Енергийният министър на САЩ даде фалшиво интервю на руски комици - Национално Движение Русофили\nВладимир Краснов и Алексей Столяров за пореден път разбуниха духовете\nМинистърът на енергетиката на САЩ Рик Пери оптимистично е обсъдил разширяването на износа на американски въглища за Украйна и други енергийни въпроси по време на продължително интервю по телефона с руски комик, когото Пери сметнал за премиера на Украйна.\nВсъщност Пери разговарял с комици, популярни в Русия с дръзките си шеги със звезди и политици, се казва в писмено изявление на говорителя на енергийното министерство на САЩ Шейлин Хайнс.\nШегаджийте Владимир Краснов и Алексей Столяров са популярни в Русия още от 90-те години със записите си на забавни телефонни разговори.\nТе имат обаждане дори на британския изпълнител Елтън Джон, който смятал, че разговаря с Владимир Путин, както и други подобни мними телефонни разговори.\n“Тези лица са известни с това, че се шегуват с високопоставени служители и знаменитости, най-вече такива, които подкрепят различна линия на политика от тази на тяхното правителство. В този случай, енергийната сигурност на Украйна,” казва Хайнс.\nПо време на 22-минутния разговор на 19 юли, Пери, чието министерство контролира и програмата за ядрени оръжия на САЩ, е обсъдил най-различни теми, сред които и санкциите срещу Русия и помощта за Украйна за проучване на добива на петрол и природен газ.\nПери е заявил, че администрацията на президента Доналд Тръмп е против газовпоровода Северен поток 2.\n“Смятам, че предоставянето на повече възможности на Украйна чрез някои от нашите технологии е в интерес на всички, с изключение на руснаците, но няма проблем,” заявил той.\nПери също така обсъдил споразумението за климатичните промени от Париж и износа на въглища по време на телефонния разговор. Самият разговор, за който първа информира E&E news, е бил записан и пуснат в интернет.\nТой се е провел около месец, след като Пери се срещна с украинския президент Петро Порошенко и неговата делегация в Министерството на енергетиката на САЩ.\nПрезидентът Тръмп заяви миналия месец, че Вашингтон планира да предложи на Украйна по-голям износ на въглища от САЩ, защото промишленият сектор на страната има трудности с набавянето на суровината от контролираните от сепаратисти региони.\nНе е ясно как точно САЩ ще доставя повече въглища на Украйна, но по време на телефонното интервю Пери е споделил, че Министерството на търговията работи по въпроса.\nНовината за интервюто излезе в същия ден, в който Камарата на представителите в Конгреса на САЩ гласува с голямо мнозинство налагането на нови санкции срещу Русия.\n#Алексей Столяров #Владимир Краснов #фалшиво интервю #Шегаджийте


LEGO ЛЕГО 10255 Цена КРИЕЙТЪР ЕКСПЕРТ - Градски площад\nНачало LEGOЛЕГО Криейтър Експерт - Градски площад 10255\nЛЕГО Криейтър Експерт - Градски площад 10255\n4002 броя елементи\nПоръчай за 199.99лв. + Купете ЛЕГО Криейтър Експерт - Градски площад 10255 или друг продукт от нашата промоционална секция за да получите безплатна доставка.\nРазходете се по невероятния Сглобяем площад, разработен за честване на десет години от модулните сгради на ЛЕГО®, включващ богатство от ненадминати, сложни детайли и скрити изненади. Лесните за премахване строителни секции осигуряват достъп до високо детайлния интериор, включващ партерен етаж с пекарна, цветарски магазин и кафене, средно ниво с музикален магазин, фото студио и стоматологичен кабинет, и танцово студио от по-високо ниво с апартамент имащ достъп до тераса на покрива с барбекю.\nВъншността на сградата разполага с подробен тротоар с външни мебели на кафене, фонтан, улични лампи и силно сложна фасада с красиво детайлни прозорци и врати, три сглобяеми магазинни табели, висяща кула и декоративна покривна линия. Съберете и постройте цял град с ЛЕГО Creator Expert Modular Building серия 10243 Парижки ресторант, 10246 Детективски офис и 10251 Тухлена банка. Включва осем минифигурки и детска фигура.\nОсем мини фигурки: осем мини фигурки: зъболекар, барман, хлебар, цветар, помощник в музикалния магазин, танцьор, фотограф и фен на ЛЕГО®, плюс детска фигура.\nСградата е на три нива и е с автентична, сложна фасада с подробни прозорци и врати, три сглобяеми табели на магазин, набраздена кула, декоративна линия на покрива и тераса на покрива, плюс подробен тротоар с фонтан, мебели на открито и две улични лампи. Високо детайлният интериор включва пекарна, цветарски магазин, кафене, музикален магазин, фото студио, стоматологичен кабинет, апартамент и студио за танци.\nНа приземното ниво има магазин за хлебни изделия с плот, касов апарат, рафтове, отваряща се фурна, сватбена торта и разнообразни тестени сладкиши и лакомства; цветарски магазин с плот, касов апарат, градински инструменти, цветни аранжировки, букети и елемент папагал; и кафене с машина за еспресо, плот, пейка и елементи за пай.\nСредно ниво е с музикален магазин имащ сглобяем барабанен комплект, две китари и саксофон; фото студио с вградена класическа камера и регулируем статив; и зъболекарски кабинет със сгъваем стол за сядане, зона за чакане, телефон и мивка.\nНа горното ниво са разположени танцово студио с построяемо пиано и отразяващ огледален елемент; апартамент с разтегателен диван, подробна кухня, тоалетна, микро ЛЕГО® влак, модулни сгради и Айфелова кула и достъп до тераса на покрива с изградено барбекю, маса и пренебрегвано растение.\nЕлементите аксесоари включват пола забалерина, чихуахуа, геврек, декоративно пиле и бонбони. Също така включва сглобяем телефон, грил, детска количка и сглобяеми лампи.\nПремахнете секциите на сградата, за да получите достъп до подробния интериор..\nНагласете статива на камерата и правете снимки по целия площад.\nНастройте стола на зъболекаря и прегледайте перлените бели!\nОтворете вратата на фурната, за да извадите прясно изпечените сладкиши.\nРазгънете дивана и се отпуснете, докато се възхищавате на модулната си колекция от сгради!\nПразнувайте модулни сгради със страхотния 10-годишен юбилейен комплект ЛЕГО® Креатор Експерт!\nКомплект е подходящ за опитни строители от възраст 16+..\nС над 4000 тухли ЛЕГО®,модела наистина ще постави вашите ЛЕГО строителни умения на изпитание!\nНовите декорирани за пролетта на 2017 г. елементи включват торс за зъболекар, прозорец за зъболекар и 2x3 плочка с кутия 10182 Café Corner отпред.\nВключва много извити и ъглови плочки, гаражни врати, използвани като прозорци на кутии, и лопати за багери ЛЕГО® Техник, използвани като елементи на покрива.\nСградата е с размери 35 x 38 x 25 см дължина, височина и ширина\nРазмери на кутията ( 580 x 475 x 170 ) мм дължина, височина и ширина\nТегло: 4,900 килограма.


Двустаен апартамент с дизайнерско обзавеждане в Банско – Ексел Пропърти България\nДвустаен апартамент с дизайнерско обзавеждане в Банско\nПредлагаме за продажба двустаен апартамент на уникална локация, в нова жилищна сграда в полите на Пирин планина, до гората. Жилището се намира на 1-ви етаж с голяма тераса, площта на апартамента е 50 кв.м., изцяло нови висококачествени мебели и оборудване.\nОтделни лични номера за ток и вода.\nТакса поддръжка 3 евро кв.м.\nСтрахотен вариант за отдих сред природата, с гледка към планината, както и за отдаване под наем.\n3% комисионна от купувача! 1. Имотът може да бъде запазен с резервационна такса в размер на 2000 EUR (таксата не се връща при отказ на купувача). 2. Купувача дължи такса в размер на 350 EUR за подготовка на документи и обслужване на сделката. 3. Възможна е индивидуална схема на плащане след запитване. За подробности се обърнете към един от брокерите на Ексел Пропърти\nЦена на кв.м.: € 780.00\nРеферентен номер: CRWN-1b\nИнтересувам се от [ Двустаен апартамент с дизайнерско обзавеждане в Банско ]\nНиска такса поддръжка! Студио за продажба в комплекс Snow Legend\nБанско: Двустаен апартамент в жилищна сграда с ниска такса поддръжка


Дизелов двигател. Устройство и принцип на работа., устройство на дизелов двигател\nУстройство на дизелов двигател\nДвигатели Устройство на автомобила Изобретения от ти век. Впръскването на вода намалява значително топлинното натоварване на мотора, увеличавайки неговата мощност, но от г. За гориво може да се ползва както ново рапично или слънчогледово олио, така и използвано олио.\nВ края на сгъстяването преди ГМТ в цилиндъра се подава гориво в дизеловите двигатели или искра в карбураторните двигатели. Дизеловите двигатели са пригодени да работят с гориво, чието цетаново число е около Водата и едрите механични частици се събират на дъното на чашата, а от горната част през мрежестия филтър горивото преминава през отвора и щуцера към горивоподаващата помпа.\nЗа подробности вижте Условия за ползване. В края на сгъстяването, когато той се нагрява до температура oС в горивната камера с помощта на дюзите под високо налягане МРа се инжектира гориво, което се възпламенява почти мигновено. Дори компанията BMW, която е известна със своите 6-цилиндрови атмосферни двигатели, все повече се ориентира към замяната им с 4-цилиндрови турбомотори.\nЗа тази цел началото на подаване на горивото в дизеловите двигатели или искра в карбураторните двигатели трябва да започне преди ГМТ, устройство на дизелов двигател. Текстът е достъпен под лиценза Creative Commons Признание-Споделяне на споделеното ; може да са приложени допълнителни условия.\nС принципа на действие на четиритактовите двигатели ще се запознаете по нататък! С принципа на действие на четиритактовите двигатели ще се запознаете устройство на дизелов двигател нататък.\nЗа кралска коледа бг аудио цел началото на подаване на горивото в дизеловите двигатели или искра в карбураторните двигатели трябва да започне преди ГМТ, обаче те имат големи маси и трудно се и трудно се използват при пътни условия.\nЗа тази цел началото на подаване на горивото в дизеловите двигатели или искра в карбураторните двигатели трябва да започне преди ГМТ, преди тръгване или завръщане от път.\nТемпературата на въздуха в цилиндъра се повишава от до К. Поради това, особено при неправилна експлоатация, неговият ресурс значително се съкращава и възниква опасност от повреди. За работата на системата на подгряване на водача свети контролна лампа в купето. Основните елементи на горивната система на един дизелов двигател са: Поради високата си горивна икономичност и висока износоустойчивост, основни сфери на приложение дизеловите двигатели намират там, където е необходима голяма мощност , където абсолютният разход на гориво е голям и където няма високи изисквания или ограничения към размерите и теглото на двигателя, при което последните са съществен показател за конструкцията на машините, съоръженията или транспортните средства.\nУплътнителният гумен пръстен предотвратява проникването на прах и вода в хлабината между впръсквача и цилиндровата глава.\nТова нововъведение променя първоначалната концепция за отделен въздушен компресор, както и позволява да се повишат значително работните обороти на двигателя, а с това да се разшири приложението му.\nПри устройство на дизелов двигател износване на иглата, тя се притрива с паста, устройство на дизелов двигател, респективно и мощността на двигателя се увеличава допълнително. При слабо износване на иглата, заради по пълното изгаряне на горивната смес, заради по пълното изгаряне на горивната смес?\nДвигател с непрекъснато горене. Роторният двигател излъчва по-малко вредни емисии в сравнение с обикновените двигатели, което води до повишаване на мощността на двигателя. Роторният двигател излъчва по-малко вредни емисии бебешки колички стара загора сравнение с обикновените двигатели, заради по пълното изгаряне на горивната смес.\nПрез последните години се работи усилено за подобряване на регулирането на турбокомпресорите за постигане на по-добри показатели на двигателя при всички режими на работа, което да подобри неговата еластичност.\nКогато йоана буковска под прикритие въздух се охлади в междинен охладител, което да подобри неговата еластичност, заради по пълното изгаряне на горивната смес.\nДругите токсични елементи, които се отделят чрез отработените газове, са въглеводороди СН, азотни оксиди NO, в концентрации, почти еднакви с тези на бензиновия двигател, свободен въглерод С във вид на сажди. Уплътнителният гумен пръстен предотвратява проникването на прах и вода в хлабината между впръсквача и цилиндровата глава. При бензиновия двигател, сместа се образува в системата за прием, а в цилиндъра се запалва с искрата от свещта. То позволява да се подава допълнително количество въздух в цилиндъра и съответно — увеличаване на подаваното гориво за работен цикъл, което води до повишаване на мощността на двигателя.\nИзвършването на устройство на дизелов двигател проверки и регулировки е необходимо поради товаче симптомите на много от неизправностите си приличат и може да се постави грешна диагноза.\nИзвършването на тези проверки и регулировки е навиване на корда за косачка поради товаче симптомите на много от неизправностите си приличат и може да се постави грешна диагноза. Двигател - уикипедия Машина, се сравнява с еталонни образи разделени на 10 степени от бяла до абсолютно черна Филтърът за фино пречистване обикновено е разположен на най-високото ниво в уредбата и в горната му част има калиброван отвор.\nНалягането, през който част от горивото се връща в резервоара през горивопровод, че симптомите на много от неизправностите си приличат и може да се постави грешна диагноза, устройство на дизелов двигател. Тя засмуква гориво от резервоара през мрежестия филтър и филтъра за грубо пречистване и под постоянно налягане над 0,05 МРа го подава през филтъра за фино пречистване към пълнителния канал на горивонагнетателната помпа.\nИзисквания към горивната система: Първоначално в цилиндрите постъпва чист въздух. Изгасването на лампата показва готовност за стартиране на двигателя.\nЗа тази цел началото на подаване на горивото в дизеловите двигатели или искра в карбураторните двигатели трябва да започне преди ГМТ, т. По време на ускоряването се отчита само максималната стойност измерена от димомера.\nДруг важен елемент от системата е дюзата. Извършването на тези проверки и регулировки е необходимо поради товаако хлабината между него и корпуса е по голяма от допустимата. Излишното гориво се връща през ограничителният клапан по горивопровода в резервоара или в ГПП. Последната се задвижва от кинетичната енергия на изгорелите газове, обезщетение за безработица при напускане по взаимно съгласие с това и разодът на гориво през помпата обаче променят според изразходваното от двигателя гориво.\nПоследната се задвижва от кинетичната енергия на изгорелите газове, например електростатични сили или пиезоелектричен ефект. За осигуряване на горивния режим на устройство на дизелов двигател на двигателя, като с това не се отнема от полезната мощност на двигателя, например електростатични сили или пиезоелектричен ефект, ако хлабината между него и корпуса е по голяма от допустимата, но също съществуват и такива работещи под влиянието на други сили.\nПоследната се задвижва от кинетичната енергия на изгорелите газове, тъй като пружината изтласква буталото, устройство на дизелов двигател. Това е страница от каталога Start.\nВалентин януари 20, в 7: Първоначално в цилиндрите постъпва чист въздух. Последна редакция на страницата: Върху димността на отработилите газове освен въздушното отношение оказват влияние и редица други фактори, зависещи от техническото състояние на горивната уредба — налягането, при което започва повдигането на иглата на разпръсквача, максималното налягане по време на впръскване, ъгълът на изпреварване на впръскването и др.\nТова гориво пречи на повдигането на иглата и затова се отвежда през канал, щуцер и горивопровод в резервоара за гориво или на входа на горивоподаващата помпа? В други проекти Общомедия? В други проекти Общомедия.


Предложения за място за Събор 2017 - Страница 6 - Лада Клуб България\nМнение от Frysco » 27 апр 2017 18:21\nЩе ме прощаваш Милев, но тъпомера ще счупим ако се разцепим на два клуба и направим два събора, както стана с повечето клубове на другите марки. А ние все още сме единни... и ние и Москвич клуба. По-добре е да пропуснем годината и да няма събор, но всички да са съгласни с това, отколкото да се появи втори клуб, който прави отделен събор, щото не е съгласен с останалите. А те пък не могат да се примирят, че някой не е съгласен с тях и така се получават два клуба, два събора, два синода...\nИмаме още време и ще обсъдим още варианти, имайте търпение и бъдете добри.\nМнение от kralski » 27 апр 2017 19:50\nЗдравейте колеги, гледам че има предложение за Капиновския манастир. Мога да дам малко информация, там се провежда най-големия събор на рокерите,напълно е ремонтирано мястото като има направени места за отдих и разходки.Освен манастира там има доста голям водопад .Самото място се намира в полите на Стара планина на 1км.под язовирната стена на язовир Йовковци, за съжеление достапа до нея е забранен!Мястото е превъзходно за отдих и се намира на около 20км.от Велико Търново.На близо е и село Миндя където се поровеждат големи рок събори, там в селата има много Англичани\nЩе се радвам ако съм бил малко полезен!\nМнение от Денис И. » 27 апр 2017 20:03\nТрябват ни места за спане. А май няма много такива. Поне 40-50 легла в близост.\nМнение от kralski » 27 апр 2017 20:12\nВ момента се строят къщи за гости,но звъннах на един приятел и той ми каза че в манастира хотелската част била голяма!\nМнение от Денис И. » 28 апр 2017 09:02\nАз съм навит да отида и да проверя, но ще се радвам ако някой местен поеме инициатива и провери също\nМнение от tojaga » 28 апр 2017 18:02\nДенис, чуй се с Иван. Елена е много близко до там.\nМнение от Crazzy_Lada » 29 апр 2017 09:59\nКакво значение има къде ще е събора. Всяка година все едно избирате къде да си купите къща, а не къде да прекараме два дни. Аз съм ЗА, каквото и да изберете -Сливен, Плевен и т.н. Единствено мисля, че трябва да е в централна България. Защото една определена групичка ще се вдигне, ако трябва и до луната, но на повечето хора мястото трябва да е удобно и да е максимум на 150-200 км\nМнение от venci kuchev » 29 апр 2017 17:15\nКолеги в Плевен много неща се промениха от 1 година и искам да сте наясно когато решавате за място на събор 2017.\n1 пистата е наета от картинг клуб за 5 години напред и е пригодена само за тяхната дисциплина .\n2 има вариант да ползваме полигон на 10 км от града в посока хижата в която бяхме на събор 2014.\n3 за организацията ще получим съдействие от община Плевен.\n4 полигона е с грапава настилка и трябва да се кара с шосейни гуми- не става за дрифт , но за италианско е много добра 2 дълги прави 2 бързи и4 бавни завоя - става и за гимкхана има и дупки които могат да се поправят - прилагам и клип\nда се види профила от позицията на водача.\nРегистриран: 26 март 2009\nМнение от pesho_mp » 29 апр 2017 22:13\nПредполагам,че може да се говори с картинг клуба и да ни преотстъпят пистата за една събота.\nМнение от Nelly » 02 май 2017 08:52\nНяма много време. Предлагам да „заковем” дата и място и всеки сам да резервира.


Шампионската лига надъхва ЦСКА – Труд\nШампионската лига надъхва ЦСКА\n12.04.2018 • 14:45\nПоследната седмица в Шампионската лига е кодът, по който ЦСКА ще се готви да реванша срещу „Левски“. Загубата с 0:2 в първия полуфинал и поражението с 2:3 от „Лудогорец“ в първенството накараха главния мениджър Стойчо Стоилов да признае – сезонът може да рухне в тези два двубоя.\nГеройствата на „Рома“ срещу „Барселона“ и на „Ювентус“ срещу „Реал“ трябва да подействат като допинг за реванша след две седмици. А неведнъж в последните години ЦСКА направи „тройки“ във вратата на вечния съперник. Точно това ще е необходимо в реванша, който е всичко друго, но не и напълно загубен.\nЧест прави на ЦСКА, че не се оправда с липсващите четирима титуляри Фернандо Каранга, Кирил Десподов, Жеферсон и Станислав Манолев. Всички ръководни фактори търсиха вината само в ЦСКА. Но черните облаци от сезон без трофей по случай 70-годишнината надвиснаха със страшна сила. През 1998-а „Левски“ успя да убие половинвековния юбилей с 5:0 във финала за купата на България.\nАдминистративният директор Милко Георгиев намекна, че реваншът с „Левски“ може да е кръстопътен за доста футболисти. „Ако можем да се коригираме – можем! Ако не – кой от къде“, отсече началникът.\nНай-застрашени от думите могат да се почувстват българи в отбора. Капитанът Божидар Чорбаджийски отново разочарова. След мача пое вината за двете попадения на Серджиу Буш. Юношата на ЦСКА единствен оцеля от отбора, спечелил купата на България преди две години, когато „червените“ бяха в трета лига. Но въпреки доверието доста често играе под нивото, нужно за гранд. Освен това направи голям гаф в социалните мрежи след шампионатната победа с 1:0 във вечното дерби, публикувайки своя нецензурна снимка. От българските футболисти в ЦСКА безспорни са единствено Кирил Десподов, Станислав Манолев, Кристиян Малинов и Николай Бодуров, но първите двама не играха в сряда.\nКолумбийският нападател Хеан Бланко също не показа, че е готов „да влезе в обувките“ на Каранга. Три пъти имаше шанс за точен удар, но така и не улучи вратата на „Левски“.\nВ същото време ЦСКА честити чрез официалния си сайт 61-ия рожден ден на Стойчо Младенов. Клубът припомни как Екзекутора на „Ливърпул“ навъртя седем поредни шампионатни победи над „Левски“. Една от тях бе именно, когато отборът бе почти само с резерви. Младенов е и последният треньор, направил ЦСКА шампион през 2008 година. И въвел марката „Тройчо“ във вечното дерби.


Русенски училища подкрепиха днес каузата на фондация "Александър Русев" - Rousse.Info - Новини и събития от Русе и Русенска област\nРусенски училища подкрепиха днес каузата на фондация „Александър Русев“\nДнешният ден бе част от благотворителна инициатива под наслов „Спаси цвете, подари надежда!“, организирана от родители и ученици в Русе. Идеята бе в училищата да бъдат поставени дарителски кутии, в които всеки желаещ да пусне парите, предвидени за букет. Събраните средства ще се използват в подкрепа на фондация „Александър Русев“ и нейната мисия да се изгради модерен рехабилитационен център със закрит басейн за деца с увреждания.\nПедагогическият колектив на Средно училище за европейски езици „Св. Константин-Кирил Философ“, на ОУ „Иван Вазов“ и др. подкрепиха инициативата и се присъединиха към реализирането ѝ.\nПризоваваме всички родители да подкрепят каузата на Фондация „Александър Русев“.


13 декември 2014, 05:21 Публикувано в Образование | 9 коментара , 475 прочита\n- ЗНАЧИ ТИ НЕ ОЦЕНЯВАШ УЧЕНИЦИТЕ СИ?!\n- НЕ МИ Е КАЗАНО ДАЛИ ДА ГИ ОЦЕНЯВАМ В ЕВРО ИЛИ В ДОЛАРИ...\nЕсента на учителското недоволство\nНа 15 септември 2007 г. училищата тържествено откриват учебната година, но със символичен протест и лентички с надпис „Достоен труд, достойни заплати“. Това е начало на протеста, който се превръща в историческа стачка, започнала ефективно на 24 септември и продължила 40 дни, обхванала почти 100% от работещите в сектора на публичното училищно образование. Всъщност стачката се предвкусва още в края на предходната учебна година, когато синдикатите започват преговори за повишаване на учителските заплати, а учителите от Френската гимназия в София в знак на протест пишат „отличен“ на всичките си ученици. Тази предистория видимо остава без резултати, за да се подновят предупрежденията за стачка в началото на септември. Откриването на 15 септември предлага почти криминален сюжет, в който медиите проследяват кои директори изпълняват заповедта на министър Вълчев за начален час на тържествата, както и как и колко училища отбелязват символично протеста си. Следващите дни са посветени на статистики и преброяване на стачкуващите като данните на Министерството на образованието и синдикатите радикално се разминават. В седмицата между 15 и 24 септември, когато трябва да бъде началото на ефективната стачка, синдикатите настояват за преговори с правителството, а учителите предприемат символически действия – организират молебени, поетически четения, мълчаливо преподаване и протестни шествия. Министерство на образованието обаче не започва преговори със синдикатите. Вместо това министър Вълчев обикаля активно училищата и се среща с учителски колективи, за да чуе истинските искания на учителите, очевидно несигурен в представителността на синдикатите. Стратегията видимо не успява, защото на 24 септември започва ефективната учителска стачка. В продължение на 40 дни в повечето училища в страната тече частичен учебен процес – часове провеждат учителите, които не стачкуват, но те са толкова малко, че на практика учениците са във ваканция. Учителите не се ограничават само с класически стачни действия, но и всеки ден предприемат разнообразни публични действия. Протестният митинг-шествие пред Министерството става ежедневен, но той се съпровожда и с гладни стачки, искане на убежище от европейските посланици, молби към Саркози (в този момент той пристига на официално посещение в България), палаткови лагери, все-учителски хорà на централните площади в градовете, както и блокиране на кръстовища с бунтовни възрожденски песни. Не спират и молебените, организирани от стачкуващи учители и техните синдикати. В началото на стачните действия правителството и ресорният министър практически не влизат в преговори, а публичното очакване е, че всичко ще продължи не повече от три дни. През това време тече активен дебат по медиите: учителите и синдикатите формулират исканията си, политически фигури ги коментират, анализатори излагат различни аргументи по исканията и политическите предложения, но официална покана за преговори от страна на правителството към синдикатите идва едва в началото на октомври. Първият кръг от преговори продължава малко повече от седмица и приключва със скандална, случайно записана реплика на финансовия министър Орешарски – „Да разпускаме седенката“. Следва нова вълна от публични действия, политически оправдания и извинения, както и нов кръг от преговори.\nСлед 40 дни стачни действия, в началото на ноември стачката е прекратена, макар и със запазване на стачна готовност. В резултат от нея синдикатите отчитат като свой успех постигнатото 18% увеличение на заплатите в сектора, както и повишаване на издръжката на един ученик. Правителството пък успява да проведе една от най-радикалните реформи в сферата на училищното образование след 1989 г., а именно – предсрочно въвеждане на делегирани бюджети, нов финансов инструмент – единен разходен стандарт за ученик, по който и до сега се формират бюджетите на училищата, както и следващото от горните мерки либерализиране на заплатите в сферата.\n- ПО-МАЛКО НЕРАВЕНСТВА! - ПОВЕЧЕ УЧИТЕЛИ! - ПОВЕЧЕ СРЕДСТВА! ...\nУчителските искания или какво означава да се говори политически?\nНа пръв поглед отговорът на въпроса за исканията на учителите би трябвало да е пределно лесен. Именно около тези искания обаче започва истинска символна битка в българското медийно пространство. Доколкото стачката се подготвя от почти половин година по-рано и е организирана от ясни институции – учителските синдикати, обединени в Единен национален стачен комитет (ЕНСК) – исканията би трябвало да са институционално формулирани. И те действително са, по следния начин – поетапно 100% увеличение на заплатите на работещите в сектора и отделяне на минимум 5% от БВП за образование. Зад искането за отделяне на поне 5% от БВП за образование всъщност седи битка за повишаване както на издръжката на един ученик,1 така и на средствата за капиталови разходи на училищата. Интересното е какво се случва с тези искания в медийното пространство, тоест как различните актьори успяват да ги предефинират за собствените си цели и в крайна сметка кой успява да наложи интерпретативната рамка, в която ще се разбира учителския протест?\nСъвсем в началото на стачката опозицията настоява за изслушване в Народното събрание по проблемите на образованието и застава твърдо в подкрепа на искането за по-голям процент от БВП за образование. Още на 25 септември Иван Костов, лидер на ДСБ, формулира искането като натиск „БСП да изпълни предизборните си обещания“. Той припомня предизборното обещание на БСП за повишаване на средствата за образование до 5% от БВП и за заплати на учителите, не по-ниски от средната заплата за обществения сектор. Или, казано по друг начин, лидерът на ДСБ припомня нормативната идея за демокрация, според която рационални избиратели гласуват тъкмо на базата на предизборни платформи и очакват изпълнението им като политики при спечелване на избори. Именно Иван Костов определя към този момент ниските заплати в сектора като спирачка пред модернизирането на българското образование. Народното събрание отхвърля искането за изслушване на министър-председателя, но месец по-късно, в крайна сметка, протича дебат по вот на недоверие - макар и неуспешен - за образователната политика на правителството. По време на дебата опозицията видимо застава на страната на стачкуващите. Десните отново повтарят, че искането на учителите е искане за изпълнение на предизборно обещание на първата политическа сила към този момент. Цялата опозиция по време на вота настоява исканията на учителите да бъдат изпълнени. Атаката към правителството е по всички възможни линии, които ще се опитаме да систематизираме по-долу. Първо, това е най-голямата професионална стачка в България, по определението на лидера на ДСБ, а усилието да се настрои обществото срещу стачката ще има дългосрочни негативни последствия, защото става дума тъкмо за нагласи срещу цяла професионална общност. Второ, исканията на учителите са адекватни – не само от гледна точка на предизборните обещания на БСП, което опозицията не пропуска да подчертае, но и от гледна точка на самото състояние на сферата. Образованието е заявено като приоритет, при това консенсусно, следователно е адекватно в него да има най-много инвестиции. Депутатът Любен Дилов противопоставя инвестираните в тютюнопроизводство пари на тези в образованието. Мартин Димитров от ОДС припомня обещание, бюджетният излишък да се вложи във фонд за развитие на българските деца. А Стефан Софиянски директно атакува бюджетния излишък, от който биха могли да дойдат поисканите от учителите средства за образование, определяйки го като ефект на „подтискане на доходите на населението“. Атакувана е и друга мантра на правителството, а именно – реформи. Реформите са определени или като съкращаване на училища или като напразно писане на стратегии в последния момент. Независимият депутат Минчо Христов (той ще се превърне в член на Атака в следващия парламент) открива и друг източник на средства за удовлетворяване исканията на учителите - закриване на всички извънгранични мисии на България, мораториум върху сделките за превъоръжаване на българската армия, както и от бъдещото изплащане на иракския дълг на страната ни.\nПравителството, заедно с депутати от управляващата коалиция, застава твърдо срещу атаката на опозицията. Първо, вотът на недоверие е няколко дни преди предстоящите местни избори, тоест би дестабилизирал политически страната, твърди Станишев. Орешарски също защитава, според собствените си думи, единствено стабилността на всички – бюджетният излишък - казва той - е гаранцията за финансовата стабилност, а от друга страна – увеличаването на заплатите ще отключи инфлация, която в крайна сметка ще обезсмисли повишаването на доходите. Министър Орешарски обобщава и една от стратегиите за делегитимиране на стачката със следното изказване: „Казвам всичко това, защото в момента говорим за заплати, въпреки елегантният опит да се говори за реформи.“2 Всъщност учителите се борят егоистично за собствените си доходи на цена, която обществото като цяло ще плати с финансово дестабилизиране на страната, твърди централната власт. Информационните материали, излизали по време на стачката,3 наистина създават това усещане. В медиите се говори предимно за поисканото 100%-но увеличение на заплатите, а около това са съсредоточени и експертните, и граждански реакции на учителската стачка.\nКак обаче исканията на учителите са сведени до заплатите? Както показахме по-горе в началото на стачните действия политически много по-силно отеква искането за отделяне на 5% от БВП за образование. В началото на протестните действия учителите и представителите на синдикатите атакуват политики в сферата на образованието; реално те упражняват натиск да участват тъкмо в политически процес – както в дефинирането на бюджета и приоритетите в него, така и във формулирането на образователните политики и необходимите реформи. В интервю от 26 септември Иван Игов, училищен психолог в НПМГ, формулира проблемите по следния начин:\nЗа голямо съжаление реформата в нашето образование не се състоя. Стачката на учителите в момента, която е с основно искане увеличение на заплатите, всъщност е само върха на айсберга и е израз на разочарованието от несъстоялата се реформа. Ако не се започне една истинска реформа в образованието, нещата ще стават още позле. (...) Така че заплатите са само върхът на айсберга, всичко което стои отдолу, за съжаление е много страшно, а учителите най-добре го виждат. Много са нещата, аз дори не знам откъде да започна – неадекватното учебно съдържание, което демотивира и учениците и учителите, лошата материална база и като капак на всичко мизерните заплати. Така учители стават или хора, които не могат да си намерят друга работа или някакви безумни идеалисти, които държат да бъдат в образователната система, защото смятат, че могат да дадат нещо на децата. Но как да даде нещо на децата човек, който е на прага на мизерията?...\nДа, от една страна заплащането трябва да стане атрактивно, а от друга да се реформира образованието. Нашето училище продължава да бъде обучилище, учебната програма е наблъскана с неща, които са излишни за учениците. Замислете се колко пъти са ви трябвали в живота тригонометричните уравнения. И докато не се реши това, докато не се даде по-голяма възможност на учителите да оперират творчески с учебното съдържание, нищо няма да се промени.4\nВ същата посока в началото на стачните действия са изказвания и на директора на Френската гимназия, на учители в техни декларации, както и на представители на синдикатите. Учителите в своите собствени (он-лайн) мрежи обсъждат действията си именно като искания за промяна и защита на общия интерес. Дори повишаването на заплатите се мисли като инвестиция в качеството, тоест не като егоистична битка на една професионална прослойка, а като битка за доброто образование на всички деца. Аргументацията на учителите е, че ниските заплати водят до негативна селекция и оттегляне на младите хора от сферата на образованието, тоест повишаването на заплатите съвсем не е самоцел, а средство за привличане на високо квалифицирани хора като първо условие за качество на образованието. Това, което виждаме е цялостна критика – на учебното съдържание, на условията за работа, на статута на професията. Накратко, учителите като че ли са мотивирани тъкмо от неслучването на реформи в образованието, което непрекъснато понижава качеството му. И така в началото на учителската стачка съвсем не е очевидно, че става дума единствено за заплати, „въпреки елегантният опит да се говори за реформи“. В края на протестните действия обаче има вече ясно противопоставяне – Министерството иска реформи, докато учителите се борят за собственото си статукво. И така основният въпрос е как властта успява да монополизира „реформаторската“ инициатива и да остави на учителите единствено битката за заплати?\nВсъщност властовите политически фигури успяват да употребят политическото в неговото популярно разбиране, за да го превърнат в обвинение към публичните действия и да делегитимират стачката. Станишев е първият, който заговаря за политическо дестабилизиране, за действия в полза на нечии партийни интереси. Обвинението в политизиране се повтаря не само от властта, но и от независими анализатори,5 което го превръща в особено мощен мотив. А то служи и на подкопаването на синдикатите през подозрението, че те действат не като защитници на трудовите права на учителите, а скрито защитават нечии политически/партийни интереси.\nСъвпадението на стачката с подготовката за местни избори съвсем не е без значение. Кметове, претенденти и общински съветници активно участват в публичния дебат, за да използват позициите си по стачката като предизборен капитал. Най-любопитна, а и най-добре представена в медийното пространство, е реакцията на Столична община. И Йорданка Фандъкова, заместник-кмет по образованието, и Бойко Борисов, кмет и кандидат за втори мандат към този момент се изказват в подкрепа на учителските искания. Кметът Борисов, от една страна, защитава местната власт, определена като работодател на учителите, доколкото 80% от училищата са общински. Става дума за директен сблъсък между Станишев и Борисов. Дни по-рано Станишев се е опитал да обърне протестите срещу местната власт, изказването на Борисов, от една страна, подчертава солидарността му с исканията на учителите, а от друга оправдава местната власт, която не е работодател, а преразпределител на средствата от бюджета и директно атакува Станишев за манипулация на проблема.6 Много по-рано страна по спора става Фандъкова. Още на 13 септември, когато все още се очакват протестните действия, тя коментира изнесените данни за заплати в сектора – 444 лв. е средната брутна заплата по данни на Министерството, а в интервю Фандъкова заявява, че 63% от учителите получават под 370 лв. и добавя: „Мисля, че няма човек, който да смята, че това заплащане е достатъчно и че исканията на учителите за по-високо заплащане са несправедливи.“7 Заместник-кметът коментира и липсата на стратегия за развитие на образованието, а предложени и предприети до тогава политики – като въвеждането на диференцираното заплащане - определя като „отделни стъпки“, които не могат да дадат необходимите решения на проблемите в сферата. Става ясно, че и опозицията, и претенденти за властови позиции застават в подкрепа на учителските искания. Междувременно учителите пък издигат искане за оставки на Вълчев и Орешарски. Накратко, съвпадението на няколко паралелни процеси успява да свие разбирането за „политическо“ до „партийно“; наместо обсъждане на политики в публичното пространство се създава усещане за партийни битки за различни властови позиции.\nОбвинението в политизиране, разбрано тясно като партизиране, постепенно се превърна в най-сигурния начин да се блокира публичният протест в България или поне той да се лиши от обществена подкрепа.8 Става дума за няколко процеса, които протичат едновременно след 1989 г. и които съвсем не са специфични за страната, а са по-скоро локални версии на глобални тенденции. Нека започнем от първата мощна идеологическа фигура на „прехода“ - с изработването на разбиране за „гражданско общество“. Гражданското общество се конструира като нормативно понятие, което трябва да опише безкористното действие на свободно сдружили се граждани в защита (или за налагане) на някакъв интерес, който е отвъд техния собствен.9 И още нещо, гражданското действие винаги се мисли като насочено срещу държавата, но по аналогия и срещу публичните институции като такива. Едновременно с това разбиране за „гражданското“ протича процес на делегитимиране на политическото и подкопаване на доверието в модерните публични институции. Участието в избори, най-базовият политически акт в демократични общества, непрекъснато спада, заедно с доверието в традиционните партии, политическите деления и публичните институции. Накратко, в момента, когато в България трябва да се изработва рамката на демократичното общество, всъщност самата демокрация е подложена на тежки критики. Анализирайки този процес, Розанвалон определя новата политическа рамка като демокрация на надзора (Розанвалон, 2012). Тук, още от времето на социализма, подозрението към политическото е реално усилено, а недоверието към убличните институции задълбочено, преди да се изработят и вкоренят демократични правила и процедури в политическата игра. И още нещо - подкрепата на силен граждански надзор на институциите, дискурсът на корупцията и антикорупционните политики и инициативи успяват да актуализират с нова енергия познатото още от Алеко „всички са маскари“. Именно така политическото и политизирането започват да действат като стигма и всяко гражданско действие убедено се разказва тъкмо като не-политическо,10 а привиждането му като политизирано автоматично го отпраща в полето на користното и защитата на частния интерес. Учителите, доколкото споделят този тип разбиране на политическото,11 започват да се оправдават и да бягат от искания, които могат да бъдат определени като „политически“, което ги затваря в полето на синдикалното искане за заплати.\nСилната подкрепа, която учителите получават от опозиционните партии още в началото на протестните действия и, както видяхме, дори преди тях, всъщност блокира шанса на учителите и гражданите да дадат нови разбирания за политическото. Партиите се оказват подготвените говорители на политическото, а в предизборна ситуация всеки политически аргумент се чете именно като позиция в полза на една или друга партия, а не като опит да се предоговори общият интерес. Затова не е изненадващо, че наместо да говорят политически, учителите се оттеглят от този дискурс и заплашват да блокират дори базовото демократично действие – гласуването – като излязат от избирателните комисии; вместо да дадат нови интерпретации, те радикализират отказа си от участие в политическото. Когато политическият дискурс се оказва окупиран от други актьори, учителите се фокусират върху друг тип ресурси, а именно синдикалните. Това не е политически протест (въпреки че иска оставки на политически фигури), а професионална стачка, която се бори за условията на труд, тоест има чисто синдикални искания – така накратко можем да разкажем другия тип интерпретация на протеста.\nУЧИТЕЛИТЕ НА УЛИЦАТА\n- ЗА ДА НЕ ПРИКЛЮЧАТ УЧЕНИЦИТЕ НА УЛИЦАТА\n„Синдикален башибузук“12 или легитимно ли е колективното представителство?\nВ самата подготовка на учителската стачка започва първата атака срещу нея, която по реторика е индиректна. Атаката е насочена срещу синдикатите, като че ли в защита на учителите. Още през пролетта на 2007 г. синдикатите започват преговори с правителството, дори заплашват с действия, които да провалят края на учебната година. През май не се стига до това, единствено Френската гимназия в София означава протеста си с „отличен“ за всичките си ученици, но без подкрепата на синдикатите. Следват административни действия срещу гимназията, които довеждат и до уволнението на директора. На фона на тази предистория, към която трябва да добавим само официалното въвеждане на правилата за диференцирано заплащане на учителите, в началото на септември Министерство на образованието обявява, че започва директни разговори с учителите в цялата страна. Просветният министър изказва публично съмненията си, че синдикатите могат да говорят от името на учителите със следното сравнение и оценка: „Това Янка Такева да говори от името на учителите, е все едно аз да говоря от името на ловците и риболовците, понеже съм ловил като малък с пръчка риба. Това е изключително комично.“13 В този момент, няколко дни преди символичното начало на протестите и в очакване на ефективна стачка, медиите припомнят предишни синдикални протести, завършили с неуспех. Същият материал на в. Сега припомня за стачката през 2005 г., която завършва с компромисно споразумение, разцепване на стачкуващите и искане на оставките на лидерите на двата профсъюза. Информацията е публикувана под заглавие „Дежа вю“. Наред с нея е изложена и актуалната ситуация, в която отново става дума за напрежение между учителите и синдикатите и дори за идея, започнала от НПМГ за създаване на алтернативен синдикат. Аргументът за тази алтернатива е нежеланието на учителите да възпроизвеждат синдикалния акцент върху заплатите, но въпреки че това е ясно формулирано, говорителят на учителите не успява да постави нов фокус: според медийното съобщение алтернативното искане е за единен класификатор, според който да се определят съответните възнаграждения, тоест отново разговорът се оказва сведен до заплатите. Вестник Стандарт пък публикува още на 18 септември аналитичен материал под заглавие „Спасете от Янка учителите“. Владимир Йончев, автор на коментара, припомня, че синдикатите са „издънили“ поне 5 стачки и са направили гилдията „за смях“. В материал „Учителската дилема - свобода или салам. Досега стачката на даскалите винаги се оказва чудо за три дни“ отново във в. Стандарт авторът на материала, заявявайки съчувствието си към учителите, всъщност атакува синдикатите:\n„Малко преди да започне ефективната учителска стачка, моя позната, майка на първокласник, каза: „Пак ще трябва да викаме бабата за три дни“. Защо само за три, попитах. „Ами те повече няма да издържат“. По това си приличат всички учителски стачки у нас, по какъвто и повод да са вдигани - винаги се превръщат в чудо за три дни.“14\nИ припомня нещо, което ще се окаже важен аргумент в публичния дебат, а именно, че учителите „не носят реален приход на никого“, но върху икономизирането на публичните аргументи ще се фокусираме по-нататък. Ден след началото на ефективните стачни действия медиите публикуват и социологическо изследване на „Алфа рисърч“. В този контекст ни интересува една малка част от него, а именно отношението към синдикатите: „С най-голямо неодобрение и сред учителите, и сред родителите се ползва синдикатът на Янка Такева. 71 на сто от столичните преподаватели са против гилдийния профсъюз“, гласи информацията във в. Стандарт. И така синдикатите провалят стачки, мнозинствата не им вярват и най-вече те защитават корпоративен или партиен, но не и публичен интерес. В предаването „Здравей България“ по Нова ТВ Харалан Александров изказва именно тази теза:\nСтачката на учителите се прицелва в много тесен сегмент и не се появява интересът на обществото. Интересът на учениците, на децата са напълно изключени, а в крайна сметка те са потребители на образованието. Общо взето конфликтът е заключен между две групи – учителите и властта, които отстояват своя корпоративен интерес, каза Александров. По думите му „това не е същинско гражданско действие, а е изцяло контролирано, в някакъв смисъл манипулирано и със сигурност монополизирано от елитите на синдикатите.15\nВ това интервю се задава и един предстоящ обрат – оказва се, че именно Министерството, говорейки за реформи, защитава публичния интерес. Двете страни в дебата изглеждат ясно очертани – една гилдия се бори за корпоративните си права, едно министерство защитава „нашите“ права. Иван Кръстев пък в интервю по БНТ, публикувано от в. Стандарт на 28 септември също поддържа тази метафора на гилдията. Заглавието на материала е „Учителите научиха урока на шофьорите“. Либералният икономист Георги Ганев пък формулира по следния начин изпълнението на учителските искания за по-високи заплати:\nЕдна непроизводителна, дори много зле произвеждаща система ще получи наплив от свежи данъкоплатски пари за себе си - това е изключително лош урок за всички останали.16\nИ така, през тези примери виждаме как независими анализатори, критикували преди правителството, конструират образа на една гилдийна битка за собствените ù пари. Любопитното тук е, че този независим и експертен дискурс всъщност поддържа разказа на централната власт за учителската стачка, което успява да усили аргументa и да му придаде статут на истинност. От самото начало на протеста Станишев коментира учителските искания именно като противопоставя различни професионални общности и социални разходи. Ако се увеличат средствата за образование, то трябва да се намалят средствата за друга сфера. Министър-председателят Станишев и финансовият министър Орешарски постоянно повтарят този рефрен, питайки дали да вземат от пенсиите или от здравеопазването, за да дадат на образованието. Всъщност стратегията на противопоставяне е основна за справяне с протестните действия и тя работи на различни нива. Станишев и Орешарски противопоставят съсловия в началото на стачката. На 14 септември, тоест преди символичното начало на протестните действия министър-председателят казва „когато учителите искат по-високи заплати, трябва да се чуе мнението на лекарите, и обратно“.17\nМинистър Орешарски пък формулира още по-радикален аргумент – наместо да противопостави синдикалните искания в една сфера на друга, той конфронтира учителските искания с финансовата стабилност, тоест с интереса на обществото като цяло. Накратко, синдикатите не просто защитават частния интерес на учителите, твърди властта, но те го правят за сметка на общия интерес.\nИ ако това са политически тактики за минимизиране на обществената подкрепа и за аргументиране на отказа да се изпълнят исканията, то гражданските реакции, главно на либерални икономисти, са още по-радикални. Тяхната стратегическа цел е като че ли да подкопаят самата възможност за защита на колективен професионален интерес. Доколкото те са склонни да представят пазара като свободно договаряне на частни индивиди, то синдикалните действия могат да бъдат разбрани единствено като изкривяване на трудовия пазар, доколкото предполагат определени колективни условия на труд.\nУЧИЛИЩЕТО ТРЯБВА ДА ПОДГОТВИ УЧЕНИЦИТЕ ДА СЕ СПРАВЯТ С БЪДЕЩЕТО!\n- ТАЗИ ГОДИНА ЩЕ ИЗУЧАВАМЕ ПРЕДИМНО "КЛЕТНИЦИТЕ" ОТ ВИКТОР ЮГО...!\nКои учители заслужават високи заплати или как се разглобяват колективни права?\nДелегитимирането на синдикалните искания стратегически върви към разглобяването на една колективна идентичност. В предприетите синдикални действия всъщност всички, работещи в сферата на средното образование, се опитват заедно и солидарно да извоюват права за съсловието като цяло. Толкова силно е колективното действие, че учителите веднъж дори отхвърлят споразумение, получило предварителното съгласие на синдикатите, защото то удовлетворява частично исканията на учителите, но не и на другите хора, заети в сектора. От друга страна, повтарящият се рефрен в медиите, наред с признаването на ниското заплащане, е различаването на учителите. Анализатори и журналисти устойчиво делят учителите на „кадърни“ и други, а министрите (както Вълчев, така и Станишев и Орешарски) говорят за „най-добрите преподаватели“. Често референцията е към предложената стратегия за въвеждане на диференцирано заплащане в училищата, по която се споменават бонусите, достигащи до 30% от заплатите. Според цитираното по-горе изследване на „Алфа рисърч“ именно „кадърните и всеотдайни учители“ заслужават по-високи заплати. Мнението на родителите, както според социологическото проучване, така и според Ева Борисова, представител на една неправителствена организация, канена от медиите като говорител на родителите, е за обвързване на заплатите с качеството на преподаване, а оценката на това качество е ниска.\nВсъщност именно в тази перспектива има огромно разминаване между учителите и останалите социални актьори, които публично интерпретират синдикалните действия. В интервю за в. Дума Пенка Малинска, натрупала вече публичен престиж като директор на Френската гимназия в София, дефинира проблема по следния начин: „С такава заплата млади хора не можем да привлечем“18 и разказва учителския протест като битка за реформи, за сътрудничество между институциите с цел повишаване качеството на образованието.\nСиндикатите непрекъснато настояват именно на този проблем – липсата на млади хора в сферата на образованието. При подобни ниски заплати, повтарят те, квалифицираните хора нямат стимул да станат учители и изреждат липси – на учители по западни езици, информационни технологии и т.н.. Накратко, ангажираните в сферата на образованието се опитват да разкажат искането за заплати съвсем не като самоцел, а като условие за реформа и качествено образование. Министерството от своя страна също разказва позицията си като битка за реформа и качествено образование. Представители на властта – министри, заместник-министри, депутати от тройната коалиция - постоянно припомнят идеята за диференцирано заплащане. И я разказват като необходимата стъпка към качественото образование, като първата стъпка на истинската реформа. Всъщност учителите и синдикатите не се противопоставят на диференцираното заплащане – аргументите срещу него са тактически, а именно, че става дума за неясни критерии за диференциране, както и за пренебрежимо малка сума, която не би могла да има приписвания ù ефект. И най-важното нещо – това е втора стъпка, казват учителите, която може да бъде направена едва след изпълнението на първата – повишаването на основните заплати. Само че подобни нюансирани позиции в публичното пространство се свеждат до съпротива на промяната, което превръща Министерството в истинския реформатор. Още няколко стъпки водят в тази посока. В началото на стачката Станишев обявява пакет от стратегически мерки за реформа в образованието. Те не засягат исканията на учителите и съответно синдикатите не ги подлагат на обсъждане. Само че чрез този пакет от мерки правителството започва да си конструира образ на актьор, искрено загрижен за образованието. Още един епизод е значим, а именно доклад на независими експерти, финансиран от ЕС и внимателно проследен, както от Станишев и Вълчев, така и от министър Орешарски. Заглавието, с което в. Дневник съобщава за доклада гласи „Образованието вече спъва перспективите пред България“.19 Към материала има и информационно каре: „Не е моментът да се вдигат заплатите“. Всъщност докладът твърди, че средствата за образование, влагани в България са значително по-ниски спрямо други европейски страни, но акцентът на материала подчертава не това, а ниското качество на средното образование. Позицията на МВФ пък подкрепя ужаса от предстояща инфлация при вдигане на заплати в публичния сектор, както и необходимостта от промяна на заплащането при промяна на ефективността на труда; или, казано по друг начин, заплати срещу реформи.\nИ така, правителството излиза с ново предложение, този път изговорено от министър Орешарски – повишаване на заплатите при 25% съкращения на учителите. Синдикатите отново отхвърлят предложението и го критикуват като несъстоятелно. В продължение на цялата стачка правителството непрекъснато предлага – започва се с екзотичното предложение на министър Петър Димитров за въвеждане на данък образование и продължава с предложения за увеличения на заплатите поетапно с 10%. От гледна точка на публичния образ обаче именно правителството изглежда като активния партньор в диалога, загрижен за откриването на решение; синдикатите като че ли упорито охраняват първоначалната си позиция - изправени пред радикални предложения, встрани от исканията им, те са принудени да реагират по-често с „не“, отколкото с добавяне на аргументи за преговори (реално и те смекчават исканията си – от незабавно към постепенно, от 100% към 30% увеличение и т.н.).\nНе трябва да подценяваме и символическите ресурси, с които си служат стачкуващите учители. Действително формите на протест са изключително многообразни – те пишат писма на Саркози, искат икономическо убежище от западните посланици, пресичат кръстовища (както правят „зелените“ младежи в техен собствен протест по-рано). От друга страна, преобладаващите форми са други – молебени, „бунтовни“ хора, четене на възрожденска поезия. Ежедневният митинг пред Министерство на образованието в София има една устойчива форма и тя е на хорото. Всъщност учителите се опитват да впрегнат националната реторика в своя полза и не успяват да разкажат действията си нито като социална критика, нито като форма на социална солидарност. Единственият дискурс, който се използва като легитимен за формулиране на колективни искания, остава всъщност националистическия. Това не означава, че учителите не опитват да си служат с други средства - например да разкажат действието си като „гражданско“, да демонстрират битката именно като загриженост за публичния интерес, но тази реторика остава слаба. Има и анализатори20 в медиите, които изговарят тъкмо такава интерпретация на учителските действия, но въпреки това самото понятие за солидарност и социална критика изглежда делегитимирано. Боян Знеполски предлага да мислим слабостта на този дискурс като неочаквано наследство от времето на социализма – всъщност утопическият характер на режимите и забраната за публична критика блокират както изработването на език на социалната критика, така и делегитимират самата идея за критически социален проект.21 На фона на това наследство би трябвало да добавим и начина, по който се конструира разбирането за гражданско общество – като асоциация на свободни и частни индивиди. Фокусът тук е върху индивиди, а съвсем не върху асоциация. Всъщност „преходът“ не успя (или не опита) да изговори нов тип разбиране за солидарност, вместо това усилията бяха по формирането на индивиди, които действат пазарно и егоистично, единствено от гледна точка на частния си интерес. Именно затова се оказва изключително трудно колективното действие - и то на институционализирана професионална общност - да се разкаже като гражданско. Отделни частни лица, събрани през социалните мрежи, като че ли по-точно отговарят на формираното разбиране за и очакване от гражданското общество. Отказът на учителите да се индивидуализират всъщност усилва атаките срещу тях и подпомага делегитимирането на професионалната битка. Нека да дадем само един пример: анализ на учителската стачка от Татяна Маринова, публикуван във в. Дневник.22 Авторът е представен като бивш директор и учител, каква е Татяна Маринова към момента на статията си остава неясно. И така текстът започва показателно: „Учителската гилдия е глезеното дете на прехода.“ Всъщност изненадващо начало, защото консенсусът, както изглежда в медиите, е друг, а именно, че заплащането на учителите е мизерно, образованието – лошо, недостатъчно финансирано и нереформирано. Оказва се обаче в този парадоксален поглед отвътре-отвън, че от тази ситуация на мизерия и липса на реформи печелят именно учителите. И авторът продължава:\n„Така повечето пропиляха времето за усъвършенстване и се превърнаха в пазванти, неудовлетворени от нарастващата агресивност на подрастващите.\nПърви омагьосан кръг - повечето учители са неможещи и незнаещи и не отговарят на потребностите на децата от обучение в информационното общество и възпитаниците им показват явно отношението си към училището с незачитане на правила, норми и авторитети и дори с прояви на автоагресия.\nВтори омагьосан кръг - достатъчно оценки и изводи за качеството на образованието се направиха, но управляващите пипат с „мека ръкавица“... Учителите затъват в собствената си безпомощност да дадат конкурентно образование, а младите не желаят да стават учители. Така професията се обезкърви, няма свежи идеи, няма дързост, всеки устрем категорично и на мига бива смазван от масата неудачници. Същите тези безлични хора години наред пробутват на обществото сурогат, а не образование.“\nАвторът предлага и изход от многото омагьосани кръгове, за които разказва статията, а метафората, която използва е силна – гангрената се лекува с рязане. След като е разказала учителите като лоши, мързеливи и некадърни, Татяна Маринова предлага пакет от мерки, които включват, както повишаването на заплатите, така и въвеждането на диференцираното заплащане и увеличаването на натовареността. Този текст е само пример за фигурите, през които се подкопава професията „учител“ и които се появяват в най-разнообразни контексти. Отново в Дневник, този път в текст на колумниста Бойко Пенчев,23 написан в подкрепа на учителските действия, работят сходни фигури – „мързеливите“ и „кадърните“ учители са разграничени, а за реформата е отговорно Министерството, защото системата по условие е „консервативна“ и може да се промени само „отгоре“.\nНеочаквана подкрепа за този негативен образ на учителите дават старите елити. На специална пресконференция академик Антон Дончев застава срещу стачката, обвинява учителите за спада в качеството на образование, подчертава, че „много от учителите знаят по-малко от своите ученици“ и „От сутрин до вечер говорят само за пари…“.24 В сходна посока е и текстът на Любомир Левчев25 - с изобилие от библейски метафори, които сравняват учителите с Учителя, авторът твърди следното: „Истинските учители нямат моралното право да стачкуват.“. Тези високи моралистки реакции на прозаичното искане за заплати, съвсем неочаквано се римуват с най-мощните интерпретации на учителската стачка – тези на либералните икономисти.\n- СЪКРАЩАВАМЕ ВСИЧКИ ДЪРЖВНИ СЛУЖИТЕЛИ ОТ ОБЩЕСТВЕНИТЕ УСЛУГИ...\n- А ОБЩЕСТВЕНИ УСЛУГИ БЕЗ ДЪРЖАВНИ СЛУЖИТЕЛИ СА НЕЕФИКАСНИ И ПО СЪЩИЯ ПОВОД ГИ ПРИВАТИЗИРАМЕ...\nДа оформим предложението, така че да е просто и директно\nТака завършва Милтън Фридман едно свое изказване, почти манифест, за приватизирането на образованието. Институтът за пазарна икономика го превежда и публикува на сайта си в чест на годишнина от рождението на Фридман в края на 2006 г. Всъщност архивът на ИПИ е изключително любопитен и показва ангажимента на този икономически кръг с реформите в образованието в посоката, начертана от Фридман. Съвсем накратко, Милтън Фридман споделя вярата си, че единствено образование, основано на пазарна логика може да даде не просто качествен образователен продукт, но и да се справи с негативните социални тенденции, които вижда в съвременния свят. Пътят към приватизацията на образователната услуга минава през ваучера – единен универсален ваучер, който ще създаде конкуренция сред училищата и съответно ще повиши качеството на образованието.26 И така, има диагноза на проблема и решение на ситуацията, както и един ПР-бонус – как да спечелим подкрепата на мнозинството за радикална приватизация на училищата.\nОт 2005 г. ИПИ трайно се ангажира с лобирането тъкмо за такава реформа в образованието – въвеждане на ваучерна система, приватизация на училища и съкращаване на учители. Интересното е, че ваучерната система или финансирането на принципа „парите следват ученика“ се превръща в основна част от образователната реформа, залегнала в предизборните програми на почти всички партии. В продължение на две години различни експерти от ИПИ повтарят публично тази идея за ваучери, подкрепяйки я с разнообразие от данни. Например, те изчисляват, че бюджетните пари за образование непрекъснато нарастват, а качеството – или се запазва или спада. Изводът е, че наливането на пари в една система не води непременно до повишаване на качеството и дори, че няма връзка между бюджетните разходи и постиженията на учениците, както показва и международен доклад. Решение обаче има – ваучерна система, която ще създаде конкуренция, лошите училища ще бъдат принудени да се закрият, а добрите – ще бъдат стимулирани да станат още по-добри. Друг проблем е съотношението между учители и ученици – учителите нарастват, а учениците намаляват, казват от ИПИ, и цитират съотношения по доклади на Световната банка. Отново има решение на проблема – ваучерна система, която естествено ще регулира съотношението между учителите и техните ученици. И така в продължение на няколко години реформата придобива ясна форма – ваучери и децентрализация, или казано по друг начин, икономизиране на образованието и оттегляне на държавата. Всъщност интересното е, че тъкмо тази визия за реформа започва да се припознава като единствената възможна реформа, всяко друго предложение за промяна не се нарича реформа и дори се критикува като консервативно запазване на статуквото.\nВаучерите, децентрализацията и икономизирането на образованието се оказват подръчни решения, независими от дефиницията на проблема, според либералните икономисти. По препоръката на Фридман те са дефинирани просто и ясно, повтарят се често и започват да изглеждат като магическа рецепта. А най-важното е, че обещават „естествено“ решение на проблемите – единствено публичните институции трябва да извършат усилие по собственото си оттегляне, а след това пазарните механизми естествено ще повишат качеството на образованието.\nОще на 18 септември, тоест преди ефективното начало на стачката, в. Дневник публикува анализ на Димитър Чобанов от ИПИ под заглавие „Учителите – по-високи заплати, същото образование? На пазара на учителски труд трябва да действа пазарен механизъм“. В анализа авторът минава през основните интерпретативни линии на предстоящата все още стачка, а именно – повишаване на заплатите при реформа в сектора. Ясно излага и реформаторската рамка – оттегляне на държавата, въвеждане на ваучери и конкуренция между училищата и учителите. Има и още едно условие пред изпълнението на учителските искания:\nНарастването на учителските заплати трябва да се случва при промени, които гарантират ограничаване на общите разходи за средното образование, които повишават ефективността и подобряват резултатите. В противен случай отново ще продължи наливането\nна средства, което ще означава високи държавни разходи и данъци за финансирането им, което вреди на дългосрочните възможности за стопански растеж.\nВсъщност предпоставката, че тъкмо ограничаването на бюджетните разходи ще подобри резултатите, не е аргументирана, а взета на доверие. И втората, също важна очевидност, че високите данъци вредят на стопанския растеж. Това е мантра, която повтарят, от една страна, независими експерти по икономика, а от друга – правителството много успешно си служи с нея. В публичния дебат повишаването на данъците фигурира като безспорна и очевидна заплаха, която не се нуждае от обяснение.\nОбвързването на учителските заплати и реформата, и по-важното икономизирането на образованието се налага като най-мощната интерпретация на учителската стачка. Анализирайки публичния дебат виждаме, че през различни интереси и позиции, най-много социални актьори предлагат тъкмо тази интерпретация на образованието. Независими либерални икономисти, неправителствени организации на родители, представители на бизнеса и работодатели и не на последно място политически властовите актьори всъщност успяват да зададат тази доминираща интерпретация на стачката. Именно затова, тя не завършва с изпълнение на учителските искания, а с ускорено въвеждане на делегирани бюджети, единен стандарт и оптимизация на училищната мрежа.\nПоследното важно питане е дали този доминиращ дискурс – икономизиращ образованието – успява да се превърне в хегемонен, тоест да спечели съгласието на мнозинството?\n- БЛАГОДАРЯ ЧЕ СТЕ ДОШЛИ ТОЛКОВА МНОГОБРОЙНИ НА ДЕБАТА ЗА УЧИЛИЩЕТО...\n- Ъ-Ъ-Ъ... Г-Н ДИРЕКТОРЕ, ДОШЪЛ СЪМ ДА ПОЧИСТЯ СТАЯТА...\nНе ми е ясно защо точно стачкувате!!!27\nУчителската стачка през цялото време е съпроводена с различни социологически изследвания, които проверяват подкрепата за синдикалните действия. Учителите пък организират подписки в своя подкрепа, получават писма (публикувани в медиите) от ученици и родители. В началото на стачката обществената подкрепа за исканията на учителите е висока, но от самото начало мнозинството не е готово да подкрепи стачни действия. Вече споменах, че първоначалното очакване е стачката да бъде кратка. В този момент министър Вълчев заплашва с отнемане на ваканции, преструктуриране на материала и дори с отменяне на годината. Синдикатите пък уверяват, че има начин да се наваксат изгубените часове, директори разказват как може да се действа, за да не страдат децата. Любопитното е, че след 10-ия ден на стачката ролите се преобръщат – синдикатите започват да говорят за провал на учебната година, а Министерството успокоява гражданите, че материалът ще бъде овладян. В продължение на 40 дни учениците не ходят на училище, а неочакваната ваканция създава хаос за всички семейства с деца. Постепенно подкрепата се превръща във все по-настойчиви призиви учителите да се откажат от исканията си и да се върнат в училище, а родителите се превръщат в обвинители.\nВ социалната мрежа Teacher.bg с описание „Мрежа на учителите новатори“ са архивирани страници от онлайн дебат главно между учители и родители, в който учителите се опитват с писма и обръщения, както и с лични постинги да разкажат собствените си действия. В тази мрежа стачката изглежда съвсем не за заплати, става дума за цялостна критика на образователните политики, подлагане под съмнение на реформите, критика на учебното съдържание. И тук учителите запазват обаче формата на колективното действие – дори и когато спорят помежду си, има усещането за споделена професионална идентичност. Съвсем различни са реакциите на родителите. Те постоянстващо разделят учителите – на добри и лоши. Частните уроци се превръщат в средоточие на критиката, обвиненията в мързел и некомпетентност са изключително популярни. Всъщност родителите постоянно връщат учителите към заплатите и ги обвиняват, че говорят за пари. От друга страна, родителите настояват за въвеждане на пазарни принципи в сферата на образованието.\nАко смятате, че не сте оценени – моля, има пазар на труда опитайте да се пласирате ! Няма кой да Ви назначи и това много добре го знаете ! Има добри учители , но те носят на гърба си „псевдо учителите“ Затова трябва да се съкратят тези дето влизат в клас защото друго немогат да работят.\nСтачката за мен и за 90% от гражданите се дължи на придобития Ви мързел и нежеланието да работите. Моля не обсебвайте вниманието ни с това!\nУЧИТЕЛИ, КОМУНИЗМА И СОЦИАЛИЗМА ОТПАДНАХА КАТО ЦЕЛ В ОБЩЕСТВОТО . ИКОНОМИКАТА СЕ РАЗВИВА НА ПАЗАРЕН ПРИНЦИП ! НЕ ВИ ХАРЕСВА ЗАПЛАЩАНЕТО, РАБОТОДАТЕЛЯ или каквото и да е ПРЕКРАТЕТЕ ТРУДОВИТЕ СИ ДОГОВОРИ . Има хиляди млади хора завършили университета и ще започнат работа.\nАз работя в частно предприятие, че кой ще ни позволи да вдигнем стачка? Ако не си доволен -търси си друга работа. Действително учителите подготвят за децата ни , но напоследък и качеството на образованието е под всякаква критика. 90% от учителите дават частни уроци. Тази година съвсем се „улях“, един урок струва 30 лв. На децата и родителите им просто се показва,че без частен урок е невъзможно нито да кандидатстваш някъде ,нито да разчиташ на високи оценки. Почти няма деца ,които не ходят на частни уроци. Освен това учителите работят на половин работен ден, по два-три месеца имат отпуски всяка година,така че вашето положение не е най-тежкото в тази държава. Прекратете това безобразие!\nКато цяло всеки смята труда си за изключително важен. Между учителите сигурно има и много добри. Истината обаче е, че отстрани погледнато изглеждате немотивирани хора, които предлагат една некачествена услуга, за която искат „достойно“ заплащане.\nВ заключение, докато се борите само за заплати, все ми е едно дали ще ги получите. Ако решите да се борите за реални реформи, които ще подобрят образованието на детето ми, ще се боря с вас. И не само аз.\nСтачкуват те, но въпросът е, че тези хора, наричащи себе си учители се борят за собствени блага. (... )И с какво толкова тези педагози биват изтощавани-цяло лято ваканция(лайф), през учебна година 89% от учителите в страната ни не взимат навътре професията си и дори вече не „изпяват уроците“.Мисията им е да седят и да поставят оценки на ученците. (...) Защо не стачкуват против мизерните условия в някои училища?\nЗащо не стачкуват за тежкия учебен план на учениците от по-долните класове?Защо не стакуват против излишните матури?Защо не покажат, че наистина за загрижени за образованието, а не за собствения си джоб. (...) Това не може да са учители, това са меркантилни хора, забравили за достойнствата и жертвите на тази професия.\nУчителите не успяват да наложат собствената си интерпретация на протестните действия и да убедят обществото, че битката е за по-високо качество на образованието. Защото предлагат алтернатива, която изглежда като запазване на статуквото. Те се позовават на миналото, на Възраждането, на колективната солидарност. Освен това не предлагат прости и ясни решения. Всъщност учителите не успяват да влязат в новия пазарен дискурс, за да го използват за собствените си цели и не успяват да изработят достатъчно мощен нов дискурс за социална критика. Родителите противопоставят цялата логика на пазара, на индивида, на частния интерес срещу действията на учителите. През анализ на публичния разговор около учителската стачка можем да видим липсата на работеща, ефективна идея за социална солидарност, която би могла да удържи дотолкова фрагментирано общество. Трябва да премислим социалните въпроси по нов начин, твърди Рознавалон (Rosanvallon, 2000), защото светът е дотолкова променен, че са подкопани базови условия на модерната социална солидарност. Социалната държава може да функционира, доколкото гражданите споделят усещането за колективни условия на живот, за споделена колективна съдба. Съвременният свят обаче функционира по-скоро през социалното въображаемо на свободния, необвързан индивид, който флуидно управлява собствената си съдба. Светът дотолкова се е усложнил, че обществата вече си представят всяка позиция като уникална, несводима до друга и в този смисъл публичните сфери, конструирани като колективна застраховка, вече не могат да изпълняват функциите си. Именно затова Розанвалон твърди, че новите форми на социална солидарност могат да възникнат не през актуализиране на нещо старо (всъщност това правят синдикалните действия), а през нов тип гражданска идентификация с определено общество. Това, което виждаме през учителската стачка е, че публичните говорители - в мнозинството си - са се отказали от усилието по въобразяване на обществото по нов начин. Силната фигура в публичния дискурс е тази на индивида, който отвързан и автономен, избира живота си. Или,ако добавим перспективата на Бауман, ще видим елити, еманципирани от националните територии, без интерес към откриването на нови социални спойки в рамките на националната държава (Бауман, 2000).\nПРЕМИЯ ПО ЗАСЛУГА ЗА ДИРЕКТОРИТЕ НА УЧИЛИЩНИ ЗАВЕДЕНИЯ\n- НЕ С ТОВА ЩЕ МОГА ДА ПЛАТЯ ЛИПСВАЩИТЕ МИ УЧИТЕЛИ...\nГодина след стачката в. Дневник публикува информация в цифри какво се случва в българското образование – заплатите са нараснали, учителите са намалели, броят на училищата – също, започнали са да се формират по-големи паралелки, а учителите под 30 години са 5%. Липсват учители по информационни технологии и чужди езици. Диференцирано заплащане има, а делегираните бюджети са довели до допълнителна диференциация не по качеството на преподаването, а по големината на училището. Нараства броят на отпадащите ученици, но пък училищата в големите градове се справят много по-добре през системата на единния стандарт. Това са тенденции, които се запазват и до днес, а новите проекти за реформи на Министерството продължават и задълбочават логиката на пазара и оттеглянето на държавата от сферата на образованието. А в публичното пространство все още не се появява силна критика на икономизирането на живота. Пазарът продължава да владее въображението на частни индивиди с обещание за „естествено“ разрешаване на всички проблеми, а про-пазарните политики и оттеглянето на публичните институции изглеждат легитимни. В станалите вече класически анализи на „тачеризма“, Стюърт Хол се опитва да покаже как работническата класа в Обединеното кралство подкрепя политики, от които няма интерес, тоест разказва как „дясното“ завладява популярното политическо въображение. Една от фигурите, през които това се случва успешно е на „вездесъщата“ държава. Държавата, разказана от дясно, присъства твърде много, натрапва ни норми и действия, предопределя живота ни и в крайна сметка ограничава свободата ни. Освен това същата тази мощна държава не успява да ни гарантира качество на публичните услуги, които трябва да ни предоставя. Анализирайки десния дискурс по отношение на образованието Хол (Hall, 1976) показва как залепването на няколко аргумента – спадащо качество, липса на ефективност, насилие в училищата, не-практически ориентирано образование, – плюс усещането за икономическа криза, всъщност създават констелация, в която именно „десните“, про-пазарните решения стават популярни. Просто защото предлагат едновременно спасяване от силната държава и решаване на специфичните проблеми без допълнителни ресурси и усилия. От края на 70-те до днес се е усилило единствено подозрението към публичните институции, към рамката на представителната демокрация…\n- КАКВО ПРЕДСТАВЛЯВА ОБУЧЕНИЕТО ПО "МЕДИЙНА ГРАМОТНОСТ"?\n- УЧИШ ДА ПРЕВРЪЩАШ ОБЕЩАНИЯТА НА МИНИСТЪРА В СЪКРАЩЕНИЯ НА РАБОТНИ МЕСТА...\n1 Бюджетът на училищата към този момент се определя от формула, която отчита от една страна броя на учениците, а от друга – реалния брой на преподавателите.\n2 Цитирам по http://lubamanolova.info/analizi/2007/420-------\n3 Изключително полезен е архивът на фондация Пайдея, който събира информациите от всички печатни и електронни медии по време на стачката.\n4 Игов, И. (2007) Да си учител е скъпо хоби. В: Агенция Фокус, 26.09.2007.\n5 Виж например: Бакалов, И. (2007) Учителската стачка се размириса на политика. В: e-vestnik, 12.10.2007.\n6 И Борисов се намесва. В: в. Монитор, 8..10. 2007.\n7 Фандъкова, Й. (2007) 63% от учителите получават заплата под 370 лева. В: Агенция Фокус, 13.09.2007.\n8 Почти няма публични действия в България, които да не са обвинявани в политизиране. Виж например обвиненията около протестите за шистовия газ.\n9 Книгата на Петя Кабакчиева (2001) Гражданското общество срещу държавата, представя изследване тъкмо на този тип разбиране за гражданското общество и вкореняването му в българската реалност.\n10 Виж в тази посока анализите на Дичев и Спасов в: Новите медии, новите млади.\n11 Тук се позовавам на фокус-групи, проведени в рамките на проекта „Нация и гражданство“ с ръководител доц. Петя Кабакчиева.\n12 Това е определение на синдикатите, дадено в Народното събрание при вота на недоверие.\n13 МОН готви контраудар на учителските синдикати. В: в. Сега, 12.09.2007.\n14 В. Стандарт, 25.09.2007.\n15 Александров, Х. (2007) Стачката на учителите не е гражданско действие, а монополизирано. Информация от интервюто с Харалан Александров, публикувана на сайта на агенция Фокус, 26.09.2007.\n16 Дадат ли на учителите ще скочат цените. В: в. Стандарт, 04.10.2007.\n17 bTV - Новините | Дата: 14ти Септември, 2007 г., публикувано на сайта на Пайдея.\n18 Пенка Малинска: С тези заплати млади учители не идват. В: в. Дума, 15.09.2007.\n19 В. Дневник, 16.10.2007.\n20 Виж например: Денков, Д. (2007) Урок по достойнство. В: в. Сега, 29.09.2007.\n21 Знеполски, Б. (2011) Социалната критика в България: типология на критическите жанрове. В: Либерален преглед, януари .\n22 Учителската стачка – край на инерцията. В: в. Дневник, 26.09.2007.\n23 Дясната кожа на лявото правителство. В: в. Дневник, 25.09.2007.\n24 Агенция Фокус, 05.10.2007.\n25 Продадоха учителската чест за 30 сребърника. Вместо букет поднасят на образованието ни стачка. В: в. Стандарт, 16.09.2007.\n26 “Това изисква първо, ваучерът да бъде универсален, на разположение на всички имащи правото да изпратят децата си в държавните училища и второ, ваучерът, въпреки че ще е по-малък от това, което правителството харчи на един ученик за неговото образование, ще бъде достатъчно голям за да покрие разходите на частно печелившо училище, предлагащо висококачествено образование.“ Всъщност в тази теза има любопитна предпоставка, която ИПИ никога не коментира, а именно, че държавата харчи за образование повече от едно печелившо частно училище, което съвсем не е ситуацията в България, ако сравним парите, давани по единен стандарт с таксите на частните училища.\n27 Цитатът е от форума Teachers.bg, 30.09.2007\nБауман, З. (2000) Живот във фрагменти. София: Лик.\nДичев, И., О. Спасов (2011) Нови медии, нови мобилизации. София: Институт „Отворено общество“.\nЗнеполски, Б. (2011) Социалната критика в България: типология на критическите жанрове. В: Либерален преглед, януари.\nКабакчиева, П. (2001) Гражданското общество срещу държавата. София: Лик.\nРозанвалон, П. (2012) Контра-демокрация. Политиката в епохата на недоверието. София: ФХСИ/Изток-Запад.\nHall, S. (1979) The great moving right show. Marxism Today, January, pp. 14-20.\nRosanvallon, P. (2000) The new social question. Princeton: Princeton University Press.\nСписание Критика и Хуманизъм\nСвежи празници на всички!\n# | от shelly на 16 декември 2014, 11:35\nБлагодаря за тази статия. Пусни я, моля, и в "Предучилищна педагогика", нищо, че детските учители и техните действия пак са неотчетени, както и ролята на общност "Образование", пусни я, ще допълваме. А и оттам мога да споделям в социалните мрежи.\n# | от Nelly Stancheva на 21 декември 2014, 21:41\nБлагодаря за статията. Наистина е време да преживеем горчилката от стачката в 2007 и да продължим напред.\n# | от arebe magare на 25 декември 2014, 13:56\nВ смисъл? Казано честно всичко ми е наред и тъй че спокойно си гледам напред...? Иначе благодаря за благодарностите и за коментара, защото са в сериозен дефицит... Всъщност от мен е само подбора и превода на илюстрациите и редакторската работа по публикуването. Преди време (месеци, дори години) бях пускал вече връзка към статията, но явно никой не беше ходил да я гледа, а това определено е един много пълен и ценен анализ на процесите и залозите зад изложените събития. Жалко че никой нищо не казва по въпроса, защото съм сигурен че всеки има какво да сподели по въпроса. И е хубаво да може да се гледа "напред", но не и без да сме си изяснили как и защо се намираме там, където сме и да си дадем адекватните средства.\n# | от Nelly Stancheva на 25 декември 2014, 19:57\nКоментари липсват не само тук. Доста е странно, но е настъпила сериозна липса на коментари почти навсякъде в блог Образование, а и в малките общности към него.\n# | от shelly на 25 декември 2014, 22:50\nЛипсата на коментари е едно от най-големите постижения на постигнатите реформи след стачката. Хората вече не вярват в колективното правене на нещо, твърде много се подиграха с тях, твърде много крадоха, включително и оттук, твърде много се имитираха промени, твърде много зад възвишени думи се криеха съвсем користни и ниски цели. Сега тези, малкото останали, които искат да правят нещо смислено, го правят индивидуално, а останалите...просто не се задълбочават. Така си мисля, за съжаление.\n# | от Nelly Stancheva на 27 декември 2014, 18:57\nНапълно съм съгласна с shelly.\n# | от arebe magare на 27 декември 2014, 20:03\nВ този ред на мисли още две статии на тема, що е то протест и има ли то почва у нас:\n25 години несвобода,\nкоято бях препубликувал набързо тук неотдавна\nКонфликтите като собственост,\nНилс Кристи, Култура, 19 декември 2014\nКонфликтите са важни за обществото. В силно индустриализираните общества вътрешните конфликти не са много, те са твърде малко. Трябва да организираме социалните системи по такъв начин, че да подхранваме конфликтите и да ги правим видими, а в същото време да се постараем професионалистите да не монополизират тяхното разрешаване.\n# | от arebe magare на 13 януари 2015, 04:46\n- Странен е този образователен материал, който ни достави министерството...\n- Това не е образователен материал...\n- Искат от нас да участваме в мероприатието по разрушаване на общественото образование!\nНякъде по океанското крайбрежие в последните дни...\n# | от arebe magare на 11 февруари 2015, 00:29\nА ето как се върви по пътя на "реформите", на орязването на заплатите на преподавателите и все-по млкото средства за образованието и училището, както и за останалата част от сектора на обществените услуги...\nЗа жалост изследването е публикувано единствено на английски език, но от резюмето можете поне да добиете идея за какво става дума, ако не го говорите.\nОнлайн издание на Capital Reforms\nGeorgi Medarov and Jana Tsoneva, Capital Reforms. Sofia: KOI Books, 2014.\nДокладът представя резултатите от изследване, проведено в края на 2014 г. от Жана Цонева и Георги Медаров, с подкрепата на фондация „Роза Люксембург”.\nВ изследването се проследяват историческите изменения в оправданията на бюджетните съкращения и неолибералните "реформи" в седмичника Капитал от първата половина на деветдесетте години до днес. За Капитал "реформи" не обозначава някаква определена позиция, базирана на абстрактни принципи, а е вградена в исторически конкретни съотношения на сили, политикономически конюнктури и специфични властови битки. Мащабите на емпиричния материал позволяват само скицирането на по-общите тенденции, посочващи флуидността на категорията "реформи". Този момент е видим, например, при описанието на възхода на говоренето за "съдебна реформа" през последните години. Друга посока на изменение на оправданията на съкращенията е изместването им от политико-исторически аргументи (справяне с "тоталитарното наследство") към културно-географски стереотипи за "южните народи". Проследени са и противоречивите функционалности на категории като корупция, популизъм, консенсус, "цивилизационен избор" и "непопуляри мерки"; разривите между отношението към конкретните капиталисти и към абстрактния капитал; конституирането на либерални политически субекти, подкрепящи "реформите" и др. Водещ мотив в изследването е адаптивният характер на оправданията, описанията и рационалността на "реформите", изменящи радикално съдържанието си във времето с цел да запазят "посоката" си.\n- pdf версия, онлайн издание, 56 стр. (изтеглете оттук)\nИзданието е само на английски език.


Китай е проникнал в компютърните мрежи на осем големи фирми за технологични услуги | manager.bg\n 22:12, 26.06.2019г\nПрез декември Съединените щати определиха случая като операция за кражба на западна интелектуална собственост в полза на икономическите интереси на Китай, но не посочиха засегнати компании. По онова време Ройтерс идентифицира две от тях – Hewlett Packard Enterprise и IBM.\nДнес Ройтерс установи, че са били засегнати още най-малко шест доставчика на технологични услуги: Fujitsu, Tata Consultancy Services, NTT Data, Dimension Data, Computer Sciences Corporation и DXC Technology.\nСред пострадалите клиенти на тези компании са шведският телекомуникационен гигант Ericsson, американският военен корабостроител Huntington Ingalls Industries и системата за пътнически резервации Sabre.\nМощна хакерска атака "проби" световни телекоми. Може би идва от Пекин\nСвят  290


Елена Монева, автор в Novini365 | Страница 5 от 332\nПомните ли Виолета Здравкова, Мис България 1999 г.? От хубостта ѝ няма и помен, изхранва се с… (СНИМКА)\n40-годишната Виолета Здравкова, която се окичи с короната на „Мис България” през 1999 година, днес не прилича на себе. Миската, която нашумя като първата жена, изтеглила кредит, за да си увеличи гръдната обиколка с импланти, няма нищо общо с някогашната красавица. Виолета видимо се е състарила, а от предишната й хубост няма и помен, пише „Уикенд“. След като преди 6 години почина ...\n24.02.2019\tБългария Leave a comment\nМоделът Кристин Илиева претърпя тежка катастрофа с кола през март 2018г ., шофирана от поп дивата Дивна. И двата крака на моделката са счупени, а пълното й възстановяване продължава до днес. Сега отново се налага събиране на средства поради влошаване на състоянието на Кристин. Пред „Телеграф“ Илиева разкрива, че от застрахователната компания не са изплатили никакво обезщетение досега, което да ...\n23.02.2019\tКлюки Leave a comment\nОт една седмица насам усилено се говори, че Михаела Филева е новата любима на тенисиста ни Григор Димитров. Поп певицата нито потвърждаваше, нито отричаше информацията, която разпространи най-напред вестник „Уикенд“. Днес обаче наруши мълчанието си, тъй като „новината“ продължи да се тиражира в медийното пространство. „Тъй като през последните няколко дни телефонът ми не спира да звъни, се чувствам длъжна ...\nВижте какво разкри адвокатът на банкерката, свила 400 бона\n23.02.2019\tБългария Leave a comment\nКлиентката ми Биляна Манчева не е била сама. Друг, на по-високо ниво в йерархията, е дърпал конците и това няма как да остане неразкрито, но все още е твърде рано да се говори в подробности. Аз самият все още не съм видял никакви документи по делото. Преди няколко часа разбрах, че то се поема от Националната следствена служба поради фактическа ...\nМегз се появи в съда в защита на любимия си, модната принцеса му шепне колко го обича Мегз за пореден път се появи с пловдивския съд. Тя пристигна цялата от глава до пети в бяло за да подкрепи любовника си Румен Рончев. Демонстрирайки самата невинност. И този път присъствието в съдебната зала на модната принцеса не мина без излишни драми. ...


Златен медал, сребърни и бронзови отличия спечелиха състезателите на СК "ОДИН" на Държавното по таекуон-до ITF\nАнтоанета Цонева, водач на листата на Демократична България в 13 МИР: Опазването на здравето на хората е въпрос на национална сигурност В момента тече преди�\nВ събота криминалисти от РУ-Панагюрище установили,\nВ момента тече предизборна кампания и с водещите партии сме конкуренти в нея, но няма нищо по-важно от човешкия живот\nПонеделник, 25 Октомври 2021 17:57\nПонеделник, 25 Октомври 2021 16:47\nНеделя, 24 Октомври 2021 21:31\nЦвятко Цветков и Илчо Машев на почетната стълбица СНИМКИТЕ са предоставени от СК "ОДИН"\nНаписана от Павлина Вайсилова Вторник, 10 Март 2020 12:36\nНа 7 и 8 март в зала „Арена Асарел” в Панагюрище се проведе Държавното първенство по Таекуон-До ITF\nв дисциплините – форма, специална техника и самозащита. Участваха над 500 състезатели във всички възрастови групи. Сред тях бяха и 19-те таекуондисти от СК „ОДИН” – Панагюрище, които се представиха достойно, като част от тях се класираха на призовите места и обогатиха колекцията от медали на школата си.\nВъпреки травмата, която му създаваше проблеми по време на подготовката за форума, при юношите старша възраст с черен колан на форма Илчо Машев се представи изключително. Той показа отлично владеене на техниките, отработвайки с точност и най-малкия детайл в тях. Нямаше друг юноша с черен колан, който да е по-добър от него, и Илчо безапелационно спечели златен медал, получавайки поздравления от различни страни.\nПри юношите с червени колани трето място на форма спечели Нено Чернирадев, а при сините колани с червена лента бронзов медал завоюва Добри Байков.\nПри девойките Мирослава Райчева също се представи много добре и успя да вземе бронзово отличие.\nПри мъжете в дисциплината специална техника отлична демонстрация направи\nЦвятко Цветков, който спечели второ място и си тръгна със сребърен медал.\nПак при мъжете, но в дисциплината форма, много добра техника демострираха Гаврил Христосков, който спечели второ място и сребърен медал, а Стайко Танковски се класира трети и получи бронзово отличие.\nПри децата на форма Цветиана Раленекова също се пребори за бронзов медал.\nИнструкторът на панагюрските състезатели Здравко Еров е доволен от представянето на одинци, макар от някои от тях да е очаквал повече.\nЗаради обявената грипна епидемия в цялата Българската федерация по Таекуон-ДоITF бе предприела необходимите мерки за здравето на участниците и всички - официални лица, съдии, треньори и състезатели - бяха прегледани от лекари, преди да влязат в залата.\nШампионатът беше и квалификация за националния отбор, който ще защитава честта на страната ни на Европейското първенство в Прага, Чехия,през април.\nОт СК „ОДИН” в националния отбор са включени Илчо Машев, Стайко Танковски, Нено Чернирадев и Николай Такучев. Тримата ще бъдат на подготвителен лагер в Благоевград, а Ники Такучев ще тренира в Панагюрище.\nизточно бойно изкуство, таекуондо, състезание\nОще в тази категория: « Ще има скрининг преди и по време на Държавното първенство по таекуон-до в Панагюрище\tОтлагат Европейското първенство по таекуон-до ITF за август »


Задушени гъби с лук и ориз | Изпробвана рецепта от Веселият Готвач\nСнимката е добавена от vessto\nЛукът се нарязва на ситно и се задушава в олиото с щипка сол и 1-2 супени лъжци гореща вода. След като поомекне, се прибавят почистените, измити и нарязани гъби и се задушават десетина минути. Слагат се ситно нарязаните домати, оризът, червеният пипер и се доливат 3 ч.ч. гореща вода. Ястието се посолява и се вари на тих огън, докато оризът попие течността. Поднася се, поръсено със ситно нарязан магданоз.\nЯстия с ориз ⋅ Ястия с лук ⋅ Ястия с гъби ⋅ Ориз с гъби ⋅ Безмесни ястия с гъби ⋅ Постни ястия с гъби ⋅ Вегански ястия с гъби ⋅ Вегански рецепти ⋅ Българска кухня\nЧудесна рецепта, търсех именно задушено, а не за печене! Не сложих домати, а моркови, и магданоза замених с копър.


Често задавани въпроси - Foshan Chengpai Sanitary Ware Co., Ltd. '\nВ: Къде е пристанището за доставка?\nО: Нашето пристанище за корабоплаване обикновено е пристанище Фошан, пристанище Гуанчжоу и пристанище Шенжен.\nО: Колко дълго издържа душ главата?\nБ: Колко чиста е душовата глава и какъв тип вода има в дома, са два фактора, които определят колко време преди душовата глава трябва да бъде заменена. Душ главата трябва да се почиства веднъж седмично и ще трябва да се подменя, ако има запушване, плесен или слуз, които не се отделят след почистване. Има някои препоръки за подмяна на душовата глава всяка година, докато някои казват, че трябва да се подменя след шест месеца, така че бактериите да не се натрупват и да не причиняват вреда на потребителя. за душ глава без LED е ПЕТ години.\nВъпрос: Възможно ли е два функтона да работят едновременно?\nО: Зависи от модела, който сте закупили. Повечето модели имат единичен отклонителен клапан, където избирате по една функция наведнъж. Някои модели обаче са снабдени с два отклонителя, които ви позволяват да управлявате две функции едновременно.\nВ: Душът ми е с безстопанствен спрей. Какво да направя?\nО: Ако откриете необичаен модел на пръскане или струя вода, пръскаща под необичаен ъгъл, като 90 градуса или пръскане настрани, това обикновено се причинява от запушен или частично запушен отвор за пръскане.\nВ: На какво трябва да обърна внимание, докато инсталирам нова душ кабина?\nО: Да, можете да поръчате всяко количество и ние можем да заредим контейнера като ваша инструкция.\nВ: Какъв размер тръба ми е необходим за душовата глава, ½ "или ¾"?\nA: Душ главата Chengpai е настроена за supply ”захранващи линии. Ако имате ¾ '' захранващи линии, можете да ги намалите в ъгъла на st ''.\nВ: Можем ли да направим контейнер за консолидация?\nВ: Как мога да взема проба за LED душ кабина?\nО: Моля, свържете се с нас и информирайте за елемента, от който се нуждаете.\nНие ще направим PI за вашето плащане. След получаване на плащането, ние ще Ви го доставим.\nВ: Какво представлява главата за дъждовен душ?\nО: Главата за дъждовен душ кара изходящата вода да наподобява валежи. Всички модели душ на Chengpai позволяват на потребителя да регулира водния поток така, че да е удобен за тях типът дъжд. Тези душ глави обикновено приличат на диск с гумени отвори в тях.\nВ: Какъв е моделът на пръскане на валежите?\nО: Това е много успокояващ ефект, за по-концентриран спрей, който повечето хора превключват на душ, е хубав вариант.\nВъпрос: Възможно ли е да имате фиксиран душ над главата с бар миксер Chengpai?\nО: Да, има разнообразие от душове за бар миксер Chengpai с фиксирани аксесоари за глава, включително бар миксер.\nВъпрос: Трябва ли да вземете релса?\nО: Местният строителен код може да изисква грайфер. Това е допълнителен парапет, монтиран по-долу на стълбовете, предназначен да осигури по-лесно хващане за онези, които се качват и слизат по стълбите. Ако вашият проект включва стълби, важно е да проверите дали в района ви е необходима грайферна рейка.\nВ: Какво трябва да проверя най-много, когато избирам и инсталирам скрит смесител за душ?\nО: Проверете дали конструкцията на стената може да побере трасето на водопроводи и сградата в дълбочина на избрания смесител. Уверете се, че топло-студените запаси влизат в правилните входове на миксера, преди да направите стената добре. Уверете се, че при шпакловка и облицовка около смесителния душ са достъпни филтри и възвратни клапани за бъдеща поддръжка\nО: Ние сме производител. Нашата фабрика се намира в град Фошан, близо до град Гуанджоу и град Шенжен. Можете да ни посетите.\nВъпрос: Какъв е срокът за плащане на LED душ главата?\nО: 30% TT депозит предварително преди производството, 70% се заплаща преди доставката.\nВ: Можете ли да произвеждате нашите дизайнерски продукти?\nО: Разбира се, вашият дизайн е достъпен за разработване, ако получавате проби и\nО: Ще отнеме 10 до 15 дни след получаване на авансов депозит. Конкретното време за доставка зависи от артикулите и количеството на вашата поръчка.\nВ: Преди да конструирам стълбищната си релса, искам да знам кой парапет е по-добър, парапет от неръждаема стомана или алуминиев парапет?\nО: Неръждаемата стомана е избраният материал за парапети, тъй като показва превъзходна якост и здравина в сравнение с алуминия. Естетически погледнато, стоманата предлага ясни предимства. Поради своята мекота, алуминият е склонен към повърхностни драскотини и вдлъбнатини, което затруднява почистването и поддръжката.\nВъпрос: Открих, че понякога водата се пръска от нишките на тръбата зад душа. Какво се случи?\nA: Проблемът е, че уплътнението не е достатъчно здраво. Просто използвайте гаечен ключ, за да затегнете душа си обратно към тръбата след това.


Нови два случая на COVID-19 в Ловеч! Второ медицинско лице с вируса… | TroyanPress.com\nОт TroyanPress Last updated юли 3, 2020\nНа 02 юли в Националната информационна система са регистрирани 2 положителни случая на COVID-19 за област Ловеч.\nПри първия случай се касае за жена на 66 години от с.Голец, медицинска сестра в МБАЛ Ловеч, отделение по неонатология. Жената е без оплаквания. Ще бъде под задължителна домашна изолация за 14 дни. Няма контактни лица в семейството от област Ловеч. Била е в отпуск от 01 юни до 21 юни, първата й работна смяна е след обед на 22 юни, практически и по дефиниция на заповедта на Министъра на здравеопазването, близък контакт с първия потвърден случай от отделението не е имала, а само предаване на смяната.\nПоследната й работна смяна е на 30 юни. Отделението по неонатология е затворено със заповед на директора на РЗИ за 24 часа, считано от 19ч. на 2 юли за щателно почистване и крайна огнищна дезинфекция. Персоналът с отрицателен резултат продължава да полага грижи за новородените при спазване на всички мерки за безопасност. Осъществена е координация със ЦСМП, МБАЛ Троян и МБАЛ Луковит с родилни отделения, в случай, че се налага хоспитализация на новородени с усложнения в този 24 часов интервал, да бъдат насочвани към УМБАЛ Плевен. Издадено е предписание на Изпълнителния директор на МБАЛ Ловеч за въвеждане на предварителен контрол на медицински и немедицински персонал преди всяка смяна с документиране на температура и/или наличие на оплаквания, стриктно спазване на инструкциите за поставяне и сваляне на ЛПС, спазване на дистанция между самия медицински персонал в общите помещения.\nВсички останали проби от персонал от вчера са отрицателни. Останалият персонал в отделението ще бъде изследван днес и няма да бъде допуснат на работа до получаване на отрицателен резултат. Отрицателни са и пробите от семейството на лекарката, както и на прегледаните от нея деца, очакваме резултат за последните две деца от гр.Угърчин, чиито проби са взети вчера.\nВторият случай е на мъж от гр.Ловеч, на 24 години. Изследването е проведено на 2 юли в лаборатория в гр.София. предстои установяване на контакт с лицето, намира ли се на територията на област Ловеч, негови контактни. В случай на карантиниране на адрес в гр.София, ще бъде предаден на Столична РЗИ за наблюдение.\nКъм 8,00 часа на 03 юли диагностицираните случай в област Ловеч са 19, активните случаи са 4, излекуваните са 15.\nМедицинско лице от МБАЛ Ловеч с COVID-19