CERCLE VALLCORBA - Exigència en la correcció de cultismes 4\nUn altre mot culte que fretura de ser esmenat en la pronúncia de la seva vocal tònica és l’adjectiu complet, -a, que en boca de molts de parlants del català oriental central és fa com si fos una e oberta. El mot sembla esser que es divulgà a partir de llatí eclesiàstic completes, ant. completa (ja en Llull), que designava la darrera part de l’ofici diví, amb què acaben les hores canòniques del dia, però ja completes en Recull de eximplis e miracles, gestes e faules (segle XV). El DCVB ens informa que la seva e tònica és tancada en tots els dialectes (or., mall., men., i eiv., i occ. i val.) i vet aquí que recentment s’és estesa com taca d’oli arreu del dialecte central una pronúncia amb e oberta, potenciada pels mitjans catalans de ràdio i televisió. Coromines confirma també la pronúncia amb e tancada del mot i també Pompeu Fabra la hi atribueix en el glossari de la Gramática de la lengua catalana del 1912. Encara s’hi poden afegir els versos de la darrera estrofa de les Corrandes d’exili de Joan Oliver, poema on, per cert, no hi ni una sola rima falsa:\ni una pàtria tan petita,\nEssent un manlleu al llatí, un hom podria creure que és admissible la e oberta tònica perquè, essent una e llarga en llatí clàssic (i e tancada en llatí vulgar), si la transmissió del mot fos estada hereditària, el resultat regular en català fóra estat e tancada en els dialectes occidentals i oberta en els orientals continentals, i neutra a Mallorca (excepte Alaró, Binissalem i Lloseta, on hauria estat oberta); oberta a Menorca (excepte Ciutadella, Ferreries i es Migjorn, on hauria estat neutra); i neutra a la ciutat d’Eivissa i oberta a la pagesia de l’illa. Però aquesta regla només és d’aplicació als mots hereditaris, no pas als manlleus.\nL’explicació del canvi no és altra que la interferència del timbre obert de la e tònica de complert, -a, participi passat de complir, que en boca de molts havia passat a substituir l’adjectiu complet, -a: en la correcció de complert per complet, hom es limità pel que es veu a suprimir-ne la r bo i mantenint la seva e inalterada. Tanmateix, la història diatòpica del mot complet en català és clara, i té e tancada tònica en tots els dialectes, també en el central, com ho confirmen Fabra, Coromines i Joan Oliver. Podem afegir-hi que la pronúncia correcta, amb e tancada, es manté amb ple vigor en els parlars de Menorca, perquè la celebració de solemnes completes forma part del ceremonial de les festes majors dels pobles de l’illa.\nLa dita pronúncia de complet, -a amb e oberta tònica és molt probablement fruit, doncs, de l’error comès en l’esmena de l’adj. complert i, amb tota seguretat, és una esmena que feta d’aquesta manera obvia, a tort, la pronúncia tradicional secular i general catalana del mot.\nEn el cas dels mots que contenen l’adaptació al català de mot grec φωνή, ἢς ‘veu’, ‘paraules’, ‘so’, hom ha optat per obviar el fet que la paraula té òmega en grec, i no pas òmicron, a la qual òmega correspon una o llarga en llatí, i n’ha fet una sèrie de mots plans, com si el mot grec tingués una òmicron.\nSi bé el més corrent en català, castellà i italià és fer recaure l’accent prosòdic en la segona e, i fer telèfon en català, teléfono en castellà i telefono en italià (amb l’accent prosòdic en la segona e), i cal convenir que el telephone francès, amb l’accent en la o, no ajuda gaire, donada la universal tendència als polisí·lab aguts d’aquesta llengua), cal fer esment que en català han tingut força curs formes com gramofon, interfon (i interfono) i àdhuc saxofon —del nom del creador (vers 1840) de l’instrument A. Sax; forma que es manté fins avui inalterada—. I adaptam φωνή en fon i no en fone ni fono per la mateixa raó que fem con i no co, i tron i no tro.\nAixí la sèrie en català formada sobre el fone sufixal ha d'ésser: audifon, gramofon, interfon, magnetofon, megafon i telefon.\nDiguem, per acabar, que la sèrie de composts sobre -fon de fet ha estat originada per l’angl. fone, o bé telefone, nom que Alexander G. Bell utilitzà per designar l’aparell que presentà a l’exposició de Filadelfia el 1876.\nCal dir també que en esquèlet i els seus derivats per prefixació endosquèlet i exosquèlet, és aquesta l’accentuació correcta en català, treta del grec σκελετόν, forma neutra de l’adj. σκελετός,-ή, -όν ‘dessecat, -ada’, ‘mòmia’, en llatí sceletus, -i, en\nquè la penúltima síl·laba és breu, cosa que implica les pronúncies ja esmentades esquèlet, exosquèlet i endosquèlet. L’italià fa scheletro. Intercala, doncs, una -r- entre t i o, però fa tònica la primera e.\nLa sèrie polígon, trígon, tetràgon, pentàgon, etc. etc. és tota amb l’accent dislocat, per la senzilla raó que el gr. γωνία ‘angle’ té òmega i no òmicron. Per pronunciar-ho bé cal fer, doncs, poligon, trigon, tetragon, hexagon, heptagon, octagon enneagon, decagon, hendecagon, dodecagon, tridecagon, tetradecagon, pentadecagon, hexadecagon, heptadecagon, octadecagon, enneadecagon, icosagon etc.\nPolígon, en canvi, és el nom d’un pirata de Lícia, a la costa sud-occidental de l’Àsia Menor, el qual retingué pres Juli Cèsar, que anava en vaixell de camí vers Rodes, per tal de cobrar-ne rescat. El seu nom és format del prefix poli-, llatí poly-, en grec πολυ-, forma prefixada de l’adj. πολύσ, πολλή, πολύ ‘nombrós’, i el substantiu gonos, en grec γονός ‘llavor’ ‘generació’. Era un nom descriptiu de la seva situació familiar, perquè Polígon, que tenia moltes dones, és clar, tenia també molts de fills. El fet que la segona o, ço és la de go-, sia breu fa que l’accent prosòdic del compost recaiga sobre la i de poli-. El nom del personatge en qüestió significa ‘el qui té molts de fills’, ben diferent de poligon, que significa ‘el que té molts d’angles’.\nSón erronis artífex, aurífex (i orífex) i pontífex, atès el fet que la i d’aquests tres mots és breu en llatí. L’accentuació correcta segons la pronúncia llatina és àrtifex, àurifex (o òrifex) i pòntifex. Se n’havia fet també en català pontífice, amb accentuació correcta, documentat ja als segles XV i XVI, i bescantat després com a castellanisme, però sense que es veja gens clar per què. És tret de l’acusatiu pontificem, que té l’accent en la primera i. El manteniment de la -e és justificat per tal que la c siga pronunciada de la mateixa manera que la c de pontifici, pontifícia, tot i que és cert que el diccionari de Bulbena (1905) recull la variant pontífec.\nRicí per ricin. L’error ve d’haver cregut que el llatí ricinus, -i contenia el sufix -inus, -ina, -inum, tan freqüent, però el cert és que la segona i del mot llatí ricinus és breu, i llavors l’accent prosòdic recau en la primera i. El resultat de l’adaptació correcta al català és, doncs, ricin, amb la primera i tònica. No és cap descobriment, perquè els diccionaris llatins a l’ús ja assenyalen degudament la quantitat breu de la segona i del mot. Joan Coromines, al seu DECLC, s’estranya que en llatí s’anomenàs amb el mateix nom ricinus el Ricinus communis, en català ricin, planta de la família de les euforbiàcies, i les paparres, àcars de la família dels ixòdics, mena d’aràcnids que parasiten temporalment els vertebrats. Creiem haver trobat la raó de l’homonímia llatina. Els llatins anomenaren amb el nom de la planta ricinus no exactament la paparra, sinó el mateix animal, però inflat a causa d’haver xuclat fins al límit de les seves possibilitats la sang del seu hoste, el qual paràsit, un cop sadollat, anomenam en català amb el nom de re (abans ren) o rènec. I ho feren per l’aspecte semblant que tenen els fruits del ricin amb les paparres sadolles de sang o rens.\nSón documentades en català les formes intermèdies resen, reen i ren. El mot re presenta e neutra o o bé oberta, amb la distribució territorial habitual del resultat la i breu tònica clàssica llatina. En italià el nom de la planta s’escriu ricino, però la pronúncia és rìcino.\nRecapitulant: ricin, i no ricí, és el nom de la planta, i oli de ricin, i no oli de ricí, el nom de l’oli que s’extreu dels seus fruits. I re o rènec el nom en català de la paparra inflada de sang.


Es presentaran públicament, aquest dissabte dia 28 de maig, a les 17:30 h, a la plaça del Mercadal\nCartell de presentació dels Gegants Manotes de Reus CEDIDA\nDivendres, 27 Mai 2022 21:32\nLa Colla Gegantera de Reus estrena enguany una nova parella de gegants: els Gegants Manotes i es presentaran públicament aquest dissabte 28 de maig en un acte que començarà a les 17:30 h a la plaça del Mercadal. Des d'aquest punt de la ciutat començaran una cercavila pels carrers del centre i acabaran, de nou, a la plaça del Mercadal. Durant tot l'acte, els nous gegants estaran acompanyats pels gegants de la Colla Gegantera del Carnaval de Solsona, que seran els seus padrins. En finalitzar, hi haurà una sorpresa de la mà del Gremi de Forners de Reus i Baix Camp.\nLa Colla Gegantera de Reus, que ha comptat amb la col·laboració de l'Ajuntament de Reus a través de ReusCultura i de Promoció de Ciutat, explica que aquest projecte "el teníem guardat al calaix des del 2013". Durant els primers mesos de pandèmia, la junta directiva de l'entitat va decidir reprendre la idea i tirar-la endavant. Gegants Manotes de la Colla Gegantera de Reus és el nom que els socis de l'entitat han decidit. Els seus creadors han estat Manel Llauradó i Josep Maria Casas, que n'ha fet el vestuari, tant dels gegants com dels portadors.\nEls nous gegants\nEls Gegants Manotes mesures uns 3 metres, alçada semblant a la dels Gegants Japonesos, i pesen entre 35 i 45 quilos. La finalitat amb la creació d'aquesta nova parella és aconseguir arribar a esdeveniments on no és possible amb els Gegants de Reus, fer créixer l'afició pel món geganter i apropar-lo a persones i a col·lectius amb diversitat funcional, a banda d'una part de la ciutadania que té menys oportunitats per poder gaudir de la festa. En definitiva, la intenció de la Colla Gegantera és despertar noves vocacions i estima pels gegants.\nEls Gegants Manotes podran participar en actes de la ciutat, com trobades geganteres als barris, el Carnaval, la Cercavila del Masclet, actes de gent gran o escoles i també podran sortir de Reus per participar en actes festius d'altres municipis.


Cs demana que no s'admetin a tràmit les propostes de resolució de JxCat, ERC i CUP que defensen l'autodeterminació La República\nCs demana que no s’admetin a tràmit les propostes de resolució de JxCat, ERC i CUP que defensen l’autodeterminació\nACN Redacció.-Ciutadans ha presentat a la Mesa del Parlament una petició de reconsideració perquè no s’admetin a tràmit les propostes de JxCat, ERC i la CUP que defensen l’autodeterminació. Concretament, […]\nACN Redacció.-Ciutadans ha presentat a la Mesa del Parlament una petició de reconsideració perquè no s’admetin a tràmit les propostes de JxCat, ERC i la CUP que defensen l’autodeterminació. Concretament, fan referència a un text que aquestes tres forces han presentat de manera conjunta perquè el Parlament “lideri una resposta institucional” a la sentència de l’1-O “basada en el respecte, la garantia i la defensa dels drets fonamentals civils i polítics, les llibertats, i l’exercici del dret a l’autodeterminació”. En la iniciativa parlamentària també volen que la cambra catalana es comprometi a treballar per la llibertat dels polítics presos “amb l’aplicació d’una amnistia”, en cas que la sentència del Tribunal Suprem sigui condemnatòria.\nD’altra banda, la formació liderada per Lorena Roldán també ha presentat una petició a la Mesa del Parlament perquè no s’admeti a tràmit una proposta de la CUP per l’acord per l’autodeterminació i l’amnistia. Concretament, sobre aquesta iniciativa també hi ha presentat una proposta de reconsideració el PSC, en aquest cas per les referències a l’autodeterminació i a la desobediència institucional i civil.


La Fundació Marilles està formada per un consell assessor amb representació de totes les illes, i també per experts del sector científic, les ONG i el sector privat.\nRogier van Vliet presideix el patronat, integrat també per Carles Tarancón i Jaume Perelló.\nHome / Proyectos / Nosaltres\nL'any 2015, la Fundació Adessium, que té la seu a Holanda i compta amb més de tretze anys d'experiència, va encarregar un estudi per analitzar l'estat i les amenaces de l'entorn marí de les illes Balears.\nL'estudi va concloure que les Balears tenen un context favorable i una gran oportunitat de posicionar-se com a referent mundial en conservació marina. Els resultats es van presentar a totes les illes i la proposta va tenir una bona acollida per part de molts sectors, de manera que Adessium va decidir impulsar aquesta nova iniciativa.\nL'any 2016 es va establir un consell assessor (amb representants de totes les illes i els sectors) encaminat a guiar el procés. L'estiu de 2017 va néixer la Fundació Marilles.\nBiòleg marí i economista ambiental amb més de 15 anys d’experiència professional al Regne Unit. Ha consagrat la seva carrera professional a la millora del medi ambient, des d’àmbits tan diversos com l’educació, l’economia i el disseny de campanyes i projectes\nComunicadora audiovisual amb experiència als mitjans de comunicació. Durant els darrers anys ha treballat de forma independent en la dinamització de projectes locals relacionats amb l’agricultura ecològica i la nutrició.


L’hospital de campanya de Castelló ha atés 31 pacients en les últimes dues setmanes - À Punt\nL’hospital de campanya de Castelló ha atés 31 pacients en les últimes dues setmanes\nLa major part dels pacients tenien un pronòstic lleu o moderat, segons informa Sanitat.\n07 de febrer 2021 - 13:35\nL’hospital de campanya de la província de Castelló ha atés des que es va obrir el passat 23 de gener un total de 31 pacients derivats de l'Hospital General, del comarcal de Vinaròs i de l'Hospital de la Plana de Vila-real, amb una estada de 3,30 dies per ingrés. Així ho ha notificat aquest diumenge la Conselleria de Sanitat Universal en un comunicat.\nAquesta infraestructura, annexa a l’Hospital General Universitari de Castelló, ha donat així resposta a la pressió assistencial dels tres hospitals citats a causa de l'empitjorament de la situació epidemiològica. “Ha sigut una experiència molt positiva perquè ha establit unes bases de treball en xarxa entre els tres hospitals que, a més, ens permeten assumir, si es produïra, una nova onada de pacients amb diagnòstic Covid-19 que necessitaren que els traslladaren”, ha explicat Núria Tornador, especialista en medicina interna i una de les coordinadores mèdiques de l’hospital de campanya.\nD’altra banda, la major part dels pacients han tingut un pronòstic lleu o moderat i únicament algunes de les persones hospitalitzades han necessitat teràpia amb oxigen. Del total d'ingressos, un 60% provenien d’una estada anterior a l’Hospital General de Castelló; un 30% d’una estada a l’Hospital Universitari de la Plana de Vila-real; i el 10% restant de l’Hospital Comarcal de Vinaròs. El dia amb més pics d’hospitalitzacions va ser el 28 de gener, amb 14 pacients.\nUn procediment de derivació de pacients consensuat\nEl procediment de derivació de pacients ha sigut coordinat per la Direcció General d’Assistència Sanitària de la Conselleria de Sanitat Universal i consensuat amb els tres hospitals, i estableix que s’hauria d’assistir pacients majors de 18 anys, no dependents, amb una PCR positiva en Covid-19 i que hagueren estat prèviament ingressats en un dels hospitals mencionats.\nEn aquest sentit, la mitjana d’edat dels pacients ingressats ha sigut de 57,4 anys; el més major amb 74 anys i el de menor d’edat, amb 33 anys. El 70% han sigut homes i el 30% dones. Per últim, les hospitalitzacions s’han produït una vegada el pacient es trobava ja en la fase de resolució de la malaltia, sense que s’haja produït cap incidència.


Pansion Ivan Medjugorje Bòsnia i Hercegovina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKrstine b.b., Medjugorje Centre, Medjugorje, Bòsnia i Hercegovina, 88266 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Pansion Ivan\nAl visitar Medjugorje, vosté es sentirà com a casa a Pansion Ivan, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Medjugorje. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Pansion Ivan no troba competidors en cap categoria.


Conflictivitat present en el dia a dia escolar - Diari de Girona\nConflictivitat present en el dia a dia escolar\npili turon girona 07.04.2017 | 07:58\nL´agressió que es va produir fa unes setmanes a l´escola Bell-lloc de Girona no s´ajusta a un cas de bullying o d´assetjament perllongat en el temps, tal com va aclarir el director territorial d´Ensenyament, Josep Polanco, qui va insistir que es tracta d´una agressió concreta; greu, però puntual, va matisar. Per aquest motiu, el responsable de la Conselleria va explicar que el col·legi «ha sancionat el fet en si mateix» i no altres possibles antecedents relacionats amb la conducta dels nois que hi estan implicats.\nLa convivència als centres educatius s´ha situat entre les prioritats de l´administració des de fa anys i és una peça més dels projectes d´escoles i instituts, a més d´haver motivat nombroses campanyes de sensibilització social. En un reportatge publicat al febrer per Diari de Girona, tant Polanco com el cap de la Inspecció van explicar que l´assetjament escolar s´ha instal·lat als centres de Primària i de Secundària, com un reflex de la societat. Llavors, el màxim responsable d´Ensenyament a Girona va subratllar la necessitat d´afrontar el problema. De manera general, la prevenció, la vigilància dels espais comuns i el diàleg amb les famílies són les principals línies d´actuació d´Ensenyament per lluitar contra les agressions i l´assetjament.


Un de cada quatre alemanys, víctima de delictes a internet – Notes de seguretat\nUn de cada quatre alemanys, víctima de delictes a internet\n23 octubre 2019 14 octubre 2019 Notes de seguretatDeixa un comentari\nL’Agència Federal alemanya per a la seguretat en l’ús de les tecnologies de la informació (https://www.bsi.bund.de/DE/Home/home_node.html) ha publicat els resultats d’una enquesta en línia feta el mes d’abril de 2019 a 2.000 persones d’entre 16 i 69 anys. Un 24% de les persones enquestades manifesten haver estat víctima d’un delicte a internet. Un 29% considera el risc de ser víctima d’un delicte digital com a alt o molt alt.\nUn 36% declara haver estat víctima de frau comprant en línia, un 28% de pesca de credencials (phishing), un 26% de virus o troians, un 18% de furt d’identitat, un 13% de programari extorsionador i un 13% de ciberassetjament. Alguns dels enquestats van manifestar haver estat víctimes de diversos tipus de delictes.\nUn 61% dels enquestats van declarar que ja usaven programes antivirus, un 58% contrasenyes segures, un 52% tallafocs, un 36% la instal·lació immediata d’actualitzacions del programari, un 32% substitució periòdica de la contrasenya i un 19% comunicació de correu encriptada (la resposta múltiple també era possible). Com a conseqüència d’aquesta realitat, un 73% cerca informació sobre la seguretat a internet, un 24% visita la web de l’Agència Federal per a la seguretat de les tecnologies de la informació i un 47% visita les webs de la policia. Només un 34% afirma no haver sentit parlar d’aquestes pàgines web.\nLes franges d’edat que més denuncien davant la policia són la de 60-69 anys (41%) i la de 50-59 anys (40%), mentre que la de 16 a 29 i la de 30 a 39 són les que menys ho fan (23%). Les persones que més s’informen sobre internet també són les de la franja d’entre 50 i 59 anys (un 38% de manera regular i un 40% en cas de tenir algun problema) i la franja d’entre 60 i 69 (37% i 38%). El tema sobre el qual hi ha un nombre més gran de persones que busca informació és la banca electrònica (un 62%). Encara que la gran majoria ha sentit parlar de mesures de prevenció, només una minoria les té en compte i les segueix regularment (9%).\nEntre aquells que ja han estat víctimes digitals, les mesures de protecció més usades són tallafocs actualitzats (50%), contrasenyes més segures (44%) i programes antivirus actualitzats (40%).\nUn allemand sur quatre est victime de délits sur Internet\nOne in four Germans have been victims of internet crime


Agenda cultural Barcelona. Juny 2021 - The New Barcelona Post\nAgenda cultural Barcelona juny 2021\nPalau de la Música, 9 de juny\nFigura mundial del jazz celebrada des de fa dècades, Brad Mehldau s’ha guanyat així mateix l'aplaudiment del públic de Barcelona, que l'ha rebut calorosament en diferents escenaris i formats. Ja sigui en combo jazzístic o en diàleg amb la música simfònica -una de les seves últimes visites- en un concert a l'Auditori de Barcelona, en què a més va interpretar obres pròpies. La present ocasió, emmarcada en una edició extraordinària del Voll-Damm Jazz Festival -que ha hagut de desplaçar molts dels seus concerts- tindrà lloc en un Palau de la Música que imaginem ple, dins dels límits d'aforament permesos per les autoritats sanitàries. Es tractarà d'un concert molt especial, de tall intimista. Un recital amb piano sol, en què l'artista nord-americà compartirà amb el públic la seva passió per la improvisació i la recreació personalíssima d'alguns dels seus temes favorits.\nTRIO DE MÚSICS CATALANS I INTERNACIONALS\nTeatre de Sarrià, 16 de juny\nLa pianista Maria Canyigueral és la protagonista i eix vertebrador dels concerts en el marc del primer Cicle de Música de Cambra del Teatre de Sarrià, del qual ella mateixa ens va revelar alguns detalls.\nUn dels concerts més interessant, probablement, és aquell en què compartirà escenari amb els germans Abel i Arnau Tomàs, violí i violoncel de l'anomenat Quartet Casals, que recentment va actuar al Palau de la Música Catalana. Els tres músics catalans, de fet, han obtingut reconeixement internacional per l’excel·lència de les seves interpretacions. Les peces programades en aquest bonic emplaçament permetran lluir les seves millors virtuts, ja que ressonen amb una intensitat molt cridanera a pesar del format cambrístic. Es tracta de la Sonata per a violí i piano núm.1, op. 78, de la Sonata per a violoncel i piano núm.1, op. 38, i del Trio per a violí, violoncel i piano núm.1, op. 8. Tres peces profundament romàntiques, en què el compositor alemany explora molts dels racons de l’afectivitat humana.\nAuditori, 21 de juny\nTot i que a l’agenda de maig ja vam recomanar una actuació de Jordi Savall al Palau de la Música, no per això podem passar per alt la programació d'aquesta obra cabdal del repertori clàssic, que s’interpretarà el Dia Internacional de la Música, el 21 de juny.\nLa Missa en Si menor és una de les creacions més portentoses de Johann Sebastian Bach, la qual cosa la converteixen, en si mateixa, en una peça de referència. Deixant de banda les seves Passions, només un grapat de peces sacres poden resistir la comparació en termes de magnitud i transcendència, entre les que sens dubte la Missa en Do menor de Mozart o la Solemnis de Beethoven. Dotada d'una arquitectura sòlida i d'unes dimensions infreqüents, aquesta creació va més enllà del seu moment de composició i fins i tot la pròpia espiritualitat que la inspira. És sabut que Bach componia mogut per amor a Déu, com a modesta contribució a la difusió de l'espiritualitat luterana entre els seus compatriotes, probablement ignorant de la tremenda transcendència de la seva sacrificada tasca, fins i tot entre els no practicants. El desplegament de mitjans del kantor de Leipzig lluirà amb la pompa merescuda a la sala gran de l'Auditori. Le Concert de Nations i La Capella Reial de Catalunya sota la direcció del mestre Savall oferiran, junt amb un elenc solista de gran nivell, una versió vibrant, carregada d'aquella intensitat que és ja característica dels intèrprets convocats. En el marc del cicle "El So original" els oients se sentiran transportats a l'esperit de l'època gràcies a uns criteris interpretatius la validesa dels quals, de fet, es confirmarà novament atemporal.\nGran Teatre de Liceu, del 14 al 30 de juny\nDesprés de la presentació de la temporada vinent -una temporada espectacular, la 2021-22, com no es recorda en molt temps-, el final de la present encara reserva alguns al·licients dignes de ressenya, especialment si tenim en compte la creixent accessibilitat al Gran Teatre del Liceu, amb un aforament ja del 70%, és a dir molt més proper al de les condicions normals i llargament enyorades.\nLa Bohème de Giacomo Puccini és una de les òperes favorites del públic (acostuma a trobar-se entre les 5 més representades arreu del món) i un colofó interessant a aquest any convuls. Una història típicament vuitcentista, amb la dosi d’emotivitat i de tragèdia necessàries, que potser permetrà l'efecte catàrtic dels presents pel seu potencial actualitzador. El responsable de la posada en escena, Àlex Ollé, proposa "una relectura audaç de l’obra i la situa en un barri popular, l’escenari de l’obsessió per tornar al passat; un moment efímer on Mimì i Rodolfo van ser feliços. La música de Puccini ressona de manera sublim, tot retrobant l’essència mateixa de l’obra: els records com a fràgils vincles que ens mantenen suspesos a la vida”.\nFestival Jardins Pedralbes, mesos de juny i juliol\nUna proposta típicament estiuenca i atractiva, dissenyada per a un públic ampli, la que ofereix enguany al Festival Jardins Pedralbes. Tot i que sovint costa detectar el fil conductor d'aquest tipus de certàmens, la qualitat i recorregut de molts dels intèrprets convidats avala el projecte, que de fet va rebre el 2019 el guardó de\nmillor festival espanyol. En la present ocasió, seguint aquesta línia, el cartell el componen noms contrastats, que compten amb el denominador comú d’una trajectòria acreditada, havent participat recentment en altres festivals amb molt bona acollida. Pensem en el grup català Manel (9 i 11 de juny), que va actuar en l'última edició del Primavera Sound, o Miguel Poveda (29 de juny) qui va cantar al Voll-Damm Jazz Festival. Un altre conjunt amb una experiència del directe molt celebrada -va fer la volta al món pel seu caràcter multitudinari- és Love of Lesbian, que ja han penjat el cartell de sold out en les seves dues actuacions, els dies 3 i 4. A més del rock alternatiu, el pop i el flamenc -veu, però també ball, amb Sara Baras actuant els primers dies de juny-, aquest festival acull un músic i divulgador compromès amb justícia social, com és James Rhodes. El seu programa, enterament clàssic (compost d'obres per a piano de Beethoven i Brahms), no impedirà que mostri la dimensió accessible i taumatúrgica d'una música massa sovint considerada "seriosa", com dirigida exclusivament a un públic connaisseur. Junt amb l'èxit de convocatòria que s'espera en el seu recital, altres concerts més obertament festius ompliran, i transportaran al públic a l'esmentada atmosfera estiuenca. Pensem evidentment en noms com el de Raphael o Hombres G, que perpetraran en més d'un espectador l'experiència del revival. De major actualitat, alguns dels representants de l’escena pop es donaran cita, com Aitana, Alvaro Soler o Vanesa Martín. En qualsevol cas, més enllà del mes de juny s'estendrà aquesta proposta pluridisciplinar, en què conflueixen estils musicals diversos, del jazz al rock, passant per la clàssica i el pop. Noms com els de la trompetista Andrea Motis, el cantaor Diego El Cigala, el mític conjunt Fangoria o Jorge Drexler, entre molts altres, podran escoltar-se en les nits del mes de juliol.\nMiró i els 'amics de l'Art Nou'\nFundació Miró, fins al 4 de juliol\nEl grup d'artistes i intel·lectuals Amics de l'Art Nou, coneguts per les sigles ADLAN, va considerar Joan Miró com a referent en el camí de la promoció d'un art avantguardista, que trenqués amb les convencions de l'art acadèmic. Els organitzadors de la mostra expliquen que "mentre que a les grans ciutats d'Europa les avantguardes comptaven amb el suport de la crítica i dels col·leccionistes, aquí la modernitat va necessitar l'empenta d'un grup entusiasta que volia regenerar la cultura catalana". Els documents i materials del gran arxiu d'ADLAN revelen aquella empenta programàtica, amb un èmfasi en les afirmacions que, en efecte, semblen pròpies d'un manifest. Al costat dels documents, per descomptat poden contemplar-se obres significatives, procedents de les "exposicions efímeres" que va organitzar Miró a la ciutat de Barcelona "amb l'objectiu que els socis del grup cultural poguessin conèixer en primícia les peces que després viatjarien a París, Nova York o Zuric. Aquestes mostres, obertes només als socis d'ADLAN, servien a l'artista de laboratori o de preescenari i posen de manifest el caràcter experimental de la seva obra".\nMuseu Marítim - Les Drassanes, fins el 26 de setembre\nEndevinalles visuals o geometries impossibles, mons que es recreen des del miratge, en què la matemàtica no anul·la el misteri sinó que el manté i perpètua. L'obra de l'holandès Maurits Cornelis Escher\nfascina i desconcerta, resulta altament popular en l'imaginari col·lectiu pel seu potencial icònic, i per les reflexions que susciten els seus efectes òptics. Laberíntica i fecunda en enigmes, apreciada també per la comunitat científica, sembla estar inspirada en les presons de Piranesi i en certa manera vinculada, per la presència del misteri i el regust surrealista, amb la del seu estricte contemporani René Magritte (tots dos van néixer en 1898). En un escenari tan emblemàtic com les Drassanes, es podran contemplar fins al 26 de setembre més de 200 obres originals, entre les quals algunes tan mítiques com Mà amb esfera reflectant, Llaç i unió, Relativitat o Belvedere.\nCaixaforum, fins al 13 de juny\nÚltimes setmanes per poder visitar una de les exposicions d'art contemporani més ambicioses i completes de les que s'han organitzat a Barcelona, gràcies a la col·laboració del prestigiós British Museum. Centrada en els diferents corrents artístics que van recórrer al s. XX nord-americà, El somni americà. Del pop a l'actualitat exposa més de 200 obres d'alguns dels creadors més influents internacionalment, també presents en\nl’imaginari col·lectiu. Pensem en Warhol, per descomptat, però també a Rauschenberg, Roy Lichtenstein o Jasper Johns. El tòpic del way of life és il·lustrat en tota amplitud, traient a la llum el seu revers eventualment ombrívol. Al costat de l'afirmació figurativa d'un ethos que es vol típicament americà s'assisteix, en paral·lel, a la dissolució del sentit per part dels expressionismes abstractes, els casos de Motherwell o De Kooning. I és que a més dels exemples icònics de el Pop Art -que, a partir dels anys 60, sobretot, revelen el poder de la imatge i la seva incidència en els hàbits de consum- la mostra de Caixaforum ofereix seccions en què el contra-discurs o la reivindicació de minories segregades troben un espai per a l'expressió. Artistes contemporànies com Kiki Smith, Louise Bourgeois o Kara Walker sacsegen els pressupostos estètics i morals d'una societat, l'americana, que s'ha convertit en paradigma, en referència mundial. El toc d'atenció no es dirigeix per tant només a un país, sinó a una manera d'entendre el món, una cosmovisió que no sempre respecta la pluralitat. El somni americà. Del pop a l'actualitat desplega així, en fascinant ambivalència, el moviment d'obertura, reafirmació estètica i crítica dels valors occidentals.\nMuseu d'Història de Barcelona, fins al 4 de juliol\nUn dels arquitectes més prometedors i influents en la nova concepció de la ciutat de Barcelona va ser Enric Miralles, que ens va deixar massa aviat, en un moment de maduresa i plenitud professional. Alguns dels projectes que lamentablement quedaren a mitges, o esbossats, van ser\ndesenvolupats per la seva dona Benedetta Tagliabue, com ara el Mercat de Sta. Caterina. Vint anys després de la seva mort -aniversari, de fet, que es va complir el 2020- s'han organitzat un seguit d'exposicions a manera d'homenatge, orquestrat per Tagliabue, qui ha explicat que "no només es vol recordar la figura humana i professional d’Enric Miralles, sinó també mantenir viu l'esperit del visionari, de l'experimentalista com a forma de treballar i de veure el món. I deixar el seu llegat també per a les futures generacions". Dues de les mostres més interessants són l'organitzada pel Museu d'Història (MUHBA) al saló del Tinell, titulada A quarts de quatre amb un disseny expositiu a càrrec de Benedetta Tagliabue i Joan Roig i Duran, i en la qual consten les seves principals fites com arquitecte internacionalment reconegut -el cas de Parlament d'Escòcia en Edimburg-; i l'exposició organitzada pel Centre d’Arts Santa Mónica, sota el títol Photos & Collages i comissariada per Salvador Gilabert Sanz , professor i cap de projectes de Miralles Tagliabue EMBT.\nCaixaforum, fins al 9 de gener 2022\nRecentment inaugurada, l'exposició immersiva creada per TeamLab ofereix imatges en perpetu canvi i oscil·lació cromàtica, un flux d'energies sempre diferent que escenifica el contrast entre les formes naturals i l'artifici tecnològic que permet recrear-les, fent d'això una nova forma artística, que incorpora el visitant\nen la seva proliferació. Els artífexs d'aquesta transposició digital, un dels equips punters, despleguen als dos espais de la sala de Caixaforum una infinitat de formes que interactuen amb l'espectador, creador ell mateix de l'obra en què s’inclou, segons els seus moviments. Aquest gust per l’artifici es pot entendre com un nou gest de complicitat de la postmodernitat a la tòpica confusió practicada durant el barroc. La realitat de l'engany -com la versemblança de la ficció o la co-creació de l'obra- s’han practicat des d'antic, en la línia del que s’insinua ja a la Poètica d’Aristòtil. Més de vint segles després, i amb un desenvolupament tècnic inimaginable en qualsevol altra època, la moda de les exposicions immersives recorda el gust que el sapiens sapiens troba en deixar-se enganyar per allò versemblant o en participar de la recreació fantasiosa, adormint per un instant el principi de realitat que la raó estableix diàriament per a la pròpia tranquil·litat. La fluctuació de les formes de l'exposició creada per TeamLab participa d'aquell oníric espai d'incertesa, en què l'espectador trastoca al seu espai-temps alhora que es troba amb si mateix, des de l'admiració de sentir-se i saber-se un altre, conscient el caràcter nou de la seva interacció amb el medi circumdant: "el comportament i les accions del públic -expliquen els responsables de l'esdeveniment- provoquen canvis en l'espai i generen imatges úniques i irrepetibles; un procés de creació col·lectiva que ofereix infinites possibilitats".


El Congo R + D, el productor líder del món del món - Jove Àfrica | 5 minutos\nEl Congo R + D, el productor de cobalt més gran del món\nAmb exportacions més del 350% en cinc anys, el Dr. Congo es va convertir en el primer productor i exportador de Cobalt. No obstant això, es mantenen millores les seves capacitats de refinació.\nLes seves moltes aplicacions industrials fan cobalt una de les vuit matèries primeres estratègiques. No obstant això, el Congo de R + D es centra en el 40% de les reserves globals d’aquest mineral, uns 2,14 milions de tones. Amb la reactivació de l’activitat minera de la província, les seves exportacions de cobalt van fer un formigible vincle de 26.168 tones el 2007 a 119 341 t el 2012, segons la divisió de la mineria i geologia del govern provincial. Què confirmar el títol del Congo R + D es converteix en un primer productor i exportador mundial, molt lluny abans de Zàmbia i els seus altres competidors (Canadà, Xina, Rússia …).\nÉs a partir del 2009 que les exportacions es van disparar, doped en particular per l’entrada en producció de Tenke Fungurume Mining (TFM). No obstant això, les exportacions de cobalt electrolític (refinat per l’electròlisi) i els concentrats de cobalt només representaven un 16% i el 8% del total exportat l’any passat. La refinació per obtenir un metall gairebé pur per tant encara té la manera de fer, és rar que les empreses tinguin per al moment d’una unitat de cobalt electrolítica. Aquest és el cas de Kamoto Copper Company (KCC), empresa conjunta controlada per Glencore Suïssa. La matèria primera prové de descàrregues mineres de les antigues granges, que contenen quantitats significatives de cobalt, i els dipòsits del cinturó de coure (“cinturó de coure”).\nRD Congo: viatjar al cor de l’Imperi de coure\nKatanga: coure com si plouia a Katanga especial, la investigació sobre una economia minera\nEl 2012, als 10 primers exportadors De contingut de cobalt del país, 6 empreses estaven clarament alterades, realitzant el 87% de les exportacions, segons la divisió de mineria i geologia. TFM pres (25 751 t cobalt de contingut exportat) i KCC (24 686 t), seguit de Mutanda Mining (16 703 T), controlats per Glencore i Boss Mining (16 421 t), principalment detinguts pel grup Kazakh Eurasian Resources naturals Corporació (ENRC). Després va venir Ruashi Mining (11.290 t), a finals de 2011 sota el control del Jinchuan xinès (llegit a continuació), així com l’agrupació per al tractament del judici Lubumbashi (11 010 T), una empresa conjunta entre el grup Forrest International i les Gecamines que exploten part de l’acumulació d’escòries d’activitats metal·lúrgiques, de 1924 a 1992, des de la Unió Minera de la part superior de Katanga (UMHK), després de les gécamines.\nLa producció de cobalt a Katanga hauria de continuar augmentant considerablement. KCC té previst produir 30.000 t anuals el 2015. Per la seva banda, TFM, les reserves de Cobalt de les quals es podrien revisar en augment, també augmentaran la seva producció amb l’expansió de la seva mina i l’extensió de la seva planta de processament. De la mateixa manera, l’empresa operadora de Kipoi, associació entre els recursos australians de tigre i les gécamines, aviat tindrà una fàbrica d’alta capacitat, en el procés de finalitzar.\nNova ona xinesa\nFins ara, les empreses xineses presents a la indústria cobalt de coure a Katanga eren nombroses, però petites, sense grans dipòsits i la compra de minerals als excavadors per alimentar les seves fàbriques. Només es va destacar el Congo Dongfang Mineria internacional (CDM), amb una explotació industrial i una fàbrica moderna. Des de l’any passat, les coses han canviat amb l’adquisició dels minametals xinesos del 95% de les unitats canadenques de Canadà Anvil Mining a la mineria d’Anvil concentrat Kinsevere i 75% Ruashi Mining pel grup Jinchuan, com a resultat de la seva redempció del Metorex Sud-africà.\nSegons la divisió de mines provincials, aquest augment del poder ha de ser confirmat en els propers mesos amb el projecte de la Corporació de l’Enginyeria de ferrocarrils de la Xina per fer-se càrrec de les accions dels seus compatriotes al miner de Kalumbete Myunga, L’empresa minera de Luisha i Shituru Mining Corporate, per crear una sola entitat. Una manera de superar el retard en el reemborsament del préstec xinès (mineral contra les infraestructures) que havia de proporcionar la producció de les mines congoleses (sicomines, empresa conjunta entre la Xina Railway Group Limited, Sinohydro Corporation, Zhejiang Huayou Cobalt i les Gécamines) , quina explotació no va començar? Mentre esperava la seva entrada a la producció, el dipòsit de sicomina encara queda una aposta segura. M.D.


Recepta clàssica de pastissos d’embut\nPastís d’embut clàssic\nSodi 362mg 16%\nCalci 136mg 10%\nEls aliments justos, com els menuts fregits, poden ser tan fugaços i misteriosos com els fets. Malauradament, el misteri del pastís d’embut, el menjar just per excel·lència, és suficient per enviar el cuiner de casa corrent pels turons. Però aquest estiu, per què no llançar la vostra pròpia festa temàtica?\nFregit fins que quedi cruixent i marró daurat, es poden incorporar pastissos d’embut amb qualsevol cosa: sucre, xarop, fruita fresca. Popularitzada pels holandesos de Pennsilvània a la dècada de 1950, s’han convertit en un element bàsic en parcs d’atraccions i passarel·les de tot el país.\nRedescobriu aquest menjar just a la cuina de casa en quatre senzills passos.\n1/4 culleradeta de sucre\n1 tasses de llet\nOpcional: 1/4 tassa de sucre de rebosteria\nOpcional: xarop de maduixes\nOpcional: xarop de xocolata\nGuarnició: fruita fresca\nPreescalfeu una fregidora profunda, una paella elèctrica o una paella oberta de costat profund a 365 F.\ngaletes de explorador de noies holandeses dobles\nTamisau la farina, el pols de cocció, el sucre i la sal; deixar de banda.\nA continuació, en un bol gran de barreja, combina els ous, la llet, l’aigua, la mantega i l’extracte de vainilla.\nAfegiu la barreja d’ous a la barreja de farina i batu-ho amb una batedora elèctrica a velocitat mitjana fins que quedi suau i sense terròs. La consistència ha de ser fina.\nCol·loqueu un dit sobre l’obertura inferior d’un embut i ompliu l’embut amb una tassa d’1 / 2 a 2/3. Manteniu l’embut a prop de la superfície de l’oli, procurant que no toqui la superfície. Després, traieu el dit i aboqueu el batedor a l’oli fent cercles continus de diferents mides.\nFregiu-la fins que estigui marró daurat per un costat i, després, amb pinces, gireu la coca i fregiu-la durant 45 segons més.\nEstireu la coca de la fregidora i poseu-la sobre un plat folrat de tovalloles.\nSi voleu, salpebreu-hi sucre de pastisseria tamisada i / o beureu-ho amb salsa de maduixes o xocolata. També podeu afegir fruita fresca just abans de servir, si es vol.\ncom fer pastís de vedella per a hamburgueses\nLes coques d’embut han de servir-se immediatament després de fregir-les, de manera que mantenen una textura cruixent, alhora que clara i aèria.\nSi feu servir una fregidora profunda, penseu en començar amb oli nou per fer aquest postre. En cas contrari, la seva coca d’embut podria tastar una mica com els peixos i patates fregides de la setmana passada.\nUna manera ràpida i senzilla de jutjar la temperatura de la cocció OIl\nPollastre 'Szechuan' amb salsa Tabasco\nXocolata Calent: Authentic Mexican Hot Xocolata\nEstofat de Carn amb Verdures: Spanish Beef Stew\nSaludable i deliciós Crock Pot Veggies\nSopa de pollastre Crock Pot i sopa de gra de sorgo\nThe Madras: una beguda senzilla i millorada de nabius de vodka


Presentació de la llista gironina del 14-F amb Dani Cornellà i Montserrat Vinyets al capdavant – CUP Lloret\nPresentació de la llista gironina del 14-F amb Dani Cornellà i Montserrat Vinyets al capdavant\nIgnasi Sabater, Natàlia Sànchez i Non Casadevall ocupen les primeres places\nDani Cornellà i Montserrat Vinyets lideraran la llista de la CUP a la demarcació de Girona en les properes eleccions catalanes del 14 de febrer. Aquest dissabte 2 de gener Cornellà i Vinyets han presentat la resta de la llista de la CUP que ha anunciat que vol “revertir l’esgotament del projecte de govern de JxCat i ERC”. Com a número tres de la llista hi haurà Ignasi Sabater, alcalde de Verges (Baix Empordà), seguidament de Natàlia Sànchez que ha estat diputada al Parlament aquesta legislatura. En cinquè lloc hi haurà Non Casadevall, el candidat gironí en les últimes eleccions espanyoles.\nDes de la CUP defensen la llista gironina com un conjunt de persones implicades en múltiples lluites socials, a banda de tenir experiència en el municipalisme. De fet, la majoria dels membres de les llistes són o han estat regidors i alcaldes de diversos municipis de les comarques gironines.\nEl líder de la llista, Dani Cornellà, ha assegurat que “la república catalana és la meta”, però també ha defensat la importància del “camí” per arribar-hi. Per això ha assegurat que la proposta política de la CUP de cara al 14-F consta de tots els passos per “exercir el dret de l’autodeterminació”.\nPublicat a Diari de Girona\nPrevAnteriorExperiència municipal a la llista de la CUP per Girona\nSegüent10 punts per a un Nou CicleNext


Primeres imatges de l’interior del refugi de la Guerra Civil descobert a la parada del metro de Santa Eulàlia - El Tot L'Hospitalet Primeres imatges de l’interior del refugi de la Guerra Civil descobert a la parada del metro de Santa Eulàlia - El Tot L'Hospitalet\nPrimeres imatges de l’interior del refugi de la Guerra Civil descobert a la parada del metro de Santa Eulàlia\nEls operaris de les obres del suburbà a L’Hospitalet es van topar amb un “bunker”, a on hi varen trobar objectes de la vida quotidiana\nLa primera inspecció de l’interior va constatar el bon estat de conservació, mostrant l’existència d’un refugi antiaeri del qual se’n tenien notícies però del que no hi havia constància del seu estat de conservació.\nLa planta ens mostra un refugi estret i allargat amb tres accessos. Les parets són de totxo i protegides per morter que, amb la humitat, havia caigut en algunes zones.\nDestaquem la presència de diversos materials, com ara d’alguns elements mobles, la instal·lació elèctrica i una quantitat indeterminada de somiers apilats, cosa realment inusual. Apareixen també algunes inscripcions a les parets i un petit dibuix i operacions matemàtiques.\nEl refugi va tenir freqüentacions ocasionals com ho demostren alguns elements observats al terra.\nEn les imàtges es poden apreciar que els ferros que apareixen a les habitacions del refugi son las lliteres i que las unions d’aquestes son “remaches”, ja que en aquella època no s’utilitzava la soldadura com es fa avui en dia.\nFotos: Museu de L’Hospitalet. Font del text: Museu de L’Hospitalet


"30 minuts": estiu\n"30 minuts" recupera aquest estiu una selecció dels millors reportatges.\n24/07/2015 - 15.01 Actualitzat 28/07/2015 - 10.09\n"CIE, presó administrativa"\nEls Centres d'Internament d'Estrangers són permanentment al centre de la polèmica. No són comissaries ni presons i tenen un encaix jurídic difícil.\nQuè són? Com funcionen? Diumenge, a les 21.55, "30 minuts" abordarà el tema amb testimonis directes.\nAquest reportatge explora la realitat del Centre d'Internament d'Estrangers (CIE) de la Zona Franca de Barcelona a partir de l'experiència de diversos immigrants que hi han estat internats i de les crítiques d'advocats, associacions com la Fundació Migra Studium, la Plataforma Tanquem els CIEs, SOS Racisme o la Coordinadora Catalana per a la Prevenció de la Tortura.\nEls CIEs són centres custodiats i regits interiorment per la Policia Nacional. Hi ha un temps màxim d'estada de 60 dies. "Són pitjor que presons", afirmen especialistes de SOS Racisme i Migra Studium.\nLa Prefectura Superior de Policia de Catalunya no ha permès als autors del reportatge l'accés a l'interior del centre ni entrevistar-ne el director. Al·leguen que no tenen autorització per parlar ni de terrorisme ni dels CIEs. El ministre de l'Interior, el secretari d'Estat i la delegada del govern a Catalunya tampoc no han acceptat ser entrevistats.\nEn canvi, Joaquin Aguirre, jutge de control del CIE, i Antonio Granados, del Sindicat Unificat de la Policia, sí que han acceptat fer declaracions.\nEl reportatge s'articula a partir de les experiències del marroquí Mustapha, internat dues vegades, que ha interposat una querella per maltractaments; el pakistanès Abdur Rehman, internat durant dos mesos i no expulsat; Alfredo, de Guinea Bissau, que també s'ha querellat per maltractaments rebuts en l'intent d'expulsió; i l'indi sikh Sono, deportat al seu país després d'unes quantes setmanes d'internament. Advocats, familiars i associacions avalen i complementen els seus testimonis.\nEl CIE de Zona Franca, a Barcelona, es va inaugurar el 2006. Des d'aleshores hi ha hagut tres suïcidis. L'últim, el del ciutadà armeni Aramis Manukyan, "Alik", de 32 anys. Va morir el 3 de desembre. Per Cap d'Any, hi va haver manifestacions, protestes, vagues de fam, presència d'antiavalots, visites de parlamentaris, jutges, ONGs, periodistes, activistes, etc. Els jutges de control van demanar una sèrie de millores: supressió de les mampares de les visites, instal·lació de tasses de vàter a les cel·les, millora de l'horari de visites i que es comuniqui als jutjats qualsevol lesió dels interns, entre d'altres.\nFinalment, el 14 de març del 2014 es va aprovar el primer reglament des que es va crear en la llei d'estrangeria del 1985. El reglament s'havia d'haver aprovat sis mesos després de la reforma de la llei d'estrangeria del 2009. Arribava cinc anys tard. Ha estat una gran decepció per a tothom. En essència, consolida el model de gestió policial, no aporta millores substancials en la garantia dels drets dels interns i suposa un retrocés respecte a algunes resolucions dels Jutges de Control.\nProducció "30 minuts": Sílvia Pairó\nSant Joan Despí, 24 de juliol del 2015


Jornada reivindicativa per l’educació pública i per la continuïtat d’Els Aigüerols | AMPA Els Aigüerols\nJornada reivindicativa per l’educació pública i per la continuïtat d’Els Aigüerols\nJornada reivindicativa per l'educació pública i per la continuïtat d'Els Aigüerols\nAquest diumenge 24 de març tindrà lloc una jornada reivindicativa a favor de l’educació pública a Santa Perpètua de Mogoda i impulsada per l’AMPA de l’Escola Els Aigüerols, on les AMPES de l’escola Bernat de Mogoda i l’escola Santiga també s’han unit a aquesta jornada.\nLa jornada consistirà en una trobada motera i un recorregut que inclourà una breu aturada i xiulada davant de les escoles públiques de la localitat.\nL’activitat s’iniciarà al Parc Municipal de Santa Perpètua de Mogoda a les 10 hores, on els moteros podran fer la inscripció a la jornada. Hi haurà servei de barra amb begudes i entrepans a preus populars.\nA les 11 començarà el recorregut reivindicatiu i que arribarà a totes les escoles públiques de Santa Perpètua. A les 12 al Parc Municipal hi ha programat un espectacle infantil de clown i màgia i en acabat es donarà lectura al manifest per l’educació pública.\nVeniu amb la vostra moto i inscriviu-vos a la jornada! Fem soroll per l’educació pública!\n← L’AMPA d’Els Aigüerols està satisfeta amb el suport del Parlament però exigeix una rectificació d’Ensenyament\n‘No tanqueu la nostra escola’ és el vídeo dels infants d’Els Aigüerols sobre la seva escola →


FC Barcelona | Costa Brava Girona Basket\nEnguany estem d’enhorabona i és que tornarà a competir al Costa Brava Girona Basquet un campió del torneig. Concretament va ser a l’edició del 2016. Estem parlant del FC Barcelona. Un equip que aleshores va guanyar tots els partits, inclosa la final, per més de 20 punts. Malgrat tot, amb el pas del temps el torneig ha anat augmentant el seu nivell competitiu i el pronòstic per aquest any ens diu que serà molt més igualat que en anteriors edicions. És un plaer comptar, no només amb equips internacionals, sinó també amb les bases d’equips referents del nostre país.\nAixí doncs, el Barça només va competir a la categoria cadet en aquella edició, i tornarà a repetir categoria aquest mes de març.\nLa llista de campions a la categoria cadet fins aleshores és aquesta:\nTabirako Baqué (2015)\nAlba Berlín (2017)


Empreses de l’Anoia coneixen les novetats en millores ambientals\nEn una sessió molt participativa, la Unió Empresarial de l’Anoia ha realitzat una nova jornada relacionada amb l’economia circular. Una vintena d’empreses de la comarca de diversos sectors com el paper, el medi ambient, l’enginyeria, el químic, el tèxtil, l’embalatge i el disseny han assistit en aquesta nova sessió formativa que tenia com a objectiu principal debatre i exposar quina és la millor opció ambiental per a les seves empreses.\nMoltes empreses tenen moltes qüestions i dubtes relacionats amb la cadena de valor de la seva estratègia d’empresa, dels productes i serveis i de l’impacte que generen a nivell mediambiental. En aquest sentit, per tal de debatre i resoldre’ls, la jornada ha comptat amb la ponència del Pere Fullana, dr. enginyer industrial, expert en producte i medi ambiental i actualment, Director de la Càtedra UNESCO de cicle de vida i canvi climàtic ESCI-UPF.\nSota el títol “Ecodisseny i cicle de vida des de l’òptica empresarial”, els i les assistents han pogut conèixer de primera mà els conceptes de producte, medi ambient, l’avaluació i millora, la comunicació ambiental del producte, l’anàlisi del cicle de vida com a eina d’avaluació ambiental i estratègies d’ecodisseny per a la millora ambiental.\nAquesta jornada ha estat emmarcada dins la segona fase del projecte “Anoia Circular”, anomenada “Connexions en Economia Circular”, impulsat per la Unió Empresarial de l’Anoia i amb el suport de l’Agència de Residus de Catalunya.\nArticle anteriorLa Coral de Santa Maria d’Igualada celebra el 80è aniversari de la seva fundació\nPròxim articleLa Setmana del Turisme Industrial ha apropat el Patrimoni Industrial a la ciutadania, amb una mirada atenta al Museu del tren miniatura – Railhome Bcn


Chambres d'Hôtes Fondragon Les Cedres Astaffort França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 7 allotjaments a Astaffort.\nFondragon Les Cedres, Astaffort, Astaffort, França, 47220 - Veure al mapa\nMés informació sobre Chambres d'Hôtes Fondragon Les Cedres\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Astaffort, no busqui més enllà de Chambres d'Hôtes Fondragon les Cedres. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Chambres d'Hôtes Fondragon les Cedres és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Chambres d'Hôtes Fondragon les Cedres es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, articles de tocador, plat de dutxa, assecador de cabell són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Chambres d'Hôtes Fondragon les Cedres és una elecció inteligents per a viatgers a Astaffort, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


"Roe Green & TxipiAité Band" nou videoclip i nou disc el 2014 - auva!cat\n24 setembre 2013 2 gener 2014 Sisco PiñolLeave a Comment on "Roe Green & TxipiAité Band" nou videoclip i nou disc el 2014\nLa banda de reggae del Camp de Tarragona Roe Green & TxipiAité Band es consolida com una de les millors bandes de Catalunya i uns abanderats de la música jamaicana en el panorama musical català. Gràcies a la publicació del seu primer disc Words for Freedom (Picap, 2012), la seva gira de presentació “Freedom Tour” els va portar per gran part dels escenaris de Catalunya. El seu major èxit va ser el concert a la Plaça de la Font de Tarragona en motiu de les Festes de Santa Tecla 2012 i a l’escenari Showcase del RototomSunsplash celebrat a Benicàssim el mateix any. Tanmateix una de les cançons va ser inclosa a la sèrie KMM de TV3 de l’última temporada.\nActualment la banda es troba tancada a l’estudi produint els temes del que serà el seu segon disc de la mà de Chalart58 de la Kinky Beat. Durant aquest hivern ja estaran enregistrades les noves cançons.\nEl nou treball de la banda veurà a la llum a principis del 2014. De moment és aviat per desvetllar com serà; la banda manté el secret fins al dia de l’estrena. Amb aquest nou disc Roe Green i la seva banda pretenen consolidar-se definitivament.\nNou videoclip de la banda\nRecentment Roe Green & TxipiAité Band ha estrenat un nou videoclip de la cançó “Words for Love, Words for Freedom” inclosa al disc “Words for Freedom” (Picap, 2012).\nCançó: Words for Love, Words for Freedom\nÀlbum: Words for Freedom\nCD (Picap, 2012)


La campanya de vacunació de la grip ha començat amb l'objectiu d'ampliar la cobertura | RTVVilafranca\nLa campanya de vacunació de la grip ha començat amb l’objectiu d’ampliar la cobertura\nLa campanya de vacunació de la grip comença a Vilafranca amb la voluntat d’ampliar la cobertura entre les 10.000 persones que tenen la vacuna indicada.\nLa campanya de vacunació de la grip arrencava el 23 d’octubre a Catalunya. A l’Equip d’Atenció Primària Vilafranca Nord expliquen que, durant les tres primeres setmanes de la campanya, que és anual, el ritme de vacunacions sol ser alt. Després es redueix. Segons les dades de què disposen a l’EAP Vilafranca Nord, seguint les històries clíniques, entre 10.000 i 11.000 persones s’haurien de vacunar contra la grip. Però només se solen vacunar unes 4.500 persones.\nL’adjunta a la direcció de l’EAP Vilafranca Nord Rosa Cañestro explica que s’hauria d’arribar almenys al 50% de cobertura vacunal en aquesta població especialment susceptible al virus. També destaca una altra dada rellevant: que la meitat de les persones que ingressen per culpa de la grip i tenien indicada la vacunació, no s’han vacunat.\nEnguany, la campanya de vacunació de la grip posa el focus sobre les dones embarassades com a col·lectiu de risc. A Catalunya, només el 3% de les embarassades es vacuna contra la grip tot i ser una indicació de la Organització Mundial de la Salut des del 2012.\nEl virus de la grip és cada any un problema de salut pública i genera epidèmia. Tot i ser un virus que muta d’un any per l’altre, la vacunació ajuda a prevenir-lo. En l’anterior campanya, l’epidèmia va ser més lleu que en altres ocasions però els casos van ser més greus, sobretot en gent jove. La mortalitat relacionada amb la grip va augmentar més d’un 5%.\nambulatori, campanya de vacunació, CAP Vilafranca Nord, EAP Vilafranca Nord, grip, infermeres, Rosa Cañestro, vacunes, virus


Sabor a Nàquera continua fins els proper 31 de desembre - Noticias CAMP DE TURIA\nSabor a Nàquera continua fins els proper 31 de desembre\n‘Sabor a Nàquera‘ segueix aquest Nadal oferint el millor de la gastronomia local. La iniciativa, impulsada per la regidoria de Fires i Comerç, conclourà el 31 de desembre.\nEn aquesta 9a edició els forns de la localitat, amb tradició nadalenca, oferiran dolços típics de l’època, i per la seva banda, els bars i restaurants faran el mateix amb els seus Menús Nadalencs, que inclouran el plat típic local de ‘Olla Junta’ i com a postres les tradicionals ‘ orelletes.\nD’altra bandael pla d’activitats inclourà l’ambientació de les principals vies de la localitat baix el títol ‘El poble del Nadal’ i la participació de personatges nadalencs que repartiran dolços als més menuts del municipi i convidaran als veïns a realitzar les seves compres en el comerç de la poblacií durant tots els dissabtes del mes de desembre.\nSabor a Nàquera també recupera el tradicional Concurs de Betlems. La corporació municipal coordinarà la visita a cases o comerços on s’exposen, rebent eks particpant el tradicional Rosco de Reis el proper 6 de gener.\nLa Bústia Reial, recollirà de nou les cartes i desitjos dels nens per als Reis Mags d’Orient, el divendres 30 de 11:30 a 14 hores a la plaça de l’Ajuntament.


Un centenar d’infants fan activitats entorn de la màgia a través del programa «Conviu l’estiu» | La Guia De Reus\nInici Actualitat Un centenar d’infants fan activitats entorn de la màgia a través del...\nUn centenar d’infants fan activitats entorn de la màgia a través del programa «Conviu l’estiu»\nDel 5 de juliol al 13 d’agost, a través del programa de la Regidoria de Benestar Social «Conviu l’estiu», s’ofereixen 120 places setmanals adreçades als infants de Reus entre els 3 i els 11 anys. Enguany, la temàtica de les activitats gira entorn de la màgia. Aquest programa s’organitza a diversos punts de la ciutat, per tal d’estendre per tot el municipi l’oferta socioeducativa. En concret, enguany, les activitats es fan de dilluns a divendres de 9 a 13 h al Centre Cívic Migjorn, l’Escola Mowgli i l’Escola Rosa Sensat. S’organitzen en grups bombolla estables que esdevenen unitats de convivència. Per accedir a aquestes activitats socioeducatives que es fan durant l’estiu, tenen prioritat els infants amb famílies en situació de vulnerabilitat social.\nA més, com ja es va fer l’any passat, s’han establert les mesures sanitàries i de protecció següents:\nComprovació de símptomes de cada participant en l’entrada de l’activitat.\nHigiene de les mans, tant a l’entrada i a la sortida de l’activitat com en els canvis de les diferents activitats específiques.\nAmb motiu de la pandèmia, es promouen les activitats que es poden fer a l’aire lliure i les que suposen un acompanyament emocional i una escolta activa de les inquietuds dels infants.\nPel que fa a les activitats més lúdiques i estiuenques, els infants de l’Escola Rosa Sensat van un dia a la setmana a la piscina del Reus Ploms i els de l’Escola Mowgli i els del Centre Cívic Migjorn, a les piscines del Reus Deportiu.\nA més del programa «Conviu l’estiu», la Regidoria de Benestar Social també subvenciona l’assistència de 118 infants de famílies en situació de vulnerabilitat als casals de les entitats i als municipals. L’objectiu és facilitar que tots els infants de la ciutat puguin accedir a fer activitats a l’estiu i mantenir i reforçar, tot i que d’una manera lúdica, els aprenentatges i la millora de la seva socialització.\nArticle anteriorLa Diputació de Tarragona concedeix 184 beques per a l’alumnat del seus centres d’ensenyaments musicals i artístics\nArticle següentL’MVR de l’Espluga del Francolí programa diversos tallers experiencials i propostes singulars durant l’estiu


La companyia – Campi Qui Pugui\nLa companyia Campi Qui Pugui neix l’any 2008 fruit de la passió de dues persones per crear i compartir teatre. La companyia està fundada i dirigida per l’actor Jordi Pedrós i l’actriu Cristina Garcia, formats en diferents mètodes teatrals a escoles de París, Barcelona i Lleida.\nCreant espectacles des del 2008\nHem treballat amb els nostres espectacles en més de 15 països de tot el món.\nLa nostra experiència anterior alimenta el nostre entusiasme i decidim crear els nostres propis espectacles; creant imatges i personatges visualment atractius que transportin a altres realitats, omplint l’imaginari d’històries.\nPer nosaltres és important buscar els punts en comú entre tots els públics, amb un tipus d’humor i aspectes visuals que puguin arribar a diferents edats i persones de diferents orígens; despertant l’infant que portem dins.\nAustràlia, Canadà, Xina, Corea del Sud, Dinamarca, Regne Unit, Alemanya, Romania… Viatjant amb els nostres espectacles hem descobert que allò què ens uneix és més important que les diferències; I en les emocions i la infància, no existeixen.\nImaginant mons i compartint realitats…\nUna companyia que creix amb tu!\nCo-fundadora i directora\nCo-fundador i director\nActor i tècnic\nTècnic de llum i so\n“Juang! Com va?”\nCandidat Premios Max de las Artes Escénicas 2020 a Millor espectacle de carrer\nCandidat Premios Max de las Artes Escénicas 2019 a Millor espectacle de carrer\n2n Premi a Millor espectacle en Espai no convencional al Festival Atelier 2018 de Baia Mare (Romania)\nDrac d’Or a Millor espectacle de carrer a la Fira Titelles de Lleida 2016\nDrac d’Or a Millor espectacle de carrer a la Fira Titelles de Lleida 2015\n(+34) 686 393 115\n(+34) 654 515 075\n© Campi Qui Pugui Produccions. Avís legal · Disseny i desenvolupament: SopaGraphics


POLÍTICA - 07/01/2020 11:42 / Redacció\nRufián perd els papers i fa córrer la idea que el FAQS s'ha convertit en "un espai de pornografia convergent"\nEl conegut independentista, Rai López, ha denunciat a través del seu perfil de Twitter, una nova actuació del portaveu d'ERC al Congreso, Gabriel Rufián, contra l'independentisme i contra TV3. Fins ara, les crítiques a la Televisió de Catalunya, provenien de l'unionisme i l'espanyolisme, ara també provenen dels republicans.\nFOTO: Gabriel Rufian, Ultima Hora\nTal com es pot veure a la següent captura, Rufián fa RT d'un comentari d'un espectador de TV3 que considera que el programa Preguntes Freqüents, que s'emet cada dissabte a la nit i que presenta Cristina Puig, fa "propaganda convergent". Amb això, Rufián es posa al costat de Ciudadanos, Partido Popular i Vox i fa competència a la Montapollos Inés Arrimadas i els seus 'cares-cares' amb el director, Vicent Sanchis.\nTal com us vam EXPLICAR AQUI, tot i la decisió de la Junta Electoral Central d'inhabilitar el President Quim Torra i de no permetre que Oriol Junqueras tingui immunitat, els republicans no s'han mogut de l'abstenció i faran possible la presidència de Pedro Sánchez.\nParaules clau: GABRIEL RUFIAN ERC FAQS PREGUNTES FREQÜENTS CONVERGENCIA


Prop de 50 alumnes comencen demà les classes al campus del Pla de la Massa\nUn moment de l'acte d'inauguració. FOTO: UdL\nAvui la sala d'actes del campus ha acollit la inauguració del curs acadèmic d'aquest grau de preu públic de la UdL i que en paraules del vicerector de Docència, Francisco García Pascual, exemplifica l'aposta de la Universitat de Lleida perquè les ciències de la salut i la sanitat tornin a prestigiar Catalunya, després que s'hagin vist malmeses a causa de la crisi i de les polítiques aplicades en aquest àmbit.\n"El que fa que la salut pública es mantingui és la qualitat dels seus professionals i és per això que el compromís de la UdL és amb els professionals de salut, tot contribuint a la seua formació de qualitat", ha dit.\nL'acte també ha comptat amb la degana del Consell de Col·legis d'Infermeres i Infermers de Catalunya, Montserrat Teixidó, que ha instat els estudiants a reflexionar en els valors de la professió. perquè tenir cura d'algú és una professió per contribuir a fer un món millor, ha dit.\nD'altra banda, l’Institut de Recerca Biomèdica de Lleida, la Fundació Dr. Pifarré (IRBLleida) i la Facultat d’Infermeria i Fisioteràpia de la UdL han arribat a un acord per incloure la Unitat d’Assajos Clínics de l’IRBLleida dins de l’oferta actual de pràctiques del grau d’infermeria de la UdL.\nGrau d'Infermeria a Igualada


Així i tot: Com Déu mana\nNormalment, als llibres els dono, com a máxim, un terç de vida. Si arribo a la tercera part i no hi he trobat res d'interessant els abandono definitivament. No és pas el cas de Com Déu mana. Al contrari. Aquest ja m'ha interessat des de les primeres pàgines. No vull pretrendre jutjar el llibre i dir si és bo o no, bàsicament perquè no hi entenc. No sóc crític literari ni ho pretenc. Simplement, llegeixo com a afició, entreteniment, plaer. I sí que sé què m'agrada i què no. I Com Déu mana m'agrada.\nNiccolò Ammaniti (Roma, 1966) és un dels autors més respectats de la literatura italiana actual. Va debutar el 1994 amb la novel.la Branchie. Com Déu mana és la seva última novel.la amb la qual va guanyar el Premi Strega, el 2007, el guardó literari amb més prestigi d'Itàlia.\nCom Déu mana (2006) és un retrat cru d'un microcosmos marginal en un suburbi de Varrano (crec que és una ciutat inventada i desconec si està inspirada o no en una ciutat real). Rino i Cristriano, pare i fill, sobreviuen com poden en la societat que els ha tocat viure. La història és una mescla d'un humor fi amb les situacions més tristes i decadents. La vida dels personatges és molt depriment però les peripècies surrealistes li donen a la història un punt de comèdia. Hi ha episodis on se t'escapa el riure inevitablement. I llavors penses, "com te'n pots enriure d'aquests desgraciats?" Un drama amb tocs còmics.\nJa se n'està preparant la pel.lícula, dirigida per Gabriele Salvatores, guanyador d'un Oscar el 1991 per haver dirigit Mediterraneo.\nEn fi, un molt bona lectura.\n- Fill de puta malparit! Deixa'm en pau, ¿entesos? Tu no em coneixes. Em deixaràs estar ¿d'acord? - En Cristiano va brandaar de nou el garrot -. Si no em deixes en pau et mataré.- Tenia un desig ardent de clavar-li un altre cop, d'esberlar el cap d'aquell malparit-. Et penses que ets qui sap qui i ets un merda.- Va empassar-se la saliva-. Un pobre desgraciat.


territoris.cat 10:59 26/06/20\nI si sents que no, la terapeuta Sònia Pallàs t'ajudarà a aconseguir-ho\nteràpies sònia pallàs pèndol reiki\nSònia Pallàs realitza teràpies de Reiki y Pèndol, tant a la seva consulta com a distància.\nEl confinament ens ha donat algunes lliçons valuoses. Entre elles que parar, de tant en tant a la riba dels rius frenètics del dia a dia, és important. Pausa, respirar, escoltar-se, recompondre's i seguir.\nDe vegades, però, la quotidianitat i l'estrès ens arrosseguen sense que tinguem les eines per fer aquest exercici tan essencial. La terapeuta Sònia Pallàs és, doncs, aquella persona que ens ajuda a fer-ho, a trobar l'equilibri i a nosaltres mateixos. Però no només això, sinó que, a més a més, ens mostra les vistes inspiradores per fer el camí de la millor manera, a través de la pausa, la cura, la relaxació i l'autoconeixement.\nHo fa a través de les teràpies de Reiki i Pèndol, dues disciplines antigues que al llarg dels anys s'han utilitzat per tractar les inquietuds i adversitats més humanes: estrès, ansietat i depressió, dolències i altres molèsties. Sense necessitat d'haver de trobar-se en cap estat crític, aquestes teràpies es complementen amb altres disciplines i aporten múltiples beneficis per a la persona, tan físicament com emocional. Rei-Ki significa, en japonès, llum, energia, força vital: “estem formats d'energies, i la meva tasca és connectar la persona amb aquesta energia”, diu la terapeuta Sònia Pallàs, que aplica aquesta tècnica mil·lenària, avui reconeguda per l'OMS, per obtenir múltiples beneficis en la persona com l'alliberament de tensions, l'estrès, i la disposició a un descans més òptim i a un estat més saludable que condueixi al reequilibri emocional i físic de la persona. Els pèndols, per la seva banda, explica, són instruments radioestètics i, igual que les persones, varia en forma, sintonia i forma, i actua com un indicador vital d'estats, físics i psíquics, que ajuden a controlar els impulsos conscients i inconscients, propiciant una vida més saludable i il·limitada.\nAquests instruments haurien arribat a les mans de la terapeuta Sònia Pallàs després de passar-se tota la vida sentint una gran inclinació per ajudar les persones. “Jo sempre estava impacient, preguntant-me què podia fer per ajudar als altres. Va ser la mateixa vida que em va dir quan estava preparada per a fer-ho”. És per això que, en un moment concret de la seva vida, quan va sentir que ho havia de fer, va formar-se per poder actuar en benefici de l'altra gent. I de fet, aquest camí professional va obrir-se a partir d'un fet basat en el suport mutu: “Vaig tenir una malaltia i allò ho va canviar tot. A partir d'aquí, tot es va tornar intens i vaig adquirir una perspectiva nova. Hi va haver una infermera amb qui ens vam ajudar mútuament, i ella va ser qui, inconscientment, em va donar una empenta cap aquest camí".\nDe la mateixa manera que ella va fer aquest pas quan es va sentir preparada, en el cas dels pacients, segons explica, s'ha de donar una situació similar:\nEl millor és que la persona acudeixi a aquestes teràpies per iniciativa pròpia perquè, altrament, estàs forçant l'evolució\nLa terapeuta explica que, moltes vegades, el cos ens demana atenció i no ens n'adonem, però ella presta atenció als diversos indicadors i actua allà on convé perquè puguem continuar fent el camí que ens toca, escoltant-nos, adquirint les eines per seguir i coneixent-nos a nosaltres mateixos. “Les dolències et donen una informació, et parlen del que has de fer i com ho has de fer”. És per això, explica, que "normalment amb una sessió ja n'hi ha prou per assolir una millora, tot i que el nombre de sessions que es necessiten depèn de cada cas particular, de com estigui la persona".\nAra, la terapeuta s'ha adaptat al moment amb teràpies també a distància, amb imposició de mans o amb el pèndol, i insisteix més en uns punts o uns altres segons les necessitats que detecta en la persona. Connectada totalment amb el pacient, enmig de la teràpia, Sònia es focalitza només en aquella persona: “Tant si és allà com si no, la visualitzo i treballo com si la tingués allà”. Hores abans, de fet, ja fa una preparació important per a la persona a tractar perquè la sessió sigui més efectiva, i fins i tot desconnecta tots els telèfons perquè, puntualitza, “has d'estar al 100% i s'ha de fer bé”. En acabar, ja torna les trucades i correus.\nLes teràpies són molt més assequibles que de costum perquè no seria just que només es pogués ajudar la gent que té diners\nA més, per assolir aquest èxit, per Sònia, la privadesa en les teràpies també és fonamental. La seva atenció i delicadesa és, sens dubte, un do que la fan especialment hàbil en aquest camp, ja que establir un clima de confiança amb ella és molt senzill: “qualsevol dubte, em poden telefonar abans de fer la sessió”, indica la terapeuta Sònia Pallàs, que transmet pau a cada paraula i anima la gent a què no es privin de preguntar.\nEls seus pacients demostren estar molt satisfets ja després de la primera teràpia, amb beneficis immediats i que perduren al llarg del temps. Després també hi ha la part, explica, que depèn del pacient en qüestió: ella dóna “deures”, exercicis i meditacions personalitzades, eines que serveixen per mantenir l'equilibri i treballar en un mateix més enllà de la sessió i continuar amb l'evolució que, explica, normalment els pacients es disposen a assolir. De vegades, aquesta evolució és instantània:\nHi ha persones que pateixen des de fa anys d'alguna cosa emocionalment, i al moment de la primera teràpia ja noten molta millora\nPer la seva vocació, la terapeuta va decidir fer unes teràpies molt assequibles, ja que opina que “no seria just que només es pogués ajudar la gent que té diners”. Per tot això, els seus pacients es mostren sempre contents i agraïts, tant abans com després de la sessió, mentre que ella, ens explica, també s'hi sent perquè hi ha confiat: “M'encanta ajudar, i ho faig sempre que puc. Em sento una persona molt realitzada, i per això em costa fins i tot anomenar-ho 'feina'”, ens confessa entre riures.\nLa terapeuta es mostra agraïda també amb les persones que l'han dut fins on és avui. Fins i tot aquelles que, en el seu moment, podia semblar que li estaven fent mal: “Des de petita m'he anat trobant persones que m'han ajudat molt a ser jo, i hi ha persones que potser en aquell moment pensava que m'estaven fent mal, però després vaig veure que eren part d'un aprenentatge”, aclareix, i explica que, conscient també de la seva evolució personal, que com més temps ha passat, més persones s'ha trobat a la seva vida que l'han ajudat a fer-li veure quin era el seu camí: “En alguns moments aprens la lliçó que et toca, que tens més 'fluixa', i fins que no aprenguis el que toqui, ho reviuràs tot un altre cop. Quan la persona ja ha après la lliçó, conscientment o inconscientment, se li obren les portes cap a una altra banda. És una evolució constant”.\nMoltes persones viuen molt en el passat, en la nostàlgia, o el futur, i realment no pots ser feliç així. Ser feliç és viure el moment sense fer mal a ningú, apartar allò que no ens convé i estimar i valorar el que tens a la vora\nAquesta evolució s'aconsegueix superant la nostàlgia del passat i la impaciència del futur, i gaudint del camí i del moment, és a dir, la vida: “No es pot jutjar mai les persones perquè sempre hi ha un darrere, i quan ho entenem, és quan podem actuar. Al llarg de la vida, jo mateixa he viscut experiències molt dures però també molt maques. Però jo no sóc la que faig la feina: jo sóc la missatgera. L'energia ja existeix, i si la canalitzem allà on toca, a on més ens convé, podem ser capaços d'assolir coses excepcionals”.\n722 13 46 29


EGF: El FEI i Banc Sabadell donen suport a les pimes tecnològiques i del sector d’energies renovables amb 148 milions d’euros - Banc Sabadell\nEGF: El FEI i Banc Sabadell donen suport a les pimes tecnològiques i del sector d’energies renovables amb 148 milions d’euros\nPrimera operació del FEI a Espanya sota el marc del Fons Paneuropeu de Garantia (EGF)\nGarantia del FEI de 103 milions d’euros a Banc Sabadell per donar suport a la recuperació econòmica de pimes i midcaps\nEl Fons Europeu d'Inversions (FEI), pertanyent a el Grup Banc Europeu d'Inversions (BEI i FEI), i Banc Sabadell tornen a unir les seves forces per donar suport a la recuperació econòmica de pimes (fins a 250 empleats) i midcaps (entre 250 i 500 empleats ). El FEI facilita a Banc Sabadell una garantia de 103 milions d'euros, que permetrà al banc espanyol mobilitzar un total de 148 milions d'euros de finançament.\nEs tracta de la primera operació del FEI a Espanya sota el marc del Fons Paneuropeu de Garantia (EGF, per les sigles en anglès), que permetrà donar suport a empreses tecnològiques en primeres etapes (venture capital), així com a aquelles del sector d'energies renovables.\nL’EGF, operatiu des d'octubre i aprovat pel Consell Europeu el 23 d'abril del 2020 com a part del paquet de mesures de resposta de la Unió Europea (UE) davant de l'impacte econòmic provocat per la Covid-19, té com a objectiu donar suport a les empreses, centrant-se en les pimes.\nEls préstecs que Banc Sabadell es compromet a canalitzar, a través de Sabadell Venture Capital i SINIA Renovables, aniran destinats a impulsar les inversions i el capital circulant de pimes i midcaps, en concret anirà adreçat a startups via operacions de venture debt i a companyies del sector renovables amb productes com préstecs sènior "bridge"/construcció, préstecs per a autoconsum fotovoltaic i altres, i préstecs subordinats a llarg termini per a parcs\nEn assumir fins el 70% del risc en els préstecs que Banc Sabadell concedeixi a pimes i midcaps, el FEI promourà la concessió de nou finançament i, de forma indirecta, donarà suport a tot l'ecosistema de startups i de renovables.\nEl director general de Banc Sabadell, Carlos Ventura, ha afirmat que «les startups són les grans empreses de el futur. Aquest acord amb el FEI, sota el marc de l'EGF, reforça les nostres capacitats d'oferir-los solucions de finançament pensades per a donar-los encara més suport. El Sabadell ha tingut històricament un paper destacat com a banc de les companyies del sector de les renovables. En aquests moments de gran dinamisme del sector, aquest acord amb el FEI amplia les possibilitats de les companyies de renovables mitjanes de finançar-se en moments clau com la fase de construcció de projectes».\n«El FEI ha desenvolupat diferents mesures financeres de resposta, com l’EGF, que, amb el suport de la majoria dels estats membres de la UE, serà clau per alleujar els efectes devastadors que la pandèmia està provocant en l'economia» ha declarat Alain Godard, conseller delegat del FEI. «Estem encantats d'unir forces un cop més amb Banc Sabadell per donar suport a les petites i mitjanes empreses a Espanya, que constitueixen la columna vertebral de l'economia de país».\n«Les pimes són les empreses més afectades per la crisi econòmica provocada per la pandèmia. Donar suport la seva recuperació econòmica és una de les principals prioritats del BEI i l’EGF tindrà un paper clau per aconseguir-ho. Per això, un 50% de l'activitat total del Grup BEI a Espanya el 2020 es va destinar a mirar de solucionar les necessitats de finançament i liquiditat de les pimes. Gràcies a la nostra cooperació amb els bancs espanyols, l'any passat vam proporcionar gairebé 4.200 milions d'euros en suport a les pimes» ha declarat el vicepresident del BEI, Ricardo Mourinho Félix, responsable de l’activitat del Grup BEI a Espanya.


La primera llei espiritual de l’èxit: la llei de la potencialitat pura - Montserrat Escoda - Economist, coach, speaker and expert in flower essences\nLa font de tota la creació és pura consciència, pura potencialitat que busca la seva expressió.\nQuan ens adonem que el nostre ser autèntic és potencialitat pura ens estem alineant amb el poder que manifesta tot en la natura.\nTot el que existeix va començar amb una idea.\nSi avui dirigeixes la teva pròpia empresa vas haver de passar de la teva idea inicial (que potser molts et deien que era irrealitzable perquè amb molta competència i en plena crisi no te’n sortiries). Vas cercar els recursos materials, financers i personals per a començar l’empresa i fer-la créixer a poc a poc.\nSi ara tens un títol universitari d’arquitectura, enginyeria o economia és perquè fa anys vas pensar que seria una bona idea estudiar una carrera, et vas matricular a la universitat, vas superar les assignatures i finalment vas aconseguir la teva llicenciatura o el teu grau universitari.\nÉs a dir, passem del món de les idees al món real. Però tot comença en el món de les idees (immaterial) i després fem els passos necessaris per a convertir-les en realitat en el món físic (material).\nLa nostra única limitació són les pròpies lleis naturals. I nosaltres mateixos som sovint la nostra limitació, al no permetre’ns somniar fora del nostre espai conegut. Acostumem-nos a escoltar els desitjos del nostre cor, la saviesa del nostre cor, deixem que marqui la nostra direcció en la vida.\nCom apliquem a la pràctica aquesta llei? D’aquestes tres maneres:\nEstem en silenci cada dia. Meditem en soledat i en silenci, mitja hora al matí i mitja hora al vespre.Començar el dia amb una estona de meditació és el temps més ben invertit de tots. Enforteix la ment i el ser, és un bàlsam per al sistema nerviós i tens molta més energia tot el dia. També tens més calma interior, no reacciones tant als estímuls exteriors. Tot beneficis!El silenci interior fomenta la claredat mental, i ens ensenya a estar en pau. Construim a poc a poc a aquest espai de silenci, i el nostre dia serà molt més productiu.\nApreciem la bellesa de la naturalesa, una estona cada dia. Si treballem en un despatx, podem aprofitar els temps de descans per a passejar per un parc pròxim i observar els arbres i les flors, o simplement mirar les formes dels núvols des de la finestra. Si estem a casa, podem apreciar la posta de sol. Els caps de setmana podem practicar algun esport que impliqui el contacte amb la natura.\nNo fem judicis. Comencem el dia proposant-nos no jutjar res del que passi. Estem tant acostumats a qualificar les coses, les situacions i a les persones com a bones o dolentes que ni tant sols ens adonem que ho fem. Observem quan i quines circumstàncies emetem judicis per a poder corregir-ho. I no ens jutgem tampoc a nosaltres mateixos. No fer judicis acalla la ment.\nI, si ens costa posar en pràctica la saviesa d’aquesta llei, les essències florals són aquí per a ajudar-nos. Del rang de les essències florals australianes Bush he triat aquestes:\nAquesta flor dóna fortalesa i coratge quan som en una crisi i no sabem com respondre, i activa habilitats de supervivència. Per a la “nit fosca de l’ànima”. És un remei molt poderós per a les emergències i els grans desafiaments. Ens dóna coratge, tenacitat, adaptabilitat i fe.\nSi has triat aquesta flor, veus els gots mig buits, ets pessimista. Potser has tingut dificultats en el passat i t’has quedat encallat, anticipes resultats negatius. Veus la vida plena d’impediments.\nAquesta essència t’aporta positivitat, veus la bellesa i l’alegria de la vida i anticipes el futur amb optimisme. Estàs obert a noves possibilitats.\nEssència útil quan ens sentim estancats. Sabem el que volem però no com arribar-hi, i depenem massa dels altres i ens afecten les seves crítiques. L’essència ens aporta independència, coratge, valentia i indiferència cap als judicis d’altres persones.\nEn el proper post et parlo de la segona llei espiritual de l’èxit, la llei de la donació.


L'espai de consultes empresarials Actua Corner rep més de 500 demandes en el primer semestre - FÒRUM.ad\nL’espai de consultes empresarials Actua Corner rep més de 500 demandes en el primer semestre\nOn: 18/08/15 18:15\nEl nombre de consultes rebudes a l’Actua Corner durant els primeres 6 mesos de l’any és força superior al del mateix període de l’any passat. Això sí, durant aquest segon trimestre han baixat les consultes telefòniques i via xat online. Per contra, augmenten les presencials i les que es fan per correu electrònic.\nDurant el segon trimestre del 2015 fins a 504 persones han acudit a l’Actua Corner per tal d´adreçar-hi consultes. Fins a 338 persones s´hi han dirigit en persona, 150 ho han fet per telèfon, 16 via correu electrònic i ningú ha utilitzat el servei de xat online.\nEn total, la xifra és similar a la del mateix període de l´any passat, amb només una diferència negativa de 9 persones. Pel que fa a les xifres acumulades dels primers sis mesos, entre el gener i el juny del 2015 s´han fet 211 consultes més que l´any passat.\nSi ens fixem en el motiu dels assessoraments, els que motiven més consultes són les qüestions relacionades amb la inversió estrangera, amb un 26% del total de peticions. La segueixen l´obertura de comerços i les preguntes relacionades amb les societats. El nombre mitjà de consultes mensuals ateses per l´Actua Corner ha augmentat de 154 a 181 en els últims dos anys.\nPrevious Post: Vetllada d’havaneres a Ordino dins del cicle Nits Obertes\nNext Post: Ordino celebra la bona salut de la seva ramaderia amb una nova benedicció del bestiar a Rialb


Simposi-Balanç: 40 anys del Congrés de Cultura Catalana - IdentiCat\nSimposi-Balanç: 40 anys del Congrés de Cultura Catalana\nPer commemorar el 40è aniversari del Congrés de Cultura Catalana, s’ha organitzat un Simposi d’h istòria sota el títol: ” El Congrés de Cultura Catalana. Un balanç des de l’actualitat”. Durant dos dies, volen aplegar-se persones de l’àmbit acadèmic que puguin aportar coneixement i recerca sobre la història del Congrés de Cultura Catalana en el marc del Franquisme (Pre-Congrés) i la Transició (celebració del CCC) des de les diferents disciplines de les ciències socials (Història, Sociologia, Sociolingüística, etc.). La inscripció és gratuïta\nEl Simposi tindrà lloc a la seu de l’Institut d’Estudis Catalans (carrer del Carme 47 de Barcelona), el dijous 29 i el divendres 30 de juliol de 2017. Dijous la sessió començarà a les 19 hores amb la benvinguda institucional a càrrec de Joandomènec Ros, president de l’ IEC, Miquel Strubell, president de la FCCC, i Jaume Ribera, president de la Fundació Antigues Caixes Catalanes. A les 19:15 tindrà lloc la conferència inaugural a càrrec de Ramon Folch i Guillén.\nL’endemà divendres, la primera sessió començarà a les 9:00 sobre “Els límits de la Transició als Països Catalans”; a les 10:30 tindrà lloc la centrada en “El CCC i el debat des del territori” ; i a les 12:30, després d’una pausa pel cafè, hi haurà la presentació de comunicacions. Després de dinar, a les 15:00 s’obrirà la sessió dedicada a “Els continguts del CCC i la seva vigència”; a les 17:00, després d’una nova pausa, parlaran “Els congressistes dins del Congrés” i a les 18:30 tindrà lloc la cloenda a càrrec de Marta Rovira i Martínez, directora de la FCCC. Per més informació: info@fundccc.cat\nEl Congrés de Cultura Catalana. Un balanç des de l’actualitat 3 març, 2017\nSeminari Ambigüitat i límits del Regionalisme a Espanya 18 desembre, 2018\nResistencialisme i normalització: usos del passat i discursos culturals en la Catalunya contemporània 26 octubre, 2015\nII Seminari internacional. Institucions i identitat en la cultura catalana de la Normalització


L'IDI continua la promoció internacional del Saló Nàutic de Palma\nMés de 26.000 professionals de la indústria nàutica es donen cita a la fira METSTRADE a Amsterdam, considerada l'exposició comercial més gran del món de materials i sistemes marins. És una cita perfecta perquè l'IDI continuï, juntament amb Balearic Yacht Destination, amb la promoció internacional del Palma Boat Show i de les Illes Balears com a destinació per a iots de gran eslora, no només a nivell turístic sinó també a nivell industrial.\nBalearic Yacht Destination aprofitarà per destacar les infraestructures i l’oferta turística variada que ofereixen les illes com a destinació perfecta per a vaixells de gran eslora. A més, es donarà a conèixer una de les de les fires nàutiques més importants del mediterrani, el Palma International Boat Show.\nAixí mateix, durant aquests dies a Amsterdam s'ha celebrat una de les conferències més valuoses i poderoses del mercat de iots de gran eslora, el Superyacht Fòrum, per tractar el camí que la indústria nàutica ha de seguir per garantir la seva prosperitat futura. La jornada d'aquest any s'ha centrat exclusivament en allò que la pròxima generació vol, pensa i necessita. Per aquest motiu, aquesta edició ha tingut un major enfocament en la sostenibilitat. De fet, els assistents a les ponències han pogut carregar els seus telèfons mòbils amb la potència generada a través d'un pedal.\nEs tracta d'una fira imprescindible per estar al dia de les novetats del sector, veure de primera mà els productes més innovadors de la indústria i debatre amb altres professionals\nsobre el desenvolupament del mercat a nivell internacional. A més, aquest any, hi ha 250 noves empreses que exhibeixen els seus productes durant el saló nàutic. En total, més de 1.650 expositors de 55 països es congreguen a METS.\nPàgina carregada en 0.0212 segons. IDI versió 3.2.0-dev


S'ha mort Bebo Valdés, el llegendari pianista cubà - VilaWeb\nDivendres 22.03.2013 19:41\nS'ha mort Bebo Valdés, el llegendari pianista cubà\nTenia 94 anys i era considerat una figura cabdal de la música cubana de l'època daurada\nEl prestigiós pianista Bebo Valdés ha mort aquest divendres a l'edat de 94 anys a Suècia. Nascut a Cuba, aquest músic de jazz i música cubana és considerat una de les figures centrals de la música del seu país juntament amb altres músics, sense anar més lluny com el seu fill, Chucho Valdés, que és també un pianista reconegut. Valdés va ser redescobert el 1994 pel músic afrocubà Paquito D'Rivera, amb el qual va enregistrar aquest any 'Bebo Rides Again', disc que el va projectar internacionalment. Amb Trueba va gravar 'El Milagro de Candeal', dirigida per Fernando Trueba i el 2010 va fer la banda sonora de 'Chico y Rita', film que conté fragments de la seva pròpia vida.\nFill d'una família d'esclaus, va estudiar al conservatori de l'Havana i als anys quaranta va tocar en diverses orquestres, entre les quals la del Club Tropicana, de la qual fou director musical uns anys, durant els quals fou també molt sol·licitat com a pianista, arranjador i compositor, amb èxits com el mambo 'La rareza del siglo'.\nAquests anys, va rebre i absorbir la influència del jazz, i el 1952 el productor Norman Granz organitzà amb ell un dels primers enregistraments de jazz afrocubà. Disconforme amb la revolució cubana, el 1960 s'exilia a Mèxic, on va viure fins el 1963, que es va traslladar a Suècia, on fins els anys noranta fou pianista en clubs jazz i restaurants.\nRetirat el 1990, el 1994 va ser redescobert pel músic afrocubà Paquito D'Rivera, amb el qual va enregistrar aquest any 'Bebo Rides Again', disc que el va projectar internacionalment.\nDes d'aleshores ha fet nombrosos concerts i ha enregistrat nombrosos discos com a director d'orquestra, compositor -entre d'altres, de la banda sonora del documental 'Calle 54' (2001), de F. Trueba, que també coprotagonitzà-, i pianista, aspecte en el qual destaca el duo amb el cantaor de flamenc Diego 'El Cigala'.\nAmb 'El Arte del Sabor' va guanyar dos Grammy el 2001. El tercer se'l va endur pel disc 'Lágrimas Negras' amb Diego el Cigala. A més, en va guanyar dos més amb 'Bebo de Cuba' i un altre amb el disc integral de piano 'Bebo' el 2006. Amb Trueba va gravar 'El Milagro de Candeal', dirigida per Fernando Trueba i el 2010 va fer la banda sonora de 'Chico y Rita', l'argument de la qual conté fragments de la seva pròpia vida.\nA continuació, els oferim el famós concert que va fer amb el seu fill Chucho Valdés al Festival de Jazz de Vitoria l'any 2008.


Inici Descobreix la ciutat Visitar el born de Barcelona\nNovember 12, 2013 Descobreix la ciutat\tDeixa un comentari\nEl barri del Born de Barcelona és un dels barris amb més història de la ciutat. Pocs saben que en realitat el barri es diu “la Ribera” i que va constituir el nucli econòmic de Barcelona durant els segles XIII i XV pel gran nombre de mercaders que es trobaven. I que “el Born” era un només un dels sectors del barri. Actualment, és tal la seva rellevància que es tendeix a parlar del Born com a sinònim del barri.\nLa majoria de carrers del Born deuen els seus noms a tots aquells mercaders, artesans i associacions gremials de l’època. Així, carrers com la dels Sombrerers, dels Mirallers o del Argenters, ens recorden aquells antics oficis que tant van ajudar al creixement econòmic i urbanístic de la ciutat comtal. Actualment, el Born de Barcelona conserva l’esperit d’antany en els seus carrers però ha passat a caracteritzar-se per ser el barri del disseny, de la moda i les últimes tendències.\nQuè no et pots perdre al Born?\nDescobreix Barcelona, endinsa’t a la zona més bohèmia de la ciutat i que gaudeix de la seva particular i única oferta cultural, històrica i arquitectònica.\nPalau de la Música. La joia modernista del Born, el Palau de la Música és l’obra mestra de l’arquitecte català Lluís Domènech i Montaner. Si no saps què veure a Barcelona, la façana del Palau de la Música constitueix una de les meravelles de la ciutat.\nCarrer Montcada. Conegut per guardar els palaus gòtics de l’elit de l’època medieval, el carrer Montcada és un dels llocs amb més encant del Born de Barcelona. A més, en ell es troba un dels millors museus de la ciutat, el Museu Picasso, que no pots perdre’t si visites el Born.\nBasílica de Santa Maria del Mar. Sens dubte, un dels monuments gòtics més emblemàtics de Barcelona. De magnituds enormes, la Basílica de Santa Maria del Mar va ser construïda per i per al poble. Cadascun dels ciutadans va contribuir a la creació d’aquesta impressionant obra arquitectònica.\nPlaça de Sant Pere. És una de les places més boniques del Born i guarda en ella un dels temples més impressionants de Barcelona, l’Església de Sant Pere dels Puel·les, i la font modernista de ferro forjat de Pere Falqués.\nMercat de Santa Caterina. Destaca l’espectacular coberta ondulada i plena de colors. El Mercat de Santa Caterina és un original edifici que trenca totalment els paràmetres del mercat tradicional.\nLa nit al Born. A més de pels seus preciosos carrers empedrats, edificis emblemàtics i antics, el Born és conegut, també, per ser un dels barris amb més ambient nocturn i oferta gastronòmica de Barcelona. Té des de restaurants fins a discoteques i bars de copes. Sopa en algun dels seus restaurants i gaudeix de la nit al Born.\nVisita al Born de Barcelona i deixa’t enamorar per la seva increïble arquitectura i llocs amb encant!


La sida podria devastar l'economia dels països més afectats per l'epidèmia en poques generacions. Aquesta és la conclusió d'un estudi que ha dut a terme el Banc Mundial, que ha pres com a model el cas de Sud-àfrica, i que considera que fins ara s'han subestimat les conseqüències econòmiques de la malaltia. Els estudis que s'han fet fins ara no han tingut en compte l'impacte de la sida sobre el capital humà. És a dir, si el pare d'un nen mor a causa de la malaltia, segurament el fill haurà de deixar l'escola per treballar, cosa que impedirà que una generació transmeti coneixements a la següent.\n23/07/2003 - 00.00 Actualitzat 09/11/2006 - 10.25\nL'estudi afirma que si no es fa res per contenir l'epidèmia, els països com Sud-àfrica o els que tenen una taxa de contaminació semblant podrien veure disminuït el seu PIB un 50% en només tres generacions, és a dir, uns 90 anys. Segons l'anàlisi, la sida té tres efectes fonamentals: mata els joves i els adults, cosa que destrueix els coneixements que han acumulat i que podrien posar al servei del creixement econòmic. Però la sida també priva els fills de l'atenció dels pares i la capacitat de finançar la seva educació. L'estudi ha escollit Sud-àfrica com a model, ja que és un dels països amb un índex més elevat de persones afectades per la sida. La taxa de seropositius al país ha passat de ser d'un 1% de la població el 1990 a més del 20% deu anys més tard.


El cas Scala: 40 anys d’enigmes i amnèsia - Jesús Sánchez Tenedor\nHistoriadorEl 15 de gener del 1978, just fa quaranta anys, es produïa un atemptat contra la sala de festes Scala de Barcelona. Després d’assistir a una manifestació convocada per la CNT en protesta contra els Pactes de la Moncloa, un grup de joves llibertaris van llançar diversos còctels Molotov contra la porta de la cèlebre sala d’espectacles, que cremaria fins a quedar destruïda. Es posava així fi a un dels símbols de l’espectacle barceloní. El pitjor de tot va ser la mort de quatre treballadors que hi havia a dintre: Ramón Egea, Bernabé Bravo, Diego Montoro i Juan López Masip.\nDesprés de l’atemptat, alguns mitjans van vincular el sindicat anarquista CNT i l’entorn llibertari amb el terrorisme. La premsa publicava titulars com “Fueron los anarquistas ” i TVE difonia la notícia emetent imatges de l’incendi amb la bandera de la CNT de fons. Eren motiu de preocupació per als que dictaven el guió de la Transició en clau de reforma política. El sindicat anarquista articulava una part destacada del moviment obrer en àrees urbanes i tenia un gran poder de convocatòria (vagues de Roca i de les benzineres el 1977) en actes públics com el míting de Montjuïc o les Jornades Llibertàries Internacionals (juliol del 1977). Barcelona era una festa llibertària i la reconstrucció del moviment era una realitat impensable dos anys enrere.\nAquell exercici de postveritat es desmuntaria pocs dies després del judici: un reportatge d’investigació publicat a Cambio 16 (1980) descobriria que darrere l’actuació dels joves llibertaris hi havia un confident policial: Joaquín Gambín, el “vell anarquista”, un delinqüent habitual que la policia va acabar captant perquè s’infiltrés dins el moviment anarquista. Gambín va contactar els dies previs amb els joves llibertaris i els va induir a llançar els còctels contra l’Scala, un símbol de la burgesia. Després, va desaparèixer del mapa. Obeïa ordres dels serveis d’informació de la policia, aleshores comandada per comissaris repressors de la Brigada Social com Roberto Conesa, Antonio González Pacheco (Billy el Niño) o José María Escudero (Escubi). Finalment, Gambín seria jutjat el 1983 i, encara que l’Estat no va ser condemnat per la seva implicació, quedaria demostrada l’existència d’un muntatge policial per perjudicar l’anarcosindicalisme i el món llibertari. Però la Transició i la CNT ja eren història.