Registrar dominis .com.cu - Cuba Dominis - Entorno Digital\nRegistrar dominis .com.cu - Cuba\nRegistrar dominis .com.cu - Cuba Dominis\n990,00 € (1 any)\n650,00 € (1 any)\nTarifa de dominis .com.cu\nSi gestiona varis dominis .com.cu o altres dominis territorials posi’s en contacte amb nosaltres per conèixer els nostres descomptes per volum.\nSi necessita qualsevol aclariment per registrar dominis .com.cu o contractar un hosting contacti amb nosaltres.\nRequeriments de dominis .com.cu\n- El registre del domini és lliure per a qualsevol persona, organització o empresa que desitgi registrar un domini .com.cu de Cuba.\n- Dominis genèrics o geogràfics estan prohibits.\n- A vegades el Nic de Cuba demana marca comercial.\n- L'alta pot tardar fins a 1 mesos.\nFAQ's de dominis .com.cu\nPer registrar dominis territorials (ccTLD).com.cu de Cuba haurà de completar el formulari de registre on-line. Els Dominis genèrics o geogràfics estan prohibits. El domini el pot sol·licitar qualsevol empresa o persona física, però a vegades el Nic de Cuba demana marca comercial. L'alta pot tardar fins a 2 mesos.\nPer renovar dominis territorials .com.cu de Cuba el domini ha d’estar en període de renovació i només es poden renovar per un any.\nPer a transferir un domini territorial .com.cu és necessari:\n- Que l'actual registrador aprovi la transferència. A vegades fa falta que el titular o contacte administratiu firmi una carta de canvi de registrador.\nEl procés sol trigar entre 1 i 2 mesos.\nPosi's en contacte amb Entorno Digital per fer un canvi de titular d'un domini .com.cu\nPot modificar els contactes i servidors de DNS dels seus dominis .com.cu a través del seu panell de control, al que pot accedir des de l‘apartat “USUARI REGISTRAT” del nostre web.


Sentido Orka Lotus Beach Marmaris Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCumhuriyet Mh Ataturk Cad No 56 Icmeler Marmaris, Marmaris, Marmaris, Turquia, 48720 - Veure al mapa\n"It was a very relaxing holiday with all the fresh air, pine..."\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Sentido Orka Lotus Beach és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Marmaris. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Sentido Orka Lotus Beach, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, servei d'habitacions.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, servei de despertador, mini bar, balcó/terrassa, telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, platja privada, centre esportiu, sauna, piscina exterior. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Sentido Orka Lotus Beach.\nTots els tipus de viatgers (245) Parelles (89) Viatgers en solitari (13) Famílies amb infants petits (96) Famílies amb infants grans (19) Grups (28)


democràcia | Neus Lloveras i Massana\nAl carrer amb un somriure\nEstem vivint dies certament excepcionals al nostre país. Dies en què els fets succeeixen amb una rapidesa vertiginosa, en què cada hora que passa hi ha notícies noves, nous esdeveniments que acaparen els mitjans de comunicació i que centren l’atenció dels catalans i les catalanes, i també de bona part de la comunitat internacional.\nSón dies que moltes persones, els qui creiem en la democràcia com a garantia dels drets civils i les llibertats de la ciutadania, no esperàvem haver de viure, ja a ple segle XXI. El que està succeint aquests dies són fets que associem a temps passats, que imaginàvem ja superats i que no formen part del model de país que volem construir.\nConcentració a Vilanova i la Geltrú, 20 de setembre. Foto de Xavier Saumell\nLes imatges que estem veient aquests dies, de registres, d’escorcolls, de detencions, de desplegament de les forces de seguretat, ens impacten i ens agredeixen en la nostra consciència de ciutadans i ciutadanes demòcrates, que veiem com la nostra voluntat legítima d’exercir el dret a vot és perseguida com si estiguéssim portant a terme una activitat criminal.\nPer contra, aquestes imatges grotesques contrasten de forma meravellosa amb les imatges de milers i milers de catalans i catalanes que hem sortit al carrer des d’aquest dimecres, amb civisme, amb somriures, amb clavells, i alhora amb fermesa i serenor. Una vegada més, com ha estat sempre en tot aquest anomenat “procés”, la societat civil de Catalunya és la veritable protagonista. Davant aquests moments de vergonya democràtica, d’atacs a les institucions democràtiques de Catalunya, el poble surt al carrer.\nAixò no va de ser o no independentistes. Això va de defensar la democràcia. És emocionant, un veritable orgull, veure un moviment tan multitudinari i transversal de ciutadans i ciutadanes als carrers i places per tot el país. A Vilanova i la Geltrú, poques vegades la plaça de la Vila s’omple de gom a gom com hem vist aquest dimecres a la tarda, amb centenars de vilanovins i vilanovines demostrant que en la defensa de l’autogovern de Catalunya i dels nostres drets i llibertats, som un sol bloc, un sol poble.\nPer això, quan aquests dies he atès diversos mitjans de comunicació i m’han preguntat sobre la meva presumpta desobediència, la meva resposta sorgeix des del convenciment més íntim que estic fent allò que he de fer: obeeixo el meu poble, la meva gent. Segueixo el mandat democràtic expressat per l’electorat quan ha escollit els seus representants. Des de l’any 2010 la societat civil empeny un moviment massiu, cívic i pacífic per reclamar el dret a decidir el futur del país. El deure dels representants institucionals és escoltar i fer tot el possible per portar a terme aquest mandat, que emana directament del poble i que ha estat expressat a les urnes.\nDeterminat ministre espanyol diu que la gent normal no es manifesta i es queda a casa. És evident que la gran majoria a favor del dret a decidir no forma part del concepte de “normalitat” del govern de l’Estat espanyol. I ens n’alegrem, perquè la nostra normalitat és una altra, és permetre que la ciutadania tingui totes les facilitats per expressar la seva voluntat votant.\nNo ens espantaran ni amb amenaces, ni amb furgons policials, ni amb calúmnies, ni amb querelles ni repressió. Al contrari, fets com els que estem vivint ens refermen en el nostre compromís. No tenim por i continuem determinats a sortir al carrer cada dia, quan faci falta, per demostrar que som un poble que estima la democràcia i que l’1 d’octubre volem votar. Sortim al carrer com hem fet sempre, amb civisme exemplar, amb alegria, amb somriures, perquè aquesta és la nostra força, una força imbatible.\nAquesta entrada s'ha publicat en Sin categoría i s'ha etiquetat amb 1-O, @neuslloveras, catalunya, ciutadania, democràcia, referèndum, vilanova, vilanova i la geltrú, vng el 21 setembre, 2017 per Neus.


IDEEM EL NOSTRE PATI: COMPARTIM LA PRIMERA FASE AMB LES FAMÍLIES\nDimecres, dia 17 de febrer, va tenir lloc la primera reunió amb les famílies en la qual la comissió de pati va compartir amb elles el disseny, les idees i el procés pensat per a la posada en marxa de la primera fase del projecte "Ideem el nostre pati", la Zona Escenari + Àgora + Amfiteatre. La veritat és que les famílies assistents van aportar moltes idees i es van engrescar en el projecte. Fruit d'aquella reunió va ser el grup nombrós de voluntaris -unes cinquanta persones- amb qui podem comptar de moment; ja tenim gent que ens esporgarà els arbres fruiters, fusters que ens revisaran els palots i les estructures de fusta que anirem instal·lant, entesos en matèria d'adobs ecològics, arquitectes i delineants, suport i ajuda en fontaneria, jardineria, construcció, etc.\nAmb tot, ens sentim cada cop més il·lusionats ja que cada dia som més les persones que creiem en el projecte. A poc a poc, veiem que aquelles idees que es van generar el curs passat dins les aules i també amb les famílies comencen a prendre forma i a materialitzar-se.\nDes d'aquí, dir-vos que les portes són obertes a totes aquelles persones que vulguin aportar el seu granet de sorra i vulguin col·laborar en el projecte. A l'entrada de l'escola hi ha una bústia on podeu deixar els vostres suggeriments! També us podeu dirigir als membres de la comissió.\nPLÀNOL DEL PATI AMB LES DIFERENTS ZONES\nPublicat per escolamontroig a 3:36


Publicació BOP Tècnic mig Gestió by AjCubelles - issuu\nDimecres, 13 de novembre de 2013 ADMINISTRACIÓ LOCAL Ajuntament de Cubelles EDICTE La Junta de Govern Local de l’Ajuntament de Cubelles en sessió ordinària de data 24 d’octubre de 2013 va aprovar les bases que regiran la selecció mitjançant el sistema de concurs oposició per torn de promoció interna, per a la provisió d’una plaça de tècnic mig de gestió vacant a la plantilla de personal funcionari d’aquest ajuntament, assimilada al grup de classificació A2: A continuació es fan públiques les bases específiques que hauran de regir aquesta convocatòria: "Convocatòria de proves selectives per a l’accés mitjançant el sistema de concurs oposició d’una plaça de Tècnic/a mig de gestió, per torn de promoció interna, vacant a la plantilla de personal funcionari de l’Ajuntament de Cubelles. Primera.- Objecte de la convocatòria. La present convocatòria té per objecte la provisió en propietat, mitjançant concurs oposició restringit pel torn de promoció interna, d’una plaça de Tècnic/a mig de gestió, vacant a la plantilla de personal funcionari d’aquest ajuntament, enquadrada en l’escala general, grup de titulació A2, segons l’article 76 de la Llei 7/2007, de 12 d’abril de l’Estatut Bàsic de l’Empleat Públic. Les funcions a desenvolupar són les del lloc de treball de Cap de contractació que actualment es troba valorat amb un nivell de complement de destí 21 i un complement específic mensual per import de 718,71 EUR. Segona.- Normativa aplicable. En el procés selectiu que s’estableix és d’aplicació específica la Llei 7/1985, de 2 d’abril, reguladora de les Bases de Règim Local, el Decret Legislatiu 2/2003, de 28 d’abril, pel qual s’aprova el Text Refós de la Llei Municipal i de Règim Local de Catalunya, la Llei 7/2007, de 12 d’abril, de l’Estatut Bàsic de l’Empleat Públic, el Decret Legislatiu 1/1997, de 31 d’octubre, pel qual s’aprova la refosa en un Text únic dels preceptes de determinats textos legals vigents a Catalunya en matèria de funció pública, el Decret 214/1990, de 30 de juliol, pel qual s’aprova el Reglament del personal al servei de les Entitats Locals i les normes generals que siguin d’aplicació. Tercera.- Requisits dels aspirants. 1) Per a ser admès i, en el seu cas, prendre part en aquesta convocatòria, els aspirants hauran de reunir en la data de finalització del termini de presentació d’instàncies, els següents requisits: 1.1) Acreditar un mínim de 2 anys d’antiguitat com a funcionari/a de carrera en la categoria immediatament inferior respectiva de l'Ajuntament de Cubelles (C1).\n1.3) Estar en possessió dels títols següents: Tres primers cursos de Dret o primer cicle de Dret (180 crèdits), Diplomatura o equivalent en Gestió i Administració Pública, Empresarials, o en condicions d’obtenir-los en la data en que finalitzi el termini de presentació de instàncies. 1.4) Tenir ciutadania espanyola, de conformitat amb les lleis vigents. 1.5) Tenir setze anys d’edat i no excedir de l’edat de jubilació forçosa. 1.6) No patir cap malaltia o defecte físic o psíquic que impedeixi el desenvolupament de les corresponents funcions. 1.7) No haver estat separat/da mitjançant expedient disciplinari del servei de qualsevol de les Administracions Públiques o dels òrgans constitucionals o estatutaris de les Comunitats autònomes, ni trobar-se en inhabilitació absoluta o especial per a ocupacions o càrrecs públics per resolució judicial, per a l’accés al cos o escala de funcionari, o per a exercir funcions similars a les que desenvolupaven en el cas del personal laboral, en el qual hagués estat separat/da o\nCVE-Núm. de registre: 022013026822\n1.2) Trobar-se en alguna d’aquestes situacions administratives: servei actiu, serveis especials, servei en altres comunitats autònomes, o serveis en altres administracions.\nDimecres, 13 de novembre de 2013 inhabilitat/da. En el cas de ser nacional d’un altre Estat, no trobar-se inhabilitat/da o en situació equivalent ni haver estat sotmès/a a sanció disciplinària o equivalent que impedeixi, en el seu Estat, en els mateixos termes, l’accés a la ocupació pública. 1.8) No trobar-se en cap de les causes d’incapacitat o incompatibilitat previstes en la legislació vigent sobre la matèria. 1.9) Coneixements de la llengua catalana: Posseir el certificat de nivell de català C atorgat per la Direcció General de Política Lingüística del Departament de Cultura o altres equivalents. 2) El compliment de les condicions i els requisits exigits per poder participar en el procés selectiu s’ha de produir el darrer dia de presentació de sol·licituds i mantenir-se fins al moment de formalitzar el nomenament com a funcionari. 3) Les persones amb discapacitat seran admeses a la realització de les proves sense necessitat d’acreditar les seves condicions psíquiques, físiques o sensorials abans del seu començament, llevat dels supòsits en els que es requereixi l’adaptació o adequació de temps i/o mitjans materials per a la realització de les proves previstes. En aquests casos, amb la presentació de la instància, s’adjuntarà dictamen vinculant expedit per l’equip multiprofessional competent que determini quina és l’adaptació o adequació necessària. A aquests efectes el departament de Recursos Humans adoptarà les mesures necessàries per tal que les persones discapacitades tinguin similars oportunitats que la resta d’aspirants, atenent el que estableix l’article 7 del Decret 66/1999, de 9 de març. Aquesta circumstància es donarà sense perjudici que un cop superat el procés selectiu, en presentar la documentació per formalitzar el nomenament, hagi d’acreditar igual que la resta d’aspirants la seva capacitat per desenvolupar les funcions del lloc que es convoca i prestar el servei públic corresponent. Quarta.- Presentació de sol·licituds. 1) Aquells/aquelles aspirants que desitgin prendre part en la convocatòria hauran de fer-ho constar mitjançant instància formalitzada en el Registre General d’aquest Ajuntament, adreçada a la Presidenta de la Corporació. 2) La presentació d’instàncies es realitzarà en el Registre General d’aquest Ajuntament o de conformitat amb l'art. 38.4 de la Llei 30/1992 de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú (LRJPAC). 3) El termini per a la presentació d'instàncies serà de vint dies naturals a partir de l'endemà de la publicació de l’extracte de la convocatòria al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya. 4) Per tal de ser admès/a i, en el seu cas, prendre part en les proves selectives corresponents, serà suficient amb que els/les aspirants manifestin en la instància que compleixen totes i cadascuna de les condicions exigides a la base tercera, referides sempre a la data d’expiració del termini assenyalat per a la presentació d’instàncies.\n6) El pagament d’aquest import es farà efectiu mitjançant transferència bancària a favor de l’Ajuntament de Cubelles, al número de compte 0081 1620 35 0001050215 del Banc de Sabadell, indicant nom i cognoms del/de la sol·licitant i concepte del ingrés. 7) Amb la formalització i presentació de la sol·licitud els/les aspirants donen el seu consentiment al tractament de les dades de caràcter personal que són necessàries per prendre part en la convocatòria i per a la resta de la tramitació del procés selectiu, d’acord amb la normativa vigent. Cinquena.- Admissió dels/les aspirants. 1) Un cop finalitzat el termini de presentació d'instàncies la Presidenta de la Corporació, o l’autoritat en qui hagi delegat, dictarà resolució, en el termini màxim d'un mes, declarant aprovada la llista provisional d'admesos i exclosos. Aquesta resolució assenyalarà la composició del tribunal qualificador, així com la data, l'hora i el lloc de començament de les proves. 2) Dita resolució, amb la llista provisional d'admesos i exclosos, es publicarà al BOP i s'exposarà a la pàgina web i al tauler d'anuncis de l'Ajuntament.\n5) Els/les aspirants adjuntaran a la instància, degudament formalitzada, el resguard de pagament conforme han satisfet les taxes corresponents per prendre part en el procés selectiu, que s’han establert en la quantitat de 15 EUR. L’import de les esmentades taxes només es retornarà en el cas de no ser admès al procés selectiu per manca de compliment dels requisits exigits, prèvia presentació del justificant de pagament.\nDimecres, 13 de novembre de 2013 3) Es concedirà, de conformitat amb l’article 71 de LRJPAC, un termini de 10 dies hàbils per a esmenes o possibles reclamacions. La resolució serà publicada a la pàgina web i al tauler d’anuncis de l’Ajuntament. Transcorregut aquest termini sense que s'hagi dictat resolució, les al·legacions s'entendran desestimades. 4) En cas de no presentar-se al·legacions la llista provisional esdevindrà definitiva sense necessitat d’un nou acord. 5) Els següents anuncis i publicacions es realitzaran a la pàgina web i al tauler d’anuncis de l’Ajuntament. Sisena.- Tribunal qualificador. El tribunal qualificador del concurs oposició ha d'estar constituït de la manera següent: - Un/a President/a, a proposta de la Corporació. - Un/a funcionari/a de la mateixa Corporació. - Un/a tècnic/a especialitzat en aquesta matèria. - Un/a representant de l’Escola d’Administració Pública de Catalunya. - Un/a secretari/a que assistirà amb veu i vot. - Els respectius suplents. 1) No podran formar part del tribunal el personal d’elecció o de designació política, els funcionaris interins ni el personal eventual. La pertinença als òrgans selectius serà sempre a títol individual, sense que es pugui ostentar en representació o per compte de ningú. 2) El tribunal no podrà constituir-se ni actuar sense l’assistència de més de la meitat dels seus membres, siguin titulars o suplents i, en tot cas, la del/de la President/a i el/la Secretari/a. Les decisions del tribunal s’adoptaran per majoria de vots dels presents, resolent, en cas d’empat, el vot del que actuï com a President/a. 3) L’abstenció i la recusació dels membres del tribunal s'han d'ajustar al que preveuen els articles 28 i 29 de la LRJPAC. 4) El tribunal podrà disposar la incorporació a les seves tasques d'assessors especialistes, per a les proves dels exercicis que estimi pertinents, limitant-se la seva actuació a prestar col·laboració en les respectives especialitats tècniques. 5) El tribunal queda facultat per resoldre els dubtes que es plantegin i per prendre els acords necessaris per assegurar el correcte desenvolupament d'aquesta convocatòria, en tot allò no previst en les presents Bases. 6) El tribunal declararà seleccionats/des els/les aspirants que superin les proves per ordre de puntuació. 7) Per a la concurrència a les sessions de selecció que comporta la convocatòria, els membres del tribunal tindran dret a la percepció de l’assistència, segons normativa vigent, corresponent a la classificació de categoria primera, grup A2, a la que pertany l’escala de la plaça convocada. 8) El tribunal podrà disposar d’assessors especialistes o personal tècnic o de suport, que seran retribuïts segons tarifa del servei o, en el cas de ser membres de la corporació, segons l’import que la legislació vigent estableixi per les assistències dels membres del tribunal, limitant-se la seva actuació a prestar col·laboració en les respectives especialitats tècniques o organitzatives del procés selectiu.\n1) El procediment s’iniciarà amb la convocatòria, que correspon a la Presidenta de la Corporació, publicada al Butlletí Oficial de la Província amb aquestes bases de forma íntegra. Al Boletín Oficial del Estado i al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya un extracte de la convocatòria i la referència del BOP on surten publicades les bases. 2) Els/les aspirants seran convocats per cada exercici en crida única, llevat de casos de força major degudament justificats i valorats pel tribunal. Els/les aspirants que no compareguin seran exclosos de la selecció. 3) A efectes d’identificació, els/les aspirants hauran de concórrer en cada exercici amb el DNI. En el seu cas, l’ordre dels/les aspirants es regirà per ordre alfabètic del primer cognom i, en cas d’identitat, també del segon. 4) El procés de selecció per concurs oposició consisteix a desenvolupar dues fases diferenciades: 4.1) Primera Fase: OPOSICIÓ. La fase d’oposició constarà de les següents proves de caràcter obligatori que seran eliminatòries:\nSetena.- Inici i desenvolupament del procés selectiu.\nDimecres, 13 de novembre de 2013 Prova teòrica, exercici de caràcter eliminatori que es qualificarà sobre un màxim de 10 punts. Restaran eliminats aquells/elles aspirants que no obtinguin una puntuació mínima de 5 punts. Consistirà a respondre, en el termini màxim de 30 minuts, un test de coneixements, amb respostes alternatives, relacionat amb el contingut del temari inclòs a les bases de la convocatòria. El nombre de preguntes que integren aquest test de coneixements és de 30. Prova pràctica: Consistirà a desenvolupar per escrit, en un temps màxim d’1 hora i 30 minuts, un o més supòsits pràctics proposats pel tribunal, vinculats a les funcions pròpies del lloc de treball objecte de la convocatòria. Es valoraran els coneixements sobre el tema, la facilitat de redacció i el nivell de formació en general. La puntuació serà la mitjana aritmètica de les qualificacions atorgades per cadascun dels membres assistents del tribunal. Si entre les puntuacions atorgades hi hagués una diferència de 3 o més punts, se n’exclouran automàticament totes les màximes i les mínimes i es traurà la mitjana de les restants qualificacions. El resultat final de la fase d’oposició serà la suma de les puntuacions obtingudes en el conjunt de les proves puntuables realitzades. 4.2) Segona Fase: CONCURS. 4.2.1) Aquesta fase és aplicable als/les aspirants que superin la fase d'oposició. No té caràcter eliminatori i consistirà a valorar determinades condicions de formació, mèrits o nivells d’experiència, adients a les característiques de la plaça a cobrir, sempre que siguin al·legats i acreditats documentalment pels/les aspirants. 4.2.2) El dia i hora assenyalat pel tribunal a tal efecte, els/les aspirants hauran de presentar al registre general de la corporació una instància adjuntant fotocòpia compulsada dels mèrits que vulguin al·legar a la fase de concurs, amb els fulls degudament numerats, juntament amb el seu currículum vitae. 4.2.3) Un cop efectuades les proves eliminatòries de la fase d’oposició el tribunal valorarà els mèrits al·legats pels aspirants. 4.2.4) El resultat final de la fase de concurs serà la suma de les puntuacions obtingudes en la valoració dels mèrits aportats. 4.2.5) El concurs, amb una puntuació màxima de 5 punts, es regirà pel següent barem: 2 punts 1 punt\n4.3) La puntuació definitiva del concurs oposició serà el resultat de sumar les puntuacions obtingudes en les fases d’oposició i de concurs. 4.4) En qualsevol moment del procés selectiu els/les aspirants podran ser requerits pels membres del tribunal amb la finalitat d’acreditar la seva personalitat.\n1. Per serveis prestats a l’Administració pública en un lloc d’igual o similar categoria i en funcions anàlogues a les de les places a cobrir, que es puntuen a raó de 0,15 punts per mes complet treballat, fins un màxim de: 2. Altres titulacions acadèmiques relacionades amb el lloc a proveir, a raó d’1 punt per cada titulació superior a les exigides a la convocatòria, fins a: Llicenciat universitari (equivalent, o grau), en les següents especialitats: - Dret - Gestió i Administració Pública - Econòmiques o grau en empresarials En cas d’estar en possessió de més d’una, només es tindrà en compte, a l’hora de puntuar, la titulació superior. 3. Per cursos i seminaris de formació oficialment reconeguts, amb certificat d’assistència i/o d’aprofitament, directament relacionats amb les funcions a desenvolupar, fins a un màxim de: Més de 200 hores: 1,00 p. Entre 100 i 199 hores: 0,50 p. Entre 50 i 99 hores: 0,25 p. Entre 25 i 49 hores: 0,12 p. Entre 10 i 24 hores: 0,06 p. Menys de 9 hores: 0,01 p.\nDimecres, 13 de novembre de 2013 4.5) En cas d’empat l’ordre s’establirà atenent, en primer lloc, a favor de l’aspirant que hagi obtingut major puntuació en la fase d’oposició. De persistir l’empat, segons la puntuació de la prova pràctica i teòrica, per aquest ordre. 4.6) Un cop iniciat el procés selectiu, durant els dies següents a la realització de les proves, s’exposaran els DNI dels/les aspirants que les hagin superat, juntament amb la data, hora i lloc de celebració de la següent prova, a la pàgina web i al tauler d’anuncis d’aquest Ajuntament. Novena.- Llista d’aprovats. 1) Finalitzada la qualificació dels/de les aspirants, el tribunal publicarà el DNI dels/ de les que hagin passat totes les proves a la pàgina web i al tauler d’anuncis de l’Ajuntament. 2) El tribunal remetrà l’acta de la darrera sessió on hauran de figurar, per ordre de puntuació, tots els candidats que hagin superat les proves encara que excedeixin el nombre de places convocades, per si algun o alguns dels aspirants que han obtingut el lloc no arribessin a prendre possessió de la plaça. 3) En cas que cap dels aspirants superés el procés selectiu el tribunal declararà deserta la convocatòria. Desena.- Període de pràctiques i nomenament. 1) Els/les aspirants que ja haguessin prestat serveis a la Corporació en places de les mateixes característiques, nivell i funcions que les convocades seran eximits/des en tot o en part de la realització del període de pràctiques. La Presidenta de la Corporació podrà adoptar aquesta resolució previ informe del cap de la unitat de destinació de les places convocades. 2) El període de pràctiques es realitzarà sota la supervisió del responsable del servei on sigui destinat/da el funcionari en període de pràctiques i tindrà una durada de sis mesos. Si per causes justificades no es pogués completar el període de pràctiques en el termini assenyalat, aquest s’ampliarà en proporció al temps que resti fins completar les pràctiques. 3) Els funcionaris en període de pràctiques gaudiran de les mateixes retribucions que els funcionaris de carrera de la mateixa categoria i lloc de treball. 4) Acabat aquest període, el supervisor/a emetrà un informe sobre la integració i eficiència en el lloc de treball objecte del procés selectiu, valorant si els/les aspirants l'han superat satisfactòriament. Els qui el superin adquiriran la condició de personal funcionari. En cas contrari, seran declarats no aptes per resolució motivada de la Presidenta de la Corporació, amb tràmit d’audiència previ, i perdran en conseqüència tots els drets al seu nomenament. 5) L’anunci del nomenament com a personal funcionari serà publicat al Butlletí Oficial de la Província de Barcelona. Dotzena.- Incompatibilitats. A les persones seleccionades en aquesta convocatòria, els serà d’aplicació la normativa vigent en matèria d’incompatibilitats al sector públic, en compliment de la qual l’aspirant, en el moment del seu nomenament haurà de realitzar una declaració de les activitats que porta a terme, i, si s’escau, sol·licitar la compatibilitat.\n1) Les convocatòries, les seves bases i aquells actes administratius que es derivin d’aquesta poden ser impugnats pels/per les interessats/des, mitjançant la interposició de recurs contenciós administratiu davant de la jurisdicció contenciosa administrativa, en el termini de dos mesos a comptar de l'endemà de la seva notificació o publicació, sens perjudici del recurs potestatiu de reposició que es pot interposar en el termini d'un mes des de la data de notificació o publicació de l'acte o resolució davant la presidència de la corporació o de l'autoritat en qui hagi delegat. 2) Els actes qualificats dels tribunals de selecció (resultat de les proves d’oposició, valoració en la fase de concurs i proposta definitiva d’aspirants que han superat el procés selectiu) podran ser recorreguts en alçada davant la presidència de la corporació o de l'autoritat en qui hagi delegat en el termini d’un mes des que s’hagin publicat o notificat. 3) Els actes de tràmit del tribunal no podran ser objecte de recurs, sense perjudici que es puguin interposar reclamacions quan es tracti d’esmenar possibles errors materials en la confecció de la llista d’aprovats, errors mecanografiats en la transcripció de publicacions, errors aritmètics en les qualificacions o errors observables a simple vista. Aquests errors també podran ser corregits d’ofici pels òrgans de selecció.\nTretzena.- Règim d’impugnacions.\nDimecres, 13 de novembre de 2013 4) El tribunal està facultat per resoldre els dubtes o les discrepàncies que s'originin durant el desenvolupament del procés de selecció. ANNEX 1\nTema 1.- Text Refós de la Llei de Contractes del Sector Públic: objecte i àmbit d’aplicació. Negocis i contractes exclosos. Tema 2.- Contractes del sector públic: delimitació dels tipus contractuals. Contractes subjectes a regulació harmonitzada. Contractes administratius i contractes privats. Tema 3.- Configuració general de la contractació del sector públic i elements estructurals del contracte: racionalitat i consistència en la contractació del sector públic. Llibertat de pactes i contingut mínim del contracte. Perfecció i forma del contracte. Remissió d’informació. Règim d’invalidesa. Règim especial de revisió de decisions en matèria de contractació i mitjans alternatius de revisió de conflictes. Tema 4.- Configuració general de la contractació del sector públic i elements estructurals del contracte: Parts en el contracte. Òrgan de contractació. Capacitat i solvència de l’empresari: aptitud per contractar amb el sector públic; acreditació de l’aptitud per a contractar. Successió en la persona del contractista. Tema 5.- Configuració general de la contractació del sector públic i elements estructurals del contracte: Objecte, preu i quantia del contracte. Garanties exigibles en la contractació del sector públic. Modificació dels contractes. Tema 6.- Preparació dels contractes: Normes generals. Expedient de contractació. Tramitació ordinària i tramitació abreviada. Plec de clàusules administratives i de prescripcions tècniques. Tema 7.- Preparació dels contractes: Normes especials per a la preparació de determinats contractes. Actuacions preparatòries del contracte d’obres. Actuacions preparatòries dels contractes de concessió d’obra pública. Actuacions preparatòries del contracte de gestió de serveis públics. Actuacions preparatòries dels contractes de col·laboració entre el sector públic i el sector privat. Preparació d’altres contractes. Tema 8.- Selecció del contractista i adjudicació dels contractes: Adjudicació dels contractes de les administracions públiques. Normes generals. Procediment obert. Procediment restringit. Procediment negociat. Diàleg competitiu. Normes aplicables als concursos de projectes. Adjudicació d’altres contractes del sector públic. Tema 9.- Racionalització tècnica de la contractació. Normes generals. Acords marc. Sistemes dinàmics de contractació. Centrals de contractació. Tema 10.- Efectes, compliment i extinció dels contractes administratius: Normes generals. Efectes dels contractes: Prerrogatives de l’Administració Pública en els contractes administratius. Execució dels contractes. Modificació dels contractes. Extinció dels contractes. Cessió dels contractes i subcontractació. Tema 11.- Normes especials per als contractes d’obres, concessió d’obra pública, gestió de serveis públics, subministraments, serveis, i de col·laboració entre el sector públic i el sector privat. Tema 12.- Organització administrativa per a la gestió de la contractació: òrgans competents en matèria de contractació. Òrgans de contractació. Òrgans d’assistència. Òrgans consultius. Tema 13.- Organització administrativa per a la gestió de la contractació: Registres oficials. Registres oficials de licitadors i empreses classificades. Registre de contractes del sector públic. Gestió de la publicitat contractual per mitjans electrònics, informàtics i telemàtics. Tema 14.- Normes específiques de contractació en les entitats locals. Competències com a òrgan de contractació. Juntes de Contractació. Mesa de contractació. Tema 15.- Contractació amb empreses que tinguin en plantilla persones amb discapacitat o en situació d’exclusió social i amb entitats sense ànim de lucre. Tema 16.- Mitjans de comunicació utilitzables en els procediments de contractació. Ús de mitjans electrònics, informàtics i telemàtics en els procediments de contractació. Tema 17.- Modificacions del Text Refós de la Llei de Contractes del Sector Públic. Tema 18.- Mesures en relació als treballadors de les empreses de serveis contractades per l’Administració. Tema 19.- Coordinació d’activitats empresarials en l’àmbit de la Seguretat i Salut laboral en la Llei 31/1995, de 8 de novembre de Prevenció de Riscos Laborals i desenvolupament reglamentari. Tema 20.- Protecció de dades de caràcter personal. Cubelles, 28 d’octubre de 2013 L’alcaldessa, Mònica Miquel i Serdà Davant meu, la secretària general, Carme López-Feliu i Font\nPublicació BOP Tècnic mig Gestió


Llomillo farcit de truita de patates | Celler-Adocse\nLlomillo farcit de truita de patates\n2 llomillos de porc\nPer començar obrim el llomillo de manera que ens quedi el més prim possible (jo ho faig per la meitat i després cada meitat una altra vegada, però a la carnisseria ja t’ho fan si ho demanes). Trempam la carn amb sal i pebre bo i ho reservam.\nFeim una truita de patata que ens quedi ben primeta. Això és important perquè sinó després la cosa es complica a l’hora de tancar el llomillo. Farcim la carn amb la truita de patata, la tancam i la fermam ben fermada amb un fil de cotó apte per a cuinar. Abans d’enfornar-ho, ho marcam a la pella, dos minuts per tots els costats.\nA una palangana pel forn hi posam la ceba, la poma, la pastanaga i la tomàtiga, tot tallat en trossos no massa grans, i els alls sencers. Un cop la carn està marcada, la posam dins la palangana i ho ficam al forn, ja calent, a 180-190 graus durant uns vint minuts. Depenent del forn farà més o menys via, per saber si és cuit, s’ha de picar el llomillo i no ha de sortir suc.\nHo treim del forn i deixam que reposi uns minuts. Tota la verdura que hem posat a la palangana, la trituram (amb el passa purés o amb una picadora), fins que quedi ben fina.\nServim la carn en rodanxes (aquí el gruix va a gusts), acompanyada de la salsa de les verdures, patates fregides i una ensalada. Bon profit!\nOrigen: Llomillo farcit de truita de patates\nAquesta entrada va ser publicada a Cuina, Reblogged, Receptes, SEGONS PLATS i etiquetada ALL, CARN, CEBA, CUINA, FRUITA, LLOM DE PORC, OUS, PASTANAGA, PATATES, PEBRE NEGRE, POMA, PORC, RECEPTA, SEGONS PLATS, TOMÀQUET, VERDURA el Mai 28, 2018 per Administrador.\n← Carn d’olla de Nadal Fideus a la cassola amb escarxofes. →\nTapa de botifarra negra i tomàquet


La regidoria fantasma | Josep Bermúdez\nLa regidoria fantasma\nBy Josep ⋅ 27 October 2013 ⋅ Envia-ho per correu ⋅ Post a comment\nAquest mes hem presentat una moció per tal que els pressupostos de 2015 siguen uns pressupostos participatius. No sabeu què són? Molt senzill, vosaltres ciutadans i ciutadanes, directament participeu en l’elaboració d’una part del pressupostos, normalment en l’apartat inversions. Tot i que el pressupost de l’ajuntament és molt elevat, al voltant dels18 milions d’euros -anys anteriors al voltant dels 20- la majoria d’eixos diners són “intocables”. Clar, tots els que es destinen a pagar sous, despeses de funcionament (llum, aigua, telèfons…), contractes (recollida fem, manteniment de jardins, gabinet de salut escolar…) etc., no es poden eliminar de la nit al matí. Això, any rere any, es manté estable, i sols es pot variar a la llarga. Açò no és una empresa i no pots tirar a la meitat de la plantilla de la policia, ni deixar de comprar paper o de pagar el telèfon. A més, no hi ha necessitat.\nSols una part xicoteta dels pressupost és la que realment queda “lliure”. I és la que correspon a inversions. Hi ha inversions ineludibles. A la gent li dóna per morir-se, i nínxols n’han de fer tant el polítics de dretes com els d’esquerres. Reparar carrers o edificis municipals ho has de fer. Però al final queden uns quants centenar de milers d’euros que es destinen a noves obres o inversions. I eixa és la part en la que tu entres en joc!\nTu, i tots els “tu” majors d’edat d’Algemesí, podríeu decidir quines són les prioritats d’inversions. Per què hem de ser vint-i-una persones per molta legitimitat que tinguem per fer-ho? Per què s’ha de segrestar la teua opinió durant quatre anys i sols alliberar-la durant un dia? De fet, des de principi d’enguany el Sr Alcalde tingué a bé crear un regidoria de Participació Ciutadana, regidoria fins aleshores inexistent. La veritat és que quan la creà ens alegràrem molt. Però és evident que com totes les coses que fan els popular d’Algemesí és pur maquillatge, per quedar bé i poder-ho posar en la targeta visita d’un regidor.\nEn el que duguem d’any, heu participat en alguna decisió? Se us ha preguntat alguna cosa? Teniu més canals de comunicació amb l’ajuntament? La resposta és clarament, NO. Fixeu-vos si s’ho creuen tan poc que proveu el següent. Entreu a la pàgina de l’ajuntament, desplegueu el menú primer “Ajuntament” i a continuació desplegueu el submenú “Regidories”. Veure allí totes les regidories existents. Millor dit, no les veureu totes, perquè no existeix la pestanya “Participació Ciutadana”. Podeu consultar el que vulgueu de la regidoria d’Educació, Comunicació, Esports… però no existeix una pàgina web dedicada a la de “Participació Ciutadana”. Paradoxal, no? Aquesta regidoria és una regidoria fantasma, espectral, inexistent, una regidoria buida de contingut. En que s’ha traduït la regidoria fantasmagòrica? En la creació d’un perfil de twitter. A mi em sembla hui en dia necessari, però la participació ciutadana és alguna cosa més, dic jo. A qui volen enganyar, doncs?\nElls, ni han cregut, ni creuen, ni creuran en la participació de la ciutadania, i el fet que no estiga present en la pàgina web n’és la prova. O n’és una de les proves. En la pàgina web de l’Ajuntament no existeix un lloc on posar una queixa o una reclamació, on poder fer un comentari o una crítica. Ni tan sols tots els regidors del PP tenen posada l’adreça electrònica per a que la ciutadania es puga comunicar amb ells. En el Berca BIM no existeix la secció cartes al director. En el Berca TV no es fa ni un debat, ni s’aborda cap tema polèmic. Fixeu-vos en el que us he dit abans. Són tan poc demòcrates que no s’han atrevit a obrir un compte en facebook com tenen molts ajuntaments per por als comentaris que s’hi puguen posar. Resulta vergonyós eixa por a donar la veu a la ciutadania fora de la jornada electoral. Vergonyós i significatiu del poc tarannà democràtic del que fan gala.\nVeuen la participació com un perill i no com una vacuna contra els problemes socials. Ho diguem en la moció. Si haveren existit uns pressupostos participatius anys anteriors, la gent havera pogut decidir si volia gastar-se els diners en l’edifici Polivalent o no –un edifici de 6 milions d’euros que duu mig any parat i mort de la risa-. O havera decidit, també, si volia un garatge del qual sols s’han venut mitja dotzena de places. Però no vull jo lamentar-me del passat, sinó millorar el futur.\nEl Sr Alcalde està encabotat en fer el mercat municipal. Per què ho ha de decidir ell i els deu escolanets que alcen la mà quan ell diu si ho podem decidir entre tots? Per què no ens tracta com a major d’edat i ens deixa decidir a tots? Per què no permet en 2015 uns pressupostos participatius i ens dona a triar entre gastar-nos els diners en construir el mercat o altres alternatives que la gent propose? Ja que ha “creat” la regidoria de “Participació Ciutadana” que la pose en marxa!\nAquest és un repte que llance des d’ací a l’equip de govern. No tingueu por i deixeu que la gent trie i després el polítics acatem la decisió! No seria això un bell exercici democràtic? No tornem a crear una polèmica inútil i desgastadora de la pau social a Algemesí. Evitem-nos problemes i permetem la participació ciutadana. Això, o que no contaminen eixes belles paraules de “participació ciutadana” fent un ús pervers d’elles. Si no volen fer uns pressupostos participatius, que canvien el nom de la regidoria i li posen simplement de “Propaganda”, què és el que en realitat entenen per participació ciutadana.\n5 Responses to “La regidoria fantasma”\nJo pense con Joan, s’hauria de poder medir la productividad dels funcionaris d’alguna manera, i el qui no cumplisca, al carrer. Tambe pense que caldria una redistribució mes equitativa del personal, alguns llocs están sobredimensionats amb massa personal per a fer 4 xorrades i en altres llocs no donen abast. I si se fomentara mes l’administracio electronica, mes encara que sobrarien, Per. A que tant de funcionari si et pots fer els tramits tu mateix?\nPosted by Algemesinencs | 1 November 2013, 14:04\nAlgemesinencs, jo també crec que cal utilitzar l’administració electrònica, jo ho faig tot per ella, i que això millora la productivitat dels treballadors, però això és un canal de comunicació. Tu fas una part del tràmit, la presentació, però l’expedient cal resoldre’l. Sobre el tema de mesurar la productivitat, em sembla bé, però el problema és que això és fàcil en una empresa que fabrica coses i difícil en l’administració, l’ensenyament, serveis socials, sanitat… Ara que el tema cal abordar-lo i no defugir-lo, d’acord\nPosted by Josep Bermúdez | 4 November 2013, 0:50\nAbordar-lo per exemple, fent fitxar a la gent cada vegada que ix i entra a l’ edifici i veure quan de temps passen esmorzant o eixen a fumar. Productivitat, eficacia i bona atenció obrint un parell de vesprades, ja que hi ha gent que treballa fora d’Algemesi o treballa a torns i no li es possible fer tramits de matí i ningú els te en compte. Gent que paguem impostos d’on ix el sou d’una treballadors que no ens atenen com cal, ja que no tots podem tindre matins lliures i no ens possibiliten cap alternativa.\nPosted by Algemesinencs | 4 November 2013, 20:50\nHome, supose que l’Alcalde i jo coincidim en el coneixement que tenim de les lleis de la funció pública i per això sabem que no es pot fer fora a ningú. No és un problema de decisió o de covardia, sinó de legalitat.\nPerò el que me preocupa és l’afirmació que l’edifici està ple de persones ocioses. Em sembla que desacreditar així als que treballen en l’Ajuntament no és de rebut, no sé si estàs fent un seguiment de la productivitat o estàs allí tot el dia controlant-los. Desconec com ho saps que estan ociosos. Jo quan vaig no em donen eixa impressió i a mi quan demane alguna cosa, i en demane moltes, veig que és gent eficient. És cert que la feina d’un policia és més visible aparentment perquè els vegem patrullar pel poble, però podríem dir el mateix, no! La feina d’un despatx no és molt lluidora, però és necessària.\nPense que desacreditar així a les braves la funció pública no és de rebut i és enganyós. No sé perquè dius que no penses en la policia, m’estranya que no proposes que cadascú es pague la seua seguretat privada o que afirmes que aquesta seria més eficaç que la policia.\nDe totes formes funcionaris no, però treballadors públics se n’estan fent molts fora i no veig que les coses vagem millor ni que visquem en una societat més habitable ni que baixen els impostos. Eixe no és el meu model, ja ho sap, però gràcies per participar.\nPosted by Josep | 29 October 2013, 10:09\nQue curiós, l’Alcalde em va dir el mateix que tu, que no es podia fer fora cap funcionari de l’Ajuntament. Evidentment ningú pensem en la policia, però l’Edifici de l’ajuntament està ple de persones ocioses (i són 4 pisos!) Et dic el mateix que li vaig dir a ell: “Per supost que es pot despedir a funcionaris, només cal tenir la decència de donar la cara pels Algemesinencs encara que et coste un disgust”.\nAixí és el pensament únic socialdemócrata: coincidiu en lo gros (18 milions) i veneu la moto de la diferència en el xocolate del loro. (los mismos socialistas con distintos collares)\nPosted by Joan | 29 October 2013, 9:42\nFatal error: Uncaught Error: Cannot use string offset as an array in /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/import_ical.php:62 Stack trace: #0 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/ics-functions.php(363): ics_import_parse('/homepages/1/d3...') #1 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/ics-functions.php(208): ICalEvents::get_events(Array, 1603652626, NULL, 10) #2 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/ics-import.php(575): ICalEvents::custom_display_events(Array) #3 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-includes/widgets.php(738): widgetICSImporter(Array) #4 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/themes/themorningafter_3_3_1/functions/admin-sbm.php(22): dynamic_sidebar('right_sidebar') #5 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/themes/themorningafter_3_3_1/sidebar.php(2): woo_sidebar('right_si in /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/import_ical.php on line 62


Barcelona aprova el pressupost per al 2022 amb el suport de Valents i l'abstenció d'ERC\nActualitzat 23/12/2021 13:39 CET\nEl ple també dona llum verda a les ordenances fiscals que inclouen la bonificació del 75% de les terrasses\nEl ple de l'Ajuntament de Barcelona d'aquest dijous ha aprovat definitivament el pressupost per al 2022 gràcies al suport dels comuns i el PSC, de Valents, de la regidora no adscrita, Marilén Barceló, i a l'abstenció d'ERC, i malgrat els vots en contra de Junts, Cs i el PP.\nLa sessió plenària, que s'ha celebrat de manera presencial i telemàtica, també ha donat llum verda de manera definitiva a les ordenances fiscals del 2022, que preveuen la congelació de taxes i impostos i la bonificació del 75% a les terrasses, amb el vot a favor dels comuns i el PSC, l'abstenció d'ERC, Valents, Barceló, i el vot en contra de la resta de grups.\nValents ha confirmat aquest mateix dijous el seu 'sí' als comptes municipals, després de pactar-los en exclusiva amb el PSC i ha agraït als socialistes que hagin continuat negociant amb ells malgrat saber que comptaven amb l'abstenció dels republicans, perquè ja n'hi havia prou per tirar endavant el projecte de finances públiques.\nEl líder municipal d'ERC, Ernest Maragall, havia anunciat que votaria en contra dels pressupostos d'Ada Colau, però després de l'acord que el Govern va tancar amb els comuns per aprovar els pressupostos de la Generalitat 2022, Maragall va rectificar i va anunciar que el seu grup emetria una abstenció, tot i que, malgrat això, va dir que no negociaria res amb el Govern municipal.\nD'aquesta manera, l'Ajuntament començarà l'any amb els pressupostos aprovats, uns comptes que el primer tinent d'alcalde, Jaume Collboni (PSC), i el regidor de Presidència i Pressupostos, Jordi Martí (comuns), han qualificat de coherents i expansius en la situació actual marcada per la pandèmia i la recuperació econòmica de la ciutat, i que donen resposta a l'emergència social i climàtica.\nTots dos han defensat que és un pressupost continuista i optimista que segueix "la tasca impulsada ara fa més de sis anys i que consolida els grans acords que sobretot les forces d'esquerra" han anat consolidant durant els últims anys a Barcelona, ha exposat Martí.\n"MÉS D'ERC QUE DE BCN CANVI"\nMentre que Collboni ha agraït a Valents el seu suport als comptes i el to constructiu en la negociació, Martí ha assegurat que "el pressupost té més d'ERC que de BCN Canvi", antic nom del grup municipal Valents.\nEl primer tinent d'alcalde ha lamentat que "la decisió de les intencions de vot no sempre han respost al contingut pressupostari" i ha defensat que la proposta final del pressupost recull la gran majoria de les peticions que demanen els grups municipals.\n"Senyor Maragall, això no ha estat un mercadeig, ha estat voluntat d'arribar a un acord en coherència amb el que vam fer al govern i el que vam dir que volíem fer a la Generalitat", ha sostingut.\nDe la seva banda, Maragall ha criticat que l'acord amb Valents estava "escrit i tancat des de fa mesos i anys" i ha defensat que la seva abstenció és rellevant perquè Barcelona disposi dels recursos extraordinaris i d'imports significatius que procedeixen de la Generalitat.\nLa presidenta de Valents, Eva Parera, ha afirmat que només ells i el PSC han mostrat una actitud responsable; ha advertit a ERC i els comuns que "Barcelona val molt més que un intercanvi de cromos al Parlament de Catalunya" i ha acusat els grups de l'oposició de fer política del 'no', en les seves paraules.\n"FALTA DE RIGOR QUE FA POR"\nLa presidenta de Junts a l'Ajuntament, Elsa Artadi, ha lamentat que amb aquests comptes el consistori no impulsa ni la recuperació social i econòmica ni la transformació que necessita la ciutat: "Treballeu amb una improvisació i manca de rigor que fa por".\nDe la seva banda, Luz Guilarte (Cs), ha assegurat que Valents "salva de nou aquest govern del tripartit i fa la campanya a ERC" i ha reiterat que el Govern municipal imposa els interessos partidistes per sobre dels interessos dels barcelonins, mentre que Josep Bou (PP), ha lamentat la "nul·la voluntat del govern" per negociar amb l'oposició.


Les nostres gimnastes finalitzen l’any 2018 amb diferents èxits esportius!:: Ajuntament d'Abrera\nDIJOUS, 02/07/2020 | 12:18 h\nLes nostres gimnastes finalitzen l’any 2018 amb diferents èxits esportius!\nLes integrants de La Vinya Gimnàstic Club i les gimnastes abrerenques que formen part del Club Gimnàstica Esparreguera han participat al desè Trofeu Amistós Osonagym celebrat el cap de setmana del 22 i 23 de desembre passat a Vic\nD’una banda trobem les classificacions de les 32 gimnastes abrerenques, que formen part de La Vinya Gimnàstic Club, i que van competir en les categories d’escolars i base. Aquesta competició va donar opció de classificació individual, per equips i per aparells. Les classificacions de les nostres gimnastes són les següents:\nEn la categoria d’escolars C petites l’equip es va proclamar campió. A més, la Cristina Jovani va ser segona classificada a la general i segona a terra. La Marta Royo va ser campiona a terra i segona a barra. L’Alexia García subcampiona a terra i la Paula Mendoza subcampiona a salt.\nL’equip de C4 grans va ser subcampió, i les seves components Laia Leiva va ser subcampiona a la general i campiona a barra i terra, la Marina Góngora va ser subcampiona a paral·leles i salt, la Paula Fernàndez va ser tercera a paral·leles i la Elsa Moreno quarta a paral·leles.\nL’equip d’escolars D4 petites format per la Carla Benítez, la Iris Arenas, la Marina Drets i la Sara Vinagre es va proclamar campió. A més, la Iris Arenas va ser campiona a la general, campiona a paral·leles i tercera a terra. La Marina Drets tercera a la general i campiona a paral·leles. La Sara Vinagre va ser subcampiona a barra.\nL’equip de D4 grans va ser campió. A més, la Martina Eandi es va proclamar campiona a la general i campiona també a barra, terra i paral·leles. la Sonia Tarancón tercera a terra i la Carla Castells tercera a la general, campiona a salt i tercera a barra.\nEn la categoria de base 3 petites competien la Julia Móliz, l’Ana Muniesa i la Sara Lazo. Destaquem la tercera posició per equips i la primera posició de la Sara Lazo a paral·leles.\nA base 4 petites, la Júlia Lavandeira, l'Ana Muñoz i la Elena Sanchez també van fer molt bona competició estrenant nous elements.\nLa Irene García, de base 4 mitjanes es va proclamar campiona, aconseguint també el primer lloc a paral·leles, segón lloc a salt i tercer lloc a terra.\nLa Lucía Zafra va estar tercera a la general a base 4 grans, aconseguint també el primer lloc a paral·leles.\nEn la categoria de base 5 mitjanes l’equip format per La Neus Valenzuela, la Mireia Drets, la Sara Cases i l’Emma Cantos va ser segon. Destaquem també la tercera posició de la Neus Valenzuela a la general i el seu primer lloc a terra, la segona posición de la Emma a paral.leles i la segona a barra de la Sara Cases.\nBase 5 petites, la Nerea Mora, la Lucia Osete i la Maria Fosalba també van fer bona competición. Destaquem el tercer lloc de la Nerea i la primera posició de la Maria a salt.\nD’altra banda també hi van participar en la competició dues gimnastes del nostre municipi que formen part del Club Gimnàstica Esparreguera. Es tracta de la Paula Fernández i l’Eva Mendoza que van aconseguir les següents classificacions:\nPaula Fernández Rius, que és integrant de la categoria Base 4 petites, 2ª posició a la General, 1ª posició per Equip, 1ª posició a Salt i 2ª posició a Barra.\nEva Mendoza, que participava en el segon equip de la categoria de Base 5 Mitjanes, ha aconseguit la 2ª posició per Equip.\nDes de l’Ajuntament d’Abrera volem felicitar les nostres esportistes pels seus èxits aconseguits en el desè Trofeu Amistós Osonagym celebrat el cap de setmana del 22 i 23 de desembre passat a Vic.\nPer un 2019 ple de triomfs!


clàssics de cinema: d’agost 2020\nSi, a "Leviatán", Andrei Zvyagintsev mostrava una imatge molt descoratjadora de la Rússia més perifèrica, a "Sin amor" (2017) dirigeix la seva mirada crítica a les classes mitjanes de les grans ciutats, i el missatge resulta tant o més pessimista.\nEl títol és prou explícit i el film presenta un grup familiar desintegrat, un divorci en què els cònjuges s'han declarat la guerra i el seu fill de dotze anys en rep les conseqüències. En una societat materialista en què el nen més aviat fa nosa, la gent no coneix l'amor i acaba confonent-lo amb el sexe, mentre les selfies substitueixen l'autoestima. El director retrata amb freda elegància i sense pietat aquest univers corromput i pre-apocalíptic, abandonat als pitjors vicis de la modernitat, tot i que no obvia -com es fa palès en l'escena a casa de l'àvia o en el metafòric pla final- que aquesta ràbia i manca d'empatia són una herència del passat i que per molt que aquests russos semblin avançar no es mouen gaire de lloc.\nPublicado por ricard en 7:50 2 comentaris:\nEtiquetes: ANDREI ZVYAGINTSEV, SIN AMOR\nMalgrat el seu títol, "Adiós al lenguaje" (2014) no ens estalvia els discursos (via diàleg o en off) sobre Àfrica, Europa, Hitler i qüestions vagament metafísiques. De tota manera, les imatges són el més significatiu d'un film que potser no parla de res i Godard incideix en la saturació cromàtica, la combinació de formats digitals i el 3-D, els angles de càmera capriciosos o les imatges d'arxiu amb predomini de les pel·lícules clàssiques, esmentades perquè sí o a través d'una pantalla enorme de televisió permanentment encesa davant la qual deambula una parella en pilotes, una parella que adopta un gos que vol representar aquesta recerca de la nuesa, la transparència de la mirada, l'amor incondicional o la natura, vista en les diferents estacions de l'any. I, quan el protagonista masculí es tira un pet, entenem que sí, que les paraules sobren i el cinema de Godard s'assembla cada vegada més al d'Albert Serra.\nLa referència final a Mary Shelley i el seu Frankenstein no sé què pretén afegir a aquest galimaties. El més probable és que senzillament vagin aprofitar la gravació al costat del llac Leman.\nEtiquetes: ADIÓS AL LENGUAJE, JEAN-LUC GODARD\nEn la dècada dels noranta, trobem dues pel·lícules que tenen en comú el seu caràcter d'històries corals, trames en principi independents però que s'entrecreuen en algun moment, ambdues ambientades a la ciutat de Los Angeles, ambdues amb Julianne Moore en el repartiment, ambdues amb una durada de més de tres hores, ambdues obres mestres o quasi.\n"Vidas cruzadas" (1993) la va dirigir Robert Altman després de la seva resurrecció cinematogràfica gràcies a l'èxit d'"El juego de Hollywood". Adapta relats del gran Raymond Carver, en particular de la seva obra mestra "Catedral". Sense esforç aparent, Altman porta al seu terreny l'obra del màxim representant del "realisme brut" nord-americà; no resulta estrany, ja que el realitzador comparteix amb l'escriptor la mirada àcida sobre una societat que ha perdut l'empatia. Els personatges són uns mediocres o uns fatxendes i intenten sobreviure en una quotidianitat que amaga quelcom inquietant, un entorn de classe mitjana en aparença normal però en el fons inhòspit, estranyament procliu als accidents, des dels molt lleus als més tràgics, però sempre suficients per generar una inseguretat aclaparadora.\n"Magnolia" (Paul Thomas Anderson, 1999) presenta una colla de personatges que interaccionen -o no- al llarg d'unes hores. Llur solitud és encara més brutal; molts d'ells s'enfronten a una mort propera mentre s'adonen de la inutilitat de les seves vides; ocasionalment, intenten aferrar-se a qualsevol bri de calidesa humana que els pugui salvar de la desesperació absoluta.\nEl film d'Altman, sense perjudici dels plans-seqüència marca de la casa, és tan sobri i directe com la prosa de Carver. I el del director de "Boogie Nights", més ombrívol però no més pessimista, brillantíssim en la seva execució, amb unes interpretacions adrenalítiques de Tom Cruise o l'esmentada Julianne Moore -sense desmerèixer qualsevol de les altres actuacions d'un elenc en estat de gràcia- i una inspirada utilització de la banda sonora que inclou moments tan memorables com el fons musical de Bizet en l'escena entre el policia i la drogoaddicta, o quan tots els personatges, des de la seva solitud, canten la mateixa cançó ("Wise Up", d'Aimee Mann).\nI les dues pel·lícules culminen amb un fenomen natural (més o menys) que actua catàrticament: un terratrèmol en el cas de "Vidas cruzadas" o una pluja de granotes (sic) en el cas de "Magnolia".\nEtiquetes: ESCENES CLÀSSIQUES, MAGNOLIA, PAUL THOMAS ANDERSON, ROBERT ALTMAN, VIDAS CRUZADAS\nJoshua Logan es va especialitzar en les adaptacions teatrals, inclosos els musicals de Broadway. El 1967, va adaptar luxosament "Camelot", un llibret d'Alan Jay Lerner sobre les llegendes artúriques. Dos anys després, repetiria autor amb "La leyenda de la ciudad sin nombre", un musical sobre la febre de l'or que semblava desassenyat sobre el paper (i, de fet, va ser un fracàs als Estats Units) però que mereix una revisió, ja que, malgrat les mancances (bàsicament, un problema amb el ritme i una durada excessiva), resulta força atractiu en molts aspectes.\nA més de molts secundaris eficaços, el film inclou tres estrelles al davant del repartiment: Lee Marvin, en el moment més dolç de la seva carrera després de títols com "A quemarropa" o "Doce del patíbulo", i Clint Eastwood i Jean Seberg, recuperats per al cinema nord-americà després dels seus èxits europeus. Els dos intèrprets masculins es van arriscar oferint una imatge que s'assemblava a una paròdia dels seus papers habituals: Marvin excel·leix fent de bevedor impenitent, malparlat i brusc però, en el fons, un tros de pa; i Eastwood, tot i que reincideix en el seu laconisme, també fa de bona persona, fins i tot una mica innocent tot i que es va espavilant a mesura que avança la història; curiosament, i com passava en els seus films amb Leone, no coneixem el seu nom: Marvin -el miner Ben Runsom- sempre l'anomena Soci; fins que en l'escena final li revela i resulta que és un nom ridícul. A més, tots canten i -excepte Seberg, a qui van doblar- amb la seva pròpia veu. Marvin no és que en tingui molta però això no va impedir l'èxit de "Wandering Star", el títol més popular d'una molt notable banda sonora.\nTot i el seu aspecte de western sobre els pioners i les cançons, "La leyenda de la ciudad sin nombre" és, sobretot, una comèdia, i una comèdia notablement escrita amb la col·laboració de Paddy Chayefsky. L'autor va aportar la seva proverbial ironia i, més enllà de rèpliques enginyoses, com quan el predicador acusa Runsom de fornicador i aquest afirma no saber el significat de la paraula perquè no llegeix gaire la Bíblia, construeix una trama que no solament explica la formació de les ciutats de frontera plenes de prostíbuls i sales de joc, sinó que reflexiona sobre una societat on no han arribat la civilització ni els prejudicis, una societat essencialment lliure com el seu protagonista que no vol sentir-se lligat. Un món en què les escasses dones es posen a la venda però, almenys una d'elles, aconsegueix que els dos homes que estima s'organitzin per formar un triangle ben avingut, idea prou transgressora en el moment de l'estrena del film però encara avui dia. I, tot i que al final se'n va tot en orris, ciutat inclosa (per un enginyós gir de guió que m'abstindré de revelar), la relació poliamorosa funciona bé mentre dura. Cal dir, però, que la sincera amistat entre els dos marits també ho fa possible; Runsom està gelós de tothom però no ho pot estar del seu amic i s'ha de rendir a la lògica de les coses, plantejada metafòricament en un diàleg molt oportú: Runsom pregunta al Soci perquè ell i la dona viatjaven sobre un mateix cavall; és el cavall d'ella, respon el Soci; i per què no duies el teu cavall?; perquè tu me'l vas prendre. Sí, és clar.\nUna comèdia malenconiosa:\nEtiquetes: ESCENES CLÀSSIQUES, JOSHUA LOGAN, LA LEYENDA DE LA CIUDAD SIN NOMBRE\nPAUL NEWMAN, HEROI TRÀGIC\nEl 1964, Newman havia col·laborat amb Martin Ritt a "Cuatro confesiones", un western que adaptava el "Rashomon" de Kurosawa.\nTres anys més tard, repetia director i gènere a "Un hombre", un títol interessant adscrit al corrent revisionista del gènere i amb elements crepusculars. L'actor interpreta el paper de John Russell, un blanc criat entre els apatxes que es veu involucrat en el robatori a una diligència que fa el seu darrer viatge abans que el ferrocarril relegui el negoci definitivament. Resulta que un dels viatgers (el veterà Fredric March) és un agent indi que fuig amb els diners que ha manllevat de la reserva i que constitueixen el botí cercat pels atracadors, entre ells el sheriff del poble polsegós que tothom vol abandonar a qualsevol preu. D'altra banda, tots els viatgers desconfien del protagonista mig indi i mostren actituds més o menys racistes cap a ell. Russell no es mostra especialment simpàtic (Newman exhibeix una actuació tan ajustada com sòbria i lacònica) però serà l'únic capaç de sacrificar-se i reconduir una situació complicada.\nEl mateix any 1967, Newman va protagonitzar una altra pel·lícula en què el seu personatge s'enfrontava al sistema i a un destí tràgic. "La leyenda del indomable" (Stuart Rosenberg) presenta una colla de presidiaris sotmesos a un tracte inhumà. Luke Jackson, empresonat per destrossar uns parquímetres enmig d'una borratxera, és tan simpàtic com tossut i ingovernable. Un altre convicte (George Kennedy en el seu paper més recordat) li fa una cara nova però acaba convertint-se en el seu millor admirador i amic; Jackson pot menjar-se cinquanta ous per una aposta i és l'únic que pot plantar-li cara al cap dels vigilants, de mirada inescrutable rere les seves ulleres fosques que reflecteixen el sol implacable del Sud dels Estats Units.\n"La leyenda del indomable" és un film tan simple en el seu plantejament com eficaç en la seva resolució, una fita del gènere carcerari i un títol sempre vigent gràcies al seu missatge contra l'opressió, a l'adrenalítica interpretació de Paul Newman, a l'escena dels ous, a la fotografia de tons daurats de Conrad L. Hall, a un final ineludible.\nPublicado por ricard en 9:32 Cap comentari:\nEtiquetes: LA LEYENDA DEL INDOMABLE, MARTIN RITT, STUART ROSENBERG, UN HOMBRE\nCortesia de Netflix, "Unorthodox" és una notable mini-sèrie dirigida per l'alemanya Maria Schrader que ens porta de Williamsburg a Berlin a partir de la història real de la petita Esther, una noia criada en el si de la comunitat jueva ortodoxa del barri de Brooklyn que, a partir del seu matrimoni amb un xicot amb trenes, s'adona que no acaba d'encaixar en aquest univers que només la vol per fer canalla. I si Berlín va ser en el passat un lloc inhabitable per als jueus, ara es redimeix, convertit en un espai per a la llibertat i la creació artística.\nPublicado por ricard en 6:35 Cap comentari:\nEtiquetes: MARIA SCHRADER, UNORTHODOX\nEl Godard del segle XXI sembla haver renunciat totalment al concepte tradicional d'història o narració.\nEstructurat en tres parts com si es tractessin dels moviments d'una simfonia, "Film socialisme" (2010) comença mostrant un creuer pel Mediterrani (*) durant el qual una colla de personatges s'interroguen sobre el parador de l'or de Moscou i altres qüestions més etèries (hom parla dels problemes d'Àfrica, de crims de guerra, del passat i el futur d'Europa, de geometria, de més coses que ja no recordo); però l'aspecte visual és molt més interessant que les frases lapidàries o els jocs de paraules: Godard experimenta amb el vídeo, combinant formats molt diversos, des de plans filmats en alta definició (sobretot, els de la coberta del vaixell i els molt nombrosos en què es limita a filmar les onades) a d'altres sense quasi definició, potser captats des d'un mòbil, que mostren la rutina diària dels usuaris d'aquest viatge característicament de classe mitjana (la discoteca, el casino, una cerimònia religiosa a bord, els àpats al bufet lliure); curiosament, com més descurades són (semblen) les imatges (o l'apartat sonor, que no exclou el soroll del vent que impacta sobre la càmera) més ens apropen a un realisme poètic inexistent en els fragments dialogats, a la vegada que componen un mosaic que esdevé, estranyament, suggerent i hipnòtic, un collage que ens parla d'un consumisme voraç que inclou el costum de filmar-ho tot sense veure res, típic dels turistes.\nEl segon fragment s'assembla més als treballs de ficció de Godard, tot i que els personatges ja no actuen i es limiten a recitar diàlegs impossibles. La cosa va d'un senyor que vol vendre el garatge que constitueix l'empresa familiar (la venda d'un negoci familiar ha esdevingut un motiu recurrent en els seus films des dels anys vuitanta) mentre els seus fills volen fer la revolució i es presenten a unes eleccions cantonals. El garatge en les preses exteriors retorna els colors primaris dels seus films dels seixanta, i les escenes íntimes en què no passa gran cosa però sempre sona música clàssica són intercanviables amb les de qualsevol dels seus títols dels vuitanta i noranta. Si més no, l'apartat literari d'aquest fragment que, enmig del periple internacional, sembla centrar-se en França, inclou algunes de les frases més afortunades: "L'Estat vol ser un, mentre l'individu aspira a ser dos"; el programa electoral dels joves és justament "la nostra joventut". Al costat de la casa i el garatge hi tenen lligats una llama i un ruc, i l'episodi es tanca amb un pla de color saturat del fill petit pintant un quadre de Renoir.\nEl tercer moviment completa la part del creuer amb les imatges (d'arxiu, bàsicament) dels indrets en què el vaixell ha fet parada. Orient, la Grècia clàssica amb referència obligada als orígens d'Europa, Odessa i la referència obligada al Cuïrassat Potemkin (i uns nois pregunten com es podia entendre la pel·lícula si era muda), i Barcelona i la referència obligada als toros (ai, ai, ai!) i al Barça, amb aterratge d'Iniesta inclòs.\nEn resum (si és que es pot fer algun resum de tot plegat), Godard continua inventant, continua apropiant-se de material aliè i continua fent cinema a la seva manera, un cinema que pot resultar atractiu a pesar de la pedanteria que (quasi) sempre llasta el seu treball.\n(*) El vaixell és el Costa Concordia. He llegit en alguna crítica que Godard retrata un creuer de luxe. Evidentment, qui la va escriure no ha viatjat mai en un creuer de luxe. El Costa Concordia és un creuer dels d'estar per casa, i si us resulta familiar el nom i no heu vist el film de Godard pot ser perquè el buc en qüestió es va fer cèlebre dos anys després de l'estrena del film quan va embarrancar davant la costa italiana, causant una trentena de morts, per una negligència imputable al seu capità qui tampoc no va tenir el detall d'esperar-se per abandonar el vaixell.\nPublicado por ricard en 6:59 2 comentaris:\nEtiquetes: FILM SOCIALISME, JEAN-LUC GODARD\n"La verdad" (2019) també és una pel·lícula francesa, tot i que el director és japonès: un vell conegut nostre, el gran Hirokazu Kore-Eda. Però ni el director ni la presència del nord-americà Ethan Hawke afecten l'essència d'un film que fa olor de croissant. Tenint de protagonistes a dues grans dames com Catherine Deneuve i Juliette Binoche, no podia ser d'altra manera (tot i que la segona ja ha aparegut en títols dirigits per orientals). Però l'aroma s'estén a molts altres aspectes: la reunió familiar en una casa amb un gran jardí, els esmorzars i els sopars, un to que oscil·la constantment entre el drama psicoanalític i la comèdia lleugera, o la mateixa trama, no excessivament original, al voltant d'una actriu de certa edat i de caràcter una mica complicat que acaba d'escriure una autobiografia en la qual, tanmateix, sembla haver mentit sobre moltes circumstàncies d'una vida que s'assembla a una de les seves interpretacions, tot plegat una impostura que fa que tothom se n'allunyi i que pagui amb solitud la seva manca d'empatia. Però també ens adonem que la filla menteix quan vol ser sincera i que els records la traeixen.\nA més, hi ha el rodatge d'un film de ciència-ficció que fa de mirall dels traumes de mare i filla. En fi, que "La verdad" podria venir signada per Olivier Assayas i ho trobaríem perfectament normal.\nNomés després d'un examen més atent veurem que els temes predilectes del cinema del nipó conflueixen en aquesta obra, una mica desequilibrada però interessant: les relacions familiars, per descomptat; però també les dificultats per accedir a la veritat (recordem "El tercer asesinato").\nPublicado por ricard en 9:16 3 comentaris:\nEtiquetes: KORE-EDA HIROKAZU, LA VERDAD\nContinuem amb el cinema francès.\nDesprés d'"Un amor de verano" (2015) una mica complicat, Catherine Corsini ens parla d'"Un amor imposible" (2018). Com en el seu film precedent, ens trasllada en el temps, ara als anys cinquanta, tot i que el film és com una novel·la-riu i l'acció, conduïda per la narració de la filla de la protagonista, s'allarga fins als nostres dies. No sé si calia una història tan extensa o el diàleg final, presumptament revelador. Jo crec que més concisió hauria beneficiat el film, i a l'espectador intel·ligent no se li escapa que l'emparellament entre una mecanògrafa guapa però una mica de poble, de pare jueu, i un noi de casa bona que parla vint idiomes i admira Nietzsche no pot acabar bé del tot.\nEtiquetes: CATHERINE CORSINI, UN AMOR IMPOSIBLE\nNo sé si són els seus problemes amb la justícia que van despertar l'interès de Roman Polanski pel cas Dreyfus. També devia influir que es tracta d'una mostra de l'antisemitisme que ja imperava a la França de finals del segle XIX, quan uns militars desaprensius, tan miserables com els que apareixien a "Senderos de gloria" -un altre títol basat en fets reals que no deixa en gaire bon lloc l'Exèrcit francès-, van fabricar proves contra un oficial que tenia la desgràcia de ser jueu, el van acusar injustament de traïció i desterrar a l'Illa del Diable (un indret del Carib sense glamur).\nLa defensa del cas que va fer l'escriptor Émile Zola des de les pàgines de l'Aurore és prou coneguda. Però el film se centra en les perquisicions del coronel Picquart (Jean Dujardin), un home decidit a fer justícia no tant perquè els jueus li fossin simpàtics (que no era el cas) sinó per defensar uns valors en què sempre havia cregut.\nA risc de ser acusat d'acadèmic, Polanski ofereix un film impecablement ambientat i fotografiat però que evita temptacions autorals, assumeix el seu caràcter didàctic i es limita a explicar amb la major claredat possible uns fets tan indignants com, a estones, surrealistes.\nEtiquetes: EL OFICIAL Y EL ESPÍA, Roman Polanski\nDesprés de l'èxit inesperat de "Nouvelle Vague" (1990), protagonitzada per Alain Delon, Godard va treballar amb una altra vaca sagrada del cinema francès, en Gérard Depardieu, a "Hélas pour moi" (1993).\nL'abundància de referències, les constants digressions i -el súmmum de la no-narració- una història que es resisteix a ser explicada, no afavoreixen la contemplació d'un dels seus títols més críptics. Pel que sembla, tracta de la llegenda segons la qual Déu es va voler sentir home; i es ficà en la pell de Simon (Depardieu), un senyor que vol viatjar a Itàlia per vendre un hotel i que s'allunya de la Rachel, la seva dona, o potser és ella qui s'allunya d'ell.\nTot i que el film es mostra més accessible en l'apartat no verbal gràcies a la mirada trista de Depardieu, seran els jocs de paraules que tant li agraden al director que ens donaran la pista d'allò que anem a veure des de la presentació de la producció, no gaire humil: GODard-DeparDIEU. I, quan la parella protagonista (més o menys; surt un munt de gent que no sabem ben bé què hi pinten) tenen una disputa, els crida l'atenció que el mot inclogui la paraula "puta". Jo afegiré un joc de paraules pel meu compte: si "hélas pour moi" vol dir pobre de mi, jo dic "pobre espectador!"\nEtiquetes: HÉLAS POUR MOI, JEAN-LUC GODARD\nEl ballarí, coreògraf i director Bob Fosse ja havia evidenciat la seva admiració cap a l'univers fellinià adaptant en clau musical "Las noches de Cabiria" a "Noches en la ciudad", del 1969, interpretada per Shirley MacLane.\nDesprés de dos títols clau de la dècada dels setanta com van ser "Cabaret" (1972) i el biopic sobre el monologuista Lenny Bruce "Lenny" (1974), va decidir fer el seu particular "8 y 1/2" amb "Empieza el espectáculo" (1979), un film de caràcter clarament autobiogràfic (i, com veurem, premonitori). Roy Scheider interpreta al director cinematogràfic i teatral Joe Gideon, transsumpte del mateix Fosse; operat a cor obert, Gideon es debat entre la vida i una Mort molt atractiva amb els trets de Jessica Lange, a qui explica la seva vida: unes pinzellades sobre la seva joventut i una mirada més atenta a l'etapa prèvia al problema coronari que ens permetrà contemplar com la seva activitat frenètica en el món competitiu de les produccions de Broadway, la seva caòtica vida sentimental i el consum immoderat de tabac i amfetamines condueixen irremissiblement al final anunciat des de l'inici.\nEl diagnòstic de Fosse sobre la seva vida i els perills sobre la seva salut es va veure confirmat quan, uns anys més tard, moria exactament igual que el seu protagonista.\nLa introducció de les escenes oníriques en què Gideon parla amb la Mort -i la fotografia de Giuseppe Rotunno- connecten amb aquest univers fellinià. Tot i que Fosse ho porta al seu terreny i aconsegueix un títol notable que, si bé no és gaire original en l'apartat estrictament dramàtic i resulta a estones autocomplaent, es pot gaudir com en el moment de la seva estrena gràcies a un treball de muntatge virtuós i a uns números musicals ben integrats en la narració que, a l'espera de veure com resol Spielberg l'adaptació de "West Side Story", ens fan enyorar els musicals del darrer terç del segle passat.\nI les pel·lícules del 79 que vaig comentant i que vaig poder gaudir quan Barcelona era una ciutat plena de sales de cinema espectaculars ens fan enyorar una era perduda per sempre més; ara, amb l'agreujant de la manca d'estrenes significatives que li devem al virus dels c...\nPublicado por ricard en 10:12 Cap comentari:\nEtiquetes: BOB FOSSE, EMPIEZA EL ESPECTÁCULO, ESCENES CLÀSSIQUES


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: A qui li interessa la nostra por, aquest terror cos a cos, aquest suplicar als nostres exèrcits i policies que ens defensin, que ens protegeixin, que ens salvin, a qualsevol preu? . És la nostra por rendible per a algú ?, Per a qui ?.\nA qui li interessa la nostra por, aquest terror cos a cos, aquest suplicar als nostres exèrcits i policies que ens defensin, que ens protegeixin, que ens salvin, a qualsevol preu? . És la nostra por rendible per a algú ?, Per a qui ?.\nA qui li interessa la nostra por?\n¿Que canviarà després d'aquest nou atemptat?\nViurem amb la sospita permanent, delatant als veïns, a les filles, als turistes, a les emigrants ?.\n¿Sera alguna religió prohibida, alguna mesquita tancada amb pany i clau?\nQui s'atrevirà a viatjar, a ajuntar-se més de quatre?\nQui es recordarà dels refugiats, dels que moren en els mars, dels que resisteixen als seus països rebentats amb bombes made in Europa?\n¿Seran els nens sirians, iraquians, libis ... menys nens, més diables, menys víctimes, més responsables ?.\n¿Als terroristes islàmics, als amos del capital, als quals a riu regirat guany de pescadors?\nEns molestarà d'ara en endavant que ens vigilin més que abans?\nEns molestarà més que abans que ens censurin i ens detinguin preventivament o ens disparin perquè el nostre aspecte és poc saludable?\nPer què només comptem els nostres morts ?.\n¿I els altres ?, Els que cauen diàriament des que l'imperi i els seus servents van nacionalitzar la cobdícia?\nA qui li interessa la nostra por, aquest terror cos a cos, aquest suplicar als nostres exèrcits que ens defensin, que ens protegeixin, que ens salvin, a qualsevol preu ?.\nÉs la nostra por rendible per a algú ?, Per a qui?\nQui va començar primer?\nQui va armar als botxins, qui els va instruir, va finançar, va aconsellar?\n¿Seran aquestes preguntes sospitoses, punibles, criminals?\n¿I ara, què ?.\n¿Preparem més mortalles ?, Cavem noves fosses ?, Fabriquem més cadenes ?, Retallem més drets ?, Alimentem el feixisme ?, Condecoramos als que presumeixen de creu gammada, de racisme?


La multitudinària manifestació de la Meridiana apunta al Parlament per reclamar una majoria independentista a les eleccions\nUn punter i una estelada a la Via Lliure de 2015 per la Meridiana / ENRIC CATALÀ\nEl moviment independentista català ho ha tornat a fer. Per quart any consecutiu les entitats sobiranistes han mostrat una capacitat de mobilització extraordinària, aquesta vegada en una Diada que obre la precampanya d'unes eleccions que els partits independentistes, amb el Govern al capdavant, volen dotar de caràcter plebiscitari. L'avinguda Meridiana de Barcelona ha acollit a centenars de milers de persones que han fet avançar un punter gegant, connectant els barris populars de Nou Barris i Sant Andreu amb el Parc de la Ciutadella, on s'ubica el Parlament de Catalunya. El moviment independentista assenyala el seu objectiu: una majoria parlamentària que declari la independència.\nEl massiu moviment que fins fa poc havia desbordat -de vegades trencant partits i entitats polítiques-, s'ha tornat aquesta Diada en una marea de marcat to electoral. La Meridiana apuntava cap al Parlament, i ho feia per donar suport a les dues candidatures que el 27-S concorreran amb programes independentistes, l'àmplia coalició de Junts pel Sí i l'esquerra independentista representada per la CUP. El disseny del calendari electoral no és innocent. El president de la Generalitat, Artur Mas, ha utilitzat dues eines per intentar que el 27-S es voti en clau nacional: unir diversos partits, entitats i independents en un gran bloc per la independència, Junts pel Sí, i fer coincidir l'inici de la campanya amb l'esperada mobilització.\nLa d'aquest divendres passarà a la història com la Diada del 27-S, la primera gran manifestació convocada per entitats amb declarats interessos partidistes i amb l'objectiu d'empènyer a unes formacions que, com a pas intermedi per a la independència i a excepció de la CUP, té la intenció de tornar a formar un Govern presidit per Artur Mas. L'anhel de l'Estat propi de milions de catalans ha canviat el mapa electoral des del 2012, trencant partits, llançant a uns altres i fent que tots ells hagin de navegar en un escenari nou. Però en els últims mesos tots els actors sumits en el caos han reaccionat recol·locant-se en relació amb l'eix independentista, aconseguint alguns d'ells convertir-se en punt focal del moviment que ha obrat el canvi de tauler.\nEl nou ordre de la política catalana també ha servit per posar límits al que durant dos anys van ser masses socials bastant amorfes. El pas de moviment popular per la independència -en general- a moviment amb un objectiu electoral clar s'ha notat en les xifres de la mobilització, que el 2015 han estat, segons la Guàrdia Urbana, una mica menys voluminoses que en cites anteriors, amb 1,4 milions de persones al carrer. El 2012 la policia local va xifrar la manifestació en 1,5 milions; el 2013 Interior de la Generalitat en 1,6 milions i el 2014, de nou la Urbana, en 1,8 milions de persones. L'aparent pèrdua de força redefineix els marges d'un moviment que, malgrat tot, no es desinfla.\nMentre la possibilitat de "votar" -un terme redefinit amb èxit pel sobiranisme que a hores d'ara ja significa decidir sobre la independència- va ser només un horitzó desitjat però inabastable o massa viciat per tenir-ho en compte, com en el 9-N, les multituds de cada 11 de setembre han servit alhora de demostració davant del món i com a pal·liatiu d'una frustració política. "Al carrer s'influeix i en les urnes es decideix", va assegurar Artur Mas en el seu missatge institucional d'aquest divendres. El president sap que les impressionants imatges de la Diada quedaran desplaçades en només dues setmanes, quan per fi es puguin comptar vot a vot i inequívocament les preferències nacionals de la ciutadania.\nLa Diada d'aquest 2015 serà amb seguretat l'última de la incertesa numèrica. Després del 27-S, tant si guanya l'independentisme com si no, es tindrà la certesa de la força que té cada bloc, però el conflicte continuarà sense resoldre's perquè cap de les opcions comptarà amb una majoria social homologable internacionalment. Després d'un any de recol·locació d'actors, el procés tornarà a una pantalla que semblava superada, la de la necessitat d'un referèndum. Aquest, però, s'encararà de formes diferents segons quin sigui el resultat de les eleccions catalanes i també espanyoles. Amb unes eleccions generals a la volta de la cantonada, la nova correlació de forces a l'Estat espanyol tindrà una incidència total a l'escenari català. Aquesta és gairebé l'única certesa en un desert d'incertesa que només aclariran els resultats electorals.


Anem de Concerts » Recomanació Setmanal_15jun12\nHome > Recomanacions setmanals\t> Recomanació Setmanal_15jun12\nSi encara no has vist en directe a Petröleo, pots fer-ho al Vamp Cafè Concert, després de l’actuació de Macarthy (grup provinent de Monta Man). El grup d’Alberto aprofitarà les característiques de la sala de concerts del tercer molí del Carrer Indústria per a submergir al seu públic dins el so i melodies dels temes de “La Flor de Piel”, el seu darrer disc.\nPer al dissabte, podem trobar concerts interessants a la Part Forana. Saxophobia Funk Project, amb la seva música original i de marcades influències funk, actuaran al Teatre de Lloseta juntament amb Full Play i Room For Three. Al Claustre del Convent de Muro, Quimi Portet presentarà “Oh My Love”, el seu vuitè disc. També aprofitarà el concert per a repassar temes de la seva extensa carrera en solitari. Black Cats, un dels grups que estan en millor forma i amb un alt bagatge musical, tornaran actuar al seu municipi, en aquesta ocasió al Bar Gomila. A Sa Cova de Santanyí han apostat per la música del jove grup The Prussians, que actualment estan treballant en el videoclip de “Faith in What?”.\nDes de Londres ens tornen visitar The Mighty Roars, amb el seu rock intens amb pinzellades punk de veu femenina. A diferència de l’anterior actuació a l’illa, a l’escenari del Rock’n’Rostoll, ara tocaran a la Jarana Club (faig un incís per disculpar-me d’haver anomenat incorrectament a aquest local, ja que fins ara ho feia com ‘el Jarana’), aprofitant la seva estància per aquí en motiu de l’enregistrament del seu segon disc.\nI ja arriba el dia en què varis grups de l’escena musical local dels anys 80, es vestiran de llarg per a oferir un repàs de la seva música per al públic assistent al II Festival MallorcaNochentas. Com ja vaig comentar a l’anunci d’aquest esdeveniment, Los Valendas, Bourbon Gratis, Los Toñetes i Interminables han tornat a reunir-se per a assajar després de molts d’anys d’inactivitat musical. Qui va iniciar aquest interès en fer-ho és Pinxo, de la web MallorcaNochentas, juntament amb l’Associació Cultural ACMAN, aconseguint que la sala 1 d’Es Gremi del Polígon de Son Castelló es vesteixi i soni a l’època que volen immortalitzar amb el seu projecte cultural. D’aquesta manera, els que l’han viscuda tenen l’oportunitat de retrobar-se amb els seus protagonistes, però també és una excel·lent ocasió per als més joves de conèixer com sonava i es vivia la música d’aquells anys a Mallorca. Les cançons de Cerebros Exprimidos també podran escoltar-se interpretades per DX-Cerebros, la nova banda de Jaume Triay, que va ser bateria de la primera. Per acabar de completar l’ambient festiu d’aquesta nit nostàlgica i divertida, estaran Dj Retroman i Dj Vu als plats punxant una especial selecció de la música de l’època.\nL’organització ha avisat que el primer concert començarà puntual a les 22 h. amb el mateix ordre del cartell. Per tant, si no et vols perdre el directe de Los Valendas, cal que no badis i arribis a bona hora.\nAmplia la informació de tots els concerts comentats aquí al Calendari de Concerts. I si vols ser la primera persona en conèixer les noves publicacions de la web per als amants dels concerts @ Mallorca, fes la subscripció per rebre-les per correu electrònic.\nQue vegis molts de concerts i… amb salut!\n15-jun-12 Klaus & Kinski Teatre Xesc Forteza, Palma\n15-jun-12 Petröleo Vamp Cafè, Palma\n16-jun-12 Saxophobia Funk Project Teatre de Lloseta\n16-jun-12 The Prussians Bluesville, Palma\n16-jun-12 Quimi Portet Claustre Convent de Muro\n16-jun-12 II Festival Mallorca Nochentas Los Valendas, Los Toñetes, Bourbon Gratis i Interminables Es Gremi, Palma (antiga Assaig)\n16-jun-12 Black Cats Bar Gomila, Felanitx\n16-jun-12 The Mighty Roars Jarana Club, Palma\n18-jun-12 Alejandra Burgos Vamp Cafè, Palma\nThe Marzipan Man tanca la gira “Adventures” al Teatre Principal de Palma Summer Pie Festival será la Gran Revetlla de presentació del CD “Pecan Pie Vol.1”


Servei Informàtica Municipal - Consell Comarcal del Bages\nServei Informàtica Municipalccbages2019-06-20T11:17:32+02:00\n93 693 03 81\nValentí Cano Blancafort (Tècnic auxiliar d’informàtica, seguretat i sistemes)\nJordi Rubinart Martínez (Tècnic auxiliar d’informàtica i programació)\nMarc Caballol Solà (Tècnic auxiliar d’informàtica)\n619 143 026\nDaniel Portella Bergés (Tècnic auxiliar d’informàtica)\n648 032 779\nAquest servei es va iniciar el 1994 amb l’objectiu d’oferir difusió i actuacions en matèria d’informàtica i noves tecnologies als ajuntaments a través d’un conveni de suport. L’objectiu principal és el de cobrir les necessitats pròpies d’un departament d’informàtica i suport en matèria de telecomunicacions.\nAmb el temps les seves tasques s’han especialitzat en funció de les necessitats de les administracions locals que en alguns casos vénen marcades per lleis, com la 11/2007 que ha de garantir l’accés dels ciutadans a les administracions públiques a través de les noves tecnologies, i en altres casos es dóna suport en la implementació de projectes concrets que milloren la gestió municipal col·laborant amb els tècnics de l’ajuntament.\nCal destacar les tasques de difusió i suport de les eines d’administració electrònica a través de les webs o i potenciar la interoperabilitat de les administracions per tal que el ciutadà no hagi de presentar dades que ja estan en poder d’altres administracions. En aquest aspecte el Consell Comarcal té signat un conveni de col·laboració amb el Consorci d’Administració Oberta Electrònica de Catalunya per tal de poder treballar conjuntament en benefici dels ajuntaments, ciutadans i empreses.\nA hores d’ara el servei s’ofereix amb un equip tècnic de persones que realitzen actuacions presencials en els municipis i un programador dedicat al projecte de la intranet. També s’ha signat contractes amb empreses tecnològiques per completar l’assoliment dels objectius i es col·labora amb empreses i altres entitats que també ofereixen serveis a les administracions per tal que, entre tots, es pugui garantir resultats i eficiència.\nAssistència tècnica als ajuntaments (software, hardware i còpies de seguretat).\nAssistència tècnica als ajuntaments en matèria de compra agregada de serveis de telecomunicacions.\nAssessorament, implantació i ús de les eines d’administració electrònica.\nOrganització d’accions de formació per al personal dels ajuntaments sobre eines d’administració electrònica.\nTramitació de certificats digitals (CATcert/ Idcat).\nGestió i manteniment del GESCEM, programa de cementiris municipals.\nSuport tècnic a les àrees operatives del Consell Comarcal.


El preu dels pisos registra una caiguda rècord\nA Catalunya es necessiten gairebé vuit anys i mig de salari per comprar un habitatge\nEl preu dels habitatges va caure un 14,3% el 2011 a Catalunya, la baixada més gran des que l'INE va encetar l'estadística el 2007. No obstant, encara s'ha de destinar el sou de vuit anys i mig a comprar un pis.\nBEATRIZ ARIAS BARCELONA Actualitzada el 16/03/2012 00:00\n260x366 EN VENDA Continua l'abaratiment dels preus: les baixades es van registrar, en més o menys mesura, a totes les comunitats autònomes. La caiguda que marca Catalunya, no obstant, és la segona més gran. / FRANCESC MELCION EN VENDA Continua l'abaratiment dels preus: les baixades es van registrar, en més o menys mesura, a totes les comunitats autònomes. La caiguda que marca Catalunya, no obstant, és la segona més gran. / FRANCESC MELCION\nTant al País Valencià com a les Balears la davallada dels preus va ser del 9,8%. Al conjunt d'Espanya la caiguda va ser de l'11,2%, i també és la més gran de la història de l'índex de preus de l'habitatge de l'INE i des que van començar a baixar, al segon trimestre del 2008.\nPer tipologies, el preu de l'habitatge nou va caure un 8,5% al tancament del 2011, un percentatge també històric i molt significatiu si es compara amb el 13,3% que els pisos nous van pujar a començaments del 2007. Malgrat això, els habitatges per estrenar van notar una mica menys aquest ensorrament de preus al costat de la baixada dels habitatges de segona mà. Els pisos usats van caure un 13,7% l'any passat (mentre que a principis del 2007, en plena bombolla immobiliària, el ritme era el mateix però a la inversa: un 13% de creixement). Alguns analistes interpreten que l'habitatge nou, que en alguns casos fins i tot s'ha acabat en època de crisi, ja ha sortit a un preu de partida més baix. D'altres apunten que molts dels pisos nous en estoc estan en mans de bancs i caixes, i consideren que aquesta seria la raó per la qual l'ajust està sent més lent que a la segona mà.\nPer zones, el preu de l'habitatge va disminuir a totes les comunitats autònomes. Catalunya, però, només es va veure superada per la Comunitat de Madrid, que va registrar una baixada del 15,7%. La Rioja (14,2%) va ser la tercera comunitat que va caure més que la mitjana nacional. A l'altra banda, on els preus de l'habitatge van baixar per sota de la mitjana, hi ha Múrcia (7,1%), les Canàries (7,7%) i Galícia (7,9%).\nPer què arriba ara aquest ajust? Els experts consideren que l'acceleració de la caiguda dels preus el 2011 es justifica perquè no es va poder fer de manera natural el 2010 amb l'anticipació de la demanda que va produir la pujada de l'IVA i la fi de la desgravació. Quan els beneficis fiscals per compra d'habitatges estaven a punt de deixar de ser una realitat per a totes les rendes es van accelerar moltes decisions de compra. Això va fer que els venedors no abaixessin els preus tant com ho haurien fet en condicions normals del mercat. Hi havia més demanda -que buscava habitatge contra rellotge- i l'oferta se'n va aprofitar.\nL'esforç econòmic de la compra\nEls preus cauen i, en conseqüència, també el temps que s'ha de destinar a la compra d'un habitatge. Segons un article que publica la Fundació de Caixes d'Estalvi (Funcas), el 2011 els catalans havien de destinar de mitjana el sou corresponent a 8,4 anys a la compra d'un habitatge. L'esforç és de gairebé tres anys menys respecte al 2007. L'informe té en compte les dades dels preus de l'habitatge de la societat de taxadors Tinsa i del ministeri de Foment.\nEn aquesta magnitud, Catalunya també està per sobre de la mitjana estatal: al conjunt d'Espanya els salaris necessaris per a la compra d'un habitatge eren el 2011 els corresponents a 7,8 anys.


Més de 300 persones es van donar cita en la plaça de Nou Centre a València, en un acte promogut des de la Conselleria d'Immigració, destinat a nomenar els representants de totes les Casas Regionals de la Comunitat Valenciana. L'Associació Extremenya l'Horta Nord de Puçol va acudir al trobada, on va actuar amb el cor Jara y Azahar.\nJosé Luis Martínez Jiménez, president de l'associació i component del cor, destaca que "va ser un acte molt bonic i estàvem molt nerviosos ja que era la segona vegada que actuàvem en públic, però tot va eixir molt bé", i explica la importància del trobada"perquè allí s'elegix als representants de cada federació regional".\nEn este cas, Francesc Maqueda va ser l'elegit com a representant de la Federació Extremenya de la Comunitat Valenciana.\nEn la trobada van actuar també la federació d'aragonesos de Castelló, l'andalusa d'Almussafes o la d'asturians d'Alacant, entre moltes altres.\nUn dinar per a tots els assistents, en la que es va poder degustar els millors productes de cada zona, va posar el punt final a la cita.


El Consell de Dentistes, contrari al servei d'odontologia de Barcelona per "electoralista"\nPublicat 17/1/2019 18:20:05 +01:00CET\nEl Consell General de Dentistes est en contra del servei de dentista municipal de Barcelona que vol engegar el Govern d'Ada Colau, en considerar que "la finalitat d'aquesta iniciativa no és solidria, sinó merament electoralista".\nEn aquests termes s'ha referit l'Organització Collegial presidida pel doctor Óscar Castro Reino, que ha expressat el seu suport al Collegi de Dentistes de Catalunya, que també ha mostrat la seva oposició a aquesta mesura, "i tem estar davant d'un nou cas de publicitat enganyosa, aquesta vegada, sota el paraigua municipal".\nL'Ajuntament va aprovar el dimarts en comissió els primers trmits per engegar el servei de dentista municipal de la ciutat, encara que el projecte es debatr i votar en el ple municipal del mar.\nAquest servei dependr de l'empresa pública BSM i comptar amb un local de 200 metres quadrats, 23 treballadors (com a dentistes, auxiliars i higienistes) i comptar amb una inversió inicial de 500.000 euros, amb l'objectiu d'oferir un servei d'odontologia amb preus un 40% inferiors als actuals i atendre 36.000 persones l'any.\n"La iniciativa del dentista municipal de Barcelona no és solidaritat real, ja que es cobrar els pacients pels tractaments", assenyala Castro, qui recorda que a Espanya existeixen 13 clíniques solidries, una d'elles a Barcelona, que depenen dels Collegis Oficials de Dentistes i que estan avalades per l'Organització Collegial.\n"Les persones amb pitjor situació econmica són ateses i tractades en aquestes clíniques per dentistes voluntaris d'una manera totalment gratuta, aix és solidaritat. Engegar una clínica municipal gestionada per una empresa aliena al sector odontolgic amb el reclam de ser un servei social pels més necessitats, és un autntic despropsit i pot desembocar en un escndol com el d'iDental, deixant milers de pacients damnificats", apunta.\nAixí mateix, el president del Consell General de Dentistes es pregunta qui assumir la responsabilitat d'aquesta clínica municipal i qu passar amb els pacients si Colau no és reelegida com a alcaldessa de Barcelona en les properes eleccions.\nCastro conclou defensant la necessitat d'ampliar la cobertura dels serveis odontolgics de la Seguretat Social, sobretot per als sectors més desfavorits, com nens, ancians i persones amb discapacitat.