BLOG DE L'ASSUMPTA: Pep Guardiola... líder en tot :-))\nAssumpta 27 de març de 2009, a les 22:18\nBajoqueta es una buena persona, de acuerdo... tiene muchas buenas cualidades, un blog de libros\nlibros muy interesante y unos trescientos blogs de cocina... pero, como en este mundo nadie es perfecto, tiene un defecto muy grande, que no le gusta el futbol... No hay nada que hacer. Pero, además, se dedica a hacer la “guerra psicológica” a los pobres inocentes que esta temporada nos sentimos felices con los éxitos de nuestro Barça, de tal manera que, cuando yo pongo un artículo sobre el tema, entra y me deja un comentario del tipo “¿Otra vez fútbol? Puaaafff, yo me voy”.\nHoy me he dado cuenta que seguía el mismo sistema de “desgaste anímico” con el pobre Jordi, al cual decía más o menos “¿Te has dado cuenta que cuando hablas de futbol o básquet yo no entro en tu blog?...\nAsí que, allí mismo, en el blog de Jordi, le he dicho que pondría un artículo relacionado con el futbol y que seguro que le gustaría...\n¡Y aquí está! Para Bajoqueta, con cariño :-))\nPep Guardiola, el entrenador del Barça, el más elegante :-) Incluso en esto somos líderes jeje\nAunque a mí, si tuviera que quedarme con una, la foto que más me gusta es la última.\nAnònim 27 de març de 2009, a les 22:29\nAra em pregunto si l'hem convençut o odia més el futbol jeje\nAssumpta 27 de març de 2009, a les 22:33\nCESC M'has fet riure!!! Jo crec que ella també riurà, ja la coneixes, és de molt bona pasta :-))\nSuposo que seguirà sense agradar-li el futbol, però no crec que l'odiï més jejeje\nEls del PiT 27 de març de 2009, a les 22:42\nRes a fer, és del Nàstic ella, he he he...\n(Si li haguessis posat la llista de preferències literàries d'en Pep, potser li podria despertar un xic de curiositat, penso...)\nEls del PiT 27 de març de 2009, a les 22:46\nUi! M'oblidava d'agraïr-te la modificació de l'enllaç\nL'avi Gres estarà encantat (si és que deixa estar el punyetero facebook)\nJJMiracle 27 de març de 2009, a les 22:52\nA mi tampoc m'agrada el futbol, però sóc massoca i entro ;-)\nIsabel 27 de març de 2009, a les 22:56\nIncluso a quien no le guste el futbol, tiene que reconocer que Guardiola esta muy, pero que muy mono. Un beso guapa\nAssumpta 27 de març de 2009, a les 23:00\nELS DEL PiT Tant de bo fos del Nàstic, amics meus!! Però no!! És que no li agrada...\nJuaaaaaaaaassss m'heu fet riure amb això de les preferències Literaries!!\nEeeeep Bajoquetaaaa Miquel Martí Pol!! Li encanta al Pep :-))\nHa estat un plaer poder canviar-vos el nom sabent que us feia ilu :-))\nP-CFACSBC2V Però tu no m'has amenaçat mai amb fer-me veure la col·lecció complerta de vídeos de l'Arguiñano!! Jejeje a més, en el fons, et fa ilu veure'ns tant contents i segur que t'alegres que guanyi el Barça :-))\nISABEL Así tu crees que vamos a lograr alguna cosa con ella? :-))\nPorque creo que es tarea difícil conseguirlo jejeje\nAlbert 27 de març de 2009, a les 23:50\nLa millor foto del Guardiola encara està per arribar: Guardiola al costat de tot l'equip amb la Champions davant de tots.\nXeXu 28 de març de 2009, a les 1:04\nQuina una la Bajo! Doncs a mi sí que m'agraden els posts de futbol! No segueixo blogs temàtics sobre esport, però aquests posts després d'una victòria, o d'un partit important si que ve de gust llegir-los i comentar-los. De fet, quan el partit s'ha acabat, al cap d'una estona ja vinc cap aquí i cap a casa el Jordi perquè sé que hi haurà quelcom per comentar!\nA mi el Guardiola, què vols que et digui. Que segueixi manant com mana, i per mi com si va al camp en pijama.\nUna 28 de març de 2009, a les 1:30\n¿Y esta chiquilla no se ha fijado en el hoyuelo que tiene Guardiola en la mejilla? ¿Qué importa el fútbol?\nAssumpta 28 de març de 2009, a les 1:33\nALBERT Oh!! I quina foto tan preciosa serà aquesta que descrius!! No saps com la somio!! El dia que es faci realitat igual la poso de capçalera al blog!! :-))\nXEXU Doncs diu que si la fes veure un partit de futbol, ella em faria empassar tota la videoteca de l'Arguiñano sencera!! jejeje...\nPer cert, jo no sé quina cara feies tu quan escrivies aquest comentari, no sé si ben normal, si somrient, o rient directament, però el que et puc assegurar és que quan he visualitzat en Pep arribant a la banqueta amb pijama, jo he rigut mooolt!! :-)) (per cert, pijama de ratlles verticals, blanc i marró claret -o beige fort- la part de dalt com si fos una camisa, amb botons i coll... i no, en Josep Lluís no té cap pijama així... no sé pas perquè m'ha vingut al cap aquest disseny mega-clàssic :-))\nTERE Ahí, ahí... eso es lo que yo pretendo... entrarle dando un rodeo, ¿sabes? jajaja ya que hablándole de fueras de juego, golazos driblando a veinte contrarios, penaltys i eso, no logro interesarla, pues igual empezando por ese pequeño detalle, logramos tan honesta finalidad jejeje :-))\nFerran Porta 28 de març de 2009, a les 2:51\nElegant no sé si és, però que fa goig, el noi, això sí que ho sé.\nI a sobre és del país, i a sobre aconsegueix que el Barça jugui com no ho feia de fa molts anys. Quin nivell!\nbajoqueta 28 de març de 2009, a les 8:33\njajajaajajajajajajaja ufff m'has fet despertar lo somriure ja a les 8 del matí :)\nSí!!! Ho escampo als 4 vents o als que calgue! No m'agrada gens gens lo futbol! És un trauma infantil que tinc per tots los partits que me van fer tragar sense tenir ganes! (bueno baixo la veu que potser encara dorm algú).\nPep se veu bon xiquet, però no me n'aniria amb ella a una illa deserta, segur que me parlaria de futbol i de quan ell jugava a l'equip quita quita. Porta'm al meu Brad Pitt i llavors miraré lo futbol jajajaja.\nReconec que dins la desgràcia del futbol, i sense entendre'n, dic que m'agrada que haigue un entrenador que sigue del país i a sobre lluite per algo en lo que ell va creure en lo seu dia. Estic totalment en contra de que quasi tots los jugadors siguen de fora. Ni colors ni òsties, lluiten per la millonada que los paguen si és que tenen ganes... I esta és la meua dràstica i humild opinió.\nI que cuina este xiquet si és que cuina? I quin llibre té damunt la tauleta de nit? Eh? Hauries d'anar in situ al camp i fer-li tot un reportatge en profunditat (i de pas poder vore un partit en directe).\nbajoqueta 28 de març de 2009, a les 8:36\nAh, i m'havia olvidat. PC si no t'agrada lo futbol no lo mires ni llegeixes los seus post de futbol. Boicot! Entre los dos aconseguirem marginar-los i que parlen de coses normals :P\nNO AL PLA BOLONYA, ai no que això no anava aquí :)\nMireia 28 de març de 2009, a les 9:37\nJa fa bé, ja la bajoqueta, de no mirar-se el futbol, així passa el temps llegint i ens aconsella des del seu magnífic TERRA DE LLIBRES als altres.\nA mi tampoc no em va gaire, però aquest any sembla que la cosa pinti bé, i encara que només sigui per apuntar-me a "carro guanyador" de vegades me'l miro i tot el futbol!\nkweilan 28 de març de 2009, a les 10:35\nSempre he pensat que l'èxit d'aquell llibre a casa nostra, els ponts de Madison County, va ser degut a què ell va dir que se l'estava llegint i que li agradava força...és un noi que sempre ha caigut bé.\nestrip 28 de març de 2009, a les 10:58\nel líder no és en pep, son els barcelonistes com tu. Sempre positius. Perquè ho ets no? o es que com que ara van també és el més fàcil?\nJoan Canal 28 de març de 2009, a les 11:48\nDoncs jo tampoc soc un "futboleru" com tú, pero respecto perfectament les aficions dels demès, i reconec que aquest any, els culès, teniu motius per anar amb el pit per devant,jo tambè dic que aquest barça fa aixecar de la cadira i que el Pep es tot elegància i discreció.Un senyor.\nUs felicito, de moment ho heu aconseguit, que no s'espatlli.\nMa-Poc 28 de març de 2009, a les 13:49\nHola Assumpta: que feia dies que volia fer-te una visiteta hehe! A mi sí que m'agrada el futbol i tens tota la raó quan dius que tenim l'entrenador més elegant :)!\nJorgelina 28 de març de 2009, a les 14:13\nMuy buen mozo....el morocho.\nCarme Rosanas 28 de març de 2009, a les 15:14\nA mi tampoc no m'agrada el futbol! però tot i no agradar-me, sóc del Barça, que com s'enten això? No ho sé però és així. No miro mai el futbol, mai dels mais, però m'agrada que guanyio el Barça i per això no marxo quen parles de futbol. El Pen si que m'agrada, em cua bé.\nSílvia 28 de març de 2009, a les 16:53\nGuardiola porta la roba amb estil i elegància, igual que l´ús de les paraules triades a les rodes de premsa.\nAssumpta 28 de març de 2009, a les 20:32\nFERRAN Quin nivell!! :-)) M'ha agradat aquesta expressió! :-)\nÉs elegant, parla de manera intel·ligent, llegeix (Bajoquetaaaa, llegeeeeix) i és del pais, i ens fa contents ;-)\nBAJOQUETA Juaaaaaassss estava segura que la teva resposta em faria riure!!!\nMira, mira que diu Kweilan que en Pep va dir que estava llegint "Els ponts de Madison County" i que això va fer pujar les vendes del llibre... i, de tots és conegut el seu amor per l'obra de Miquel Martí Pol...\nFins i tot a Crackovia, programa dels dilluns al vespre a TV3, que tu no deus mirar perquè va d'humor futbolero, jeje... representen a Pep moltes vegades amb un llibre a la ma!! :-))\nPer exemple, mira aquí i aquí que et farà somriure :-)\nPerò, de tota la teva resposta, m'ha fet riure molt que preguntis "què cuina"!! jajaja... vols dir que deu cuinar alguna cosa? Segur que sap fer pa amb tomàquet i amb això ja vas a tot arreu, eh? (Hauré d'investigar si sap cuinar en Pep)\nEn resum, Bajoqueta, que no cal que entris a fer comentaris tècnics, però a celebrant les victòries del Barça sí que et vull veure, eh? :-))\nMIREIA Veus? Tu podries ser un exemple per ella... No t'agrada però fins i tot en mires algun. Un cop t'hi acostumis ja no ho podràs deixar jeje\nKWEILAN Moltiiiiiissimes gràcies per explicar això d'aquest llibre, jo no en tenia ni idea!! jejeje li he posat a ella a veure si se li entendreix el cor :-))\nESTRIP Nooooo, no és cosa d'ara, no! Que la meva tirallonga d'ADN és absolutament blaugrana :-)) Jo sóc de les que estan tant a les dures com a les madures ;-))\nJOAN Moltes, moltes gràcies i creuem els dits perquè, com tu dius, el que s'ha aconseguit fins ara no s'espatlli :-))\nMA-POC Hola, benvingut!! :-)) Ah, doncs un culé aquí sempre es trobarà bé ;-)) A veure si aquest any podem celebrar moltes coses!!\nJORGELINA Ya ves que entrenador tenemos, eh? jajaja\nPero lo mejor es lo gran entrenador que es, como hace trabajar a los futbolistas y como vive todo con seriedad y profesionalidad :-))\nCARME Jo ho entenc perfectament!! :-)) I és que el Barça és com un "sentiment"... fins i tot sense agradar-te el futbol, et pots alegrar de les victòries culés :-))\nEl Pep el veiem com "molt nostre", veritat? :-)\nSÍLVIA Exactament :-) I el cert és que el que tu dius és més important encara jeje... però com es tractava de convèncer a la Bajoqueta, he començat per la part més visible :-))\nsargantana 28 de març de 2009, a les 20:46\nummmmm quines fotos!!!\naixo es millor que el national geographic..jajajajjaj\nsi tingues 15 anys m'ompliria la pared del meu cuarto amb aquestes fotos..jajaj\ni visca el barçaaaa!!\nbajoqueta 28 de març de 2009, a les 21:46\nAssumpta: pos mira si que miro de vegades Crackòvia, per què ho fan molt bé, encara que clar no los conec a tots. Los meus preferits són Puyol i Iniesta, un pel seu accent i l'altre per lo seu color blanquet jajaja.\nAssumpta 28 de març de 2009, a les 22:00\nSARGANTANA Jajaja. Jo quan era joveneta tenia una llibreta sencera amb retalls de fotos de Migueli :-))\nBAJOQUETA Ostres!!! Això si que m'ha sorprès!! Mires Crackòvia!! Aaaahh!!! Llavors, llavors no seras tan dura de pelar com em pensava jeje. Ja només em falta saber si algun jugador té especials habilitats culinàries i ja et veig cantant l'himne!! :-))\nVero 28 de març de 2009, a les 22:38\nMirant les fotos, em fa pensar que a mes a mes de elegant pot ser sigui un dels entrenadors mes guapos, no?\nI a mes a mes de la terra... es perfecte!!\nAssumpta 28 de març de 2009, a les 23:18\nVERO Guapo és, sense cap dubte :-)) Així, entre tu i jo, ara que això ja no ho llegirà ningú jeje... Trobo que és un "tipus" semblant a Josep Lluís jeje... Moreno, ben plantat, més aviat prim... :-)))\nJordi 29 de març de 2009, a les 22:37\nLa foto amb la senyera del Guardiola pot ser la final de la Recopa contra el París Saint Germain (gol de Ronaldo de penal 1-0)?? Crec que anaven de verd...\nT'hauràs posat a la Bajoqueta a la butxaca i l'haurem transformat?? jejeje\nAssumpta 30 de març de 2009, a les 0:04\nJORDI Tens una memòria bona, bona, eh? ;-) Temporada 96-97 (ho he hagut de consultar a Google, per suposat jejeje)\nVeurem com reacciona la Bajoqueta al proper article futbolero jeje :-))


Eau de parfum, eau de toilette, colònia ... Quina és la diferència real? | Carner Barcelona Journal\nEau de parfum, eau de toilette, colònia … Quina és la diferència real?\nEl terme “Fragància” prové de la paraula “fragant” que significa “una olor agradable i dolça”. Una fragància està associada a un perfum, una aigua de perfum, una aigua de colònia … Llavors, quina és la diferència real entre aquests termes que justifica la diferència de preu entre ells, més enllà de la marca o el disseny de l’ampolla?\nEn paraules d’experts, no hi ha cap absolut que distingeixi un costós perfum d’un barat, ja que moltes de les coses que trobem apel·lant sobre una fragància solen estar relacionades amb els records que associem amb ell.\nUna altra idea falsa popular és qui fa servir què? Un dels efectes del màrqueting modern és l’etiqueta “per als homes” i “per formar dones”. En el mercat de perfums, associant-se a aquells perfums són per a dones i colònies per a homes.\nVegem les principals diferències entre cinc tipus de fragàncies, ja que trobar la concentració correcta és tan important com triar l’olor perfecte:\nImatge de: Quora\nPerfums (conté entre un 20-30% de concentració d’oli que duu fins a 8 hores)\nEls perfums tenen la major concentració d’olor (més del 20% de concentració d’oli), això vol dir que és probable que es vegi visible i durarà tot el dia. Com a conseqüència, el perfum també exigirà el preu més alt.\nA més, les persones amb pell sensible poden millorar-se amb els perfums ja que tenen molt menys alcohol i, per tant, no són susceptibles de resoldre la pell.\nEau de Parfum (conté entre un 15-20% de la concentració d’oli)\nAquesta és la següent concentració d’aromes més alta. De mitjana, es pot obtenir un sòlid de quatre a cinc hores de funcionament de la seva fragància i encara conté una quantitat molt baixa d’alcohol per garantir la tolerància a la pell.\nEau de parfums es fa per durar a la pell sense donar a la gent al teu costat un mal de cap, o transferint-se a un altre coll després d’un abraçada. Aquesta és la categoria de fragàncies més comú. L’olor serà prominent de matí a la tarda, i encara hauria de ser detectable quan es despulla de la nit.\nA Carner Barcelona treballem amb els millors professionals de tot el món per crear la col·lecció més exquisida d’eau de parfums. Amb cada ampolla, el nostre objectiu és entregar una emoció, una història que evoca l’essència de la nostra ciutat, Barcelona.\nEau de Toilette (conté entre 5-15% de concentració d’oli)\nAquest és un dels tipus de fragàncies més populars, amb una concentració d’entre un 5% i un 15%, és més econòmic que l’aigua de parfum. Normalment durarà de dues a tres hores.\nSabíeu que el terme eau de toilette provenia del terme francès “faire sa toilette”, que significa estar preparat?\nEau de Colònia (conté entre el 2-4% de la concentració d’oli)\nAmb una concentració de fragàncies molt menor (aproximadament 2% a 4%) i un alt contingut en alcohol, l’aigua la colònia és considerablement més barata que les anteriors. Generalment dura fins a dues hores.\nAquest tipus de fragancia es fa referència a una recepta tradicional que utilitza herbes i notes cítriques amb poc ancoratge amb notes de base. Eau de Colònia sol presentar-se en ampolles més grans, ja que més d’aquesta fragància ha de ser usada al llarg del dia.\nEau Fraiche (conté entre un 1-3% de la concentració d’oli)\nAquesta última fragància és bastant similar a l’anterior, ja que l’olor durarà fins a dues hores. No obstant això, té una concentració de fragàncies encara més baixa d’un 1% a un 3%.\nLa diferència principal és que l’eau fraiche no conté una gran quantitat d’alcohol. Eau fraiche és principalment aigua, així que també és bo per a aquells amb pell sensible.\nEn una nota final, juntament amb els tipus de fragàncies, és important saber que també hi ha notes de fragàncies que determinen l’olor final.


La Unió Europea reconeix a Lleida.net amb una nova ...\nLa Unió Europea reconeix a Lleida.net amb una nova patent e\nn matèria de comunicacions certificades\nMadrid, 4 de març.- L’Oficina Europea de Patents i Marques acaba de concedir a Lleida.net una nova patent sobre el seu mètode pel registre i certificació de la recepció de correu electrònic.\nLa companyia preveu que la nova patent generarà cinc milions d’euros en ingressos durant la seva vida útil.\nLa invenció s’emmarca en la divisió de Software as a Service (SaaS) de l’empresa i permet mantenir registres electrònics certificats d’entrada de documentació, tant en administracions públiques com en empreses privades.\nAquesta mateixa patent és la concessió definitiva del mètode que utilitza ja La Liga per la venda de llicències en l’àmbit mundial.\n“La divisió de Propietat Intel·lectual de la nostra empresa ha aconseguit un nou èxit, i ratifica que la nostra estratègia de creixement, basada en la innovació i en la internacionalització, està donant resultats positius pels nostres inversors”, va explicar el Sisco Sapena, director general de la companyia.\nLa patent, que és la número 108 que aconsegueix Lleida.net, té una validesa de 20 anys.\nÉs la tercera que les autoritats europees concedeixen a la companyia en matèria de mètodes de certificació i notificació, així com de testimoni digital en contractacions i notificacions electròniques.\nL’empresa, que cotitza de forma dual al Mercat Alternatiu Borsari (MAB) i al d’Eruonext Growth de París, va ser el primer proveïdor a obtenir l’homologació del servei qualificat d’entrega electrònica certificada de la normativa europea EIDAS.\nAl tancament del mercat, ahir, la capitalització borsària de la companyia era de més de 20 milions d’euros.


Sanitat notifica 93.822 casos de coronavirus, rècord d'un cap de setmana, amb la incidència gairebé en els 900\nPublicat 25/01/2021 18:55CET\nLes comunitats autònomes han notificat aquest dilluns al Ministeri de Sanitat 93.822 casos més de covid-19 durant el cap de setmana, dels quals 7.698 diaris. Aquestes xifres són molt superiors a les de dilluns passat, quan se'n van notificar 84.287, i la pitjor xifra de contagis confirmats d'un cap de setmana des que va començar la pandèmia.\nLa xifra total de contagis a Espanya ja s'enfila als 2.593.382, segons les estadístiques oficials. La incidència acumulada dels darrers 14 dies per 100.000 habitants se situa en 884, en relació amb els 828 de divendres. En quinze dies s'ha registrat un total de 416.042 positius.\nAixí mateix, l'informe d'aquest dilluns registra 767 defuncions, en comparació amb les 400 de divendres i 455 de dilluns passat. Un total de 56.2087 persones amb prova diagnòstica positiva ha perdut la vida des que el virus va arribar a Espanya, d'acord amb les dades del Ministeri. En una setmana han mort 1.369 persones amb diagnòstic covid-19 positiu confirmat a Espanya.\nActualment, hi ha 30.483 pacients ingressats per covid-19 a tot Espanya (27.462 divendres) i 4.284 a les UCI (3.908 divendres). A més, s'han produït 2.842 ingressos diaris (3.713 divendres) i 1.350 altes diàries (2.685 divendres). La taxa d'ocupació de llits de coronavirus se situa en el 23,94 per cent (21,63% divendres) i a les UCI en el 40,38 per cent (37,61% divendres).


«Els porcs senglars poden portar malalties a la ciutat, ningú els fa controls sanitaris» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa facilitat per alimentar-se i la manca de depredadors fa que els animals s'acostin a zones urbanes\nroger junyent 29.07.2019 | 23:32\nSantiago Lavín, catedràtic de la Universitat Autònoma de Barcelona | Arxiu particular\nSantiago Lavín, catedràtic de la Universitat Autònoma de Barcelona\nL'incessant increment de fauna salvatge, en especial de porcs senglars als nostres boscos, té un impacte també en la vida urbana. Cada cop els animals, de manera especial els senglars, s'acosten més i fins i tot entren a les ciutats. Santiago Lavín és catedràtic de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i cap del servei d'Ecopatologia de Fauna Salvatge de la mateixa universitat.\nA Manresa, recentment, s'ha detectat una família de senglars a prop del riu Cardener. Altres cops se n'han vist en zones urbanes. Per què passa aquest fenomen?\nA Manresa la policia recomana que si algú troba senglars no els doni menjar. Són perillosos?\nAquest és el principal problema més enllà d'aquests atacs directes a persones o animals domèstics, de companyia. Cal anar amb compte. Els senglars poden portar malalties a la ciutat. Ningú els ha fet controls sanitaris ni analítiques per veure com estan com sí que es fa als animals de compa-nyia. I aquests animals salvatges van a menjar a parcs i es rebolquen a la sorra on després van a jugar els nens, hi deixen el excrements, l'orina...\nNo. Però acostumen a desenvolupar-se abans, i com que la reproducció depèn del pes, crien més. Les femelles tenen tres o quatre parts cada dos anys, i en canvi al camp les femelles tenen un part anual. Això és perquè, en tenir més aliment, es desenvolupen més i les femelles són fèrtils abans.


Els comuns decideixen a la DIBA La República\nEn pocs dies sabrem si es consuma l’operació d’Estat contra l’independentisme. I és que els números finals per a decidir el color de la Diputació de Barcelona són maquiavèl·lics: PSC 16, ERC 16, Junts 7, Comuns 5, Cs 4, PP 2, i TotxTerrassa 1.\nPer un costat els del 155 sumen 22 diputats, els independentistes 23 més el diputat de Jordi Ballart que governa amb ERC, fan un total de 24 diputats i, per tant, els 5 dels Comuns són decisius.\nA diferència del sistema d’elecció d’alcaldes, l’elecció de president de la DIBA es produeix si en primera votació algú obté la majoria absoluta (26 vots) i, en cas contrari, obté la presidència qui en segona votació obté més vots.\nCom que sense els comuns no hi ha cap majoria absoluta, per fer president un diputat o diputada socialista cal que els comuns comparteixin vot amb els del 155. A diferència de l’Ajuntament, aquí sí que els d’Ada Colau quedaran retratats, per segon cop, però ara a conseqüència directa dels seus vots. La pregunta és obligada: Està disposada a fer-ho? Podrà justificar una decisió com aquesta?\nAmb l’abstenció dels comuns, la presidència de la DIBA va a parar a mans d’ERC, amb aquesta abstenció els comuns recuperen la iniciativa i basteixen els ponts trencats amb els republicans i deixen la porta oberta a rentar-se la cara davant una sentència duríssima contra els presos polítics que permetria substituir el pacte amb els socialistes amb un pacte amb els republicans, i ella mantindria l’alcaldia.\nSi això fos així, li tornen la jugada a Manuel Valls que quedaria absolutament en fora de joc, i més ara amb el trencament fet amb Cs.\nUna tercera situació seria que el PSC, per evitar que els comuns votin conjuntament amb el PP i Cs, plantegi un tripartit d’esquerres a la DIBA i oferint ampliar la situació en alguna altra diputació. Un tripartit que difícilment podrien justificar els republicans a les portes d’un congrés nacional que ha de renovar la presidència d’Oriol Junqueras.\nTot resta obert, en els dies que vénen es coneixerà la solució d’aquest entramat de números tant maquiavèl·lic. La paraula la tenen els comuns: o pacte de la vergonya amb els del 155 o recuperar amistats amb els de “som el 80%”. Fer president de la DIBA (Maragall o un altre diputat o diputada republicana) garantiria una recomposició de les relacions entre republicans i comuns que defensen persones com Joan Tardà, Xavier Domènech, o altres personalitats de l’entorn progressista. Aquesta solució també atorgaria a JuntsxCat un paper més preponderant i trencaria els auto vetos de les darreres setmanes i evitaria un poder excessiu als socialistes que no interessa a cap dels partits partidaris del dret a l’autodeterminació.


Mor Jordi Del Amo, president del CB La Mercè les dues darreres dècades – aMartorell\nMor Jordi Del Amo, president del CB La Mercè les dues darreres dècades\nEl president del Club Bàsquet La Mercè ha mort aquesta matinada als 62 anys i deixa el club orfe, al capdavant del club les últimes 23 temporades. Els motius de la mort encara no estan confirmats i els determinarà l’autòpsia del cos. Del Amo va aterrar al club a través dels seus fills, Marc i Laura, que van iniciar-se en el bàsquet a l’escola. Joan Jorba i Manel Batllevell el van precedir com a presidents d’un club que ha fomentat l’esport base des del pati del centre.\nAl capdavant del club, va consolidar el torneig mini bàsquet que se celebra el mes de setembre, abans de l’inici de la competició regular, i que el 2020 assolirà la seva 25a edició. Però a més va fer possible el trasllat de la majoria d’equips a les Instal·lacions Esportives Municipals i al Pavelló Esportiu Municipal des de les darreres temporades. Ell mateix parlava de les diferències entre celebrar el torneig al pati de l’escola i fer-ho al Pavelló Esportiu Municipal.\nJordi Del Amo, president CB La Mercè\nEl regidor d’Esports de l’Ajuntament de Martorell, Gerard Mimó, ha transmès el condol a la família del CB La Mercè i ha destacat la tristesa que es viu l’esport local.\nL’actual presidenta del CB Martorell, Laura Amat, també ha tingut unes paraules per Del Amo, amb qui va coincidir les últimes tres temporades com a dirigent del club blau.\nLaura Amat, presidenta CB Martorell\nQui també va conviure amb ell, primer com a amics de colla i més tard com a presidents dels clubs, va ser Miquel Fusalba, qui va precedir Amat al capdavant del CB Martorell. Fusalba en destaca la seva capacitat de col·laborar per fer créixer el bàsquet local.\nMiquel Fusalba, ex president CB Martorell\nDe la seva banda, la directora de l’Escola La Mercè, Montse Font, ha posat en relleu la seva figura en promocionar el bàsquet a l’escola i l’esforç per fer-lo créixer.\nDel Amo va viure els últims campionats de Catalunya de les categories cadet i júnior masculí de nivell A, el campionat de lliga de l’infantil femení de fa dos cursos i el creixement de les escoles de bàsquet. Actualment, l’equip suma vuit equips de competició i tres escoles de bàsquet en diferents centre educatius de Martorell. Raúl Martínez, qui va coincidir amb Del Amo durant pràcticament tota la seva carrera com a president, n’és el director esportiu.\nFont: Mor Jordi Del Amo, president del CB La Mercè les dues darreres dècades\nLa Xarxa Infantil i Juvenil de Martorell s’enllaça amb espectacles d’oci a YouTube


L’entitat denuncia la situació del lloguer al districte i la marxa obligada del jovent cap altres zones de la ciutat\nPresentació del Sindicat a la plaça Cardona © Felipe Valenzuela\nFelipe Valenzuela (@ThenFelipe)\nEl Sindicat d’Habitatge de Cassoles s’ha presentat de manera oficial al barri. Tot i que semblava que la pluja no permetria celebrar l’acte a l’aire lliure, una cinquantena de veïns i veïnes s’han apropat a la plaça Cardona per escoltar les propostes de la recentment estrenada entitat. “Volem un barri pel veïnat i que vagi en contra de les elits de Sant Gervasi”, han afirmat la Clara i l’Asier, els dos joves que han presidit la presentació.\n“Molts deuen pensar que aquestes iniciatives no són necessàries al nostre barri, suposadament benestant, però la veritat és que hi ha moltes més realitats del que sembla”, ha explicat l’Asier durant la presentació d’aquest dijous. “Tenim els preus de lloguer més elevats de Barcelona, estem enmig d’un exili de la classe treballadora i patim desnonaments silenciosos, per l’avergonyiment de què et facin fora de casa”, ha afegit.\nEl lloguer més alt de Barcelona\nDades del consistori mostren que el preu de lloguer del primer trimestre d’enguany a Sarrià-Sant Gervasi no baixa dels 1.325 euros i lidera el rànquing de Barcelona, seguit de Les Corts i l’Eixample. “Els joves no podem independitzar-nos, no podem quedar-nos al barri i hem de marxar per manca d’oportunitats”, ha denunciat la Clara. “Som una part molt important per construir teixit associatiu i ens estem quedant sense això”, ha avisat, poc abans de criticar la importància que el sector turístic té dins la ciutat.\nSegons han explicat els joves, la situació dels lloguers al barri es va fer evident amb la pandèmia de la covid-19. “Molta gent es va trobar de cop sense ingressos i òbviament no podien pagar el lloguer -ha explicat a aquesta redacció la Clara-. Aleshores vam afegir-nos a la vaga de pagaments que van promoure des del Sindicat de Llogateres i Llogaters, però vam veure que el problema no s’acabava allí”.\nUn treball entre barris\nSi bé la presentació ha estat recent, des de l’agrupació han assegurat que treballaven des de fa un any i mig en la gestació del projecte. “Vam parlar pràcticament amb tots els sindicats de Barcelona, des de Vallcarca fins al Raval”, ha assegurat l’Asier, qui també explica que ho van fer per aprendre de les seves accions i evitar cometre errors a l’hora de crear l’entitat. La solidaritat entre barris és, precisament, un dels cinc punts que defineix al Sindicat d’Habitatge, seguit de defensar l’habitatge com un dret, acabar amb la bombolla dels preus, protegir el jovent i fer barri pels veïns i veïnes.\nDavant d’un cartell gravat amb la frase Cassoles, barri viu i combatiu, els joves han introduït també a la Roser, una veïna “de les de tota la vida” segons ells i qui també ha denunciat la situació actual del districte. “Tant de bo haguessin existit els sindicats d’habitatge als anys 50 o 60”, ha dit la veïna. “Els lloguers han estat impossibles en aquest barri des de fa anys”, ha afegit.\nPresentació del Sindicat d’Habitatge a la plaça Cardona © La Ruïna


La desfilada Roquetes Fashion, amb mascaretes a joc | betevé\nLa desfilada Roquetes Fashion, amb mascaretes a joc\nL'activitat comptarà amb menys participants i amb uns dissenys més senzills, ja que han tingut poc més d’un mes per confeccionar les peces\nMarta de San Nicolás | Ruth Rodriguez | dijous, 15 d'octubre del 2020, a les 15.09\nEl barri de les Roquetes recupera aquesta setmana l’esperit de la seva festa major, que van haver d’ajornar des del juny per la covid-19. Han tingut poc temps, però en un mes han organitzat tres jornades en les quals oferiran espectacles infantils, una fira d’arts de carrer i una de les cites estrelles de les festes del barri: la desfilada de la Roquetes Fashion, Wood and Food Week, coneguda també com la 08042, el codi postal del barri.\nLes màquines de cosir han tret fum\nEl local de l’associació de veïns torna a ser un huracà d’activitat per cosir i dissenyar els darrers vestits que falten per a la col·lecció d’enguany. Com a novetat, un complement indispensable: les mascaretes.\nSerà una desfilada amb menys participants i amb uns dissenys més senzills, ja que han tingut poc més d’un mes per confeccionar les peces, però amb la il·lusió de recuperar la trobada i defensar la cultura com a espai segur.\n“Vam decidir que la covid-19 no podria amb nosaltres”\n“Després de tant temps tancats, els veïns i veïnes es mereixien poder gaudir una mica. Ho farem amb totes les mesures de seguretat, però volem reivindicar que a les Roquetes la cultura no s’atura, que la cultura és segura —afirma Marcela Iturriaga, de l’AV Roquetes—. Seran vestits més senzills però lluiran igualment”. “És molt important per a nosaltres, sobretot per a les dones que participen als tallers, perquè visibilitza la feina que fan durant tot l’any. Normalment triguem cinc mesos i ho hem fet en un, però vam decidir que la covid-19 no podria amb nosaltres“, assegura Amparo Iturriaga, també de l’AV Roquetes. Enguany, està previst que la desfilada es pugui seguir en directe telemàticament.\nLa mascareta, complement estrella\nDins les mesures de seguretat covid-19 no pot faltar la mascareta, que forma part de la imatge de les veïnes que sortiran a desfilar a la plaça de les Roquetes. “Hem fet mascaretes amb tela hidròfuga, FPP2, que van a joc amb els vestits. Són imprescindibles i desfilaran amb elles. A més, hem preparat mascaretes per a les persones que participen als tallers de Més per menys, de costura, bricolatge i cuina, perquè no tothom pot comprar-se una mascareta per a cada dia”, explica Amparo.\nI és que la desfilada, un clàssic ja, va començar per empoderar les dones del barri davant la crisi del 2007 i s’ha ampliat amb els anys.\nTres jornades d’activitats\nLa comissió festiva ha dissenyat una programació amb totes les mesures de seguretat, amb distàncies, aforaments controlats i reserves prèvies. Dissabte recuperen el Dia de la Pinya, amb activitats comunitàries i una fira d’arts de carrer. I diumenge tanquen la programació amb una passejada històrica i la Roquetes Fashion, Wood and Food Week.\n— desfilades — entitats — moda\nLes Roquetes, a punt per a la desfilada de la 08042 Fashion Week


Cicle Mitjà Escola Joc de la Bola: d’abril 2015\nINEFC A L'ESCOLA\nEl passat dimarts dia 28 d’abril, els alumnes de 4t B hem participat en una sessió d’handbol que han vingut a realitzar a la nostra escola quatre alumnes d’INEFC, es deien Lucía, Cristina, Helena i Alejandro.\nHem fet jocs molt divertits relacionats amb aquest esport, hem cooperat, hem competit, hem gaudit i, fins i tot, ens han filmat amb vídeo!!\nPublicat per Cicle Mitjà Escola Joc de la Bola a 5:39\nSORTIDA AL DELTA DE L'EBRE 9 i 10 d'abril de 2015\nTant que ha costat que arribés el dia i ja han passat les colònies de quart!!\nDos dies intensos d'activitats, jocs, bones estones i rialles.\nEl dijous vam matinar força per aprofitar el dia. La primera parada va ser a Flix on vam esmorzar i agafar forces per continuar el viatge. Allà també vam aprofitar per veure la pressa que hi ha i com el riu, amb un gran meandre, envolta tot el poble de Flix.\nTot seguit direcció Deltebre, on els monitors de l’Escola del Parc del Delta de l’Ebre ens esperaven. Ens van rebre molt cordialment, ens van situar en l’espai natural on érem a través d’un powerpoint i tot seguit vam anar a visitar l’Ecomuseu. A través d’un qüestionari vam descobrir els diferents espais habilitats per mostrar-nos tot allò que podem trobar al Delta.\nA continuació vam anar a l’alberg a dinar el pícnic que dúiem, vam tenir temps per jugar una estona i quan va ser l’hora vam seguir treballant. Visita a la casa de fusta, tomb en autocar al voltant de les llacunes de l’Encanyissada i de la Tancada i observació dels flamencs amb el telescopi que va muntar el monitor.\nI per fi l’hora de tornada a l’alberg i d’instal·lar-nos a les habitacions. Estona de lleure, jocs, sopar i més activitats fins al moment d’anar a dormir. Tot i que va costar agafar el son, vam caure com a plomets...quin dia més intens!!!\nDivendres, bon esmorzar i a la platja de la Marquesa, direcció la punta del Fangar. Vam veure vegetació específica del Delta, les dunes mòbils i fixes, el far amb miratge inclòs d’Amposta, la llacuna i la badia, ... i sobretot ens ho vam passar genial recollint petxines i fent forats a la sorra.\nTornada a l’alberg a dinar, joc i més joc i per fi la passejada en barca fins la desembocadura del riu Ebre. Vam escoltar un munt d’explicacions que ens van fer els monitors. Un viatge encantador.\nJa de tornada a casa, vam parar a Xerta per veure l’Assut, construcció feta al riu per canalitzar aigua dolça i fer-la arribar al Delta per regar amb aigua dolça els arrossars. Varem berenar i finalment vam reprendre el camí cap a casa.\nUNA SORTIDA PER REPETIR!!!\nDelta ebre 4t from jocdelabolamitja\nPublicat per Cicle Mitjà Escola Joc de la Bola a 13:46


La llista amb els meus deu discos preferits – Xalandria\nJa fa uns mesos que roda, pel Facebook, una cadena de missatges en què es convida la gent a fer una llista dels seus deu discos preferits i a compartir-la. Bàsicament, per a fer-ho bé, diàriament cal publicar-ne la portada i, com a mínim, en cada entrada, convidar qualcú a participar-hi. La cosa no deixa d’ésser l’enèsima manera que el Gran Germà empra per a obtenir informació dels usuaris, que la hi cedim alegrement i sense pagar (perquè, com sap tothom, a internet, tot allò que en aparença és gratuït és perquè té com a producte l’usuari). Però s’ha de reconèixer que aquesta vegada el format té gràcia. Alguns participants, la juguesca dels quals he pogut seguir, no s’han limitat només a complir amb les instruccions bàsiques del joc sinó que, en alguns casos, han publicat miniassajos molt ben fets en què la tria de cada disc quedava completament justificada.\nLa meva activitat a la xarxa de les xarxes és de mínims. Força passiva, a més, quan m’hi pos. Però, en aquest cas, segurament perquè el tema em toca la vena sensible, he fet una xalada seguint les diferents cadenes en què participaven algunes de les meves «amistats» virtuals. Així, a més de gaudir d’alguns dels textos que acompanyaven les imatges (en Lluís Carreras, en aquest sentit, ha estat antològic: hauria de publicar la sèrie, sencera, en algun blog, per poder-la llegir, seguida, tantes vegades com faci falta), m’ha sorprès el fet de relacionar qualque treball discogràfic amb persones amb les quals mai no hauria pensat que existia aquella connexió. D’altra banda, he pogut comprovar que em moc dins uns grups socials més homogenis del que em pensava: hi he vist molt més rock dur i heavy metal del que m’hauria imaginat, però també força jazz. També ha estat força curiós comprovar com algunes referències es repetien de manera insospitada. I no perquè fossin òbvies: A love supreme, de John Coltrane, n’ha estat un exemple gratificant. També ho ha estat poder aprofitar l’ocasió per a revisar alguns treballs discogràfics que tenia un pèl oblidats o per a descobrir-ne de nous (avalats pel conjunt d’una llista que, als meus ulls, transmetia un criteri fiable perquè al darrere hi havia persones a qui tenc per assenyades).\nI, malgrat l’interès de l’experiment, quan m’han convidat a participar-hi (en certa manera era inevitable que açò acabés passant), no ho he fet. Tenia una bona coartada: un final de curs amb poc temps per a l’oci no em permetia d’afegir-me a la cadena. Però, realment, el motiu per a no fer-ho ha estat un altre, també crec que suficientment fonamentat: el repte era impossible d’acomplir. Reduir a deu la llista de discos que més m’agraden és la cosa més semblant a voler comptar tots els grans de sorra de Son Bou, una tasca titànica que no és a l’abast dels éssers humans. Deu són molt pocs. Només d’entre les llistes que havia vist publicades a la xarxa ja tenia referències per a fer una dotzena bona de decàlegs, sense repeticions, cadascun amb un tot de referències d’allò més variades: Jeff Buckley, Kitsch, Metallica, Bob Dylan, Thin Lizzy, John Coltrane & Johny Hartmann, Iggy Pop, Johnny Cash, Miles Davis & Dizzie Gillespie, Pink Floyd, David Bowie, Kate Tampest, Ella Fitzgerald, Public Enemy, Roger Mas, Gojira, Janis Joplin, Social Distortion, The Clash… Era impossible de fer un exercici de síntesi. Per açò, davant de la magnitud del repte, havia pensat de centrar-me en un gènere en concret, tot i que aquí també hi podríem posar tots els emperons del món, perquè intentar delimitar, per exemple, on comença el pop i acaba el rock és com voler posar barreres a la mar: els vasos comunicants entre estils són totalment fluctuants, per sort, la qual cosa permet l’existència de meravelles interdisciplinàries com el disc que van fer Lagartija Nick i Enrique Morente, Omega. Obviant aquestes dificultats evidents, sorgia la possibilitat de centrar-me en deu discos de jazz. O de música clàssica (separant l’òpera de la música de cambra?). O de death metal (el clàssic i el melòdic mesclats?). O d’electrònica. O ves a saber de quin gènere. Però també, en aquest cas, en passava un fum per reduir la llista a una desena exacta de referències. Per què les coses poden arribar a ser tan complicades?\nPossiblement, fruit de la desesperació i davant de la impotència de poder donar a conèixer als quatre vents internàutics una llista amb un mínim de cara i ulls, vaig pensar a despenjar-me amb una proposta basada en plaers culpables, els guilty pleasures d’un servidor. Almenys, pensava, que no es perdi per no ser original. Però, a més de tornar a trobar-me amb problemes de limitació, deu sempre són massa pocs, em semblava que eren ganes de fer el paó, de mostrar l’orella i voler aparentar ser cool des de l’exhibicionisme gratuït. En aquesta direcció narcisista anava també la idea de fer una llista basada en un àmbit moltíssim concret i recercat: per exemple, els millors deu discos en què una orquestra de jazz versiona clàssics de la música pop i rock contemporanis, tot pensant en treballs com els de Richard Cheese (per exemple a Lounge Against the Machine) o Pat Boone (i el seu insòlit i deliciós alhora In a metal mood). Per primera vegada, amb aquesta proposta, en tost de perdre’s per massa, la cosa es perdia per massa poc: quatre o cinc discos, me’n sortien, després d’un esforç titànic de recerca per la meva discoteca. Estava totalment desconcertat. A qui se li va ocórrer d’iniciar una cadena de missatges tan diabòlica? El darrer intent, abans de donar-me per vençut i abandonar el projecte, va ser el d’intentar aprofitar l’ocasió per a reivindicar la música que es fa a Menorca, tot elaborant una selecció de deu discos illencs imprescindibles, en què no hi podien faltar gent com Ja t’ho diré, Leonmanso, S’Albaida, Cris Juanico, Guillem Soldevila, Joan Pons (el baríton), Traginada, Pèl de Gall, Espina, David Vidal, Maria Àngels Gornès, Maria Camps (Trio)… Però me’n sortien, per variar, de més. I triar implica descartar, deixar referències de banda i se’m fa molt difícil de dir aquest sí o aquest no.\nDerrotat davant d’un repte com aquest, em quedava el consol de pensar que encara podria haver estat pitjor: que el joc implicàs d’ordenar els discos per odre d’importància, establir un rànquing amb un número u indiscutible que, per tant, havia de ser millor que tots els que venien darrere. Una tasca encara més maquiavèl·lica! I açò que, aquest tipus de llistes són el nostre pa de cada dia, sobretot però no només, en acabar l’any, quan n’apareixen publicades de tots els àmbits. Record com, en els inicis de Xalandria, que ja té més de deu anys!, un intent d’elaborar una llista, en aquest cas sobre pel·lícules, va generar alguns comentaris en contra d’aquesta pràctica que va fer que, durant molt de temps, ningú no s’atrevís a publicar-ne cap al blog. Sort que en Pau Obrador, cada any, obvia aquesta polèmica i amb una certa regularitat ens ofereix una llista amb les seves recomanacions cinematogràfiques.\nPerquè, malgrat tots els defectes que tenen, aquesta mena de llistes sempre poden ser útils. Per exemple, ens ajuden, sempre que tinguem clar qui les elabora, a triar d’entre un panorama saturat de referències. En parlàvem fa poc, d’infoxicació, d’excés d’informació. Ja va bé que, algú, des d’un criteri determinat (que, per anar bé, ha de ser conegut i transparent) ens ajudi a separar el gra de la palla. Aquest aspecte lliga, a nivell col·lectiu, amb la idea de cànon, un tema força interessant però que no podem abordar ara, per manca d’espai. Sigui com sigui, reduir la riquesa i la complexitat cultural a una llista amb deu, quinze, cent referències, no deixa de ser un simplificació, un acord de mínims o, fins i tot, un digest adreçat al gran públic, descontextualitzat i asèptic. No debades, existeixen uns llibres, que es venen prou bé, del tipus 1001 discos, llibres, pel·lícules…, que cal haver escoltat, llegit o vist abans de morir, que en viuen, d’aquestes reduccions. Però, tot i així, aquests llistats també ens permeten de fer-nos una imatge de com és una societat en un determinat moment: per aquí ho lligaríem amb la idea de cànon, però ja hem dit que el tema, avui, no toca.\nA nivell individual, aquest exercici feisbuquer també té un interès evident. Fins a un cert punt, tothom que hi ha participat ho ha fet per donar sortida al narcisista que tots som d’una manera o altra. En alguns casos, els participants s’han encarregat de deixar ben clar que posseïen el disc de què parlaven, en vinil o en disc compacte, tot fent-los fotografies en què es reinventava el concepte de natura morta. Per açò les xarxes socials tenen tant d’èxit, perquè ens permeten d’exhibir-nos davant tothom (a canvi de la nostra intimitat, en un pacte igual o pitjor que el fàustic!). En aquesta ocasió, l’excusa de la música ha servit perquè un munt de gent s’hagi sentit, per moments, el centre del món, de mostrar públicament que és cool perquè escolta un determinat tipus de música (amb què es sent lligat, d’altra banda, als grups socials als quals pertany, tal i com vam dir que s’explica a l’assaig Música de mierda). Fins i tot un servidor, que no ha participat en la juguesca internàutica, des del moment en què he escrit aquestes quatre ratlles, no s’ha pogut estar de fer-ho.\nPer cert, allò amb què no m’he trobat encara (segur que ja s’ha fet, però som relativament nou a Facebook: ni dos anys fa que en som part) és amb una cadena de missatges semblants però amb llibres en tost de discs. Ha existit alguna experiència semblant? Potser que en començàssim una? Tenc curiositat per saber quins títols citarien els meus «amics» virtuals. Hi participaria tanta gent? Aquí tenc dubtes raonables i la hipòtesi inicial és que no, tot i que caldria comprovar-no per sortir de dubtes. El que és segur és que, com amb la música, em seria impossible de fer un exercici de síntesi d’aquestes dimensions: només deu títols? Així i tot, sí que tenc clar que a la llista de llibres hi hauria, segur, Mercè Rodoreda. El que no sé és quina de les seves obres hi inclouria: La plaça del Diamant? Mirall Trencat? La mort i la primavera? Ja ballam!\nEtiquetes: llistes, música, xarxes socials\nAl llarg de la lectura de l’assaig m’anava coent la pregunta què ha estat la teva reflexió final: quins llibres hauriem de posar? Curiosament aquests dies m’he rellegit la magnífica Plaça del Diamant (amb el frikisme d’acabar la novel·la a la mateixa plaça) i, just avui, El carrer de les Camèl·lies. Trob Rodoreda una dona fascinant, amb poques paraules.\nEn cago en el puta corrector\nQuanta raó! 10 discos, 10 llibres…no sé quién es més traïdor, si el traductor o l’antologista. Com triar deu poetes o 100 poemes? I si els hem de reducir a una època concreta, què fem amb els que van més enllà d’una dècada? Com el citat Bowie, o Lou Red…\nJo només podria citar aquells que han estat importants en moments concrets i potser un parell que mai m’he cansat de llegir o escoltar.\nLa resta, com bé dius, narcissisme.


Seccio Enginyeria Aeroespacial - EETAC — Departament de Física — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nEng. Aeroespacial ▶\nSeccio Enginyeria Aeroespacial - EETAC\n≡ Seccio Enginyeria Aeroespacial - EETAC\nSeccio Enginyeria Aeroespacial - ESEIAAT\nAlguns dels membres que actualment formen part de la Secció d'Enginyeria Aerospacial a l'EETAC (SEA1) imparteixen docència a l'EETAC des de la primera promoció de la primera titulació superior aeronàutica que es va oferir a Catalunya, precisament en aquesta escola: el títol d'Enginyer Tècnic. Especialitat en Aeronavegació.\nDes de llavors, els membres de la secció han impartit docència i participat en el disseny de plans d'estudis i implementació dels següents graus: Grau en Enginyeria d'Aeronavegació, Grau en Enginyeria d'Aeroports i Grau en Enginyeria de Sistemes Aerospacials, així com el Master in Aerospace Science and Technology.\nPel que fa a la recerca, els membres de la secció són actius en diversos camps, que van des de l'estudi de sistemes bifàsics en microgravetat, fins a l'optimització de trajectòries d'avions d'aviació civil comercial i la integració dels drons en l’espai aeri, passant pel desenvolupament de mètodes numèrics per dinàmica de fluids computacional, l'estudi de fluxos turbulents i de les propietats mecàniques d'aliatges d'alumini aeronàutics, energia eòlica, etc.


Irena Apartment Porec Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Irena Apartment\nConvenientment situat a Cervar-Porat, Irena Apartment és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Irena Apartment asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, àrea de fumadors.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, sala d'estar per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Irena Apartment la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Cervar-Porat.


Tècniques d'Hisenda xifren la despesa pública de l'1-O en 917.000 euros\nMadrid / BarcelonaSense violència no hi ha rebel·lió. Per això una de les línies de les defenses del judici del Procés passa per demostrar el caràcter pacífic del 20-S i de l'1-O. Els advocats que han insistit més en aquesta estratègia són els de Jordi Cuixart, el president d'Òmnium. Durant les últimes sessions ho han fet a través de testimonis com l'exdiputat de la CUP David Fernàndez, que va reivindicar l'1-O com l'exercici de desobediència civil més important de la història recent. Ahir els lletrats de Cuixart van acabar de desplegar aquesta línia de defensa amb la declaració de dos pèrits, els doctors en sociologia John Paul Lederach i Jesús Castañar, que, a petició seva, van fer un informe sobre l'existència de violència el 20-S i l'1-O. Els doctors van descartar-la. Van definir el 20-S com una "protesta" pacífica i l'1-O com un exercici de "desobediència civil".\nLes primeres declaracions de la fase pericial van marcar la quaranta-cinquena jornada del judici del Procés després d'una setmana d'interrupció de les sessions i de la imatge de cinc presos polítics al Congrés dels Diputats i al Senat. Els dos sociòlegs també van descartar que la resta de manifestacions del 2017 fossin violentes i van remarcar que Cuixart mateix havia "exercit un lideratge clarament no violent".\nEl fiscal Jaime Moreno va intentar contrarestar el peritatge preguntant als sociòlegs si les agressions relatades pels més de 200 agents que han declarat al judici o els vehicles policials "destrossats" el 20-S es podien considerar accions violentes. Marchena el va interrompre per recordar-li que la conclusió dels pèrits havia sigut clara: "En la seva opinió, no es van produir fets violents". Les acusacions tampoc se'n van sortir a l'hora de buscar incitacions a la violència en els discursos de Cuixart. Com ara quan va parlar del Patrol de la Guàrdia Civil el 20-S com un "altar majestuós". "Segur que no era una incitació a la destrucció del cotxe", va dir Castañar. Només l'advocada de l'Estat va aconseguir esgarrapar als sociòlegs que la crida a la participació del Govern l'1-O havia encoratjat la ciutadania.\nBall de xifres sobre la malversació\nA la pericial de violència la va precedir la de quatre pèrites de l'Estat proposades per les acusacions per intentar demostrar la malversació. Van xifrar en un mínim de 917.648 euros la despesa pública compromesa per l'1-O, per sota dels càlculs de la Fiscalia -3 milions- i dels de l'advocacia de l'Estat -1,9 milions-. Les pèrites sí que van reforçar una de les tesis de l'acusació: el que val a l'hora de calcular la despesa de l'1-O no és si els treballs es van pagar, sinó que tinguin factura i que el servei es dugués a terme.\n▶ Les pèrits expliquen al #JudiciProcés que el perjudici patrimonial per a l'administració és independent al moment del pagament, sinó que existeix des del primer moment que es realitza el servei, s'hagi cobrat o no https://t.co/1dXjaN9NYa pic.twitter.com/AoxkHRVmjG\n— ARA Política (@ARApolitica) 22 de mayo de 2019\nLes defenses van rebatre l'argument intentant demostrar que en alguns casos -com en els enviaments d'Unipost- les factures ni tan sols està clar que responguessin a un encàrrec. En aquest cas, les pèrites van considerar que no s'haurien de comptar. Els advocats dels acusats també van qüestionar que les pèrites es basessin únicament en la documentació aportada per l'òrgan interventor de la Generalitat, sense contraposar-la amb cap altra.\nAhir també van declarar més testimonis de les defenses, entre ells una funcionària del departament de Treball que dirigia Dolors Bassa que va explicar que només es van cedir 12 centres cívics a entitats per fer activitats la vigília de l'1-O, amb la condició que a les sis de la matinada els desallotgessin "com recomanaven els Mossos". Un altre assessor de l'expresidenta del Parlament Carme Forcadell es va responsabilitzar de tots els seus tuits el 20-S i l'1-O.\nJudici presos polítics Testimonis Tribunal Supremo


Domaine de la Baratonne La Garde (Provença-Alps-Côte d'Azur) França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLa Garde (Provença-Alps-Côte d'Azur) Pensions\n1640 Route departementale 98, Chemin de la Baratonne, La Garde, La Garde (Provença-Alps-Côte d'Azur), França, 83130 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Domaine de la Baratonne\nConvenientment situat a La Garde, Domaine de la Baratonne és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de La Garde. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets .\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses camp de golf (a 3 km), piscina exterior, massatge, ping pong, equitació, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Si buscau un allotjament còmode i adequat a La Garde, faci de Domaine de la Baratonne la vostra llar.\nCal que informeu el Domaine de la Baratonne de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Junts per Tarragona presenta un projecte per esponjar la Part Alta | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nJunts per Tarragona presenta un projecte per esponjar la Part Alta\nPlaça de l’Oli. Foto: Cedida\nEl grup municipal de Junts per Tarragona ha presentat un projecte per invertir la situació de degradació que pateix la Part Alta de la ciutat. Amb l’objectiu d’esponjar i pacificar una de les zones més compactades de Tarragona i fer-la més amable, la formació ha proposat reconvertir finques en desús i en estat ruïnós en places i espais oberts a la ciutadania.\nJunts per Tarragona proposa el cas concret de les finques ubicades al tram on conflueixen la Plaça de l’Oli i la Plaça de les Peixateries Velles. Es tracta d’uns immobles propietat del Servei Municipal de l’Habitatge i Actuacions Urbanes S.A. (SMHAUSA) que es troben en runes des de fa molts anys i pels quals no hi ha cap ús previst. Al costat d’aquetes finques hi ha un altre solar, de titularitat privada, i amb poca edificabilitat segons determina el POUM i la Llei de Patrimoni Català.\n«Proposem reconvertir aquests solars, que actualment estan en runes i ofereixen una imatge de degradació que no beneficia ningú, en una plaça oberta, un espai enjardinat amb bancs i algun element pensat per als infants», assenyala la Consellera de Junts per Tarragona Elvira Vidal.\nLa regidora insisteix que «la nostra proposta consisteix en dignificar aquest enclavament que es troba en un estat de degradació lamentable amb solars buits, parets pintades, racons bruts i problemes d’accessibilitat i convertir-lo en un espai amable que faciliti una ruta urbana i l’accés de persones amb mobilitat reduïda».\nPer últim, Vidal ha recordat que es tracta d’un tram clau molt transitat tant pels veïns i veïnes del barri com per turistes i visitants i un punt d’accés a una de les zones més visitades de la ciutat, «ja que la Part Alta és un dels barris amb menys zones verdes de la ciutat, hauríem de ser capaços d’aprofitar aquests racons per dignificar el barri, esponjar-lo i obrir-lo als veïns i veïnes».\n24/12/2019 Multa i a netejar la brossa que han embrutat a Altafulla


Confirmat el trull del segle III aC al Coll del Moro de Gandesa\nBastió i trull.\nLa tercera campanya d’excavacions a l’assentament ibèric del Coll del Moro de Gandesa (Terra Alta) han confirmat el trull de vi més antic documentat fins ara Catalunya, datat del segle III aC. Els treballs, de l’11 al 28 d’octubre, els han dirigit Maria Carme Belarte (ICREA/ICAC) i Rafel Jornet (UB).\nEn la campanya del 2015 ja es va delimitar un edifici de planta absidal, amb forma de bastió i estances adossades. Una d’elles va permetre documentar un conjunt d’estructures interpretades com un trull del segle III aC, el més antic de Catalunya. A més, tant aquesta com una de les habitacions annexes va lliurar abundants llavors de raïm.\nVista general dels treballs de la campanya d’enguany.\nEnguany, l’excavació d’una altra de les estances annexes al trull i del bastió ha ratificat i ampliat aquestes dades: es continuen documentat granes de raïm i s’han recollit abundants pesos de teler i fusaioles. Tot plegat suggereix que la zona estava dedicada a activitats artesanals, de producció de vi i de teixits. El bastió pròpiament dit conté abundants tenalles i altres grans contenidors, de manera que es podria tractar d’un espai de magatzem alhora que d’un recinte defensiu.\nL’edifici objecte d’excavació sembla formar part d’un complex de construccions delimitats per un dels extrems amb murs absidals, formant un seguit d’almenys quatre bastions. Un d’aquests edificis ja havia permès, els anys 80 i 90 del segle passat, identificar un taller d’elaboració de lli.\nAquest 2016 també s’ha documentat un espai de circulació i una possible porta entre dos dels bastions, tot i que construccions de fase romanorepublicana que s’hi superposen en dificulten la interpretació.\nTreballs de dibuix.\nEls treballs s’han dut a terme dins el projecte de recerca de la Universitat de Barcelona “El primer mil·lenni AC als territoris del curs inferior de l’Ebre: la formació, desenvolupament i dissolució de la cultura ibèrica 2014-2017”.\nEls ha finançat el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Gandesa, i s’emmarquen dins un conveni de col·laboració entre la Universitat de Barcelona, l’ICAC i l’Ajuntament de Gandesa.\n« II Seminari Internacional sobre conservació i restauració en arqueologia\nIII Congrés Internacional d’Arqueologia i Món Antic Tarraco Biennal »


tallat a trossos\n20 cl de vi blanc sec\nArròs amb conill i verdures a la cocota Miquel Àngel Roque\nPoseu un raig d'oli d'oliva en una cocota i enrossiu-hi els trossos de conill i el fetge. Traieu-los de la cocota i reserveu-los.\nAfegeiu-hi una mica més d'oli, si cal, i sofregiu la ceba ratllada amb una mica de sal. Doneu-li un parell de voltes i afegiu-hi els pebrots tallats a trossos petits i sofregiu-ho tot fins que es comencin a estovar. Incorporeu-hi el tomàquet ratllat i deixeu que el sofregit es vagi fent a foc lent fins que es quedi gairebé sense líquid. Ja sabeu que el secret d'un bon arròs és fer un sofregit ben concentrat, així que sigueu pacients.\nQuan el sofregit estigui al punt, torneu a posar el conill a la cocota i afegiu-hi també els cors de les carxofes tallats a quarts. Incorporeu-hi també el vi blanc i un got d'aigua.\nEn un morter, piqueu el fetge del conill juntament amb el gra d'all i el julivert i incorporeu la pasta resultant a la cocota. Afegiu-hi també uns brins de safrà i una mica de sal. Deixeu que tot el conjunt faci xup-xup durant 25 min.\nIncorporeu-hi l'arròs i els pèsols i decidiu si voleu un arròs caldós o sec. En cas de voler-lo caldós, afegiu 4 vegades el volum d'arròs en aigua, i en cas de voler-lo sec, amb 2 vegades el seu volum serà suficient. Un cop incorporeu el líquid, rectifiqueu-ho de sal, deixeu-ho que cogui a foc fort 10 min i després abaixeu la potència i que es cogui 8 min més. Finalment, retireu-ho del foc i deixeu-ho que reposi tapat 5 min abans de servir-lo.


Dues línies gratuïtes de bus les nits de festa major | Noticias Baix Llobregat\nInicio Actualidad Dues línies gratuïtes de bus les nits de festa major\nDues línies gratuïtes de bus les nits de festa major\nL’Ajuntament de Cornellà activarà diverses mesures preventives durant el Corpus 2022 per oferir més tranquil·litat i una major sensació de seguretat a les persones que hagin de recórrer la ciutat de nit, especialment les dones i els col·lectius LGBTI.\nD’una banda, es posarà en circulació un servei especial amb dues línies d’autobús: L1 (seguint el recorregut de l’autobús 94) i L2 (recorregut de l’autobús 95) que deixaran baixar passatge a demanda al llarg de la seva ruta i que enllaçaran amb les principals estacions de transport públic a la ciutat. Funcionaran les nits del 16, 17 i 18 de juny, entre les 21.30 h i les 3 h, i també el diumenge 19 de juny, de 21.30 h fins a mitjanit.\nCada línia tindrà una freqüència de pas aproximada d’uns 20 minuts, i això permetrà que a la part central i comuna la freqüència sigui de 10 minuts. En el cas de l’L2, a més de les parades de l’autobús 95, s’han afegit dues parades especials a l’altura del metro Gavarra i de la Torre de la Miranda (ambdues a l’avinguda de Salvador Allende).\nDe l’altra banda, s’han dissenyat itineraris segurs per als desplaçaments a peu entre els diferents espais de concerts i d’activitats de la Festa Major. Als principals espais de festa i de concerts s’hi instal·laran Punts Lila, que són espais informatius destinats a la prevenció i l’abordatge de les violències masclistes i, al llarg dels itineraris hi haurà personal municipal (com els serenos) per fer reforç de l’atenció durant les nits de dijous a diumenge.\nMés informació | Veure PLÀNOL\nAmpliació dels dispositius de seguretat\nLa Guàrdia Urbana de Cornellà ampliarà els dispositius de seguretat amb un desplegament de 161 efectius de Guàrdia Urbana, 133 vigilants i auxiliars de seguretat, dos equips de serenos, amb el suport de més de 30 càmeres de videovigilància, que vetllaran per la tranquil·litat i convivència de tothom en un entorn de festes lliures de sexisme, amb atenció especial als llocs on es realitzen activitats i pels itineraris segurs.\nEn el cas dels concerts que es preveuen més multitudinaris (a la plaça de Catalunya i al parc de la Ribera), la Guàrdia Urbana du a terme un operatiu conjunt amb els Mossos d’Esquadra. A més, l’aplicació per a mòbils Seguretat Ciutadana (M7 Citizen Security) oferirà consells durant la celebració de diverses de les activitats, com el Corndefoc i el festival Piromusical. Aquesta aplicació també permet als usuaris que la tinguin descarregada recórrer al servei de la Guàrdia Urbana de forma immediata i amb geolocalització de l’incident.\nArtículo anteriorObertes les inscripcions per a la 20a Mostra d’Entitats\nArtículo siguienteTapes especials i creatives a La Tapa del Corpus 2022


Escòcia – Ogígia\nCrimea i Catalunya\nPublicat originàriament el 7 d’abril del 2014 a Crimea i Catalunya. Recupere ací aquest article perquè sens dubte servirà per explicar la notícia del dia (La Guàrdia Civil sosté que Rússia volia enviar 10.000 soldats a Puigdemont).\nEn un determinat moment de la crisi de Crimea, Putin va afirmar que aquell cas no era diferent dels d’Escòcia i Catalunya. Evidentment, no s’assemblen en res; però, el president rus ho va deixar anar perquè li convenia fingir que el referèndum de Crimea era democràtic, net i polit. I, tot seguit, va reconèixer la independència de Crimea —d’això es tractava.\nAra bé, què passarà quan guanyi el Sí a Escòcia? Doncs que Rússia, si vol ser coherent, reconeixerà immediatament aquell nou estat. I, què passarà quan Catalunya, per una via o per una altra, es declari independent? Doncs que la mateixa coherència hauria de portar Putin, també, a reconèixer la República Catalana.\nPerò, Rússia és una federació (o confederació, o club social, no ho tinc molt clar) i allò que faci Rússia ho faran la resta de socis. Després, potser en vindran d’altres: algunes de les excolònies espanyoles (Cuba, Veneçuela, Bolívia?) i… Deixe-m’ho aquí, però.\nEl més important, si es produeix el reconeixement per part de Rússia, seria la interpretació que en podrien fer tant la Unió Europea com l’OTAN: com reaccionaria l’OTAN davant la possibilitat que Catalunya, en bones relacions diplomàtiques amb Rússia, li cedís algun port o algun aeroport militar per fer-hi una base? Com reaccionaria la UE si la confederació russa pogués tenir una plataforma de distribució comercial a Catalunya?\nCal no oblidar el valor estratègic del territori català: en el cor d’Europa, a l’extrem occidental del Mediterrani, a un pas del Magreb i a un pas de l’Atlàntic. Si Expanya (perquè, no ho oblidem, Espanya, sense Catalunya, ja no serà Espanya: serà alguna cosa diferent) ens fa el boicot, no serà només Expanya qui es quedarà mig aïllada d’Europa, sinó Europa respecte a Expanya. Sumeu-hi una hipotètica República Catalunya aliada de Rússia i emprant rublos enlloc d’euros i no us resultarà difícil imaginar una Merkel amb els cabells de punta de l’ensurt i tot de generals de l’OTAN fent-se caqueta damunt.\nNo dic que això sigui un bon negoci per a Catalunya. De fet, penso en un parell d’estats que es troben allunyats dels aliats i envoltats de països hostils, i sembla que es trobin sempre en una situació molt inestable; em refereixo a Cuba, que es va mantenir a les portes d’EEUU gràcies al suport de la URSS, i a Israel, sostinguda per EEUU al bell mig del món àrab. I, no, no és la situació que desitjo per a la República Catalana.\nTanmateix, seria una carta per negociar amb Europa amb millors perspectives.\nAutor Giorgio GrappaPublicat el 28 d'octubre de 2020 Categories política ficcióEtiquetes Catalunya, Crimea, Escòcia, Europa, Expanya, independència, OTAN, Putin, Rússia, Unió Europea1 comentari a Crimea i Catalunya


Iglesias i Errejón fan l'últim assalt enmig dels crits d'unitat de les bases de Podem - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nIglesias i Errejón fan l'últim assalt enmig dels crits d'unitat de les bases de Podem\n?Els dos líders de la formació protagonitzen una Assemblea Ciutadana marcada per la demanda dels assistents de posar fi a la divisió al partit\nPablo Iglesias i Íñigo Errejón fonent-se en una abraçada a Vistalegre Ballesteros/efe\nLes bases de Podem que es van reunir al Palau de Vistalegre de Madrid van reclamar la unitat del partit davant els seus dirigents en una petita estirada d'orelles a l'espera de conèixer avui la decisió dels militants amb els seus vots. Davant l'Assemblea Ciutadana estatal, que decidirà el rumb polític i la nova direcció de Podem, no hi va haver sorpreses ni ensurts que donessin alguna pista de com es resoldran les diferències. Els crits demanant unitat van obrir i tancar els debats de la primera jornada del congrés de Podem, que va reunir unes 9.000 persones, segons l'organització, mil més –van assegurar– que en el primer Vistalegre, encara que ahir també hi havia buits a la pista.\nEl secretari general de Podem, Pablo Iglesias, va obrir l'Assemblea Ciutadana responent a aquestes peticions d'unitat: «l'abstracció i la divisió treballen per a l'enemic», va dir en el seu primer torn de paraula per acomiadar la direcció sortint. Després, va defensar la seva candidatura a la secretaria general, sense competència real perquè només s'enfronta per a aquest lloc amb l'advocat i parlamentari andalús Juan Moreno Yagüe, que és conscient de les seves poques possibilitats. Iglesias va ser breu i es va limitar a demanar que el tornin a posar al capdavant del partit sense fer balanç de gestió ni previsió de futur. Però, això sí, va deixar clar que el seu equip va amb ell en el mateix paquet. Ahir no va ser necessari que advertís novament que dimitirà si no guanya.\n«Us he de parlar de la meva candidatura a la secretaria general de Podem i per això us parlaré d'Irene Montero», va dir, després de la qual cosa va fer referència també a Vicente Navarro, Gloria Elizo, Pablo Echenique, Noelia Vera, Rafa Mayoral, Juanmna del Olmo, Diego Cañamero i a molts dels 62 de la llista que encapçala per la direcció. I quan ja tots trobaven a faltar que esmentés molts dels altres que han treballat a Podem durant aquests anys, Iglesias va afirmar que parlar del seu projecte per a la secretaria general «és també parlar d'Íñigo Errejón i Miguel Urbán». Breu però contundent, mentre la graderia seguia cridant «unitat, unitat».\n«Més units, més forts»\nFonts «errejonistes» consideren que ahir qui realment es va presentar amb un discurs de líder d'un partit de govern va ser Errejón, que va apel·lar a la unitat assegurant que, a partir de demà, hi haurà «més Podem, més units i més forts». Va repassar el camí recorregut des de Vistalegre I i va destacar la importància del treball en les institucions, on han aconseguit «molt» en canviar la cultura política perquè «els vells partits» hagin d'intentar «assemblar-se a nosaltres».\nLa tasca, va afirmar Errejón, el discurs del qual ha estat el menys aplaudit de tots, no és tant «colar-se» a les institucions, sinó marcar-se un horitzó «que inspiri coratge» als espanyols, una «unitat popular de la gent senzilla».\nVistalegre II tanca les urnes amb una participació rècord, i avui al migdia se sabrà el guanyador. Arreu\nNoelia Vera Ruíz Herrera


El Palau de les Comunicacions s’incorpora al patrimoni visitable de València | Visit Valencia\nUn dels edificis més emblemàtics de l’arquitectura valenciana del primer quart del passat segle XX s’incorpora al patrimoni públic i accessible de la ciutat. Es tracta del Palau de les Comunicacions, un exemple destacat d’estil eclèctic d’origen francés en combinació amb elements del modernisme valencià. El que va ser antic edifici de Correos y Telégrafos de València podrà visitar-se de dimarts a diumenge en horari de 12.00 del migdia a 20.00 de la vesprada.\nAmb l’adquisició per part de la Generalitat Valenciana d’aquest immoble de quatre plantes i una àrea global de més de 9.400 metres quadrats, queda obert al públic un dels exponents més importants del patrimoni històric de la ciutat, considerat Bé de Rellevància Local. Està situat en el centre neuràlgic de València, en plena Plaça de l’Ajuntament.\nÉs obra del prestigiós arquitecte saragossà Miguel Ángel Navarro Pérez i es va alçar entre 1915 i 1922. En les figures al·legòriques que adornen la seua façana, tant en el timpà com en els remats al costat del rellotge, es va voler simbolitzar el progrés que van portar en la seua època les comunicacions postals i telegràfiques. Són recognoscibles els cinc continents que simbolitzen la interconnexió internacional, fil conductor de la història d’aquest edifici històric.\nUn dels detalls que li confereix més personalitat és la seua esvelta torreta metàl·lica, recuperada després de la rehabilitació prèvia de l’immoble. El seu mirador està rematat amb una vistosa esfera armil·lar. Del seu interior, és notable la gran vidriera superior dissenyada pels germans Maumegean al pati d’operacions i integrada per tres-cents setanta panells amb els escuts de les quaranta-huit províncies espanyoles.\nLa posada en valor d’aquesta joia arquitectònica, que coincideix amb la commemoració del seu primer centenari, corre en paral·lel a la recuperació del nom original d’aquesta construcció emblemàtica, que tornarà a ser coneguda com Palau de les Comunicacions. La intenció dels gestors públics és convertir-lo en un espai de comunicació permanent obert i en un centre cultural de referència, amb capacitat per a projectar continguts a tot el món. I obert a rebre a totes aquelles persones desitjoses de conéixer-lo i gaudir del seu atractiu indubtable.


Càmeres de vídeo i multes a Aran per evitar abocaments de voluminosos\n© El consell d'alcaldes d'Aran d'ahir.\nC. G .A\nEl consell d’alcaldes d’Aran va aprovar ahir per unanimitat la instal·lació de càmeres de videovigilància davant de les illes de contenidors per frenar l’abandó de voluminosos a l’àrea dels dipòsits. El síndic d’Aran, Carlos Barrera, va apuntar que aquest tipus de residus es deixa “indiscriminadament” on no toca i quan no toca i això perjudica la qualitat del servei de recollida d’escombraries. Els alcaldes van acordar senyalitzar totes les illes de contenidors on s’informarà dels dies de recollida, les hores i de la gratuïtat del servei per als particulars. Les càmeres s’instal·laran a tota la zona perimetral de Baqueira i a la zona de la deixalleria, va concretar Barrera.\n“El que està passant ara no és acceptable i totalment insostenible per al Conselh, que gasta 200.000 euros a l’any en la gestió de tots aquests voluminosos abandonats”, va dir.\nLa senyalització també indicarà el règim sancionador per als infractors o incívics que tirin les escombraries fora del dia establert o les hores en què està previst. Així mateix, s’habilitaran tres espais per als voluminosos. A Naut Aran serà en un punt concret de Gessa; a Vielha serà a Beusa i a Bossòst a la mateixa deixalleria.\nLes sancions preveuen aprovar-se en el pròxim ple del Conselh Generau.


Inici > Blog > Plantada a Manresa en el marc del Projecte Planta’m\nAl marc del projecte PLANTA’M, que va ser presentat en roda de premsa el passat dia 4 a l’Ajuntament de Manresa i que es durà a terme durant tot el mes de març en cinc municipis de Catalunya, ha tingut lloc avui la primera edició a la Riera de Rajadell, al barri “el Xup” de Manresa.\nL’acte, ha comptat amb la presència de l’alcalde de Manresa, Valentí Junyent; el regidor de Medi Ambient, David Gallart, i la gerent de Serveis de Medi Ambient de la Diputació de Barcelona, Inma Pruna.\nA l’acte, que ha estat promogut per Verd Natura i conduit a través de la metodologia de la Fundació Plant-for-the-Planet, hi han assistit també el conseller delegat de Verd Natura, Jordi Cardoner; Josep Santacreu, president de la Fundació Plant-for-the-Planet i la sempre activa Sor Lucía Caram.\nHan participat d’aquesta primera experiència un centenar de nens amb les seves famílies i s´han arribat a plantar més de cent arbres de fins a 27 varietats autòctones. Els nens també han pogut prendre part en un concurs de dibuix sota el lema: “El món que vols” amb la sorprenent imaginació i consciència dels infants.\nSor Lucía Caram ha destacat que “avui és un dia de festa en el que han vingut els nens amb els seus pares i és la millor manera de saber que estem construint un país amb bons fonaments i que millor que fer-ho plantant arbres”. També ha expressat e desig que “tant debò que el dia que siguin grans s’adonin que va començar tot amb una llavor i que sigui l’èxit i la imatge de totes les oportunitats que els hi volem donar”.\nPer la seva banda, Jordi cardoner ha explicat que “és un projecte en el que tant Verd Natura com Plant-for-the-Planet hi creiem perquè vehicula els valors a través de la infància del que representa l’arbre i a través de la necessitat imperativa que hi ha en aquest món de tenir cura del medi ambient”.\nFinalment, Josep Santacreu s’ha congratulat perquè “per fi hi ha una empresa com Verdvending que és sensible al canvi climàtic amb el suport d’algunes altres com son la Diputació de Barcelona, Obra Social La Caixa, Factor Energia i Veritas”. També ha recordat qeu “la Fundació Plant-for-the-Planet està intentant conscienciar als nens i joves per que s’impliquin des d’aviat a tenir cura de l’entorn”.\nLa propera “plantada” tindrà lloc el dissabte 16 de març als Talussos de Mollet del Vallès i el diumenge 17 de març a Can Mas de la Riera a la localitat de Sant Sadurní d’Anoia.


RECEPTES DE CUINA | SomCEM\nMoss — 27 de Març de 2019\nA 2n d’ESO, a l’assignatura de català, han portat a terme una activitat que es realitza des de fa uns anys. Les professores van demanar al seu alumnat que fessin una recepta per a entendre millor què és un text instructiu i les seves característiques i, per primera vegada, han presentat aquesta en format tutorial.\nNosaltres, l’equip Moss de la revista, vam parlar amb les alumnes Ángela i Magalí de 2n. Ens van dir que el seu equip de treball va decidir fer un pa de pessic de pastanaga i que aquesta activitat la van trobar interessant pel fet de ser diferent a les altres. En aquest article podeu trobar el tutorial per fer-lo.\nLes professores de català Anna i Arantxa ens van explicar els objectius del projecte i per què inclouen aquesta activitat en la seva programació de matèria. Primer de tot es va treballar el text instructiu, es va definir aquest, es va explicar quina estructura presenta i quines característiques del llenguatge cal tenir presents a l’hora d’elaborar-lo.\nDins d’aquesta tipologia textual es va pensar en l’elaboració d’una recepta de cuina. Es van realitzar grups de treball i cadascun d’aquests havia de treballar una recepta que d’alguna manera els hi pogués ser propera. Van redactar, van planificar en un storyboard i posteriorment van realitzar un vídeo tutorial per acabar sent exposat a la resta de companys del grup.\nL’alumnat va valorar positivament el projecte no tan sols per la manera en què es va treballar aquesta tipologia textual sinó perquè amb aquest van ser cuiners per un dia i alguns van mostrar interès per a la realització d’altres receptes.\nEsperem que us hagi agradat l’article i que amb els vídeo presentat us animeu a “entrar a la cuina”!\nMoltes gràcies per la vostra atenció, i per la col·laboració especial de l’Ángela, la Magalí i les professores de català Anna i Arantxa. Fins aviat !\nNext post Extraescolars Teatre\nPrevious post Camp d'aprenentatge 3r ESO - Mirada làctica


Chalet del Cuore Valdidentro Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Chalet del Cuore\nDegola, Valdidentro, Itàlia - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Chalet del Cuore és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Valdidentro. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Chalet del Cuore és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent camp de golf (a 3 km), esquí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Chalet del Cuore.


Tot i que tothom ha sentit a parlar de Google Plus, sovint és l’últim canal de mitjans de comunicació social que la gent considera a l’hora de promoure el seu negoci. Funcionant de manera semblant a Facebook i Twitter, Google Plus ofereix tot el que podríeu esperar d’un canal de xarxes socials. Google Plus mostra un feed d’esdeveniments i publicacions recents, us permet seguir altres persones i crear-ne el vostre contingut, compartir el vostre propi contingut, com ara comentar ofertes d’altres i molt més. Tanmateix, si Googe Plus és sens dubte menys popular que algunes de les altres plataformes socials que hi ha, per què hauríeu de fer-lo servir?\nEn aquest article, considerem els avantatges d’utilitzar Google Plus i com començar-hi. A continuació, analitzem amb més detall com podeu utilitzar aquesta plataforma de xarxes socials per promocionar el vostre negoci i com integrar-lo amb el vostre lloc web de WordPress.\n1 Per què utilitzar Google Plus?\n2 Com començar amb Google Plus\n2.1 Consulteu el vostre Newsfeed\n2.2 Edita el teu perfil\n2.3 Afegeix seguidors\n2.4 Comença a publicar\n3 Com utilitzar Google Plus per promocionar el vostre lloc web de WordPress\n3.1 Activa Google Plus per a la vostra marca\n3.2 Optimitzeu la vostra pàgina de Google Plus\n3.3 Uneix-te a les comunitats\n3.4 Crea col·leccions\n4 Com integrar el vostre lloc web de WordPress i el vostre canal Google Plus\n4.1 Mostra els botons de seguiment de les xarxes socials\n4.2 Incorpora un feed social de Google Plus\n5 Pensaments finals sobre l’ús de Google Plus\nPer què utilitzar Google Plus?\nGoogle Plus és una plataforma ideal per promoure el vostre negoci, connectar-vos amb clients potencials i interactuar amb la vostra base de fans actual. Google Plus utilitza i s’integra fàcilment amb una varietat d’eines de Google, com ara Google Fotos, Hangouts, Maps, Calendar, YouTube i molts altres. Això fa que la publicació a Google sigui un procés més ràpid i fàcil que molts altres canals socials.\nI això no és tot, la participació regular de Google Plus ajuda a millorar els rànquings de les pàgines i publicacions del vostre lloc web al motor de cerca de Google. A aquells que us segueixen en aquest canal, és més probable que també es mostri el contingut de Google Plus si fan cerques a Google mitjançant paraules clau similars. Finalment, Google Plus no et cobra per promoure les publicacions de les empreses i, a causa de la seva funció de “cercles”, podeu orientar el contingut a grups específics de persones.\nAra, ja sabem una mica sobre Google Plus i els avantatges d’utilitzar-lo, vegem com funcionar…\nCom començar amb Google Plus\nÉs molt fàcil i ràpid registrar-vos a Google Plus. Tanmateix, necessitareu un compte de Google per fer-ho. A la part superior de la pàgina principal de Google Plus, seleccioneu el botó “Inicieu la sessió” i seguiu les instruccions per crear un compte de Google nou, o bé seleccioneu el compte de Google amb què voleu iniciar la sessió..\nConsulteu el vostre Newsfeed\nQuan inicieu la sessió a Google, trobareu el vostre Newsfeed a la pàgina “Inici” que es mostrava inicialment. El vostre Newsfeed conté una selecció de publicacions publicades, compartides i agradades pels vostres seguidors, publicacions recomanades, temes per explorar, articles en tendència a Google Plus i molt més. Consulteu el vostre Newsfeed per saber què ha estat passant a Google Plus i què publiquen altres persones.\nA cada publicació mostrada, apareixerà un botó 1+. Aquest és l’equivalent a un Facebook com “M’agrada”. El número d’1 + de publicacions que s’ha rebut es mostrarà al costat de la icona 1+. També veureu una casella de comentaris i una icona per compartir a les publicacions. És important col·laborar amb altres persones en el vostre nínxol per ajudar-vos a fer créixer el vostre seguiment. Tenir gust, comentar i compartir publicacions és una manera efectiva de fer-ho.\nEl vostre perfil és la pàgina que veuran els vostres seguidors quan us facin la visita a Google Plus. Per tant, és fonamental que completeu tots els detalls necessaris a la vostra pàgina de perfil i que sigui la més acollidora i detallada possible.\nHi ha diverses maneres de personalitzar la pàgina de perfil. Per fer-ho, seleccioneu “Perfil> Edita el perfil” al menú esquerre del vostre tauler de control de Google Plus. Aquí podeu escriure la vostra pròpia etiqueta i penjar una imatge de perfil i una imatge de fons per a la vostra pàgina.\nTambé podeu afegir informació sobre vosaltres mateixos. A la pàgina de perfil, feu clic a “Quant a” per afegir la vostra data de naixement i ocupació, així com penjar àlbums. Tanmateix, tingueu en compte que si voleu afegir aquesta informació, també es mostrarà als altres serveis de Google, com ara Google Drive i Fotos. Seleccioneu la icona “+” per afegir altres detalls, com ara informació sobre treball i educació, on viviu i enllaços als vostres perfils i llocs web de xarxes socials.\nLa vostra pàgina de perfil també mostra totes les publicacions que heu publicat o compartit, així com les comunitats que us heu unit i les col·leccions que heu creat. Abordarem les comunitats i col·leccions més endavant a l’article.\nA “Persones” del menú del tauler esquerre, podeu trobar persones que us segueixen, veure qui us segueix i gestionar les que seguiu. A la pestanya “Troba persones”, Google Plus us suggerirà que les segueixi, i també podeu cercar persones específiques mitjançant la funció de cerca a la part superior de la pàgina..\nLa pestanya titulada “Seguint” us permet veure a qui seguiu. Una de les funcions que diferencia Google Plus d’altres canals de xarxes socials és el seu concepte de “cercles”. Els cercles us permeten crear diferents grups i podeu col·locar els vostres seguidors en aquests grups. Això pot ser especialment útil per a la creació de grups objectiu específics per promoure diferents tipus de contingut.\nComença a publicar\nPer publicar a Google Plus, seleccioneu “Inici” o “Perfil” a la barra de menús i, a continuació, feu clic a la icona de llapis a la cantonada inferior dreta de la pantalla. Al menú emergent, escriu la teva publicació, afegeix enllaços interactius, imatges, comparteix la teva ubicació i molt més. Un cop publicada, encara podeu editar una publicació, moure-la a una col·lecció, fixar-la a la part superior del perfil i desactivar comentaris o compartir-los, per citar algunes opcions..\nCom utilitzar Google Plus per promocionar el vostre lloc web de WordPress\nAra ja en sabeu una mica sobre com començar amb Google Plus. Aprofiteu-vos per familiaritzar-vos amb aquesta plataforma de xarxes socials. Un cop tingueu confiança en utilitzar Google Plus, el següent pas és plantejar-vos com utilitzar-lo per promocionar el vostre lloc web de WordPress.\nActiva Google Plus per a la vostra marca\nSi voleu promocionar el vostre lloc web de WordPress a Google Plus, haureu de crear un compte de marca Google Plus. Si configureu la pàgina pròpia de la vostra marca, els fanàtics poden cercar, trobar i seguir amb Google Plus fàcilment. La vostra marca també pot publicar, comentar i compartir, així com crear les seves pròpies col·leccions i comunitats.\nPer crear un compte de marca Google Plus, obriu el Marca Google Plus pàgina. Poseu un nom a la pàgina de marca i seleccioneu “activa”. Google Plus s’obrirà al vostre compte de marca nou. Podeu crear tants comptes de marca com vulgueu i canviar entre ells i el compte personal fent clic a la icona de comptes de la cantonada superior dreta..\nEl compte de marca quedarà totalment en blanc quan el configureu. Per tant, haureu de dedicar temps a editar la pàgina de perfil de la vostra marca, a trobar persones a seguir, a crear col·leccions i generalment a configurar la vostra marca..\nOptimitzeu la vostra pàgina de Google Plus\nProveu d’enllaçar la marca de la vostra pàgina de Google Plus al màxim possible a la del vostre lloc web. A part de mostrar el mateix nom, utilitzeu el mateix logotip i les mateixes imatges, de manera que la pàgina es reconeixerà immediatament als vostres fanàtics que intentin connectar-vos amb Google Plus.\nA “Perfil”, seleccioneu “Edita el perfil> Gestiona la pàgina”. Aquí podeu afegir informació de contacte, enllaços al vostre lloc web i altres plataformes de xarxes socials. A més, feu clic a “Història” per escriure una descripció del vostre negoci, assegurant-vos que inclogueu paraules clau i enllaços addicionals de contingut al vostre lloc web.\nQuan creeu publicacions, utilitzeu les paraules clau que voleu classificar al text. Afegiu trucades a l’acció, enllaços al vostre lloc i feu preguntes per implicar els vostres seguidors i iniciar debats. Els botons de lletra també s’utilitzen a Google Plus per permetre als lectors trobar el contingut que es troba després. Afegiu sempre hashtags rellevants al final d’una publicació per ajudar a augmentar els fluxos de trànsit al vostre contingut.\nUneix-te a les comunitats\nLes comunitats són una forma efectiva de connectar-se amb altres persones al vostre nínxol. A “Descoberta” a la barra de menús, podeu veure les nombroses categories de comunitats o cercar una comunitat específica a la barra de cerca. També podeu crear les vostres pròpies comunitats a “Comunitats> Crear comunitat”.\nUnir-vos a les comunitats us permet accedir al vostre públic objectiu, compartir publicacions, conversar sobre temes rellevants i veure quins temes s’estan tractant àmpliament al vostre sector. Les comunitats també són un lloc ideal per donar-vos a conèixer com a expert en el vostre camp i ajudar a augmentar els vostres seguidors.\nLa creació d’una varietat de “Col·leccions” us permetrà agrupar el contingut i compartir-lo amb grups objectius específics. Per crear una col·lecció, feu clic a la icona “llapis” que es troba a la part inferior de la pàgina “Perfil” o “Pàgina inicial”. A continuació, al costat del vostre nom, feu clic a l’enllaç i seleccioneu “Crea una col·lecció”. Aquí també podeu triar quina col·lecció també vol publicar contingut.\nLes col·leccions i el seu contingut es poden compartir amb els vostres “cercles” i els seguidors poden triar seguir col·leccions individuals. Aquesta és una manera excel·lent d’enviar el contingut adequat a les persones adequades i no sobrecarregar els vostres seguidors amb informació irrellevant.\nCom integrar el vostre lloc web de WordPress i el vostre canal Google Plus\nÉs important assegurar-vos que promocioneu la pàgina de Google Plus al vostre lloc web de WordPress per animar els visitants del vostre lloc a seguir-vos. Si es mostra un botó de seguiment de les xarxes socials, un feed social us ajudarà a aconseguir-ho.\nMostra els botons de seguiment de les xarxes socials\nMonarch from Elegant Themes és un complement de mitjans de comunicació social eficaç, que proporciona botons de seguiment elegants que es poden mostrar en diversos llocs del vostre lloc web. Un cop els vostres visitants s’hi hagin unit a Google Plus, podreu mantenir-vos en contacte amb aquests clients potencials i augmentareu les possibilitats de que tornin a visitar el vostre lloc web en el futur..\nIncorpora un feed social de Google Plus\nIncorporar un feed social a pàgines o ginys al vostre lloc web de WordPress és una altra manera d’atractar als visitants del vostre lloc. El flux de flux de WordPress de Flow-Flow us permet mostrar contingut i discussions des de la pàgina de perfil de Google Plus (més 15 xarxes socials i fonts) al vostre lloc web. Això ajudarà a oferir als vostres visitants una breu visió general del que falten si no us segueixen a Google Plus. En última instància, l’ús d’un feed social hauria de comportar un augment del vostre Google Plus després i us permetrà mantenir-vos en contacte amb el vostre públic bé després d’haver abandonat el vostre lloc web..\nPensaments finals sobre l’ús de Google Plus\nCom veieu, Google Plus pot ser una arma real a la vostra armadura, ajudant-vos a oferir-vos un gran avantatge sobre la vostra competició. Aquest canal de mitjans socials us ajudarà a promocionar el vostre lloc web, a arribar a nous clients potencials i a mantenir-vos en contacte amb els seguidors actuals. A més de tot això, també ajudarà a millorar els vostres rànquings a Google. Així que què espereu … és el moment de registrar-vos amb Google Plus!\nQuina és la vostra experiència d’utilitzar Google Plus? Per favor, comparteixi els teus comentaris en aquest canal de xarxes socials als comentaris següents …


Aula d'Acollida La Salle Girona\nAquest bloc és una eina de treball dels nostres alumnes d'AA, entenem aquest recurs com un espai on aprendre i utilitzar el català. És possible que en aquests escrits i/o publicacions apareguin errors ortogràfics, de sintaxi, etc. Això ens serà útil per fer correccions i explicacions.\nEm dic Alba, tinc 14 anys i sóc de Zaragoza. Zaragoza és una ciutat molt gran amb molta gent.\nA mi el que més m’agrada són el centre de la ciutat on vaig néixer, el meu barri, la gent i els molts llocs per visitar, com l’Aljafería i molts més. El més conegut és el Pilar, la catedral, que estàal centre de la ciutat. També darrera del Pilar hi ha un carrer molt gran amb una Font i una carretera de molts carrils con botiges als costats i estan en forma de arc i queda molt bé. I lo que més m’agrada es per que encara que portis molt temps vivint aquí sempre hi ha coses que no has vist. També allí la gent es més amable, sociable i se tenen més amics.\nEn la meva cuitat encaraque sea gran hi ha molta vegetació i molts parcs.\nHola em dic Bastián sóc Xilè, tinc 14 anys visc a Catalunya fa 1 any i 10 mesos. Estic vivint aquí perquè la meva mare volia estudiar un màster i un doctorat educació física.\nJo no volia venir a Espanya però no podia fer res, ara al conèixer més gent i tenir amics m’agrada més. Ara jugo en un equip de handbol, m’ agrada tot tipus de música, des de rock català fins musica japonesa, ara us parlaré del meu país.\nEl meus país és un lloc molt especial, és molt gran i és distingeix les zones molt, ja que en el sud, en el centre i en el nord. On jo vivia era molt maco, ja que el meu poble, Papudo, tenia platja, la gent era molt bona, a més vivia en una casa molt gran amb pati.\nA Xile a la gent l’ agrada jugar al futbol encara que no són tant bons como aquí. A Xile a la gent l’agrada menjar “completos”, és una menjar molt tradicional d’aquest país, ara em tinc que anar, ja publicare més coses mevas i del meu país, adeu, que balli be.\nPublicado por basti en 1:30 No hay comentarios:\nPublicado por Katerina en 0:47 No hay comentarios:\nHola em dic Rafia, jo tinc 14 anys, faig 2n eso C la meva tutora es diu Míriam i estudia la salle. Vaig néixer a Pakistan\nFa sis mesos que visc a Girona a Font de la pólvora .visc i ambla meva famíla es diu el meva pare Riyaz es diu la meva mare Zubadia i la meva 5 germans es diuen el pitit dos germans Shabin,Umair altras tres germans tinc Barcelona.tinc França.tinc Pakistan\nGirona m’agrada molt Ajuntament i La meva Escola no m’agrada els Animals\nEl meva para es diu Riyaz i treballa de pints. L a meva mare es diu Zubadiai cuina a casa i menjador. El meva germá es diu Zubair i treballa d’elactricista El meva germá es diu Zeshian i treballa d’ elactricista. Ei meva germá es diu Rehan i treballa d’ elactricista. El meva germá es diu Shabin estudia a l’escola. El meva germà és diu Umair estudia a l’escola. El meva pitat germá estudia i La Escola Sagrada Famíla\nPublicado por Aula d'Acollida La Salle Girona en 3:19 No hay comentarios:\nEm dic Jing, tinc 13 anys, sóc de Xina, fa tres anys que visc a Catalunya. M’agrada anar escola, llegir mangas, veure animes i jugar videojocs o crear pàgina webs, jugar beisbol i futbol i escoltar musica.\nAl principi no volia venir a Catalunya i no m'ho passava bé, però el final vaig passar molt bé i ara tinc molts amics que m’ajuden i sempre sortim junts.\nTambé tinc amics de molts diferents països: Xile, Colòmbia, Japó, Mèxic, etc.\nM’agrada molt la Catalunya.\nPublicado por Aula d'Acollida La Salle Girona en 3:16 No hay comentarios:\nEls alumnes de l'aula d'acollida de La Salle Girona, inaugurem aquest bloc per tenir un espai més per aprendre català i intercanviar vivències en relació a l'aprenentatge d'una nova llengua i els costums i cultura d'aquest territori, Catalunya.\nTots els habitats del món quan marxen del seu país d’origen a un altre de nou, troben a faltar la seva cultura i el país que els ha vist créixer...\nEn el nostre equipatge és difícil portar un carrer, una plaça, un monument, persones que estimem... però allò que ens ha ensenyat el nostre país, els costums, tradicions, records, pot traspassar totes les fronteres.\nEsperem que aquest recurs us sigui útil i us animeu a conèixer el que hi ha darrera les nostres fronteres.\nResponsable de l'aula d'acollida\nPublicado por Aula d'Acollida La Salle Girona en 15:41 No hay comentarios:\nBloc de les Aules d'Acollida de Girona\nEm dic Alba, tinc 14 anys i sóc de Zaragoza. Zara...