cap a un tripartit nacionalista? - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\ncap a un tripartit nacionalista?\nxavier domènech 03.11.2009 | 01:00\nEl mapa provisional fa impossible la reedició del tripartit, perquè no suma, però tampoc no permet una impensable aliança CiU-PP. En canvi, a l'entesa de CiU i ERC sí que li surten els comptes. Laporta podria arrabassar vots de tots dos, i fer-se indispensable\nes enquestes de la premsa dominical diuen que, de cara a les autonòmiques a convocar d'aquí a un any, CiU puja fort, el PSC baixa una mica, ERC baixa molt i Laporta treu el nas. Fem-hi algunes reflexions.\n1 - És l'economia, talòs!, que deia Bill Clinton. La crisi castiga el partit que governa, sobretot quan presenta símptomes d'haver perdut el nord, i per això baixen els socialistes, tant a Catalunya com a Espanya.\n2 - Certa corrupció és tolerable, la divisió interna és inadmissible. No serà a cops de cas Millet que CiU perdrà desenes de milers de vots, si més no en els nivells actuals de l'escàndol. El finançament irregular dels partits es dóna per fet, i Millet apareix com un espavilat que actuava pràcticament sol i no com a part d'una trama amb ramificacions institucionals. Per això CiU no pateix desgast per aquest tema. En canvi, ERC paga l'espectacle de divisió que està donant des de fa un any llarg que passa per la creació de Reagrupament, i que té com a darrer capítol la defenestració de Carod a mans de Puigcercós.\n3 - Encara amb ERC, perquè és la ròtula de la política catalana: continua el llarg retorn dels vots prestats. Una part dels que tenia li van ser involuntàriament cedits per CiU en temps de les aliances impies amb l'aznarisme, així a Madrid com a Catalunya. Però tot això és passat i el present són sis anys de tripartit que ha fet repensar-s'hi a molts d'aquells votants. Lentament, CiU va cobrant el préstec, acollint votants escàpols. La "deriva sobiranista" de què l'acusen socialistes i populars s'està demostrant eficaç per recuperar aquest terreny. En política, com en futbol, cal dominar el centre del camp, però s'avança pels extrems.\n4 - Les enquestes són d'abans que esclatés l'operació Pretòria, amb la detenció de Muñoz, Prenafeta, Alavedra, Luigi i companyia. Ja veurem quins són els efectes, perquè aquest és un d'aquells escàndols en què hi ha gent que s'ha ficat a la butxaca diners que podien o haurien d'haver anat a les arques del comú. I això sí que costa d'empassar.\n5 - El mapa provisional fa impossible la reedició del tripartit, perquè no suma, però tampoc no permet una aliança conservadora CiU-PP, perquè tampoc no suma i perquè l'Artur Mas sobiranista no pot pactar amb els persecutors de l'Estatut. En canvi, l'entesa CiU-ERC sí que funciona, i Puigcercós fa temps que està preparant el terreny.\n6 - Laporta. Si es presentés robaria vots, sobretot, a ERC, i potser forçaria un nou tripartit: Mas, Puigcercós i ell mateix.


Manresa blinda la promoció i tot bull per sota - FutbolCatalunya\nPublicat per: Enric Arcala 29 d'abril de 2018\nEl Manresa ha tingut un diumenge somiat i pràcticament té assegurada la segona posició, després de les ensopegades de Montañesa i Vic. Per sota, victòries il·lusionants de Sant Cugat, Cardedeu, Sabadell B i Júpiter\n7 gols en el duel d'aquest matí en el Cardedeu - Vic // FOTO: DAVID PALLAROLS\nAmb nou punts de coixí sobre el tercer a manca de quatre jornades, el Manresa té a tocar l'objectiu de jugar la promoció d'ascens a Tercera Divisió. La resta de resultats de la matinal han acompanyat als de Dani Andreu, que també han fet els deures a la Bombonera de Montcada vencent per un clar 2-4 al San Juan. Els bagencs s'havien avançat ja d'entrada amb un 0-3 i han sabut administrar l'avantatge en un camp complicat. MARCADOR 30a JORNADA i CLASSIFICACIÓ\nPer damunt del Manresa, la Fundació Grama s'imposava 3-2 al Lloret i cada cop té l'ascens directe a categoria nacional més a prop. El doblet de Buba i el gol de rigor de Cristóbal León han fet impossible les dianes blauetes d'Adrián Expósito i de Peke. Els d'Albert Batllosera cauen en descens directe en molt mal moment.\nDos equips en la comtesa s'acomiadaven aquest migdia gairebé definitivament del somni de la promoció. La Montañesa queia en l'últim instant a Esplugues contra l'indomable Can Vidalet, que ja és tercer. El gol de Raul Capitán enterra bona part de les aspiracions dels de Nou Barris, a onze punts del Manresa. Amb un partit menys (que es jugarà aquest dimarts, a partir de les 18h), el Vic perdia en l'últim sospir a Cardedeu. Els vigatans dominaven per 2-3 al 90', però un penal molt discutit i un gol d'Arnau Fortuny gairebé consecutiu capgiraven el marcador per desesperació dels homes de Xevi Melero i Rafa Rodriguez.\nSi per dalt tot sembla cada cop més clar, per baix s'embolica la troca de valent, ja que fins a quatre equips immersos en lluita per evitar el descens han aconseguit sumar tres punts molt valuosos en aquests moments de competició. El Júpiter feia bo els pronòstics a La Verneda i es desfeia (3-0) del Castellar. 38 punts per als d'Alex Martinez, clars opositors a la permanència. Un punt per sota trobem el Sabadell B, que ahir en feia prou amb un gol del seu home franquícia Sergi Estrada per endur-se els tres punts de Santa Coloma de Farners.\nTambé a domicili, el Sant Cugat signava una victòria vital a Les Forques contra La Jonquera (1-2). Els de Joan Garcia, amb 33, ocupen la 14a posició amb un partit menys. Mentrestant, els fronterers encara hauran de suar per assolir la salvació matemàtica.\nEl Banyoles i el Mollet dormiran en descens una jornada més. Ahir, els d'Adam Fontes queien per la mínima en la seva visita a Manlleu. En el partit que tancava el diumenge, el Mollet no aconseguia la victòria alliberadora als Germans Gonzalvo contra el Llagostera B en un duel sense gols.


Etapa de l'Estat del Benestar (1978 fins avui dia)\nISM (Institut Social de la Marina)\nInstitut de Gent Gran i Servicis Socials\nCorrespon als òrgans superiors dels departaments ministerials competents de l'Administració Central de l'Estat tant la potestat normativa sobre la Seguretat Social -impuls i direcció de la seua organització jurídica- com ara la vigilància, tutela i control de la gestió.\nLa gestió i administració en si mateixes estan encomanades a entitats estatals, Gestores de la Seguretat Social, auxiliades i complementades pels denominats Servicis Comuns.\nCom notes característiques de l'organització gestora de la Seguretat Social a Espanya, poden esmentar-se:\nEs tracta d'Ens Públics dotats de personalitat jurídica pròpia i creats per dur a terme, baix la direcció i tutela del Ministeri corresponent, la gestió i administració de les prestacions concedides pel sistema de la Seguretat Social.\nPer haver-se simplificat al màxim les Entitats gestores, les seues funcions s'han racionalitzat, i després de reintegrar-se l'Estat d'algunes competències que tenia assumides la Seguretat Social (ocupació, educació i servicis socials) i que no eren pròpies d'esta mateixa, s'ha possibilitat també una clara delimitació de les tres àrees d'objectius específics: la salut, la Seguretat Social i els servicis d'assistència social.\nLes Entitats Gestores desenvolupen la seua activitat en règim descentralitzat en els diferents àmbits territorials. Constitucionalment, li correspon a l'Estat la legislació bàsica i el règim econòmic de la Seguretat Social i, en determinats casos, correspon a les Comunitats Autònomes el desenvolupament normatiu de la legislació bàsica esmentada, així com la gestió i administració dels servicis.\nLa Constitució determina en l'article 129.1 que "la Llei establirà les formes de participació dels interessats en la Seguretat Social i en l'activitat dels organismes públics la funció dels quals afecte directament a la qualitat de la vida o al benestar general".\nLa participació en el control i vigilància de la gestió de les Entitats Gestores s'efectua, des del nivell estatal al local, per òrgans on figuren per parts iguals, representants dels sindicats, de les organitzacions empresarials i de l'Administració Pública.\nAbsència d'ànim de lucre\nAixí ho estableix la pròpia Llei de la Seguretat Social a l'art. 4t: "En cap cas, l'ordenació de la Seguretat Social podrà servir de fonament a operacions de lucre mercantil".\nEs realitza pels Centres Directius del Ministeri a través de diversos controls: d'ordre organitzatiu, de personal i d'ordre econòmic-financer, mitjançant la direcció i coordinació de la gestió dels recursos humans, financers i despeses de la Seguretat Social.\nLa Seguretat Social s'emmarca en el procediment administratiu comú ja que és un servici públic exercit per òrgans estatals que realitzen actes administratius.


Pierre Cardin: “La bellesa és cruel quan un té una edat” | Estil | EL PAÍS Catalunya\nEl dissenyador, de 94 anys, viu avui dedicat intensament al teatre i estrena a la passarel·la catalana 080 la seva obra ‘Dorian Gray. La bellezza non ha pietà’\nBarcelona 30 GEN 2017 - 22:38\tCET\nEl modista francès Pierre Cardin, a la 080. Joan Sánchez\nSabates baquetejades per la vida. Més adequades per no caure que per lluir a la passarel·la. De baix a dalt, la cosa va millorant fins a topar amb aquestes inconfusibles ulleres quadrades de pasta negra que cobreixen la mirada de qui ha vestit una –o moltes– de les dones més elegants del món. El dissenyador Pierre Cardin (San Biagio di Callalta, Itàlia, 1922) xarrupa vi blanc i parla de la seva passió, el teatre, que finança gràcies a l’imperi que ha construït durant mig segle.\nEl modista que va revolucionar el prêt-à-porter estrena aquesta nit al TNC de Barcelona, per primera vegada a Espanya, Dorian Gray. La bellezza non ha pietà (basada en el llibre d’Oscar Wilde) que ell ha produït i també n’ha dissenyat el vestuari. L’obra de Cardin, de 94 anys, s’estrenarà amb motiu de l’acte inaugural de la passarel·la catalana 080 Barcelona Fashion, que el creador ha visitat per segona vegada. A París manté l’Espace Pierre Cardin. “La bellesa és cruel quan un té una edat. El problema de Dorian Gray existeix. En teatre precedim el que és la vida”.\nVa començar sent un dels dissenyadors més joves, el 1950 fundava a París la seva pròpia casa, i ara és dels veterans. Pel camí, centenars d’èxits i cap fill. “No vaig voler tenir-los. Després no vaig tenir la possibilitat”. El 1959, va ser expulsat de la Chambre Syndicale per la seva col·lecció prêt-à-porter per a uns grans magatzems. Molts el van titllar de traïdor. “Em van dir traïdor i després em van copiar Dior, Yves Saint Laurent... amb molt retard”. Ho tornaria fer? “Absolutament”.\nSe’l veu còmode entre càmeres i gent que li demana fotos. “No em sento vell. Segueixo dibuixant, però la meva passió és el teatre. Al principi de la meva vida vaig voler ser actor. Fa 54 anys que em dedico al teatre, sóc el director teatral més vell de París”. I no pensa per res en la jubilació: “El temps lliure és la mort. La família creix, l’amor està fet, el plaer disminueix, el treball conclou... només queda ser”. Cardin interromp la conversa: “Si us plau, posi el nom dels actors [Thibault Servière i Federico Marignetti], del director de Dorian Gray [Daniele Martini]... no estic aquí per la moda sinó pel teatre. Vull promocionar els actors joves”.\nQuan se li pregunta per la moda ràpida actual i per empresaris tèxtils com Amancio Ortega es posa ferm: “Jo sóc un creador. No em puc comparar. Jo no copio, però cadascú té dret a existir”. El modista considera que aquest tipus de roba és útil “perquè no tothom té diners per vestir-se amb la moda d’un creador. És com la còpia d’un llibre. La multiplicació fa que perdi valor”. Cardin va viure durant anys a Nova York, a la 61 molt a prop de la Torre Trump. Què opina del nou president dels EUA? “Deixi’m beure una mica de vi per veure-ho més clar”. I després conclou: “Trump no és el meu problema”.\n[080 MOMENTS] "Sin la moda no existiria el concepte de temps" Pierre Cardin.\nUna foto publicada per 080 Barcelona Fashion (@080bcnfashion) el 30 de Ene de 2017 a la(s) 8:37 PST\nUna setmana de desfilades amb gust escènic\nAmb la intenció de potenciar la relació entre la moda i la cultura, el 080 Barcelona Fashion ha inaugurat aquest dilluns la seva edició més teatral al Teatre Nacional de Catalunya (TNC), on fins divendres, es barregen desfilades i proves d'estilisme amb assajos i funcions. La inauguració també ha estat la més escènica: la passarel·la ha pujat el teló amb l'obra Dorian Gray, la bellesa no té pietat, que ha comptat amb la presència del president de la Generalitat, Carles Puigdemont, acompanyat per la seva dona, Marcela Topor. En l'acte també s'ha recordat la model Bimba Bosé, que va morir fa una setmana.\nEn el primer dia de desfilades, ha destacat el guanyador de l'anterior edició, Miquel Suay, que ha presentat la seva col·lecció inspirada en l'univers i l'afany de l'home per explorar-lo. Com si convidés el públic a una missió espacial, amb una posada en escena molt avantguardista, la col·lecció retrofuturista 23º 51’ 19’’ inclou dissenys de teixits sintètics amb cremalleres i tancaments que es barregen amb teles més terrenals com la llana i el vellut. Colors metal·litzats, negres jaspiats i blau Klein per a uns astronautes entre els quals sobresortia l'atleta i broker Josef Ajram.\nAbans, Blame, que en l'edició anterior va guanyar el premi al millor disseny emergent, ha mostrat la seva col·lecció Panòptic, que segueix la seva estètica urbana amb peces molt grans de colors negres i grisos, amb una concessió al taronja, i tocs de groc. TCN ha presentat dissenys continuistes, on pren més protagonisme el prêt-à-porter que la línia de bany. La firma de Totón Comella ha estat la primera en mostrar una col·lecció que segueix la tendència ‘see now buy now’ (ho veig, ho compro), és a dir, que ha presentat dissenys de primavera que ja es poden trobar a les botigues.\nTant TCN com Custo Barcelona, Escorpion, ZE García i la marca infantil Bóboli fugen dels ritmes d’exhibició i producció que imperaven fins ara i presenten les línies per a aquesta primavera-estiu. El 080 pretén no quedar despenjat d’aquesta tendència, encara incipient, però que ja s'ha vist en altres passarel·les del món.


La Galàxia Learning: Acumular coneixement o transformar-lo en un projecte de vida?\nAcumular coneixement o transformar-lo en un projecte de vida?\nContinuant amb el tema que ens ha ocupat els darrers dies i a rel dels diferents comentaris que heu anat publicant crec que no podem defugir d'abordar el que Viqui anomenava a la seua aportació la cultura de l'esforç. No és una expressió que m'agradi massa axí que em permetreu donar-li un altre enfoc.\nEl títol del post d'avui està tret d'una cita de Coelho "¿Qué significa aprender?. ¿Acumular conocimiento o transformarlo en vida?" (extret de La bruja de Portobello). Crec que el fons de la qüestió està precisament en aquest punt.\nA casa meua, jo tinc dos germans més, ens han educat en dos principis fonamentals que crec, i els meus germans ho comparteixen, que han estat la clau per arribar a ser qui som. Aquests principis són:\n- No hi ha res que no tingui solució. Sempre hi ha més solucions que problemes sinó el món ja no existiria.\n- Sempre s'ha de tenir un objectiu a la vida, gran, menut, fàcil, complicat, que serà el que ens guiarà pel camí de la nostra existència.\nAquestes dues coses que pareixen una banalitat, perquè són evidents, crec que són les que ens han ajudat a encarar la vida com ho hem fet i ens han ajudat, també, a construir\nel nostre propi camí.\nSi sabem on volem anar segur que ens esforçarem per trobar la forma d'arribar-hi. El problema greu es presenta quan no sabem on anem. Este no "saber" es pot manifestar a diferets nivells i àmbits però si s'imposa ens quedarem sense camí.\nAquest crec que és un dels principals problemes amb els que ens hem d'enfrontar cada dia els educadors. Tenim massa personetes, persones!! a les nostres aules que no tenen cap objectiu. Però els professors tots en tenen?.\nAquí em premetreu un incís, igual es pot interpretar com una mica anacrònic, per a dir que la tasca docent ha de tenir una component important de vocació. Esta, entesa com la convicció de saber, perfectament, que volem ser i que volem fer. Creieu que els nostres col·legues, tots ells i elles, ho comparteixen?. Per fer un símil fàcil us puc dir que: un metge que no vol curar no ajuda a sanar a ningú i un mestre [entés en el sentit genèric de la paraula] que no es creu la seva professió no pot ajudar a construir projectes de vida. Aquesta, a més, és una obligació de la que no es pot defugir. És la clau del procés educatiu.\nSi si, ja sé que me direu que tota la societat està en crisi i que el context és absolutament desfavorable en tots els aspectes. Comparteixo amb vosaltres que el món és com si estigués girant del revés. Discursos d'ideologia dretana que acaben sent molt més agoserats que els d'esquerres o evidències, d'altra banda, de que els sistemes democràtics estan en crisi profunda. En aquest sentit un recomano un llibre que ha sortit fa uns mesos [De Toni Blair a Zapatero. Una autòpsia de l'esquerra europea]. Aquest és un assaig periodístic molt ben fonamentat que ha escrit Toni Cruanyes [ara corresponsal de TV3 a París]. Aquests dos documents que us referencio m'ajuden a fer més evident, encara, la necessitat d'educar per a tenir un projecte de vida "personal i intrasferible".\nPareu-vos a pensar per un moment d'on pot venir la crisi de valors actual. Segur que ho teniu present i ho heu meditat més d'una vegada però per di de cas\n- La ideologia política: cada vegada hi ha menys diferència de discurs entre les dretes i les esquerres.\n- La confesionalitat religiosa. Tot i que l'església catòlica, principalment, pretén mantenir el seu estatus és evident que cada vegada influeixen menys en la definició dels camins de vida.\n- El valor que se li dona al saber, en majúscules. Aquella necessitat d'estar atents a tot allò que passa pel nostre voltant per si ens podem aprofitar d'alguna cosa. Hem perdut la necessitat d'estar atents?. En realitat esperem que tot ens vingui donat i decidit.\nDites aquestes tres coses igual esteu pensant que, quin desastre!! així estem!!. Però no, una vegada més esteu equivocats/es.\nPrecisament ara és el moment de començar a imposar els nostres principis professionals. Els d'una educació en majúscula per a que, entre tots, puguem contrarestar aquest caos impossible de compendre a causa de què els polítics, no importa de quin signe, no han estat capaços ni tenen cap intenció de fer un pacte d'Estat per l'educació que serveix, si em permteu l'expressió, per a "blindar-ne", els principis fonamentals. Aquestos no serien difícils d'identificar.\nComencem, a partir d'avui, a tenir tots el nostre propi projecte de vida per ensenyar als més menuts coms dissenyar el seu. Recordeu, pel camí, que sempre hi haurà més solucions que problemes. Per si de cas!!\nPublicat per Mercè a 19:02


07/06/2020 02:49:18 PM\nSant Boi reclama un pacte d'Estat sobre infraestructures\nL'edifici Sant Boi Centreserveis va acollir ahir una jornada sobre el paper de la logística al Baix Llobregat\nSant Boi va acollir ahir un acte organitzat per la Fundació Cercle d'Infrastructures i BCN Content Factory amb la col·laboració de la revista Llobregat, la Diputació de Barcelona i el Fòrum FemLlobregat de la patronal Aeball.\nLa jornada va ser inaugurada per l'alcaldessa, Lluïsa Moret , i va comptar amb la presència del president de la Fundació Cercle d'Infrastructures, Pere Macias; el president de Centrals i Infrastructures per a la Mobilitat i les Activitats Logístiques, SAU (CIMALSA), Enric Ticó; i el tinent d'Alcaldia de Territori i Desenvolupament econòmic, José Ángel Carcelén.\nLes persones participants a l'acte van debatre sobre la relació entre la logística i les infrastructures i van posar de relleu el paper del Baix Llobregat en aquesta matèria. Així, l'alcaldessa, Lluïsa Moret, va dir que la logística és un sector estratègic de la ciutat "que haurà de fer front a importants reptes". L'alcaldessa, Lluïsa Moret, va defensar també que "la política d'ocupació ha d'estar preparada per atendre els canvis laborals que es preveuen".\nD'aquesta manera, els nous sistemes formatius s'han d'adaptar a les noves oportunitats del mercat, sempre considerant que la logística és sobretot un servei a les necessitats de la ciutadania.\nTant Enric Ticó, president de Centrals i Infrastructures per a la Mobilitat i els Activitats Logístiques, SAU (CIMALSA), com Macias van coincidir que el sòl s'ha de protegir i el que es posa a disposició de la logística és "finit".\nEl primer tinent d'Alcaldia, José Ángel Carcelén, va reclamar "una gestió urbanística més àgil per transformar els polígons que siguin obsolets per a les noves necessitats de l'economia". Carcelén va manifestar la necessitat d'un pacte d'Estat sobre infrastructures i d'evitar "l'ús partidista d'un element que és essencial per al desenvolupament social i econòmic del territori"


ESTUDI D’INDEXS QUÍMICS INDICADORS DE L’EVOLUCIÓ DELS PROCESSOS\nISBN eBook en PDF: 978-84-686-5911-4\nEls aliments estan sotmesos a diversos factors de naturalesa física, química, bioquímica i/o biològica que en alguns casos modifiquen la seua composició i contribueixen a la seua alteració. Una de les principals i més freqüents causes de deteriorament és lenranciament lipídic, ja que la majoria dels aliments estan constituïts per lípids en diferents proporcions.\nEls fruits secs són, en la seua majoria, aliments amb un alt contingut en greix: entre un 51 i un 73 % del seu pes són lípids (greixos). Predominen els saludables cids grassos insaturats: cid oleic (en major quantitat en ametlles i avellanes) i cid linoleic (abundant en cacauets i nous).\nEl treball que es desenvolupa en aquest llibre respon a una necessitat de lempresa on sha realitzat lestudi. A aquesta empresa tradicionalment sha avaluat lestat oxidatiu dels seus productes, fruits secs, mitjançant lÍndex de Peròxids. Com es comentar més endavant, malgrat que aquest índex és una mesura molt corrent de loxidació lipídica, el seu ús est limitat a les etapes inicials de lanomenada reacció. Es considera que lÍndex dAnisidina, una mesura dels productes de loxidació secundria, és molt útil per a avaluar les etapes posteriors, en què els peròxids comencen a descompondres. Per altra banda, lÍndex Totox, mitjançant una combinació dels dos índex anomenats, proporciona una descripció completa de lestat doxidació.


Els treballs d’urbanització d’El Maset suposen gairebé quatre milions d’euros\nLes xifres del pressupost de Masquefa seran de rècord, més de 18 milions, amb gairebé set d'aquests dedicats a diferents inversions. Fruit dels acords per aprovar aquests números, hi haurà també pressupostos participatius i es pacten millores determinades als barris, en el marc de nous acords amb la CUP i ERC.\nEls comptes de Masquefa pel 2018 creixen en 3,3 milions d'euros per les importants partides d'inversió que engloben. S'hi inclou els costos d'urbanització d'El Maset, l'annexió de La Beguda Alta al municipi de Masquefa, l'augment de les subvencions a entitats, l'impuls d'uns pressupostos participatius, o l'arranjament dels arcs infantils i dels centres educatius, segons subratlla l'Ajuntament. El volum total ascendeix fins als 18.119.271,44 euros.\nEl pressupost es va apr ovar amb els vots a favor del PDeCAT; les abstencions de la CUP i ERC; i el vot en contra de PP i PSC. Les abstencions van ser decisives i la CUP ha justificat aquest tomb en la seva política respecte al govern que encapçala Xavier Boquete per aconseguir desvincular-lo del PP a canvi d'algunes novetats entre les que s'hi inclouen, entre d'altres, els pressupostos participatius. Elena Fernández, regidora d'Hisenda, defineix els comptes de 2018 com a "ambiciosos, rigorosos i adaptats a la realitat social i econòmica del municipi" i assegura que des de l'equip de govern es fa una aposta ferma per "eradicar progressivament les deficiències i greuges que pateixen els veïns de les nostres urbanitzacions, potenciar els equipaments municipals i empoderar la ciutadania i les entitats amb més subvencions, ajudes i recursos i noves eines com el Pressupost Participatiu".\nEn el creixement dels comptes hi té especial incidència el projecte d'urbanització d'El Maset (3.848.032 euros) i garantir a tots els veïns de La Beguda Alta la prestació dels diferents serveis en cas que s'aprovi i s'executi definitivament al llarg d'aquest curs el projecte d'annexió d'aquest nucli al terme municipal de Masquefa. El capítol d'inversions, que ascendeix fins als 6.983.598,90 euros, hi destaca la instal·lació de la coberta de la piscina municipal del camp de futbol, l'arranjament del Centre de Dia, la millora de l'accessibilitat al Centre Tecnològic Comunitari (CTC), la finalització dels tancaments de la pista coberta del pavelló, o la instal·lació d'un ascensor a l'Escola El Turó.\nPer primer cop, pressupostos partipatius\nEls comptes recullen una partida de 100.000 euros destinada a impulsar per primer cop al municipi uns pressupostos participatius que permetin als veïns escollir a quins projectes volen destinar una part del pressupost municipal. Així mateix, el consistori augmenta en més de 20.000 euros les subvencions a entitats esportives i en més de 13.000 euros les culturals. En paral·lel, enguany s'impulsaran ajuts per a l'eficiència energètica (50.000 euros) i el foment de l'ocupació (100.000 euros).\nAquest 2018 hi haurà fins a 658.000 euros per fer front a la campanya d'asfaltats i millora de les urbanitzacions del municipi. En paral·lel, el consistori també farà realitat la passarel·la que enllaçarà Can Quiseró i El Maset. Encara en clau urbanística, els comptes del 2018 també inclouen una partida pressupostària per endegar la reforma del carrer Major amb l'habilitació d'una plataforma única (200.000 euros), per donar compliment al projecte de millora dels parcs infantils (265.000 euros), o per realitzar obres de millora al Polígon de La Pedrosa –amb l'ampliació de les voreres i la renovació de l'arbrat i l'enllumenat de la zona-.\n1 Un vehicle s'estavella contra dos turismes aparcats al carrer Doctor Pujadas d'Igualada 5477 lectures


Tàrrega viu una multitudinària 21a Fira d’Artistes – Comarques de Ponent\nTàrrega viu una multitudinària 21a Fira d’Artistes\nTàrrega va tancar ahir la 21a edició de la Fira d’Artistes amb un balanç molt positiu mantenint la xifra de visitants dels últims anys, més de 18.000 persones. El certamen es manté com una cita obligada del públic familiar a les terres de Lleida pel pont festiu de la Puríssima.\nEntre les propostes paral·leles d’enguany cal destacar una activitat vinculada amb el Tió de Nadal en què van participar una vintena de nens, que es van desplaçar amb les seves famílies fins al Parc de Sant Eloi amb el bus urbà per fer una gimcana i aconseguir de premi un Tió que, quan van tornar a la Fira d’Artistes, van poder decorar segons el seu gust. L’activitat, organitzada per Green Emotions, es va completar amb la lectura d’un conte i el tradicional Caga-Tió així com una degustació de torrons i suc de fruites.\nDes de divendres fins ahir, la Fira d’Artistes reunir un centenar d’expositors que van oferir creacions úniques en pintura, escultura, orfebreria, fotografia, ceràmica, joies, roba així com productes d’alimentació de proximitat i màxima qualitat. Són molts els que aprofiten aquest aparador nadalenc per adquirir regals artesans de cara a les festes. També es van organitzar nombroses tallers i activitats per a tota la família.


La revolució copernicana | soma\nBy Txeiks Juliol 16, 2013 Amor Cristianisme Espiritualitat Generositat Solidaritat\nFa uns dies vaig assistir al funeral d’en Pere. L’Església estava atapeïda de gent, el mossèn va lloar la fe i el compromís d’aquest home senzill i la fidelitat d’una família que va estar sempre al seu costat mentre ell s’anava deteriorant a conseqüència d’una malaltia. Tots els presents ens vam adonar que encara que en Pere no tingués cap títol universitari, cap llibre publicat ni cap Creu de Sant Jordi, la seva va ser una vida plena, perquè en Pere va ser una persona que va estimar i va ser estimat.\nEn els funerals se’ns fa evident que per més lluny que haguem arribat en aquesta vida, només ens queda allò que hem donat. Ja ens ho deia Sant Pau en el seu fabulós himne a l’amor: ja pots ser la llet en vers, fer olor d’encens i pixar aigua beneïda… Que si no estimes, estàs fotent el palangana (la cita, evidentment, no és textual).\nPerò per estimar els altres, en primer lloc cal estimar-se un mateix. M’explico: si no et creus mereixedor de l’amor tampoc seràs capaç de donar-lo. D’allà on no n’hi ha, no en pot rajar. Com deia en Romano Guardini: “Qui no s’estima a si mateix no pot estimar el seu proïsme. No el pot acceptar “com a si mateix” perquè està en contra de si mateix i per tant és incapaç d’estimar-lo partint d’allò més profund del seu ser”. Si tenim una visió pessimista de nosaltres mateixos, si ens jutgem per la trista experiència del que hem estat capaços de fer, tant a nivell individual com la humanitat en el seu conjunt, francament és difícil estimar-nos i estimar-se. Ens passarà el que li passa a la Maruja Torres, que com més gent coneix, més bé li cauen els Corleone.\nPer aquesta raó, l’amor als altres és el distintiu del cristià (“en això coneixeran que sou els meus deixebles”), perquè només Jesús ens revela qui és de debò l’ésser humà. Ningú ens pot superar en l’amor perquè només el cristià sap que, per damunt dels camps de concentració, per damunt de la violència domèstica, per damunt dels zones de producció per a l’exportació en el 3r món, Déu ha mort per nosaltres en una Creu. Només el cristià sap que som estimats i que hem d’estimar amb un amor sense mesura, un amor que és prou per si mateix, satisfà per si sol i per causa seva. El seu premi i el seu mèrit s’identifiquen amb ell mateix. L’amor no requereix cap altre motiu fora d’ell mateix, ni tampoc cap profit: el seu fruit consisteix en la seva pràctica (això és de St Agustí, un autèntic crack).\nUn amor sense mesura… Recordes la pregunta que Cefes li va fer al Senyor?: quants cops hauré de perdonar el meu germà si m’ofèn: fins a set vegades? –suposo que per Pere, set vegades debia ser el rècord Guiness de la misericòrdia–. I la cara de pasta boniato que se li va posar quan Jesús li va contestar: no et dic fins a set vegades, sinó setanta vegades set! És la mateixa pregunta que ens fem a casa, a l’oficina, quan sona el telèfon i ningú no l’agafa: ¿fins quants cops l’hauré d’agafar jo? ¿fins a 7 vegades?… Després de tot el que hem dit, davant de totes les situacions quotidianes en les que es posa a prova la nostra paciència, el millor és canviar la perspectiva, seguir la revolució copernicana que ens proposa Jesús: no et preguntis fins on estàs obligat a fer, pregunta’t més aviat: què esperen els altres de mi?… No facis el ronso ii agafa el telèfon d’una vegada.


IdCat mòbil per a la tramitació de prestacions - Ajuntament de les Franqueses del Vallès\nPortada > Actualitat > Notícies > IdCat mòbil per a la tramitació de prestacions\nIdCat mòbil per a la tramitació de prestacions\nEs pot obtenir en menys d’un minut i permet identificar-nos més fàcilment davant les administracions catalanes.\nEl tancament dels punts d’atenció on es podien tramitar les prestacions de la pensió no contributiva en la seva modalitat de jubilació (PNC-Jubilació) i la del complement associat a la mateixa, juntament amb la prestació per al manteniment de les despeses de la llar per a determinats col·lectius i la prestació per atendre les necessitats bàsiques, ha provocat que s’estableixin criteris excepcionals per a la tramitació d’aquestes prestacions.\nMalgrat els tràmits disposen d’un canal de presentació per autoservei (per internet, via GENCAT Tràmits), el fet de requerir d’un certificat digital (IdCat, DNI, FNMT, etc.) comporta que el canal presencial sigui l’escollit per la majoria de persones que sol·liciten aquestes prestacions.\nDavant la impossibilitat de realitzar aquests tràmits de forma presencial, s’ha habilitat l’ús de l’IdCat mòbil per a la gestió d’aquestes tres prestacions, com a criteris excepcionals per a l’ús dels sistemes d’identificació i signatura electrònica en el decurs de la vigència de l’estat d’alarma decretat a causa de la pandèmia de COVID-19. Aquesta flexibilització pot comportar que, amb posterioritat, els òrgans de gestió realitzin la comprovació i validació de la identificació de la persona sol·licitant.\nAmpliació de l’eSocial\nA principis del mes de març de 2020, el Departament de Treball, Afers socials i Família de la Generalitat de Catalunya va ampliar l’abast de la plataforma eSocial, incorporant la tramitació de la pensió no contributiva en la seva modalitat de jubilació (PNC-Jubilació) i la del complement associat a la mateixa, juntament amb la prestació per al manteniment de les despeses de la llar per a determinats col·lectius i la prestació per atendre les necessitats bàsiques.\nAquesta nova activació a eSocial ha coincidit amb l’estat d’alarma ocasionat per la pandèmia del Covid-19, fet que ha comportat la creació de nous mecanismes que permeten la tramitació d’aquestes prestacions davant la dificultat de realitzar-ho pels canals habituals.


3 botons i START: Curiositats de la història dels videojocs: Anuncis (16a part)\nCuriositats de la història dels videojocs: Anuncis (16a part)\nAquesta secció (subsecció, en realitat) dels anuncis és immortal. Desapareix durant un temps, però sempre acaba tornant. No m'estranyarà el dia que no sàpiga què més posar-hi, però mentre se'm vagin acudint coses l'aniré rescatant. Avui he pensat en buscar anuncis dels Dragon Quest. Sí, avui estic temàtic...\nUna saga tan important dins la història dels RPG havia de tenir, per força, anuncis protagonitzats per actors de carn i ossos. Als japonesos els agrada molt, fer anuncis de videojocs d'aquesta manera, però quan en veiem alguns exemples ens adonarem que, als americans, també.\nAquest és el més recent, del Dragon Quest IX, el primer de la saga creat expressament per a la Nintendo DS. En un context molt japonès però gens extravagant com en d'altres que veurem després, centra l'atenció en la possibilitat del multijugador, que arriba per primer cop en aquesta entrega.\nUn altre del mateix joc, però aquest cop molt més semblant al que estem acostumats a veure quan els japonesos fan anuncis de jocs. Els americans tenen un altre estil, tiren més de personatges famosos, com l'actor Seth Green (veu del personatge d'en Chris Griffin a Family Guy, entre altres coses):\nRetrocedim en el temps (normal, si hem començat pel més recent) per veure'n un del Dragon Quest V en la seva versió per a la Nintendo DS:\nFet per a un públic clarament japonès, els actors són occidentals (com els personatges del joc, de fet) i els han doblat en japonès. Deixant de banda aquest detall, el realisme de la roba i l'ambientació no sembla una de les preocupacions principals dels que han creat l'anunci.\nAquest ja m'agrada més, probablement perquè és el Dragon Quest al que estic jugant des de fa mesos. És el del remake del IV novament per a la DS. Els actors, aquest cop, no estan doblats, sinó subtitulats. I precisament per això entenc què diuen, perquè m'és més fàcil llegir el text en japonès que desxifrar no només què diuen, sinó en quin idioma estan parlant.\nI quedava la tercera manera de fer-ho: actors occidentals, parlant en un idioma occidental (en aquest cas un molt identificable anglès) i tot plegat subtitulat en japonès. Per cert, es tracta del Dragon Quest VII, que només va sortir per a la Playstation. No vull posar tampoc tots els vídeos de tots els títols de la saga, però el que no podia faltar és el primer de tots:\nEl Dragon Quest de la NES! El primer! Va sortir només al Japó... tot i que en realitat també va arribar als Estats Units, amb el nom de Dragon Warrior. Bé, almenys la versió de la NES, que s'ha de dir que havia sortit simultàniament per a l'MSX. La qualitat del vídeo ajuda a que ens fiquem en el context d'aquella època, eh? Corria el 1986, llavors. Però el que reservava per al final... ui, el que reservava per al final... Torna a ser un dels remakes de la Nintendo DS, aquest cop l'últim que ha sortit, el Dragon Quest VI. I també s'ha optat pels occidentals parlant en el seu idioma i subtítols en japonès. Però aquest cop l'idioma dels actors no era l'anglès:\nImpressionant... I ells, que només són actors (sense gaire qualitat interpretativa, però), com que els paguen per actuar no comenten que el text no té cap sentit ni sona natural. Bé, ni ells ni ningú de l'equip, que també hi havia occidentals a l'staff tècnic, com podem veure al making of:\nAquest anunci és força conegut per això, i és que té delicte. En fi, ja hem fet un repàs a alguns dels anuncis que han promocionat les entregues dels diversos Dragon Quest al llarg de la història, uns anuncis que no són pas obres mestres però que per a un videojugador, i especialment un que segueixi la franquícia, tenen un valor incalculable.\nPublicat per Moroboshi a 17:31\nEtiquetes de comentaris: Anuncis, Dragon Quest\nRoy Ramker 18 de desembre de 2010 a les 17:56\nL'anunci del Dragon Quest VI ha passat a l'història per mèrits propis, és tan increíble como mític. Tot sembla de sèrie B, pero segur que els japonesos ho veuen com algo molt épic xD


«De Viena al Mediterrani» obrirà el festival de s'Agaró - Diari de Girona\n«De Viena al Mediterrani» obrirà el festival de s'Agaró\nEl cicle oferirà un concert gairebé cada cap de setmana des d'aquest dissabte fins al 21 de setembre\n«De Viena al Mediterrani» obrirà el festival de s'Agaró Diari de Girona\nS'Agaró està a punt de donar el tret de sortida a la 22a edició del seu Festival Internacional de Música, amb un programa de nou concerts a l'església de Nostra Senyora de l'Esperança entre el 20 de juliol i el 21 de setembre. Hi haurà un concert cada cap de setmana excepte el darrer d'agost.\nEl primer concert tindrà lloc, doncs, aquest dissabte i anirà a càrrec de Nadezda Tokareva i Anna Ferrer, amb el títol De Viena al Mediterrani. El següent diumenge, dia 28, serà el torn de Sugiko Chien i Luca Arnaldo Colombo, que presentaran Les Estacions de Yoshinao Nakada i Astor Piazzolla.\nEl diumenge 4 d'agost arribarà el torn d' El somni romàntic del Duo Pitros, mentre que l'11 d'agost Azamat Zheltirguzov i Timur Urmancheyev oferiran Les més cèlebres romances russes. El dissabte 17 d'agost, la Johann Strauss Chambert Orchestra interpretarà Passions musicals de Viena, mentre que Gordana Nedeliovska i Elena Atanasovska donaran a conèixer el dia 24 totes les possibilitats sonores de l'oboè.\nJa al setembre, el dia 7 Mariusz Monczak, Nadia Monczak i Steven Massicotte oferiran un viatge musical per França, mentre que el dia 14 Patrick de Ritis, Sacha de Ritis i Michaela de Amicis faran un homenatge a l'òpera. El cicle acabarà el 21 de setembre amb Henryk Blazej i Teresa Kaban.\nAquest festival dona continuïtat a l'històric festival de Senya Blanca, iniciat per Eduard Toldrà i continuat per Xavier Montsalvatge. Es tracta d'una iniciativa de l'Associació Cultural Pau Casals amb el patrocini de l'Ajuntament de Castell-Platja d'Aro i el suport del Departament de Cultura, la Diputació i de diversos mitjans de comunicació, entitats i empreses.


Portal de Malloles i Muralles de Pere III - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nVic - Portal de Malloles\nEl Vic més antic es trobava reclós dins d’un recinte emmurallat, que ja es coneix des del segle XII. Després, sota les ordres del rei Pere III el Cerimoniós , entre 1368 i finals del segle XIV, es van construir unes noves muralles. Segles més tard, Joan Josep d’Àustria, l’any 1655, va manar enderrocar tots els edificis que tocaven les muralles; fruit d’això van aparèixer les rambles que envolten actualmente la ciutat.\nVic - Muralla de Pere III\nDels set portals i la quarentana de torres que confinguraven la muralla de Vic només es conserven tres i un gran fragment de parament de muralla corresponent a la rambla de Montcada. A l’extrem del carrer de la Ramada es conserven testimonis d’una d’aquestes torres del portal de Malloles .\nEn el llenç de muralla es conserven les argolles destinades a lligar els animals de peu rodó (mules, matxos, cavalls...) quan restaven exposats en el decurs d’alguna fira.\nCom arribar a Portal de Malloles i Muralles de Pere III ?


Sat—26 Jan at 11:00 to 18:00h.*Per a tots els públics i edats.Fabra i Coats – Fàbrica de Creació5 € dinar inclòs (un plat d’arròs del laboratori maestro paellero + marc sempere) i si no vols arròs sempre podràs degustar alguns platillos que ens prepararà La Soleà a preus assequibles.Reserva dels itineraris bacanal@salmon-dance.com\nPer segon any torna la BACANAL SÂLMON<, en aquesta ocasió vinculada a la programació d’Art, Educació i Comunitat del Festival. Hem preparat un programa de propostes d’11h a 18h ple d’experiències compartides perquè creïs el teu itinerari i participis activament de tallers, trobades i accions. Un dia per estar juntes, amb persones conegudes, desconegudes i de totes les edats. Una manera diferent i participativa d’apropar-nos a les arts vives contemporànies i transmetre’ns coneixement en codi obert i de tu a tu.\nEntrada 5€ (reserva la teva entrada i no et quedis sense plaça al recorregut que més t’agrada). I si només tens mig dia també ho hem pensat, pregunta’ns i mirem de fer-te un itinerari a mida.\n>> Els aforaments són limitats, no badis.\nITINERARIS INTERGENERACIONALS QUE ET PROPOSEM:\n1_DE 6 A 99 ANYS >> Apunat’t al taller de cine experimental de Guy Sherwin i al taller de cos i objectes de Macarena Recuerda.\n2_DE 9 A 99 ANYS >> Apunta’t a imaginar ficcions radiofòniques amb Laura Liz i a crear composicions musicals impossibles amb Oscar Bueno.\n3_DE 15 A 99 ANYS >> Apunta’t a desencarcarar l’escriptura amb Martí Sales i a descolonitzar gestos amb el col·lectiu La Agencia.\n4_DE 18 A 99 ANYS >> Apunta’t a inventar paelles valencianes amb el Marc Sempere Moya i a passejar sota la mirada del cine amb Orquestina de Pigmeos.\nT’apuntis a l’itinerari que t’apuntis farem una parada en el viatge per compartir totes juntes una BACANAL PAELLERA al migdia. I a part dels recorreguts gaudirem de les performances de Guy Sherwing i Lynn Loo i de Javier Cruz i Fernando Gandasegui i de l’obertura del taller de “covers” d’Aristeo Mora.\nAmb l’entrada genèrica de la BACANAL pots assistir als tallers que hagis reservat (o si queden places a d’altres que no tenies previst) i a les performances.


“Una papallona que, amb el seu aleteig, agita l'aire de Pequín avui, pot desencadenar en una tempesta el mes que ve a Nova York”\nAixò és el que Eduard Lorenz, mort aquesta setmana passada, va intentar explicar en la seva teoria del caos. Unes mínimes diferències en les condicions inicials, pot generar grans pertorbacions en el resultat final.\nLa comparació que vull fer entre la meteorologia i les relacions personals s’intueix, així que només escriure per ordre o no, un llistat de condicions inicials que com un aleteig d’una papallona poden provocar una tempesta o un canvi important, un temps més enllà o no tant enllà, en la condició de les nostres vides:\nUn petó, un somriure, una encaixada de mans, una abraçada, una mirada, un paraula, una cançó xiuxiuejada a l’orella, una carícia, un cafè a mitja tarda, unes gotes de pluja, un llibre amb dedicatòria, una nit de conversa, un crit o un petó que no s’ha fet.\ncites metàfores reflexions\nEtiquetes de comentaris: cites metàfores reflexions\nNo puc fer ni dir res més que donar-te la raó. Totalment d'acord.\n19 d’abril de 2008 a les 13:34\nJo crec que absolutament tot el que fem té unes conseqüències, a vegades més visibles, altres més imperceptibles. Les relacions personals són això, interconexions entre persones, entre totes aquelles parts que les conformen. Hi ha tants factors, tants sentiments, tants pensaments, tants gestos... que se'ns escapa de les mans! Una bona reflexió estrip!!!\n19 d’abril de 2008 a les 15:00\nPerfecte! (No cal cap més paraula) :)\n19 d’abril de 2008 a les 15:23\n... o un polvo mal donat, que pot arribat a ser fatal!\n19 d’abril de 2008 a les 15:55\nUn post molt ben trobat!\nSempre ens quedarà aquell petó, aquella paraula a cau d'orella, aquella encaixada de mans... però també aquell menyspreu fora de lloc, aquella mirada freda, aquell gest dolorós... Es nota que m'han fet mal, no?\nGràcies pel post, fa pensar. Petons\n19 d’abril de 2008 a les 18:33\nUn post perfecte, sí. És tb com la papallona, desencadena i provoca sensacions (que no sé pas en què acabaràn). M'ha agradat molt.\n19 d’abril de 2008 a les 19:33\nostres, quin post més bunik!\nhe de dir que de la teva llista crec que el que sempre em sabrà greu són els petons no donats... tant sí sóc jo que no goso donar-los, com si és l'altre que no gosa fer-los.\n19 d’abril de 2008 a les 20:29\nLa reflexió és interessant, però tu l'eleves a poesia. Segurament has vist la pel·lícula "Babel", oi? Una bona altra manera de tractar el tema.\n19 d’abril de 2008 a les 23:37\nQualsevol de les coses que cites poden canviar totalment el rumb d'una relació personal si es duen a terme, o es deixen de fer, en el moment indicat. L'efecte papallona, una teoria que m'encanta.\n20 d’abril de 2008 a les 1:23\nA mi sempre em queda mal record dels petons que no he fet.\n20 d’abril de 2008 a les 13:02\ngràcies per la opinió, potser m'havia oblidat afegir a llista, això: un comentari\nfada, no he vist babel, però si va d'això, ja la buscaré.\nnúr i striper, els petons no donats us han cridat l'atenció, eh! Es mereixen un bon escrit.\ni encara que algú ha dit, un post ferfecte, no ho crec, com va dir la iruna en un dels seus escrits: "no sóc perfecte, ho sento"\n20 d’abril de 2008 a les 15:07\nem quedo amb el café de mitja tarda i la pluja.. si, l´efecte papallona, molt ben descrit.\n20 d’abril de 2008 a les 17:22\neps! jo he dit un post perfecte! a mi m'ho sembla, ho creguis tu o no... A més, lo de que "no sóc perfecte, ho sento", qui ho diu ( a part de la Iruna), el post? ;-)\naina, gràcies. i una cafè mentre plou i t'ho mires per la finestra, també.\nd'acord, d'acord!! bruixoleta, merci.\n20 d’abril de 2008 a les 21:48\nl'ultim paragraf, genial. ;)\n21 d’abril de 2008 a les 0:01\nl'últim comentari també! jaja\n21 d’abril de 2008 a les 15:08


L’imperi contraataca (Fernando Trias de Bes)\nFERNANDO TRIAS DE BES 03/05/2015 20:25\n“Fa molt de temps, en una galàxia molt, molt llunyana...” Així comencen totes les entregues de la sèrie Star Wars, de la qual sóc un gran fan, gairebé mitòman. Poca gent sap que George Lucas tenia més interès a descriure els cicles de la política que no pas a explicar una història de naus espacials. Els jedis, la Força, les espases làser, l’Estrella de la Mort... Tot això era el revestiment d’una tesi molt interessant sobre els processos del poder polític observats en la història de les civilitzacions, començant per l’Imperi Romà.\nLa tesi de Lucas és senzilla. Des de sempre, les nacions han cercat sistemes lliures, democràtics, basats en formes de representació social. Es produeix una expansió econòmica, un apogeu, temps d’esperança i prosperitat. Però una relaxació del control dels governants provoca un càncer social: la corrupció s’acomoda en el poder i acaba generant una crisi de governació. Llavors és quan el poble s’aixeca indignat i comença a donar suport a partits extremistes que assegurin l’ordre. Aquests extremistes són dictadures encobertes que inicialment prometen la pau, l’ordre i la llibertat. En realitat són imperis i porten llargs períodes de totalitarisme.\nA Star Wars veiem com una república acaba sent transformada en un imperi. El cop d’estat es fa des de dintre, és el mateix Senat qui dóna facultats temporals a un partit per acabar amb la corrupció. A poc a poc arriba l’autocràcia. Però aquests sistemes estan condemnats a fracassar. Sempre surten forces rebels que buscaran enderrocar el despotisme. I fan tornar la república a través d’una revolució. Tot anirà bé unes dècades. Fins que aparegui de nou la corrupció. I tornem a començar.\nFa molt de temps, en una galàxia no tan llunyana...


El Barça té facilitat per a la nostàlgia i l’autocomplaença. Al 2002, s’agenollava en record del dream team, sense fer res per abandonar la vulgaritat; al 2007 s’encantava davant la decadència...\nLes clavegueres de la política\nPocs mesos després de la mort de Cristina Cervià, uns quants amics seus, gent de teatre, van pensar a fer-li un homenatge. No podia ser, de cap manera, un elogi fúnebre. Havia de ser, sobretot, una...\nL’independentisme no està en el seu millor moment, principalment perquè l’Estat l’hi té posat el genoll al coll i, en aquesta situació, no tots els independentistes actuen igual. Això no treu...\nLa pandèmia del coronavirus ens ha portat a viure aquests últims mesos astorats, enrocats, simplificats i domats tot de forma alarmant. No hi estem acostumats, no hi ha manual d’instruccions i tampoc...\nCarles Puigdemont no hauria deixat en suspens la declaració d’independència de Catalunya el 2017, Franklin D. Roosvelt no hauria permès l’atac japonès a Pearl Harbour de 1941, Lluís XVI hauria...\nRecorden quan la investidura de Pedro Sánchez i el govern més progressista a Espanya des de la República estaven en joc? Recorden allò del conflicte polític amb Catalunya i la mesa de diàleg entre...\nL’exemple dels polítics\nTenim uns polítics exemplars. S’equivoquen de mig a mig aquells que els desqualifiquen a l’engròs per pensar més en ells, els seus partits, els seus hortets i les seves batalletes que en la gent...\nVergonyes a l’aire\nHo ha tornat a fer. La democràcia espanyola ha tornat a ensenyar les seves vergonyes, aquest cop consentint que Juan Antonio González Pacheco, àlies Billy el Niño, deixi aquest món sense haver estat...


XAREL·10: Endevinalla 990\nE990.- En alt lloc estic / i sempre esperant / a qui sol·liciti / de la meva carn.\nLes llonganisses penjades del sostre.\nO un pernil. Coi, quina gana!\nPodria ser un pernil, sí!\nUn penjat en una vila de caníbals.\nEsteu tots (menys en PONS :-D) molt ben situats per trobar la resposta correcta... però cap de vosaltres l'ha trobat encara. ;-)\nUn fuet de Casa Tarradelles\nXAVIER: Continues ben situat... però no. :-)\nLLUÏSA: Tu ja has marxat de lloc... així que encara menys. ;-)\nDoncs m'oblido del peix i provo una altra cosa.\nI si és l'assecador? Normalment és un lloc alt.\nLLUÏSA: Fas bé de deixar la parada del peix... però un assecador no és la solució que busquem. :-)\nCARME: Amb el xoriço et dic el mateix que amb la llonganissa, el pernil, la cansalada o el fuet, el lloc és correcte però la resposta no. ;-)\nPONS: Això, tu ves a la teva. No cal que llegeixis els comentaris dels altres, no. :-DD\nVeig que encara no ha sortit la butifarra.\nLLUÏSA: No havia sortit la butifarra però està en el mateix sac que la llonganissa, el pernil, la cansalada, el fuet o el xoriço i, per tant, tampoc és la resposta correcta.\nPer ajudar-vos una mica, us puc dir que imagineu que estem jugant al joc del "veig, veig". Com us he comentat vàries vegades, esteu al lloc correcte però encara no heu vist la solució que busca el LLIBRE. Sort! :-)\nMmmm La vedella sencera?\nPS: Llegir els comentaris dels altres no es fer trampa? Jo sempre jugo a cegues...\nPONS: Tampoc és la vedella sencera però molt bé per anar descartant, almenys ja hem anat més enllà de la secció porcina. ;-))\nPS: Entenc la satisfacció que dóna encertar un enigma amb el propi esforç... però que em dius de fer-ho aprofitant-se de l'esforç dels altres i de pistes que van deixant. :-DD\nUn rat penat? 😅\nCARME: No, res d'això. Com us he anat dient als comentaris, la majoria de vosaltres estàveu molt ben situats per trobar la resposta però amb aquest ratpenat tornes a marxar de lloc. Potser un primer pas seria tenir clar quin és aquest lloc on ens hem de situar per encertar la solució i, una vegada aclarit això, després continuar jugant al "veig, veig". ;-))\nJa que ės un joc, seguim jugant.\nSi fins ara no és res que està penjat (segur que ens hem deixat coses), potser és on està penjat. I si fos ganxo?\nLLUÏSA: No, la resposta que busquem no és un ganxo. Però com que tens raó que del que es tracta és seguir jugant, deixa'm ajudar-vos una mica fent-vos notar (potser ja és hora de fer-ho :-DD) que aquesta premissa que implica que la solució ha de ser "alguna cosa penjada" l'heu decidit vosaltres pel vostre compte, si repassem l'endevinalla veurem que l'enunciat parla "d'un lloc alt" però en cap cas ens diu res de "penjats". ;-))\nAmb la darrera endevinalla que pregunta quin ofici és el que s'entreté a matar lletres, encara que no li trobo la solució... m'ha fet pensar simaquesta endevinalla pendent no seria també un ofici. I lligat a les llonganisses i altres coses penjades he pensat que pidria ser un que ven carn, ja sigui carnisser o cansalader. Acostumen a tenir una tarima més alta que el terra i estan esperant que els hi demanin carn. A veure si hi ha sort...\nQuina gràcia aquestes associacions d'idees...\nCARME: Doncs sí. Malgrat que tots vau pensar primer en diferents tipus de carn, l'endevinalla ens parlava del venedor d'aquesta carn que, darrere del taulell i (com molt bé indiques) damunt d'una tarima, espera que li demanem el seu producte. Efectivament, un carnisser és la solució correcta. Felicitats!! :-))


Com moblar la teva golfa - api.cat\nHome Decoración\t6 Idees per donar-li un bon ús a la teva golfa\n6 Idees per donar-li un bon ús a la teva golfa\nby Anna Gaya January 23, 2015 0 comment\nPrimer de tot, dir-te que si tens la sort de tenir una golfa a la teva casa, ets molt afortunat/a. És un espai de la llar excepcional i amb moltes possibilitats per crear ambients de somni per a tot tipus de famílies i per a tots els gustos.\nTothom ha somiat alguna vegada amb tenir una golfa i molts, una vegada la tenen, no li acaben de treure partit que podrien i l’acaben convertint en una espècie de traster. No ho permetis! Avui, en api.cat et donem 6 idees per donar-li un bon ús a la teva golfa.\nUn dormitori de somni en la golfa\nTenir el teu dormitori a les golfes és de conte, si a més el decores amb un estil càlid com el nòrdic, el rústic o el shabby chic… el convertiràs en un autèntic oasi de pau i descans. Les claus decoratives seran la distribució dels mobles, la llum natural i el color de la fusta. Com t’agrada més, de blanc a l’estil nòrdic o en fusta rústica?\nLa biblioteca en la golfa\nSi ets amant dels llibres, no hi ha major regal que et puguis fer a tu mateix que crear a les golfes de casa teva a Girona un espai per als teus moments d’immersió en la lectura. Un racó únic i exclusiu, que com que no és una zona de pas a la casa, es converteix en un refugi per a tu. La decoració de la biblioteca a les golfes pot ser emocionant, segons el pendent del sostre necessitaràs fer prestatgeries a mesura, estudiar l’adreça de la llum natural, una bona butaca…\nLa teva oficina personal a les golfes\nCada vegada hi ha més persones que treballen totalment o parcialment des de casa; dissenyadors, il·lustradors, escriptors, periodistes… És el teu cas? Llavors sabràs que és vital tenir un espai de treball amb un ambient confortable i acollidor per poder concentrar-te. Les golfes son un lloc ideal, un ‘amagatall’ dins de casa on només existeixes tu i la teva feina.\nEl teu vestidor a les golfes\nAquesta idea és un somni per als amants de la moda, tant homes com dones. Un espai amb encant i exclusiu amb tot el mobiliari preparat per tenir a casa el més semblat a un vestidor com el dels grans estrelles de cine. Imagina tenir totes les teves sabates ben organitzades, les bosses ordenades, els vestits impecablement penjats… I tot això amb un gran mirall i una bona il·luminació per vestir-te amb tota la calma i comoditat del món. Una meravella!\nLa teva sala de cinema i jocs en les golfes\nSi quan vas a veure una bona pel·lícula a casa, t’ho prens com tot un esdeveniment, aquesta idea és la teva. Prepares les crispetes, la beguda, t’acomodes al sofà, ajustes el teu equip de ‘home cinema’ d’última tecnologia… i li dónes al play. Les golfes poden ser la teva sala de cinema particular i fins i tot la teva sala de jocs per quan vénen els teus amics si hi poses una taula de billar o una de ping-pong.\nEl dormitori dels petits de la casa en les golfes\nEls petits tenen alguna cosa màgica que els adults tendim a perdre amb el pas dels anys: una imaginació i creativitat màgiques. Que el seu dormitori estigui a les golfes, pot convertir-se en la seva major aventura diària i un espai ideal per al desenvolupament de la seva creativitat.\nTens unes golfes a casa? Quina utilitat li has donat? T’agraden aquestes idees? Explica’ns-ho!\nAvantatges i inconvenients de viure en una casa adossada\nQué és el reconeixement de deute en el lloguer?


informació - Swab Barcelona\n28 - 01 Octubre 2017\nSwab és una Fira d’Art Contemporani fundada per un col·leccionista d’art, el qual aporta una singular visió des del punt de vista del visitant i del receptor de la obra. Proposa trencar amb la imatge hermètica i elitista que a vegades rodeja el món de l’art contemporani aconseguint que sigui més accessible per al públic general.\nSwab vol ser una fira on descobreixis, no on veure de nou les obres presentades a altres fires d’art. És per això que el seu comitè de selecció, format per directors de galeries així com per professionals del món de l’art, no es conforma en seleccionar les propostes rebudes sino que realitza un procés comissarial de cerca i seguiment del treball de l’artista en qualsevol disciplina que representi d’alguna manera l’art emergent del seus països d’origen. Així Swab combina la participació tant per invitació com per aplicació.\nSwab es manté així doncs fidel als seus orígens de crear oportunitats per a accedir al mercat de l’art a galeries emergents o poc conegudes, a artistes i comissaris que inicien la seva carrera, difícil en el panorama actual amb tendències endogàmiques.\nSeguint aquesta premissa es va crear MYFAF al 2011, que dona la oportunitat a galeries joves que mai hagin participat a cap altra fira de presentar el seu programa patrocinat en la seva totalitat per Swab.\nSwab no només aposta per l'art emergent en l’àmbit creatiu sino que vol fomentar el col·leccionisme, donant suport a la iniciació d’aquesta pràctica a través de la participació d’artistes joves amb obres assequibles. Aquest nou col·leccionisme és important per a mantenir el mercat de l’art al nostre país i la seva continuïtat.\nTrencar la imatge elitista del món de l’art: accessible per al públic general.\nDescobrir, no tornar a veure.\nInvitació i aplicació: importància en l’art emergent.\nSuport a galeries joves.\nCrear oportunitats a galeries, artistes i comissaris.\nCrear nou col·leccionisme.\n18h. Inauguració Oficial Swab Barcelona 2016 (únicament amb invitació)\nDiumenge 01 octubre


Parc industrial INGRUINSA, av. Ojos Negros, 55, 46520, el Port de Sagunt.\nSituat en zona plana, amb rebaixos en voreres i senyalització tacte-visual en el paviment.\nExisteix senyalització contrastada, en relleu i amb pictogrames homologats, amb informació sobre espais i itineraris.\nConnexió wifi en tot l’hotel.\nExisteix una plaça reservada al pàrquing, a la planta -1, de 322 × 530 cm, sense senyalització vertical ni horitzontal.\nAccés sense desnivell fins a l’ascensor, amb porta de 97 cm d’ample lliure de pas.\nEntrada principal amb escala de set esglaons de 18 cm d’altura i 30 cm de petjada. Amb passamans a banda i banda i central, situats a 114 cm d’altura.\nPorta giratòria amb 176 cm d’ample lliure de pas, amb botó de reducció de velocitat i parada d’emergència. Amb possibilitat d’obertura total.\nEntrada alternativa mitjançant rampa de dos trams de 7-8% d’inclinació, 900 cm de longitud i més de 150 cm d’ample. Amb passamans a un costat situat a 111 cm d’altura.\nPorta alternativa d’emergència, de doble fulla amb més de 120 cm d’ample lliure de pas. Permet obertura des de l’interior, no des de l’exterior.\nEntrada principal amb escala sense bossell, amb sòcol de protecció a un costat. Amb senyalització lumínica en la contrapetja. Sense senyalització tacte-visual al principi i al final ni en cada esglaó. Amb passamans a banda i banda i central.\nEntrada principal mitjançant porta giratòria de vidre, sense senyalització visual contrastada.\nEntrada alternativa mitjançant rampa sense senyalització tacte-visual al principi i al final.\nPorta giratòria de vidre.\nSituada en planta baixa, amb accés sense desnivell.\nMostrador de 118 cm d’altura amb il·luminació directa.\nSituada en planta baixa, permet comunicació visual amb l’exterior.\nMostrador de 118 cm d’altura, sense bucle magnètic d’inducció. Existeix informació escrita sobre els serveis prestats.\nL’edifici compta amb planta baixa, quatre plantes superiors i soterrani. Totes elles comunicades mitjançant un mòdul de dos ascensors iguals i escala.\nA la planta baixa es troba la recepció, la cafeteria, el restaurant, tres salons i els lavabos comuns. A la primera planta es troba el gimnàs i les habitacions. A la segona, tercera i quarta planta es troba la resta d’habitacions. Al soterrani es troba el pàrquing.\nCorredors amb més de 120 cm d’ample lliure de pas.\nEn cada planta, itinerari lliure d’obstacles i d’elements voladissos.\nExisteixen portes de vidre amb senyalització de baix contrast.\nExisteixen panells de vidre sense senyalització visual contrastada.\nPoden existir catifes sense ancoratge.\nExisteixen senyals informatius amb pictogrames contrastats en relleu.\nLavabos en zones comunes\nExisteix una cabina adaptada en els lavabos d’homes i de dones.\nSense senyalització en porta amb SIA.\nPorta del lavabo sense desnivell, d’obertura cap a dins amb manilla, amb 77 cm d’ample lliure de pas. Amb moll de retorn. Davant i darrere de la porta existeix un espai igual o superior a 150 cm.\nPorta de la cabina sense desnivell, d’obertura cap a fora amb manilla, amb 78 cm d’ample lliure de pas. Sense moll de retorn.\nLavabo sense pedestal, de 83 cm d’altura. Altura lliure inferior de 62 cm i 60 cm de fons. Aixeta monocomandament.\nEspill no inclinat amb vora inferior a 121 cm del sòl.\nEspai d’accés al vàter de 21 cm pel costat dret, 91 cm per l’esquerre i més de 150 cm d’accés frontal. Seient del vàter a 41 cm d’altura.\nBarra de suport abatible a l’esquerra, situada a 62-77 cm d’altura i fixa a la dreta, situada a 80 cm d’altura. Separació entre barres de 65 cm.\nPenja-robes situat 151 cm d’altura.\nLavabos d’homes i dones senyalitzats amb textos en relleu, de baix contrast cromàtic. Situats a 182 cm d’altura.\nPorta de lavabo no contrastada respecte a paret. Portes de les cabines contrastades respecte a la paret.\nSense obstacles ni elements voladissos sense senyalitzar.\nSense banda lliure inferior en porta de cabines.\nL’hotel compta amb quatre habitacions adaptades, les 115, 215, 315 i 415.\nPorta amb 78 cm d’ample lliure de pas, d’obertura cap a l’interior. Davant i darrere de la porta es pot inscriure un cercle de 150 cm de diàmetre.\nAccés al llit de més de 100 cm per tots dos costats i 127 cm d’accés frontal.\nLlits de 62 cm d’altura amb accés a mecanismes de control lumínic.\nMecanismes de control ambiental situats al 151 cm d’altura.\nBaldes i calaixos de l’armari a altures compreses entre els 15-179 cm. Penjadors situats a 172 cm. Caixa forta a 82 cm.\nCorredors i zones de pas amb més de 150 cm d’ample lliure de pas.\nDisposa d’espill de cos sencer.\nMinibar situat a 44 cm d’altura.\nL’habitació 115 compta amb terrassa, amb accés mitjançant escaló de 18 cm.\nNumeració de l’habitació amb relleu i contrast cromàtic, situada 165 cm d’altura.\nPorta del lavabo contrastada respecte a la paret. Dins del lavabo, il·luminació homogènia.\nAmb connexió a Internet. Existeix informació escrita dels serveis prestats per l’hotel.\nPorta d’obertura cap a fora amb manilla, amb 81 cm d’ample lliure de pas. Sense moll de retorn.\nLavabo a 79 cm d’altura, sense pedestal, amb 62 cm d’altura lliure inferior i 50 cm de fons. Aixeta monocomandament.\nEspill no inclinat amb vora inferior a 96 cm d’altura.\nEspai d’accés al vàter de 17 cm pel costat dret, 105 cm per l’esquerre i més de 150 cm d’accés frontal. Seient situat a 43 cm d’altura.\nBarra de suport abatible al costat esquerre a 79 cm d’altura i fixa al costat dret a 61-78 cm d’altura. Separació entre barres de 74 cm.\nDutxa amb cella de 2 cm, amb cortina. Sòl antilliscant. Accés frontal de més de 150 cm, 16 cm per l’esquerra i 45 cm per la dreta. Altura de la dutxa regulable.\nSeient abatible fix a la paret, de 43 cm d’alt, 43 cm d’ample i 40 cm de fons. Aixeta monocomandament situat a 109 cm d’altura. Barra de suport fixa horitzontal, situada a 18 cm del seient i a 81 cm d’altura.\nEl lavabo de la primera planta no disposa de seient abatible.\nAccessoris del lavabo situats a 102-150 cm d’altura.\nCompta amb telèfon dins del lavabo.\nL’hotel compta amb un mòdul de dos ascensors iguals, que comunica totes les plantes de l’edifici.\nAscensors amb ample lliure de pas de 91 cm i cabina de 140 × 107 cm. Botons de telefonada a 100-105 cm d’altura. Botons interiors a 91-120 cm d’altura. Passamans situat a 90 cm d’altura. Amb espill lateral de cos sencer.\nAscensor amb botons contrastats, en braille i amb alt relleu. No compta amb senyals sonors que indiquen la planta de parada i el sentit del desplaçament. Sense franja tacte-visual en el sòl enfront de la porta. Compta amb senyal d’alarma sonora i intèrfon.\nAmb informació visual en la cabina, però no en l’exterior.\nL’hotel compta amb una escala que comunica totes les plantes de l’edifici.\nEn cada planta compta amb dos trams de màxim 10 escalons homogenis, de 18 cm d’altura i 31 cm de petjada. Amb passamans senzill a un costat, situat 104 cm d’altura. No prolongat en replans intermedis ni en àrees d’embarcament-desembarcament.\nCada planta compta amb dos trams de màxim 10 escalons homogenis, de 18 cm d’altura i 31 cm de petjada. Amb passamans senzill a un costat, no prolongat en altiplans i en àrees d’embarcament/desembarcament. Sense senyalització tacte-visual al principi i al final de l’escala.\nEscalons sense bossell, amb senyalització tacte-visual i amb sòcol de protecció a un costat.\nSituada a nivell de carrer, en l’exterior, amb itinerari accessible.\nDisposa de rampa d’accés a l’interior del got.\nWC no adaptat.\nPoden existir escalons i desnivells aïllats sense senyalització tacte-visual.\nHorari: de dilluns a diumenge de 19.00 h a 23.00 h.\nSituada en planta baixa amb itinerari accessible.\nBarra amb 116 cm d’altura.\nTaules monopeu de 50 cm d’altura.\nEspai en corredors de més de 120 cm d’ample lliure de pas i més de 100 cm d’espai lliure entre taules.\nAmb catifes sense ancoratge.\nSituada en planta baixa amb itinerari lliure d’obstacles.\nBarra de 116 cm d’altura amb il·luminació directa.\nHorari: desdejunis de dilluns a divendres de 7.00 h a 10.30 h, dissabtes, diumenges i festius de 8.00 h a 11.30 h.\nSopars de dilluns a dijous de 21.00 h a 23.00 h.\nOfereix menú adaptable per a celíacs.\nSituat en planta baixa amb itinerari accessible.\nEntrada amb més de 150 cm d’ample lliure de pas.\nTaules monopeu sense travesser, de 69 cm d’altura. En la part inferior, 67 cm d’alt, 36 cm d’ample i 36 cm de fons.\nEspai entre taules d’almenys 84 cm.\nBarra d’autoservei de 93-103 cm d’altura, sense fons ni altura lliure inferior. Aliments i objectes situats a 15-115 cm d’altura.\nCarta amb textos de font mitjana contrastats.\nL’hotel compta amb tres salons situats a la planta baixa. Amb itinerari accessible, sense desnivell. Paviment homogeni i antilliscant.\nPortes de més de 120 cm d’ample lliure de pas.\nTaules bipeu sense travesser, de 75 cm d’altura. En la part inferior, 67 cm d’alt, més de 150 cm d’ample i més de 50 cm de fons.\nL’hotel compta amb tres salons situats a la planta baixa. Amb itinerari lliure d’obstacles.\nSituat a la planta primera amb itinerari accessible mitjançant ascensor.\nPorta d’accés al gimnàs d’obertura cap a l’exterior, amb 78 cm d’ample lliure de pas.\nDisposa de vestuari.\nPorta d’accés al vestuari d’obertura cap a dins, amb 78 cm d’ample lliure de pas. Sense moll de retorn.\nLlitera per a canvi de 43 × 91 × 51 cm.\nLavabo de 85 cm d’altura, sense pedestal, amb 79 cm altura lliure inferior i 48 cm de fons. Aixeta monocomandament.\nEspill no inclinat amb vora inferior a 101 cm d’altura.\nEspai d’accés al vàter de més de 150 cm pel costat dret, 33 cm per l’esquerre i més de 150 cm d’accés frontal. Seient del vàter a 45 cm d’altura.\nBarra de suport abatible a la dreta de 66-81 cm d’altura i fixa l’esquerra de 80 cm. Separació entre barres de 71 cm.\nDutxa amb cella de 4 cm. Accés a dutxa de 60 cm.\nAccés a la sauna mitjançant escaló de 12 cm.\nDisposa de telèfon a l’interior del gimnàs.\nNextNext project:Hotel els Arenals


Pesta | enciclopèdia.cat\n‹ El que cal saber de la parotiditis Poliomielitis ›\nLa pesta és una malaltia infecciosa d’origen bacterià que afecta nombrosos animals, especialment rosegadors, i que accidentalment pot transmetre’s a l’home per la picada de puces que s’alimenten normalment de la sang dels rosegadors.\nLa pesta fou, en èpoques passades, una de les malalties infeccioses més temudes i difoses. Les pandèmies de pesta que es van produir al segle VI i al segle XIV van modificar substancialment la demografia del món aleshores conegut. A finals del segle XIX va produir una altra pandèmia important, originada a la Xina, que també es va difondre a diversos continents. Actualment, la pesta continua essent endèmica en algunes regions d’Àsia, Àfrica i Amèrica del Sud; al nostre medi, però, la incidència és pràcticament nul·la. D’altra part, l’adveniment dels antibiòtics ha modificat radicalment el pronòstic de la malaltia.


FOOTJOY - GUANT DE GOLF HOME\nMILLORA DE LA DURABILITAT El rendiment avançat de cuir augmenta el tacte, la durabilitat i el rendiment de l'adherència en àrees clau d'estrès.\nAJUST EXTRAORDINARI L'exclusiu material FiberSof proporciona la combinació més avançada d'ajust consistent, sensació suau i adherència segura.\nTANCAMENT SEGUR El tancament patentat de ComforTab s'adapta còmodament a un ajust i sensació segurs i fiables.\nMALLA RESPIRABLE Malla Malla suau en artells millora la transpiració, comoditat i flexibilitat.\nFOOTJOY POLO PIQUE SS CAMISA ATH BLAU CLAR - POLO HOME\nFOOTJOY SKRETCH PIQUE SOLID ATHLETIC FIT MAROON - POLO HOMBRE\nTITLEIST PROV1X - BOLES\nRendiment total de cada jugadorAmb el nou Titleist pro V1x pilota degolf,vostè experimentarà encara més consistent vol de pilota, distància extraordinària amb alt to i baix efecte en el joc llarg. A més del control sobre el verd Pica i Para (Drop-and-Stop), amb una sensació suau i gran durabilitat.\nFOOTJOY eCOMFORT NEGRE - SABATA HOME\nODYSSEY BLANC CALENT PRO 7 - PUTTER 2019\nWhite Hot Odyssey Putters estan fets amb un disseny sofisticat per al so, la sensació i el rendiment més consistents a través de l'àrea d'impacte. El nou procés de tall de fresat làser permet toleràncies ajustades per a una major consistència.


Els usos i riscos de les xarxes socials, la primera de les xerrades que ha organitzat l'AFA Escola Pia d'Olot - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Els usos i riscos de les xarxes socials, la primera de les xerrades que ha organitzat l’AFA Escola Pia d’Olot\nQuins usos, riscos i oportunitats ens ofereixen les xarxes socials? Quin paper tenen les famílies en l’educació per un ús responsable? Aquestes són algunes de les moltes preguntes que va intentar resoldre la primera de les xerrades que l’AFA de l’Escola Pia d’Olot.\nEls joves d’avui dia utilitzen les xarxes socials com una nova manera de relacionar-se amb el món, exposen públicament el seu dia a dia, s’escriuen amb desconeguts o tenen accés a informacions de vegades poc contrastades, unes eines que de vegades costen de gestionar i que preocupen a molts pares i mares.\nPere Cornellà, mestre i pedagog: Quins riscos hi poden haver darrere les xarxes socials però també donar-hi una mica de volta, també es poden utilitzar de manera positiva, i que per tant són unes oportunitats que podem aprofitar tant pares com docents.\nPerò, aquestes eines, al final acaben tenint més avantatges o més inconvenients?\nPere Cornellà, mestre i pedagog: El problema es que moltes vegades es culpabilitzen les eines, l’aïllament és cosa de les xarxes socials, la violència és culpa dels videojocs…de vegades no és tant això sinó de com s’utilitza.\nLes xerrades es centren en temes d’actualitat que afecten a infants i joves amb l’objectiu de donar eines i recursos a les famílies i docents per tal de prevenir-los i afrontar-los.\nCoralí Balés, AFA Escola Pia Olot: Des de ja fa tres anys, l’AFA de l’Escola Pia vam crear un espai d’intercanvi on les persones poguessin expressar dubtes i inquietuds i rebre inputs o recursos per saber com afrontar l’educació dels seus fills.\nLa propera xerrada serà el 18 de març sobre com gestionar i prevenir el bulling des de casa i quin és el paper de les famílies i mestres davant l’assetjament escolar.\nRialles commemora el seu 40è aniversari amb una exposició participativa a Can Trincheria\nEls continuats robatoris en establiments del centre d'Olot preocupen i molt a l'associació de comerciants. En una entrevista a Les Notícies d'Olot Televisió, el president de l'ACO, Jordi Rovira, ha reconegut que "la seguretat hauria de ser molt millor" i ha…\nEl Ple de l’Ajuntament d’Olot aprova les tres mocions presentades pels grups\nEl ple de l’Ajuntament d’Olot va aprovar ahir la moció presentada per Esquerra per declarar l’emergència climàtica a la ciutat. Ho va fer amb el vot favorable de tots els grups i l’abstenció de la CUP. Anna Barnadas, ERC Aj. d'Olot: Ja que aquests…


BR | 23 de Març de 2018\nArchive For 23 de Març de 2018\n49 dies sense guanyar fora\nEl SM es desplaçarà aquesta nit a la pista del segon classificat, el Centre Catòlic de l’Hospitalet, per mirar de trencar la mala ratxa com a visitant. Des del 3 de febrer, quan els ribetans van superar el Tremp, l’equip no ha sigut capaç de rendir a les pistes del Tàrrega (65-47) ni del Martorell (96-66). Tot i que el rival d’avui és un dels més durs de la categoria – no perd a casa des de la jornada 5 contra el Santa Coloma -, el partit és una gran ocasió per retallar distàncies amb el segon lloc i guanyar confiança per la recta final de la temporada.\nCC 2a Catalana\nConsell Comarcal: L’Infantil Femení, campiones!\nL’Infantil Femení – Ausolan es va proclamar campió de lliga matemàticament a tres jornades pel final després de superar l’Hostalets per 6-10. L’empat del Monalco A dóna al Bàsquet Ribes un avantatge de 4 partits respecte el segon classificat i per tant el primer lloc definitiu a la classificació. L’equip de Gerard Pascual i Marta Cortés, a més, també encapçala la classificació en l’apartat de Valors.\nCampionat Comarcal Infantil Femení\nLa jornada de consell es va tancar amb la gran victòria de l’Aleví Mixte contra el líder, el CNB Vilanova Canigó (9-7), la quarta victòria del Benjamí A contra el Llebetx (6-10, seguim invictes), i l’empat del Benjamí B també contra el Llebetx (8-8).\nClassificació Benjamí A\nEl SM segueix refredat\nSón temps de refugiar-se en la defensa, el rebot, i l’escalfor del factor camp. El Bàsquet Ribes no viu el seu millor moment ofensiu (63 punts de mitja en els últims 4 partits), i mentre no arribi el bon temps, haurà de seguir treballant el doble per continuar guanyant partits. (més…)\nBàsquet Ribes – Bàsquet Neus, diumenge a les 19:00\nEl SM buscarà la sempre important quinzena victòria de la temporada aquest diumenge davant el Bàsquet Neus. L’equip de Santa Coloma ha demostrat la seva qualitat diverses vegades aquest any, però ha pecat d’irregularitat en molts trams de la temporada. (més…)\nEl SM s’oblida de competir per l’ascens\nPotser – esperem – només va ser durant 40 minuts una mala tarda de diumenge, però la imatge que va donar l’equip ribetà a Martorell dista molt de la dels equips que tenen objectius ambiciosos. (més…)


benvinguda / Articles sobre el tema ADN Padel\nEl FIP GOLD PERPIGNAN serà un dels tornejos europeus més importants del 2022 en un lloc històric: la plaça Catalunya. Tres anys després de l'Open de França als peus de Castillet, el padel torna a entrar...\nFranck Binisti Gener 12 2022 16 2022 juny\nEl FIP GOLD Perpinyà del 22 al 26 de juny de 2022\nEl FIP GOLD PERPIGNAN serà un dels tornejos més importants de França aquesta temporada. Tindrà lloc en una de les places més boniques del país: Place des Dames del 22 al 26...\nFranck Binisti 22 mai 2021 3 2021 juny\nOpen internacional de Canet-en-Roussillon: GO!\nLa primera edició de l 'Open International de Padel de Canet-en-Roussillon tindrà lloc del 18 al 22 d’agost de 2021. Sens dubte, serà un dels esdeveniments més importants d’Europa. Un moment excepcional que ...


Fa uns dies la notícia que en una escola asturiana havien prohibit el futbol a l'hora del pati va omplir de paraules moltes frases a favor i en contra d'aquesta decisió. Pel que he llegit la direcció del centre argumenta que el futbol ocasiona conflictes diversos i cops de pilota potencialment perillosos. És curiós que el reglament intern d'una escola d'un poblet de menys de 5000 habitants hagi creat tant debat però és que allà hi va estudiar el jugador de la roja Santi Cazorla i ja se sap que aquest fet -totalment casual- dóna rellevància a la notícia. Com que no tinc ni ganes ni temps de llegir els comentaris que s'han fet de tot plegat en blogs i fòrums donaré la meva opinió sobre la difícil relació entre el futbol i l'escola.\nD'entrada ja us dic que sóc molt futbolero: m'encanta el futbol en la modalitat practicada, en la visual i també en l'estudi de la vessant sociològica i històrica però no per això el veig bé a l'escola. No cal ser gaire llest per comprovar que generalment el futbol és un esport que pot tenir uns valors negatius entre la mainada si no hi ha un control adult assenyat. I com que difícilment em veureu amb un esprai escrivint en una paret el "Prohibit prohibir!" ja us dic que estic d'acord que a l'hora del pati cada escola reguli l'espai com bonament pugui i, per tant, crec que és totalment legítim i lògic que es prohibeixin algunes pràctiques com algun esport o conductes que des del centre es considerin inadequades. [pe2-gallery class="alignleft" ]\nI ara el futbol a l'educació física. Molts col·legues meus fan unitats de programació dedicades al futbol en les sessions d'educació física i crec que hi ha opcions molt més vàlides a l'escola*. No sóc gaire partidari de l'esport a l'escola tot i valorar-ne els molts aspectes positius que té com el treball en grup, el compliment d'una normativa, la companyonia o la competitivitat** entre d'altres. A l'escola sóc més partidari de fer adaptacions de jocs i esports amb unes normes pròpies que s'adeqüin a les característiques de l'espai, dels alumnes (edat, número, experiències prèvies, etc..) i del material. Entendre l'esport com a finalitat a l'escola arriba a un punt que deixa de ser educatiu o almenys s'allunya dels objectius de l'assignatura; i amb el futbol passa molt més que amb esports alternatius o menys coneguts. Quin sentit té, per exemple, promoure un partit de futbol a l'hora d'educació física sabent que els alumnes més experimentats que juguen a futbol de forma federada seran els amos del matx i deixaran sense tocar bola la resta dels alumnes? no és més lògic buscar activitats on el punt de partida de la majoria de l'alumnat sigui, en la mesura del possible, semblant?\nNo fa pas gaire, quan l'hora d'educació física era l'hora mal anomenada "de gimnasia o gimnàstica", els nens jugaven una estona a futbol mentre les nenes saltaven a corda o feien activitats considerades més femenines. Avui, amb especialistes a cada escola, no hem de permetre que l'educació física segueixi sent considerada per molta gent una maria de poca importància educativa. Sincerament, crec que allunyar el futbol de l'educació física fa un bé a l'assignatura. Em direu, amb certa raó, que el futbol en una unitat ben feta pot ser tant o més educatiu que altres activitats però jo contestaré: quina necessitat té l'escola d'incentivar més l'esport rei?\n* A Primària ** Sí, competitivitat


En suport de'n Prenafeta i n'Alavedra: Baltazar Garzón\nQuè és fer un pet com una mongeta? Doncs és evident, estimada família; significa que, havent menjat molta llegum, quan tu ho decideixes (encara que sembli mentida), irromps fètidament i escampes tota la merda que puguis arribar a generar des del port de mercaderies del teu cos, és a dir, que de manera anal acabis aplicant-te una lavativa indirecta, però provocada a consciència. Baltazar Garzón és això: un rot abrupte, un alè pestilent. I tota aquesta deriva escatològica s’amaneix amb l’afany, ja no de protagonisme, que també, sinó amb les ganes que tothom balli el teu moviment de malucs: ets la cheerleader del poder judicial espanyol.\nQue tanquis corruptes socialistes, tant m’és. Però que engarjolis preventivament i facis passar un linxament mediàtic a dues persones que tenen una edat avançada, no ho trobo gros, no, m’indigna. Perquè en un Estat, com l’espanyol, en què no hi ha l’imperi de la llei sinó tothom, a l’adreçar-se a la justícia, sempre pregunta: quina llei impera aquí?, és un paradís idíl·lic perquè no es pugui concebre mai la presumpció d’innocència. Desconec si en Macià Alavedra i en Lluís Prenafeta han posat mà a la caixa i hagin pogut cometre alguna irregularitat. De nou, ho desconec. Ara bé, si s’han passat de la ratlla, entendré que se’ls hi imputi uns fets delictius. Això no obstant, em treu de polleguera que en siguis conscient de la “medievalització” del poder judicial. M’explico. Has tirat de veta perquè si haguessis aplicat els protocols de detenció no hauríem vist homes amb cabells blancs sortint d’un furgó mig estabornits –perquè per rebre audiència, encara s’ha d’anar a Madrid (una altra prova de la submissió nacional que ens obsequien els espanyols)– i que siguin ells qui agafin les seves pertinences com aquell que porta un plat i una cullera i se’n va a omplir-lo, fent cua. T’encanta que les acusacions siguin ja imputacions abans d’hora. No cous carn d’olla, animes a treure la pell als xais perquè, en públic, tothom participi del linxament: en faci carnassa.\nPerquè la injustícia és una mare suficientment estèril: sempre produeix fills dignes d’ella. Perquè una injustícia a l’individu és una amenaça feta a tota la societat. Perquè l’obra mestre de la injustícia és semblar just sense ser-ho. Perquè, com deia Václav Havel, la primera petita mentida que es diu en nom de la Veritat, la primera petita injustícia que es comet en nom de la Justícia, la primera minúscula immoralitat en nom de la Moral, sempre significaran el segur camí del fi.\nPublicat per Suport a en Prenafeta i n'Alavedra a 13:32\nEl cas d’en Lluís Prenafeta i d’en Macià Alavedra ha començat carregant-se un dels principis bàsics que ha de contemplar una societat democràtica. A tothom se li ha de reconèixer el dret a la presumpció d’innocència fins que no es demostri el contrari però, a la pràctica amb les imatges, s’han trepitjat tots els drets i tots els principis.\nL’agonia de la incomunicació, les condicions del lloc on van estar retinguts a Sant Andreu de la Barca, el trasllat en furgó a Madrid, tot anava encaminat no únicament a desgastar-los físicament sinó a minar la seva moral i a arribar en les pitjors condicions a l’Audiència.\nL’exposició pública, des del primer moment, d’aquestes persones sortint escortades per la Guàrdia Civil ha estat una exhibició que tenia un únic i clar objectiu: que es fes un judici paral•lel i populista amb una conseqüència que no podia ser altra que la de culpabilitat. Precisament han aconseguit l’objectiu contrari i és el de solidaritat per la situació, pel tracte tan diferent i per les imatges tan colpidores.\nUna persona gran que, portant una vida normal, de cop i volta es trobi en aquesta situació i hagi hagut de suportar tota mena de vexacions i escarnis, difícilment tornarà a ser la mateixa. Malgrat tot cal confiar en la justícia, desitjar que s’acabi ben aviat aquest malson i que mai més es doni, per a ningú, aquesta situació de total indefensió.\nRosa B. Bellmunt\n10 de novembre de 2009, a les 8:55


El diari de Tavernes: El bipartit Bloc-PSOE ninguneja l'oposició en el disseny de les Festes Patronals\nEl bipartit Bloc-PSOE ninguneja l'oposició en el disseny de les Festes Patronals\nEl Partit Popular de Tavernes vol denunciar que el bipartit encara no els ha donat a conéixer ni la programació ni el pressupost de les festes d'enguany.\nLes festes de Tavernes comencen en 10 dies i, oficialment, encara no sabem res d'elles. “La falta de diàleg i de busca de consens dels regidors del govern de Jordi Juan ens han impedit ser particeps de la programació de festes d'enguany. Esta situació és extensible totes les àrees de l'ajuntament de les quals ens sentim exclosos a pesar de ser el grup polític més votat i amb mes regidors del consistori. Este és, en realitat, el tarannà del govern del senyor Juan que busca la imposició i la confrontació renunciant al diàleg i al consens amb el partit majoritari de Tavernes”.\n“Ens han convocat una comissió informativa per a hui dimecres quan, segons ens hem assabentat, la programació ja està tancada i el llibre de festes imprés i a punt de repartir”. La falta de participació que oferix el govern de Jordi Juan als regidors de l'oposició creix exponencialment conforme avança la legislatura. “nosaltres ens preguntem perquè ens convoquen si ja està tot tancat i decidit?”\n“La regidora de festes, Pilar Altur, ha d'explicar els motius pels quals no ha volgut informar l'oposició del seu projecte de festes per a enguany i ha impedit la nostra participació i les nostres aportacions al programa. La seua manera de gestionar i gastar els diners dels ciutadans en festes, cavalcades, festivern,… no és correcta i mostra una gran falta de tarannà democràtic i de transparència”.\nFa poc hem llegit en premsa les manifestacions d'un regidor del BLOC de Gandia en les que es queixava que, a un mes de l'inici de la Fira, encara no se'ls havia convocat a cap comissió de Cultura. Que dirien ells si els feren el que fa el seu company Jordi Juan que, a 10 de dies de l'inici de les festes, encara no ens ha volgut dir res de les festes de Tavernes?\nAnònim 4 de setembre de 2013 a les 15:28\nPues mira que... esta gent no fa res bé!\nPiscina? Que va!\nMolta comunicació pero a l'hora de la veritat res.\nEra de esperar del tripartit.\nRiuen tots quan es parla del tripartit.\nDe totes maneres promte s'aclarirà tot.\nAnònim 4 de setembre de 2013 a les 20:27\nBò, altres festes més i poques novetats,\nLo de portar a Xavi Castillo ja cansa.\nO és que no poden variar un poquet?\nCom poden portar al mateix tio 3 anys seguits?\nNo volen calfar-se el cap.\nAgafen el llibre de l'any passat i....\nZass! a fer fotocòpies, perquè no camvia res.\nI ara ves tu i fes-los propostes oer a festes!\nSi és que d'on no hi ha, no es pot traure.\nAnònim 17 de setembre de 2013 a les 17:20\nQuin dia de festes ve xavi castillo???...perque jo no menterat o no he llegit be el programa.tampoc el vaig veure lany passat i us assegure que si havera vingut no mel havera perdut!!!


ᐅ Activitats Teambuilding per Empreses a El Montmell - Esportec\nACTIVITATS TEAMBUILDING A EL MONTMELL PER EMPRESES\nOferim un gran ventall d'activitats de teambuilding a prop de El Montmell adaptables tant per a petites, mitjanes i grans empreses.\nExperts en serveis outdoor per a empreses a El Montmell\nComptem amb molts anys d'experiència en la realització d’activitats de team building a prop de El Montmell per a qualsevol tipus d’empresa. Som especialistes en activitats Físico Esportives en el Medi Natural, i, des d’Esportec, volem donar a conèixer les possibilitats que ofereix el nostre entorn, ja sigui al mar o a la muntanya.\nÉs de coneixement general que la pràctica habitual d’esports o les visites culturals tenen una sèrie de beneficis que aprofiten les empreses per organitzar activitats de teambuilding a El Montmell per empreses que fomentin el treball en equip i la cohesió amb l’objecte de millorar la relació entre els treballadors i l’empresa.\nL’estratègia consisteix a realitzar activitats de treball en equip a El Montmell fora dels horaris laborals per així generar en els treballadors la sensació que es tracta de jornades d’oci on poden socialitzar amb els seus companys. Per aquest motiu, des d’Esportec, per a qualsevol estació de l’any plantegem una sèrie d'experiències de teambuilding a la zona de El Montmell ideals per aconseguir aconseguir el treball conjunt i efectiu dels treballadors arran d’aquestes pràctiques.\nActivitats predefinides a prop de El Montmell de Teambuilding\nActivitats esportives i d'aventura a prop de El Montmell per a PIMES.\nVolem que les nostres aventures siguin úniques i originals, respectant sempre el medi que ens envolta. Per aquest motiu, treballem contínuament en dissenyar noves activitats esportives per a empreses a El Montmell, per tal que pugueu descobrir els indrets més idíl·lics de les nostres contrades.\nSom creadors d'experiències a prop de El Montmell. Molts anys d'experiència en teambuilding.\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides per les empreses per practicar activitats a El Montmell i apropar-se als empleats d’una forma diferent.\nLa idea del teambuilding prové de l’esperit esportiu i la filosofia de treball en grup tradicional d’esports d’equip. Els esportistes han d’aprendre a confiar en els seus companys i assumir el seu rol dins de l’equip per aportar tot el que puguin i aconseguir entre tots guanyar, i això traduït al món empresarial se centra en la millora de la gestió i la productivitat per incrementar els beneficis i aconseguir l’èxit. I aquest és el motiu principal de totes les activitats de treball en equip a prop de El Montmell que us proposem.\nOferim tot tipus d'activitats a prop de El Montmell, esportives i culturals\nPer oferir el màxim professionalisme i qualitat en els nostres serveis, la nostra plantilla consta de tècnics esportius especialitzats en cadascuna de les les activitats a El Montmell que oferim.\nActivitats per a totes les edats a El Montmell, 100% sostenibles\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides per les empreses per practicar activitats a la zona de El Montmell i apropar-se als treballadors d’una forma diferent.\nÉs ben sabut que un grup cohesionat, des de l’amistat i el respecte, és molt més capaç d’afrontar els reptes de la feina, tant a curt com a llarg termini. Per això, des d’Esportec Outdoor Sport proposem diferents jornades d’activitats de team building a prop de El Montmell amb l’objectiu de viure experiències que reforcin els vincles personals dins de la plantilla i, així, millorar-ne el rendiment. Pretenem incentivar valors com el treball en equip, la il·lusió, la solidaritat, l’esforç, l’empatia i la cooperació.\nOferim activitats de tota mena a prop de El Montmell, des d'excursions i rutes turístiques amb segway o bicicleta elèctrica, visita de cellers amb tastos inclosos, a cursos d'esquí per adults i nens, rutes en kayak i paddle surf, activitats acrobàtiques i parcs d'aventura...\nA Esportec som experts en teambuilding a la zona de El Montmell per a petites, mitjanes i grans empreses.


Síndrome de procust - Diari de Girona\ncarlos arbó 22.11.2016 | 01:18\nEstirava els viatgers de poca altura fins a desconjuntar-los i als més alts els tallava la part de les cames que sobresortien del llit. Així doncs, la seva dèria era ajustar l´estatura del seus visitants a la mida del llit. Teseu, l´heroi fundador d´Atenes, el va matar aplicant-li la seva pròpia medicina.\nAquesta llegenda grega s´ha escampat per l´àmbit personal, empresarial o polític com a sinònim de la uniformitat i com a expressió d´una actitud intolerant envers als qui són diferents.\nEn l´àmbit de la política, és un signe d´aquells que volen fer passar per l´adreçador els qui no comparteixen les seves idees. Són uns sectaris incapaços de pactar res que no siguin les seves propostes amb tots els ets i uts. Una postura que s´agreuja en períodes convulsos, quan les lleis i les institucions no responen a les necessitats d´una societat que reclama canvis profunds.\nEn aquest context, la síndrome de Procust es manifesta en la predisposició a enganyar per tal d´inculcar la hipòtesi preconcebuda de l´austeritat com a única solució per sortir de la crisi.\nLes mesures adoptades d´estiraments per aquí i retallades per allà que han estat imposades a la ciutadania amb la benedicció de la troica són una prova fefaent que la mida del llit és sagrada. No importa la desigualtat i la fractura social que es produeix.\nAra, després d´empobrir les classes mitjanes i condemnar milions d´assalariats a la misèria, alguns dirigents d´aquestes institucions mundials alcen la veu per reclamar inversió en obra pública i augment de salaris. Són receptes keynesianes d´uns neoliberals que no han assumit cap error. Hipòcrites! Quan fou mort el combregaren! En aquest aspecte, el mite grec és una mena de demostració de la incapacitat per reconèixer com a vàlides idees d´altres, el temor a acceptar propostes diferents o l´enveja que rebutja iniciatives dels adversaris polítics.\nEls dirigents inútils i cínics haurien de pagar pels seus pecats en haver menyspreat les advertències que qüestionaven unes polítiques que han suposat sofriments a àmplies capes socials.\nAquest polítics mediocres són, com el Procust mitològic, incapaços de pensar pel seu compte, esclaus d´una ideologia que els impedeix comprendre la situació de la gent i entestats a no admetre que les seves conviccions poden ser equivocades.\nDe fet, són defensors dels llits d´una sola mida.


(vídeo) Montaner defensa la fake new que l'inventor de la PCR (mort abans de la pandèmia) va dir que no servia per detectar virus - Poble Andorrà\n(vídeo) Montaner defensa la fake new que l’inventor de la PCR (mort abans de la pandèmia) va dir que no servia per detectar virus\nLa consellera va donar com a certa un dels grans enganys dels negacionistes per posar en dubte la credibilitat de les proves per detectar la Covid-19\nLa intervenció de Carine Montaner a la comissió legislativa de sanitat va recollir diferents teories negacionistes sobre l’impacte negatiu de l’ús de les mascaretes, les crítiques als confinaments o els falsos positius del sistema TMA (el que s’usa majoritàriament a Andorra) per l’excessiva sensibilitat del test. Del conjunt d’afirmacions assimilable a les teories negacionistes, però destaca especialment la referència que va fer a una de les grans fake news amb la que aquest col·lectiu ha fet bandera. Montaner va dir: “el que va inventar la PCR que va dir que no podia mesurar la càrrega viral”.\nEn les xarxes socials, els negacionistes van viralitzar unes suposades declaracions de Kary Mullis, Premi Nobel de Química en 1993 i inventor de la reacció en cadena de la polimerasa (PCR per les seves sigles en anglès), en les quals el científic hauria dit que la seva pròpia tècnica de PCR “no serveix per a mesurar càrregues virals” o “no pot detectar virus infecciosos”. Segons els negacionistes la PCR no és fiable i “s’estan donant centenars de milers de positius que no són certs”. Els negacionistes afegeixen que els “asimptomàtics no existeixen” i que “és només una paraula inventada per a justificar que donen positiu sense símptomes.\nL’inventor de la tècnica PCR Kary Mullis va morir el 7 d’agost de 2019 i per tant abans mesos abans de l’inici de la pandèmia al desembre de l’any passat. Va inventar la tècnica el 1985 i no hi ha cap prova ni indici que dubtés del seu propi invent per mesurar càrregues virals o detecció de virus infecciosos.\nL’origen del fake provenen d’unes cites que s’atribueixen a Mullis, però que en realitat corresponen a un article escrit per un negacionista de l’existència del VIH com a generador de la malaltia de la Sida. Es tracta de John Lauritsen i va escriure aquestes afirmacions al desembre de 1996, segons va detectar el departament de verificació de l’agència Reuters. En l’article, Lauritsen diu que Mullis “està convençut que el VIH no és la causa de la SIDA”. A més, afirma que Mullis ha dit la següent frase: “el PCR quantitatiu és un oxímoron”. Lauritsen ni tan sols nega el funcionament dels tests PCR, si bé critica que les proves identifiquin les seqüències genètiques amplificades del virus però no el virus com a tal.\nAndorra competirà en el 'revival' d'Eurovisió amb 'Salvem el món'\nSra carina ja pot plegar amb el Xou i el ridícul que fa!!!!\nSr pintat cuantes barbaritats juntes\nUna gran i reconeguda científica la Carine. 🤦🏻\nPerò no patiu que no sortirà a dir que s’ha equivocat i a excusar-se. Quin drama els polítics que fan la política informant-se a les xarxes i al Wikipedia, i utilitzen la política per esdevenir Youtubers.\nMolt bé senyora Montané, vosté ha triat el millor científic del món,una mica de cultura general:\nMullis, mort el 7 d’agost de 2019, ha estat una figura que va generar controvèrsia per les seves postures negacionistes de virus de VIH / SIDA i del canvi climàtic. No obstant això, no hi ha constància que hagi dit que la tècnica de l’PCR que ell mateix va inventar el 1985 no serveix per mesurar càrregues virals o no pot detectar virus infecciosos.\nLes cites que s’atribueixen a Mullis en realitat corresponen a un article escrit pel negacionista de VIH John Lauritsen al desembre de 1996, segons va detectar el departament de verificació de l’agència Reuters.\nA l’article, Lauritsen diu que Mullis «està convençut que el VIH no és la causa de la SIDA». A més, afirma que Mullis ha dit la següent frase: «El PCR quantitatiu és un oxímoron».\nHo demana excuses amb les rucades que diu, sinó millor que plegui ja.\nSr pintat no l’hi fa vergonya tot això?\nA la uni no volen que torni !!!!!\nVa, Sr. Director, ja se que no ho publicarà, aquí te una mica de periodisme seriós\nMuñeco Ferreira says:\nLa notícia l’hi va enviar el “graninformatiuFerreira”\nUffff Sra carina he he he he\nMare meva quin nivel de consellera !!!\nUna cosa es clara, que el Sr administrador palmero de la carina, al seu grup no penjarà res.\nSols crítiques !!!!!\nsi el seu nivell intel·lectual\nes superior al demés, realment com es que no treballa a la NASA.