El racó del tintinòleg: Capità Haddock\nEn Tintín portava vuit aventures en solitari, a més la censura impedia tractar temes d'actualitat, i per això Hergé es va decantar per fer viure aventures sense rerefons polític, i cada cop era més complicat que el solitari protagonista continués conversant amb el seu estimat fox terrier, així que es va fer necessari crear un personatge que li servis de contrapunt i que fos més humà que ell, algú amb qui els lectors, de qualsevol edat, es sentissin identificats, i que a més fos el pol oposat del reporter. Llavors va néixer el Capità Haddock.\nLa primera aparició del capità és bastant llastimosa, apareix borratxo, somicant i mentre en Tintín intenta ajudar-lo gairebé posa fi a la vida del nostre heroi en dues ocasions, i això només en les primeres pàgines on fa acte de presència. Sortosament, a partir d'aquell moment i malgrat tots els seus defectes, molts d'ells completament normals en una persona, es converteix en el fidel company del jove reporter, relegant a en Milú a un tercer pla.\nEn poques paraules, podríem dir que el capità és el pare adoptiu o el tiet d'en Tintín, ja que si per una banda el reporter el treu sempre del perill, ell no dubta cap vegada en donar la seva vida pel seu jove amic.\nEn Haddock, a més d'aportar la humanitat a les pàgines de les aventures de Tintín, també li dóna un nou toc d'humor, però en lloc de fer-ho a través de caigudes, com els Dupondt, o la sordesa, com el professor, ho fa mitjançant el gran repertori de renecs. Hergé va trobar el gust en fer servir paraules desusades, antigues o científiques, per a què el capità alleuges la seva ràbia, ja que mai fa servir cap paraula mal sonant.\nAquest mariner addicte al whisky —Loch Lomond, per descomptat—, ha esdevingut amb el pas del temps el coprotagonista de les aventures de Tintín, ja que avui dia, una aventura de Tintín no seria res sense la presència del capità, ja que s'ha convertit, segons les enquestes, en el personatge més popular per sobre del propi protagonista.\nPrimera aparició: El cranc de les pinces d'or (1941, 1943)


Serveis – itd\nManteniment d’equips informàtics i xarxes per empreses\nLa majoria de petites i mitjanes empreses no disposen de prou recursos per disposar d’un departament propi de servei tècnic informàtic. Per això nosaltres oferim la possibilitat d’externalitzar aquest servei ofertan una resposta ràpida per minimitzar els possibles costos d’una falla informàtica. Les empreses que estiguin interessades podran disposar d’un manteniment mensual garantitzan una respota ràpida a baix cost.\nVenta equips informàtics/ software\nOferim als nostres clients tot els equips informàtics que necessitin sempre de màxima garantia i fiabilitat intentant donar una relació qualitat/preu bona. Disposarem de proveïdors que ens abasteixin de bons productes de hardware i dels productes de software més utilitzats, sempre treballant amb les millors marques i entregats en un breu espai de temps.\nServei post venta i reparacions\nDisposem d’un bon servei post venta que per satisfer tots els dubtes i problemes que puguin tenir els nostres clients.\nDissenyem web personalitzades treballant les necessitats i els resultats desitjats per els nostres clients. Estudiem les necessitats conjuntament amb els nostres clients implicant al client amb el nou projecte, el nou repte. Prioritzem un bon posicionament SEO, una usabilitat eficaç i un disseny creatiu.\nSolucions web: pàgines web corporatives exclusives, pàgines web corporatives low cost, botigues online, catàlegs digitals, administració web, gestió de xarxes socials i posicionament web.\nEntenem que la comunicació gràfica com una eina bàsica per transmetre un missatge visual que identifiqui, atorgui caràcter i referència a la seva empresa.\nTreballem per donar solucions gràfiques als nostres clients des de logotips fins a aplicacions gràfiques.\nIdentitat corporativa: logotips, papereria, retolació, vehicles, uniformes, senyalització\nComunicació gràfica: catàlegs, cartells, tríptics. Displays, anuncis, mailing, invitacions\nMerchandising: samarretes, gorres, felicitacions, calendaris


Tragèdia, d'Àlex Rigola - Albert Forns\nTragèdia, d'Àlex Rigola\nposted by A on de juliol 31, 2011 2 comments\nSabeu els anuncis d'Anna de Codorniu? Sí home, aquells amb tot de gent guapa passant-s'ho la rehòstia bé, guapos i guapes que tot i no dir res saps perfectament que són barcelonins i parlen xava, guapos i guapes rient i fotent-se la farra del segle a base de cava -la coca mai es veu- engalants amb vestits de festa comprats al Corte Inglés, aquella mena d'elegància rància que només es troba a El Corte Inglés. Doncs una hora i quart d'anunci d'Anna de Codorniu: Aquesta és la Tragèdia amb la que Àlex Rigola ha acomiadat el Festival Grec d'aquest 2011.\nI mira que el salt de Rigola a la dansa prometia, ja que per alguna cosa l'actual director teatral de la Biennale de Venècia és el millor creador d'imatges que hi ha al país: A la Tragèdia no hi ha faltat una escenografia hipnòtica i uns recursos cromàtics i sonors excel·lents. De fet qualsevol que en vegi fragments espigats al·lucinarà amb la potència visual de l'espectacle, però el que hi ha faltat és alguna cosa més profunda, l''ànima' d'aquesta Tragèdia, el discurs, la idea primigènia: Àlex Rigola ha estat un gran director teatral sempre que ha tingut alguna cosa per explicar-nos.\nI sentint-ho molt, aquí no hi havia discurs més enllà d'un prometedor viatge accelerat inicial per les tragèdies gregues més mítiques, a l'estil de l'alliberament en fastforward de Prometeu que va regalar-nos Carme Portacelli en la inauguració del Grec passat. A les parts centrals, gent maca dalt de l'escenari ballant i passant-s'ho bé, sí, però falla el text -text? quin text?- falla la coreografia -que carvajaleja massa i empetiteix el muntatge- i fallen els ballarins. Per dir-ho en clau de Nietzsche, apol·líniament ha fallat un text dramàtic, i dionisíacament ha fallat un coreògraf solvent. El resultat final ha estat un desplegament desmesurat de creativitat -els retaules coreogràfics recreant fugaçment el 3 de maig de Goya o la Saigon Execution han estat brillants-, una acumulació d'idees i recursos escènics sense control que ha acabat transformant la nostra afable festa de Sant Gervasi en un deliri psicodèlic made in la Fura dels Baus.\nJordi Sora i Domenjó 1 d’agost de 2011 a les 11:18\nsí! comparetixo tot el que hi dius!! ni des de la perspectiva de la dansa; ni -menys encara- una aproximació a cap text fonamental\nAlbert Forns 2 d’agost de 2011 a les 15:13\nUna llàstima, Jordi, ja ho pots ben dir!


Studio Croisette Miramar Canes França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nStudio Croisette MiramarApartament65 Bld de la Croisette, Croisette, Canes, França, 6400 - Veure al mapaNotable7,2Basada en22comentarisStudio Croisette MiramarVeure més fotos"Perfect location right by the beach!"ChristinaCanadaVestíbulVeure més fotosVeure totes les 19 fotos\nSituat a l'encantadora àrea de Cannes, Studio Croisette Miramar gaudeix d'una posició excepcional a la els restaurants, compres, les platges de Canes. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Z Plage, John Taylor & Son, La Malmaison a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització. Studio Croisette Miramar ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, ascensor, caixa forta. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, insonorització per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Studio Croisette Miramar és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Canes.


Un total de 218 usuaris gaudeixen ja de nou amarratge en els ports de gestió directa del Govern balear\nPorts dels Illes Balears ha reduït la llista d'espera d'usuaris en haver adjudicat un total de 218 amarratges fruit del procés de reordenació de la xarxa de ports autonòmics, que està duent a terme l'organisme.\nEn aquest sentit, cal desglossar les dades d'aquesta reorientació portuària realitzada des de Ports IB:\nPollença: S'han ofert 187 amarratges en la primera fase a un total de 203 usuaris. El total de resolucions positives és de 87, de les quals 35 ja ocupen el seu lloc, mentre que les 52 restants estan dins dels 6 mesos per presentar la documentació. D'altra banda, hi va haver 103 desistiments, que van ser notificats per diferents vies.\nPorto Cristo: S'han adjudicat 17 amarratges d'un total de 93 després de haver-los ofert a 166 persones de la llista d'espera d'aquest port.\nSant Antoni: El procés d'adjudicació serà de 299 amarratges i s'iniciarà al setembre.\nSóller: Al 2013 es van oferir 53 amarratges a un total de 92 usuaris, dels quals s'han cobert 34. Després de la temporada d'estiu es reiniciarà el procés per a un total aproximat de 200 places més.\nColònia de Sant Jordi: L'any passat es van oferir 26 places d'amarratge i s'han cobert totes.\nCiutadella: Des que es va iniciar el procés d'adjudicació, al 2012, s'han ofert amarratges a 197 usuaris i s'han cobert un total de 54. Es distribueixen 45 en els pantalans i 9 al moll sud.\nD'aquesta manera, l'esmentada llista d'espera s'ha vist reduïda en més de 680 persones (203 a Pollença, 166 a Porto Cristo, 92 a Sóller, 26 a la Colònia de Sant Jordi, i 197 a Ciutadella), a les quals s'afegiran les més de 570 que estan en tramitació, pendents d'adjudicar en els propers mesos (52 a Pollença, 2 a Porto Cristo, 299 a Sant Antoni de Portmany i 219 a Sóller). Xifres de les quals resultarà un total de més de 1.400 expedients que mouran les llistes d'espera de la xarxa autonòmica de ports.


Portada Signes nadalencs\nDe sempre s'ha dit que hi ha un canvi d'actituds al voltant dels dies de Nadal. Fins i tot els qui troben en aquesta festa -potser totes les festes, però especialment les que són més oficialment i popularment festives- són font d'irritació, quan arriben aquests dies no poden evitar, en algun moment, una reacció que en podríem dir nadalenca, és a dir, socialment afectuosa. Tòpica, dirà algú. A veure si un dia penso a escriure unes quantes ratlles valorant els tòpics que no s'han de confondre sistemàticament amb el conservadorisme.\nPerò deia, ara mateix, que en aquest moment de l'any apareixen públicament uns gestos -unes pautes de conducta, que diuen els analistes seriosos- que arriben a impregnar l'aire que respirem. M'ha fet molt efecte que l'atmosfera nadalenca s'infiltri també en els horòscops que surten a la premsa. He examinat un diari i m'he trobat que tots els signes estan influïts per l'esperit nadalenc, encara que no hi facin referència expressa.\n"Cultiva l'amistat. Pots aconseguir que una persona deprimida recuperi l'ànim". "Atenció a les propostes de futur que et faran, en pots treure profit". "La teva salut física i emocional millorarà molt. Tindràs serenitat per enfrontar-te amb qualsevol dificultat". "En les relacions personals, els problemes s'arreglaran gairebé sense que hi intervinguis". "Si alguna cosa t'enfrontava als teus familiars, avui podràs trobar un punt d'entesa. els qui t'envolten es mostraran molt raonables. Procura correspondre-hi amb flexibilitat". "Compleix els suggeriments dels parents perquè contribuiràs a l'harmonia familiar. Si has de de pastoret, fes-ne".\nTots, tots els signes estan afectats pel benèfic Nadal. "Bon dia per a les qüestions sentimentals, encara que hagin començat malament. Podràs corregir els teus errors i contribuir a fer que els altres també els corregeixin". "Posa't en contacte amb amics i familiars, i preocupa't d'allò que els inquieta. Tindràs una influència positiva sobre els que t'escolten". "Ara es poden restablir les relacions perdudes. Si t'interessa l'amistat d'algú, ves-lo a veure, encara que en el passat t'hagi manifestat rancúnia. Et tornarà a escoltar".\nEs pot demanar més coincidència de pau i bona voluntat nadalenca en tots els signes del zodíac ? De tota manera, no tots el consells que dóna l'horòscop que he consultat són tan altruistes. Als ciutadans que són escorpí, els avisa: "Dia favorable per a les relacions socials. Si has de demanar algun favor o vendre algun producte, és un dia millorable perquè et facin cas".\nDavant la unanimitat de l'horòscop, que pronostica la superació dels problemes i la general i cristiana germanor, em pregunto si són els astres els que provoquen els sentiments nadalencs, o si aquests sentiments humans són tan poderosos que han aconseguit la favorable disposició dels astres per a tots els signes.\nPerò que aquests dies no són com els altres, segur. El matí de Nadal vaig sortir del garatge, amb el cotxe. El conductor del cotxe que esperava que el semàfor es posés verd em va fer un gest, per deixar-me lloc en el seu carril. Ja m'ho esperava, perquè em va passar el mateix el Nadal passat. Ara, fins al Nadal de l'any que ve.


Centenars de seguidors de la Fiorentina acomiaden Davide Astori - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nCentenars de seguidors de la Fiorentina acomiaden Davide Astori\nLa plaça Santa Croce de Florència s'ha quedat petita per acomiadar el futbolista Davide Astori, mort diumenge passat a l'edat de 31 anys. El jugador de la Fiorentina va ser trobat sense vida a l'habitació d'un hotel d'Udine, on el seu equip estava concentrat.\n08/03/2018 - 11.54 Actualitzat 08/03/2018 - 19.53\nUns 2.000 seguidors de la Fiorentina han omplert la plaça Santa Croce de Florència per acomiadar Davide Astori, que va morir de forma sobtada diumenge passat quan estava concentrat amb el seu equip en un hotel d'Udine. El futbolista, de 31 anys, era el capità de l'equip i la seva desaparició ha suposat un cop molt dur.\nEl funeral s'ha celebrat a la basílica de Santa Croce de Florència. Els familiars de Davide Astori han estat acompanyats, en un acte molt emotiu, per jugadors i directius de la Fiorentina, i representants i figures del món del futbol. El fèretre amb les despulles del futbolista ha entrat al temple en mig d'una gran ovació de tota la gent que s'havia concentrat per retre-li homenatge.\nJugadors de la Fiorentina entrant a la basílica de Santa Croce\nGianluigi Buffon no ha faltat al comiat de Davide Astori\nMassimiliano Allegri, emocionat, abans de començar el funeral\nL'últim adeu a Davide Astori


L’Ajuntament d’Olèrdola congela impostos i no rebaixa subvencions ni serveis — Ajuntament d'Olèrdola\n19:29 del 23 de maig de 2022\nL’Ajuntament d’Olèrdola congela impostos i no rebaixa subvencions ni serveis\nL’Ajuntament d’Olèrdola congela impostos i no rebaixa subvencions ni serveis Les ordenances fiscals i el pressupost es van aprovar amb els vots favorables d'ApO-PM i el vot contrari de CiU http://www.olerdola.cat/news/per-quart-any-consecutiu-l2019ajuntament-d2019olerdola-aprova-congelar-impostos http://www.olerdola.cat/news/per-quart-any-consecutiu-l2019ajuntament-d2019olerdola-aprova-congelar-impostos/@@download/image/Plepresspostos.JPG\nLes ordenances fiscals i el pressupost es van aprovar amb els vots favorables d'ApO-PM i el vot contrari de CiU\nMoment del ple d'aquest dimarts al vespre\nEn un a densa sessió celebrada aquest dimarts al vespre, el ple de l’Ajuntament d’Olèrdola ha aprovat les ordenances fiscals i el pressupost pel 2014, amb els vots a favor d’APO-PM i el vot en contra del grup de CiU. A l’hora d’explicar la proposta d’ordenances, Josep Tort, alcalde d’Olèrdola i regidor d’hisenda, destacava que per quart any es congelaven els impostos. L’única excepció és l’impost de vehicles en aquells cotxes de major potència. Tot i així, només se’ls imputa un 1’2% de puja equivalent a l’IPC. Pel que fa a les taxes, a proposta de la Mancomunitat, s’aplica un increment del 5% en la de recollida de brossa, mentre que en la de l’aigua es mantenen els imports en el tram de consum majoritari i es puja a partir dels consums més elevats.\nUna de les novetats en els tributs pel 2014 és que per l’autorització de llicències especials per activitats amb ànim de lucre, es cobrarà les despeses de tramitació de l’expedient. També el cost per hora dels agents municipals, en cas de ser requerir-ho l’activitat.\nL’alcalde explicava que es congelen impostos que afecten a tothom, com l’IBI, perquè no es volia incrementar la pressió fiscal.(àudio)\nDes del grup municipal de CiU, el seu portaveu, Josep Maria Sánchez, explicava que votaven en contra perquè no havien participat en l’elaboració de la proposta. També qüestionava que congelar impostos signifiqués no augmentar la pressió fiscal, perquè el poder adquisitiu dels veïns ha disminuït. Des de CiU s’insistia de nou en reclamar un replantejament del sistema de recollida porta a porta perquè entenen que suposa un greuge comparatiu amb els nuclis que no tenen aquest sistema de recollida. En declaracions a l’emissora municipal de ràdio, la regidora Mari Carme Villanueva, de CiU, també valorava que el porta a porta no el fan la majoria de veïns dels nuclis on hi està implantat.(àudio)\nDes del govern es va recordar que l’estalvi del porta a porta repercuteix a tot el municipi. També s’afegia que cada any és més car portar la brossa a l’abocador.\nD’altra banda, el pressupost també es va aprovar amb els vots a favor d’ApO-PM i el vot en contra de CiU. Puja a 3 milions 834 mil euros, la qual cosa suposa prop d’un 15% menys que la xifra aprovada per aquest 2013. Amb tot, l’alcalde destacava que s’havia assolit no incrementar la pressió fiscal, mantenir els serveis que presta l’ajuntament i el suport que reben les entitats a través de subvencions. Tot, en bona part gràcies a la “racionalització de la despesa”. Una de les novetats rellevants és la introducció d’una partida inicial de 25 mil euros que es destinarà a subvencionar a empreses que contractin a veïns d’Olèrdola en situació d’atur.(àudio)\nEn el capítol de personal, Tort explicava que s’assolia una rebaixa de 30mil euros per disminucions en partides com el complement de productivitat als treballadors o estalvis en aportacions als regidors. En despesa corrent l’estalvi se situa entorn els 95 mil euros.\nDes del grup municipal de CiU es va subratllar que no s’havia participat en la proposta i es va qüestionar la previsió de 34.000 euros per destinar-los a les pagues de productivitat dels treballadors. CiU també considerava que els pressupostos expressen que estan “aturades les inversions reals”.(àudio)\nDes del govern es va posar l’accent en què les inversions s’havien fet en millores que permetien estalvis, com l’enllumenat. L’alcalde apuntava que, quan hi hagi l’assignació de fons de la Diputació i de la Generalitat, es finançarien els projectes planificats.\nEn propers serveis informatius ampliarem altres notícies d’interès sorgides del ple, com la presa de possessió de Juanma Samblás com a nou regidor, o l’aprovació de la moció d’adhesió a l’Associació de Municipis per la Independència(AMI).


Els pobles de La Ribera rebran enguany més de 7 milions d’euros del noy Fons Valencià de Cooperació Municipal, impulsat per la Diputació de València y la Generalitat Valenciana per tal de potenciar l’autonomia local dels municipis valencians, que podran destinar els diners assignats tant a inversions com a despesa corrent. Tal com ha destacat el president de la corporació provincial, Jorge Rodríguez, aquest mecanisme impulsat per les administracions autonòmica i provincial servirà per a “quadrar el cercle del finançament dels municipis valencians”, en resposta a “el que diu l’Estatut d’Autonomia i a les reivindicacions històriques dels alcaldes i alcaldesses”, posant a la seua disposició en la província de València 41,2 milions d’euros.\nLa distribució dels fons s’ha fet atenent al criteri poblacional, ponderat de manera que es prevalga als municipis més xicotets. Segons aquest repartiment, els 36 ajuntaments que conformen La Ribera Alta rebran un total de 5.223.953,03 euros. Per municipis, les assignacions més altes corresponen a Alzira, amb 43.500 habitants i 601.160,09 euros, Algemesí, amb 27.607 habitants i 449.083 euros, Carcaixent, amb 20.520 habitants i 381.591,84 euros i Carlet, amb 15.384 habitants i 319.172,97 euros d’aportació. En el costat contrari de la taula es troben els 7 municipis els padrons dels quals es troben per sota del miler de veïns, que són L’Énova, La Barraca d’Aigües Vives, Beneixida, Benimuslem, Sant Joanet, Sellent i Cotes, que rebran entre 23.000 i 48.000 euros. La comarca de la Ribera Baixa, per la seua banda, amb 14 entitats locals, rebrà 1.993.560,14 euros, sent les majors assignacions les de Sueca i Cullera, ambdues amb poblacions superiors als 20.000 habitants i que comptaran amb 424.884,73 euros i 398.167,48 euros, respectivament. Per sota del miler d’habitants solament figuren Benicull de Xúquer i Mareny de Barraquetes, que rebran, per aquest ordre, 49.761,45 i 43.006,66 euros. En la resta de casos, les assignacions del Fons de Cooperació Local varien entre els 50.000 i els 290.000 euros.


El tao de marshall mathers: Desordre de dèficit datenció, depressió i retorn | CAT.Superenlightme.com\nNo he estat un fan del hip-hop / raper Eminem (també conegut com Marshall Mathers). Hi ha alguna cosa sobre els artistes que defensen la misogínia, l'homofòbia i el racisme que una mica em mol. Sobretot quan ho fan en el nom de "art". Respecte i defenso el seu dret de fer-ho. Però no m'agrada l'art o la influència que té en els seus 10 anys d'edat seguidors.\nTot això va canviar aquest matí. En una entrevista a la portada de la secció Art i Oci al New York Times Mathers parla de la seva addicció, depressió, recuperació, l'art i la raó per la qual tots els assumptes.\n"No sé si estic exposant a mi mateix," Mathers li va dir al reporter. "Estic com acaba d'arribar net i exhalant." Sí, Marshall, que s'està exposant. I admiro l'infern fora de vostè per fer-ho. És una cosa per a algú com jo - un periodista de mitjana edat - a parlar obertament sobre el meu alcoholisme, la depressió i el trastorn bipolar. És una altra cosa per a algú com Mathers perquè aclareixi.\nLa recuperació de qualsevol addicció no canvia qui és el seu són. Canvia el que ets. Mathers aconsegueix això. Ell segueix sent Eminem i ombrívol prim. Però ja no és un addicte egoista, absort en si mateix i auto-justos que fa servir la Primera Esmena i el seu art com a excusa per al seu comportament addicte.\nLa pèrdua de la seva identitat és un dels majors temors d'un addicte o alcohòlic en recuperació. Qui sóc jo sense els meus drogues i l'alcohol? Encara se m'ha agradat? Encara fresc? ¿Vaig a ser capaç de fer el que feia abans sense drogues i l'alcohol. Mathers, Déu beneeixi el seu petit cor dolent-cul, van respondre a totes aquestes preguntes en aquest article.\n"Jo era el pitjor tipus de addicte - un addicte a funcionar", Mathers li va dir al reporter. "Estava tan profundament en la meva addicció en algun moment que no podia imaginar-me fent res sense algun tipus de droga." Exactament. Ja es tracti de ball sobri o sexe sobri, aquest és una por enorme per a nosaltres i era de Mathers, també. "Com més profund vaig arribar a la meva addicció a la més estricta la tapa té en la meva creativitat. Quan vaig arribar sòbria, la tapa acaba de sortir", va dir Mathers. El resultat és el seu nou disc "Relapse".\nDes del so de la mateixa, Mathers no té intenció de donar al circuit de recuperació de road-show. Ell mai ha volgut ser un model a seguir i encara no ho fa - la qual cosa ell un cartell en el nen encara més convincent i de gran abast per a la recuperació fa. La recuperació no es va a convertir en Wally Cleaver. Encara ets tu, però el seu ego és de la mida adequada, el seu cos està sa i se li dóna l'esquena a la seva ànima.\nUn cop vaig conèixer un ciclista que va aconseguir net i sobri. Un altre addicte en recuperació va suggerir que aconseguir els cabells i la neteja de la seva imatge. Em va dir: "No ha de Vostè és un exemple més potent com ara -.. Un ciclista net i sobri amb tatuatges, una cua de cavall i la meitat d'una boca de dents"\nMarshall, si us plau seguir fent la seva música, el seu programa de treball i fer el ombrívola prima. Vostè és un model a seguir, si t'agrada o no. Gràcies.


Tags: indios tabajaras maria elena dos germans\nEls guitarristes de la tribu indígena\nDuet instrumental de guitarra clàssica (espanyola) format per Dos Germans indígenes del Brasil que, en idioma tupí, es deien, Muçaperê i Erundi, dos membres de la tribu Tabajara, una comunitat aborigen bastant apartada de la civilització als anys trenta i quaranta del segle passat i establerta a la selva profunda de l'estat de Ceará, al nord-est del Brasil. Sembla ser que eren el tercer i quart dels trenta fills que va tenir un dels cacics Tabajara, un curiós personatge anomenat Mitanga.\nAnys més tard, per raons comercials, Muçaperê i Erundi es van canviar el nom, transformant-se en Antenor Moreyra Lima i Natalicio Lima, això sí, sempre sota l’epítet de Los Indios Tabajaras. Al mateix temps, musicalment, Antenor es va especialitzar en l'acompanyament rítmic mentre Natalicio es feia càrrec de la part solista. Autodidactes, els dos músics van saber treure una particular sonoritat a les seves guitarres.\nArtísticament, el seu punt inicial va ser Rio de Janeiro. En aquesta ciutat es van guanyar ràpidament l’afecte del públic, interpretant amb la seva guitarra i a la seva manera, cançons típiques de la seva tribu indígena. A mitjans dels anys quaranta, un empresari teatral els va contractar per a fer una gira per Amèrica del Sud, una gira que va durar sis anys. Posteriorment, els dos germans es van establir a Mèxic, lloc on van romandre una llarga temporada.\nEl primer gran èxit de Los Indios Tabajaras, va ser "Maria Elena", una romàntica cançó composta l’any 1932 en format de vals per Lorenzo Barcelata i escrita en honor a l'esposa del que en aquells temps era el president de Mèxic, Emilio Portes Gil.\nInclosa en un àlbum de llarga durada dedicat específicament a la música llatinoamericana, el disc de Los Indios Tabajaras es va publicar l'any 1958 i va vendre més de cinc mil còpies. "Maria Elena" presenta un estil musical propi dels dos germans indis, un estil que, posteriorment, seria copiat i executat pels millors guitarristes de tot el món.\nNo obstant això, el reconeixement universal de Los Indios Tabajaras no arribaria fins l'any 1962, seria amb l'edició als Estats Units d'una nova versió de "Maria Elena", la mateixa peça que el duo havia publicat amb força èxit quatre anys abans, però, ara, distribuïda a tot el món. El disc va superar el milió de còpies venudes.


Què és necessari saber sobre l’Hepatitis A?Associació Catalana de Malalts d'Hepatitis\n1.- Sanejament deficient.\n2.- Manca d’aigua salubre.\n3.- Drogues injectables.\n4.- Convivència amb una persona infectada.\n5.- Relacions sexuals amb una persona amb infecció aguda per VHA.\n6.- Viatges a zones d’alta endemicitat sense immunització prèvia.\n1.- Sistemes adequats d’abastiment d’aigua potable.\n2.- Eliminació apropiada de les aigües residuals de la comunitat.\n3.- Pràctiques d’higiene personal com el rentat regular de les mans amb aigua salubre.\n1.- Els consumidors de drogues.\n2.- Els viatgers a països on el virus és endèmic.\n3.- Els homes que tenen sexe amb homes.\n4.- Les persones amb hepatopatia crònica (degut al seu major risc de complicacions greus en cas d’infecció pel virus de l’hepatitis A).\n1.- Conscienciació, promoció d’aliances i mobilització de recursos.\n2.- Formulació de polítiques basades en proves científiques i dades per a l’acció.\n3.- Prevenció de la transmissió.\n4.- Ampliació dels serveis de detecció, atenció i tractament.\nInformació adaptada i traduïda per l’ASSCAT\nÚltima actualització: 11/01/18


Ajornen la reobertura de la Rambla fins al 24 d’agost | Canal Terrassa\nLes obres de la Rambla es perllonguen uns dies més i acabaran el 23 d’agost. Es preveu que la via es reobri al trànsit plenament el dia següent, dijou 24.\nEls treballs de substitució de les llambordes dels passos de vianants per paviment asfàltic van començar el passat 31 de juliol i, en un principi ja s’havia fet una planificació de 4 setmanes, però l’empresa es va comprometre a acabar aquest diumenge, 20 d’agost.\nAra, es recupera el pla original perquè, tot i que la millora del paviment dels 26 passos de vianants de la Rambla, entre el Portal de Sant Roc i el carrer Galileu, està pràcticament finalitzada, encara queden per resoldre alguns detalls i això ha suposat el retard d’aquests quatre dies.\nLa intervenció comporta restriccions al trànsit –els autobusos circulen per Arquímedes i Galileu- i també suposa altres limitacions, com per exemple, l’accés als aparcaments i a algunes travesses de la Rambla on es permet circular. Per aquest motiu, aquestes feines sempre es fan a l’estiu per minimitzar els problemes de mobilitat.\nSegons fonts municipals, no s’havia fet una intervenció d’aquestes característiques a la Rambla des dels anys 2010 i 2011. Durant aquest temps, els passos de vianants han patit mostres de degradació deguda a la circulació dels autobusos. Es creu que l’asfalt tindrà una vida útil més llarga.\nA més, es reforça la senyalització d’aquests passos de vianants i d’exclusivitat de pas per a autobusos, taxis i bicicletes i així millorar la seguretat a la via. L’empresa encarregada de les feines és Asfaltos Barcino S.L. i tenen un pressupost de 84.500 euros.\nEtiquetes: mobilitatobres d'estiupassos de vianantsReobertura de la Rambla


Hotel Montserrat Sitges Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEspalter 27, Sitges Centre, Sitges, Espanya, 08870 - Veure al mapa\nPuntuació dels comentaris 5,5 (716 comentaris)\nNotable 7,3 (952 comentaris)\nBarri Sitges Centre Sitges Centre Sitges Centre Sitges Centre Sitges Centre Sitges Centre Sitges Centre Aiguadolç Aiguadolç Sitges Costa\nAquest hotel de gestió familiar està situat al centre de Sitges, a 250 metres de la platja. Totes les habitacions de l'Hotel Montserrat disposen d'aire condicionat, TV i bany privat i algunes també tenen balcó. L'Hotel Montserrat és a menys de 5 minuts a peu de l'estació de tren de Sitges i a molt poca distància de les botigues i de l'animada vida nocturna de la localitat. L'Hotel Montserrat també inclou un saló amb internet gratuïta. L'esmorzar se serveix cada dia fins a les 11:00 i trobareu una àmplia varietat de restaurants als voltants.\nTots els tipus de viatgers (616) Parelles (276) Viatgers en solitari (190) Famílies amb infants petits (12) Famílies amb infants grans (16) Grups (122)


Avui fa 8 anys que et vivim sense viure't.\nPublicat per Raquel a 10:02 0 comentaris\nEtiquetes: amics, pensaments, Pug, somnis\nAvui fa 7 anys que et vivim sense viure't.\nPublicat per Raquel a 12:05 2 comentaris\nEtiquetes: cançó, Pug\nAprendre a desprendre's\nAvui és l'últim dia amb tu\ni estic sola mirant-me amb l'horitzó.\nÉs cruel no poder-te gaudir intensament\ni haver-me de separar de tu\nperquè t'acostumis a estar sense mi.\nEns obliguen a malgastar el nostre temps\ncom si les nostres vides fossin propietat\nd'uns altres cossos.\nMalgrat tot, gaudeixo sense tu\nel meu últim dia junts.\nLes ones m'acompanyen bressolant-me\namb el va-i-ve dels meus pensaments.\nAlgú encara es banya\nsense por al gris d'aquest dia,\ntotalment aliè als teus plors d'enyor.\nHe triat la mar per companya\nen el nostre últim dia junts,\nper sentir el més semblant a la teva abraçada:\nla calma. La serenor. La felicitat.\nSe m'escola el fred per la pell\nperò trobo l'escalf en el record del teu somriure.\nL'aigua i jo ens mirem directament als ulls\nmentre els ocells dansen ben lluny.\nEstic tranquil·la i inspiro profundament.\nRes acabarà amb aquesta sensació de vida.\nla mar segueix blava.\ndia previ a la reincorporació després de la baixa de maternitat.\nPublicat per Raquel a 16:04 2 comentaris\nEtiquetes: fill, otger, poesia, textos propis\nI amb tu florirà un univers de roselles\nque ens impregnarà la pell\ni inflarà els pulmons de la nova vida.\nArribaràs, petit i indefens,\namb la puresa cristal·lina de qui encara s'ha de fer.\nI sé que ens ompliràs d'un amor desconegut i indescriptible\nque ens tallarà la respiració.\nens esquerdarà el gebre dels sentits\ni seràs la llum dels nostres dies;\nl'aigua que ens farà fluir entre les pedres;\nel bosc frondós on ens perdrem...\nI ara que penso pausadament en tu,\naquest tu que aviat deixarà de ser\no uns peus clavats al costat;\naquest tu que aviat passarà\nd'una il·lusió a la realitat;\nara que et penso mentre et sento per dins\nnomés anhelo veure't créixer lliure i feliç.\ni no sabrem qui ets,\nperò ja t'estarem estimant.\nPublicat per Raquel a 16:36 0 comentaris\nEl pas del Pug VI\nAvui fa 6 anys que et vivim sense viure't.\nPer molts anys que passin sempre et recordaré i se'm farà un nus a la gola al fer-ho.\nQue bé que us ho passaríeu amb l'Otger!\nPublicat per Raquel a 11:01 0 comentaris\nEtiquetes: amics, música, poesia, Pug\nDesprés d'un temps llarg...\nQuants anys fa que vaig deixar d'escriure amb freqüència al blog? Ja ni ho recordo i últimament m'adono que ho trobo a faltar.\nEn aquest últims temps m'han passat moltes coses: m'he independitzat, he anat a viure a un barri amb mala fama i on hi visc molt tranquil·lament amb la persona que estimo, he viatjat, he treballat amb contractets que finalment han esdevingut contracte indefinit, m'he reconciliat amb la ceba i el sushi, he aconseguit fer dieta més d'una setmana seguida, he mirat a les etiquetes dels envasos quantes calories hi ha, he begut llet desnatada sense vomitar, he perdut la por a l'anglès, cuido insectes bastó que es reprodueixen asexualment, he conegut molts pobles de Catalunya, m'han sortit un munt de canes, porto rellotge, tinc smartphone, he vist néixer fills d'amics i he tingut amics que han passat a ser ex-amics, pràcticament no he llegit ni un llibre i amb prou feines he pogut escriure quatre versos mal comptats...\nM'han passat coses que pensava que no em passarien mai. Ja veieu que motius per escriure n'he tingut, però m'he estimat més fer altres coses. Coses de la vida.\nÚltimament també m'adono molt del pas del temps i sento que m'estic fent gran. Sí, en tinc 26, tinc tota la vida per viure i sóc conscient que el temps passa i la vida s'ha de viure. No us ho sé explicar, sempre he sentit molt el temps a la pell, simplement noto la importància de l'existència i em sento afortunada. És tan impressionant pensar en tot el que ha hagut de passar a l'univers perquè ara estigui aquí davant la pantalla. És meravellós. No trobeu?\nI sobretot, sovint sento que necessito escriure, però no ho faig. Potser ja va sent hora que em deixi tornar a portar sense pensar massa.\nPublicat per Raquel a 22:19 3 comentaris\nEtiquetes: blocs, pensaments\nEl pas del Pug V\nAvui fa 5 anys que et vivim sense viure't.\nPublicat per Raquel a 14:26 1 comentaris\nEtiquetes: amics, fotos, pensaments, poesia, Pug, regals, vídeos\nNo sé quants versos han mort\nen les hores callades\narraulida al teu pit.\nNo hi ha versos que valguin\nquan em sento arrapada al teu cos.\nNo vull mots imprecisos que s'allunyin del que vivim\nni infinits abismes de soroll\nque em distreguin de la suavitat dels teus sons.\nCallem en la silent nit els poemes que no escriurem mai.\nDefugim de la necessitat urgent del somni de les muses.\nMatem-les lentament -totes-\nmentre amb llavis, llengua i dits\nens escolpim la bellesa a les nostres pells.\ni em menges les lletres\ndels rius que s'escampen\nper les escletxes dels meus pits.\nRaquel Riba i Raja, 17 - 22 de maig de 2014\nPublicat per Raquel a 14:16 1 comentaris\nEtiquetes: poesia, textos propis\nEl pas del Pug IV\nAvui fa 4 anys que et vivim sense viure't.\nPublicat per Raquel a 15:07 0 comentaris\nEtiquetes: amics, cançó, Pug, regals\nLo cavaller St. Jordi es va portar molt i molt bé i un dels llibres que em va regalar va ser Incerta Glòria de Joan Sales. Un llibre que desitjava ja feia anys i que no acabava d'arribar mai.\nNomés he llegit 45 pàgines, però ja es nota que està escrit d'aquella manera com s'escrivia abans; amb el pes de la realitat que els va tocar viure. Està tot impregnat d'una profunditat immensa i punyent. Ple de vida i mort. Coses de la guerra.\nEn aquestes 45 pàgines podria fer moltes cites, però aquesta m'ha fet especial gràcia.\n-Una set immensa, una gota d'aigua per apagar-la, aquí ho tens tot; l'infinitament gran i l'infinitament petit. No sé si has sentit parlar dels àtoms...\n-Perdona -el vaig interrompre de mal humor-; no em vinguis amb històries. Els àtoms són una merda.\nPublicat per Raquel a 18:37 1 comentaris\nEtiquetes: Català, Joan Sales, llibres, lluita, pensaments, política, química, regals, Sant Jordi\nTres històries d'amor, sexe i ràbia TORNA!\n(Perdoneu els problemes amb la imatge. Cliqueu-hi per veure-la bé)\nDemà a les 19h teniu l'oportunitat de tornar a viure el recital poètic musicat Tres històries d'amor, sexe i ràbia a la Biblioteca de Collserola Josep Miracle. A càrrec de Natxo Barrau i Salguero, Patrícia Muñiz i Raquel Riba i Raja amb acompanyament de guitarra elèctrica d'Alejandro Cano.\nEstem molt il·lusionats! Hem fet retocs per millor l'espectacle i tenim una novetat: podreu comprar el llibret del recital. Així podreu gaudir dels poemes sempre que vulgueu i a la vostra manera.\nI com pots arribar-hi? Molt senzill!\n1) FGC direcció Sabadell o Terrassa - Important! Us heu de pujar als vagons del mig perquè la parada PEU DEL FUNICULAR és molt petita i el primer i últim vagó es queden dins del túnel "literalment".\n2) Quan arribeu a PEU DE FUNICULAR, pugeu les escales (la indicació diu VALLVIDRERA SUPERIOR) Agafeu el funicular i fins al final (Vallvidrera Superior)\n3) Un cop sortiu de l'estació, heu de tirar cap a l'esquerra i baixar unes escales. Després, hi ha un carrer que diu Direcció Sant Cugat i que baixa (el mercat queda a la dreta). Aquell carrer és el dels Reis Catòlics i de seguida es troba el Centre Cívic on hi ha la Biblioteca.\nUs hi esperem amb moltes ganes! :)\nPublicat per Raquel a 21:57 0 comentaris\nEtiquetes: cançó, creació pròpia, imatges pròpies, música, poesia, recital poètic, textos propis\nEl pas del Pug III\nAvui fa 3 anys que et vivim sense viure't.\nPublicat per Raquel a 21:29 1 comentaris\nEtiquetes: amics, fotos, música, pensaments, Pug, regals, vídeos\nFils i agulles!\nDesprés de passar-me el cap d'any fent mitja amb la classe magistral de la meva iaia, i que els Savis de l'Orient em portessin llana i agulles, m'he aficionat a fer cosetes.\nCada vegada que acabo una peça necessito començar una altra i això em porta a descobrir noves botigues i pàgines web. La veritat és que això de fer mitja enganxa molt i més quan tens temps i idees.\nUs deixo les fotos del que he fet fins al moment.\nEl primer que vaig fer. Un coll amb llana sense tractament de color. El color no es veu bé per la càmera però és gris i marró.\nEl segon que vaig fer, però com que era molt poc còmode el vaig desfer i he fet això:\nEra la primera vegada que feia aquest punt i m'encanta el resultat! Oi que són macos els botons?\nAl Natxo li he fet aquest coll, però com veieu aquest punt es doblega pels costats -era la primera vegada que el feia-, així que l'he desfet i l'estic refent per resoldre el problema. Ja veurem el resultat.\nAra estic liada amb un nou projecte que ja m'ha portat molts mals de cap! Vaig veure un mocador en forma de triangle doble de dos colors i lligat amb un botó pels extrems. Problema: la llana és molt fina i, a més a més, s'enxanga tant que és gairebé impossible desfer sense trencar. Costa molt de treballar-la, però per orgull que l'acabo! Després de desfer 4 vegades els punts inicials per manca de fil he decidit començar per la punta i anar pujant, ja que la llana és cara i no vull destrossar-la abans de començar. El problema és que no sé calcular el tros de llana que he de deixar per posar els primers punts. He llegit que he de deixar 3 vegades la mida de la peça que vull, però no m'ha funcionat.\nI paral·lelament he pensat de fer-me una bosseta per guardar les agulles i la llana ja que ara ho tinc tot en una bossa de paper. Aquest matí he aprofitat la passejada per visitar Ribes & Casals i la Botiga dels Retalls, on he trobat aquest retall tan divertit! Amb la meva mare hem decidit que quedaria molt bé per vestir la taula, llàstima que el retall sigui un pèl petit.\nM'encanten els colors tan vius. Aquesta tela és genial per combinar amb qualsevol dels colors. També he pensat de fer-me un moneder. Què en penseu? Teniu més idees?\nDe fer mitja encara en sé una mica, però de cosir a màquina i de patronatge no en tinc ni idea! Accepto ajuda i pàgines web d'on treure informació. :)\nAixí que vagi progressant us ho aniré ensenyant.\nDues botigues que m'han agradat molt i on fan tallers:\n-All you knit is love. Al costat del Museu Picasso. http://allyouknitislove.com/blog/\n-Mertxesites. A la Plaça del Mercat del Clot. http://lacreativamertxesites.blogspot.com.es/\nPublicat per Raquel a 23:07 2 comentaris\nEtiquetes: creació pròpia, llana, manualitats, mitja, punt\nJa sóc química!\nSí, d'acord, tots ho som de químics (físicament), però jo, avui , per fi, després de 6 anys, he acabat la carrera de química!\nNo puc expressar el que sento. M'he tret un pes de sobre molt gran, MOLT! És inexplicable. Només puc dir que m'ha costat moltíssim arribar fins aquí i que ja ho he aconseguit! :)\nTorn de preguntes a la presentació del Treball de Fi de Grau.\nEl meu lloc de treball al laboratori.\nGràcies, Maria Sklodowska, per guiar-me fins al final! \nGràcies per les fotos, Natxo.\nPublicat per Raquel a 16:20 1 comentaris\nEtiquetes: fotos, lluita, Maria Sklodowska, química\nFa una estona he obert a l'atzar l'antologia de Miquel Martí i Pol i m'he trobat aquest poema. Com pot ser tot tan vigent encara? Gaudiu.\nPublicat per Raquel a 11:39 0 comentaris\nVídeos recital poètic\nM'acabo d'adonar que no vaig penjar els vídeos post recital "Tres històries d'amor, sexe i ràbia" que vam fer el passat agost. Desitjo que gaudiu tant com ho vam fer nosaltres.\nUn tastet dels tres, per separat: Un petit resum del recital: I el més divertit! Tot allò que no es va veure:\nPublicat per Raquel a 14:39 1 comentaris\nEtiquetes: amics, contes, música, poesia, recital poètic, textos propis, vídeos\nPresentació recital poètic\nUs presento el primer vídeo de promoció del recital poètic que farem el 18 d'agost a les 20h a la llibreria Pequod (Milà i Fontanals, 59), durant les festes de Gràcia.\nTres històries d'amor, sexe i ràbia a càrrec de Natxo Barrau i Salguero, Patrícia Muñiz i Raquel Riba i Raja, amb acompanyaments de guitarra d'Àlex Cano.\nPublicat per Raquel a 12:29 2 comentaris\ni amb tu la ràbia\nla sang i la ferida,\nels crits, el turment\nel desig de mal\nels budells i les entranyes.\ni amb tu el dolor\nl'odi, la impotència\nel neguit i la ràbia.\nLes paraules emmetzinades.\ni torno a no viure\ni a desviure'm per ferir-te\nper veure mort als teus ulls.\nI sang i més nafres.\ni voldria veure't sense mans,\nni braços ni somriures.\nvegetal, vegetal, vegetal\nper calmar-me i riure\ni viure i deslliurar-me.\nVegetal. Vegetal. Vegetal\nper saltar d'alegria\ni no sentir-te la veu\ni veure't vegetal, inofensiva\ni mort als teus ulls de vegetal, vegetal, vegetal.\nPublicat per Raquel a 12:54 2 comentaris\nHistòries del Liceu\nAhir el Natxo i jo vam tenir la gran sort de poder assistir a l'òpera Adriana Lecouvreur al Liceu (gràcies Edu) i en immillorables localitats: llotja!\nPerò malauradament no vaig poder gaudir plenament de la nit.\nEn cap moment va funcionar la meva pantalla de sobretítols i a cada pausa ho vaig anar a dir als treballadors, que em deien "ara aviso al tècnic" o "ara el torno a avisar" i així vam estar fins l'últim acte, quan cansada, em vaig aixecar i li vaig dir a la noia que m'obrís la llotja del costat. La seva resposta va ser: sí, m'acaben de dir que no t'ho poden arreglar. No sé si heu anat mai a veure una òpera, però us asseguro que sense els sobretítols no entens ni un sol diàleg, ni argument, ni res. Si fins i tot llegint-los no vam entendre una part que a l'entreacte vam consultar al llibret. Vaig intentar seguir l'obra amb els sobretítols del Natxo, cosa que em va fer estar incòmoda durant 3 hores.\nNo pot ser que hi hagi problemes tècnics i encara menys que ni te'ls solucionin ni et donin alternatives, com canviar de lloc, que si no ho dic jo encara estaria esperant que arreglessin la pantalla!\nHaurien de tenir un plaB per aquests casos com, per exemple, un llibre electrònic, ara que estan tan de moda.\nAquest matí he enviat una queixa via correu electrònic. De moment no hi ha resposta.\nUna altra cosa que em va indignar d'ahir va ser un fet que en tots els anys que fa que vaig al teatre encara no havia viscut i, molt sincerament, em va fer pena. La qüestió és que quan es va acabar l'obra i els personatges van anar sortint a saludar, mitja platea s'aixecava i marxava. Però quina educació és aquesta? Poden tenir molts diners per comprar-se localitats a platea, però no saben què és el respecte ni l'educació. Si no t'ha agradat l'obra i no vols aplaudir t'esperes fins al final per marxar. No sé com ho veureu vosaltres, però jo ho trobo de molt mal gust.\nEn fi... quina nit més mogudeta! Una experiència més cap al sac!\nPublicat per Raquel a 18:16 1 comentaris\nEtiquetes: Liceu, música, òpera, teatre\nSempre van amb mi tres versos (en cursiva) d'aquest poema de Miquel Martí i Pol que penso que expressa tot allò que sentim en algun moment després que algú estimat mori. Sobren els comentaris perquè no hi ha millors paraules per definir aquest estrany estat que se't queda al cos. Impregneu-vos dels mots i sentiu-vos profundament identificats.\nPublicat per Raquel a 22:13 5 comentaris\nEl pas del Pug II\nAvui fa 2 anys que et vivim sense viure't.\nPublicat per Raquel a 10:32 3 comentaris\nEtiquetes: amics, música, pensaments, Pug, vídeos\nAvui el Natxo, la persona que m'ha ensenyat què és la Vida, fa 32 anys i des d'aquí m'agradaria enviar-li tots els bons sentiments perquè sempre tingui la felicitat recorrent la pell i un somriure d'alegria enganxat al cos.\nGràcies per donar-te'm i fer de la vida, Vida.\nJa saps que sobren les paraules quan es tracta de Nosaltres, perquè el sol fet d'haver creat aquest univers nostre ja ho diu tot. L'amor parla per si sol. ELUFPA\nEn un dia tan especial et vull dedicar la primera part de la cançó "La tarde" de Sindo Garay. La reconeixeràs de seguida.\ny como de matarme tratan ...\nPublicat per Raquel a 11:03 1 comentaris\nEtiquetes: música, pensaments, poesia, vídeos\nPublicat per Raquel a 19:36 6 comentaris\nQuantes veritats trobo en les paraules dels altres.\nPublicat per Raquel a 20:51 2 comentaris\nEtiquetes: dona, Gioconda Belli, poesia, somnis\nActualització - Per tu retorno\nHe actualitzat una entrada de fa temps.\nPublicat per Raquel a 21:00 0 comentaris\nEtiquetes: cançó, Català, Maria Mercè Marçal, Marina Rossell, poesia\nSeguim trobant errades. Avui a la pàgina web del club de cultura TR3SC.\nPublicat per Raquel a 11:27 2 comentaris\nEtiquetes: Català, errades\nL'auca que explica l'homosexualitat\nPer veure l'auca entreu aquí.\nPublicat per Raquel a 12:31 1 comentaris\nEtiquetes: auca, homosexualitat\nSentiu com retruny la terra?\nSentiu com gemega la terra?\nEls morts estan de festa!\nReunim-nos tots i cridem ben alt\nels cants de llibertat.\nCorreu que els morts ja vénen.\nAgafeu les garlandes i les trompetes.\nQue sonin totes les campanes!\nque les bruixes ens acompanyin\nen el ritual dels ancestres\ni el mort mai no trobi\n[Que no descansis en pau, Don dinosaure mutant]\nRaquel Riba i Raja, 16 de gener de 2012\nPublicat per Raquel a 10:54 3 comentaris\nEt beso un mugró\nmentre m'abraona la teva presència.\nM'encanta la teva olor.\nVull menjar-me-la lentament,\ncada petita onada de record.\nNo hi ha feres a la teva pell:\nfas olor a tendresa.\nMés aviat hi ha petxines o estrelles marines.\nLa salabror m'endinsa\nal plec de la teva engonal\ni a l'aixella.\nNo hi ha esguard més calent\nque les valls del teu cos.\nTinc una urgència de flaire\ni així que t'inspiro\nel meu jo es relaxa.\nVull viure en la teva olor.\nRaquel Riba i Raja, 31 d'agost de 2011\nPublicat per Raquel a 20:59 2 comentaris\nSeguim: errades en català\nAvui una altra imatge d'una pàgina web d'un laboratori.\nEn trobeu més dels que hi ha encerclats?\nPublicat per Raquel a 12:43 3 comentaris\nErrades en català\nAquest nou any tinc el propòsit d'obrir una nova secció que fa massa temps que em ronda pel cap. Fa molt que fent el dia a dia em trobo amb errors lingüístics enormes en català d'aquells que et fan mal als ulls i al cor, perquè penses: si no cuidem nosaltres el nostre idioma, qui ho farà?\nAixí que, amb aquesta filosofia, fa setmanes que cada vegada que xoco contra alguna errada la fotografio.\nUs asseguro que, malauradament, aquesta secció tindrà molta vida.\nSi no us voleu perdre el mal que li fem a la nostra llengua, seguiu Errades en català!\nPer començar us presento una pàgina web d'un laboratori d'anàlisis. (Cliqueu sobre la imatge per veure-la bé.)\nJa sents el mal d'ulls? Doncs ja pots preparar el col·liri per la següent entrada!\nPublicat per Raquel a 13:00 6 comentaris\nTu entens la mort?\ntampoc entens la vida.\nPublicat per Raquel a 19:24 5 comentaris\nAbans d'un examen cal relaxar-se. Així que tots a respirar fons amb la Sílvia i el Cástor.\nAprofito per dir que aquest divendres hi ha un concert molt especial de la Sílvia Pérez Cruz al Coliseum de Barcelona. Ens trobem allà!\nPublicat per Raquel a 8:34 1 comentaris\nEtiquetes: cançó, Cástor Pérez, música, Sílvia Pérez Cruz, vídeos\nDarrere la ratlla\nNo vaig poder mirar enrere\nal passar la ratlla,\nperò tenia el pressentiment\nde milers de persones a l'esquena.\nEl Sol baix del capvespre\ni tot el cos del vent a la cara\nem van portar l'inici\nde la mort en vida.\nTot quedava lluny i tot era passat:\nla família, els amics, la terra...\nNo ens quedava res,\nnomés dúiem el present\ni un sac vell amb quatre records de casa.\nContra més passes fèiem\nmés fang ens colgava la pena\ni ens omplia tanta enyorança\nque els ulls no ens veien.\nÉrem tants i estàvem tan sols...\nnomés la pàtria ens acompanyava\ni l'olor de la presència de casa\n-la de la mare i la del pare-;\nd'aquella infantesa ara tan llunyana.\nPublicat per Raquel a 11:59 4 comentaris\nLa primera vegada que vaig anar a un concert de la Sílvia Pérez Cruz va cantar un poema de Maria Cabrera que em va emocionar. Es diu Pare meu.\nA l'endemà el vaig buscar pel youtube, però només vaig trobar un video amb mal so. Avui he trobat aquesta preciositat.\nGaudiu-les -la cançó, la lletra i ella- i emocioneu-vos.\nPublicat per Raquel a 22:45 5 comentaris\nEtiquetes: música, poesia, Sílvia Pérez Cruz, vídeos\nAdiskideen ihesa - Fuga de amigos\nA principis d'agost vam estar a Donostia i com a record vaig voler comprar algun llibre de poesia basca traduït al castellà.\nAconseguir-ho no va ser fàcil, sembla ser que els treballadors de la llibreria especialitzada en llibres en èuscar no saben què venen! I tot i que la dona passés de nosaltres, com que som ben tossuts, vam aconseguir tenir a les mans 5 o 6 llibres d'aquest tipus.\nHi ha diferents editorials que tenen llibres en format bilingüe, però n'hi ha una que tria els textos i els separa en 3 nivells (fàcil, mitjà i alt) i ho fa per tal d'apropar l'èuscar a tothom. D'aquesta editorial tenien uns quants llibres, però no sabia quin triar perquè evidentment! no tenia ni idea de qui els havia escrit. Al final vaig decidir llegir per sobre alguns poemes de cada, a l'atzar.\nI el guanyador va ser Mailu Isila / Martillo Silencioso de Juan Kruz Igerabide i la traducció està feta per ell mateix.\nFa una estona he llegit un poema seu que m'ha semblat colpidor i us vull escriure el fragment que m'ha agradat més. El poema es diu Adiskideen ihesa - Fuga de amigos.\nAdiskide izan zaituztedanok:\nez naiz zuetako bakar batez damutzen,\nezta irainka urrundu zitzaidanaz ere.\nAdiskideen ihesak euriaren antza du;\nezezagun eta ustekabean gertatzen da,\nlurraren zirrikituetan behera desagertzen;\npikotxaz eta palaz zuloa egin behar da,\nnon edo han osinik edo ur poxirik\ngeratu den ikusteko.\nAmigos de otros tiempos:\nno me arrepiento de ninguno de vosotros,\nni de aquél que se alejó lanzando improperios.\nLa fuga de los amigos se asemeja a la lluvia:\nocurre inesperadamente, con desconcierto,\ny se escurre por las grietas de la tierra.\nEs preciso cavar con pico y pala\npara comprobar si quedan restos de\ncharcos o de humedad por algún lado.\nPublicat per Raquel a 10:44 4 comentaris\nEtiquetes: euskara, poesia basca\nAquests ulls des d'on brollen\nles il·lusions trencades\ni s'esmicolen els somnis més desitjats.\nJa no hi ha espurnes llampegant\nsobre els meus llavis tristos\ni les papallones fa temps que van emigrar.\nSón mans petites i plenes d'enganys.\nPublicat per Raquel a 11:29 4 comentaris\nfoto by Raquel Riba i Raja\nQui vindrà a buscar-nos\nquan el temps se'ns tiri a sobre?\nQuan el defalliment arribi\ni els passos ensopeguin\npel pes de la pols sobre la pell,\nens cauran de les mans els crits.\nPensarosos i profundament afeblits\nescorrerem el suc dels núvols\nquan el temps emmudeixi el temps?\nNo vindrà ningú. Hi serem nosaltres.\nPublicat per Raquel a 22:40 5 comentaris\nEtiquetes: fotos, imatges pròpies, poesia, textos propis\nRaquel 1 - DGT 0: fi del partit\nPer fi ja ho puc dir: ja tinc el carnet de conduir!\nDesprés de 2 anys d'estar apuntada a l'autoescola i de 44 hores circulant per Barcelona i rodalies puc dir que sí: sóc dona i m'he tret el carnet a la primera i, ATENCIÓ, sense fer cap error!\nLa veritat és que l'examen em va anar molt bé. Zona superpija (Pedralbes): des de la zona d'examen l'examinadora em va fer baixar fins la Diagonal i d'allà a la ronda. Tornant de nou per Diagonal i cap a la zona d'examen a deixar el cotxe.\nAixò sí, vaig tenir un moment crític: la sortida que havia d'agafar estava més a prop del que em pensava i vaig entrar massa ràpid. Per sort vaig controlar el cotxe sense cap problema, però quina reducció de velocitat!\nPer no dir que, tornat per la Diagonal, dos taxistes gairebé arriben a les mans al costat del meu cotxe, mentre esperàvem que el semàfor es posés verd...\nUn examen molt entretingut. xD\nAra entro en el món de les persones que tenim carnet i no el podem utilitzar perquè no hi ha cotxe esperant-nos, així que estic buscant un cotxe de segona mà. Si algú en sap d'algun que m'ho faci saber, si us plau.\nCom em va dir el meu professor: tens carnet -o llicència per matar, com li agrada dir a ell- però NO saps conduir! Ara arriba l'aprenentatge.\nPublicat per Raquel a 20:32 1 comentaris\nEtiquetes: DGT, pensaments\nVaig conèixer aquest gran poema gràcies a la versió musical que en va fer l'Ovidi Montllor.\nPublicat per Raquel a 9:33 3 comentaris\nEtiquetes: Joan Oliver, música, Ovidi Montllor, Pere Quart, poesia, Sílvia Pérez Cruz\nEm pesa als ulls un estat d'absència.\nLes parpelles em cauen pausades\nper la suavitat desplegada del teu ventre.\nQuan la llum ha entrat\ni ens hem trobat amb l'escalfor i la suor de la nit\nels petons se'ns han desfet a les mans.\nA l'instant hem sentit la necessitat a la pell\ni ens hem estimat amb la tendresa dels matins.\nAra, ben sola, em recorren pels braços\ntotes les carícies passades\ni em cau als muscles l'enyorança\nfeixuga de la teva presència.\nDesitjaria tenir-te a la falda\nper sadollar-me lentament\nde tots els teus nèctars\ni nedar alliberada per les calmes\nd'entre els teus pits.\nI t'enyoro tant que em falta l'aire\ni els peus cansats se m'ancoren en terra\ni quedo fixada.\nAmb ulls orbs miro endins\ni t'abraço tota la nit.\nRaquel Riba i Raja, 9-10 d'abril de 2011\nPublicat per Raquel a 0:01 1 comentaris\nAquest matí m'he llevat ben d'hora per anar a dir la meva a la Consulta sobre la Independència i he estat la vuitena a l'escola on vaig fer primària.\nPel que fa a la independència de Catalunya no ens podem adormir!\nEstic emocionada, no hi ha paraules!\nTant sí com no, aneu a votar. És importantíssim que fem saber a tothom què pensem i què volem.\nQue passeu un gran diumenge.\nPublicat per Raquel a 9:58 1 comentaris\nEtiquetes: Català, catalunya, independència, pensaments, política\nEl pas del Pug\nAvui fa un any que et vivim sense viure't.\nPublicat per Raquel a 12:30 2 comentaris\nEtiquetes: amics, cançó, música, pensaments, Pug, vídeos\nSaps que no m'agrades perquè ets incomprensible i sempre t'embranques d'una manera que em fa perdre la calma i m'ataca els nervis. La nostra relació ja fa 6 mesos que dura i fins ara no he trobat la manera de perdre't de vista, però ahir vaig aconseguir fer un pas més: després de passar 30 min intentant entendre les teves frases buides de poesia i art i que te'm riguessis a la cara al preguntar-me coses banals, vaig creure que la nostra relació s'acabaria en sec. Punt i final.\nEn part em fotia perquè amb tu tot són peles i t'agrada escanyar el personal tant com pots, però pensar que podria perdre't de vista encara que fos perdent l'assalt, em reconfortava una mica. I em vaig equivocar. Al vespre vaig rebre una trucada que m'informava que jo havia guanyat la primera batalla.\nAixí que t'informo, estimada DGT, que guanyaré la guerra per molts cotxes que hagi de ratllar i abonyegar.\nLes carreteres catalanes aviat tindran un nou perill al volant.\nPublicat per Raquel a 10:11 4 comentaris\nAquest dissabte 12 de març es realitzarà un acte pel dia de la dona a la pl. Comas (Les Corts)\nHi haurà novetats respecte els anys anteriors i us puc assegurar que encara serà millor!\nComençarem amb una tabalada conjunta de les entitats de percussió del barri, per animar a tothom a venir a la plaça a gaudir i a celebrar un dia com aquest. A mida que aneu arribant, podreu començar els tallers que hi trobareu: us donarem a conèixer dones que han tingut un paper important en la societat i que, tot i la importància que tenen, no sempre són recordades com mereixerien. De segur que quedeu meravellats per alguna d'aquestes dones, i és per aquest motiu que us donarem la possibilitat de fer-vos una xapa amb la seva cara!\nPer agafar forces pel que vindrà tot seguit, què millor que gaudir amb els aromes d'una bona xocolatada amb melindros?\nGaudiu d'aquest gust dolcet, animant-vos a pujar a l'escenari per dir la vostra. Què us passa pel cap en un dia com aquest? Coneixíeu les dones que us presentem?\nTindreu al vostre abast tot d'escrits que podreu triar i remenar per llegir-los. També podeu portar els vostres de casa!\nVolem que us expresseu i que pugueu dir en veu alta allò que tingueu ganes de dir.\nEntre paraula i paraula fruïrem d'unes actuacions molt especials preparades carinyosament pels joves del barri. I per no deixar indiferents les nostres ànimes gaudirem dels cants del gospel!\nEn acabat, els nostres percussionistes faran l'últim crit al cel per tal que mai més les veus de les dones quedin silenciades.\nPublicat per Raquel a 14:07 7 comentaris\nEtiquetes: dona, lluita, música, pensaments, poesia\nAquest matí la primera notícia que he sentit ha estat aquesta.\nJo també m'uneixo a la protesta.\nPublicat per Raquel a 11:21 1 comentaris\nEtiquetes: Català, crítica, opinió, País Valencià, pensaments\nFins fa uns minuts no he pogut escoltar la roda de premsa que l'entrenador del Girona, Raul Agné, va fer a Osca després del partit del passat cap de setmana.\nPer qui no sàpiga què va passar:\nEls periodistes li fan preguntes en castellà i ell les respon. Un periodista català li fa una pregunta en català i la comença a respondre en català. Periodistes locals el tallen perquè respongui en castellà. Agné diu tranquil·lament que aquesta la respondrà en català i a ells ja els respondrà en castellà "cap problema", però això no els satifà: pretenen que les respongui totes només en castellà. Vist això Agné decideix suspendre la roda de premsa.\nM'agradaria destacar el "No da igual, no!" Diu tantes coses amb 4 mots...\nHo podeu veure a continuació:\nDes del meu petit raconet a internet vull i necessito donar suport a Agné perquè n'estic farta d'aquestes tonteries. Molt. I m'irrita que no ens vulguin deixar expressar com ens dóna la gana.\nTambé vull donar-li les gràcies. Desitjo que mica en mica tots fem veure al món els nostres drets.\nDesprés de veure les imatges, què és el primer que us ha passat pel cap?\nPublicat per Raquel a 13:48 1 comentaris\nEtiquetes: Català, crítica, pensaments\nAvui és Sant Valentí i com que no conec a cap Valentí, no hi ha cap motiu de celebració.\nP.S: I això pels més empalagosos: mi corazón palpita como una patata frita.\nPublicat per Raquel a 13:59 4 comentaris\nEtiquetes: crítica, pensaments\nHe mirat aquesta terra (II)\nA finals del 2009 vam tenir el gran plaer de poder anar a veure l'obra de teatre El jardí dels cinc arbres. Una adaptació dels textos de Salvador Espriu per Joan Ollé.\nEntre els actors i actrius meravellosos que hi actuaven també hi havia la gran cantant catalana Sílvia Pérez Cruz. Cantava poemes que s'havien musicat per artistes com Raimon o Marina Rossell. La crítica aquí i aquí.\nVa ser tan corprenedor que hi vam anar dues vegades. I sempre hem dit: el que donaríem per tenir les cançons enregistrades per poder escoltar-les a cada instant.\nDoncs bé, avui i per casualitat, he trobat un video al youtube on la Sílvia acompanyada per Toti Soler ens canta una de les cançons que va cantar a l'obra: He mirat aquesta terra.\nGaudiu i deixeu-vos emportar per aquesta veu que emociona.\nPublicat per Raquel a 11:31 4 comentaris\nEtiquetes: música, Salvador Espriu, Sílvia Pérez Cruz, Toti Soler\nFa dies que penso d'escriure aquesta entrada al bloc. Potser moltes de vosaltres em podreu entendre...\nLa veritat és que ja fa anys que em trobo, almenys una vegada a l'any, amb una situació incòmoda que sovint em fa estressar i, si l'època de l'any i els llums que m'enfoquen ho permeten, suar.\nEs tracta del moment d'emprovar-me els sostenidors quan he de triar quin compro. Els nois no crec que hi entengueu massa de cordar-ne -de ben segur que teniu més fal·lera per descordar-ne-, però nosaltres, les noies, en general crec que en aquest aspecte tenim la mà trencada.\nPerò què passa quan just al costat dels gafets o les gafetes hi ha cosides 2 o 3 etiquetes d'uns quants centímetres de llarg, tot tapant-los? I si a més d'aquestes etiquetes en penja una altra d'aquestes, de cartró amb el preu i la marca? I si al costat de tot això trobem la peça magnètica antirobatoris?\nDoncs bé, el resultat és una complicada estratègia circense per aconseguir introduir els gafets a les gafetes.\nPerò la història no acaba aquí! No, no! I si just en el moment d'emprovar i mirar-te i remirar-te marxa la llum a la botiga? Ah!!!! Aleshores ja has begut oli perquè no pots veure absolutament res de res. (sort de la llum dels mòbils)\nDoncs tot això és el que em va passar fa uns dies a una botiga de roba interior del Portal de l'Àngel.\nLa situació va ser molt còmica i totes la vam prendre amb bon humor -quin remei-. Això és veritat, però va ser del tot surrealista. Van ser imatges perfectes per càmeres ocultes i L'APM.\nDesconec completament si la persona que ha dissenyat la col·locació de les etiquetes en els sostenidors és home o dona, però jo i des d'aquí li demano, per favor, que revisi la feina feta per agilitzar força el pas pels emprovadors i perquè mai més haguem de fer filigranes ni sortir contracturades quan toca comprar sostenidors nous.\nPublicat per Raquel a 21:40 6 comentaris\nEtiquetes: ensenyament, lluita, pensaments, sostenidors\nAhir, després de dinar, vaig anar a passejar per airejar-me una mica després de massa dies tancada a casa estudiant.\nQuan surto m'agrada fixar-me en el que m'envolta i sovint trobo coses curioses.\nAhir em vaig fixar en un cartell d'una fruiteria i he tingut la necessitat de compartir el contingut amb vosaltres.\nEl cartell era de cartró, escrit a mà, i estava a sobre de les mandaries. Hi deia: MANDARINES NATURALS.\nCom sempre que apareix la paraula NATURAL en alguna botiga, la Raquel s'enfada o pensa que ja està bé de tanta tonteria amb la paraula dels nassos. Li passa el mateix amb ORGÀNIC o QUÍMIC o BIOLÒGIC.\nPer culpa del màrqueting i la mala utilització que es fa d'aquestes paraules, les persones tenen conceptes totalment erronis del que els envolta. Personalment, estic totalment en contra d'utilitzar QUÍMIC, per exemple, per dir que una cosa és dolentíssima i que millor que no la compris no fos cas que en sortissis perjudicat. En canvi, si utilitzem la paraula NATURAL significa que allò és boníssim per la teva salut i que és el que has de comprar i, a més a més, no té ni una engruna de res QUÍMIC.\nAixí, la mala utilització d'aquestes paraules ha fet creure a molta gent que NATURAL és el contrari de QUÍMIC. PERO SENYORS/ES!!! QUAN S'ADONARAN QUE TOT ALLÒ QUE ENS ENVOLTA ÉS QUÍMIC? TOT EL QUE ÉS NATURAL ÉS QUÍMIC I NO PER AIXÒ HA DE SER MILLOR O PITJOR!\nEl dia que tothom sàpiga que TOT és química, seré la persona més feliç del món.\nMentrestant, seguiré fent carotes quan vegi els anuncis de la tele i els cartellets de les botigues.\nAh! Per cert, les úniques mandarines que he vist mai no-naturals són les de decoració i que jo sàpiga no es mengen. No sé si vosaltres heu comprat mai unes mandarines comestibles que no siguin naturals. Si és així, feu-m'ho saber!\nPublicat per Raquel a 12:16 10 comentaris\nEtiquetes: crítica, pensaments, química\nBo és poetar\nI si comencem l'any amb poesia? Per variar una mica, és clar! :P\nsobre les carícies de la teva ànima\ndeixant anar el meu desig\nper tota la teva pell estesa,\ni solcar mots impossibles al teu cos.\nEmbelleixo els camins amb la saliva\nque em sorgeix del profund interior\ncom l’elixir que engrana les nostres vides.\nBo és poetitzar la poesia\nque veig fluir entre les teves mans\nquan els estels ens baixen el plaer de la llum\ni la fem esclatar amb la carn dels llavis.\nI, ara que sento com neixen les paraules del ventre,\nm’embolcallo de l’aroma fresc de l’origen\ni t’esquitxo amb lletres mullades\nper inscriure’t a la pell la realitat de l’existència.\nRaquel Riba i Raja, 2 i 3 de desembre de 2010\nPublicat per Raquel a 20:27 9 comentaris\nAntología personal. De viva voz.\nAquest és el títol del cd que vam demanar als Reis Mags d'Orient i que ens han portat!\nÉs una tria dels poemes de la Gioconda Belli llegits per ella. Ja us podeu imaginar que és tota una delícia!\nTambé ens han portat la seva última novel·la: El país de las mujeres, que espero començar ben aviat.\nEspero que els Reis us hagin portat tot el que desitjàveu.\nPublicat per Raquel a 14:26 3 comentaris\nEtiquetes: Gioconda Belli, llibres\nNomés ell podia descriure una situació com aquella d'aquesta manera.\nPer què en aquests moments giro el cap cap al passat i em brollen del subconsient les paraules d'aquest poema?\nVaig conèixer aquests mots per la versió que va fer el grup català Brams. No l'he trobada al youtube. Si la podeu aconseguir per alguna altra via, us la recomano.\nPublicat per Raquel a 22:17 4 comentaris\nEtiquetes: cançó, Miquel Martí i Pol, poesia\nDemà a les 21:00h es farà l'obra de teatre Algún amor que no mate a l'auditori del Casal de Joves de Les Corts en motiu de la setmana contra la violència de gènere.\nAquesta obra està basada en el segon llibre de la Trilogía de la huida de Dulce Chacón que porta per nom el mateix que l'obra.\nFa un temps ja la van representar i degut a l'èxit que va tenir hem cregut convenient donar la possibilitat a tothom de tornar-la a veure o, per aquells que no l'hagin vist, poder gaudir-la.\nÉs una obra emocionat i colpidora que fa reflexionar i et commou per dins i per fora.\nL3 (verda) Les Corts\nPublicat per Raquel a 13:47 1 comentaris\nEtiquetes: Dulce Chacón, teatre\nDemà tornem a fer l'acte en contra la violència de gènere. Primer veurem uns curts i reflexionarem sobre el que hem vist, i després, com ja és habitual en aquest dia, obrirem el micro perquè tothom qui vulgui pugi a dir la seva.\nDeixarem textos en una taula perquè en pugueu triar tants com vulgueu. També podeu venir a cantar o a tocar algun instrument, o simplement, a deixar constància que heu passat per allà.\nQualsevulla cosa és bona per dir PROU A LA VIOLÈNCIA DE GÈNERE.\nParada de metro: Les Corts L3(verda)\nPublicat per Raquel a 12:47 2 comentaris\nEtiquetes: fotos, poesia, violència masclista\nEl Casal de Joves de Les Corts cada any fa un concurs de postals després de l'estiu. Aquest any l'única condició era que la postal comencés dient "Querido Casal". Ja us podeu imaginar que ens coneixem entre tots i la gràcia és fer coses junts.\nTant el Natxo com jo vam presentar tres postals cadascú de fotos de les vacances i vam preparar els textos conjuntament. Doncs bé, aquest dijous es va fer el recompte final de vots (la votació era lliure i es votava per separat la foto i el text) i el text guanyador va ser un dels tres que vaig presentar!\nEm sembla que és la primera vegada qua guanyo alguna cosa i realment fa molta il·lusió (encara que no hi fos en el moment de l'entrega de premis!)\nEl premi va ser una llibreta amb les tapes grises de "pell de cocodril" (són de plàstic!).\nAquí teniu la postal:\nfoto by Natxo Barrau\nEns volen treure el foc, l’aigua, la terra i la identitat! Però abans hauran de vessar la nostra sang.\nPublicat per Raquel a 12:12 3 comentaris\nEtiquetes: concursos, fotos, postals, textos propis\nEsgarrapa'm ben fort\nEsgarrapa'm fins que sagni la ferida.\nMossega'm la carn.\nVull sentir la teva ràbia a la pell\ni dins dels ossos.\nFueteja'm amb tot el teu dolor\ni queda't lliure de patiment.\nBuida sobre meu\ntot el que et capfica\ni en acabat, ben junts,\nsentirem la llibertat de les ànimes\ni ens besarem plens de moixaines;\nveurem que la roda segueix girant,\nPerò, sobretot, no oblidis mai\nque has de compartir amb mi\nla sang, la nafra i l'estrall.\nRaquel Riba i Raja, 27 d'octubre de 2010\nPublicat per Raquel a 10:54 5 comentaris\nL'amor mor a cada instant\nNomés tu ho podràs entendre...\nSi et dic que el meu amor és etern,\nNo em creguis cap paraula infinita\nque et pugui fer creure\nque el que sento per tu mai no canviarà.\nHas de saber que sóc incapaç d'estimar-te per sempre;\nque els meus sentiments no seran iguals quan passi el temps.\nÉs molt important que entenguis\nque només les persones que, amb el cap ben alt,\npodem afirmar que l'amor etern no existeix,\nsom les úniques que sentim purament.\nEl que sento per tu no viurà massa més.\nSé que a cada instant i per sort nostra,\nnoto com s'acaba el que em fas sentir\ni després torna a renéixer\nencès, potser, per la teva mirada sincera\no el tacte suau de la teva pell.\nEm reenamoro una i altra vegada\nempesa pel desig vehement\ni sé, per sobre de tot,\nque el més gran gaudi\nés estimar-te ara més a cada instant.\nQuina sort poder afirmar convençuts\nque res no aturarà aquest refer constant\ni podrem ser Nosaltres per sempre més.\nRaquel Riba i Raja, matinada de l'11 d'octubre de 2010\nPublicat per Raquel a 11:45 4 comentaris\nQuan tothom s'allunya de tu...\nQuan tothom s'allunya de tu,\nfuges cap al teu interior;\nben lluny de tu mateix\ncercant el no-res que et fa ésser.\nMentre busques les paraules per definir-te\nel teu cos esgarrapa l'aire\nper no dissoldre's en una mar de vent.\nRaquel Riba i Raja, 6 d'octubre de 2010\nPublicat per Raquel a 14:06 3 comentaris\nAhir al matí la meva mare em va comunicar que havíem d'anar d'enterrament: un dels dos cargols que teníem a la peixera s'havia tirat a l'estil puenting i se l'havia trobat de bon matí a terra.\nPer sort, no el va aixafar -de miracle!- i el va tornar a la peixera per si hi havia alguna possibilitat que encara fos viu.\nDurant tot el dia vam estar dient: pobre cargol, pobre. Fins i tot es van fer hipòtesis del per què havia saltat. Alguns deien que era perquè s'havia espantat al veure la meva cara enganxada a la peixera, d'altres que s'havia enamorat de mi i volia venir a buscar-me i un final, que volia ser el protagonisme d'aquell poema meu on mor un cargol.\nLa veritat no la vam saber, però quan ja teníem coll avall que el nostre cargol més excursionista ja no treuria mai més el cap, cap al vespre ens va dir que\nNO ESTABA MUERTO ESTABA TOMANDO EL AIRE!\nI s'ha passat tota la nit amunt i avall i ara reposa feliçment enganxat al vidre de la peixera.\nPublicat per Raquel a 10:30 3 comentaris\nEtiquetes: cançó, poesia, textos propis\nVisc sobre columnes d’aigua\nque em fan caure a cada instant.\nM’ofego amb la meva pròpia existència.\nSolidificar i caure estrepitosament.\nEm sento tan fràgil\nque desitjaria estar esmicolant-me,\ni passar a ser un no-ser.\nQui entent aquesta solitud\nplena de silencis?\nEl meu cos flagelat pel dolor\nesmuny les últimes engrunes de lucidesa.\nDesprés tot ja estarà llest:\nNi plorar ja em calma\ni tots els meus punys fermats\ndesfiguren aquesta ànima\ncada vegada més esquinçada.\nEl dolor es detecta tard\ni no és fàcil d’acceptar\n-molt menys de vèncer-,\nperò tant és perquè en aquesta vida\ntothom mor per algun mal.\n[i a cada instant més petita em faig…]\nRaquel Riba i Raja, 22 de setembre de 2010\nPublicat per Raquel a 10:59 3 comentaris\nesos enormes almacenes\nPublicat per Raquel a 13:36 1 comentaris\nEtiquetes: Gioconda Belli, poesia\nI demà, tal vegada...\nQuè en queda de tantes paraules escrites?\nDels somnis cridats al vent\ni de les mirades dormides enmig la nit?\nPenso en els dies que passen sense adonar-me’n,\nen els núvols que passen sense deixar rastre\ni en les petges invisibles al temps.\nEm pregunto quant val tot el que m’envolta\n-si és que hi ha valor al meu voltant-.\nEls raigs de llum no parlen i, en canvi,\navui la claror em desperta els sentits.\nAl primer corrent d’aire fred\ntot el meu cos es prepara pels llamps d’hivern.\nFora fulles que m’amaguen.\nVull restar immòbil i sentir.\ncom se m’eriça la pell quan m’envoltes\ni deixar caure les parpelles en un moment infinit.\nSóc viva pel fred i la pell;\nper les sensacions que no sé ni d’on vénen\n-i ni em molesto a conèixer-ne l’origen-.\nperò, tal vegada, això no duri per sempre.\nTan sols resta fruir de cada instant,\nsaber gaudir cada instant\nperquè demà qui sap si cap aire\nmourà lentament els meus cabells.\nJa no sentiré el frec de les fulles caient ingràvides\nde les branques altíssimes dels arbres més vells.\nI no veuré com s’aturen a terra\npausades per la infinita i inclement\nfi de totes les coses.\nUn dia ja no em preguntaré el perquè de les coses\ni ningú no pensarà que m’agradava buscar\nja no hi haurà res.\nLes paraules mortes se les endú el vent.\nRaquel Riba i Raja, 19 de setembre de 2010\nUs animo a entrar a la pàgina següent i adherir-vos-hi. Si podeu aconseguir les postals per enviar-les i fer pressió, molt millor!\nPer un ensenyament digne i en Català!\n9. Que totes les universitats elaborin un reglament d'usos lingüístics\ni el compleixin.\nPublicat per Raquel a 16:40 2 comentaris\nEtiquetes: Català, ensenyament\nUs vull explicar i ensenyar el regal que vaig rebre ahir.\nEra un regal esperadíssim ja que des del 5 d’agost el Natxo m’anava dient:\n- Ui quina sorpresa, ui quina sorpresa... Ja veuràs quan arribi, ja!\nI jo cada dia estava més nerviosa per aquest regal que no arribava mai i que servia per recordar els nostres 2 primers anys junts.\nCom podeu veure a les imatges és un conte que explica la llegenda de Sant Jordi i el Drac, però si us hi fixeu bé us adonareu que el cavaller és un pèl peculiar, no trobeu? Sí! És la caricatura del Natxo! I la princesa és una caricatura meva, tot i que no hi trobem gaire semblança i es diu Raquel, tal i com explica el conte.\nEl regal ha trigat tant perquè va enxampar a la impremta de vacances (ja sabeu, l’agost) i els dissenyadors van tenir problemes tècnics amb les fotos que el Natxo els va enviar perquè poguessin dibuixar-nos, però finalment ja ha arribat!\nPenso que és un regal molt original. Poder formar part d’un conte i que t’hi vegis representat és meravellós. Un llibre únic, sens dubte.\nPel que m’ha explicat el Natxo i he pogut veure, es tracta d’un estudi que es dedica al disseny en molts àmbits. Un d’ells és els contes. Tenen uns quants contes, coneguts per tothom, que pots encarregar per caricaturitzar. En principi, la majoria són per nens, però tant el Sant Jordi i el Drac, com la llegenda de les quatre barres, els fan per adults.\nSi us interessa us deixo la pàgina web on podreu trobar més informació. Es diu Estudi Xevidom, i la pàgina web és www.xevidom.com\nA mi m’ha encantat, i a vosaltres?\nGràcies, Natxo! No tinc paraules. Com pot ser que et superis sempre tant? :) ELUFPA\nPublicat per Raquel a 22:03 3 comentaris\nEtiquetes: contes, imatges pròpies, llibres, Sant Jordi\nBusca'm les cicatrius\nDeltebre, agost 2010\nfoto by Raquel Riba i Raja.\nFes el camí de les meves cicatrius\nper buscar-me enmig la tempesta.\nTinc les ferides ben obertes\nper salar-les amb les teves llàgrimes.\nAfila les ungles i arrenca'm totes les crostes.\nLa nafra sagna descontrolada.\nCada punt cosit sobre la pell\nm'inclina més a esperar-me.\nDegoten fils llarguíssims\nd'una agonia lenta i compassada.\nBusca'm les cicatrius, una a una,\namb els llavis de les teves mans\nfins que em trobis ancorada\nals batecs del meu dolor.\nRaquel Riba i Raja, 5 de setembre de 2010\nPublicat per Raquel a 10:49 1 comentaris\nEtiquetes: imatges pròpies, poesia, textos propis\namb tot el cos al cap dels dits\nper no perdre'm, si puc,\nni un sol instant de vida.\nAl fons, les teves palmes\ndelicades com l'escuma del teu bes.\nA poc a poc te les beso i acaricio\namb tota la pell del cos\na les puntes dels dits.\nTot el cos als dits,\nperquè em puguis sentir completa\namb un lleu moviment d'esperit.\nRessegueixo cada línia\namb la saliva que s'escampa\npel teu braç defallit.\nPer dins sóc una mar en calma\nde sentiment viu.\nEt llepo el braç amb les dents\ni se t'eriça la pell tèbia\nmentre una veu xiuxiueja:\n"Així, sempre. Vale?"\nRaquel Riba i Raja, 29 i 30 d'agost de 2010\nPublicat per Raquel a 13:53 2 comentaris\nEtiquetes: imatges pròpies, Miquel Martí i Pol, poesia, textos propis\n2 anys de Nosaltres\nGràcies per tot. :) ^^\nEnmig la llum fosca\ntanco els ulls fermament\nper interioritzar la teva respiració\ni respirar del teu aire.\nem fa cercar-te\nsota la roba extasiada de festa.\nEt recorro tot una vegada\ni m’acaricio amb la teva pell.\nEl teu cos extens\npintat de llum verda i groga\nem recorda els prats de blat,\nfugitius cap al cel,\nper on jugava de petita.\nAquelles espigues gegants\nm’envoltaven amb seguretat\ncom ho fan ara els teus braços.\nLa llum canviant\ndibuixa pinzellades de màgia\nsobre el teu ésser infinit\nde plaers insabuts.\nT’estimo a cada besada\ni cerco la teva deu\nper sadollar-me de la teva vida.\nel gaudi que s’escapa pels meus llavis\nmentre la llengua àvida\nendevina els teus desitjos més profunds\ni els realitza sota una onada,\ndesfermada i punyent,\nde sons allibertats\nque criden amb veus de llibertat.\nJa sento els rius\nrecorrent la contrada\nper cercar la mar\ni deixar-ho tot amarat de calma.\nFluïm lentament i compassada\nper unir-nos en un intent\nde fer-nos un sol cos compacte.\nPosem límits per a definir-nos\ni arribem a l’infinit\nagafats i somrient\nplenament conscients de la nostra existència,\nconvençuts que cada escomesa\nens fa més gran el goig d’estimar,\nque és el plaer de viure.\nRaquel Riba, 9 de maig de 2010\nPublicat per Raquel a 13:15 11 comentaris\n(en un color diferent el fragment que m'encanta)\nPublicat per Raquel a 14:04 4 comentaris\nEtiquetes: Gabriel Ferrater, poesia\nDesconsol sense tu\nEnyoro el teu somriure\ni l’olor del teu cos\nperò, en canvi, ets tant en mi\nque et visc sense viure’t.\nTot és molt estrany.\nVisc pendent del moment\nde tornar-te a veure.\nSé que el proper instant\ni ens abraçarem.\nEl temps pot ser tan relatiu...\n-que no hi ets-\ni encadeno els records\nper disfressar-me de Nosaltres.\nDins meu no hi ha buit possible\nperquè tu vius a cada racó.\nM’il·lumino amb la teva essència\ni ploro amb desconsol sense tu.\nRaquel Riba i Raja 13 de juliol de 2010\nPublicat per Raquel a 22:14 10 comentaris\nQuantes vegades hauré sentit dir a les persones de l'edat dels meus pares jo hi vaig ser amb un orgull immens?\nDoncs bé, jo també podré dir als meus fills que hi vaig ser. Per desgràcia, és clar, m'ha tocat ser-hi. Tant de bo ja hagués hagut prou amb una vegada, però es veu que no. Queda ben clar que l'opresor segueix sent el mateix, i que mentre hi hagi persones a dalt de tot que vetllin per la unitat d'una farsa, les coses no canviaran i seguirem per sempre de bracet del nostre torturador per parar l'altra galta quan faci falta.\nDeixeu-me dubtar que a la pràctica serveixi de massa el milió i mig de persones que ahir vam dir JA N'HI HA PROU! Sí, va ser tot un èxit, etc etc, però els qui manen seguiran sent els mateixos i seguiran vetllant perquè el seu cul segueixi en el seu lloc de treball. No oblidem que les eleccions estan aquí al costat. Però no ens enganyem, no crec que aquest sigui el motiu pel qual no lluitin pels nostres drets com a poble i com a nació. Sempre hi ha massa interessos per totes les parts i això fa que es parli molt i no es faci res. Només cal veure la que van liar pel lema de la manifestació. Vergonyós és poc. Si per la cosa més absurda hi ha tants problemes, no m'estranya que cada vegada anem més enrere.\nI sí, SOM UNA NACIÓ. Que quedi ben clar. No ho diem pas nosaltres perquè ens ve de gust, sinó perquè la història així ho demostra.\nJust el dia abans de la manifestació va sortir la lletra petita de la sentència. Mentre l'escoltava se'm regirava tot per dins. Semblen paraules tretes d'una altra època. Es torna a demostrar que amb paraules i anant de bona persona pel món no solucionarem res. És trist que l'única sortida possible sigui "trencar la unitat d'Espanya" a la força. Però ja és ben cert el que es diu: la llibertat no es demana, es pren. Perquè com a poble tenim el dret de triar el nostre futur i de decidir per nosaltres mateixos cap a on volem anar. I ningú de fora no hauria de poder privar-nos d'aquesta llibertat.\nM'agradarà veure com acaba tot això i, sobretot, què faran els polítics que ens representen per aconseguir el que és nostre. Recordeu que l'Estatut va ser triat pel poble català i cap TC (que per mi de constitucional no té res) pot impedir que es porti a terme el que un poble ha triat democràticament i legitima.\nPer què sempre hi ha algú que diu l'última i mai no som nosaltres?\nPublicat per Raquel a 13:29 10 comentaris\nEtiquetes: Català, Estatut, Tribunal Constitucional


El CV Premià de Dalt domina el Trofeu del CECELL - General - Federació Catalana de Voleibol\nEl CV Premià va ser el gran dominador de la quarta edició del Torneig del Cecell. Una competició que serveix com a colofó de la pretemporada als equips de la segona divisió, i que també té com a finalitat el foment i la pràctica d'aquest esport, des de les divisions femenines de formació.\nEls equips del CV Premià es van imposat en les categories juvenil i cadet. D'altra banda, en categoria infantil, fou el CV Vall d'Hebron qui s'endugué el trofeu de campió.\nEn la categoria Juvenil no hi va haver rival per al Premià, doncs va guanyar tots els partits, relegant als dos equips del CECELL (Cadet A i Juvenil B) a la segona i tercera plaça, i al CV Vall d'Hebron a la quarta.\nMés disputada ha estat la categoria cadet, on CECELL (Infantil A) va arribar al darrer partit amb possibilitats d'endur-se la victòria. Finalment l'equip infantil es va haver de conformar amb la segona plaça, seguit pel CV Vall d'Hebron i pel CECELL Cadet B.\nFinalment, en la categoria infantil, El segon i tercer classificat van ser els dos Infantils escolars del CECELL, i el quart classificat fou el CV Premià.\nAl lliurament de premis hi va assistir Txema Alonso, Regidor d'Esports de l'Ajuntament de Lleida. S'ha de destacar la gran afluència de públic -bona part vingut de Barcelona i del Maresme- que ha estat presenciant els 18 partits que s'hi han disputat, en mig d'un gran ambient, al pavelló de l'IES Joan Oró.\nAcabat el Torneig del Cecell, els equips ja pensen en la competició de lliga que arrenca aquest mateix cap de setmana en les competicions de Primera Divisió.


i Beatus | enciclopèdia.cat\nNom genèric amb què es coneix el grup de llibres miniats format pels diversos exemplars del comentari a l’ Apocalipsi derivats de l’obra escrita per Beat de Liébana .\nEs tracta, en la seva majoria, de llibres de gran format, escrits sobre pergamí i profusament il·lustrats. Se’n coneixen fins a 34 exemplars, conservats en diverses institucions, dels quals 24 estan gairebé complets i 22 conserven miniatures. La procedència dels manuscrits fa pensar que els llibres eren destinats a ambients monàstics, si bé alguns exemplars, principalment els de patrocini reial, podrien haver estat concebuts com a regal de luxe per ocasions especials.\nEl Commentarium in Apocalypsin de Beat de Liébana (redactat per primer cop l’any 776 i reeditat els anys 784 i 786) abarca el text complet de l’Apocalipsi precedit per una llarga introducció. És estructurat en 12 llibres i dividit en 68 seccions a les que Beat es refereix amb el nom d’ storia , seguides d’una explanatio , on fa un comentari de les mateixes. El discurs, però, inclou una sèrie d’excursos intercalats dins d’aquestes storiae entre els que destaquen l’anomenat Prologus De Ecclesia et Sinagoga (llibre II), el tractat de Gregori d’Elvira sobre l’Arca de Noé (llibre II), un extracte del De civitate Dei de Sant Agustí, i diversos fragments de les Etimologies d’Isidor de Sevilla. Aviat s’introduïren també un comentari sobre el llibre de Daniel i les taules genealògiques de personatges bíblics.\nLa majoria dels estudiosos coincideixen en pensar que el Beat de Liébana ja hauria concebut la seva obra com un llibre il·lustrat. Aquestes il·lustracions es corresponen, en termes generals, amb l’esmentada distribució del text en “històries” i, amb poques excepcions, s’insereixen entre el final de la storia i el principi de l’ explanatio .\nNo és possible oferir una resposta unívoca a la pregunta de quin és l’arquetip pictòric dels Beats. En l’intent de sistematitzar el grup d’aquests manuscrits, és a dir, en determinar les filiacions iconogràfiques i estilístiques entre les diferents còpies existents, historiadors de l’art com Henry A. Sanders, Wilhelm Neuss, Peter Klein i John Williams partiren de la cerca d’un protitipus estilístic que es remuntés a l’època del Beat i que hauria servit de model permanent en la tradició artística d’aquests llibres. Se suposa que aquest model podria dependre de l’edició il·luminada del comentari de l’Apocalipsi de Ticoni que hauia existit a la biliblioteca de Liébana.\nSigui com sigui, les imatges es corresponen amb un estil decididament antinaturalista que ha estat relacionat amb l’estètica “mossàrab”. Aquest pretés “anticlassicisme” ha d’entendre’s des de la perspectiva d’una forma d’expressió plenament conceptual que no s’interessa pel món sensible. L’artista, que vol figurar un món no tangible, entén que no és possible plasmar allò sobrenatural mitjançant el naturalisme i, per tant, s’allunya d’aquest per suggerir la divinitat. Aquest fet explica la tendència a la despersonalització dels éssers mitjançant la representació de figures arquetípiques. Així, en traçar la figura humana, el miniaturista no vol representar a un home concret, sinó a tota la humanitat que, en tant que filla de Déu, ha de sentir-se identificada.\nD’entre tot el conjunt destaquen, pel nombre i la qualitat de les il·l·lustracions, el manuscrit procedent del monestir de Sant Miquel d’Escalada, datat l’any 962 i signat pel miniaturista Magius; el Beat de Sant Salvador de Tàvara, realitzat per Magius i Oveco (970); el Beatus de Girona , pintat probablement a Lleó vers el 975 per Emeterio amb la col·laboració de la monja Ende i que conté fins a 160 miniatures; el Beatus de la Seu d’Urgell , amb més de 90 miniatures; i el el Beat de Facundo, que dóna pas a un canvi d’estil que s’endinsa ja en el romànic i que està representat pel Beat de Burgo de Osma, de l’any 1086.\nAmb tot, l’exemplar més suntuós és el Beat de Fernando I i Sancha, datat l’any 1047 i signat per Facundo com scriptor . Es pensa, però, que el propi copista també hauria dut a terme la tasca d’il·luminar el llibre. El monarca conservà el manuscrit a al biblioteca reial fins que poc abans de la seva mort el cedí a la col·legiata de Sant Isidor de Lleó, motiu pel qual també se'l coneix amb la denominació de Beat de Lleó. Conté 98 il·luminacions i en l’actualitat es conserva a la Biblioteca Nacional de Madrid.


Hotel Leon Spa Moscou Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHotel Leon SpaZhulebinskiy Boulevard 36 Bld.1, Afores Sud-Est, Moscou, Rússia, 109431 - Veure al mapaExcel·lent8,9Basada en169comentarisHotel Leon SpaVeure més fotos"Spacious, spotlessly clean and tidy rooms.\nNice bathroom. Go..."JindrichCzech RepublicVeure més fotosVeure totes les 42 fotosMolt bona ubicació 8,4Veure al mapa8,4UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públicsaire condicionatmini bar\nHabitació Doble sense finestra (Double Room without Window)\nHabitació Econòmica Doble sense finestra (Economy Double Room without Window)\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop15 kmAeroport de Bykovo (BKA)31 kmAeroport internacional de Domodedovo (DME)estacions de tren i autobús550 mEstació de Metro de Zhulebino1,9 kmEstació de Metro de Lermontovsky Prospekthospitals i clíniques7 kmGolden Medical Clubfarmàcies5 kmRigla Pharmacybotiga de conveniència6 kmNorman Supermarketcaixer automàtic450 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióSituat en el cor de Afores Sud-Est, Hotel Leon Spa és un lloc ideal des d'on descobrir Moscou. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Wellness Spa. El Hotel Leon Spa, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, servei de bugaderia són només algunes de les comoditats que fan que Hotel Leon Spa sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com spa, massatge que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Hotel Leon Spa és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Moscou.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nHotel Leon Spa


Ens protegim, us protegim - Superverd\nEns protegim, us protegim\nDes de fa més d’un any mantenir la seguretat sanitària contra la Covid-19 a Superverd ha estat la nostra prioritat i hem adaptat totes les mesures necessàries, seguint la normativa vigent, per garantir la seguretat dels nostres equips i clients. En aquest context de crisi sanitària, des de Superverd continuem mantenint totes les mesures preses amb la mateixa exigència que el primer dia. Sota el lema “ens protegim, us protegim” volem explicar quines són les mesures de seguretat que hem pres i continuem mantenint a les nostres botigues.\nMesures de prevenció COVID: ZONA CLIENTS\nA les botigues de Superverd,\ndisposem de senyalització\nespecífica sobre les mesures\nde seguretat que es duen a terme\ni d’aquesta manera ajudar a\nprotegir tant als clients com\nAforament botiga: limitarem l’aforament a l’interior de les nostres botigues segons les restriccions i normes imposades de cada moment, per tal d’assegurar que es pugui complir la distància socials.\nMascareta: ús obligatori de mascareta en l’interior del local.\nGel hidroalcohòlic: en l’accés de totes les nostres botigues disposem de dispensadors de gel hidroalcohòlic per la desinfecció obligatòria de mans dels nostres clients.\nGuants de plàstic: és obligatori l’ús de guants de plàstic exclusius de les botigues de Superverd per agafar la fruita i verdura, ens cenyim a la normativa vigent(*)que obliga a la utilització de guants de plàstic per agafar productes no envasats.\nDistància de seguretat: s’ha de respectar distància mínima de 1,5m entre les persones, siguin clients o treballadors.\nCol·locació de mampares transparents de separació: en la zona de caixes, ja que la distància de seguretat no es pot complir.\nPagament: recomanem el pagament amb targeta, per evitar contactes amb el personal de caixes.\nDesinfecció de superfícies que estan en contacte amb els clients, tals com carros i cistells.\nGràcies per la col·laboració de tots els nostres clients per seguir i per respectar les mesures de protecció i prevenció establertes.\n(*)D’acord amb el que s’indica al Pla d’acció sectorial específic d’ establiments comercials de venda al detall i a l’engròs aprovat pel Comitè de Direcció del Pla estratègic del desconfinament per la COVID-19.\n(..) L’ús de guants per part dels clients és obligatori sempre que manipulin productes no envasats, i recomanable amb caràcter general.(…)\nMesures de prevenció COVID: ZONA INTERNA TREBALLADORS\nTemperatura: es mesura la temperatura a tots els treballadors a l’inici de la jornada i en el diferents canvis de torn.\nMascaretes higièniques: fem entrega de mascaretes higièniques reutilitzables adaptades a la Normativa Europea CWA17553 als nostres treballadors. Portem un registre de lliurament per tal de no excedir la vida útil de la mascareta.\nÚs de guants de vinil: tots els treballadors tenen a l’abast guants de vinil.\nMocadors de paper d’un sol ús: Els treballadors tenen accés a mocadors d’un sol ús.\nUs intern de gel hidroalcohòlic: disposem de dosificadors de gel hidroalcohòlic a la zona exclusiva pels treballadors per a poder-se desinfectar les mans a l’inici, durant i al final de la jornada laboral.\nNeteja de les instal·lacions: neteja exhaustiva i desinfecció, a la fi de jornada i torn de treball, equips de treball (botoneres, empunyadures, etc.), la superfície d’ús comú (poms de portes, interruptors, baranes d’escala, etc.) i les zones exclusives pels treballadors com els vestidors i la sala de descans.\nA més, duem a terme protocols de neteja específics per cada zona de treball com la de càmeres de refrigeració o l’obrador de fruita.\nPer tal d’assegurar el compliment de les neteges i desinfeccions, disposem d’un registre.\nProductes de neteja: ús de productes desinfectants específics amb acció viricida.\nDistància social: respectar la distància mínima d’ 1,5 metres entre les persones que estiguin a la botiga, siguin clients o treballadors.\nMampares transparents de separació on no sigui possible la distància mínima de seguretat.\nContenidors amb tapa i accionats per un pedal: Amb l’objectiu d’evitar el contacte de les mans amb els residus, disposem de contenidors accionats per pedal per a recollir el material de protecció d’un sol ús i la resta d’escombraries no classificada com a residu específic.