Бисфосфонати: риск от остеонекроза на челюстта - Остеохондроза January\nБисфосфонати: риск от остеонекроза на челюстта\nFDA предупреждава за необходимостта от добавяне на нова информация в раздела „Предпазни мерки и предупреждения“ в инструкциите за следните лекарства:\nПри използване на бисфосфонати за лечение на остеопороза е имало случаи на остеонекроза на челюстта, които обикновено са свързани с екстракция на зъб и / или локална инфекция. Известните рискови фактори за развитие на остеонекроза на челюстта включват инвазивни стоматологични процедури (например изваждане на зъб, поставяне на зъбни импланти), установена диагноза на рак, съпътстваща терапия (химиотерапия, кортикостероиди) и други нарушения (анемия, коагулопатия, инфекции, заболяване на венците).\nНовите доказателства сочат, че рискът от остеонекроза на челюстта се увеличава при едновременната употреба на бисфосфонати и инхибитори на ангиогенезата. Лекарствата с антиангиогенна активност са например бевацизумаб, ранибизумаб.\nБисфосфонатите са лекарства, които регулират костния метаболизъм и увеличават костната сила. Наричат се още дифосфонати, тъй като съставът на такива лекарства съдържа две фосфонови киселини (органични съединения, съдържащи фосфор). Основното показание за назначаването на бисфосфонати е остеопорозата, заболяване на костната тъкан, причинено от метаболитни нарушения и липса на калций и проявявано с повишена чупливост на костите. Списък с лекарства от групата на бисфосфонати, техните фармакологични свойства, търговски наименования и характеристики на приложение може да намерите по-долу.\nБиофосфати какво е това\nБисфосфонати (понякога неправилно наричани биофосфати) се използват наскоро за лечение на патологии на мускулно-скелетната система. Мащабни изследвания на фармакологичните свойства на тази група лекарства са проведени едва в средата на ХХ век, а първото лекарство, съдържащо дифосфонати и способно да спре разрушаването на костите, е освободено през 1990 г. (лекарство Fosamax).\nОсновният механизъм на действие на бисфосфонатите е така нареченото "метаболитно замразяване". Костната тъкан в човешкото тяло се образува от остеоцити - клетки, които се появяват по време на развитието на костите в резултат на освобождаването на междуклетъчното вещество. Това вещество се нарича матрица. Матрицата се синтезира от остеобласти - така наречените „млади“ костни клетки, които впоследствие се запечатват в междуклетъчното вещество, образувайки зрели остеоцити.\nКостният метаболизъм се осъществява не само от остеобластите, но и от остеокластите. Това са гигантски клетки, съдържащи около 20 тясно разположени ядра, чиято основна функция е разтварянето на минерали и унищожаването на колаген. Резултатът от повишената активност на остеокластите е намаляване и изтъняване на костната тъкан, което е основният патогенетичен фактор за развитието на остеопороза.\nЗдравословното състояние на костите пряко зависи от метаболитните процеси, протичащи в тях. Костната тъкан се актуализира постоянно с помощта на клетките-създатели на остеобласти и техните антагонисти - остеокласти, които действат като утилизатори. В здраво тяло броят на тези и други клетки е приблизително на същото ниво. Нарушаването на този баланс води до тежки последици - остеопороза.\nФармакологичният ефект на бисфосфонатите се определя от следните свойства:\nсвързване с калций и включване в костната тъкан;\nзабавяне на процеса на извличане на калций от костната тъкан.\nОсновните показания за назначаването на тази група лекарства са:\nдеформираща остеоза (остеит);\nпървични патологии на паращитовидните жлези, при които нивото на калций в кръвта се повишава и се стимулира производството на хормони, които регулират калциево-фосфорния метаболизъм;\nлипса на колаген, причиняващ повишена чупливост и чупливост на костите (несъвършена остеогенеза);\nдруги заболявания, придружени от бърза костна загуба (включително пациенти с висок риск от остеопороза).\nИзползването на бисфосфонати може да бъде оправдано при лечението на постменопаузална остеопороза в случаите, когато традиционното лечение с естроген е противопоказано. Въпреки факта, че структурата на женските полови хормони и бисфосфонати е много различна, те имат подобен ефект върху костната тъкан: забавят процеса на декалцификация (извличане на калций).\nБисфосфонатите могат да се използват и в онкологията. В 70% от случаите лекарствата от тази група са включени в схемата на лечение за пациенти с множество миеломи в резултат на нарушения във функционирането на плазмените клетки на костния мозък (плазмен рак). В някои случаи употребата на тези лекарства при метастази в костите е оправдана, но при избора на ефективна дозировка трябва да се има предвид, че такива пациенти имат повишен риск от остеонекроза на челюстта.\nБисфосфонатите полза и вреда\nЛечението с бисфосфонати все още е обект на изследвания, дебати и различни изследвания..\nСред ясните предимства на тези лекарства могат да бъдат идентифицирани:\nнамаляване на риска от фрактури (наблюдава се при 30-50% от пациентите);\nВъпреки това лекарствата имат и много недостатъци. Най-изразената от тях е средната ефективност (едва една трета от пациентите успяват да постигнат положителна динамика), тъй като тези лекарства имат ниска бионаличност - не повече от 25%. При продължителна употреба вероятността от странични ефекти се увеличава, така че след 3-5 години лечение трябва да потърсите алтернатива.\nДруг важен недостатък на бисфосфонатите е неудобството при употреба. За да се избегне увреждане на горния хранопровод, пациентът не трябва да заема наклонено и хоризонтално положение в продължение на 40 минути след приема на таблетките. Не можете да ядете и пиете толкова. Необходимо е да приемате бисфосфонати строго на празен стомах сутрин.\nСтатистиката показва, че именно тези изисквания за прием причиняват много хора да нарушат предписания режим на лечение или да спрат да пият лекарството. Пациентите, които се нуждаят от лечение с бисфосфонати, трябва да знаят, че неспазването на инструкциите увеличава вероятността от странични ефекти няколко пъти.\nБифосфонати от първо, второ и трето поколение\nМогат да се разграничат няколко поколения от лекарството:\nЛекарства от първо поколение - прости бисфосфонати или без азот (клодронат, тилудронат, етидронат). Спектърът на действие на тези лекарства е малко по-тесен от азотния, но въпреки това ефективността на лечението и превенцията на тези бисфосфонати е много висока.\nЛекарства от второ поколение - азотсъдържащи бисфосфонати или дифосфонати (алендронат, ризедронат, памидронат). Те се характеризират с по-широк спектър на действие и висока ефективност..\nЛекарства от трето поколение - съдържащи амин бисфосфонати (золедронат, ибандронат).\nКогато избирате бисфосфонати за лечение на остеопороза, трябва да знаете не само техните имена, но и някои характеристики, които могат да повлияят на ефективността на лечението.\nПървото поколение клодронова киселина (динатриев хлодронат) се отнася до коректорите на метаболизма на хрущялите и костите и са аналози на естествения пирофосфат. Потискат активността на остеокластите, намаляват концентрацията на калций в кръвния серум и отделянето на калций с урината. Цената на решението е около 5000 рубли. Цената на таблетките и капсулите, които включват клодронова киселина, варира от 9 000 до 11 000 рубли.\nБифосфонати на клодронова киселина:\nНай-популярните и достъпни лекарства за лечение на постменопауза и неуточнена остеопороза. Цената на опаковането на 4 таблетки от 70 mg е около 500 рубли.\nБисфосфонати с алендронова киселина:\nЛекарството е от групата на костните инхибитори на резорбцията. Отнася се до високоефективни бисфосфонати, действащи върху костната тъкан. Препаратите на базата на золедронова киселина не влияят неблагоприятно върху процеса на минерализация и механичните свойства на костите. Цената на лиофилизата за приготвяне на разтвор за инфузионно приложение е от 5800 до 9100 рубли.\nПрепарати на базата на золедронова киселина:\nОтнася се до бифосфонати от трето поколение. Препаратите от ибандронова киселина (натриев ибандронат) са ефективни при остеопороза, която се развива на фона на злокачествени заболявания. Цената е от 4200 до 14000 рубли.\nПрепарати на базата на ибандронова киселина:\nПри избора на лекарство от групата на бисфосфонатите е необходимо да се вземе предвид не само първоначалната диагноза, но и съпътстващите заболявания, тъй като това влияе върху оценката на рисковете от странични ефекти. В повечето случаи тези лекарства се понасят добре, но при някои пациенти се забелязват коремни болки, кожни обриви, мускулни и ставни болки..\nНеобходимо е също така да запомните, че бисфосфонатите увеличават риска от възпаление и ерозивно увреждане на стомаха и хранопровода, поради което можете да приемате тези лекарства само под лекарски контрол.\nБисфосфонатите са фармакологични препарати, в химичния състав на които присъстват естери на фосфоновите киселини. Основният терапевтичен ефект на лекарствата е предотвратяването на костна загуба, наблюдавана при остеопороза. Бисфосфонатите намаляват риска от спонтанни фрактури, характерни за тази патология на мускулно-скелетната система. Лекарствата се използват както за патогенетична терапия, така и за профилактика.\nВсеки бифосфонат се характеризира с широк спектър от противопоказания. В нарушение на режима на дозиране или в резултат на продължителна употреба често се появяват системни и локални странични ефекти. Едва след поредица от инструментални изследвания лекарят заключава, че е препоръчително да се включат бисфосфонати в схемите на лечение.\nПървоначално бисфосфонатите не са синтезирани за нуждите на фармацевтичната индустрия. Освен това подобна сфера на тяхното приложение не се разглежда почти 100 години. Естерите на фосфоновата киселина са произведени за селско стопанство. На тяхна основа са създадени минерални торове, омекотена е водата за подземно напояване. Текстилната и нефтопреработвателната промишленост не се справят без бисфосфонати и все още активно ги използват..\nВ същото време лекарите и фармацевтите се опитваха да намерят начини за укрепване на костната маса. Пробив в тази област е откритие, направено от Атли Купър. През 1824 г. този английски лекар и придворен хирург на кралския двор излага хипотеза за връзката между повишената чупливост на костите при възрастни хора и определена патология, развиваща се в тялото им. Болестта е открита, систематизирана и получава научно наименование в началото на ХХ век. Но да се премахне остеопорозата, да се предотвратят нейните опасни усложнения по това време не беше възможно.\nШвейцарецът Хърбърт Флайш експериментира дълго време с химически съединения. През 1968 г. той открива, че когато неорганичният пирофосфат влиза в контакт с биологична течност, се утаяват значително по-малко количество калций. Така че ензимите не влияят агресивно върху пирофосфата, фосфорният атом в молекулата му е заменен от въглероден атом. Освен това значително повишава биологичната активност на химичното съединение..\nНо преди да се синтезира първият фармакологичен препарат на базата на бисфосфонати, имаше още 30 дълги години. През 1995 г. след продължителни клинични проучвания започва мащабно производство на средства за лечение на остеопороза..\nБисфосфонатите все още се използват активно при лечението на остеопороза, въпреки установените редица недостатъци. Например, беше установено, че лекарствата увеличават костната плътност, но не ги правят по-силни. Структурата на костната тъкан става подобна на някои метални сплави - с определено физическо въздействие те се разпадат на малки парчета. Затова в терапевтичните схеми, освен бисфосфонати, се включват и препарати за укрепване на костите.\nБифосфонатът, или дифосфонатът, е изкуствено синтезирано химично съединение, близко по структура до пирофосфонат. Това вещество е отговорно за адхезията на калция към костната тъкан. Но за разлика от естествените биологични пирофосфонати, синтетичните бисфосфонати имат по-висока клинична активност. Те имат по-широк спектър от фармакологични ефекти..\nВ здравите костни тъкани метаболитните процеси протичат гладко и при някаква неизправност незабавно се включват компенсаторни механизми за актуализиране и регенериране на увредените участъци. Основните структурни единици на костната тъкан:\nостеобласти - млади костни клетки с диаметър 15-20 микрона, синтезиращи междуклетъчно вещество. С натрупването на матрицата те се заграждат в нея и се превръщат в остеоцити;\nостеокласти - гигантски многоядрени клетки, които премахват костната тъкан чрез разтваряне на минералния компонент и разрушаването на колагена.\nВ човешкото тяло има приблизително еднакъв брой озластващи остеокласти и създатели на остеобласти. Ако броят на разрушителите започне да се увеличава, тогава възниква апоптоза - регулиран процес на програмирана клетъчна смърт. В противен случай дисбалансът ще доведе до сериозни последици, едно от които е остеопорозата. Бисфосфонатите стимулират самоунищожаването на остеокластите, възстановявайки естествения баланс на костните клетки. След навлизане в тялото те свързват калциеви молекули, които се натрупват в костната тъкан. Химичните съединения надеждно държат микроелемент, изложени на непрекъснати атаки на умножените остеокласти. Но преди да бъдат унищожени, бисфосфонатите напълно се справят със задачата си - увеличаване на костната плътност.\nВ международната класификация бисфосфонатите са разделени на две големи групи в зависимост от молекулната структура, или по-скоро от съдържанието на азотната молекула в химическата структура. За лечение на остеопороза се използват осем основни съединения, които са активните съставки на домашните лекарства и техните вносни структурни аналози:\nбез азот - клодронат, тилудронат, етидронат;\nсъдържащи азот - памидронат, ризедронат, алендронат;\nаминосъдържащи - Золедронат, Ибандронат.\nБезазотните лекарства са лекарства от първо поколение, които послужиха като основа за по-нататъшно прогресивно развитие. Но тяхното използване все още е от значение при лечението на остеопороза. Вграждайки се в костната тъкан, бизофосфонатите без азот се трансформират в съединения - аналози на АТФ. Те се натрупват във висока концентрация в остеокластите и значително намаляват разрушителната си активност. Преди да се случи окончателното унищожаване на лекарството, той успява частично да възстанови дисбаланса поради унищожаването на остеокластите.\nСъдържащите азот лекарства се характеризират с по-голяма резистентност към клетките-агресори. Те устойчиво издържат на разрушителни атаки на остеокласти, което обяснява продължителния им фармакологичен ефект. Аминосъдържащите бисфосфонати са лекарства от трето поколение с по-малко токсични ефекти върху вътрешните органи.\nМинуси от бисфосфонати при лечението на остеопороза Характеристики\nАгресивен ефект върху храносмилателната система При продължителна употреба на лекарства вероятността от развитие на пептична язва и гастрит в резултат на улцерация на лигавиците се увеличава\nДълъг терапевтичен курс За да се увеличи костната плътност или да се предотврати резорбцията им, е необходимо да се приемат бисфосфонати в продължение на 3-5 години, а след отмяната им се наблюдава влошаване на терапевтичния резултат\nВъзможността само за патогенетично лечение Лекарствата премахват последиците от остеопорозата, но не са в състояние да се отърват от причината за нея - метаболитни нарушения, намаляват скоростта на образуване на остеобласти\nНиска абсорбция на активни съставки След проникване в организма, 10% от бисфосфонатите се абсорбират. Неадсорбираната част бързо се евакуира от бъбреците\nНеобходимостта от други лекарства Обикновено в терапевтичните схеми бисфосфонатите се комбинират с глюкокортикостероиди и калциеви препарати. Това сериозно увеличава фармакологичната тежест върху тялото на пациента.\nКогато избира лекарство за лечение на остеопороза, лекарят разчита на резултатите от инструментални изследвания, общи изследвания на кръвта и урината. Той отчита стадия на заболяването, степента на увреждане на тъканите, историята и възрастта на пациента и причината за костната резорбция. Предпочитание се дава на лекарства с по-нежен ефект. Но понякога са необходими по-агресивни средства за бързо потискане на атаките на остеокласт.\nПри лечението на остеопороза се използват следните лекарства:\nКлодронат. Той инхибира остеокластите, намалява тежестта на болката в късните етапи на остеопорозата, задържа калция в костите, понижава концентрацията му в системната циркулация. Clodronate също се предписва за предотвратяване на развитието на хиперкалциемия и деминерализация, което провокира разтварянето на костната тъкан;\nТилудронат. Активно стимулира минерализацията, увеличавайки плътността на костите. Предписва се на пациенти за бързо възстановяване след сложни фрактури, лечение на болест на Педжет или остеодистрофия, с характерна чупливост на костите в резултат на нарушаване на метаболитните процеси;\nЕтидронат. Дифосфонатът без азот е предшественик на съвременните лекарства за лечение на остеопороза. Използва се и при лечение на ревматоиден артрит, злокачествени и доброкачествени новообразувания, някои бъбречни патологии. Спомага за премахване на последиците от интоксикация с тежки метали;\nАлендронат. Стабилизира метаболитните процеси в тъканите на костите и хрущялите Употребата на лекарства с алендронат не причинява деминерализация на костите, която се използва активно при лечението на жени, навлезли в периода на естествена менопауза;\nПамидронатьт Той предотвратява възпроизвеждането на остеокласти, намалява скоростта на катаболните процеси и стимулира регенеративните биохимични реакции;\nRisendronate Бисфосфонатът се характеризира с висока клинична активност при липса на ясно изразен токсичен ефект върху организма. Ризендронатът често става първият избор при лечението на остеопороза, провокиран от продължителна употреба на глюкокортикостероиди;\nИбандроната Ефективно профилактично средство срещу спонтанни фрактури на прешлените. Забавя възпроизвеждането на остеокласти, предотвратява резорбцията на костите, задържа калция в костните структури.\nЗоледронат инхибира костната резорбция, предизвиквайки апоптоза на остеокластите. Следователно това лекарство се предписва при прогресираща остеопороза, когато основната цел на лечението е да забави и да спре разрушителните процеси..\nВсяко лекарство се характеризира с определени странични ефекти и противопоказания за употреба. Но приликата на фармакологичните свойства ни позволява да комбинираме патологични състояния, при които бисфосфонатите не са предписани:\nповтарящи се язвени лезии на стомаха и дванадесетопръстника;\nхипокалцемия или липса на калций в организма.\nПротивопоказания за лечение с тези лекарства са бременност, кърмене и индивидуална непоносимост към активни и спомагателни съставки. В случай на нарушаване на режима на дозиране или при отлагане на бисфосфонати, могат да се развият нежелани реакции. От храносмилателната система са възможни диспептични разстройства: гадене, повръщане, прекомерно образуване на газове, диария или запек, епигастрална болка. Неврологичните разстройства се проявяват с намаляване на зрителната острота, главоболие, замаяност. Описани са случаи на сърдечна аритмия, предсърдно мъждене и развитие на остеонекроза на челюстните стави. Понякога се появява треска, усложнена от втрисане, слабост, апатия, артралгия, мускулни болки. Характерните симптоми на локална алергична реакция са подуване и зачервяване на кожата, появата на сърбеж и обриви.\nНай-ефективните бисфосфонати за лечение на остеопороза\nЗа лечение на остеопороза бисфосфонатите са лекарства по избор, те се предписват като основно лечение за болестта. Те са свързани с лекарства, които могат да забавят и дори да спрат загубата на кост, което многократно е доказано от международни клинични изследвания. В допълнение, използването на бисфосфонати при патологии, придружени от чупливи кости, може значително да намали риска от счупвания..\nЗащо за лечение на остеопороза се предписват бисфосфонати\nЗа лечение на остеопороза се предписват лекарства от групата на бисфосфонатите, тъй като имат такива способности:\nселективно се натрупват в костите главно в областта на тяхното унищожаване;\nте се абсорбират от остеокласти и инхибират дейността им отвътре - нарушават метаболизма, адхезията към костната тъкан, ускоряват смъртта, предотвратяват образуването и узряването на нови;\nпредпазват остеобластите от разрушаване от кортизол и глюкокортикоиди (хидрокортизон, дексаметазон, преднизолон и аналози);\nостават в костите дори в края на лечението.\nОсновният механизъм на костната загуба на минерална плътност е засилената резорбция (разрушаване) от клетки, наречени остеокласти. В този случай обратният процес на остеосинтеза (образуването на нова костна матрица) от остеобластите е нарушен. В резултат на това костите стават крехки, лесно се счупват, когато са изложени на умерена или слаба интензивност. Бисфосфонатите могат да инхибират всички тези процеси..\nПрепоръчваме да прочетете статията за остеопорозата на челюстта. От него ще научите за това какво означава изтъняването на челюстната кост и какво заплашва, видовете и симптомите на патологията, диагнозата остеопороза в стоматологията, която ще се лекува. И тук става въпрос за повече инжекции при остеопороза.\nКакво представляват бисфосфонатите\nКостните структури на човешкото тяло непрекъснато се обновяват, докато два вида клетки поддържат саморегулация. Остеобластите (в превод от гръцки като кълнове, издънки) са нови костни клетки, които се намират в повредени и възстановени области. Остеобластите са покрити с непрекъснат слой млада развиваща се кост.\nОстеокластите премахват костните клетки, като разтварят минералния компонент и разграждат колагена. Обикновено броят на остеокластите се регулира от тяхното самоунищожение, но с различни неуспехи в организма хомеостазата се нарушава и се забавя - в резултат остеокластите започват да преобладават над остеобластите.\nДействието на бисфосфатите е насочено към стабилизиране на хомеостазата (саморегулация) и възстановяване на нормалното съотношение на възстановяване и разрушаване. При поглъщане тези лекарства действат като структурен аналог на естествените регулатори на калциевия метаболизъм и допринасят за задържането на калций в клетките. Освен това в резултат на химични реакции на бисфосфонати и калций се предотвратява отлагането на калциеви соли в ставите и меките тъкани..\nСлед приемане на лекарството молекулите на активното вещество се свързват с калциеви йони и проникват в костната тъкан, където се натрупват. В резултат на това активността на остеокластите се потиска и хомеостазата се нормализира - поради това се запазва костната минерална плътност и способността им да се самовъзстановяват.\nСправка: през XIX век обхватът на бисфосфонатите е маслената, машиностроителната и текстилната промишленост, в селското стопанство те играят ролята на омекотители за напояване на оранжеви насаждения. Първото описание на биологичните характеристики на BP е публикувано през 1968 г., но истински интерес към средствата на тази група възниква преди около 20 години във връзка с активното търсене на лек за остеопения.\nПоказания за използването на бисфосфонати за лечение на остеопороза\nОсновният признак на остеопорозата е понижаване на Т индекса чрез денситометрия до -2,5 и по-ниско, група пациенти, на които се препоръчва да предписват бисфосфонати за лечение и профилактика на остеопороза, включва също:\nжени след менопауза (минала година или повече от последната менструация), мъже над 50-годишна възраст, при условие че вторичният процес е изключен;\nпациенти с фрактура на тазобедрената става или прешлен;\nпациенти, ако техният Т индекс е между -1 и -2.5, но има признаци на типични фрактури в миналото или висок риск от появата им (например, почивка на легло или хормони).\nЕксперт по ендокринология\nДоказано е, че въвеждането на Zolendronate в доза 5 mg веднъж на две години може да бъде вид ваксина срещу разрушаване на костите за пациенти в менопауза.\nОчаквани резултати от лекарствена терапия с бисфосфонати при лечението на остеопороза\nПроведени са проучвания за ефективността на бисфосфонатите при различни форми на остеопороза, в резултат на което е доказано, че лечението води до предотвратяване на разрушаването на костите, увеличаване на тяхната плътност и намаляване на вероятността от фрактури..\nПоради липса на естроген след менопаузата в костта, процесът на унищожаване може да се ускори и / или изграждането на нов може да се забави. Плътната костна тъкан се изтънява, стените в гъбното вещество се абсорбират.\nПриемането на бисфосфонати възстановява баланса между резорбцията и образуването на костите и намалява вероятността от опасни фрактури на гръбначния стълб и бедрената кост почти наполовина. Този ефект може да се получи след 3 години употреба. Доказа безопасността на употребата на лекарства в продължение на 10 години.\nАбсолютни рискове от гръбначни фрактури в плацебо групата и лечение в проучвания на различни лекарства за лечение на остеопороза\nОстеопороза при мъжете\nНай-често намаляването на костната плътност настъпва след 50 години или на фона на заболявания на бъбреците, белите дробове, червата, ендокринната система. Преди да започнете лечението е важно да изключите фоновите заболявания или да проведете тяхната сложна терапия..\nПоради недостатъчния брой изследвания се препоръчват само три активни съставки - золедронат, алендронат и ризедронат. Те са доказали своята ефективност в превенцията на първични и повтарящи се фрактури на тазобедрената става и развитието на увреждане след тях..\nПоявява се при пациенти, които трябва да приемат хормони за дълъг период от време (обикновено от 2,5 месеца). Костната им тъкан губи силата си дори преди да намалее количеството на минералите. Глюкокортикоидите намаляват живота на изграждащите клетки и увеличават активността на костните разрушители.\nБисфосфонатите имат както профилактичен, така и терапевтичен ефект. Важно е те да могат да се прилагат интравенозно и да предотвратяват образуването на ерозия и язви на стомаха, хранопровода, които могат да бъдат свързани с приема на хормони. Препоръчва се използването на тези лекарства през целия курс на глюкокортикоидна терапия.\nВажно е да се знае, че бисфосфонатите за лечение на остеопороза се предписват само от лекар, самолечението в този случай е неприемливо и може да причини непоправима вреда на здравето. Терапевтичните вещества, съставляващи ВР, могат да причинят странични ефекти, така че те трябва да се приемат правилно.\nЗоледроновата киселина е високоефективно средство, което селективно въздейства върху костите. Само 1 инжекция годишно е достатъчна, за да забави депресията в костите. Освен това золедроновата киселина има сравнително кратък списък от странични ефекти.\nЛекарствата се приемат сутрин на празен стомах, без да хапят, без дъвчене и пиене с достатъчно количество обикновена вода. Кафето, плодовите сокове и млечните напитки намаляват ефективността на лекарствата почти наполовина. Най-малко час след приема на таблетките е необходимо да се поддържа изправено положение, за да се избегнат травматични ефекти върху лигавиците на хранопровода и стомаха.\nУспоредно с бисфосфонатите се препоръчва приема на калций и / или витамин D, обаче, трябва да запомните 2-3-часовия интервал между приема на различни лекарства. Интравенозното приложение на ВР се осъществява бавно, чрез капков метод в продължение на няколко часа. Твърде бързото приложение може да причини остра бъбречна недостатъчност, което е особено опасно срещу хиперкалциемия..\nКакво да вземете предвид преди да предпишете лекарство\nБисфосфонатите имат противопоказания, поради което пациентите трябва да бъдат изследвани за наличието на такива заболявания:\nнамалена скорост на филтрация в бъбреците под 35 ml в минута;\nпептична язва (могат да се използват венозни форми);\nлипса на калций и витамин D в кръвта (до възстановяване на нормалните стойности) - препарати с тяхното съдържание се предписват най-малко 2 седмици преди бисфосфонати;\nбременност (задължителен тест преди употреба и контрацепция по време на терапията);\nостро възпаление в устата или челюстта.\nОстро възпаление в областта на челюстта\nПротивопоказанията за употреба на бисфосфонати са:\nИбандронат-Тева е в състояние да понижи степента на разрушаване на костната тъкан до нивото на репродуктивна възраст. Особено се препоръчва за жени след менопауза\nДори при спазване на режима на дозиране и режима на дозиране могат да се появят странични ефекти на лекарствата. Най-често се отбелязва следното:\nгастрит и стомашно кървене, болка в стомаха и диспептични симптоми (метеоризъм, запек);\nпериодични ставни, мускулни и главоболия;\nНай-тежките последици са фибрилация (десинхронизация на сърдечния ритъм), остеонекроза на челюстта и недостатъчно счупване на тазобедрената става. Рискът от такива усложнения значително се намалява с добре разработена терапевтична схема, основана на задълбочен преглед.\nВажно: по време на лечението е необходимо редовно да се правят тестове, за да се оцени ефективността на терапията и да се следи състоянието на пациента. Мониторинг на лабораторните параметри се извършва през целия терапевтичен курс, който може да бъде няколко години.\nЕдин от проблемите с употребата на лекарства за остеопороза е дълъг курс на терапия. Ако лекарствата трябва да се приемат с години и пациентът не чувства признаци на промени, тъй като няма очевидни симптоми на заболяването, много хора прекратяват лечението самостоятелно.\nЗа това са създадени интравенозни лекарства с въвеждането 1 път годишно (Aklast), на тримесечие (Bonviva).\nОбщата продължителност на употребата за повечето е 3-5 години, след което пациентите продължават да приемат само калций и витамин D3 в продължение на шест месеца. През целия курс и в края му на всеки 9-12 месеца се извършват денситометрия и кръвни тестове за маркери на остеопороза. Според резултатите ортопедичният хирург заключава, че удължаването на терапията.\nПроцедура за костна денситометрия\nХарактеристиките, свързани с лекарственото взаимодействие, са следните:\nв комбинация с нестероидни противовъзпалителни средства, BP увеличават дразнещия ефект върху стомашно-чревната лигавица;\nкомбинацията от ВР и бримкови диуретици значително повишава риска от хипокалциемия и хипомагнезиемия - има рязко намаляване на нивото на калций и магнезий в организма;\nаминогликозидните антибактериални средства повишават токсичния ефект на бисфосфонатите върху бъбреците.\nАктивното вещество на лекарството Aklast е золедронова киселина, която спира разрушаването на костите и стимулира образуването на остеобласти\nНай-добрите бисфосфонати за остеопороза на пазара\nНай-ефективни за лечение на остеопороза са признатите бисфосфонати, съдържащи азот в молекулата, те включват: золедронат, алендронат, ибандронат и ризедронат. Клондронова киселина (Bonefos) и памидроник (Pamirid) са лекарства без азот, те се използват при туморни процеси.\nZoledronate (Aklast, Zometa)\nИма висока терапевтична активност при остеопороза. Има изразен инхибиращ ефект върху костната резорбция, предотвратява счупвания. При продължителна употреба не нарушава образуването на нова костна тъкан и нейната минерализация, което я отличава от алендронат и ризедронат. Прилага се само интравенозно не повече от 1 път годишно.\nНе забравяйте да следвате диета с достатъчно количество калций и витамин D или / и да ги приемате под формата на хапчета до достигане на нормални нива в кръвта. Такъв препарат се предписва месец преди инжектирането и продължава в бъдеще постоянно.\nАлендронат (Алендра, Фосамакс)\nТой подобрява калциевия метаболизъм, предотвратява разрушаването на отменената кост, стимулира образуването на костна тъкан. Препоръчва се при сенилна и постменопаузна остеопороза за намаляване на риска от счупване на гръбначния стълб и бедрената кост.\nКогато използвате алендронат, се препоръчва:\nизпийте цяла таблетка с 200 мл питейна (неминерална) вода;\nне комбинирайте с други лекарства (интервал от най-малко един час);\nизберете един ден в седмицата и не го променяйте по време на лечението;\nслед приема не яжте, не пийте, не заемайте хоризонтално положение в продължение на половин час.\nИбандронат (Bonviva, ибандронова киселина)\nИма селективен ефект върху остеокластите и не променя процеса на образуване на нова костна тъкан. Използва се при остеопороза и туморни метастази в костта. Ефективен за първично намаляване на минералната плътност при пациенти в напреднала възраст и вторични увреждания, свързани с хормонален дисбаланс.\nТаблетка от 150 mg се предписва веднъж месечно. Приемът трябва да бъде насрочен за конкретна дата. Оптималното време е сутрин, веднага след нощен сън. Предпоставка е последното хранене да бъде не по-късно от 6 часа преди употреба и тогава не можете да ядете час и да пиете (чиста вода е разрешена). Интравенозната инжекция се прилага веднъж на три месеца.\nЛекарствата са направени на базата на два PO3 фосфонати и могат да бъдат допълнени от азотни атоми. Те действат по различни начини, но със същия резултат - унищожаването на остеокластните клетки. Бизофосфонатите без азот са лекарства от първо поколение, по-късно азотсъдържащите лекарства започват да се отделят. Съвременните лекарства се основават на ибандронови и золедронови киселини, но все още не са получили широко разпространение.\nСписъкът с лекарства без азот от първо поколение включва следните лекарства:\nНатриев етидронат (Phosphotech, Xidifon, Pleostat, Didronel);\nКлодронат (Clobir, Lodronate, Sindronate, Bonefos).\nОстеопорозата може да бъде независимо заболяване или да се развие на фона на други патологии, но винаги е придружена от разреждане на костната тъкан и повишаване на нейната чупливост.\nВ момента азотсъдържащите бисфосфонати най-често се използват за остеопороза:\nЗоледронова киселина - Zoledronate-Teva, Aclast, Zomet, Verroclast, Blaster, Zoledrex, Rezorb, Rezoklastin, Zoleriks, Rezoskan, Zolendronik Rus4;\nИбандронова киселина - Ibandronate, Bondronate, Bonviva;\nАлендронова киселина - Fosamax, Osterepar, Forosa, Ostalon, Alental, Strongos, Alendrokern.\nКлючът към успешното лечение на остеопороза с бифосфонати е навременното начало, тъй като предотвратяването на заболяването винаги е по-лесно, отколкото лечението. Ето защо важна роля се отдава на превантивните прегледи и назначаването на BF на пациенти от групата с висок риск за развитие на остеопороза и фрактури..\nВъзможни усложнения по време и след приложение\nЛекарствата се използват само по препоръка на лекар и под негов контрол, особено при венозно приложение. Пациентите трябва стриктно да спазват дозировката и времето на приложение, интервалите между употребата на таблетки и храна не трябва да се нарушават. Само в този случай рискът от усложнения на терапията може да бъде намален.\nВъзможните последствия включват:\nувреждане на бъбреците - преди венозно приложение трябва да се храните 3 часа и да имате 0,5 ml питейна вода при себе си. Това количество се изпива бавно половин час преди инжектирането;\nускорено отстраняване на калция - изисква наблюдение на съдържанието му в кръвта поне 1 път месечно;\nПредсърдно мъждене - преди започване на терапия трябва да се консултира кардиолог, ЕКГ при наличие на сърдечно-съдови заболявания и за пациенти в напреднала възраст;\nгрипоподобен синдром с венозно приложение, по-рядко с таблетки. Най-често се проявява при първа употреба, парацетамол се предписва за профилактика или лечение.\nПодобни нежелани реакции са по-редки:\nнамаляване на броя на червените кръвни клетки, тромбоцитите, белите кръвни клетки в кръвта;\nнамаляване или повишаване на чувствителността към болка, температурни дразнители;\nсухота в устата, стоматит;\nлипса на апетит, неприятен послевкус в устата, промяна във вкуса;\nнедостиг на въздух, кашлица;\nкожни обриви, сърбеж, изпотяване;\nпромяна в кръвното налягане - хипотония или хипертония;\nболки, болки в костите и ставите, скованост на движенията, мускулен спазъм;\nпоявата на протеин и кръв в урината, увеличаване на урея и креатинин в кръвта.\nИмена и форми на освобождаване\nГрупата на активните вещества, официално регистрирани в Руската федерация, включва:\nЛекарствата принадлежат към второто и третото поколение азотсъдържащи бисфосфонати. Първото е без азотно поколение:\nЗа медицинска употреба лекарствата се предлагат в различни форми:\nлиофилизат за приготвяне на разтвор.\nСредствата се отличават с антирезорбционен потенциал поради различни начини на въздействие върху клетки, които унищожават костната тъкан. Последните разработки увеличават активността на активните компоненти от 1 - 10 до 10 000 или повече. Фармацевтичната индустрия стартира производството на комбинирани препарати, чийто състав се допълва с алфакалцидол, холекалциферол. Действието е оправдано от събраната доказателствена база върху ползите от комбинираната терапия.\nБисфосфонатите са високо ефективни, но някои от тях имат доста висока цена..\nАктивно вещество Лекарство и цена Аналогов и цена\nZoledronate rr (1 път годишно) Акласт 17 000 руб., 8300 UAH. Золедронова киселина 2600 rub., 680 UAH.\nАлендронат 70 mg (1 път седмично) 4 TB. Fosamax 490 rub., Ostemax 250 UAH. Alendronat 250 rub., Alendra 130 UAH.\nIbandronate разтвор веднъж на 3 месеца Bonviva 3100 rub., 2200 UAH. Ибандронова киселина 1100 UAH.\nIbandronate tb. 1 път на месец 3 супени лъжици. Bonviva 1100 rub., 1200 UAH. Ибандронова киселина 850 UAH.\nРизеронат веднъж седмично 4 с.л.. Risendros 960 rub., 330 UAH. Rizostin 420 rub., 170 UAH.\nВисоката цена затруднява пациентите да предприемат дългосрочно лечение, особено в напреднала възраст, което представлява основната категория пациенти. Ето защо, ако е невъзможно да се закупи оригиналното лекарство, лекарят може да посъветва неговия генеричен по-евтин аналог.\nПрепоръчваме да прочетете статията за остеопения и остеопороза. От него ще научите разликата между остеопения и остеопороза, причините за развитието на тази патология, както и диагнозата и лечението на остеопения и остеопороза. И тук е повече за Prolia при остеопороза.\nБифосфонатите за лечение на остеопороза са просто необходими, тъй като само с тях може да се добави спиране и дори да се излекува остеопороза. Изключително важно е в това не само да се избере оптималното лекарство, но и да се подложи дълъг курс на терапия - често най-малко три години. Важно е също да се спазват препоръките за употреба, за да се избегнат странични ефекти..\nЦената на бифосфонатите може да варира от 700 до 9000 рубли. Такава голяма разлика се дължи на състава и вида на лекарствата. Бизофосфонатите без азот са по-евтини от тези, съдържащи азот. Най-популярното лекарство без азот е Klobir, средната му цена е 3000 рубли. Аналозите са следните лекарства:\nЦената им е малко по-ниска, докато принципът на работа е идентичен. Сред препаратите, съдържащи азот, Bondronat е в особено търсене, цената му е 7000 рубли. Неговите аналози са:\nИзберете подобен инструмент може само специалист. Противопоказанията и страничните ефекти могат да варират, затова не се препоръчва самолечение.\nГледайте видеоклипа за туморите на хипофизата:\nОстеопороза и Пролия: инструкции за медицината, как...\nКак Prolia помага при остеопороза. Показания за лекарства и противопоказания. Как се провежда лечението на остеопороза Prolia. Колко пъти да се постави инжекция и как да се приложи Prolia при остеопороза. Прочетете още\nХарактеристики на лечението на остеопороза при възрастни жени\nНа много пациенти се предписват инжекции за остеопороза. Това помага да се забави заболяването, както и да се контролира лечебният процес към лекаря. Инжекциите за лечение на гръбначния стълб и други засегнати кости при жени се правят в болницата. Прочетете още\nОстеопороза на тазобедрената става: симптоми, степени...\nОстеопорозата на бедрата може да се появи при жени и мъже. Симптомите му се проявяват с болка. Случва се дифузно и нодуларно. Има степени на прогресиране на заболяването. Лечението включва гимнастика, диета, лекарства, а в случай на тяхната безполезност, подмяна на ставата с ендопротезиране. Прочетете още\nОстеопения и остеопороза: каква е разликата, разликите...\nМежду остеопенията и остеопорозата има едно общо нещо - разрушаване на костите. Само остеопенията е началният етап. Каква е разликата между тях? Какви са разликите в лечението? Прочетете още\nОстеопороза на челюстта: изтъняване на костите в стоматологията...\nКакво представлява остеопорозата на челюстта. Колко опасно е изтъняването на челюстната кост. Симптоми на остеопороза на челюстта. Как се определя разрушаването на костите в стоматологията. Ще помогнат ли зъбните импланти при остеопороза? Прочетете още\nОстеопороза - клиники в\nМосква, ул. Остоженка, д. 8 с. 3, ет. 1\nМосква, пр. Орехови, 11, вход от двора (от детската площадка)\nАко прочетете отзивите на пациента за употребата на бисфосфонати при остеопороза, можете да видите, че те са предимно положителни - тези средства помагат за навременна помощ при остеопороза.\nЛекарствата са наистина ефективни, но ако изучите мненията на лекарите вече за тях, можете да разберете, че това не е универсална панацея и е важно да ги използвате внимателно.\nНезависимо от това, лекарствата наистина помагат и предоставят възможност за предотвратяване на много сериозни заболявания.\nЛутеинизиращи хормони, освобождаващи хормонални агонисти\nАгонистите на хормона, освобождаващи гонадотропин, се използват за кастрация на лекарства при пациенти с рак на простатата..\nлокализиран рак на простатата (ако не е възможно да се проведе радикално лечение или като неадювантна мярка преди операция или лъчева терапия);\nлокално напреднал рак без метастази като монотерапия или неоадювантна и адювантна терапия в комбинация с хирургия и или лъчи;\nметастатичен рак на простатата.\nТе действат върху клетките на хипофизата, продуциращи гонадотропин, стимулирайки синтеза на лутеинизиращ хормон (LH) и фоликулостимулиращ хормон (FSH) и, съответно, повишавайки нивата на тестостерон за няколко седмици.\nПри употреба на лекарства в продължение на 3-5 седмици LH и FSH намаляват, а с тях и тестостеронът, до прагово ниво на кастрация (50 NG / dL).\nПредставител - Leiprorelin (Eligard, Lupron Depot, Depot Ped).\nЛейпрорелин е показан като палиативно лечение на напреднал рак на простатата, когато орхиектомия или естроген не са подходящи за пациента. Той е мощен инхибитор на секрецията на гонадотропин при непрекъснато лечение в терапевтични дози..\nLeiprorelin може да се използва като депо в доза от 3,75 mg на всеки 4 седмици, 11,25 mg на всеки 12 седмици или 30 mg на всеки 24 седмици. Lupron трябва да се прилага интрамускулно, а Eligard подкожно.\nТрипторелин е показан за симптоматично лечение на прогресиращ хормонално зависим рак на простатата, метастатична и локализирана форма (алтернатива на хирургичната кастрация, за потискане на секрецията на тестостерон).\nТрипторелин е синтетичен декапептид, аналог на агониста на GnRH. Той намалява секрецията на LH и FSH и съответно намалява нивата на тестостерон и естроген. Концентрацията на тестостерон по време на приема на лекарството достига ниво след постстрация след 3 седмици.\nДруго лекарство с подобен ефект и показания е Goserelin (Zoladex)\nДозировка: 3,6 mg и 10,8 mg подкожна имплантация. Стандартната доза е 3,6 mg на всеки 4 седмици или 10,8 mg на всеки 12 седмици.\nНамаленото производство на тестостерон води до намаляване на размера на простатната жлеза и намалява свързаните симптоми.\nЛекарството се прилага в количество от 50 mg под формата на подкожен имплант, предназначен да осигури непрекъснато освобождаване на хистерелин с номинална скорост 50-60 mcg / ден в продължение на 12 месеца. Препоръчителна доза - 1 имплантант подкожно на всеки 12 месеца.\nОт предишната глава научихте, че бисфосфонатите са лекарства, които насърчават здравето на костите. Време е да поговорим по-подробно за механизма на тяхното действие. Клетките в нашето тяло имат забележителна способност да се обновяват и реконструират от време на време. Костната тъкан не е изключение. Балансът на техните структури се поддържа постоянно, от една страна, остеобластните клетки, отговорни за изграждането на нова тъкан, а от друга страна, остеокластите, които са отговорни за нейното унищожаване.\nТрябва да кажа, че до този момент учените все още не са проучили напълно механизма на блокиране на разрушаването на костите с помощта на бисфосфонати. Със сигурност е известно, че тези вещества са в състояние да се свързват с хидроксиапатитните зони на костта, поради което те могат да променят извивката си и в същото време да намалят концентрацията на оксипролин и фосфатаза в кръвта.\nПонякога BF лекарства могат да се предписват при лечение на дори заболявания като херния или издатини на междупрешленните дискове, като обезболяващи. И малко повече информация: бисфосфонатите от остеопороза се използват отдавна, но сега те се използват сравнително наскоро за рак.\nВ човешкото тяло нормалното образуване на костни структури се поддържа от остеобласти - млади клетки, които произвеждат междуклетъчно вещество (матрикс). В същото време се синтезират остеокластите, които унищожават колагена и разтварят минералната основа на костната тъкан. Дисбалансът между двата процеса води до разрушаване на костите - загуба на плътност.\nЛекарствата на базата на бифосфонати комбинират два фосфоната, с помощта на които се регулира метаболизмът и се координира работата на калциевите йони. Когато се използват, молекулите на активните компоненти умишлено проникват във огнищата на образуване на кост и потискат ефекта на остеокластите. Лечебният ефект на органичните съединения се дължи на афинитета към пирофосфатните кристали, основният компонент на костната матрица. Тази функция им позволява да бъдат преразпределени в проблемните зони, предотвратявайки прикрепването и узряването на остеокластите.\nЧрез инхибиране на резорбцията веществата максимално усвояват калция. Благодарение на което се активира творческата активност на остеобластите, стимулира се образуването на нова тъкан, подобрява се микроархитектурата на гъбните и компактни слоеве на костта.\nКогато се екскретират, бисфосфонатите оставят тялото непроменено. Процесът се характеризира с бързо намаляване на плазмата и бавно освобождаване от костната тъкан.\nМеханизмът на действие на бисфосфонатите е ясен, сега за това какво се отнася за тях.\nПрепоръчително четене: Сцинтиграфия на скелетната кост.\nТова е друго лекарство от категорията на азотните бисфосфонати. Той е разпознат и под имената "Xidiphon" и "Pleostat." Прилагайте това лекарство на фона на паранеопластична хиперкалцемия. Основата на лекарството е етидронова киселина.\nЕтидронатът се произвежда под формата на таблетки и в допълнение под формата на инфузионен разтвор, както и концентрирана основа за самостоятелно приготвяне на перорални разтвори. Цената е от четиристотин до петстотин рубли.\nКакво представлява остеопорозата и защо е толкова важно да се лекува?\nОстеопорозата е постепенно намаляване на костната плътност поради излугване на минерали, което води до намаляване на нейната сила и повишаване на чупливостта. Първоначално се развива леко понижаване на костната плътност (остеопения), а след това става необичайно порьозно и компресивно, като гъба. Такова нарушение на структурата на скелета води до чести фрактури.\nКостта се състои от протеин, колаген и калций - вещества, които осигуряват нейната сила (вижте продукти, съдържащи калций). В случай на дисбаланс на изброените компоненти, нараняванията възникват под формата на пукнатини (фрактура на шийката на бедрената кост) или фрактура (компресионна фрактура на прешлените на гръбначния стълб). Някои пациенти в продължение на няколко години дори не осъзнават наличието на увреждане. Развитието на заболяването може да се подозира чрез следните симптоми:\nхронична болка, локализирана на мястото на фрактурата;\nнамален растеж, кривина на гръбначния стълб, огъване;\nфрактури с минимална физическа активност, падащи от височина на растежа им, които са локализирани главно в областта на ребрата, бедрото, гръбнака, стъпалото и китката.\nбавно сплитане на костите.\nОстеопорозата е не само медицински, но и социално-икономически проблем, който засяга всички сегменти от населението по света..\nФрактура на шийката на бедрената кост по-често се среща при хора на възраст 75-80 години; други видове фрактури са характерни за 50-59 годишни и намаляват с възрастта.\nЗагубата на 10% костна плътност увеличава риска от фрактури на гръбначния стълб 2 пъти, шийката на бедрената кост 2,5 пъти.\nДо 2050 г. фрактурите на тазобедрената става при мъжете ще бъдат 310%, а при жените 240% повече от сега.\nНа всеки 3 секунди по света се диагностицира фрактура, провокирана от остеопороза; компресионна фрактура на гръбначния стълб - на всеки 22 секунди.\nПо-голямата част от пациентите с висок риск от наранявания, свързани с повишена чупливост на костите (около 80%), включително тези, които вече са имали поне една фрактура, не знаят за заболяването си и не приемат хапчета за остеопороза..\nСмъртността след фрактура на шийката на бедрената кост и при двата пола се увеличава с възрастта и е най-вероятно през годината след нараняване и е около 20%. Основната цел при лечението на остеопороза е предотвратяването на фрактури, като се намалява загубата на кост, увеличава се плътността му и се възстановява костната здравина. Ранното откриване и навременното започване на специфично лечение значително намалява риска от наранявания и други усложнения на заболяването.\nТова заболяване засяга около 200 милиона жени по света;\nедна на десет жени на възраст 60 години\nпети на възраст 70 години\nдве от пет след 80\nдве от три след 90.\nКак странични ефекти?\nНай-честите усложнения след прием на лекарства са:\nОт стомашно-чревния тракт: стомашната лигавица и дванадесетопръстника са раздразнени, стомашно възпаление, кръвоизлив. Пациентът е болен, боли го стомахът, метеоризъм със запек.\nЧовешко главоболие, възпалени мускули.\nИзразена бъбречна, чернодробна дисфункция.\nНедостиг на калций в кръвообращението.\nАлергиите са изразени.\nВажно е да запомните, че самолечението е животозастрашаващо, лекарствата се приемат само по указание на лекар..\nАко се приемат без лекарско наблюдение, тогава сложните условия ще бъдат тежки. Ще се появи сърдечна фибрилация, при която контракциите на сърцето ще бъдат извън синхрон. Ще има и максиларна остеонекроза с суброхантернични фрактури на бедрената кост. Нежелани реакции не се наблюдават при всички пациенти. Добре подбраният курс на лечение и придържането към медикаменти ще помогне да се предотвратят страничните ефекти и да се намалят усложненията до минималните параметри.\nАко остеопорозата не се лекува, тогава човек ще бъде трудно да се движи\nОблъчването помага за справяне с болката в костите и предотвратяване на патологични фрактури. Лечението се провежда в един от двата режима:\nМожете да извършите 1-2 процедури, по време на които големи дози радиация се дават на костта. Това е удобно за пациента, тъй като броят на пътуванията до клиниката е намален..\nДруга схема включва провеждането на 5-10 сесии в по-малки дози. В този случай общата доза ще се окаже малко по-голяма, отколкото в първия случай, при такива пациенти болката се повтаря по-рядко и има нужда от повторно лечение.\nАнтирезорбционен (предотвратява изтъняване на костите), остарял\nКалцитонин (Miacalcic 5 amp. 1100 рубли) е хормон на щитовидната жлеза и се използва за лечение на остеопороза. Рекомбинантният човешки калцитонин, както и калцитонинът от свине и сьомга се синтезират във фармацевтичната индустрия.\nСтранични ефекти: При назален начин на приложение може да се появят кръвотечения от носа, хрема, дразнене на лигавицата, гадене или повръщане. Когато използвате инжекционна форма на калцитонин, може да се появи възпаление на мястото на инжектиране.\nЛекарството се използва по-рано като антирезорбтивно (предотвратява костната резорбция). Той имаше доста скромна доказателствена база, донякъде намаляваща честотата на фрактурите на прешлените и облекчаване на острата болка, свързана с остеопоретични фрактури. През последните години се натрупва информация за увеличаването на честотата на новорегистрираните онкопатологии при пациенти, използващи миокалцик. Лекарството се отстранява от препоръките за лечение на остеопороза, остава на пазара като средство. Намаляване на болката при фрактури на прешлените с остеопороза и за лечение на болестта на Пейдж.\nРалоксифен е селективен модулатор на естрогенни рецептори от второ поколение, съкратено като SMER. Лекарството има естрогенов ефект в костната тъкан, но се държи като антиестроген в ендометриума. Това ви позволява да предотвратите възможните странични ефекти, включително риска от рак.\nСтранични ефекти: При използване на Ралоксифен е възможно увеличаване на тежестта на горещите вълни; риск от тромбоза, включително тромбоза на дълбоки вени и белодробна емболия. Рискът от нежелани реакции е по-вероятен през първите четири месеца на употреба.\nКъм днешна дата ефективността на лекарството не е доказана, нито е доказано, че намалява рисковете от екстравертебрални фрактури.\nПри рак на простатата антиандрогените, които се свързват с андрогенните рецептори и инхибират взаимодействието им с тестостерон и дехидротестостерон, имат положителен терапевтичен ефект. Като монотерапия неефективна.\nИзолират се чисти и стероидни антиандрогени.\nНестероидните или чистите антиандрогени са за предпочитане, тъй като те селективно взаимодействат със своите рецептори в простатата и нямат антигонадотропния механизъм. В допълнение, андрогенните рецептори са блокирани в хипоталамуса, на мястото, където се осъществява производството на LnRH..\nКогато не се използва рефракторно-кастратен рак на простатата.\nAbiraterone се предписва в комбинация с преднизолон за лечение на пациенти с метастатичен резистентен на кастрация рак на простатата по време или след химиотерапия (Docetaxel).\nДозировката е 1000 mg веднъж дневно в комбинация с преднизон 5 mg два пъти дневно.\nАбиратрон е инхибитор на биосинтезата на андроген.\nБикалутамид е показан за лечение на метастатичен рак на простатата в комбинация с LHRH агонист. Стандартна доза - 50 mg перорално 1 път сутрин или вечер.\nDegarelix - селективен антагонист на хипофизните GnRH рецептори, намалява производството на гонадотропини, LH и FSH, поради което тестостеронът се произвежда по-малко.\nПоказания за употреба - прогресиращ хормон-зависим рак на простатата.\nDegarelix е ефективен за постигане и поддържане на тестостерон на ниво след кастрация. За разлика от агонистите на GnRH, той не причинява краткосрочно повишаване на нивата на тестостерон; желаният ефект се постига в рамките на 1-3 дни след приемането.\nПървоначалната доза е 240 mg, прилагана подкожно (под формата на 2 инжекции от 120 mg в концентрация 40 mg / ml). Поддържащата доза е 80 mg подкожно (в концентрация 20 mg / ml) на всеки 28 дни. Първата поддържаща доза се предписва 28 дни след началото на приложението.\nФлутамид се използва в комбинация с агонисти на GnRH за контрол на локално ограничен рак в началния етап и за лечение на метастатичен рак, за пациенти с двустранна ортоектомия. Обичайната дозировка е 250 mg на всеки 8 часа..\nНилутамидът не е подходящ за индуциране на химическа кастрация, защото блокирайки механизма за обратна връзка за контрол на секрецията на тестостерон, той повишава концентрацията му. Лекарството се използва в комбинация с хирургична кастрация за лечение на метастатичен рак на простатата, при наличие или отсъствие на локален процес, в комбинация с хирургическа или фармакологична кастрация.\nПървоначалната доза от 300 mg веднъж на ден, 30 дни, поддържащата доза за нилутамид е 150 mg веднъж дневно.\nПалиативно лечение на рак на простатата с метастази.\nАпалутамид инхибира ядрената транслокация на андрогенния рецептор, свързването на ДНК и инхибира транскрипцията му.\nПоказания: неметастатична хормон-резистентна терапия на рак на простатата.\nОстеопороза - специалисти в Москва\nМосква, бул. Мира, 79, с. 1 (Клиника по ориенталска медицина „Саган Дали“) +7\nМосква, 1-во Люсиновски път, 3 Б. (медицински)\nАзотен бисфосфонат, който също е известен под имената "Bonefos" и "Lodronate." Това лекарство се основава на клодронова киселина. Представеният инструмент е в състояние да забави резорбцията, тоест процеса на резорбция на костната тъкан. Това лекарство засяга остеокластите, които са многоядрени клетки, които от своя страна абсорбират минерали от костната тъкан. Хлодронатът се освобождава под формата на капсули, както и разтвори. Разтворите се използват за орална употреба. Цената му варира от една до една и половина хиляди рубли. Имената на бисфосфонатите са от интерес за мнозина.\nАкупунктура при цервикална остеохондроза\nКакви лекарства се използват за световъртеж с остеохондроза на гръбначния стълб\nОтлагане на соли по шията\nДъската на Евминов - какъв симулатор е това, основни упражнения за гръбначния стълб\nКоя възглавница е по-добре да спи с цервикална остеохондроза, как да изберем\nИшиас: как да разпознаем? Причини, симптоми и лечение\nСилна болка в долната част на гърба - възможни заболявания и тяхното лечение\nБолката в левия гръб боли в крака\nФизиотерапевтични упражнения в случай на обостряне на херния на гръбначния стълб\nПовечето хора, които изпитват болки в гърба между раменните лопатки, свързват появата му с различни нарушения на гръбначния стълб, нервните корени на лигаментите, междупрешленните дискове или самите дискове.\nКолко прешлени има човек в гръбначния стълб?\nКой лекар лекува ставите? Болки в ставите - на кого да отидете?\nКомплексът от упражнения на д-р Попов за гръбначния стълб\nОблекчаване на болката при междуребрена херния


Адвокат на сделка с ипотека\nПокупка на имот с банков кредит - веднага си казвате: „Няма да давам пари и за адвокат, и без това разноските са доста... Ако има някакъв проблем с имота, банката няма да отпусне кредит!“ Напълно разбираемо от гледна точка на клиента, но! Кой ще защити интересите ви пред банката? Ако не сте обърнали внимание досега - вашите интереси съвсем не са идентични с тези на банката! Доколкото и банката, и вие сте заинтересовани имотът да е годен да бъде ипотекиран, т.е. да бъде свободен от каквито и да е тежести, интересите ви се припокриват. А от там нататък?\nПовечето банкови клонове към днешна дата не разполагат с юристи! За съжаление банките са дружества, чиято единствена цел е максималната печалба и поради липса на законови задължения да поддържат юрист във всеки банков офис, те, естествено, не го и правят (колко удобно!). Юристите им се намират в централата в София и от там координират всичко. Имат си служители, които НЕ СА ЮРИСТИ и които отговарят за „темплейта“ на договора за кредит, т. е. за бланката или образеца. Договорите се изпращат в съответния клон под формата на pdf-файл, върху който НЕ МОГАТ да се правят промени. Служителите по офисите само изпълняват – разпечатват готовите договори и подписват! Отново много удобно за банката!\nКакво се случи в конкретния случай, който ме провокира да напиша този текст? На сделка от днес за покупко-продажба на недвижим имот се явява кредитния инспектор, носейки договор за банков кредит, който предварително е подписан от упълномощено от банката лице. След като това лице се е подписало, се установява, че „темплейтът“ не е какъвто трябва да е и се налага да бъдат подменени 2 от страниците. Да, но тези две нови страници вече не са подписани от упълномощеното от банката лице. Прикрепени към останалата част на договора, същите не будят съмнение, защото на всяка от останалите му страници вече има купища подписи – 3 на кредитополучателя и съдлъжниците и 1 на упълномощеното от банката лице. Тези въпросни 2 страници обаче остават без подпис от страна на банката, но са подписани от страна на кредитополучателя и съдлъжниците. Какво означава това? Всеки договор е резултат от постигане на съгласие между две насрещни волеизявления. Съгласието се изразява чрез полагането на подпис. Липсата на подпис следователно е липса на волеизявление. Връщайки се към конкретния случай, въпросните две страници от договора за банков кредит са лишени от едното волеизявление – това на банката. Т.е. няма постигнато съгласие между страните по отношение на клаузите, попадащи в тези 2 страници, защото върху тях фигурират само подписите на едната страна – кредитополучателят и съдлъжниците. Следователно, при евентуален съдебен спор, тези две страници не могат да се противопоставят на банката! Да не забравяме, че договорът за ипотечен кредит се сключва за дълъг период от време – най-малкото за 15 г. През тези 15 г. служителите в банката не са едни и същи! Не можете да разчитате на факта, че се познавате с някой от тях или че той ще помни след 10 г. точно вашия случай. И така в един бъдещ момент би могъл да възникне въпросът: кой е вмъкнал тези страници, на които има подпис само на кредитополучателя и съдлъжниците? Очевидно е, че са го направили те, щом липсва подпис от страна на банката, независимо, че на останалите страници фигурира такъв. А самият кредитополучател и съдлъжниците нямат представа какви правни последици поражда този на пръв поглед невинен пропуск.\nФактът, че кредитът ще бъде отпуснат, не санира недостатъка на договора! Евентуален бъдещ спор относно изпълнението на този договор би поставил кредитополучателят в неизгодна спрямо банката-кредитор позиция. Кой и как ще докаже, че тези две страници са вмъкнати от самата банка? Кой ще ви повярва, че вие сте изправна страна, след като подменяте едностранно част от страниците на договор за банков кредит? А дали пък точно тези две страници не съдържат неудобните по закон задължения за банката и дали пък в този смисъл уж случайната подмяна и липсата на подписи не са добре дошли за една институция, която и без това има изключително много права срещу кредитополучателя?\nОставям изводите за вас...\nНедостатъци при покупка на имот чрез частен съдебен изпълнител ЧСИ\nПри покупка на имот адвокатът е най-важното звено


Cavinton - приложение, инструкции, индикации, аналози, странични ефекти - Усложнения - 2021\nКавинтон е модерно и ефективно средство за стимулиране на мозъчната циркулация. Когато се използва този инструмент, се активира притока на кръв, съдовете на мозъка се разширяват. При приемането на Kavinton се подобрява снабдяването с кислород на мозъчните тъкани, повишава се процесът на усвояване на глюкозата.\nПоради употребата на това лекарство се наблюдава умерено понижаване на кръвното налягане. Лекарството отпуска гладките мускули, от които се разширява кръвоносните съдове. В допълнение към тези ефекти, лекарството активира метаболизма на серотонин и норепинефрин в мозъчните клетки, и освен това, Cavinton намалява повишената плътност, вискозитета на кръвта.\nCavinton може да се закупи в аптеки, където този инструмент е представен под формата на таблетки или разтвор за вливане. В какви случаи предписва лекарство Cavinton, инструкции за употреба, което казва за него, какво може да го замени? Ако нямате оригиналните инструкции за този инструмент, ви предлагаме да се запознаете с описанието на препарата, който се основава на него.\nТози текст е предназначен само за запознаване с лекарството и не е ръководство за приложението. Ето защо, преди да извършите предписаното от лекаря лечение, уверете се, че сте самостоятелно и много внимателно прочетете инструкциите. Ще го намерите в оригиналната опаковка.\nИма ли Кавинтон аналози?\nCavinton има доста аналози, притежаващи подобна структурна субстанция (винпоцетин). Това са лекарствата: Bravinton, Vero-Vinpocetine, Vinpoton. Винпоцетин, винпоцетин-AKOS имат добър ефект. Ако е необходимо, можете да замените лекарството с лекарства: Vinpocetine-CAP, Vincentin и Telektol.\nКакви са индикациите за Cavinton?\n- Според инструкциите, лекарството се предписва за различни психични и неврологични заболявания, когато те са следствие от патологии на кръвообращението в мозъка (атеросклероза, травма, ефекти от инсулт). Лекарството е включено в лечението на разстройства на паметта и речеви нарушения. Той е ефективен при замайване, хипертония, както и при промяна на тонуса на кръвоносните съдове по време на менопаузата.\n- Лекарството се използва в офталмологията. Например, може да се предпише при лечението на ангиоспастични или атеросклеротични промени, които настъпват в ретината, хороидеята. Той се предписва за вторична глаукома, която е свързана със съдова оклузия. Кавинтон е ефективен при дегенеративни, патологични промени в макулата.\n- Cavinton е ефективен при увреждане на качеството на слуха, когато това заболяване е от медицински или съдов произход. Лекарството се използва за премахване на замаяност, когато те са причинени от нарушения на вестибуларния апарат.\nКаква е употребата на дозировката на Кавинтон?\nТаблетките приемат 1-2 парчета. (в зависимост от доказателствата), три пъти на ден. След активна фаза на лечение, те преминават към режим на поддържане - по 1 таблетка три пъти дневно. Дългосрочно лечение на наркотици - от два месеца или повече. Ефектът от лечението се проявява през първата - втората седмица от приема.\nCavinton Forte (таблетки) се предписва 1 бр. три пъти на ден. По-добре е да се вземе след хранене. Продължителност на приемането: 3-4 месеца. Ако трябва да отмените лекарствата, приемането на хапчета не спира драстично. Дозата се намалява постепенно за 2-3 дни.\nТази форма обикновено се използва в неврологията. При ишемия, когато кръвообращението на мозъка е нарушено, се предписва капково приложение, но само при липса на кръвоизлив. Разтворът на Cavinton се инжектира, започвайки с 10-20 mg (това количество от лекарството се разтваря в 500-1000 ml изотоничен разтвор на натриев хлорид). При необходимост е възможно повторно въвеждане на разтвора (до 3 пъти на ден). След това пациентът се прехвърля в таблетки.\nЛекарството се предписва за превенция на конвулсивен синдром при дете, което се случва след мозъчна травма. В този случай Cavinton се прилага интравенозно (капково). Изчислява се дневната доза: 8-10 mg / kg телесно тегло. Разтворът се приготвя на 5% глюкоза. Това лечение отнема две до три седмици. След това пациентът се прехвърля на таблетки - 0,5-1 mg / kg на ден.\nКакви са страничните ефекти на Кавинтон?\nТрябва да се отбележи, че лекарството може да предизвика негативни реакции на организма. Например, когато приемате Кавинтон и Кавинтон форте, може да се появи екстрасистола, тахикардия. Може да има флебит, ЕКГ промени. Пациентите понякога се оплакват от главоболие, алергични прояви. Те имат слабост, замаяност, гадене. Сънливостта може да наруши, а напротив - безсъние. Понякога има скокове в кръвното налягане, киселини в стомаха, сухота в лигавицата на устата. Изпотяването може да се увеличи.\nКакви са противопоказанията за Cavinton?\nЛекарството има свои противопоказания. Те включват пациент с тежка аритмия или друго сърдечно заболяване, по-специално тежка исхемия. Не можете да го приемате по време на бременност, понижаване на кръвното налягане, както и с намален съдов тонус. Трябва да знаете, че лекарството не се използва за подкожно приложение. Не може да се комбинира с хепарин.\nВ заключение трябва да се припомни, че въпреки високата ефективност на Cavinton, той не е абсолютно безопасно лекарство. Лекарството има редица противопоказания и достатъчно странични ефекти. Затова никога не го приемайте неконтролируемо и без лекарско предписание. Благослови те!\nКавинтон е представител на група лекарства, чийто основен терапевтичен ефект е въздействието върху нервната система. Основната активна съставка на лекарството е винпоцетин.\nСпоред ATC кода, Kavinton принадлежи към психостимуланти, които оказват влияние върху когнитивните функции на мозъка. В допълнение, лекарството се счита за ноотропно лекарство, в резултат на което се използва широко при разстройства в психичната сфера, намалено внимание и памет, както и при наличие на хиперактивност.\nПоради специфичната структура на лекарството, кръвообращението се активира в областите на исхемичния мозък, в резултат на което тяхната функционалност се нормализира. Освен това се възстановява подходящо кръвоснабдяване, което спомага за подобряване на общото състояние и стимулира когнитивните функции.\nЛекарството е доказало своята ефективност при различни патологични състояния в офталмологията, неврологията, неврохирургията и много други медицински области. Цереброваскуларната патология се счита за основно показание за лечение в неврологията.\nCavinton се използва за възстановяване на кръвоснабдяването на всички части на мозъка, които не получават достатъчно кислород и хранителни вещества в резултат на инсулт.\nПоказания за употреба на Kavinton включват деменция на васкуларния генезис, вертебробазиларна недостатъчност, поражение на атеросклеротични плаки на мозъчни съдове и енцефалопатия, чието развитие се основава на постоянно повишаване на налягането или нараняванията.\nС помощта на Кавинтон се наблюдава намаляване на интензивността на неврологичните и психичните симптоми, причинени от съдова патология на мозъка.\nНарушения на кръвоснабдяването на васкуларния генеза в ретината и хориоидеята - показания за употреба на Cavinton в офталмологията.\nВ УНГ лекарственият продукт се използва с медицинска необходимост в случай на загуба на слуха при възприятието за възрастова генезис за възстановяване на локалното кръвообращение. В допълнение, Cavinton успешно елиминира клиничните прояви на болестта на Meniere, както и тинитус.\nЛекарствената форма на Cavinton е предварително оформена форма и разтвор за инфузия. Основните физико-химични характеристики на лекарството се счита за бял (почти бял) цвят и плоска кръгла форма на таблетката. Диаметърът му е около 9 mm. На повърхността от едната страна има надпис “CAVINTON”.\nCavinton съдържа 5 mg винпоцетин, който се счита за основната активна съставка на лекарството. Таблетките са опаковани в блистери по 25 броя. Една опаковка от лекарството съдържа 2 блистера.\nСледващата форма на освобождаване е интравенозен разтвор. 1 ml от Cavinton концентрат съдържа 5 mg винпоцетин. Важна физико-химична характеристика на лекарството се счита за безцветна течност, понякога със зеленикав оттенък, и без суспензия, която осигурява прозрачността на концентрата.\nТази форма на освобождаване на лекарството се съхранява в ампули от 2 ml. Всяка опаковка съдържа 10 ампули. Cavinton под формата на разтвор се използва в острия период на патологично състояние, тъй като има бърз достъп до кръвния поток на тялото.\nВ края на острата фаза се препоръчва използването на таблетен препарат, който е по-удобен за домашна употреба.\nПоради основните характеристики на винпоцетин, Cavinton има сложен механизъм на действие. Състои се в повлияване на метаболитните процеси в мозъка и активиране на локалното кръвообращение, подобряване на реологичните параметри на кръвта.\nФармакодинамиката Cavinton изпълнява защитна функция за нервната тъкан, намалявайки негативните ефекти на цитотоксичните процеси, причинени от стимулиране с аминокиселини.\nЛекарството блокира рецептори и потенциално зависими канали за калций и натрий. В допълнение, лекарството стимулира защитен ефект върху аденозиновите неврони.\nВинпоцетинът стимулира метаболитните процеси в мозъчните клетки с помощта на активирано улавяне и доставяне на глюкоза и кислород. Лекарството увеличава устойчивостта на тъканите към липсата на кислород, ускорява транспорта на глюкозата, което е един от важните енергийни процеси.\nКавинтон увеличава количеството на АТФ, активира циркулацията на норепинефрин и серотонин в мозъчните клетки и също така стимулира възходящите пътища на норепинефриновата система, която осигурява церебропротективен ефект.\nФармакодинамика Kavinton осигурява активиране на микроциркулаторното легло чрез блокиране на "залепването" на тромбоцитите, намаляване на вискозитета на кръвта, повишаване на способността на червените кръвни клетки да променят формата си и да инхибират улавянето на аденозин. В допълнение, има ускорена циркулация на кислород в мозъчните клетки.\nЛекарството селективно стимулира циркулацията на кръвта в тъканите, повишавайки мозъчния систоличен обем на сърцето и намалявайки периферното съдово съпротивление, без да влияе върху показателите на общото кръвообращение.\nВинпоцетинът осигурява активиране на мозъчното кръвообращение, без да се “крадат” други тъкани и органи. Напротив, характерно, лекарството увеличава кръвоснабдяването в тези райони, където има недостатъчно снабдяване с кислород и хранителни вещества.\nЛекарството се абсорбира бързо през лигавицата на стомашно-чревния тракт след орално приложение. Вече след 1 час се отбелязва максималната концентрация на основната активна съставка - винпоцетин в кръвта. Същото време за натрупване в кръвта се изисква от лекарството, когато се приема интравенозно Cavinton. Тъй като лекарството преминава през чревната стена, няма метаболитни процеси с участието му.\nФармакокинетика Cavinton за 2-4 часа причинява най-голямото натрупване на лекарството в черния дроб. Все пак трябва да се отбележи, че количеството винпоцетин в мозъчните тъкани е много по-ниско от концентрацията му в кръвта.\nСамо 66% от лекарството циркулира в кръвта в свързано състояние с протеини. Поради изразения тъканен тропизъм винпоцетинът осигурява максимален терапевтичен ефект в тези области, където е най-важно.\nВремето на полуживот варира от 3.5 часа до 6 часа, въз основа на приетата дозировка. Екскрецията на винпоцетин се извършва от червата (40%) и бъбреците (60%), като само 3-5% се екскретират непроменени, а останалите 97% се метаболизират.\nФармакокинетиката на Cavinton осигурява аповинкаминова киселина от винпоцетин, който е основният му метаболит. Важна характеристика на лекарството е липсата на изисквания за избор на индивидуални дози за хора с патология на бъбреците и черния дроб.\nФармакодинамичните и фармакокинетичните свойства на лекарството не се различават, когато се използват при пациенти в напреднала възраст или при наличие на съпътстващи заболявания.\nИзползване на Cavinton по време на бременност\nПреди да използвате каквото и да е лекарство, трябва да се уверите, че лицето няма противопоказания за приложението му.\nТова противопоказание е употребата на Cavinton по време на бременност. В момент, когато плодът бързо се разраства и развива, нито един отрицателен фактор не трябва да действа от страна на бременната или външната среда. Тя може да стане решаваща за формирането на патология в плода, която по-късно се проявява като недостатъчна функционалност на всеки орган или система.\nЗабраната за използване на винпоцетин се дължи на способността му да проникне в кръвния поток на плода, заобикаляйки плацентарната бариера. Количеството на лекарството, което е влязло в кръвта на плода е много по-малко, отколкото в кръвната система на бременна жена, но дори и малка концентрация може да провокира развитието на нежелани реакции от плода.\nТератогенните и токсични ефекти на винпоцетин не са доказани, но въпреки това, употребата на Cavinton по време на бременност е забранена. Благодарение на проучванията върху животни, беше установено, че когато се използват високи дози от лекарството, то провокира развитието на плацентарно кървене, последвано от аборт. Причината за нежеланите реакции е прекомерното повишаване на местното кръвообращение.\nОсвен това е необходимо да се откаже от употребата на Cavinton по време на храненето на бебето с кърмата. Винпоцетин има висока способност да проникне в кърмата, надвишавайки концентрацията в кръвта на жените повече от 10 пъти.\nС кърмата до една четвърт от общата доза от лекарството може да бъде освободена в рамките на един час. В резултат на това бебето може да получи голяма доза винпоцетин, което заплашва здравето му и дори живота му.\nЗа да се избегне негативното въздействие на лекарството върху тялото, е необходимо предварително да се запознаете с възможните противопоказания за неговото използване. Това ще осигури желания терапевтичен ефект без нежелани реакции.\nПротивопоказания за употребата на Cavinton включват остра фаза на хеморагичен инсулт, тежко сърдечно увреждане, дължащо се на недостатъчно кислород и хранителни вещества на миокарда (исхемия), както и изразени нарушения в ритъма на сърцето.\nОсвен това трябва да се помни, че лекарството е забранено за употреба от бременни жени и жени, които са кърмени. По време на бременността съществува висок риск от кървене и аборт по време на приема на лекарството.\nПротивопоказания за употребата на Cavinton също забраняват употребата му на възраст под 18 години, тъй като няма надеждна информация за липсата на странични ефекти на тази възраст.\nЛекарството не се препоръчва да се приема, ако човек има индивидуална непоносимост към основния активен компонент или помощни компоненти. В допълнение, предпазливост трябва да се използва винпоцетин при наличие на алергични реакции към лекарства от групата, към която принадлежи Kavinton.\nОсобено внимание трябва да се обърне на приемането на Vinpocetine заедно с лекарства, които могат да удължат QT сегмента на ЕКГ, което може да наруши сърцето. Също така сред противопоказанията е непоносимост към лактоза, тъй като при наличието на този синдром употребата на Cavinton е ограничена с оглед на факта, че лекарството има 83 mg лактоза монохидрат.\nНай-често лекарството е доста добре поносимо от хората, но въпреки това, все още се препоръчва да са наясно с възможните негативни действия, които могат да се развият след използване на Винпоцетин.\nВъншният им вид се дължи на индивидуалните характеристики на организма и неговата реакция към определени компоненти на лекарството.\nСтраничните ефекти на Cavinton могат да възникнат от всяка система на тялото. Поради продължителната употреба на лекарството са възможни промени в кръвоносната система. Кръвната картина в този случай може да отразява недостатъчен брой бели кръвни клетки, тромбоцити, червени кръвни клетки с възможното им залепване.\nИмунният отговор на употребата на винпоцетин се проявява чрез реакция на свръхчувствителност, а метаболитно нарушение се проявява чрез повишаване на холестерола, развитие на захарен диабет и намаляване на апетита.\nСтраничните ефекти на Cavinton от централната нервна система включват безсъние, тремор, главоболие, гърчове, замаяност, промени в чувствителността на кожата, амнезия, депресивно или еуфорично състояние.\nВ допълнение, в редки случаи е възможно подуване на папилата на зрителния нерв, хиперемия на конюнктивата на очите, повишен праг на слуха и повишен шум в ушите. Използването на лекарството може да предизвика колебания в кръвното налягане. В допълнение, миокардната исхемия увеличава риска от инфаркт.\nОт страна на стомашно-чревния тракт след употреба на Cavinton, може да се появи дискомфорт в корема, сухота в устата, дисфункция на червата, гадене, повръщане и язви на устната лигавица.\nСлучва се, че кожата може да се покрие с обрив, сърбеж, еритема, дерматит и хиперхидроза. Общото състояние на човек се влошава поради слабост, усещане за топлина и дискомфорт в гърдите.\nС лабораторно и инструментално изследване е възможно да се идентифицират някои отклонения. Сред тях трябва да се обърне внимание на увеличаването на броя на триглицеридите, увеличаване / намаляване на еозинофилите, активиране на чернодробните ензими и ST депресия на ЕКГ.\nВъз основа на тежестта на патологията, възрастта на пациента и коморбидността, е избран начинът на приложение и дозата на Cavinton.\nВ острия период на заболяването се препоръчва употребата на лекарството под формата на разтвори за интравенозни инфузии. Въвеждането трябва да се извършва бавно, така че броят на капките да не надвишава 80 на минута.\nВъвеждането на винпоцетин интрамускулно, както и интравенозно без предварително разреждане на концентрата. Първоначалната доза е най-често 20 mg от лекарството, разредено в 500 ml разтвор. Тази доза може да се увеличи до 1 mg / kg / ден за 2-3 дни, като се вземе предвид поносимостта на лекарството.\nСредният терапевтичен курс е до 2 седмици. С маса от 70 kg, обичайната доза е 50 mg / ден, разредена в 500 ml разтвор.\nЗа да се разрежда концентратът, Vinpocetine използва физиологичен разтвор или разтвор с глюкоза. Трябва да се отбележи, че при разреждането на лекарството трябва да се използва в рамките на 3 часа.\nДозирането и приложението след края на острия период на патологичното състояние се подбират индивидуално, но в повечето случаи Cavinton се използва в таблетна форма.\nCavinton с доза от 5 mg може да се приема по 1 таблетка три пъти дневно, с продължителност от няколко седмици до месеци. В напреднала възраст, както и при наличие на дисфункция на черния дроб и бъбреците, винпоцетин не изисква корекция.\nЛекарството може да се използва за монотерапия или за комплексно лечение, за да се възстанови мозъчната циркулация и да се нормализират когнитивните функции.\nКогато се използва формата на таблетки Cavinton, предозирането се наблюдава по-рядко, отколкото при използване на Vinpocetine концентрат.\nОтличителна черта на решението е задължителното бавно въвеждане и спазването на определена скорост. Ако дозата надвишава 1 mg / kg / ден, вероятността от предозиране нараства.\nКакто и при таблетките Cavinton, те имат определена доза, която, като се спазва честотата на приложение, изключва развитието на предозиране.\nМаксималната дневна доза за таблетки е 60 mg, която не трябва да се надвишава. Обикновено се предписват 1-2 таблетки с доза от 5 mg три пъти дневно.\nОсвен това, докато приемат 360 mg Cavinton, не са наблюдавани странични ефекти от сърдечната, съдовата или храносмилателната системи.\nАко дозировката е превишена, е необходимо в болницата да се проведе стомашна промивка, за да се предотврати по-нататъшно абсорбиране на лекарството в кръвния поток. Ако винпоцетин се прилага интравенозно, се препоръчва да се използват разтвори за детоксикация и стимулиране на уринирането с помощта на диуретични лекарства.\nПо време на намаляването на концентрацията поради предозиране, сърдечната и дихателната система трябва да бъдат наблюдавани.\nВинпоцетинът е сравнително добре използван паралелно с други лекарства. Кавинтон не реагира с тях и не ги засяга.\nВъпреки това, все още е необходимо да се избират определени групи лекарства, с които винпоцетин трябва да се използва с повишено внимание. Взаимодействието на Cavinton с други антихипертензивни лекарства - бета-блокери не причинява странични ефекти. Сред тази група са тествани за взаимодействието на клораолол и пиндололол.\nОсвен това не са открити отрицателни клинични прояви при едновременна употреба на винпоцетин с клопамид, дигоксин (сърдечни гликозиди), аценокумарол, хидрохлоротиазид (диуретици) или глибенкламид (хипогликемични средства).\nКонтролът на кръвното налягане е необходим, когато има взаимодействие на Cavinton с други лекарства - алфа метилдопа, когато вероятността за активност на последния се увеличава.\nТрябва да се внимава Cavinton с лекарства, които засягат нервната система, антиаритмичните лекарства и антикоагулантите.\nЗа да се предотврати преждевременната загуба на терапевтичните свойства на лекарствения продукт, е необходимо да се вземат предвид някои препоръки за неговото съхранение.\nУсловия за съхранение Cavinton предполага поддържане на оптимална температура, влажност и степен на осветяване в помещението, където ще се намира лекарството. Така, за винпоцетин, максималното ниво на температурата е 25 градуса, над което структурата на лекарството може да претърпи промени.\nТаблетният продукт трябва да се съхранява в блистери, а концентратът - в непокътнати ампули. В допълнение, лекарството трябва да се съхранява на място, където пряката слънчева светлина не пада.\nАко Vinpocetine се повлиява от отрицателен фактор за дълго време, например слънце или висока температура, рискът от промяна на фармакокинетичните и фармакодинамичните свойства на лекарството се увеличава.\nВ допълнение, условията на съхранение Cavinton предполагат липса на достъп на децата до лекарството. Момчетата могат да бъдат наранени с ампула в нарушение на нейната цялост, както и при перорално приложение на концентрата, което може да причини отравяне или появата на нежелани реакции поради предозиране.\nCavinton има срок на годност от 5 години. Трябва обаче да се има предвид, че през този период от време лечебните свойства на лекарствения продукт могат да бъдат запазени, при условие че се спазват всички правила за неговото съхранение.\nПри производството на лекарството трябва да се посочи датата на производство и датата на последната употреба. След изтичане на срока на годност Cavinton не може да се използва в таблетки, както и в концентрат.\nСрокът на годност може да приключи преждевременно, ако лекарството за дълъг период от време е повлияно от отрицателен фактор под формата на слънчева светлина или висока температура. В допълнение, трябва да се отбележи, че когато винпоцетиновият концентрат се разрежда с разтвор, той се поддържа до 3 часа, след което структурата на лекарствения продукт се променя.\nCavinton е лекарство, което подобрява мозъчното кръвообращение и метаболизма. Предлага се под формата на таблетки за вътрешна употреба (Cavinton и Cavinton Forte).\nФармакологично действие на Cavinton\nВ съответствие с инструкциите за Cavinton и Cavinton Forte, активната съставка на лекарството е винпоцетин (съответно 5 ml и 10 ml). Спомагателни вещества в състава на таблетките са магнезиев стеарат, колоиден силициев диоксид, лактоза монохидрат, талк, царевично нишесте.\nАктивното вещество на лекарството има комплексен терапевтичен ефект, който се свързва с нормализирането на кръвообращението и мозъчния метаболизъм. Употребата на Cavinton подобрява реологичните свойства на кръвта.\nИнструкциите към Kavinton показват, че невропротективният ефект на лекарството се дължи на намаляване на тежестта на цитотоксичните увреждащи реакции, причинени от действието на стимулиращите аминокиселини. Лекарството допринася за инхибиране на функционалната активност на клетъчните трансмембранни калциеви и натриеви тубули, повишава неврозащитния ефект на аденозина. По време на употребата на Cavinton, процесът на усвояване на кислород и глюкоза от мозъка е засилен и съпротивлението на невроните към хипоксия също се увеличава.\nПоради ефекта на лекарството в мозъчната тъкан, концентрацията на аденозин трифосфат се увеличава, а обменът на серотонин и норепинефрин се увеличава. Cavinton има антиоксидантно действие върху тялото.\nCavinton и Cavinton Forte увеличават деформиращата способност на еритроцитите и също така блокират използването на аденозин от еритроцитите.\nЛекарството увеличава притока на кръв в мозъка, намалява резистентността на мозъчните съдове без промени в кръвното налягане и сърдечната честота, увеличава общото периферно съпротивление на кръвоносните съдове. С използването на Cavinton се наблюдава повишаване на кръвоснабдяването в областите с исхемичен мозък с ниска перфузия.\nВ съответствие с инструкциите към Cavinton, лекарството се абсорбира бързо, максималната концентрация в кръвната плазма достига 1 час след перорално приложение. Абсорбира се и се метаболизира от стомашно-чревния тракт. Периодът на пълно елиминиране от организма е 12 часа, екскретиран чрез бъбреците.\nПоказания за Cavinton са хронични съдови заболявания на органите на зрението, придружени с лезии на ретината и хороидеята, заболявания на органите на слуха, които са придружени от намаляване на слуховото възприятие, болестта на Meniere, идиопатичен тинитус.\nПоказания за Cavinton са и циркулаторната недостатъчност в мозъка, която е съпътствана от психични и неврологични нарушения, включително исхемичен инсулт и преходна исхемична атака.\nВ прегледите на Kavinton беше отбелязано, че лекарството е ефективно при пост-инсултни състояния, атеросклероза, съдова деменция, вертебробазиларна недостатъчност на хипертонична и посттравматична енцефалопатия.\nЛекарството е предназначено за перорално приложение след хранене.\nПродължителността и дозировката на Cavinton и Cavinton Forte се предписват от лекуващия лекар индивидуално за всеки пациент.\nИнструкциите за Cavinton отбелязват, че средната дневна доза на лекарството е 15-30 mg, което е 1 таблетка Cavinton или Cavinton Forte 3 пъти на ден. Началната дневна доза трябва да бъде 15 mg, а максималната - 30 mg.\nВ съответствие с прегледа на Kavinton, терапевтичният ефект от употребата на лекарството се появява 7-10 дни след началото на терапията. За да се постигне максимален терапевтичен ефект, се препоръчва приема на лекарството за три месеца.\nКорекция на схемата на дозиране на Cavinton не е необходима при пациенти с нарушена чернодробна и бъбречна функция.\nВ прегледите на Cavinton има съобщения, че лекарството може да предизвика странични ефекти от организма, като понижаване на кръвното налягане и сърцебиене. Могат да възникнат нарушения на съня, главоболие, замаяност, слабост, повишено изпотяване.\nCavinton може да предизвика и сухота в устата, киселини, гадене, кожни обриви и уртикария.\nТова не са показания за Cavinton:\nЛекарството не се предписва на жени по време на бременност и кърмене.\nНяма съобщения за случаи на предозиране при прегледите на Cavinton.\nПрепоръчва се лекарството да се приема с повишено внимание при пациенти с непоносимост към лактоза.\nИнструкциите към Cavinton показват, че лекарството трябва да се съхранява на тъмно, хладно, сухо и недостъпно за деца място. Срок на годност - 4 години.\nОт аптеките лекарството се освобождава само по лекарско предписание.\nКласическата левкоенцефалопатия е хронично прогресиращо заболяване на централната нервна система, предизвикано от инфекция от човешки тип 2 полиомавирус, засягащо предимно бяла материя на мозъка и придружено от демиелинизация - разрушаване на миелиновата обвивка на нервните влакна.