El territori de Letònia és alliberat dels gels de l'última glaciació cap al 14000 aC, però no és fins al 9000 aC que penetren els primers grups humans al seu territori. Cap al 5000 aC la regió és colonitzada per grups humans parlants de llengües ugrofineses que són els avantpassats dels finlandesos, estonians i livonians. Una segona onada de població d'origen indoeuropeu els succeeix cap a 3000 aC i es barreja amb les poblacions ja instal·lades o les rebutja cap al nord sense que se sàpiga si van néixer conflictes arran d'aquesta confrontació. Aquests protobàltics, que s'instal·len sobre el territori que correspon a Prússia, Lituània i Letònia viuen en principi de la pesca, de la caça i de la recol·lecció, i després s'assenten i es fan agricultors. El mode de cultura és primitiu, ja que no utilitzen eines de metall abans de la fi de l'era precristiana. Els romans coneixen indirectament aquestes regions, ja que importen l'ambre, una resina fòssil molt preuada a Roma que abunda sobre la costa del mar Bàltic i el trànsit de la qual passa per la ruta de l'ambre. Al seu llibre De origine ac situ Germanorum, l'autor romà Tàcit parla dels aesti que cultiven el blat amb paciència, que excaven el mar i recullen l'ambre. Aquests aesti són sense cap dubte els protobàltics.\nEls curonians, anomenats també els víkings bàltics sobre la base del seu estil de vida més guerrer que els porta a cometre pillatges i furts, sobretot a Curlàndia\nAlbert von Buxhoeveden, que comanda una flota de 23 vaixells, arriba a les costes livonianes el 1200. Pren com a ostatge els fills dels caps livonians. El 1201 funda Riga, a la confluència del Daugava amb el Ridzen. Per tal de prosseguir la croada, Albert necessitava una força militar permanent (fins aleshores els croats arribaven a la primavera i se n'anaven a la tardor). Fa crear pel seu adjunt Teodoric amb l'acord del papa, l'orde de la Fraternitat de la milícia de Crist, els membres de la qual són anomenats Germans Livonians de l'Espasa, es comprometen a fer triomfar la fe cristiana en terra pagana. Els cavallers que han fet vot de castedat i de pobresa administren les terres que conquereixen i perceben l'impost de l'Església. Albert utilitza hàbilment les divisions entre les diferents tribus bàltiques per a la seva conquesta. S'ajunta amb el cap livonià Kaupo, convertit a la fe cristiana, gràcies al qual pot conquerir el territori livonià (1209) enmig del qual s'implanta la fortalesa de Wenden, que es convertirà en el punt de partida de la conquesta de Livònia. Ataca llavors els latgalians i els selonis que viuen més amunt sobre el Daugava. S'ajunta amb un cap latgalià, Talivaldis, per reduir els aesti, que constitueixen l'última amenaça per a la ruta comercial que porta a Pskov. Consolida llavors la seva posició sobre la riba esquerra del Daugava. En la seva empresa de conquesta xoca amb els principats russos, en particular al príncep de la ciutat russa de Polotsk, que intenta controlar els canals de comunicació cap a l'oest. El príncep de Polotsk renuncia a les seves reivindicacions sobre la regió. Les tribus intenten treure's del damunt el jou alemany. El 1210 els curonians, els lituans i els livonians ataquen Riga. La conquesta de Curlàndia no s'acaba fins al 1230. Les ciutats hanseàtiques financen aquestes expedicions que permeten fer fructificar els seus intercanvis amb les ciutats russes. Felip de Suàbia li confereix el 1207 el títol de príncep del Sacre Imperi Germànic. Pot designar bisbes. A la mort d'Albert, el conjunt del territori letó va passar a ser controlat pels alemanys.\nLa confederació livonianaModifica\nConstitució d'una casta feudalModifica\nLa degradació de la condició camperolaModifica\nEl ducat de Curlàndia i Semigàlia (1561-1795)Modifica\nDesprés de la guerra suec-polonesa (1620- 1629), la victoriosa Suècia s'annexiona en 1621 Livònia i Estònia (Livònia Sueca) i ocupa Semitau. La resta de Livònia torna a Polònia sota el nom d'Inflanty. Jacob Kettler és escollit duc en 1642, regnarà fins al 1681. El seu regnat correspon a la primera edat d'or del ducat (que té 200.000 habitants en aquell temps). El nou duc que ha estat en part criat fora del ducat està molt influenciat per la cultura occidental; s'envolta per governar de consellers estrangers i de curlandesos que han viatjat a l'estranger. Prossegueix l'obre del seu oncle Frederic en la metal·lúrgia, la construcció naval i la producció de pólvora. Estableix relacions comercials amb els seus veïns, però també la Gran Bretanya, França, els Països Baixos, Portugal... És durant aquest període que Curlàndia (Jacob Kettler està també molt interessat pel comerç) s'aprofita de l'habilitat secular dels pagesos curlandesos com a marins (l'objectiu inicial que és de millorar la condició d'aquests últims) desenvolupa els ports de Windau i Liepāja i funda colònies a Tobago a les Antilles en 1652, i a l'Illa James a l'altura de Gàmbia a l'Àfrica en 1651. El ducat s'enriqueix gràcies a la seva flota i les seves colònies; el duc és un dels més importants comerciants de la seva època. Aquesta colonització dóna una imatge internacional al petit ducat i il·lustra el cas d'una petita nació que intenta aconseguir una part al comerç transoceànic, vedat de caça de les grans potències. Per assegurar la seva tranquil·litat, el duc Jacob multiplica les representacions diplomàtiques a les ciutats comercials, com ara Estocolm, Dantzig, Berlín, Hamburg, Amsterdam, La Haia i els tractats amb les grans potències, de les quals el més notable és el tractat de neutralitat, signat en 1654 amb el Lord Protector d'Anglaterra, Oliver Cromwell. La bandera curlandesa, un cranc negre sobre fons vermell, esdevé ràpidament coneguda al món de la marina mercant.\nTanmateix, aquest èxit és enterbolit per les guerres que destrossen el vell continent. Polònia i Suècia s'esquincen de nou. Aquesta última envaeix el ducat i l'ocupa, el duc Jacob és retingut pres de 1658 al 7 de juliol de 1660 (tractat de pau d'Oliva, prop de Dantzig). Les dues colònies foren destrossades i ocupades pels Països Baixos, que destruïren els assentaments i les manufactures. Amb la pau retorna Tobago al ducat que la conservarà fins al 1689. El ducat intenta reconstruir la seva flota i les seves manufactures, però no aconseguirà trobar la seva prosperitat dels anys 1650-1660. El duc Jacob mor en 1682 i el seu fill Friedrich Casimir Kettler, li succeeix amb el nom de Frederic II. Si bé el ducat brilla encara pel seu fast, però menys pel seu poder, el duc se sent poc interessat pels afers d'Estat, i més per les festes que dóna per ell mateix. Gasta sense comptar els diners del ducat, acumulats pel seu pare, i s'ha de decidir finalment, per eixugar els seus deutes, a cedir Tobago als britànics el 1689. Aquesta debilitació permet a Polònia immisquir-se en la política interior del ducat, però també a la Rússia de Pere el Gran que busca una sortida marítima per l'occident. La primera Bíblia traduïda a letó pel Pastor Glück, editada gràcies a l'ajuda de la corona sueca, data de 1689.\nEl país letó en l'Imperi Rus (1710-1917)Modifica\nEl poder de la noblesa germano-bàltica confirmatModifica\nAl començament dels anys 1700 un moviment pietista fundat a Bohèmia pel comte Nikolaus Ludwig von Zinzendorf, la predicació dels Germans moravis, s'implanta als països bàltics. Aquest moviment religiós procedent del luteranisme posa l'accent sobre l'aprofundiment de l'espiritualitat personal. Escampa encara més fàcilment atès l'Imperi Rus es desinteressa de les creences religioses dels seus súbdits no ortodoxos i que la jerarquia religiosa luterana no s'ha assabentat de la desaparició de la seva tutela sueca. Entre 1710 i 1740 el moviment pietista pren el control del conjunt de les parròquies religioses del nord de Letònia. El pietisme imposa la lectura de la Bíblia almenys una vegada anualment. Aquesta nova pràctica requereix doncs l'aprenentatge de la lectura per part dels parroquians. Per pal·liar l'absència de sistema d'ensenyament del letó, l'aprenentatge d'aquest es fa a casa sota la conducta de pares instruïts. Aquest sistema dóna resultats destacables. El 1743 la dieta de Livónia prohibeix la predicació moràvia que amenaça pel seu igualitarisme l'ordre establert. La prohibició és aixecada el 1764 però entretant el moviment religiós, pres de dissensions internes, es debilita. Tanmateix la influència del seu ensenyament persisteix com l'igualitarisme que permetrà la implantació ràpida de les idees democràtiques, el puritanisme així com el costum de cantar en corals.\nL'abolició del servatge i les mutacions agrícoles (1819-1861)Modifica\nEl despertar nacional letó al segle xixModifica\nLa industrialització del segle xixModifica\nEl naixement de l'Imperi Alemany el 1871, amb el seu nacionalisme agressiu, contribueix a modificar la visió que tenen els dirigents russos sobre els Estats bàltics. Els germano-bàltics no són insensibles al naixement d'una nació alemanya moderna i forta. D'altra banda, la revolta poloneso-lituana de 1863 té com a conseqüència una recuperació de la desconfiança d'Alexandre II de Rússia enfront dels pobles situats als marges occidentals de l'Imperi Rus. El corrent de pensament panslavista, resposta al pangermanisme alemany, es desenvolupa a Rússia: al si de l'imperi, alguns desitgen reforçar la identitat russa de les regions poblades de no russos. Però aquesta ideologia, que predica el naixement d'un Estat Nació rus és poc compatible amb el fet que els russos no representen més que un 43% de la població de l'imperi (el 1897) i té, per això, poca influència sobre la política dels dirigents russos. Tanmateix, de resultes de l'assassinat d'Alexandre II el 1881, que marca una aturada en el període de reformes, Alexandre III de Rússia adopta en part les tesis dels panslavistes. Es nega a reconduir els privilegis dels germano-bàltics i dóna com a instrucció als nous governadors províncies bàltiques de reforçar la presència de l'Estat rus. El rus esdevé la llengua de l'administració i de la justícia. Els funcionaris russòfons reemplacen els germanòfons. El poder fomenta les conversions a la religió ortodoxa i fa construir esglésies ortodoxes. Les escoles primàries passen el 1885 sota l'autoritat del ministeri de l'Educació. El rus esdevé progressivament la llengua obligatòria al conjunt dels estudis universitaris escolars. Professors russòfons reemplacen els mestres d'escola que no dominen prou el rus per ensenyar en aquesta llengua. A la universitat de Tartu (la ciutat és rebatejada Iouriev el seu nom rus d'origen), la majoria dels professors, germanòfons, és reemplaçada per russòfons. Els germano-bàltics són pràcticament exclosos de tots els llocs on ocupaven una posició dominant des de feia segles.\nLa Revolució russa i la presa de poder per part dels bolxevicsModifica\nL'ocupació alemanya d'Estònia dura nou mesos, fins a la derrota de l'Imperi alemany el novembre de 1918. Els germano-bàltics reprenen el poder de la regió sota la tutela de les autoritats militars alemanyes. Els nous dirigents germanòfons creen l'abril un Consell nacional (Landesrat) que representa les tres províncies bàltiques i que està compost per 35 representants germano-bàltics (per a les 3 regions) i per representants escollits a les comunitats bàltiques col·locats sota estreta vigilància. L'assemblea proposa a l'emperador Guillem II de Prússia la separació amb Rússia de Livònia i d'Estònia i de crear un gran ducat bàltic (baltikum). El poder alemany que ha pres altres compromisos en el marc del tractat de pau amb Rússia i qui té una confiança limitada en els dirigents locals no dóna el seu acord fins al setembre : la creació del Baltikum és proclamada el novembre, al mateix moment que l'Imperi alemany s'esfondra sota la pressió dels exèrcits aliats sobre el front oest.\nLa guerra d'independència de Letònia (1918-1920)Modifica\nLa derrota alemanya i l'armistici que li segueix l'11 de novembre de 1918 modifiquen completament el context. Els partits democràtics letons es reuneixen el 17 de novembre a Riga, sempre ocupada per les tropes alemanyes, i afirmen que el comitè és l'únic poder legal a Letònia fins a l'elecció d'una assemblea constituent. Kārlis Ulmanis, de la Unió camperola, és escollit cap del govern; el 18 de novembre l'assemblea declara solemnement la independència de Latvija (nom que els letons donen al seu país) en el que és avui la sala del teatre nacional. No obstant això el govern bolxevic immediatament a la derrota alemanyes : els tiradors letons reunits a la causa bolchévique penetren en territori letó : les tropes alemanyes que, segons els termes de l'armistici, deuen de manera temporal mantenir l'ordre, són afectades per la propaganda bolchévique : cedeixen el terreny sense resistir i abandonant el seu armament. La nova república letona no té cap tropa a oposar. Els tiradors letons ocupen ràpidament la Latgale i la Livonie. Els bolxevics proclamen el 17 de desembre de 1918 la República Soviètica Socialista de Letònia sota la presidència de Pēteris Stučka. Aquest instal·la el seu govern a Valka, i després a Riga, quan aquesta és presa pels bolxevics el 3 de gener de 1919. Stučka féu adoptar el 15 de gener de 1919, una constitució calcada de la de la Rússia bolxevic, es proclama President i Primer Ministre, i instaura règim dictatorial : els opositors i els enemics de classe són foragitats i en certs casos exterminats, les empreses i les explotacions agrícoles nacionalitzades comporten una forta desorganització i una fam a Riga que té com a conseqüència la mort de diversos milers d'habitants.\nEl govern d'Ulmanis que s'havia refugiat a Libau, últim enclavament a ser ocupat pels bolxevics, no disposa a començaments d gener que de 300 homes a oposar a les tropes bolchéviques. Decideix, contra l'opinió d'una part del consell nacional, apel·lar als alemanys prometent la nacionalitat letona i terres als voluntaris. Aquests són nombrosos i reforçats per unitats de l'exèrcit alemany en fracàs formen la Divisó de Ferro els efectius de la qual atenyen els 10.000 homes. El general alemany Rüdiger von der Goltz es posa al capdavant i expulsa les tropes bolxevics de Curlàndia i Semigàlia, mentre que un batalló letó de 1.600 homes, que havia estat fins aleshores aïllat del govern provisional per l'avanç de l'Exèrcit Roig, féu retrocedir aquest al nord del Daugavà amb l'ajuda de les tropes estonianes amb les quals s'havia acordat una aliança. Però Rüdiger von der Goltz i els barons germano-bàltics, recolzats sotamà pel nou govern alemany decideixen d'eliminar el govern provisional letó i estableixen un govern titella dirigit pel pastor Andrievs Niedra. El govern Ulmanis ha de cercar refugi als vaixells de la coalició aliada que organitzen el bloqueig de Libau. La Divisió de Ferro torna a l'ofensiva i ràpidament aconsegueix avantatge sobre les tropes bolxevics, desorganitzades i mal entrenades. El 23 d'abril de 1919, les tropes alemanyes prenen Riga, on massacren totes les persones sospitoses de ser simpatitzants bolxevics i fan 4.000 morts, en represàlies de massacres perpetrades pels rojos sobre nombrosos súbdits alemanys abans de la seva fugida. Stučka fuig i es refugiarà a Rússia.\nLa República de Letònia (1918-1940)Modifica\nLa implantació de les institucionsModifica\nLa reforma agràriaModifica\nLa societat letonaModifica\nLa primera ocupació soviètica (1940-1941)Modifica\nL'ocupació alemanya (1941-1945)Modifica\nLa Letònia soviètica (1945-1991)Modifica\nEl temps de la repressióModifica\nL'arribada del nou règimModifica\nEl 1992, Letònia es converteix en membre de l'FMI i 1994, s'adhereix a l'Associació per a la Pau de l'OTAN, així com a un acord de lliure canvi amb la Unió Europea. El 10 de desembre de 1999, Letònia comença negociacions d'adhesió a la Unió Europea, que s'acaben el 13 de desembre de 2002. El 16 d'abril de 2003, Letònia signa el Tractat d'Adhesió a la Unió. El 20 de juny de 2003, Vīķe-Freiberga és escollida de nou presidenta de Letònia. El 20 de setembre de 2003, els letons aproven l'adhesió a la Unió Europea per referèndum amb un 67% amb una participació del 72,5%. El 2 d'abril de 2004, Letònia s'adhereix a l'OTAN i el 1r de maig del 2004, Letònia arriba a la Unió Europea. El 31 de maig de 2007, el parlament escull Valdis Zatlers, president de la república, per succeir a Vīķe-Freiberga. El 21 de desembre de 2007, Letònia entra en l'Espai Schengen.\nLa gestió de la «minoria» russòfonaModifica\n↑ . Aquest dia és d'ara endavant anomenat en honor d'un guerrer llegendari letó, Lāčplēsis (el que mata l'ós)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Història_de_Letònia&oldid=27550176»


Societat Catalana de Geografia : miscel·lània : De geografies feministes i interseccionalitat : 2\n<<< retrocedir de les estructures de poder i el paper central que juga l’espai situat, el lloc, com a part constituent d’aquestes dinàmiques; es va contextualitzar el desenvolupament de la teoria interseccional i es van relacionar els desenvolupaments teòrics de la interseccionalitat amb el concepte d’espai. A continuació, les participants a la taula rodona van debatre sobre la posada en pràctica de la interseccionalitat a l’hora de fer recerca i treball de camp; van assenyalar com la geografia feminista ha incorporat el concepte d’interseccionalitat en la seva recerca (encara que a vegades de manera poc visible) i van mostrar el potencial de la geografia feminista a l’hora d’incorporar l’enfocament interseccional en el desenvolupament del coneixement de l’espai i de les relacions socials.\nPer a finalitzar la conferència de manera simpàtica, però molt enriquidora, es va fer una passejada pel centre de la ciutat de Barcelona. Els geògrafs Toni Luna i Rosa Cerarols, de la Universitat Pompeu Fabra, van guiar al grup pel Raval, el Barri Gòtic i Santa Caterina, fent èmfasi en els espais de les dones i les activitats que feien a la ciutat des de l’època romana fins a la revolució industrial.\nLa conferència celebrada a la UAB va permetre celebrar també la reunió de la Comissió de Geografia i Gènere de la IGU, oberta a tots els participants. Al voltant de 25 persones van participar en aquesta trobada, on la presidenta d’aquesta Comissió, la geògrafa Shirlena Huang, de la Universitat Nacional de Singapur, va presentar el grup Young and Emerging Scholars (YES!), una iniciativa per crear una xarxa de col·laboració i guiatge de geògrafes joves feministes a l’inici de la seva carrera. La plataforma YES! està organitzada col·lectivament per Kamalini Ramdas, de la Universitat Nacional de Singapur, Milena Janiec, de la Universitat del Sud de Florida i Caroline Faria, de la Universitat de Texas.\nEl Comitè organitzador de la Conferència Internacional Feminist Geographies and Intersectionality de la UAB vol expressar la seva més sincera gratitud a totes les participants per les seves estimulants presentacions i pels rics debats generats en totes les sessions. [Mireia Baylina, Maria Dolors Garcia Ramon, Aina Gomà, Anna Ortiz i Maria Prats (comitè organitzador); Bellaterra, 22 de setembre de 2016]\nFotografies cedides pels organitzadors de la Conferència.\nBaylina Ferré, Mireia et al (2016): "Geografies feministes i interseccionalitat, resum de la Conferència Internacional (14-16 de juliol) celebrada amb el suport de la SCG". Obrador Obert. El butlletí digital de la SCG, http://scg.iec.cat/Scg9/Scg92/S91961.htm


Inici > Els gestors alerten d’una possible aturada de la recollida selectiva\nDj., 18/04/2019 - 01:00\nEls canvis al mercat internacional del reciclatge poden portar a l’aturada de la recollida selectiva al Principat. Aquest és l’avís que l’Associació de Gestors de Residus d’Andorra (Agreda) va traslladar al Govern a inicis d’any. El fet és que la Xina, principal importador de brossa del món, va prohibir el 2018 l’entrada de qualsevol tipus de residu de paper, plàstic o metall, i això ha provocat inseguretat en les exportacions de cartró recuperat, l’acumulació d’estocs a Europa i un descens del preu.\nSegons les dades facilitades per l’Agreda, des del febrer del 2018 el cost del triatge, emmagatzematge i exportació del cartró per a la seva valorització no cobreix les despeses de manipulació. A Espanya, el preu mitjà de la tona era de 97,60 euros l’any 2016, va créixer a 98,80 euros el 2017, i va acabar caient fins als 43,10 euros l’any passat. Aquesta evolució suposa una reducció del preu del 43,62% entre el 2017 i el 2018. És per això que el sector tem que, davant d’aquest context, els recuperadors dels països veïns deixin d’acceptar el paper i el cartró provinent d’un país tercer com és Andorra. Això suposaria l’aturada de la recollida selectiva al país. Cal tenir present que el 99% d’aquest residu s’exporta a Espanya. L’Agreda remarca que la situació actual és preocupant (i assenyala que durant el 2018, a França i Anglaterra, algunes partides de cartró recuperat es van incinerar o van anar a parar als abocadors) però vaticina que encara empitjorarà més a partir del 2020.\nEl gerent de l’entitat, Víctor Filloy, va explicar que aquest és un problema que es va traslladar al Govern a inicis d’any i que es va tornar a tractar en la darrera reunió de la comissió de coordinació i desenvolupament del Pla Nacional de Residus. Insisteix que el bloqueig de la recollida selectiva no es produirà en breu però indica que cal trobar fórmules per afrontar el tancament de l’exportació del paper i el cartró i en un futur també del plàstic. Filloy va exposar que una de les sortides serà l’adopció de polítiques d’economia circular. D’aquesta manera, es deixarà de banda la idea de donar una segona vida al residu per passar a elaborar productes que ja estiguin dissenyats per a aquesta segona vida o perquè no esdevinguin un residu.\nA Andorra, són els comuns els que adjudiquen a una empresa privada la recollida selectiva. Aquesta s’encarrega de separar cada residu per la seva tipologia i d’exportar-los. Pràcticament la totalitat es traslladen a Espanya. Un cop allà, però, bona part de la brossa no acaba a les plantes de reciclatge sinó que es premsa en grans paquets i es ven a països de l’Àfrica i l’Àsia.\nMés barat exportar la brossa que reciclar-la\nTot i que la Unió Europea es va fixar reciclar el 50% dels residus de cara al 2020, és més barat exportar-los a d’altres països que invertir en la infraestructura necessària, sobretot si es té en compte que aquests a més paguen per la brossa. Entre els països receptors (tots ells amb normatives ambientals més laxes que les europees) hi ha la Xina, que va importar el 2016 un total de 7,4 milions de tones de plàstic, el que suposa el 50% del mercat internacional. També va rebre 28 milions de tones de paper i 5,8 milions de metall.\nGran part d’aquests materials, però, eren de mala qualitat o estaven mal classificats, i això feia que acabessin en abocadors o cremats. És per aquest motiu que l’any passat, el país asiàtic va decidir limitar aquestes importacions.\nA banda d’aquest comerç, un volum important de brossa dels països desenvolupats s’exporta de forma il·legal. Així, encara que a Europa està prohibit exportar residus perillosos com ara aparells elèctrics o electrònics a països que no pertanyen a l’OCDE, s’eludeix aquesta normativa venent els productes com a material de segona mà o com a donacions. En realitat, però, aquests residus tenen com a destí el seu desballestament, una tasca que sovint està realitzada per infants que extreuen petites peces de metall per revendre-les.\nDavant del tancament de la Xina a la brossa estrangera, Europa està buscant nous mercats, com l’Índia, Nigèria o Tailàndia.\nURL d'origen: https://www.bondia.ad/societat/els-gestors-alerten-duna-possible-aturada-de-la-recollida-selectiva


Audiovisuals — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Actes i conmemoració › Audiovisuals\nAls herois de Tarragona 1811\nDirigit per Manuel Ros i produït per Josep Maria Buqueras, amb l’objectiu de donar a conèixer la història del setge i ocupació de Tarragona durant la Guerra del Francès. En poc més de 17 minuts conté entrevistes a historiadors i membres de l’Associació Setge de Tarragona 1811, i fa un recorregut pels llocs més emblemàtics de la ciutat que van ser testimonis del que va succeir fa 200 anys.\n1811 – 2011 Bicentenari del setge de Tarragona\nAudiovisual de les jornades de reconstrucció històrica i de l’acte i la desfilada popular, celebrats els dies 25, 26 i 28 de juny de 2011, en el marc del Bicentenari del setge de Tarragona a la Guerra del Francès, produït i realitzat pel Servei d’Arxiu i Documentació Municipal i la col·laboració de TAC 12.\nEl Batalló Infantil de l’any 1961\nL’any 1961 es va commemorar el 150 aniversari del setge de Tarragona de 1811. Una de les activitats que es van dur a terme aquell any va ser la creació d’un Batalló Infantil, de la mateixa manera que s’havia fet durant la celebració del centenari de l’any 1911. Hi van participar 148 nens i una nena que tenien entre 7 i 12 anys. El Batalló va estar present a les ofrenes florals al monument dels Herois de 1811 a la Rambla Nova i en el Pla de la Seu.\nL’audiovisual compta amb imatges dels fotògrafs professionals R. Vallvé, R. Chinchilla i V. Canadell, així com amb les imatges en moviment de Joan Olivé.\nFins al 30 de setembre aquest audiovisual es projecta a l’exposició “Records: 50 anys del Batalló Infantil creat per a la commemoració del 150è aniversari del setge”, a Casa Castellarnau (c. Cavallers, 14).\nVeure Presentació (PowerPoint)\nL'audiovisual El setge de Tarragona 1811, dirigit per Mario Pons i coordinat pel Servei d'Arxiu i Documentació Municipal, s'ha produït per a ser projectat en el Centre d'Interpretació del Setge, que s'inaugurarà en el passeig Arqueològic el proper mes de maig.


Espai Menut | Ciència, tecnologia i astronomia, en el Planetari de Castelló\nEl Planetari de Castelló avança part de la programació d’enguany, en la que hem trobat distintes propostes perfectes per a disfrutar d’este espai del Grau de Castelló en família. Exposicions, tallers, projeccions astronòmiques, jornades, congresos… Tot això enfocat en la divulgació de la ciència i l’astronomia.\nTallers i ciència en família\nPer a acostar la ciència a xiquets i xiquetes, podrem gaudir de la ciència en el seu vessant més pràctic amb els tallers lúdic-científics. Tallers que es realitzaran els diumenges al matí amb una temàtica comuna, l’astronomia i més concretament el nostre satèl·lit més volgut, la lluna. Una temàtica triada perquè enguany se celebra el 50 aniversari de l’arribada de l’home a la lluna.\nPerò no tots els tallers giren entorn del mateix tema, perquè tenim molt que aprendre, així que en el planetari també podrem gaudir d’altres disciplines de la ciència i continguts mediambientals.\nTaller ‘Planetes nans’ (Diumenge 3 març) Taller dedicat als planetes nans en el qual es construirà una maqueta del planeta Haumea.\nTaller ‘Robòtica’ (Diumenge 10 març) Aquesta és l’oportunitat perquè les xiquetes i xiquets puguen explorar la Lluna amb robots. Per a aquest taller és necessària la inscripció prèvia\nTaller ‘Equinocci de primavera’ (Diumenge 17 març) El equinocci és el dia de l’any en què el dia i la nit duren el mateix. En aquest taller els xiquets i xiquetes podran construir el seu propi model de Terra per a estudiar com es mou al voltant del Sol.\nI com tot Castelló s’en va de festa els dies 23, 24, 30 i 31 el Planetari romandrà tancat perquè totes i tots puguen gaudir de les festes de la Magdalena.\nA més al maig, el Planetari acollirà un esdeveniment especial per a celebrar el seu aniversari. Una festa amb moltes activitats que anirem descobrint a poc a poc. Al juny celebrarem també el dia de l’asteroide amb xarrades i tallers.\nPer a aquest 2019 s’han programat exposicions en les 3 sales del Planetari. Tres oportunitats d’aprendre i gaudir. En sala superior podrem gaudir de l’exposició Amb A d’Astrònomes, una oportunitat per a reivindicar el paper de la dona en aquest àmbit amb una exposició que estarà disponible fins a març. També fins a aquest mes podrem gaudir de les al·lucinants fotografies sobre astronomia que ens ajudar a entendre i aprendre una miqueta més sobre l’univers que ens envolta.\nD’abril a juliol podrem descobrir les diferents fases per les quals travessa la nostra estrela preferida, el Sol, durant un eclipsi total a través d’una exposició fotogràfica. Al juliol i agost podrem visitar una exposició molt especial que mescla l’art de la plastilina i la música amb una exposició de figures. I per a acabar l’any dues noves exposicions, una exposició sobre la història de la telefonia per a acostar a les xicotetes i xicotets els canvis que les societats han viscut entorn de les formes de comunicació. I una altra per a recordar i reconéixer el mèrit dels dos geòlegs de Castelló, Vicente Sos Baynat i José Royo Gómez, amb una exposició sobre la seua participació en el Congrés Internacional de Geologia en la Unió Soviètica en 1937.\nI donat l’èxit d’enguany que el planetari ha aconseguit un rècord d’audiència en aquesta nova programació inclou també les projeccions d’astronomia per a públic general es podran visitar tots els caps de setmana durant tot l’any ja que, el Planetari reserva els matins durant el curs escolar per a les visites organitzades de grups escolars.\nA més… Jornades i congressos (públic adult)\nCom a espai de divulgació el Planetari acollirà de gener a març la 22a edició del curs d’introducció a l’astronomia. Al febrer celebrarem el Dia de la Dona i la Xiqueta en la Ciència, una jornada activitats ajuste al la figura d’aquest àmbit. Aquest mateix mes de febrer, en el Planetari es presentarà un espectacle teatral sobre Hipatiade Alejandria, una matemàtica i astrònoma del segle V d. de C. així com les Jornades +Ciència.\nA més, enguany el Planetari participarà en esdeveniments globals com la World SpaceWeek, la Nit Internacional d’Observació de la Lluna, i el dia de la matèria fosca a l’octubre. I, quasi per a acabar l’any, al novembre, acollirà la setmana de la ciència i les IV Jornades STEM+.\nAquesta entrada va ser postejada en Jocs i tallers, News, Tots els públics i etiquetada com astronomía, ciencia, Planetari de Castelló, Tallers per Clara Nieva. Bookmark the permalink.


jaumetolosa.blogspot.com: JUNGLE MARATHON A TEMPS D'AVENTURA\nJUNGLE MARATHON A TEMPS D'AVENTURA\nAvui al vespre, al canal ESPORTS 3 de Televisió de Catalunya, s'emetrà un reportatge sobre la passada edició de la JUNGLE MARATHON, on varem prendre-hi part quatre catalans, en Cyrus Parvine, l'Albert Bosch, en Xavi Marina i jo mateix, i que com recordareu, (perquè ho recordeu, no?) varem guanyar per equips, gracies a unes excelents posicions individuals de tots quatre.\nEl reportatge barreja imatges del càmera oficial de la cursa, Cosmo Cardozo, amb l'entrevista que ens varen fer als jardins de TV3 l'equip de Temps d'Aventura\nA hores d'ara, quan es publiqui automàticament aquest post, si tot va com hauria d'anar, jo estic corrent l'etapa Nonstop de la Gobi March. Una bona manera de recordar la Jungle, diferent però, de la manera com la podreu recordar vosaltres veien el programa. Preneu-vos una cerveseta fresca a la meva salud.\nDeixo el LINK per qui no ho pugui veure a la tele que ho pugui mirar a la web.\nPublicat per Jaume Tolosa a 30.6.11\nEtiquetes de comentaris: amics, curses ultra, Jungle Marathon 2010, premsa\nEndavant Jaume que ja ho tens coll avall, molt "guai el reportatge de temps d'aventura . Que la la força Rodenca t'acompanyi.\n1 de juliol de 2011 a les 9:21\nGracies Josep Lluis, força als rodencs!!!\n7 de juliol de 2011 a les 22:43


Seedörper Reethus Ostseebad Sellin Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSeedorf Nr. 6b, Altensien, Ostseebad Sellin, Alemanya - Veure al mapa\nMés informació sobre Seedörper Reethus\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Sellin, no busqui més enllà de Seedörper Reethus. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Seedörper Reethus, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos lloguer de bicicletes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, cuina americana a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com parc infantil, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Seedörper Reethus és una selecció idònia per a la vostra estada a Sellin.\nCal que informeu el Seedörper Reethus de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


À Punt estrena el programa Genis de l’Humor - À Punt\n06 d'agost 2020 - 10:53\nLa televisió d’À Punt va estrenar ahir el programa Genis de l’Humor. Es tracta d’una programació doble que inclou un documental i tot seguit el programa Quina Gràcia!.\nEl documental estrenat ahir, Eugenio, Blanc o Negre, mostra les llums i ombres del conegut humorista català que es va fer famós arran les nombroses aparicions a la televisió entre els anys 80 i 90. Les pròximes setmanes s’emetran documentals de figures tan conegudes com ara Gila, en el documental Gila nunca fue serio, que retrata la vida de l'humorista i dibuixant que va donar la volta al món amb els monòlegs al telèfon, Chiquito de la Calzada, Mari Samper o Tip.\nEn acabar el documental, va començar Quina Gràcia!, una selecció de les millors actuacions de còmics en la història de la televisió valenciana. En el programa s’ha bussejat pels arxius audiovisuals per trobar els moments més divertits dels genis de l’humor que marcare tota una generació com ara Eugenio, Pedro Reyes, Tip y Coll, Gila, Los Hermanos Calatrava, Don Pío i Pepe Rubianes, entre altres. Una nit de comèdia i nostàlgia per a recordar els millors còmics de la història del nostre país.\nTots els programes de la televisió i de la ràdio d'À Punt es podran veure i escoltar en directe i a la carta a través del web https://www.apuntmedia.es/ i de les aplicacions mòbils i de smart TV.