Internacional - Fertilab\nSón pocs els centres de reproducció assistida que disposen d’experiència i de protocols estandarditzats per a atendre a pacients estrangers o no residents a la mateixa ciutat en la que s’ubica el propi centre. Des de fa anys Fertilab Internacional ha desenvolupat i difós protocols per la coordinació a distancia d’aquests tractaments, aplicant les noves tecnologies de comunicació, gestionant els desplaçaments i estades de forma eficaç i oferint recolzament i assessorament en el lloc d’origen de la parella mitjançant professionals experts.\nFertilab Internacional pretén ajudar a persones i parelles d’arreu d’Europa que busquen el somni de ser pares. És molt important per a nosaltres adquirir el compromís de treballar per fer realitat aquest somni. Per aquest motiu, comptem amb un equip de professionals que dediquen tot el seu treball i esforç a acollir i acompanyar, durant tot el procés, als pacients que confien en Fertilab i decideixen viatjar fins Barcelona.\nSi bé l’aplicació del tractament de reproducció assistida s’ha de realitzar sempre a les instal·lacions de Fertilab a Barcelona, gran part de la fase prèvia d’estudi i la preparació hormonal de la dona, pot desenvolupar-se de forma eficaç en la pròpia cuitat o àrea de residència. Aquesta fase del procés està coordinada per un ginecòleg en el lloc d’origen (manager-coordinador) que està en contacte permanent amb el nostre centre.\nA Fertilab Internacional creiem que és important estar al costat dels pacients des del primer moment que contacten amb nosaltres. Establir una relació de confiança i personalitzar cada cas són valors clau de Fertilab. Per aquest motiu, des del primer moment, fem una valoració conjunta de la vostra situació en col·laboració amb un especialista assignat, ja sigui per via telefònica o per correu electrònic, segons les necessitats i circumstàncies de cada pacient.\nOrganitzem la visita prèvia (aeroport-clínica-hotel)\nL’organització de la visita prèvia no ha de ser una preocupació pels nostres pacients. Preparem el seu viatge i la seva visita a Barcelona facilitant-los la selecció d’un allotjament adequat proper a la clínica i gestionant la logística Aeroport-Clínica-Hotel.\nAssistència visita prèvia (amb intèrpret)\nAssistim als nostres pacients durant totes les visites, consultes i tractaments per tal de facilitar la comprensió absoluta de tots els temes relacionats amb la tècnica de reproducció assistida que s’adeqüi a la necessitat dels pacients (pautes-controls-medicaments-analítiques-pressupostos). Una bona comunicació és essencial per l’èxit terapèutic.\nLa mateixa ginecòloga durant tot el tractament\nAssignem a cada pacient una ginecòloga, en exclusiva, que farà el seguiment personal de totes les fases del tractament, des de la visita prèvia fins al final del procés. D’altra banda, els pacients comptaran amb l’assistència i el recolzament de la mateixa infermera, de principi a fi. És important establir una relació de confiança efectiva i eficient per garantir les millors condicions per assolir l’èxit del tractament.\nSeguiment exhaustiu durant el període de preparació\nUna vegada realitzada la visita prèvia i els pacients tornen al seu país, a Fertilab tenim el compromís de realitzar un seguiment exhaustiu del procés de preparació del tractament amb coordinació amb el seu especialista (manager-coordinador) del país d’origen. Proposem una relació estreta que ens permeti cuidar tots els detalls i resoldre els dubtes que tinguin els pacients durant aquest període. Línia directa amb Fertilab els 7 dies de la setmana, les 24h del dia.\nGarantim un mínim de 8 òvuls en els cicles de FIV-RO (ovodonazione)\nNo tots els centres ho poden dir. A Fertilab assegurem un mínim de 8 òvuls per cicle per tal d’optmitzar al màxim la qualitat dels nostres tractaments. El nostre compromís ens va dur a assegurar, a l’any 2011, una mitja de 10,5 òvuls per cicle. Sens dubte una garantia de qualitat i rigorositat amb la feina ben feta.\nBusquem l’excel·lència en l’aplicació de les nostres tècniques\nPer aquest motiu és molt important treballar amb uns alts estàndards de qualitat. Els nostres cicles de FIV-RO (Ovodonazione) són sempre sincrònics, utilitzant òvuls en fresc. Està demostrat que utilitzar òvuls prèviament vitrificats empobreix els resultats.\nA Fertilab estem preparats per realitzar totes i cada una de les tècniques de reproducció assistida (donació d’òvuls, donació de semen, adopció d’embrions, DGP, vitrificació embrionària…). Podem garantir l’aplicació de la tècnica més adequada per a cada cas. Posem tots els nostres recursos tecnològics i científics a la disposició dels nostres pacients.


Avís legal | Bombons Cudié Avís legal | Bombons Cudié\nEl present avís legal regula l’ús i utilització del lloc web www.bombonscudie.com (en endavant, LA WEB), del que és titular BOMBONS CUDIE SA (en endavant, CUDIÉ).\nLa navegació pel lloc web de CUDIÉ li atribueix la condició d’usuari del mateix i comporta la seva acceptació plena i sense reserves de totes i cadascuna de les condicions publicades en aquest avís legal, advertint que aquestes condicions podran ser modificades sense notificació prèvia per part de CUDIÉ, en aquest cas es procedirà a la seva publicació i avís amb la màxima antel·lació possible.\nL’usuari a més, s’obliga a fer un ús correcte del lloc web de conformitat amb les lleis, la bona fe, l’ordre públic, els usos del tràfic i el present Avís Legal, i respondrà enfront a CUDIÉ o enfront a tercers, de qualsevols danys i perjudicis que poguessin causar-se com a conseqüència de l’incompliment d’aquesta obligació.\nQualsevol utilització diferent a l’autoritzada està expressament prohibida, podent CUDIÉ denegar o retirar l’accés i el seu ús en qualsevol moment.\nEL CUDIÉ, en compliment de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, li informa que:\n• La seva denominació social és: BOMBONS CUDIE SA.\n• El seu nom comercial és: CUDIÉ\n• El seu CIF és: A58076027\n• El seu domicili social està a: Rambla Sant Francesc, 1 – 08720 Vilafranca del Penedès – Barcelona\n• Inscrita al Registre Mercantil de Barcelona tom 32300, foli 170, fulla B 210196, inscripció 1\nTotes les notificacions i comunicacions entre els usuaris i CUDIÉ es consideraran eficaces, a tots els efectes, quan es realitzin a través de qualsevol mitjà dels detallats anteriorment.\nEl lloc web i els seus serveis són d’accés lliure i gratuït. No obstant, CUDIÉ pot condicionar la utilització d’alguns dels serveis oferts a la seva web al previ emplenament del corresponent formulari.\nL’usuari garanteix l’autenticitat i actualitat de totes aquelles dades que comuniqui a CUDIÉ i serà l’únic responsable de les manifestacions falses o inexactes que realitzi.\nL’usuari es compromet expressament a fer un ús adequat dels continguts i serveis de CUDIÉ i a no emprar-los per a, entre altres:\nb) Introduir a la xarxa virus informàtics o realitzar actuacions susceptibles d’alterar, espatllar, interrompre o generar errors o danys en els documents electrònics, dades o sistemes físics i lògics de CUDIÉ o de terceres persones; així com obstaculitzar l’accés d’altres usuaris al lloc web i als seus serveis mitjançant el consum massiu dels recursos informàtics a través dels quals CUDIÉ presta els seus serveis.\nc) Intentar accedir als comptes de correu electrònic d’altres usuaris o a àrees restringides dels sistemes informàtics de CUDIÉ o de tercers i, en el seu cas, extreure informació.\nd) Vulnerar els drets de propietat intel·lectual o industrial, així com violar la confidencialitat de la informació de CUDIÉ o de tercers.\nTots els continguts del lloc web, com textos, fotografies, gràfics, imatges, icones, tecnologia, programari, així com el seu disseny gràfic i codis font, constitueixen una obra la propietat de la qual pertany a CUDIÉ, sense que puguin entendre’s cedits a l’usuari cap dels drets d’explotació sobre els mateixos més enllà de l’estrictament necessari per al correcte ús de la web.\nAixí mateix, totes les marques, noms comercials o signes distintius de qualsevol classe que apareixen al lloc web són propietat de CUDIÉ, sense que pugui entendre’s que l’ús o accés al mateix atribueixi a l’usuari dret algun sobre els mateixos.\nL’establiment d’un hipervincle no implica en cap cas l’existència de relacions entre CUDIÉ i el propietari del lloc web en la qual s’estableixi, ni l’acceptació i aprovació per part de CUDIÉ dels seus continguts o serveis.\nCUDIÉ no es responsabilitza de l’ús que cada usuari li doni als materials posats a disposició en aquest lloc web ni de les actuacions que realitzi sobre la base dels mateixos.\nCUDIÉ exclou, fins a on permet l’ordenament jurídic, qualsevol responsabilitat pels danys i perjudicis de tota naturalesa derivats de:\nc) L’incompliment de les lleis, la bona fe, l’ordre públic, els usos del tràfic i el present avís legal com a conseqüència de l’ús incorrecte del lloc web. En particular, i a manera exemplificativa, CUDIÉ no es fa responsable de les actuacions de tercers que vulnerin drets de propietat intel·lectual i industrial, secrets empresarials, drets a l’honor, a la intimitat personal i familiar i a la pròpia imatge, així com la normativa en matèria de competència deslleial i publicitat il·lícita.\nAixí mateix, CUDIÉ declina qualsevol responsabilitat respecte a la informació que es trobi fora d’aquesta web i no sigui gestionada directament pel nostre web màster (administrador del lloc web). La funció dels links que apareixen en aquesta web és exclusivament la d’informar a l’usuari sobre l’existència d’altres fonts susceptibles d’ampliar els continguts que ofereix aquest lloc web. CUDIÉ no garanteix ni es responsabilitza del funcionament o accessibilitat dels llocs enllaçats; ni suggereix, convida o recomana la visita als mateixos, per la qual cosa tampoc serà responsable del resultat obtingut. CUDIÉ no es responsabilitza de l’establiment d’hipervincles per part de tercers.\nEn el cas que qualsevol usuari o un tercer consideri que existeixen fets o circumstàncies que revelin el caràcter il·lícit de la utilització de qualsevol contingut i/o de la realització de qualsevol activitat a les pàgines web incloses o accessibles a través del lloc web, haurà d’enviar una notificació a CUDIÉ identificant-se degudament i especificant les suposades infraccions i declarant expressament i sota la seva responsabilitat que la informació proporcionada en la notificació és exacta.\nPer a tota qüestió litigiosa que incumbeixi al lloc web del CUDIÉ, serà aplicable la legislació espanyola, sent competents els Jutjats i Tribunals de Barcelona (España).


Xutem la precarietat, marquem-li un gol als contractes fraudulents de Decathlon – Coordinadora Obrera Sindical\nConcentració per exigir unes condicions laborals dignes i justes per a les treballadores de Decathlon.\nEl dijous 10 d'octubre tindrà lloc la mediació prèvia per la vaga convocada a Decathlon. És per aquest motiu que es convoca en aquesta mateixa data, a les 10.00 h, mitja hora abans de l'inici de la mediació, una concentració per unes condicions laborals dignes i justes, davant del Registre del Departament d'empresa i ocupació, al Carrer de Sepúlveda, 148-150 de la ciutat de Barcelona.\nUna vegada formalitzada la convocatòria de vaga indefinida a Decathlon, amb inici pel pròxim 11 d'octubre, ja que l'empresa no respecta els drets laborals més bàsics de la gent que hi treballa, es durà a terme la mediació prèvia que sempre es fa abans de qualsevol vaga.\nDecathlon utilitza massivament el tipus de contracte temporal conegut com a 'eventual per circumstàncies de la producció', un model de contracte que, per a poder ser degudament formalitzat, necessita, entre altres factors, que es produeixin circumstàncies que incrementin la producció ordinària de l'empresa en un període de temps determinat. La normativa laboral estableix com a regla general la contractació indefinida i estableix que els contractes temporals han de ser l'excepció a aquesta regla general, atenent sempre als criteris que s'estableixen per a poder ser formalitzats. En el cas que es formalitzi un contracte temporal sense observar aquests requisits, aquesta contracte serà fraudulent i la conseqüència serà la presumpció que aquest contracte és de caràcter indefinit. I això reclamem.\nHem de ser les mateixes treballadores les que defensem i ampliem els nostres drets, i, per això, la secció sindical de la COS a Decathlon convoca aquesta concentració i aquesta vaga, per exigir que Decathlon adeqüi els contractes temporals fraudulents de les treballadores que així ho vulguin al contracte indefinit que legalment els hi pertoqui.\nDijous 10 d'octubre 10.00 h\nConcentració per unes condicions laborals dignes i justes\nDavant del Registre del Departament d'empresa i ocupació\nCarrer de Sepúlveda, 148-150 Barcelona (<M> Urgell)\nPrevious post Aturem la LOMQE, per una escola pública i en català\nNext post No hi haurà vaga a Decatlhon, però no deixarem de denunciar la precarietat laboral que genera


Enquadernacions - Copisteria Alfambra\nEn aquesta llista apareixen els tipus d’enquadernacions que oferim, pregunta’ns i t’aconsellarem sobre les millors opcions segons les teves necessitats.\nEnquadernació amb espiral\nL’enquadernació clàssica pels teus treballs i apunts, i la més còmode si el que vols és girar els fulls 360º. És el sistema més ràpid i econòmic. Podem enquadernar tots els tipus de paper i fer diferents acabats (tapes transparents, translúcides, cartrons i plàstics de diferents colors, etc.). Disposem d’espirals de color negre i blanc de tota mida fins a DIN A3 vertical. A més a més, t’ho fem al moment!\nSi prefereixes el teu treball amb tapa dura per tenir un acabat més professional, també el pots tenir en només 24h amb un resultat espectacular. Amb el teu disseny de la portada, el llom i la mida que et convingui (amb un màxim d’un DIN A4, tant vertical com horitzontal), pots escollir entre un acabat mate o brillant. També pots utilitzar aquesta enquadernació per fer qualsevol tipus de llibre!\nSi busques una enquadernació de tipus llibre amb tapa tova, però més resistent i professional, el que necessites és una enquadernació contínua amb un acabat laminat resistent. Amb la mida que necessitis (DIN A4, B5, DIN A5, etc.), et garantim el millor acabat pel teu treball, el podem imprimir i enquadernar en 24 hores complint tots els requisits.\nEnquadernació amb tapa contínua\nVols imprimir la teva portada i/o contraportada de forma contínua? T’agradaria incorporar un llom al teu treball? Ho pots fer si tries un paper de 100g per la teva impressió i fins a una mida màxima de DIN A4. Per la portada podràs escollir entre múltiples cartolines i papers especials, que anirà encolada juntament amb el treball. Prova-ho per al teu portfoli o si vols dissenyar al màxim el teu treball!\nVols enquadernar el teu treball d’una forma elegant, ràpida i original? Es tracta d’una enquadernació encolada amb una cinta lateral. Ideal per portfolis i treballs finals, aquesta opció admet la mida i l’acabat que necessitis, amb qualsevol tipus de paper. Tenim cintes de diferents colors (negre, blanc, vermell, verd, blau marí i blau elèctric), pots triar la que millor s’adapti al teu treball, combinant-lo amb el disseny de la teva portada.\nSi el que busques és una enquadernació amb tapa dura de forma ràpida, aquesta és la teva. Pot suportar qualsevol tipus de paper (paper normal, cartolines, papers especials i fotogràfics) gràcies al sistema d’un perfil a pressió que fa de llom, i tenim la possibilitat d’imprimir la portada i/o contraportada sobre el suport que més s’adeqüi al teu treball: blanc o negre, ja sigui DIN A3 o DIN A4.\nEnquadernació amb cargols\nDisposem de diferents formats de tapes (DIN A4 i DIN A3) i del color que necessitis (blanc, gris, grana, blau fosc o negre). Amb la possibilitat de plastificar tant la coberta com el llom, en unes hores tindràs enquadernat el teu projecte. Enquadernació oficial per entregues de projectes a diferents institucions (Ajuntaments municipals, BIMSA, etc.). Tindràs l’avantatge de poder-ho obrir tu mateix/a per afegir o canviar fulls sempre que ho necessitis.\nÉs la forma perfecta si el que busques és enquadernar plànols plegats amb altres fulls de la mida i tipus que necessitis. T’ho enquadernem al moment i t’ho podem obrir a Alfambra amb la màquina adequada sempre que vulguis per modificar i/o afegir documents. També podràs escollir les tapes entre una gran varietat (plàstics, cartrons, papers especials, etc.).\nUna enquadernació de tapes dures que pots escollir en diferents colors: negre, blau i grana, i on tens la possibilitat de plastificar la portada per tenir un acabat brillant. El llom és un perfil metàl•lic que queda ocult que treballa a pressió, creant una unitat resistent sense cap tipus de residu. Apte per treballs en format DIN A4 verticals, és una forma ràpida d’aconseguir una enquadernació molt elegant i diferent, ja que es pot realitzar al moment.


Pollistrol Bikers: VII Marxa BTT Mas Pau.\nVII Marxa BTT Mas Pau.\nAquest matí a Mas Pau s'ha fet la VII Marxa BTT. Promoguda per l'Associació d'Amics Mas Pau i amb la colaboració de Sappysports. Aquesta és una ruta nova (núm. 50), preparada i marcada exclusivament per a la ocasió, ja que un cop acabada s'han tret tots els rètols (els que volgeu fer-la només heu de seguir l'enllaç que us posso a "el recoregut").\nLa sortida es fa cap a les 09:10, amb un bon dia amb sol, i temperatura agradable, com que el recorregut no és exigent ens i podem apuntar a partr dels dozte anys.\nI comença la marxa en direcció cap a les afores per anar a buscar un camí que atravessa el Pla de la Torre i que ens portarà per el Pla de Dalt, a la pista paral·lela a la carretera asfaltada GIV-5128 per arribar a Polç, aquí creuem el poble i anem a buscar la rotonda per anar direcció cap els Abeuradors (ja per pista), Sant Nicolau, Hostals dels Oms, Mas Feliu, Romanyà d'Empordà, el Castell, per arribar a les primeres pujadetes una mica exigents abans de Canelles, d'aquí cap al Puig de les Forques, Mas Colomers, Can Miró, Polç i cap a Mas Pau.\nS'ha de dir que el ritme seguit és força dur, peró tot i així podem gaudir de vistes impressionants, creuem boscos frondosos, travessem algun rierol amb força aigua, i fins i tot ens despistem en algun punt (tot i que estava bastant ben assenyalat, peró la pressa per la butifarra del final de la Marxa no ens deixa fixar-nos en excés, ni ens deixa temps per parar a fer fotos).\nEn resum una ruta molt maca per fer un diumenge al matí sobretot tot just quan desperta la primavera, o a la tardor, per tots els colors dels camps.\nI el que comentava abans, en arribar un senyor entrepà de butifarra del país., i sorteig d'una BTT. A mí personalment m'ha agradat molt aquesta sortida, i també la organització en sí de la mateixa. El que jo no m'ha agradat tants, és la gent que tot i anar a una Marxa popular i pensada per a tota la familia, no ho tinguin en compte a l'hora d'avançar (passen tan a prop que fins i tot empenyen als que anem tranquil·lment de passeig)\nApa doncs fins la propera i com diu el Pollistrol Joan Carles SALUT I CAMES.\nel recorregut, IBP: 40 BC


21. L'increible història del Sr. Al'Um-Ini\nL’activitat permet als participants triar el final d’una història. Una història, tanmateix, que primer caldrà reconstruir a partir de fragments perduts qui sap on… Trobar-los potser ens obligarà a superar alguna prova.\nImaginar-nos un món sense paper pot ser un exercici divertit. L’activitat especula primerament sobre tot això i després ho posa en pràctica proposant la fabricació de paper reciclat.\nEls participants han d’idear anuncis i eslògans publicitaris per al concurs «Menys és millor!» dirigit a les persones que compren i usen aparells elèctrics.\nEls nois i noies simulen anar al bosc un diumenge per realitzar alguna de les activitats d'un cap de setmana qualsevol. De tornada han de deixar constància de les conseqüències que la seva activitat hagi pogut causar.\nUn ajuntament vol estimular els ciutadans a sentir-se orgullosos del seu patrimoni natural i cultural, de manera que posin tot el seu interès a conservar-lo. Crearem grups d’experts que donin consells encertats.


Baixa el lloguer de pisos perquè els que en tenen prefereixen vendre'ls - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBaixa el lloguer de pisos perquè els que en tenen prefereixen vendre'ls\nTot i la davallada de l'oferta, els preus no s'apugen perquè els clients busquen habitatges barats\nabel gallardo soto | manresa 29.03.2016 | 07:35\nHabitatge en venda al barri del Poble Nou de Manresa abel gallardo\nTrobar un pis de lloguer a Manresa és més complicat que fa un any perquè els propietaris d'immobles prefereixen vendre'ls. Les immobiliàries avisen que hi ha poca oferta en el mercat de llo- guer a la ciutat, tot i que això no ha comportat un increment important dels preus perquè els clients continuen buscant lloguers que no siguin excessivament cars.\nLes persones que trobin a Internet un pis de lloguer en bones condicions d'habitabilitat i econòmiques no poden esperar. O truquen immediatament a la immobiliària o segurament algú altre se li haurà avançat. Costa poc trobar clients per als habitatges de lloguer a Manresa, segons les immobiliàries, perquè en aquests moments l'oferta és molt minsa.\nEl motiu principal és que els propietaris en aquests moments opten per vendre els pisos perquè s'incrementa la necessitat de tenir més liquiditat. "El mercat de lloguer puja i baixa a Manresa, però des de fa més o menys un parell de mesos es nota que hi ha molt poca oferta en el mercat del lloguer d'habitatges", explica Eva Parra, responsable d'Immobages.\nDavant la situació econòmica que no acaba d'enlairar-se, i després d'anys arrossegant una crisi que ha tingut en el punt de mira el sector immobiliari, el mercat de la venda d'habitatges no troba clients que s'atreveixin a invertir en habitatges en aquests moments. Al contrari, la gent que ara busca pis, prefereix llogar-lo. Les immobiliàries asseguren que no hi ha un perfil concret de client que busca un pis de lloguer. "Tot i que el ventall de persones és molt ampli, tenim sobretot joves que aconsegueixen independitzar-se i un grup de ciutadans nombrós que ha abandonat la casa per una dació en pagament al banc i que ara busca un pis de lloguer", explica David Muñoz, responsable de Multivivendes. A part, les entitats bancàries tampoc no col·loquen al mercat de lloguer els seus pisos.\nLes diferents immobiliàries, a més, expliquen que hi ha poc moviment en el mercat immobiliari perquè la població de Manresa és diferent de la d'altres ciutats, com Barcelona, on hi ha més gent de pas i, per tant, els pisos alberguen diferents llogaters en pocs anys. Tot i que el preu del lloguer és molt fluctuant i depèn de moltes variables, en aquests moments es pot trobar un pis de dues habitacions i de 70 metres quadrats a les Bases per 400 euros.\nEn els darrers mesos de forma evident la demanda supera l'oferta de forma notable en el mercat de lloguer, però els preus no s'han incrementat perquè en general la ciutadania no ha notat una millora del nivell de vida. "Molts clients continuen buscant un pis barat que surti bé de preu", afegeix Miquel Amador, de Balsena Immobles.


El Deltebre Dansa cancel·lat definitivament per l'evolució de la pandèmia de la COVID-19 - EbreDigital.cat\nL’evolució ascendent de casos COVID a Catalunya i especialment al municipi de Deltebre, sumat a la detecció de dos positius durant un dels cribratges protocol·laris establerts a l’equador del festival, ha portat l’organització del Deltebre Dansa ha cancel·lar definitivament el certamen, que ja s’havia reduït només per a professionals. La decisió s’ha pres de manera coordinada amb el Servei d’Epidemiologia de les Terres de l’Ebre, el Departament de Salut i l’Ajuntament de Deltebre.\nEls testos entre els alumnes dels tallers professionals programats pel festival es van iniciar preventivament ahir dijous al vespre i han continuat aquest divendres al matí, coincidint amb la finalització de la primera setmana de classes. Els dos positius detectats han estat aïllats, seguint les indicacions dels agents COVID del Departament de Salut. Els seus contactes estrets també han estat degudament testejats i, de moment, tots han donat negatiu a la prova d’antígens.\nLa cancel·lació del festival ha estat una decisió difícil prendre, però l’organització ha volgut prioritzar la salut dels participants, dels professors, del personal i dels ciutadans de Deltebre. De fet, en aquesta mateixa línia fa justament una setmana es va decidir, a petició de l’Ajuntament de Deltebre, prescindir dels espectacles amb públic i dels tallers d’iniciació per evitar qualsevol interacció entre els participants i la ciutadania


Torna a estar en perill el que queda de verd a Vilalba? – El NAS de Cardedeu\nAlguns periòdics econòmics parlen d’un grup inversor xinès que recuperaria el projecte de construir al costat del Golf —\nEn els primers anys d’aquest segle es va iniciar una lluita jurídica entre els qui volien fer un golf a Vilalba, acompanyat de més de cent xalets vestuari, i la Plataforma Salvem Vilalba. Els ajuntaments de Cardedeu i La Roca es van veure també implicats, i fins i tot es van qüestionar els límits municipals i si Vilalba havia de tornar a Cardedeu, tal com va ser abans.\nEl 2006 el golf fa iniciar la seva activitat esportiva i el tema urbanització, per temes judicials que es van anar complicant, es va paralitzar sense que es construís més que la seu social, que inclou un restaurant.\nLa Roca Golf Club es denominava quan es va inaugurar. L’empresa Nyesa era el nou nom d’Inbesós que va demanar concurs voluntari de creditors del recinte d’oci a principis de 2010 amb un passiu de nou milions d’euros.\nSeparades les activitats esportives de les immobiliàries, amb vendes diferents, Team Investment & Management 2012 compra el camp de golf i Team Open 2012 sembla ser la que busca inversos xinesos per a construir. I una manera de desencallar els litigis seria la construcció d’un hotel en lloc de la promoció residencial.\nSalvem Vilalba encara no s’ha dissolt i el mur d’entrada a Cardedeu, a part de donar la benvinguda a la vila, encara manté la reivindicació de no malmetre els terrenys de Vilalba.\nBe the first to comment on "Torna a estar en perill el que queda de verd a Vilalba?"


Sobre Speed dating Barcelona - Speed Dating Gaudí\nTOT SOBRE SPEED DATING GAUDÍ\nUs agrupeu per parelles en cada taula segons el vostre grup d’edat i començarem amb l’activitat artística perquè us familiaritzeu amb l’ambient i així trencar el gel. Us explicarem com fer el cor de trencadís. El material per a fer l’imant ja estarà preparat a la taula. Amb la primera parella que se us assigna, cada parella crearà el cor de trencadís. L’activitat dura aproximadament uns 15 min.\nCOM TRIAR LA PERSONA?\nEn arribar us lliurarem un formulari amb el vostre número de registre. En el formulari podeu deixar els vostres comentaris i apuntar el nom de la persona o persones que us agradaria tornar a veure. Al final de l’activitat recollirem aquesta fitxa, degudament emplenada, i en un termini de 48 hores us comunicarem si hi ha hagut coincidències. Només facilitarem el número de telèfon a les persones que s’hagin triat mútuament.\nQUÈ PASSA SI NINGÚ M'AGRADA?\nEn el cas que no t’hagi agradat ningú, t’oferim gratuïtament una segona oportunitat, pots triar la data lliurement segons la disponibilitat. Segons les estadístiques, més de l’90% vol tornar a veure a l’almenys a una persona.\nQUÈ INCLOU EL ESDEVENIMENT?\nL’activitat artística de crear el teu imant de frigorífic en forma de cor a la tècnica “trencadís”\nL’activitat de Speed dating: Si més no vas a conèixer a 4 persones però en general són 10 a 12.\nUna copa de vi, o cervesa o un refresc.\nEstil, diversió i humor en un ambient modern i relaxat d’un preciós Hotel.


DON CARLO vulgar a la Unter den Linden | IN FERNEM LAND\nDesprés del èxtasi musical d’ahir, avui aterràvem de ple a l’òpera terrenal i a la passió meridional per les veus, en una de les òperes que més estimo de tot el repertori.\nEl primer ensurt, tan sols traspassar les portes del teatre, el tenor que havia de interpretar el Don Carlo, Andrew Richard estava indisposat i en el seu lloc cantaria el rol del protagonista Franco Farina. Ja sabeu el que em va semblar aquet tenor en el Don Carlos del Liceu, doncs a les hores comprendreu el desencís i les ganes de marxar cap al hotel o anar a fer un bon sopar, i no és per que en aquesta òpera no hi hagin altres atractius per gaudir-la, però Farina destrossa qualsevol moment on ell hi participa, i el tenor del Don Carlo és poc lluït però canta moltíssim.\nDisposat a ser positiu i a gaudir un cop més d’aquesta obra mestra, malgrat que la versió era la italiana tradicional, sense l’acte de Fointeneblau, m’he assegut a la butaca, tot esperant els al·licients que malauradament han aparegut escadusserament i a compta gotes.\nSembla mentida com un instrument com la Staatskapelle, que el dia abans m’havia fet tocar amb els dits les portes del cel, avui es mostres tan contundent, però tan poc matisada que a moments m’ha arribat a molestar.\nAquesta orquestra no sona mai malament, el so és espectacular i la riquesa de les cordes és inalterable, però avui s’ha apreciat molt menys. Mentre que ahir teníem a Simon Rattle oferint tots els matisos possible d’una orquestra dúctil, avui el conductor era un tal Julien Salemkour, que ha fet tot el possible i més, per transformar el Don Carlo en un Strauss tipus Elektra.\nTots coneixem dos o tres moments del Don Carlo, on l’orquestra ha d’explotar, en el duo de Posa i Felip II, en la frase “la pace dei sepolcri”, en el concertant del Auto de Fe a “dammi il ferro” i en el imponent duo de Felip II i el Gran Inquisidor, on les frases amenaçats de l’orquestra esclaten en un final terrorífic. Doncs bé, en aquests moments i en molts d’altres el Sr. Salemkour ha fet esclatar la Staatskapelle amb un decibels exagerats i fora de tota escola i estil verdià, però tan sols en els tutti, doncs tota l’òpera ha estat servida amb uns tempi arbitraris, sense cap mena d’atenció cap als cantants ni crec que al propi Verdi.\nUna òpera pot ser interpretada de moltes maneres, escoltant les versions de Solti, Giulini, Abbado, Muti, Von Karajan i tants d’altres em comprendreu de seguida, però avui no tenia res a veure amb Verdi, ni amb l’escola italiana de cant. Era tal la contundència orquestral que els cantants han hagut pràcticament que canta forte tota l’estona i amb molts, però molts moments cridar.\nTotes les veus d’avui eren grans, amb projeccions molt notables, a vegades fins hi tot massa, però entre el treball poc matisat del director i el cant estentori dels cantants, he acabat esgotat, amb unes ganes que s’acabés l’òpera, poc habituals amb mi i sobretot amb una indignació majúscula.\nFranco Farina no te ni idea de com s’ha de cantar. Això semblarà molt agosarat, sobretot tenint en compte que ell és un cantant professional contractat en molts dels millors teatres i jo no sóc ningú. Segurament per això m’atreveixo a dir-ho ben alt i amb tota la seguretat de la meva ignorància. Aquest cantant és una ofensa al cant i a la música. Aquest cantant tan sols te una veu maca, amb un volum més que considerable i la poca vergonya de cantar per arreu, la resta és purament un desastre, una ofensa a l’orella, una exaltació del “mal canto” amb una tècnica inexistent, uns aguts en forte, emesos des de sota, amb uns portaments exagerats i interminables i amb una escassíssima habilitat per apianar. El seu cant és monòton, avorrit i mancat d’emoció, emet les notes deixant-les al mig de l’escenari, sense cap interpretació. Tan sols en el duo final, ell i la soprano han atacat la part central del duo en piano, però ell ha desfet l’encís immediatament, amb un clàxon més propi per avisar del canvi de torn d’una fàbrica, que d’un cantant líric. Lamentable.\nLa Elisabeth de Valois l’ha cantat Norma Fantini. Una veu molt important, de soprano spinto i amb moltes possibilitats de fer gran coses, en mans d’un director que pugui extraure tot l’or que te aquesta veu, però avui no era el cas. Ella ha cantat sempre en forte i en l’ària del darrer acte ha estat vulgar i exagerada d’intenció i interpretació. Quina llàstima que amb una veu i un cant tan apropiat, s’hagi malmès en mig de la cridòria general.\nEl Felip II, en aquestes representacions berlineses s’alterna René Pape i Peter Rose, a nosaltres ens ha tocat el segon. La veu és important de baix cantant o quasi baix baríton, però en cap problema en la zona greu, on els ha clavat tots. A començat, amb el duo amb el Marqués de Posa de manera excel·lent, si bé és veritat que endut per la tònica general de la grandiloqüència i el volum desaforat per sobre del matís, en un paper, que el matís és molt important, sobretot en la seva escena del tercer acte. Rose no ha estat a l’alçada del que m’esperava. El director no l’ha ajudat gens. Després en el duo amb el Gran Inquisidor s’ha refet i a tornat ha deixar anar la caixa dels trons, seguint la perillosa pendent que el director imposava.\nEra la primera vegada que veia a Ildiko Komlosi, la mezzo hongaresa, nacionalitzada italiana, que està fent des de fa bastants anys, una notable carrera. La veu és important, amb un centre generós i consistent i uns greus de força impacte. La veu canvia de color en la zona aguda i ha passat una mica sense pena ni glòria per la cançó del vel. En el tercet del jardí m’ha agradat força i en la seva gran escena del final del tercer acte, ha tingut tres accidents, dos de greus i un de lleu. Ja sabem que els accidents son perdonables, sobretot si la senyora s’entrega i canta de la manera que li ha imposat el director i ella sense dosificar ha volgut seguir-li la corrent. S’ha estavellat contra la barrera sonora de l’orquestra i l’ha traspassat, però el resultat ha estat un crit-gall en el agut abans d’iniciar el “sola in un chiostro”, de caire monumental, per després repetir-lo en “un di mi resta” tot i que més controlat.\nEl Marquese di Posa era el baríton Alfredo Daza, no confondre amb Carlos Daza, que és bastant habitual a Berlín, crec recordar que és el Lescaut de la Manon de la Netrebko i el Villazón. La veu és maca i gran, el cant en altres circumstàncies segur que és millor, però en la seva primera intervenció, en el duet amb Farina, ha desafinat molt. És clar que cantar amb Farina deu ser molt difícil. En la seva primera ària no ha recuperat del tot l’afinació, però amb el duet amb Felip II ha estat molt bé. També en el tercet del jardí. En l’escena de la presó ha estat una mica exagerat i gens matisat. Molt genèric i gens creatiu. Jo crec que pot fer coses millor i la culpa cap al mestre director que ho ha desgraciat tot.\nEl Gran Inquisidor ha estat el veteraníssim Kurt Rydl, amb la seva veu estentòria de sempre, però amb una acusadíssima oscil·lació, entre patètica i grotesca. Impressió si que feia, però no la que hagués estat desitjable.\nEn rols menors, l’excel·lent Andreas Bauer cantant el frare, que ahir ja em va agradar força en els dos rols que va cantar en el Pélleas, Anna Prohaska en un Tebaldo una mica histèric. Adriane Queiroz en un dubtosa veu del cel i el pitjor Comte de Lerma que he escoltat mai, amb una entrada en l’Auto de Fe, en allò de “Chiusa sia la porta del tempio” que trigaré mots anys a oblidar.\nEstic obligat a parlar de l’escena, oi?. Doncs mireu les fotos que us deixo. Us descric de manera molt escadussera a quins moments de l’obra pertanyen i tot hi així, no us podeu fer càrrec de la immensa porqueria, per no dir el nom més explícit, del que és aquesta producció.\nQuan la gent crida i es carrega el Don Carlos de Peter Konwitschny, hauria de veure la distància que separa aquests dos muntatges, per adonar-se’n del que és un muntatge coherent, discutible, però molt més fidel del que pot semblar a primera vista i un altre absolutament buit, incoherent, ridícul i provocador i el que és més greu, extraordinàriament avorrit.\nRes de grand opera (aquesta és una opció vàlida), tot en un entorn fosc i opressor d’una família petit burguesa, que després no sabem el motiu esdevé reial.\nNi la ressolució dels duets amorosos és apassionada. Don Carlos i Elisabeth canten el duo “Io vengo a domandar grazia a la mia Regina”, a la taula, pràcticament onmipresent en tot el muntatge, del menjador de la casa. Un assegut al costat del altre però sense tocar-se o ni tan sols mirar-se. La recació de la Reina, davant les supliques del seu fillastre és possar-se a planxar sobre la taula. Si el Rei entre en aquell moment no se que hagués fet amb la planxadora oficial, doncs a la Comtessa de Aremberg per deixar-la sola la desterra.\nL’auto de fer també és durant un dinar de la familia, Rei i Reina, infant i Eboli, finalment és invitat a taula el Marqués de Posa, quan és anomenat Duc pels serveis prestats en la revolta dels flamencs.\nAquest quadre, és el que tots els regisseurs que volen causar l’escàndol de rigor, treuen totes les seves escases neurones a relluir. En aquest cas, el Sr. Philipp Himmelmann ha decidit fer-nos sortir 5 pobres comdemnats, en pilota picada, a primera fia, devant dels comensals que son observats per tota la resta, vestits de negres i asseguts en forma de quadrilater, deixant l’espai del devant per l’exhició dels heretjes, que amb evidents mostres de tortures en els seus cosos, serant torturats en presència de tots nosaltres i mullats en benzina, abans de ser penjats de cap per avall a punt per ser cremats, tot just quan cau el teló. Més mal gust impossible, i mes gratuïtat provocadora també. Això no escandalitza a ningú i a Berlín menys.\nLa segona foto pertany al inici del tercer acte, abans que Felip II comenci a cantar la seva ària. La mateixa idea en mans de Konwitschny, resulta més colpidora. La tercera foto és l’escena del jardí. Quan Don Carlo s’adona que ha errat amb la senyora, s’amaga sota la taula, que és el mateix que m’agradaria haver fet en a mi, per la vergonya aliena que he passat en molts moments de veure aquesta suma de despropòsits.\nL’escena potser més ridícula és la cançó del vel. Eboli vestida amb vestit i jaqueta i corbata, igual que la resta de dames de la cort, que més aviat semblen la Pilar Primo de Ribera i la seva secció femenina, fent pràctiques de tir, mentre Eboli maltracta sexualment al Tebaldo, per excitació un pèl lèsbica de les que ho miren. Au, embolica que fa fort i sobretot “épater les burgoises”, que és del que es tracta.\nPobres teatres alemanys, que ha de buscar en aquests excessos inútils i gratuïts el que son incapaços de donar en els aspectes musicals.\nEl més trist de tot plegat, és que el poc entusiasmat públic berlinès ho ha aplaudit tot sense protestar.\nQue s’empassin aquesta porqueria escènica més absolutament igual, però que bravegin a la companyia de cant em preocupa molt.\nTal com ha anat la funció d’avui, al Liceu s’arma la marimorena. Potser ells gaudeixen més?, no, no ens enganyem, la resposta del Pélleas i la del Don Carlo no tenen res a veure. Senzillament molta gent ha sortit amb el cap cot i quatre s’han quedat a bravejar, ahir tothom bravejava.\nJo m’he quedat amb ganes de protestar enèrgicament i ben mirat no sé per que no ho he fet.\nper Joaquim a 22 d'Abril de 2008\n← GOLAUD ET MÉLISANDE\nUna Elisabeth de somni →\nMira que encontrarte al Farina en Berlin, ya es mala suerte !!!!!! Este hombre convierte en inaguantable cualquier representación, ofende y enfada al oyente !!!\nQue pena lo de la orquesta y que desilusionante la producción ( para que luego digan de nuestro Don Carlos liceista !!!)\nEn fin, esperemos que el Tann te devuelva al séptimo cielo, ojala !!!!!\n22 d'Abril de 2008 a les 9:40\nAi, quina llàstima això del Farina i de la producció…\n22 d'Abril de 2008 a les 12:34\nLa maledicció Farina!! Pobret, anar-te’n tan a lluny per trobar-te això.\n22 d'Abril de 2008 a les 17:06\nDoncs és una llàstima fer un viatge per després uns resultats com aquests, és clar que les altres coses que has vist supleixen amb escreix el Don Carlos.\nFelicitats per les cròniques.\nJa m’agradaria a mi tenir decepcions d’aquest tipus\n23 d'Abril de 2008 a les 19:18


Planetàrium | La Clau -Revista gratuïta del Maresme\nAutor: Raman Prinja / Il·lustracions: Chris Wormell / Editorial: Símbol Editors/Impedimenta\nEl llibre et portarà a fer un viatge intergalàctic, més enllà dels límits de la Terra, del sistema solar, de la Via Làctia i de les galàxies més llunyanes.\nAmb les impressionants il·lustracions de Chris Wormell i els instructius textos del professor Raman Prinja visitaràs llocs on cap humà ha posat mai els peus. Com és de gran, l’univers? Com va originar-se? Quins misteris amaga encara?\nPasseja’t per les pàgines del Planetàrium i explora l’univers en tota la seva immensitat. Magnífiques il·lustracions com en els anteriors llibres de la mateixa col·lecció, Botànicum, Històrium i Dinosàurium.\nPlanetarium és el regal perfecte per a qualsevol apassionat de l’espai.


EL CALLO DE MONA LISA: LES XIQUES DE LA MEUA VIDA\nAssegut al tren vaig tornar a obrir l'agenda una volta més, volia saborejar els missatges que m'havien deixat en ella, TOTS, ELS MEUS AMICS, LA MEUA FAMILIA DE LEPAA.\nI el llibre, quan el vaig vore el dia anterior pel matí, damunt de la taula del menjador de l'A2 se'm va fer un buit dins (eren els últims dies i eixa setmana no havia anat a comprar...), perque no només m'havia despedit de les que em van declarar el 'Dear Reindeer' de Lepaa, si no que m'havien escrit a l'agenda, i una d'elles em va deixar el SEU llibre... a MI.\nI dic MI perque em va pareixer un acte especial... i m'havia escrit a una de les primeres fulles, llevant-li tota la importància que una tal J.K. volia donar-li a set persones abans de permetre al lector immiscuir-se en les últimes aventures del jove mag.\nAquella dedicatòria era especial, deixava una porta oberta als 4 mesos, que qui sap quan continuarà, però que estic segur que ho farà (i m'encante).\nI tant especials eren les fotografies d'allò que encara no creia que havia viscut que vaig traure el portàtil de la motxilla (i va costar) i vaig mirar fotos fins que la bateria va decidir que prou. Encara no feia sis hores que havia abandonat escandinàvia i ja l'anyorava...\nFotos, fotos i fotos\nFotos fotos i fotos\nEl revisor va tornar a passar pel costat meu, i ja haviem deixat Ulldecona... arribavem a la comunitat que diu acollir el lloc d'on vaig naixer... be. I quan el tren perseguia les vies sobre les pedres em vaig donar compte de que... el que veia per la finestra (d'aquell regional barat, res comparat amb el luxe dels trens finesos) no eren arbres altissims, ni fulles enterra, ni neu apartada dels camins... només hi havia ametlers, tarongers i garroferes... GARROFERES! Com podem haver-mos dedicat a cultivar eixos arbres?!\nEns apropavem al meu antic jo, i mentiria si dic que no m'importava, però per una altra part sabia que allí estava l'única que esperava tots els dies coneixer alguna cosa de mi, amb una altra personeta que quasi que va abraçar la pantalla de l'ordinador quan va vore que el que estava projectat no era una fotografia sino una captura real de la meva vida... allà tant lluny.\nDe repent, la veu femenina que sonava per tots els vagons va dir:\nPRÓXIMA PARADA: BENICARLÓ, PEÑÍSCOLA\nJa s'havia cansat, de traduir-ho tot al català, però no em sorprenia, ja estava acostumat feia quatre mesos, encara que recordava com a les estacions fineses sonaven els missatges en Finlandés, Suec i Anglés.\nI allà estaven les dos, més 'templaes'... s'havien ficat guapes per a mi... i jo anava en el meu jersei d'1€ que m'anava gran, un coll roig de cascabells i un mamut penjant de l'abric que havia decidit no posar-me.\nLa que em va parir em va veure primer, i es va abalançar a la porta i detràs la dòna que va fer lo propi amb l'anterior...\n[Ei! Dona-li dos besos!]\nJa havia perdut les costums mediterrànies!\nLa veia més baixeta (a la gran) però el seu cardat pompós i blanc em divertia com sempre, i ara sí, dos besos.\n- Maree... no t'hauria conegut. Què no te donaven de menjar? T'he fet pastissets! I estan al cotxe!\nJa sabia jo que uns bons pastissets vindrien a buscar-me.\nPujem al cotxe amb un jo content d'haver-les tornat a vore, i un jo que s'havia quedat a l'estació esperant un tren direcció Barcelona per a agafar el primer vol directe a Helsinki... ara ja havia fet tot el que volia... només quedava Cuquet... i poik!\n- Ara anirem a la fàbrica, que he d'anar a arreplegar la cistella\n- [mmm... perfecte, el turrò que m'havia regalat el 'semblante frio' per al meu aniversari va tindre sabor de glòria, però això no significava que no vulguera saborejar-la més]\nVam entrar al recinte de l'empresa i ens vam quedar dins del cotxe... esperant-la... i com no surtia vaig començar a devorar els pastissets davant de les ulleres de les quals a l'agost em vaig despedir amb una veu tremolosa (la d'ella, jo ja sabia que tornaria).\nQuan va eixir amb una gran caixa (i jo ja havia narrat la meitat del meu dia a dia Lepaa) farcida amb una 'paletilla' (ah si si), anava acompanyada d'una xica alta, rossa, amb la pell clara i un somriure estampat a la cara:\n- ¿Cómo te lo has pasado en Finlandia?\nEra la companya finesa de ma mare que preguntava de tant en tant com m'anava per les seues terres. Jo no sabia que dir-li... només em va surtir per la boca un...\n- ¿Qué haces tu en España?\nEncara que sabia com d'important era en la cultura nòrdica el meu (?) país, no em resistia a pensar que allò que ara ja estava a un fum de kilómetres al nord-est era molt millor del que tenia en aquells moments davant.\nUn Benicarló extrany s'amagava darrere dels cristalls del cotxe\nL'ascensor (allò que pànic em fa i que no vaig vore, a penes, al paradís)\nI Muchi havia preparat un fuet per a que li'l donara\nVes fent-te a la idea que ara te toque açò\nEduard i Maite\nFotos, fotos i foto\nFotos, fotos i fot\nFotos, fotos i fo\nFotos, fotos i f\nFotos, fotos i\nPublicat per Tovsi a 19:52


⇨ Restaurant de qualitat · Cal Mingo\nCal Mingo va obrir les seves portes en la Plaça de Pau Casals de Castelldefels, allà per l’any 1988, on vam estar fins a l’any 1998. Deu anys plens de passió per la cuina i la innovació culinària, que van servir per a donar un gran impuls al nostre restaurant.\nDes del 1998 fins a dia d’avui ens trobem en una Masia del Segle XIX, situat al final de Viladecans envoltat d’una zona enjardinada. Un restaurant familiar trencant tòpics en el qual pare i fill com una part de la seva família t’obren les seves portes perquè menjis en un ambient pròxim, familiar i professional.\nCal Mingo va obrir les seves portes en la Plaça de Pau Casals de Castelldefels, allà per l’any 1988, on vam estar fins a l’any 1998. Deu anys plens de passió per la cuina i la innovació culinària, que van servir per a donar un gran impuls al nostre restaurant. Des del 1998 fins a dia d’avui ens trobem en una Masia del Segle XIX, situat en el final de Viladecans envoltat d’una zona enjardinada. Un restaurant familiar trencant tòpics en el qual pare i fill com una part de la seva família t’obren les seves portes perquè comes en un ambient pròxim, familiar i professional.\nEn Cal Mingo comptem amb un ampli celler, un celler sobretot de proximitat, com la nostra cuina. Amb vins populars, i altres de cellers petits mostrant la qualitat del territori.\nDes de Cal Mingo ens encanta cuidar als nostres clients oferint-los els millors serveis. Assegui’t com a casa i gaudeix de totes les nostres comoditats.\nSi ets de paladar exigent no pots perdre’t els nostres menús elaborats amb aliments agrícoles d’alta qualitat i propis de la comarca. Ideals per a celebracions de grups, tant per a empreses com per a particulars. Una combinació de plats exquisits acompanyats dels millors vins.\nRestaurant amb la cuina catalana en bon nivell. L’atenció del client és estupenda, hem menjat a gust com sempre. Aquí es menja molt bé, a més entre setmana ofereixen el menú diari per 20€. Ben situat, té terrassa i pàrquing gratuït al costat. Lloc ideal per a ajuntar-se amb família o amics. Ho recomano 100%.\nCelebrem les nostres noces en Cal mingo, i tots sortim molt satisfets amb el menú de celebració…tot exquisit i perfecte…puntuació màximes, molt professionals i amables en tot moment, moltes gràcies per tot, equip!!! Ens veurem aviat!!\nEspectacular cuina de km.zero, amb productes de proximitat i de qualitat. El xef Mingo cuida tant la qualitat dels seus productes com als seus clients. És un magnífic restaurant per a sentir-te com a casa, o millor.\nSituació client habitual en menjars a mig dia. Avui he estat de sopar i hi havia a la terrassa un espai gran per a prendre copes en un ambient molt acollidor. El sopar perfecte. Recomano aquest restaurant.\nCal Mingo ho conec des de que va començar a Castelldefels i com sempre no em va defraudar, qualitat preu equilibrada, amabilitat i professionalitat de tot el seu equip.Els seus bacallans esplèndids com sempre.\nMolt bona carta i millors suggeriments. Encantats amb els cambrers professionals i amables. Bona idea amb els mitjos plats. Molt bé tot.


Barcelona regula els enterraments gratuïts i bonificats | Ràdio Barcelona | Cadena SER\nBarcelona regula els enterraments gratuïts i bonificats\nFins ara no hi havia uns criteris clars per determinar quines persones tenien dret a aquest servei\nAda Colau en un acte d'homenatge a un cementiri / Norma Vidal (ACN)\n08/06/2018 - 18:24 h. CEST\nEl govern d'Ada Colau, el PdeCAT i les empreses Mémora i Àltima han arribat a un acord per regular els enterraments gratuïts o bonificats. Fins ara, no hi havia uns criteris establerts sobre les condicions que havien de complir els ciutadans per poder accedir a aquest servei.\nEl govern municipal ha aprovat un decret que marca criteris objectius per decidir qui se'n pot beneficiar. Quan entri en vigor, en les properes setmanes, les funeràries estaran obligades a informar de l'existència d'aquesta possibilitat i també a assumir els costos, que es calculen al voltant del milió d'euros anuals.\nEl regidor de Presidència, Eloi Badia, considera que amb aquesta regulació queda clar que els enterraments gratuïts o bonificats són un dret per a les persones amb poc recursos. I que no és una qüestió de beneficència.\nLa Renda de suficiència de Catalunya és l'indicador que tindran en compte els serveis socials a l'hora de determinar qui pot accedir a un enterrament gratuït o bonificat Segons l'Ajuntament cada any 300 famílies s'estalviaven total o parcialment els costos d'aquest servei i ara, diuen poden arribar a les 600. Els enterraments gratuïts ho inclouen tot menys la vetlla i la cerimònia. Els que tinguin una bonificació del 20 per cent sí que podran contractar aquests serveis suplementaris sempre que el cost no superi els 2.500 euros.\nEl PDeCAT celebra el decret, que compta amb el seu suport, perquè va en la línia d'abaratir els cost dels enterraments de manera "realista i rigorosa". Àltima i Mémora també s'han mostrat satisfets per l'acord amb l'Ajuntament i han recordat que els costos dels enterraments de famílies vulnerables ja els assumien les empreses.


Especial Informatiu Coronavirus 17-03-2020 20h – Vilassar Ràdio\nEspecial Informatiu Coronavirus 17-03-2020 20h\nEn l’informatiu especial d’aquest dimarts 17 de març de 2020 a les 20h hem parlat de:\n-El govern espanyol aprova una moratòria en el pagament d’hipoteques per als afectats de coronavirus. Pedro Sánchez anuncia una injecció econòmica de 200.000 milions per combatre els efectes del Covid-19 en l’economia\n-El govern de la Generalitat ha demanat al govern espanyol el confinament de Catalunya per a lluitar contra l’expansió del coronavirus i està a l’espera de la resposta de l’executiu de Pedro Sánchez\n-La Generalitat subvencionarà amb set milions i mig d’euros els autònoms\nL‘articulació per part de l’Ajuntament de Vilassar de Mar de la posada en marxa de les persones voluntàries que es van organitzar entre elles durant el cap de setmana i que ara organitzades pel consistori començaran a fer actuacions amb les persones que ho necessitin.\n-Hem parlat d’altres mesures que ha pres l’Ajuntament aquest dimarts 17 de març\n-Hem tornat a parlar amb Lluís López, Inspector de la Policia Locals, sobre com està actuant la població en aquest confinament. Aquesta nit passada hi hagut dues denúncies de dos joves.\n-Hem parlat amb Oriol Contreras, responsable de l’OMIC (Oficina Municipal d’informació al Consumidor). Ens ha explicat què han de fer les persones usuàries sobre dubtes de consum.\n-Seguim parlant de les entitats de Vilassar de Mar i com es veuen afectades. Raimond Porta, President de La Tropa Teatre ens ha explicat la suspensió de “La Resplandor”, assajos de “Frozen” i cursos de teatre.\n-Volem saber activitats que fan diferents persones, avui hem parlat amb la Carla Gracia Mercadé que proposa un curs d’escriptura a través de les seves xarxes.\n-Hem escoltat la veu del Dr. Vall Investigador de malalties infeccioses de Can Ruti, per saber la resposta a preguntes freqüents.\n-Hem parlat del temps, des del Servei Meteorològic de Catalunya.\nNotícia anteriorXarxa de voluntariat pel Coronavirus a Vilassar de Mar\nSegüent notíciaEspecial Informatiu Coronavirus 18-03-2020 13h


L'ANC consultarà a les bases el referèndum unilateral d'independència per redefinir el full de ruta\nJordi Sànchez i Liz Castro van comparèixer al monestir de Ripoll com a mostra d’unitat tot i la pugna interna que ha viscut l’Assemblea. ACN\nBarcelonaEls socis de l'ANC s'hauran de pronunciar sobre si situar el referèndum unilateral d'independència en el centre del debat polític i modificar el full de ruta de l'entitat que es va aprovar en l'última assemblea general. En una reunió del secretariat nacional a Badalona, s'ha decidit preguntar al soci la següent qüestió: "Vols que l'ANC exigeixi a les institucions catalanes que convoquin el poble de Catalunya a un referèndum per decidir sobre la independència?" Aquesta consulta interna s'ha de fer abans del 3 de juliol.\nSi les bases de l'entitat independentista es pronuncien a favor d'abanderar el referèndum, l'ANC proposarà i exigirà al Govern i al Parlament la celebració d'un referèndum "amb resposta binària" –la consulta del 9-N tenia una pregunta amb tres opcions possibles– i una pregunta "clara en relació a la independència de Catalunya". Si el 'sí' obtingués la victòria en aquest referèndum, segons les exigències de l'entitat, la declaració d'independència hauria de ser "immediata".\nAltres fonts consultades de l'Assemblea asseguren que en funció del resultat de la consulta també és possible que es redefineixi el format de l'Onze de Setembre i la seva principal reivindicació.\nEn un comunicat, l'entitat ha justificat que després del veto de la CUP als pressupostos i la decisió de Carles Puigdemont de sotmetre's a una qüestió de confiança, calia un pronunciament polític de l'entitat i una crida a redefinir el full de ruta. L'entitat manifesta que un cop trencat l'acord entre Junts pel Sí i la CUP el full de ruta del 27-S ha quedat "manifestament erosionat" i que el referèndum és la "via més democràtica, legítima i efectiva" per arribar a la independència.\n"Tothom ha estat d'acord que calia un cop de puny sobre la taula", afirma un membre del secretariat consultat després de la reunió celebrada a Badalona.\nTal com va explicar ahir l'ARA, el secretariat de l'entitat discutia avui si recuperar el referèndum com a principal reivindicació del sobiranisme civil. Una de les propostes també és recuperar la taula d'entitats i partits per redefinir conjuntament el full de ruta de l'independentisme amb els nous actors de l'esquerra alternativa que representa l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau. "Cal tornar a teixir aliances", assegura un membre de la direcció de l'ANC.\nSánchez: "Potser ja ha arribat el moment de fer el pas"\nPer la seva banda, el president de l'ANC, Jordi Sánchez, s'ha posicionat a favor del RUI. "No es tracta de reviure el 9-N. Allò va ser una consulta que es volia acordada amb l’Estat, que no va poder ser i que no va traspassar cap línia vermella de la legalitat”, ha assenyalat Sánchez aquest diumenge a Catalunya Ràdio.\n"Ara estem plantejant que després de quatre anys de mobilització intensa potser ja ha arribat el moment d’assumir que hem de fer el pas i fer-lo amb la dignitat democràtica que comporta un referèndum", ha continuat Sánchez, que també ha apostat per “reorientar” el full de ruta després del trencament del pacte d’estabilitat entre JxSí i la CUP.


L'Informatiu - Els Reis d’Orient tornen a apostar per Santa Perpètua per instal·lar La Central de Reis\nEls Reis d’Orient tornen a apostar per Santa Perpètua per instal·lar La Central de Reis\nSes Majestats els Reis d’Orient tornen a situar un dels seus centres de distribució de regals i de recollida de cartes a les instal·lacions del Complex de la Granja Soldevila. Els equipaments culturals de l’Escola Municipal de les Arts (EMA) i de la Biblioteca Municipal es converteixen per quart any consecutiu en La Central de Reis, que en aquesta ocasió presenta novetats per accedir i recollir les entrades. La Central de Reis estarà oberta al públic els dies 2, 3 i 4 de gener i amplia l’horari entre les 18 i les 21.30 hores.\nDurant els tres dies, entre les 17.30 i les 20.30 hores hi haurà un espai familiar de jocs al costat de La Central perquè petits i grans puguin gaudir mentre esperen accedir-hi. En aquesta ocasió col·laboren en la posada en escena 40 voluntaris del Grup de Teatre Tàndem i de l’EMA de la disciplina de dansa.\nCom accedir a la Central\nLa Central de Reis és una activitat destinada als infants, que tindran l’entrada gratuïta. Els adults acompanyats hauran de pagar una entrada al preu d’1 euro. L’organització informa que els infants han d’anar acompanyats, mínim, d’un adult. La recollida d’entrades per a infants i la venda d’entrades per adults es realitzarà durant els dies 2, 3 i 4 de gener. Cada dia es vendran les entrades corresponents al mateix dia i portaran assignada la franja horària aproximada d’entrada a La Central. L’horari de venda d’entrades serà a l’edifici de Desenvolupament Local (Complex Granja Soldevila) des de les 15 hores fins a finalització d’existències. Cada persona podrà recollir fins un màxim de dues entrades i cada entrada és vàlida per a dos infants.


El line dance és un tipus de ball en grup en el qual les persones ballen alineades les unes a les altres, i tots elles fan els mateixos moviments individualment. Cada ball té una seqüència diferent de moviments que s'han d'aprendre. De totes maneres, tot i tractar-se de moviments preestablerts, es poden efectuar variacions, sempre que no alterin el nombre de temps del ball o l'ordre de les fileres. El line dance sempre havia tingut una imatge western, i majoritàriament s'havia ballat amb música country. Això ha canviat una mica des dels anys 90, sobretot a nivell internacional. Actualment, es balla en línia amb tota mena d'estils musicals, com ara músiques celtes, swing, pop, rock, hip hop i funky entre d'altres estils.


«Estatut (2003-2010), referèndum (2010-2017), República (2017-?)»\nElls continuaran reprimint perquè la repressió els funciona, i les eleccions no. Tan senzill com això. L’ara votarem amagava la seva estratègia de fons: ara us tancarem. Ho van fer els seus pares, i ara ho fan les seves filles: Ciutadans de Catalunya, a la presó! Per això som aquí, passant-nos articles sobre desobediència civil, resistència no violenta o, directament, mapes de frontera. La idea ha calat, de mica en mica, entre la població: l’estat espanyol no pararà de reprimir. A ells els funciona, i votar no.\nTres són les fases del procés. Estatut (2003-2010), referèndum (2010-2017) i República (2017-?). De la fase que deixem enrere, la cosa que més ràbia els fa, a ells, i que gairebé no poden suportar, és aquest dubte hamletià: ni pegant, no guanyem? Doncs no. Perden. En referèndum hem votat que sí a la independència el 38% del cens català. I amb un 43% de participació, tot i les porres. Són xifres de referèndum de Comissió Europea i Brexit. Justes, molt justes, però suficients en països civilitzats. Però no suficients tractant-se d’Espanya. És la cosa que més ràbia ens fa a nosaltres. I que gairebé no podem suportar. Ni amb vots a les urnes, no guanyem? Doncs no. Perquè aquí calen altres xifres, i altres estratègies: el 60%, 70%, 80% d’Eslovènia? Morts a la plaça? No ho sap ningú. Per això, som aquí, passant-nos articles sobre desobediència civil, resistència no violenta o, directament, mapes de frontera.\nÉs absurd buscar respostes ara, quan només tenim preguntes. La fase de la República que comencem també seran set anys, com la de l’estatut i el referèndum? I per què set anys? No és molt? No és poc? Durant la fase del referèndum, els periodistes, de Carles Puigdemont a David Fernàndez, han estat clau. Si la qüestió era votar, calien arguments i relat per a decidir-se. I la premsa explicava això. Hem vist la gent enganxada a la informació com mai abans. Ara, en canvi, qui prendrà el relleu dels periodistes? Advocats penalistes? Contrabandistes? Trapezistes? Experts en fugues? Ments i estratègies militars? Pacifistes en acció? Si no ens manca vot sinó acció, qui seran els protagonistes ara? Com aniran, exactament, els encontres a la tercera fase?\nVeiem que la dinàmica que pesa, la de fons, no és JxCat versus ERC. Contra el tòpic, aquests dies no veiem tensió entre partits. Veiem tensió entre exili i interior. Comín i Puigdemont, per una banda. Marta Rovira i Jordi Turull, per una altra. Aquesta són les dues dinàmiques que pesen. Si van coordinades, èxit total. Enfrontades, són letals: veuríem ERC interior contra ERC exili. I JxCat exili, contra JxCat interior. L’exili sempre tindrà més pressa i voldrà accelerar. Com més aviat hi hagi República establerta, més aviat podran tornar. Això és així. L’interior, en canvi, voldrà anar més a fons i aprofundir. Com més profunda sigui la República, més dreta aguantarà. Dues dinàmiques que, coordinades, èxit total. I enfrontades són letals.\nPer acabar, veurem, també, l’agonia cruel dels grans irresponsables? Els irresponsables que després d’anys i anys de vendre una cosa inexistent (l’Espanya moderna), de maquillar el monstre, de vestir la mona, de cop s’han trobat l’orangutan lliure i campant. Ells que l’amagaven, i ara surt en prime time per la televisió: l’Espanya de sempre. El pitjor malson: la policia espanyola pega iaies votant. Ara horroritzats, comuns i La Vanguardia, per exemple, continuaran culpant la víctima per amagar l’agressor? Han emblanquinat com ningú i, en canvi, ara ja no poden amagar l’orangutan. Això els corca per dins. Tenen la sensació de no complir el seu rol. De no fer bé la feina. La seva amargor els farà mal i, si no vigilem, a nosaltres també. Voldrem evadir-nos. Ho necessitarem. I tornarem a llegir novel·les de ficció i anirem al cinema a veure remakes com la de Close Encounters of the Third Kind, de nefasta traducció.


Avançament de les activitats per als mesos de novembre i desembre de 2020 | Fundació Amics del MNAC\nAvançament de les activitats per als mesos de novembre i desembre de 2020\nAccedir a la pàgina Activitats\nUs presentem la programació d’activitats per als dos últims mesos de l’any, que manté el mateix format que les anteriors i conté activitats presencials així com propostes en format virtual.\nLa situació generada per la COVID-19 és incerta i variable, i per aquest motiu la proposta d’activitats presencials s’anirà adaptant a cada moment. Tots els canvis i noves propostes que vagin sorgint seran comunicats a través del butlletí setmanal i de la pàgina web.\nTindrem ocasió de visitar la nova exposició temporal del Museu Nacional que s’inaugura el proper 13 de novembre: ‘Diàlegs intrusos. Tot és present’. També descobrirem les darreres incorporacions d’obres modernes a les col·leccions del museu de la mà de les conservadores Mariàngels Fontdevila i Elena Llorens. Finalment, acompanyats de Martí Casas ens endinsarem en el període vibrant però poc conegut de la nostra història: els anys vint i trenta.\nAmb les Visites fora del Museu Nacional, ens acostarem als Espais Volart on coneixerem les propostes que actualment omplen les seves sales, i visitarem l’exposició que acull Foto Colectania, on hi podrem contemplar més d’un centenar de fotografies de grans autors com Helena Almeida, Juan Manuel Castro o Joan Fontcuberta.\nFinalment, les Passejades de museu ens portaran a visitar el barri de Les Corts, on ens aproparem al recinte de la Casa Provincial de Maternitat i Expòsits i el Cementiri de Les Corts; i la Biblioteca de Catalunya, on passejarem per les sales i els espais reservats d’aquest espai emblemàtic.\nLa Sessió d’art del mes de novembre anirà a càrrec de Lluís Alabern, cap de Mediació i Museografia del museu, que ens parlarà del procés de muntatge d'una exposició i ens explicarà com la museografia és una eina per a construir relats amb imatges i formes.\nD'altra banda, aprofitant les oportunitats que ens ofereix el format virtual, amb el Cicle de conferències ‘Obra no exposada. Joies ocultes als magatzems’, farem un recorregut pels tresors que resten ocults a les reserves del museu i que rarament hem pogut veure a les sales. El cicle anirà a càrrec dels col·laboradors habituals dels Amics Martí Casas, Mercè Riera i Natàlia Esquinas.\nFinalment, l'última sèrie de Converses artístiques de l'any girarà al voltant de la construcció del Nadal a través de l’art. En la primera conversa parlarem sobre la construcció iconogràfica de l’imaginari tradicional nadalenc i en la segona de l’evolució iconogràfica del Nadal i les seves tradicions fins a l’actualitat.


Potenciar el sector industrial per retenir el talent jove a les terres de l’Ebre, una de les prioritats d’AECE | Foment de la Producció\nFEPIME Catalunya March 2, 2018\nLes dificultats administratives per implantar noves empreses, l’economia submergida i les necessàries millores en infraestructures com la parada de l’Euromed a Tortosa, entre les preocupacions que els empresaris de les Terres de l’Ebre han exposat a Fepime Catalunya.\nLa seu de l’Associació d’Empresaris de les Comarques de l’Ebre (AECE) ha acollit aquest dijous una nova sessió del III Congrés de la Micro, Petita i Mitjana empresa de Catalunya 2018 que organitza Fepime Catalunya amb més d’una vintena de trobades territorials i sectorials a tot el territori.\nDurant la sessió de treball, José Daniel Cortijo, president de l’AECE, ha ressaltat la dificultat per implantar noves empreses a les Terres de l’Ebre. “Ens calen empreses però les qüestions administratives són molt complexes, més que a la zona del Baix Aragó, per exemple. Necessitem que els Ajuntaments facilitin la implantació d’empreses amb tràmits més simple”, ha assegurat Cortijo.\nEn aquesta mateixa línia, una altra de les preocupacions de l’ACE és la fuga de joves de les comarques. Els empresaris no volen que els joves marxin sinó que la gent pugui venir a guanyar-se la vida i a viure i per això calen indústries. En aquest sentit també han destacat la necessitat de noves indústries vinculades als productes de les Terres de l’Ebre.\nLes infraestructures també han marcat bona part del debat: consolidar la parada de l’Euromed a Tortosa; la navegabilitat de l’Ebre com a assignatura pendent, el desdoblament de la N-340, la millora dels trens regionals i bonificacions per a les autopistes han estat alguns dels temes destacats.\nAltres inquietuds que s’han posat damunt la taula són l’economia submergida, la mancança de mà d’obra qualificada en certs sectors, la necessària aposta per la formació dual i les complicacions de les pimes per adaptar-se a l’entorn digital per seguir sent competitives.\nLes properes trobades del III Congrés de la Micro, Petita i Mitjana empresa de Catalunya se celebraran a les seus de diferents entitats associades com ACEB, ACEE, AEGP, AIBV, AIJEC, CECOT, CEDOSONA, CIESC, COELL, FECOM, FEGP, FOEG, l’Institut Agrícola de Sant Isidre, SCF, TEXFOR, UEA, UEI, UIER i UPM.\n´, Associació d’Empresaris de les Comarques de l’Ebre (AECE), congrés, Destacat, Helena de Felipe, José Daniel Cortijo


La policia autonòmica desallotja el Casal Popular de Gràcia\nMinuts abans de les dues del migdia dotacions d’agents antiavalots s'han situat davant del Casal Popular i han impedit el pas als vianants amb l'objectiu de buidar i precintar els baixos del local\nLa policia autonòmica desallotja el Casal Popular de Gràcia: despengen una pancarta amb el logo del Casal Popular\nLa policia autonòmica desallotja el Casal Popular de Gràcia: vista de Torrent de l'Olla\nLa policia autonòmica desallotja el Casal Popular de Gràcia: vista des de Ros d'Olano\nGrup de persones en solidaritat amb el casal mentre la policia autonòmica el desallotja\nAquest migdia agents antiavalots de la policia autòmica han desallotjat el Casal Popular de Gràcia, sobre el qual existia una amenaça imminent de desallotjament, després d'haver superat alguns intents frustrats anteriors, concretament el passat mes de febrer. Aquest darrer intent va quedara posposat, gràcies a una filtració que va afavorir que la gent s'hi concentrés per impedir-ho.\nAquest local situal al carrer Ros de Olano amb Torrent de l'Olla de la Vila de Gràcia estava ocupat des de fa 11 anys.\nUn mínim de quatre furgonetes de la Brigada Mòbil (Brimo) s’han fet presents a la cruïlla Ros de Olano amb Torrent de l'Olla i han tallat el transit i han procedit amb el desallotjament del Casal Popular de Gràcia.\nCom a respsta, un grup de persones s’han concentrat als voltants del cordó dels Mossos d'Esquadra, i han cridat consignes contra el desallotjament i a favor del dret a l'habitatge. També s'ha improvisat una cassolada espontània.\nMobilitzacions al febrer en defensa del Casal Popular\nEl passat mes de febrer es van portar a terme una sèrie de mobilitzacions per defensar el Casal Popular, i per recordar-ne els 11 anys d'existència. En aquest marc es va convocar una manifestació que va aplegar uns centenars de persones al carrer. P\nAmb l'objectiu de defensar-lo també es va portar a terme la campanya “Gràcia sense casal?”, iniciada fa uns quatre anys, amb el suport de més d’una trentena d’entitats de la Vila i de gent a títol individual.\nSolidaritat de la CUP i crida a la mobilització\nRàpidament el nucli de Gràcia de la CUP de Barcelona ha mostrat la seva solidaritat amb el casal desallotjat amb un comunicat que destaca que "es tracta d'un punt de trobada, d’organització i de lluita del jovent de la Vila i del districte."\nLa CUP també ha mostrat una oposició a aquest desallotjament i ha denunciat "que a Barcelona només s’aposti per espais juvenils controlats i dirigits des de l’ajuntament, alhora que es criminalitza, es desallotja i es posen pals a les rodes als projectes fets per les joves i per a les joves", així com també ha animat a "construir nous espais alliberats per al jovent."\nLa candidatura independentista s'ha sumat a la convocatòria de rebuig al desallotjament del Casal Popular de Gràcia d’aquesta tarda, una protesta que s'iniciarà a les 19 hores a la plaça de la Revolució de Gràcia.


El blog del Weekand: de juny 2012\nGLOBALITAT I MORALITAT\nCom a éssers humans amb consciència, hauriem de celebrar cada dia, en algun moment almenys, la nostra existència i al mateix temps recordar també que el nostre espai i temps és cohabitat per altres éssers. Aquesta consciència, que ens permet construir una visió complexa, articulada i unificada del món que ens envolta (Henry Markram) també ens dóna la capacitat de tenir pensament moral (Kathinka Evers). Què ens fa éssers morals? Què ens fa deixar de ser-ho? O simplement, què ens fa perdre la noció de moralitat?\nEl sociòleg Zygmunt Bauman parla de la culpa moral. “En la globalització tots depenem els uns dels altres.El que succeeix en un lloc pot tenir conseqüéncies mundials. Les nostres accions abarquen enormes distàncies d’espai i de temps. I per molt limitades localment que siguin les nostres intencions, hem de tenir en compte els factors globals. Un cop trencats la majoria de límits que ubiquen la nostra acció a un territori concret que podiem inspeccionar, supervisar i controlar, hem deixat de poder protegir-nos tant a nosaltres com als que pateixen les conseqüències de les nostres accions. Quan algún ésser humà pateix indignitat, pobresa o dolor, no podem tenir la certesa de la nostra innocència moral. No podem estar segurs de no ser-ne, en alguna mesura, responsables. Potser individualment siguem impotents, però podem fer quelcom units. El problema és que els límits de la responsabilitat que estem disposats a assumir no han anat tant lluny com els de les conseqüències de les nostres accions. La globalització significa pèrdua de poder dels Estats nacionals. L’àmbit econòmic ha aconseguit un territori extraterritorial a través del qual anar tombant amb total llibertat els petits obstacles aixecats per les dèbils potències d’allò local. Tota resposta eficaç a la globalització no pot ser més que global”.\nLa geògrafa Doreen Massey parla de geografies morals "Se'ns expliquen les dificultats que patim com si obeïssin a problemes de llocs concrets -Grècia, Irlanda, Espanya - quan en realitat la disfressa espacial, l'aparent contradicció entre països, oculta la contradicció bàsica entre capital i treball: la frontera política dissimula contrasts socials…Des d'una definició relacional de l'espai cada lloc és híbrid per naturalesa, de manera que les seves característiques es deriven, de manera decisiva, de les seves relacions amb els altres: això exclou qualsevol possibilitat d'establir una geografia moral dels llocs, en el sentit de considerar-ne uns de virtuosos o d'altres de perniciosos o indolents en termes econòmics o en qualsevol altres".\nActualment ens trobem amb una absència de moral en la globalitat. Les fronteres diluïdes s’han transformat en una arma de poder del capital econòmic sota la qual es defensa la necessitat de desregularització d’uns mercats que tot ho afecten. En aquest espai de relacions econòmiques, polítiques i socials, l’element de responsabilitat hauria de ser fonamental, i en canvi sembla bastant desaparegut.\nArribats a la situació actual de rescat s’hauria de fer més urgent plantejar solucions globals que tinguin en compte els interessos comuns. Caldria eliminar les diferències i competitivitat dins del conjunt europeu si el que es busca és precisament la unificació, la solidesa i el benestar social de tots. Perquè els Estats són representants del bé comú. O no?\nPublicado por Weekand Sabadell en 1:00 1 comentarios


Josep Masllovet i Sanmiquel - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n21 març 1946 (66 anys)\nVa estudiar a l'Escola Municipal de Música de Sabadell, amb Miquel Ferrer i el 1896 va anar entrar a l'Escola Municipal de Música de Barcelona, amb Antoni Nicolau i Carles Gumersind Vidiella, entre altres, amb qui estudià harmonia, composició, orgue, contrapunt, fuga i piano. Va fundar a Sabadell el Quintet Eslava i el 1889 va estrenar la seva primera producció lírica, El ball del carrer del Sol, al Teatre Euterpe. Es va dedicar aleshores al gènere de la sarsuela al Teatre Euterpe i a l'Olímpia.\nEl 1901 va cercar fortuna a Madrid i el 1903 a les Filipines, on va exercir de professor de piano i composició i de director d'orquestra, i hi va fundar l'Orfeó Català de Manila. El 1913 tornà a Sabadell i fou nomenat director de la Banda Municipal de Sabadell.\nEl fons documental de Josep Masllovet, amb prop d'un centenar de composicions originals, es custodia a l'Arxiu Històric de Sabadell.\nQuejas de un árabe, per a piano\nCrepuscle, veu i piano\nOració, veu i piano\nDolça Catalunya sardana\nEl pla de l'amor, sardana\nL'aparegut, per a orquestra\nAve verum, música relatada\nHimno a San Francisco Javier, música relatada\nMarcela (1900), música lírica\nEl chico de la portera (1900), música lírica\nLa tuna de Alcalà (1903), música lírica\nAnís del Taup, pasdoble dedicat a Josep Germà\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 Nomenclàtor. «Plaça de Josep Masllovet». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 21 març 2014].\n↑ «Josep Masllovet i Sanmiquel». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ 3,0 3,1 Aviñoa, Xosé. Història de la música catalana, valenciana i balear. Barcelona: Edicions 62, 2003, p. 62. ISBN 84-297-5329-X.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Josep_Masllovet_i_Sanmiquel&oldid=24790815»\nDarrera modificació: 4 set 2020 a les 08:43


CCOO - Universitats de Catalunya (UdC): Tranquil•litat investigadors? “Ni un investigador universitari sortirà del sistema” (Antoni Castellà, Secretari d'Universitats de la Generalitat)\nPublicat per CCOO Universitats a 1:01\nAnònim 23 de novembre de 2011, a les 6:53\nHi ha universitats catalanes on algun lector/a ja hagut de marxar fora del sistema universitari català, amb l'acreditació d'agregat a la mà, és clar!!\nRectificació declaracions de Toni Castellà: "Algun investigador ja ha sortit Ja estan sortint investigadors/es del sistema. Sobre la resta?? Ja en parlarem. Hem d'atraure talent de fora i si donem les places als lectors d'aqui no ho podrem fer. Per tant, tranquils. La Generalitat garanteix, amb el seu potent sistema universitari, l'empleabilitat d'aquests lectors/es fora de Catalunya. Que tal us sona un viatge a Australia???"\nAlbert corominas 23 de novembre de 2011, a les 11:46\nPodem estar tranquils després de les declaracions d'ahir del president de la Generalitat i dels detalls que avui es van difonent?\nNo sabem que el govern pot dir avui una cosa i l'endemà la contrària?\nNo sabem que volen desmantellar els serveis públics i fer-ne l'accés més car i més restrictiu?\nDavide 23 de novembre de 2011, a les 12:03\npero porque simplemente no se obliga a la jubilación a los 65 y punto? sinceramente, la elección entre la mejor generación de investigadores que hemos tenido nunca y señores y señoras de 65 que ya han cumplido y pueden retirarse con su pensión segura tiene una respuesta muy facíl.\nAnònim 23 de novembre de 2011, a les 15:12\nM'agradaria molt creure aquestes paraules, com a lectora acreditada que sóc i amb una pròrroga -que no necessitava i se'm va forçar a demanar- que finalitza en 10 mesos. No haurien ja de sortir les esperades peticions de places? Haurem de concursar, com a molt tard, al mes de juliol, si els contractes finalitzen al setembre i no volem passar-nos algun mes sense cobrar.\nAnònim 23 de novembre de 2011, a les 18:14\nÉs molt fàcil: cap investigador sortirà del sistema. El problema és què enten ell que és el sistema. Us asseguro que no és la pròpia universitat ni el grup en què estigui ara, si no aquell que ells considerin més convenient. Els centres de recerca de la Generalitat podrien ser un destí per aquells que demostrin la seva valúa. La resta de la universitat... a donar classes... això també ho ha declarat aquest senyor en alguna ocasió.\nAnònim 23 de novembre de 2011, a les 21:41\nA la Facultat d'Economia i Empresa de la UB s'ha informat als lectors que l'acreditació de contractat doctor de l'ANECA pot no ser suficient per garantir la plaça estable.\nAnònim 23 de novembre de 2011, a les 22:14\nMolt bonic, però què uns en dieu de les garenties per als falsos associats? Quants professors portem una bona pila d'anys treballant quasi tantes hores com els altres professors, fent plans docens i canviant cada any d'assignatures; fent investigació iescribint tesi i mans i mànigues perquè se'ns reconèguin altres mèrits; cobrant quatre duros, pagant autònoms i treballant amb altres feines de forma precària; quants d'aquests professors tenim alguna garentia de poder seguir treballant? Tenim alguna informaciò del que passarà amb nosaltres? Quins i quants de nosaltres hem de començar a pensar en buscar un altre ofici? Sota quin criteri s'licaran les estisores? Serem informats amb un cert temps d'anteleció? Sota quin criteri es començarà a tallar caps?\nXavier 24 de novembre de 2011, a les 10:32\n"que no hi haurà ni un, ni un, investigador que surti del sistema”? Segur? Doncs jo sóc investigador i ja m'han confirmat que el curs que ve no compten pas amb mi.\nRaul Castaño, CE-PDI-L UAB 24 de novembre de 2011, a les 11:47\nEn la UAB, los vicerrectores de economía y de personal académico han confirmado en la reunión que tuvimos el pasado viernes, que para todos los lectores acreditados convocarán concursos de acceso a titular, y así está recogido en el proyecto de presupuesto. A lo que no se comprometen es a hacer lo mismo con los investigadores Ramón y Cajal, y eso es algo que tendremos que conseguir.\nAnònim 25 de novembre de 2011, a les 8:46\nA veure si, d'una vegada per totes, la Universitat catalana li planta cara a els lladres que ens governen. Si us plau, no vagues "a la antigua usanza". Només serveixen per perdre més diners. Accions de Boikot. Proposo excel.lent general a les qualificacions.\nAnònim 27 de novembre de 2011, a les 22:37\nSabeu que a la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona existeixen 22 càrrecs de confiança?. Que sumen al voltant de 1.320.000 euros anuals de nómines ? Que alguns d'ells son llocs d'estructura, ocupats de manera il·legal perquè s'han d'ocupar per personal funcionari ? Que hi han sentències en aquest sentit, que indiquen que queden invalidats TOTS els actes administratius que signin ? Que la cap de Recursos Humans no té la titulació requerida per ocupar el lloc ?\nInvestigueu, investigueu. I per què no, envieu a inspecció de treball. Potser es posaria de manifest la gestió de la gerència...\nAnònim 12 de desembre de 2011, a les 12:21\nHem d'estar tranquils, ens diuen... Mentrestant però els balls de xifres semblen un joc de màgia cada cop més difícil d'entendre... No es prescindirà de ningú (clamen des de dalt) sempre que hi hagi "feina per fer" als respectius departaments. Mentrestant, les conegudes polítiques del "cost zero" van donant fruits i provoquen en certs ensenyaments haver d'oferir any darrera any estudis sense optativitat ni incentius... Poder-se'ls carregar és només qüestió d'asseure's i esperar una mort lenta, podant certes carreres perquè es converteixin en un esquifit bonsai... Ja tenim sobre la taula aleshores l'excusa perfecta per poder deixar d'estabilitzar professorat i per no renovar contractes!.


La Galeria Miguel Marcos es complau a convidar-vos l’exposició Tutto Brossa: equipatge de vida.\nEl 1997 va ser un any d’intensa activitat per a Joan Brossa, sobretot a Itàlia: va representar a Espanya en la XLVII Biennal de Venècia, va publicar els seus Poemes civils, i el poema Via Fregoli traduïts a l’italià per Isaia Mabellini, més conegut com a Sarenco.\nSarenco (1945-2017) havia introduït la poesia visual a Itàlia. Ell mateix, havia realitzat poemes visuals; però no només això: havia estat explorador, traductor, cineasta, fundador de revistes literàries i discogràfiques i, sobretot, en aquell moment, posseïa una galeria d’art dedicada a la difusió de la poesia visual, i de la publicació de llibres d’artista. Creia en una visió àmplia del concepte d’art, i aquesta apreciació tenia total correspondència amb un creador com Joan Brossa.\nSarenco va convidar Brossa a participar en una trobada de poetes a Verona, on també es portaria a terme una lectura dels seus poemes. Posteriorment, es va dur a la pràctica la publicació, i va elaborar el text introductori de Tutto Brossa, editat a Itàlia per Adriano Parise Ed., on s’inclou un escrit del crític italià Enrico Mascelloni.\nTutto Brossa: és un portafolis de poemes visuals presentat com una maleta de viatge d’estil retro, que imita les realitzades en cuir a principis de segle XX, amb reblons en els costats i cargols. En ambdues cares de la mateixa, hi ha la imatge de Brossa amb un barret de copa .\nAquesta maleta no només es planteja com a museu portable a la manera de la Boîte en valise de Marcel Duchamp, sinó que constitueix una experiència de vida; la seva visió del fet creatiu, des que, quan era nen, quedés enlluernat per les caixes dels jocs de màgia d’Agapito Borràs, impactat, també, en la seva joventut per les visions hipnagògiques, pel transformisme de Leopoldo Fregoli i per l’habilitat il·lusionista dels mags.\nLa maleta de Brossa i el seu contingut, es mostra més aviat com l’equipatge del mag ambulant que es desplega per aportar una visió sorprenent. És art amb joc, amb ironia, amb humor, amb expectativa, però també és reflexió, consciència crítica, i respecte cap a l’espectador. Es per aquest motiu que Enrico Mascelloni, en el seu text per al portafolis, ho va denominar: “un dels pocs veritables mags de la cultura visual contemporània”.\nAquesta exposició a la Galeria Miguel Marcos constitueix alhora, una continuació d’una relació de complicitat amb l’artista, iniciada el 1992, i que és impossible que s’acabés amb la seva mort al 1998. L’obra de Joan Brossa sempre qüestiona, interroga. Difondre la seva tasca artística i de pensament, ha estat una de les comeses més satisfactòries de la Galeria, al llarg dels anys.


> Motor & Classic>Cotxes i Vehicles de 4 rodes>Pre-guerra>Chevrolet Berlina Internacional AC\n1a Matrícula: 1929.\nTipus de canvi: Manual. Volant a la dreta.\nColor: Bordeus, tapisseria interior per partit.\nChevrolet Internacional Sèrie AC Sedan (entrenador) (1929)\nAC Internacional de Sèrie\nPhaeton , convertibles , sedan , coupe , roadster , Landaulet\nMotor de gasolina :\nChevrolet sèrie Nacional AB\nUniversal Chevrolet Sèrie d'ANUNCIS\nL' AC Internacional Sèrie de Chevrolet va ser un cotxe de la classe mitjana , que només en el model de 1929 Chevrolet com l'únic model i successor de la sèrie AB Nacional podria haver arribat. El vehicle va ser inaugurada el desembre de 1928, i va ser amb deu diferents cossos - i-sis-dos-porta i quatre-quatre-porta - disponible. Jo tenia el cotxe, en canvi, el predecessor de quatre cilindres, sobre el motor de sis cilindres en línia controlada (OHV). El motor amb 3179cm 3 desplaçament desenvolupat una potència de sortida de 46 CV (34 kW) a de 2.600 min -1. La potència del motor és dirigida a través d'una única tres velocitat manual de transmissió a les rodes del darrere, i sec. Les quatre rodes tenia fre mecànic, tambors de fre exterior de la banda de l'anvers i el revers.\nEls preus de venda van ser a nivell de la pre-predecessor Capitol i van des de 525, - 725, - US, - $. A causa de la baixa de preu que hi havia a la publicitat: "El sis cilindres per el preu d'un quatre cilindres". Després de 13 mesos i 1,328,605 vehicles led Universal Sèrie d'ANUNCIS Internacional.


CNET editor Dong Ngo mostra com es pot reemplaçar el disc dur del seu ordinador amb una unitat d'estat sòlid i ser significativament més feliços amb la seva vida.\nSi el seu nou finestres 10 equip triga molt temps a arrencar, això és probablement perquè s'executa en un disc dur normal. Aquest és també el cas de la majoria dels equips més antics. Sap vostè que la substitució d'aquest disc dur amb una unitat d'estat sòlid (SSD) farà que la màquina funcioni molt més ràpid? És cert, un ordinador 5 anys d'edat, amb una botes de SSD molt més ràpid que fins i tot un nou equip de perforació en funcionament en un disc dur normal. La bona notícia és que el canvi de les unitats és bastant fàcil de fer i no massa car, Gràcies al fet que els SSD són ara molt més assequibles del que eren fa uns anys.\n(Un SSD estàndard s'assembla a una tradicional disc dur portàtil de 2,5 polzades, però és molt més ràpid. Podeu trobar més informació sobre les diferències entre els discos durs i SSD tradicionals aquí.)\nEn aquest post, Vaig a caminar a través de la forma de substituir el disc dur intern d'un ordinador Windows amb un SSD, mantenint el programari, dades i la configuració exactament els mateixos. L'ordinador ha d'estar en execució en Windows 7, 8 o 10. Les versions anteriors de Windows no suporten molt bé els SSD. Els passos en aquest article es fan amb Windows 10, que es ha d'actualitzar a aviat, ja que l'oferta d'actualització gratuït ha acabat juliol 29. Els usuaris de Mac han de retirar aquesta guia.\nAmb un nou Samsung SSD, aquest vell ordinador portàtil Dell aviat serà molt més ràpid del que ha estat mai.Dong Ngo / CNET\ndirecció general: El procés de substitució consisteix bàsicament en la clonació contingut de la totalitat del disc dur existent a un SSD, després prendre físicament el disc dur de l'ordinador i posar el SSD en el seu lloc. És un procés similar per a ordinadors de taula i portàtils tot i que és molt més fàcil treballar amb un ordinador de sobretaula, Gràcies al seu xassís més gran.\nDepenent de la quantitat de dades que té en el disc dur principal de l'ordinador, aquest projecte es durà a partir d' 20 minuts a un parell d'hores. No haurà d'estar involucrats activament la major part d'aquest temps, malgrat això.\nHi ha algunes coses que vostè necessita per a aquest treball.\nPrimer, Òbviament va a necessita un SSD. Encara que no tots els SSD són iguals, tots els SSD són molt més ràpid que qualsevol disc dur normal que les diferències entre els mateixos els SSD són insignificants a algú en passar d'un disc dur. Dit això, vostè ha d'aconseguir una unitat que ofereix la major capacitat per menys diners. Per trobar ràpidament les millors opcions, fes un cop d'ull al meu actual llista dels millors discos SSD.\nUna cosa important a tenir en compte: assegurar-se obtenir un SSD amb una capacitat més gran que la quantitat total de dades que té actualment al disc dur que està reemplaçant. Això significa, per exemple, si la capacitat del disc dur principal de l'ordinador és d'1 TB, però que ha estat en ús fins al voltant de 200 GB, a continuació, només té un disc SSD de 240 GB que és. Mai està de més tenir una gran SSD de la mateixa o fins i tot major capacitat que el disc dur existent, encara que, si s'ho pot permetre.\nLa segona cosa que necessita és un programari de clonació. Hi ha molts d'ells en el mercat i la majoria d'ells funcionen bé (algunes unitats SSD vénen amb aquest programari instal·lat) però el meu favorit per al treball és la versió gratuïta de Macrium Reflect. Aquest programari et permet clonar la unitat existent a un de nou sense ni tan sols reiniciar l'equip. També és compatible amb tots els tipus de formats de disc dur.\nLa tercera cosa que necessita és un adaptador USB a SATA. Aquests adaptadors es poden trobar línia per al voltant $15 o així. Si vostè té una Seagate GoFlex disc dur extern (1 portàtil o escriptori versió), pot utilitzar la part de l'adaptador de la unitat per al treball. Recordeu que per a un escriptori, com una opció, pot saltar aquest adaptador i instal·lar el SSD com a unitat interna secundària per al procés de clonació, que funciona molt més ràpid que la connexió a través d'USB.\nI finalment, que necessita un petit tornavís. Tria el que treballa amb els cargols en el seu ordinador. En general, un petit Phillips estàndard d'un farà.\nAquest pas només és necessari si voleu utilitzar una mà-em-down SSD (un que ha estat formatada abans) per reemplaçar el disc dur existent en un ordinador. Si utilitzeu un nou SSD, pot ometre aquest pas i passar directament al procés de clonació.\nHi ha dos tipus de formats d'unitat, incloent registre d'inici mestre (MBR), que s'utilitza a Windows 7 i anteriors, i la taula de particions GUID (GPT), adoptada per Windows 8 i més tard. (Recordeu que Windows 8 i Windows 10 treballar amb MBR, també.) Si voleu utilitzar un SSD de pre-usat per al seu equip, que necessita per fer el seu primer format de la unitat escrigui el mateix que el de la unitat de disc dur existent, abans del procés de clonació. Sinó, el sistema no s'inicia al final.\nL'actualització del disc dur d'un ordinador relativament nova, un que ve amb Windows 8 o 10 instal·lat en fàbrica, és molt probable que s'utilitza GPT.Dong Ngo / CNET\nÉs bastant fàcil d'esbrinar si el disc dur existent del seu equip utilitza GPT o MBR. Heus aquí com.\n1. executar el indicatiu de. (Cercar al menú d'inici. en Windows 8, tipus que s'acaba cmd directament a la interfície Metro d'inici).\n2. A la finestra d'ordres, escriure diskpart premeu Intro. (Respondre afirmativament a la pregunta de l'usuari Control de comptes si se li demana.)\n3. En el símbol de diskpart, escriure list disk premeu Intro.\nVeureu una llista d'unitats actualment instal·lat en el sistema. Si una unitat és a la llista amb un asterisc (*) sota la columna de l'GPT, llavors és l'ús de GPT. D'una altra manera, es tracta d'una unitat MBR.\nÉs fàcil convertir un cotxe de MBR a GPT i viceversa.Captura de Dong Ngo / CNET\nI aquí és com assegurar-se que el SSD té el mateix tipus de format de la unitat:\n1. executar el indicatiu de.\n2. A la finestra d'ordres, escriure diskmgmt premeu Intro. Això obrirà l'Administració de discos.\n3. A la finestra Administració de discos, trobar el SSD que es mostra com a disc 1 (o disc 2 etc.. depenent de la quantitat d'unitats que té a la màquina.) Feu clic dret a l'SSD a continuació, seleccioneu “Convertir GPT” (si s'utilitza actualment MBR), o “Convertir MBR” (si és actualment utilitza GPT.) Només assegureu-vos que comparteix el mateix tipus de format de la unitat com el disc dur existent.\nB. La clonació de la unitat\nAra que té tot el que necessita, anem a iniciar el procés. Connecteu el SSD a un port USB de l'ordinador amb el cable USB a SATA.\n(Recordeu que els passos que s'indiquen a continuació són per Macrium Reflect. Amb altres versions o un altre programari de clonació, els passos seran lleugerament diferents, així que seguiu les instruccions del programari, però hauria de ser bastant fàcil d'entendre. La idea és que clonar el disc dur existent en el SSD, conservant tots els paràmetres.)\nMacrium Reflect permet la clonació d'una unitat sense haver d'incloure totes les particions de la unitat d'origen.Captura de Dong Ngo / CNET\n1. Descarregar i instal·lar Macrium refelct gratuït.\n2. Una vegada que la instal·lació es realitza, feu doble clic a la icona Reflectir a l'escriptori de l'ordinador.\n3. Sota la gràfica de l'ordinador existent, fer clic a Clonar aquest disc… Això obrirà la finestra Clone.\n4. A la finestra Clone, fer clic a Seleccioneu un disc per clonar… a continuació, triar el SSD, que està connectat a l'ordinador mitjançant un port USB.\nnota extra: Aquí es pot comprovar per assegurar-se que les dues unitats comparteixen el mateix tipus de format de la unitat (GPT o MBR.) també, si el disc dur existent té molts petits envans i s'utilitza un SSD que és de menor capacitat, vostè podria trobar-se amb un error dient que no totes les particions poden cabre en el SSD. En aquest cas, pot desmarcar les particions en el dret de la partició principal, que sempre contindrà (C:) en el seu nom. Aquesta és la partició que conté el sistema operatiu.\n5. Feu clic a Següent i seguiu amb la resta de l'assistent per iniciar el procés de clonació. Després d'això, seure i esperar que el procés de clonació per completar.\nCerts ordinadors portàtils fan que sigui molt fàcil de reemplaçar la seva unitat interna.Dong Ngo / CNET\nC. Substitueix el disc dur amb el SSD\nAquest últim pas consisteix a extreure el disc dur existent. La majoria dels ordinadors portàtils fan que sigui fàcil per tu per fer això posant el compartiment per a unitats de disc per la vora de l'ordinador i el que és pel que pot fer-ho després de desfer alguns cargols a la part inferior. De vegades els discos durs es col·loquen sota de la bateria.\nEn general és més fàcil amb els escriptoris, on els discos durs (3.5-versions polzades) És fàcil identificar una vegada que s'obre la coberta del xassís. Vostè ha de consultar el manual de l'usuari o d'Internet sobre com extreure el disc dur del seu ordinador. Recordeu que per a equips de sobretaula, algunes unitats SSD vénen amb un adaptador de badia de disc dur de 3,5 polzades per fer-los encaixar fàcilment a l'ordinador. malgrat això, si el seu SSD no ho fa, vostè pot aconseguir lluny amb el cessament de la SSD penjant dins de l'ordinador. Atès que els SSD no tenen parts mòbils i un ordinador de sobretaula és generalment estacionària, no hi ha pràcticament cap dany en deixar un SSD solt dins del xassís.\nUna vegada que el vell disc dur s'ha extret, vostè voldrà invertir el procés amb el SSD. Assegureu-vos que utilitza tots els cargols en instal·lar el SSD. En la meva experiència, si vostè té un cargol o dos de sobres, que has fet alguna cosa malament.\nara, una vegada que el SSD s'ha instal·lat, mantenir el disc dur en un lloc segur com una còpia de seguretat permanent. O també es pot utilitzar amb l'adaptador USB a SATA com una unitat de còpia de seguretat en curs. Per a un escriptori, en realitat es pot utilitzar el vell disc dur com unitat secundària si hi ha un lloc per a ell a l'interior del xassís de l'equip.\nVostè voldrà reiniciar l'equip diverses vegades perquè el sistema operatiu pot acostumar-se a la nova SSD. No es preocupi, l'equip prendrà un temps molt curt per arrencar ara.\ncategories: Tech, tutorialsper web abril 21, 2018\nanteriorpublicació anterior:Com reparar el màxim de càrrega i memòria php qüestions límit en WordPress?Pròximsegüent post:restaurant Cafe – Tema per a restaurants i cafeteries


Xarrada informativa per a realitzar compostatge casolà – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nXarrada informativa per a realitzar…\nHui dimecres, 15 de juliol, el Club Social de Mas Camarena acollirà una xarrada informativa per a la ciutadania en la qual el Departament de Comunicació del Consorci València Interior explicarà tot el necessari per a començar a realitzar compostatge casolà.\nAquesta tindrà lloc a partir de les 19.00 hores.\nDesprés de la xarrada, aquelles ciutadanes i ciutadans que estiguen interessats podran optar a una de les composteres que entregarà el Consorci València Interior. Les persones interessades hauran d’emplenar un full d’inscripció i enviar-lo a l’adreça de correu electrònic medioambiente@betera.es: cartelCompostaje_Cast_Form.\nAquesta acció forma part de les actuacions que s’estan duen a terme per a la millora del sistema de gestió de residus, buscant solucions que reduïsquen l’impacte ambiental i al seu torn donen suport a l’economia circular.


Brigadistes de Martí-Rueda Jordi 978-84-16855-62-9\nA Fanny Schoonheyt li deien la dona més valenta de Barcelona. Felicia Browne va decidir que havia arribat lhora de deixar els pinzells i agafar un fusell. Els germans Nielsen es v... Más información\nDónde encontrar "Brigadistes"\nSinopsis de: "Brigadistes"\nA Fanny Schoonheyt li deien la dona més valenta de Barcelona. Felicia Browne va decidir que havia arribat lhora de deixar els pinzells i agafar un fusell. Els germans Nielsen es van enfilar a tres bicicletes i van pedalar des de Copenhaguen fins al Pirineu. En un vagó de tren ple de soldats, a la infermera Penny Phelps lamoïnava la bota de vi que sacostava, de mà en mà i de boca en boca. Durant la Guerra Civil va passar una cosa extraordinària. Milers dhomes i dones darreu del món van deixar família, feina i un món en pau per creuar la frontera i combatre el feixisme a la península Ibèrica. Mai en la història shavia vist un gest de solidaritat com aquest, i mai sha tornat a veure. Brigadistes hi posa noms i mirades, amb seixanta relats i seixanta fotografies.\nMás títulos de Martí-Rueda Jordi