“No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol” | Sergi Hernández | BARCELONA | Més futbol | L'Esportiu de Catalunya\n“No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol” “No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol” “No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol” “No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol” + “No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol” E-mail\n“No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol”\n“Va ser un xoc passar, en sis mesos, de visitar el Camp Nou amb l’Espanyol a jugar en el filial del Barça”\n“El futbol és per gaudir-ne, però és important saber per quins camins has d’anar i saber discernir entre el que és bo i el que és dolent”\nJonatan Soriano va viure al Girona la seva penúltima experiència d’una llarga trajectòria JOAN SABATER.\n“No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol” “No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol” “No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol” “No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol” “No hi ha res millor que acabar una jugada i fer gol” E-mail\nEm sento orgullós d’haver contribuït que Salzburg sigui el que és avui; Red Bull és una màquina de formar futbolistes\nLuis Enrique va tenir un tracte molt especial amb mi; té capacitat i li funciona perquè està convençut i perquè realment en sap molt\nNo hi ha millor aval per a un davanter que el gol i en aquesta faceta Jonatan Soriano (Pont de Vilomara, 1985) se’n pot anar en pau. Han estat 273 crits (en 424 partits oficials) per a un atacant sorgit dels budells del sempre prolífic futbol base de l’Espanyol, ressuscitat pel Barça després de dies d’incertesa i exportat al món on, des d’Àustria fins a Aràbia Saudita, sempre va tenir una porteria entre cella i cella. Després d’experiències al Girona i al Castelló, el punta català va decidir retirar-se però amb l’esperança de mantenir-se vinculat al futbol.\nEl gol es porta o s’aprèn?\nMig i mig. S’ha de treballar, pots millorar en moltes facetes però sí que hi ha una part d’instint, de sentir-ho, que has de portar des de petit.\nCom a davanter de raça, com va viure la moda del fals nou?\nLa veritat és que hi va haver un moment que em vaig quedar mig descatalogat com a davanter. Primer va aparèixer el tema del fals nou que encara em va anar bé, ja que em donava mobilitat i la possibilitat d’entrar molt en contacte amb la pilota. Però després van començar a portar-se els davanters més grans, forts, ràpids, que podien jugar en banda... i vaig veure que el davanter més d’àrea, com jo, mig desapareixia. Allò em va obligar a adaptar-me.\nHi ha molts davanters joves que quan arriben a l’elit necessiten començar de zero l’aprenentatge, per molts gols que haguessin marcat en categories inferiors. Va ser el seu cas?\nAbsolutament, s’ha de tenir en compte que jo debuto amb disset anys, era un nen, i no és el mateix jugar a juvenils amb un equip com l’Espanyol, que és un equip gran, que saps que domines tots els partits i que hi ha facilitat per generar ocasions de gol que en un primer equip en què moltes vegades t’has de buscar la vida en solitari. Costa molt més tirar els partits endavant i un 1-0 ja és un gran resultat.\nA l’Espanyol va ser víctima de l’expectativa?\nL’expectativa era la que era, jo havia fet molts gols a les categories inferiors del club. La realitat, però, és que no era senzill jugar en aquell moment al primer equip. Aquell Espanyol era Tamudo i la resta, defensar i fer el que poguéssim. Vaig jugar moltes segones parts, estones en què em recordo molts minuts defensant i el simple fet de fer gols no era fàcil en aquell context.\nS’està parlant molt de la salut mental en l’esport. Vostè amb disset anys estava preparat per fer un salt al primer equip?\nNo, i això que aleshores el futbol no era el que és actualment, en què sobretot les xarxes socials ho multipliquen tot una barbaritat. No és fàcil amb disset o divuit anys arribar a primera divisió, veure que tothom et coneix. És important que aquestes persones rebin el suport necessari i en cas de continuar vinculat al futbol és una faceta en la qual m’agradaria treballar, poder donar consells, explicar-los els que es poden trobar. El futbol és per gaudir-ne però també és important saber per quins camins has d’anar, saber discernir entre el que és bo i el que és dolent i si no tens ningú al costat és més complicat.\nDesprés d’haver estat cridat a marcar una època a l’Espanyol, vostè acaba el 2008 a l’Albacete. Va ser un moment en què es va sentir desorientat?\nSí perquè a mi sis mesos abans l’Espanyol em comunica que no em farà fitxa. I és clar, tenia dues opcions, o quedar-me a entrenar sol o anar a l’Albacete, ja que Paco Herrera coneixia el director esportiu i se’m va obrir l’oportunitat d’anar a jugar a segona sis mesos. Me’n vaig anar ja com a futbolista de l’Albacete, no com a cedit, i amb un contracte curt perquè l’Albacete havia entrat en llei concursal. A més, arribo al club al gener i els davanters eren Diego Costa, que havia de jugar per contracte, i Toché, que acabava d’arribar i era un fitxatge de l’entrenador. Em vaig adonar ràpidament que seria molt difícil jugar.\nOn era quan li truca el Barça?\nRecordo que era al juliol, perquè molts equips havien començat ja les pretemporades i jo havia acabat contracte amb l’Albacete i estava a casa de la meva dona. Van ser dies fotuts, en què em sortien poques coses, algun equip de segona B, però sempre perquè algú coneixia un contacte, no perquè em vinguessin a buscar. La veritat és que vaig arribar a veure-ho molt negre quan de sobte em va trucar el meu representant i em va dir que hi havia la possibilitat del Barça B, que m’ho anés rumiant. Ostres! El primer que em va venir al cap va ser el meu darrer partit amb l’Espanyol, que va ser al Camp Nou i com a capità! Va ser un xoc en sis mesos passar de jugar la copa al Camp Nou de visitant a jugar al filial del Barça. A més era perfectament conscient que molta gent no ho acceptaria, ni aficionats del Barça ni de l’Espanyol. Els primers dies van ser molt d’acotar el cap i treballar.\nAl Barça, però, va tornar a gaudir del futbol...\nSí, però al principi va ser fotut també. Recordo que el primer partit ens foten un 3-0 al camp del Badalona, un camp petit, jo amb 23 anys, venint de primera divisió i en què em deien de tot. Havent provat ja la primera divisió va ser un contrast enorme tornar a segona B i a sobre en un filial en què hi havia Gai Assulin amb 16 anys, Thiago Alcántara amb 18, Muniesa que encara havia d’anar a l’escola...\nVostè com cau en aquell vestidor?\nVa acabar sent un vestidor collonut, en què Luis Enrique era clarament el líder i en què els jugadors més veterans com Armando Lozano o jo ens vam integrar al millor possible. Vaig sentir que el meu nom m’ajudava, sensació de respecte, però vaig intentar entrar sense fums i dins del que era possible em vaig intentar adaptar. S’ha de tenir en compte que arribo al filial del Barça casat i amb dues nenes, era difícil fer el mateix que nois de 17 o 18 anys, però més enllà d’això vam estar molt units.\nLuis Enrique és el millor tècnic que ha tingut?\nSens dubte, amb mi va tenir un tracte molt especial. I no perquè fes gols ni tampoc em donava més privilegis que a la resta, però sí que sentia que em tractava de manera diferent. Cal tenir en compte que Luis Enrique i jo havíem estat rivals sobre un terreny de joc i quan ell veia que estava malament, em venia i em preguntava: “Com estàs a casa? Què tal les nenes? Si avui prefereixes no entrenar-te estigues tranquil.”\nEl Luis Enrique proper és molt diferent al que es veu a les rodes de premsa?\nTotalment, després d’haver-lo tingut com a entrenador he continuat seguint la seva evolució i les seves rodes de premsa i no és el Luis Enrique que jo conec. A vegades ho penso. Però té una personalitat molt especial. El pitjor que pots fer-li és criticar-lo perquè no porta cap jugador del Madrid, perquè estàs incentivant-lo que encara ho faci menys. Seria capaç, en cas que el Madrid fitxés els onze jugadors que està posant a la selecció, deixar de convocar-los. És una exageració però en això ell és així. I a més té la capacitat i el coneixement futbolístic que les coses li vagin bé amb les decisions que pren. Que a ningú li agrada que Llorente sigui lateral dret? Doncs amb mi serà lateral dret. I a més, ho farà bé. Que la gent em demana que canviï de porter perquè ha fallat? Doncs no, Unai Simón. I amb això mor. I li funciona perquè està convençut i perquè realment en sap molt.\nQuan vostè abandona el Barça, aposta pel Red Bull Salzburg, que aleshores semblava un destí secundari, però que en l’actualitat s’ha convertit en un laboratori futbolístic de primer ordre.\nDe les coses que més orgullós em sento és d’haver contribuït que Salzburg sigui el que és avui. Vaig fer un canvi que ningú va entendre, anar-me’n a Àustria. Avui tothom veu molt clar la marca Red Bull però el 2012, quan marxo, no era així. Red Bull era la beguda, els esports extrems i la fórmula 1. I veure ara en què s’ha convertit allò futbolísticament, em fa sentir-me’n orgullós, saber que tinc una part de culpa, ja sigui gran o petita, en una evolució tan gran.\nÉs cert que al Salzburg s’utilitzaven mètodes d’esports extrems o de fórmula 1 per a la preparació dels futbolistes?\nQuan ens lesionàvem no anàvem a les instal·lacions del club de futbol; anàvem a les instal·lacions de Red Bull. Marc Márquez, quan es lesiona va allà. Linsay Vonn quan es lesiona va allà. Els pilots de fórmula 1també tenen una zona en aquell edifici. La veritat és que la infraestructura Red Bull és impressionant i no hi ha res amb què ho pugui comparar.\nA Salzburg es va arribar a sentir un davanter imparable? Hi ha temporades en què va fer més gols que partits va jugar.\nEm trobava molt bé. Molt. Pensava: aquesta gent està trobant la clau per aconseguir envoltar-me de jugadors amb qui em sentia molt còmode. Van portar Kevin Kampl, que era una bèstia. Després van venir Naby Keita, Minamino, Sabitzer... Ara veig aquests futbolistes, un al Bayern, l’altre al Liverpool, l’altre al Leipzig... i penso que vaig arribar massa veterà a Salzburg [riu]. Realment Red Bull és una màquina de formar futbolistes.\nAra en tenen tres a dalt, Adeyemi, Sucic i Sesko, que també apunten molt alt...\nAquests estan fora ja. Adeyemi si no és al gener, a l’estiu estarà venut. I el millor és que al darrere en vindran de nous que tornaran a rendir. En això el context que hi ha a Salzburg és inigualable.\nAl Red Bull va coincidir també amb Sadio Mané. Esperava que acabaria sent el jugador que és al Liverpool?\nQuan va arribar Sadio Mané a Salzburg era suplent. El veies jugar i la veritat és que era rapidíssim. Però res més. Els driblatges que fa ara, la definició, tot això al principi no li ho percebies. Ara el veig jugar i penso: jo vaig jugar amb aquest tio! Però la veritat és que quan va arribar era un altre jugador. Hi ha un abans i un després entre que arriba i marxa del Salzburg.\nVa gaudir a Girona o li hauria agradat aportar més?\nClar que m’hauria agradat tenir més pes. Però la realitat en aquell moment és que hi havia un Stuani que tot el que tocava era gol, era un futbolista intractable. I és clar, vaig quedar molt limitat a jugar segones parts i amb 35 anys em va costar agafar el ritme.\nHi ha algun defensa que l’intimidés especialment?\nRecordaré sempre un contracop el dia que vaig marcar el primer gol a primera divisió. Contra el Sevilla. I recordo estar corrent al costat de Pablo Alfaro. No em va fer res, però l’anava veient de reüll i a mi em venien al cap totes les imatges de Pablo Alfaro: aquell cabell, aquella barbeta... no diré por, però en aquell moment vaig sentir molt de respecte.\nSi tornés a néixer seria davanter?\nNo hi ha res millor que acabar una jugada i fer un gol. Entenc que un porter pot pensar diferent, o un migcampista, però per mi, que he viscut tota la vida amb això, no conec una sensació millor.\nL'Esportiu. Nacional 14-11-2021, Pàgina 4


Steinfjellet (1.122 m) – TERRA, AIRE, AIGUA, FOC\nAquesta nit ha nevat i sembla que avui la méteo s’aguantarà més o menys, no volem fer un cim gaire lluny i ens quedarem a prop de la cabana.\nDecidim fer un cimet força estètic i molt poc freqüentat, segons el guia. No és molt tècnic, ja que s’hi arriba fins a dalt amb els esquís als peus… només que cal tenir un nivell mínim d’esquí perquè té una pala bonica per baixar.\nComencem des del nivell del mar, per variar, i de moment fa bon dia. Anem en direcció sud-est i farem el cim per la vessant sud. Al principi costa arrancar perquè hi ha una noia del grup que no té la panxa massa bé i ha d’anar de ventre més d’un cop. No hi ha pressa, el dia és llarg i, a mesura que anem pujant, gaudim d’unes boniques vistes dels fiords. A la primera part trobem neu dura amb una forta pendent, hem de fer les voltes maria vigilant de no patinar. Després, arriba un replà amb neu pols que ens fa respirar alleugerits i, a partir d’aquí, la dificultat tècnica desapareix. Només cal seguir el guia tot contemplant els fiords i el mar que descansen als nostres peus.\nPunt de partida de l’excursió al Steinfjellet\nVistes que anem veient a mesura que guanyem alçada\nSeguim foquejant una bona estona en silenci, cada un al seu ritme i el grupet es va separant. Comença a fer vent i cada cop és més intens, però el sol ens segueix donant caliu. Arriba un punt que veiem la punta del cim, és una piràmide punxeguda amb un bon pati a la vessant nord. Sembla que hagi de ser difícil, però a mesura que ens hi anem acostant veiem que no és així… el terreny s’aplana, però la dificultat no disminueix per l’intens vent que fa en aquests moments. Alguns cops m’he de parar perquè les ràfegues no em tombin. Seguim amunt a pas de tortuga, no tenim pressa que el dia és llarg! 😊\nSteinfjellet a la vista\nEl grupet avançant lentament pel fort vent\nFinalment, arribem al cim. Ens felicitem ràpidament i ens preparem per baixar que amb aquest vent no és gens còmode. La baixada és súper xula: neu pols amb vistes del mar tota l’estona… una pala infinita de més de 1000 m… buaaaaaah!\nFoto de cim amb vent i neu\nL’Ari xalant a la baixada!\nTenim una baixada llarga i intensa que, de tant en tant, ens hem de parar a descansar i a reagrupar el grup. Baixem una mica més al sud que per on hem pujat i així fem una petita circular.\nL’Albert descansant a mitja baixada tot contemplant el paisatge\nÉs una excursió molt recomanable! Us deixo el track de la sortida i el mapa de la sortida. En total són uns 9 km i uns 1.100 m de desnivell positiu.


El Consell aprova un conveni de col·laboració per a la regeneració i renovació urbana del barri del Cabanyal-Canyamelar de València\nL'actuació compren la demolició i posterior contrucció de 10 habitatges\nLa subvenció per a l'exercici 2020 ascendeix a 41.500 euros\n(16/10/2020) - L'actuació compren la demolició i posterior contrucció de 10 habitatges\n- La subvenció per a l'exercici 2020 ascendeix a 41.500 euros\nEl Consell ha autoritzat el conveni de col·laboració entre la Genetalitat, a través de la Vicepresidència Segona i Conselleria d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica, i l'Ajuntament de València que estableix el marc de col·laboració per a 2020 i exercicis següents, fins al 2023, per al desenvolupament de l'actuació de regeneració i renovació urbana i rural del barri del Cabanyal-Canyamelar a l'empara del Pla estatal d'habitatge 2018-2021, instrumentant la subvenció corresponent.\nL'actuació comprén la realització de les obres d'edificació de deu habitatges, amb qualificació energètica mínima tipus B, en substitució d'altres demolides prèviament. A causa de l'elevat estat de deterioració en què es troben els habitatges, l'actuació comprendrà les obres de demolició dels edificis, construcció dels nous habitatges i reurbanització necessàries, com també l'execució d'un programa de reallotjament i la realització de les funcions de gestió tècnica i informació a través de l'equip tècnic.\nTambé s'han programat actuacions dirigides a la rehabilitació de 170 habitatges i s'han executat obres de recuperació d'elements estructurals de l'edifici, accessibilitat, adequació d'elements comuns i habitabilitat dels habitatges, sense que aquestes actuacions comporten canvi de titularitat dels immobles afectats.\nL'actuació de regeneració i renovació urbana i rural del barri del Cabanyal-Canyamelar té un cost total de 8.258.937 euros distribuït de la següent manera: Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana 1.870.000 euros, Generalitat 830.000 euros, Ajuntament de València 3.326.587 euros i particulars 2.232.350 euros.\nL'anualitat destinada en 2020 corresponent a la Generalitat, a través de la Vicepresidència Segona i Conselleria d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica, ascendeix a 41.500 euros.\nL'acord estableix una comissió de seguiment integrada per dos representants de la Generalitat i el Consistori.


Josep Puigbert: "Ara a tothom li toca arremangar-se per tirar endavant la ciutat" - Revista CRAE · Cultura comerç i oci\nJosep Puigbert: “Ara a tothom li toca arremangar-se per tirar endavant la ciutat”\nJosep Puigbert i Punset, nascut a Figueres el 1964, és periodista llicenciat per la UAB. En aquest camp es va iniciar tractant la temàtica esportiva, en mitjans escrits i radiofònics. Des de 1986 a 1993 va retransmetre tots els partits que va jugar la Unió Esportiva Figueres, a Segona Divisió A i les promocions d’ascens de Segona B. Ha treballat a El Punt (1991-2011), a on va ser cap de secció, i a l’emissora Ser-Empordà (1986-1991). Al llarg de la seva carrera també ha col·laborat en diferents mitjans com: La Vanguardia, la COPE, Televisió de Figueres, Canal Nord, Radio Vilafant i Empordà TV. Ha escrit els llibres: “Què pensa Santi Vila?” i “;Què pensa l’alcalde Santi Vila?” i és coautor del llibre: “Instal·lacions Burgas: tres generacions: setanta-cinc anys de ’lempresa. Des de l’any 2005 fins el 2018 va ser un dels organitzadors de la Mostra de Cinema de Muntanya i Aventura que es fa a Figueres. També ha ol·laborat en diferents ONG’s, principalment a ACAPS a on va presidir la secció de l’Alt Empordà. Va ser cap de gabinet a l’alcaldia de Figueres entre els anys 2011 i 2013 i assessor de comunicació a la Diputació de Girona els anys 2013 i 2014. Des de 2014 és el director de la Casa de la Generalitat a Perpinyà, que és la delegació del Govern Català a la Catalunya Nord.\nQuin creu que són els millor fets positius per a la ciutat que han tingut lloc en els darrers 15 anys?\nLa ciutat ha passat per diferents moments i s’han fet coses positives que han fet sentir orgullós als ciutadans. No es tracta de fer un llistat perquèel context són canviants. Per exemple: tancar la presó del carrer Sant Pau va ser positiu, però si no s’hi fa res i no s’aprofita l’edifici, malament. Fer una estació del TGV a Figueres, segurament, ha estat un dels fets méspositius perquè ens situa a cinquanta minuts de Barcelona, la capital del país i una de les ciutats més atractives a nivell mundial. Ara bé, l’ubicació de l’estació és l’ideal? Ha suposat una transformació urbana? Es treu prou profit de la línia?. Per tant va ser un fet molt positiu en el seu moment, però amb el pas dels anys veiem que ho podia haver estat molt més.\nI els negatius, si és que creu que n’hi ha hagut algun?\nHi ha una opinió força generalitzada que la ciutat ha perdut la força i l’atractiu que ha tingut durant moltes dècades. No és una qüestió només d’autoestima, sinó de fets objectivables. La veritat és que a Figueres s’han cronificat problemes, molts dels quals ja venen des de fa més de vint anys, per tant del segle passat. I si la llista de problemes vells és llarga se n’hi han afegit de nous a causa de les crisis que hem patit i patim i, sobretot, derivats de la transformació social i econòmica que s’ha viscut a nivell global i que és pròpia d’aquesta època que ens toca viure. Per tant, problemes vells i problemes nous afegits fan que molts figuerencs vegin la ciutat en negatiu o que no s’hi reconeguin.\nCom veu el futur de Figueres per als propers anys?\nFigueres com a espai urbà, com a ciutat, continua tenint el mateix emplaçament estratègic que ha tingut sempre i que li donat força des de pràcticament els seus inicis. La marca Empordà encara és potent i la ciutat s’identifica molt clarament amb aquesta marca i tot el què suposa. Per tant, hem de pensar que es pot remuntar la situació actual perquè continuem tenint la base, que és el seu emplaçament estratègic a prop de la costa, de la muntanya, de Barcelona, de la Catalunya del Nord i del sud de França i en un corredor de comunicacions. Hem de pensar que els temps han canviat i que no es pot repetir la ciutat dels anys vuitanta del segle passat quan Figueres, segurament, passava per una bona època. Però es pot fer una Figueres ajustada als temps actual i que recuperi l’atractiu.\nQuè caldria fer?\nNo hi ha una fórmula única. Cal sumar esforços i pensar en la col·lectivitat i no cadascú en el seu sector o en la seva parròquia. I no ha de ser només responsabilitat de l’ajuntament o de les institucions. Ara tothom s’ha d’arremangar. Ja no es pot perdre el temps en picabaralles de curta volada. Cal repensar la ciutat de manera global, veure quines han de ser aquelles actuacions d’emergència i crear aliances internes per poder sortir a fora a buscar ajuda per resoldre les mancances. Això vol dir treure més profit de programes europeus de finançament i convèncer als departaments de la Generalitat i altres administracions perquè actuïn a Figueres i ajudin a resoldre algunes de les mancances cronificades o els nous problemes.\nConeix la revista CRAE? Qué opina d‘ella?\nI tant que la conec. I ara ja no és només a l’Empordà, també està entrant a la Catalunya Nord. Penso que sota un model de base publicitària fa una feina social de proximitat. Serveix per veure què passa a nivell social i les imatges que pública permeten conèixer quin és el pols de la ciutat i dels pobles. Es agradable veure-hi a gent que potser en persona fa temps que no els veus.\nJordi Masquef: “Cal buscar aliances i sinèrgies amb els altres pobles de la comarca”\nCarles Àlvarez: “Un poble sense escola o sense jovent, és un poble sense futur”\nFerran Roquer: “El futur de Borrassà serà la suma dels futurs de la gent del poble”\nXavier Jiménez: “Cal un canvi radical de mentalitat per lluitar pel futur de Figueres”\nFermín Lee: “Cal donar a conèixer, encara més, les possibilitats que ofereix la ciutat i la comarca”


Una de les múltiples coses que evidenciaren les, ja llunyanes, reunions de l’Agenda 21 és que tothom vol tenir els serveis municipals a la porta de ca seva (escola, institut, centre de dia, teatre…) opció gens “sostenible” des d’una perspectiva tant de despesa inicial com de manteniment.\nAlgunes veus, d’altra banda, han assenyalat que la disgregació dels diferents nuclis de població que conformen el nostre Terme Municipal es cosa cercada i volguda pels redits electorals que pot comportar.\n¿Què en penses de la nit de Cap d’Any a Sant Llorenç amb un servei de bus que enllaça amb Son Carrió i la Costa?\nAquest article s'ha catalogat com a Local, Política i s'ha etiquetat amb Agenda 21, bus, cap d'any per Guillem Pont representant null. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.\nPau Quina el 18 de desembre de 2013 a les 9:38 ha dit:\nÉs ben vera que la gent ho vol tot davant ca seva, ara bé també és vera que les coses s’han de repartir un poc entre els diferents nuclis i no centrar-ho tot en un lloc (normalment la capital i d’això es diu centralisme, el qual desgraciadament coneixem molt a Mallorca respcete de Madrid, per la qual cosa hem d’anar alerta a caure en elm ateix parany). Així les coses, apostaria per aquesta sostenibilitat que tu dius, però sense centrar-ho tot a un lloc. Per posar-te un exemple: si ja tenim pàdel a Son Carrió (a 5 minuts amb bici per la via del tren) és necessari posar-ne a Sant Llorenç?\nSobre la nit de Cap d’any ho veig com una bona idea. No surt la gent suficient com per omplir tres places, així que renuir-ho en un sol lloc amb ajuda de bus em sembla bé. Ara bé, l’any que ve es farà a Sant Llorenç un altre pic? No serà això centralisme de nou? I si finalment es canvia, vols dir que els llorencins s’animaran a agafar un bus per anar de festa a Son Carrió o Sa Coma o a la inversa?\nMolts dubtes d’un tema bastant complicat amb el qual han de jugar els polítics. I és que a pesar que sovint són criticats (i amb raó generalment) també s’ha de reconèixer que la seva feina mo és gens fàcil.\nGuillem Pomt el 18 de desembre de 2013 a les 16:03 ha dit:\nCertament no és un tema gens senzill, però tanmateix algun dia, un o altre haurà d’envestir la recerca, mitjançant el consens, de l’estructura municipal “més còmoda i sostenible” per als tres (o quatre) nuclis de població distanciats (en tots els sentits), no?.\nPau quina el 18 de desembre de 2013 a les 18:15 ha dit:\nSegurament aquesta sigui la seva responsabilitat però en la recerca segur q perdrien algun vot (mai plou al gust de tothom) i això els deu returar bastant. Ja saps com funciona això…\nJosep Cortès el 19 de desembre de 2013 a les 11:43 ha dit:\nVoldria equivocar-me, però crec que si els carrioners han de venir a Sant Llorenç o a l’inrevés -tant se val- no hi emporta llogar cap autocar: amb un utilitari bastarà.


El museu de la mentida. D’entrada, com ha de ser, tot el respecte per a qualsevol creença religiosa. Per descomptat. Però una cosa és el respecte pel que pensin els altres i un altra mantenir-se callat davant les mentides més flagrants, i més si aquestes són propagades amb tota mena de mitjans. Del tema n’hem escrit en altres ocasions a propòsit de les mentides escampades sobre la situació del català i dels castellanoparlants al país per gent indigna com els que parlen per la COPE, col·laboren a El Mundo o participen del projecte de Ciutadans-Ciudadanos.\nAra ho volem tornar a fer arran de la propera inauguració del Museu del Creacionisme, a Cincinnati, als Estats Units. El centre, que ha costat vint-i-cinc milions de dòlars, s’obre amb l’objectiu principal de defensar que va ser Déu qui va crear el món i tots els éssers vius tal com són ara i que, per tant, tota la teoria de l’evolució de Charles Darwin, demostrada per centenars de milers de descobriments científics durant decennis, és falsa. És a dir que tot allò escrit a la Bíblia per uns homes fa anys–quan la religió ho era tot i la ciència res– és una veritat que preval per damunt de tot el que han descobert i provat, sobretot provat, uns quants milers d’altres d’homes.\nEntrar al web del museu (només en anglès)– permet fer-se una idea de fins on l’integrisme religiós pot fer allunyar la gent de la realitat. En un apartat de preguntes i respostes, per exemple, els promotors del museu rebaten l’origen i l’evolució de les espècies amb arguments tan increïbles com ara «Si la Bíblia ho diu, és veritat», i asseguren que la Terra i tot el que conté només té uns sis mil anys d’existència. Naturalment, neguen que hi hagi hagut altres espècies d’humans com els neandertals –els presenten com variacions de la nostra– i fins i tot s’atreveixen –perquè la cosa només es pot qualificar així, d’atreviment– a afirmar que els dinosaures –que no apareixen a la Bíblia!– també van ser creats per Déu i van conviure amb la resta d’animals al paradís fins que es van extingir amb el gran diluvi universal. Embolica que fa fort!\nTot això no tindria més importància si no fos perquè aquesta bogeria de teoria es va fent un forat en una societat nord-americana que sembla més necessitada de fe que mai, després d’anys de polítiques socials nul·les i de capitalisme deshumanitzador. El problema és que algunes institucions públiques també els fan cas i ja han començat a prohibir, per exemple, que determinades escoles ensenyin la teoria de l’evolució.\nJa sabíem que explicar la veritat a vegades fa mal, sobretot si aquesta qüestiona mentides defensades durant anys per tenir la gent contenta. El que ignoràvem és que la ignorància i l’estupidesa humanes arribessin a nivells tan grans. Per aquest camí un dia mantindran que dos més dos fan cinc. «Ho diu la Bíblia», argumentaran com aquell qui no vol. Però cal deixar-los en evidència. Ara i sempre. Perquè no aconsegueixin imposar-se i, sobretot, per continuar sent lliures. Que els homes ja vam ser esclaus de falses creences durant massa anys. (Publicat a Presència, número 1814, de l'1 al 7 de desembre de 2006.)\nposted by Miquel Riera @ 12:48 p. m.


Blog | Equanima | Page 12\nYou are Here Inici|Arxiu per categoria" Blog" (Page 12)\nEl passat dia 8 es commemorà el dia\nde la dona treballadora. Es va triar aquesta data perquè està vinculat, segons\ndiu la wiquipedia, a una protesta efectuada per dones russes per la manca d’aliments,\njo em pensava que era per recordar la mort d’unes obreres a Nova York a inicis\ndel segle passat, durant una vaga.\nSigui per un motiu o altre, pel que es va escollir el 8 de març, és perquè\nal darrere hi ha un exemple de LLUITA en majúscules. Gràcies al coratge\nd’aquelles dones i al de moltes d’altres que van seguir el seu estel, jo, avui,\nlegalment tinc reconeguts els mateixos drets que un home.\nSi cap d’elles s’hagués atrevit a desafiar la servitud masculina i\na oposar-se als dogmatismes que imperaven en aquell moment en els seus\nrespectius països la igualtat continuaria sent una quimera. Curiós: sortir de\nla zona de confort, arriscar-se, qüestionar-se els dogmes, accions\nindispensables per a fer coaching, en definitiva: accions indispensables per\nEl programa “Fem Empresa” de RàdioSeu, que us enllaço més avall, ens va\nconvidar tres dones de la comarca i a mi amb l’objectiu que exposéssim els\nnostres respectius projectes empresarials. Sembla mentida, però, resulta que la\nlluita d’unes congèneres iniciada fa cent anys va possibilitar que ahir quatres\ndesconegudes, pel fet de ser dones, estiguéssim parlant dels nostres projectes en\nun mitjà públic. Em queda honorar-les amb aquest pensament de Rita Levi-Montalcini: “la incorporació de la dona a les altes\nesferes políticosocials i la seva plena implicació són imperatives per a un nou\nordre mundial, en el que s’haurà de deixar enrera l’herència d’uns instints\nantisocials i destructius si aspirem a la superviència de l’espècie humana”.Podeu escoltar el programa sencer fent clic aqui o un extracte de l’entrevista a continuació:\nL’anunci de la por\nQuan vaig fer els estudis de coaching ens\nvan passar un vídeo per escenificar com actua la por en nosaltres, com ens paralitza.\nEm va agradar molt, avui l’he tornat a veure al blog d’una de les meves\ncompanyes de promoció, la\nSusana Paredes i, novament, m’ha captivat la força del seu\nen un comentari del youtube diu: “El que\nno explica el vídeo és com ho fa la noia per fer el pas endavant, o sigui, com\nvenç la por?” En llegir-lo m’ha vingut a la ment la pregunta que tantes\nvegades em fa tothom: Què és el coaching? El coaching és una eina poderosa per\nguanyar la partida a les nostres pors, als nostres límits. El\ncoaching reprograma la nostra ment per tal que puguem donar aquest pas endavant\nque es veu a l’anunci. Bàsicament fem un pas endavant quan hi ha un canvi\nd’actitut en nosaltres que, prèviament, ha estat motivat per un canvi de\npensament i un canvi d’estat emocional.\nles teves pors fes coaching, per fer el\npas endavant fes coaching! Atreveix-te!\nEquanima rep la visita de l’IIm. Sr. Albert Batalla i Siscart\nEl passat divendres 25 de gener,\nl’Ilm. Sr. Albert Batalla i Siscart, Alcalde de La Seu d’Urgell i diputat del\nParlament de Catalunya va visitar EQUÀNIMA. L’Albert volia conèixer la nostra\nempresa de primera mà. Vam estar comentant com n’és d’important en aquest temps\nde crisis no deixar-se vèncer pel pessimisme. A l’Alt Urgell estan sorgint\ndiverses iniciatives que, adaptant-se al moment actual, van creant empresa. Al\ndarrera d’aquests projectes hi ha persones que saben veure en la crisis noves\noportunitats. Persones que no permeten que el pensament negatiu del fracàs les\nparalitzi davant del nou repte que cal assolir per madurar i créixer com a\nDesprés de visitar les instal·lacions\nd’EQUÀNIMA l’Albert em va acompanyar al prat on pasturen el cavalls a les\ntardes. Vaig explicar-li una mica les característiques de cadascun dels nostres\nfacilitadors equins i li vaig preguntar si li agradaria fer una sessió de\ncoaching amb un d’ells. S’hi va apuntar sense dubtar-ho, es va anar aproximant\nals cavalls i ben aviat en va escollir un i ens vam dirigir cap a la pista.\nUn cop va quedar fixat l’assumpte\nque volia tractar li vaig demanar que fes un disseny a la pista amb divers\nmaterial i que identifiqués el cavall amb algun concepte, emoció, principi…\nVa escollir una virtut. Durant la sessió el comportament del cavall va reflectir\nla coherència entre el discurs de l’Albert i el que sentia. Pensar, sentir i\nobrar han d’anar lligats de la mà si aspirem a aconseguir un objectiu. Segons\nel que va esdevenir, mentre l’Albert feia l’exercici, aconseguirà ben aviat el\nseu propòsit, n’estic convençuda.\nAquella mateix dia, publicava al\nAquesta tarda he tingut l’oportunitat de\ncompatir una estona amb una emprenedora de la Seu, la ”Marta Rey Cervós”, que ha\nposat en marxa una activitat de “coaching” assistit amb cavalls. Una\ninteressant i recomanable iniciativa que neix a casa nostra. Enhorabona Marta\nper la idea i l’empenta que hi poses! Podeu trobar més informació a “www.equanima.cat” o bé\nbusqueu Equanima al facebook\ndivendres a les 18:42\nVull agrair-li a l’Albert la seva\nvisita, la valentia d’haver-ho provat i els seus ànims i felicitacions.\nEl passat mes de juliol\nl’equip d’EquÀnima vam visitar ADE, http://www.asociaciondefensaequidos.org.\nLa seva responsable, Leonor Díaz De Liaño, ens havia convidat a assistir a una\ndemostració de doma i comunicació amb el cavall duta a terme per la Leslie\nDesmond, una prestigiosa horsemanship\nLa jornada va ser\ndel tot profitosa, visitar ADE sempre ho és, doncs convida a la reflexió. Per\nuna banda un es troba amb la crua realitat dels animals que són abandonats i\nmaltractats i, per l’altra, té el goig de veure com hi ha persones que els\najuden a refer-se de les seves ferides, a recuperar la confiança i a gaudir\nd’una vida feliç. La cara i la creu de la conducta humana.\nSi una cosa ens\nfascina quan estem a ADE és l’harmonia que s’hi respira tenint en compte que en\nun espai limitat hi conviuen un important nombre de diferents espècies el que,\nen la majoria de casos, comportaria el caos. Allí, però, es copsa com la Leonor\ntransmet la seva energia positiva a tots els sers que tenen la sort de conèixer-la\ni poder formar part del refugi.\nUn dels habitants\nd’ADE és el Rubio. El Rubio és un poltre imponent que aquí catalogaríem com a\ncavall de carn. És a dir, el seu destí, si no hagués estat per la seva actual\npropietària, l’adorable Rosa, en complir entre els sis i nou mesos d’edat\nhauria estat l’escorxador. Rosa el va rescatar i ara viu a ADE a resguard dels\ndesitjos alimentaris dels humans.\npertorbat, pel seu cinisme, la distinció entre cavall de sella i cavall de\ncarn, com si es tractés d’espècies diferents, com si el cavall de carn fos un\nser inferior, el que justificaria que acabi al plat d’algunes persones. Els\nhumans som especistes, sotmetem a la resta d’animals no humans als nostres\ndesitjos i, dins l’especisme, som racistes. És el summun!\nSer un cavall i\npoder establir contacte amb la horsemanship\ncoach Leslie Desmon, deu ser tot un privilegi, bàsicament perquè la Leslie\nsap comunicar-se amb els cavalls i sap ensenyar-los-hi el que esperem d’ells,\nsense cap mena d’agressivitat.\nLa Leslie “parla”\namb els cavalls a través d’un llarg ramal que lliga a una cabeçada que es corda\nper la dreta. Coordinant els moviments de l’equí amb els del ramal li fa\nentendre, peu a terra, cap a quin lloc s’ha de desplaçar o quina part del cos\nha de moure d’una manera tan subtil que sembla màgia, però, simplement es\ntracta d’establir contacte amb el cavall a través del seu idioma, no del\nobservar la facilitat que té un cavall per aprendre i la col·laboració que\nmostra quan l’ensenyança es transmet des del respecte, l’admiració i la\nsensibilitat cap a la seva espècie i no des de la imposició i la por.\nvista del coaching el veure que la Leslie havia dissenyat una cabeçada que es\ncorda per la dreta, quan la majoria ho fan per l’esquerra doncs és el costat\npel que generalment ens adrecem al cavall, hi pugem o l’agafem, em va semblar\nun bon exemple per entendre que, si volem obtenir resultats diferents, tant a\nnivell personal com professional, és imprescindible que estem disposats a\ncanviar algunes de les nostres creences, rutines, comportaments…\ncavalls, la nostra manipulació per l’esquerra al llarg dels segles ha provocat\nque tinguin unes reaccions més nervioses pel costat dret del seu cos, simplement\nperquè no estan tan habituats a veure’ns a través del seu ull dret, com ho estan\nSi volem que un\ncavall es mostri tranquil per ambdós costats quan ens té a prop, cal que\ncomencem a dissenyar les eines que fem servir per a ells de manera que es\npuguin utilitzar indistintament per una i altra banda, tal i com ha fet la\nsi desitgem que a nivell personal o professional la nostra vida canviï, cal que\nestem disposats a fer servir nous recursos, a aprendre noves tècniques, a conèixer\nnoves persones, a visitar llocs desconeguts. D’aquesta manera, igual que en el\ncas dels cavalls, deixarem de veure les coses sota un únic prisma, el que ens\npermetrà obrir-nos a noves experiències i possibilitar el canvi que desitgem.\nL’Albert Flores no\nes cansa de repetir “siempre que pasa igual sucede lo mismo”. Així doncs, si aspirem a canviar hem de fer que\npassin coses diferents.\nMarta Rey Cervós, agost del 2012.


Objectiu: Inhabilitar l'independentisme\nArticle d'opinió de Fortuny explicant com l'Estat Espanyol pretén inhabilitar el moviment independentista\nper Carmela Fortuny Regidora i portaveu de Junts per SantCugat 7 d’octubre de 2020\nAquest ha estat l'objectiu de l'Estat Espanyol des de fa molts anys, però des del primer d'octubre del 2017, les seves ganes de venjança s'han desfermat. 2.850 persones represaliades.\nLa coincidència en el temps i al voltant de l'1 d'octubre de la inhabilitació del President de la Generalitat, Quim Torra, el judici a Tamara Carrasco i la sentència a l'exregidor Jordi Pesarrodona, són mostres de què el "a por ellos" és ben viu. En qualsevol país democràtic seria un escàndol, a España és normal. Tan normal com mantenir una monarquia corrupta o tenir persones a la presó i a l'exili per les seves idees polítiques.\nCatalunya és una nació que aspira a ser República. Un anhel que és polític, majoritari i pacífic, no se'l pot combatre instrumentalitzant la justícia com òrgan repressor de l'exercici dels drets democràtics. En democràcia, i pels anhels polítics, el terreny de joc són les urnes, no la repressió.\nPretenen inhabilitar el moviment independentista però lluny d'aconseguir-ho generaran una resposta que es veurà reflectida a les urnes. Aquestes noves eleccions les hem de convertir en una oportunitat per superar la barrera del 50% dels vots.\nPodem discrepar sobre la ruta, sobre quin camí agafar, el més llarg, el més costerut, el més curt, el que dóna més voltes, però tots i totes tenim la meta clara per tant, com ha dit el president Torra, EMPENYEM! I fem-ho amb totes les forces, polítiques i civils, fem-ho sense sectarismes, fem-ho amb l'esperit de fa tres anys.\nMoltes gràcies i molta força MH President Quim Torra per vostè i per a totes i cada una de les 2850 persones que estan patint represàlies.


En marxa la campanya d’anàlisi de mostres d’aire en estacions del metro de Barcelona – Agrupament Ferroviari de Barcelona\nEn marxa la campanya d’anàlisi de mostres d’aire en estacions del metro de Barcelona\nPublicada el 6 juliol 2019 9 juliol 2019 per AFB\nAvui i demà s’instal·len aparells captadors en vint punts diferents de dues estacions de la línia 1 i dues de la línia 3, representatives de la xarxa\nEntre avui i demà tindrà lloc una recollida de mostres d’aire en quatre estacions de metro representatives, dins la campanya d’anàlisis ambientals consensuada entre Transports Metropolitans de Barcelona (TMB) i l’Agència de Salut Pública de Barcelona (ASPB) per confirmar l’absència de fibres d’amiant a la xarxa metropolitana.\nLa captació de mostres es realitza de matinada i al matí, en cinc punts diferents de les estacions de Catalunya i Torrassa, de la línia 1, i Passeig de Gràcia i Liceu, de la línia 3, que inclouen vestíbuls, andanes i passadissos. S’obtindran, per tant, vint mostres, que seran analitzades per microscòpia electrònica de transmissió (TEM), segons la metodologia establerta per l’ASPB.\nMètode innovador de mostreig\nPer a la màxima fiabilitat i precisió, els mesuraments s’executaran per primera vegada\nsegons la norma internacional EN ISO 16000-7 i seguint la guia francesa GA X46-033, associada a la norma internacional esmentada. En cada punt de mostreig, els aparells captaran i filtraran un cabal mitjà de 7 litres per minut al llarg de sis hores, és a dir, un total de 2.250 litres d’aire ambiental.\nAquestes quatre estacions s’han seleccionat com les primeres a monitoritzar pel fet de tenir les condicions ambientals més desfavorables (per antiguitat de construcció, configuració, antiguitat dels trens que hi passen o presència de fibrociment en la infraestructura) i una elevada utilització, entre les 31 estacions designades inicialment.\nEl mostreig forma part d’una campanya d’anàlisis d’aire i materials sòlids susceptibles de contenir fibres d’amiant que s’està duent a terme aquest any 2019 en zones d’accés públic de la xarxa de metro, com a part del programa de vigilància ambiental de TMB. En paral·lel s’estan recollint mostres de materials sòlids: 28 de filtres d’aire del sistema de ventilació dels trens, 42 de la pols dels túnels i 12 més de l’estrat del balast (la grava que envolta les vies i les travesses). Els resultats de les anàlisis completades fins ara, referides a materials sòlids, confirmen l’absència de fibres d’amiant en aquests elements.\nCom es va informar l’abril passat, l’objectiu d’aquesta campanya es complementar i eventualment ratificar els resultats obtinguts en les més de 280 anàlisis de mostres obtingudes en tot tipus d’espais i vehicles que ha realitzat TMB anteriorment, amb resultats sempre per sota del valors de detecció pel que fa a contaminació per amiant.\nEs compleix així la voluntat de l’empresa de tractar de manera responsable, diligent i transparent la problemàtica de l’amiant present a la xarxa de metro, i de cooperar amb les administracions competents i amb els representants dels treballadors per donar-hi la millor resposta.\nAmiant, Barcelona, Estacions, L01 Hospital de Bellvitge a Fondo, L03 Zona Universitaria - Trinitat Nova, TMB


Part Forana 16/07/2020\nTé una llargària de quasi un quilòmetre i ha costat 13.000 euros\nVisita dels representants polítics al nou tallafoc. M. SOCIAS\nAlcúdiaL'Ajuntament d'Alcúdia ha donat per acabada la intervenció mediambiental al canal d'en Bubot al Ppig de Sant Martí. Es tracta de la creació d’una franja de protecció o tallafoc d'uns 910 metres de llarg per 15 d'amplada que permeti controlar el foc forestal en cas d'incendi.\nAquesta actuació, proposada per l'Ajuntament, tenia un pressupost inicial de 13.000 euros amb una subvenció del 80% per part la Conselleria de Medi Ambient del Govern balear, que s'ha transferit a través del Fogaiba.\nLa batlessa d'Alcúdia, Bàrbara Rebas; el regidor delegat de Medi Ambient, Tomàs Adrover, a més de representants de la Conselleria i també de la Societat de Caçadors d’Alcúdia i de l’empresa que ha creat el tallafoc, han visitat la zona.\nAjuntament d'Alcúdia Conselleria de Medi Ambient i Territori tallafoc mallorca part forana


Els suplents aprofiten els minuts i golegen a Elx (Natàlia Arroyo)\nEls suplents aprofiten els minuts i golegen a Elx\nUn Barça poc habitual resol el tràmit amb intensitat\n3 min. Barcelona 16/01/2015 00:00\n260x366 Munir va tornar a tenir a Elx una actuació discreta i segueix frustrat de cara al gol. / MORELL / EFE Munir va tornar a tenir a Elx una actuació discreta i segueix frustrat de cara al gol. / MORELL / EFE\nAmb l’eliminatòria resolta després del 5-0 de l’anada, la tornada dels vuitens contra l’Elx tenia poca història. La part important de la Copa acabava de passar amb l’eliminació del Madrid en mans de l’Atlètic al Bernabéu, que implica que siguin els matalassers el rival del Barça als quarts. Tot i la poca transcendència del xoc al Martínez Valero, els blaugranes van posar-hi la màxima intensitat possible per oferir un bon partit. Un partit útil, que van resoldre amb un clar 0-4. Els jugadors menys habituals de la primera plantilla van agafar-se la prova com un examen per agradar a Luis Enrique, mentre que els joves del filial intentaven seguir recordant que, davant l’horitzó d’un any sense fitxar, poden ser reforços interessants. Van debutar en partit oficial Gumbau, com a migcentre, i Halilovic, jugant entre línies des de la dreta.\nEls detalls interessaven més que el resultat, ahir. No va ser Masip el porter titular sinó Ter Stegen, que va tornar a transmetre aquella admirable seguretat, especialment en un control amb el pit i una passada aèria al segon temps. Bartra i Mathieu van entendre que, amb Montoya i Adriano menys rodats, havien de liderar la defensa, i van completar un partit intens i concentrat. El francès, de fet, va atrevir-se a llançar una falta que va colar per l’escaire per obrir el marcador. Era el seu primer gol amb el Barça.\nA través del gol també va manifestar-se Sergi Roberto, que va compartir mig del camp amb Rafinha. Els dos joves van intentar marcar el ritme del joc, dir-hi la seva en una posició de tan segell a Can Barça. Al seu estil, amb recorregut, amb toc, amb potència. Sergi Roberto, poc abans del descans, va acabar d’encarrilar el triomf amb una canonada amb la cama esquerra que va entrar fregant el pal. Encara va haver-hi temps per a un tercer gol abans de la pausa, després que Pedro (que ahir era el capità) transformés un penal que havia provocat Munir. El jove del planter va tornar a passar desapercebut. Després d’un inici de curs enlluernador entre adults, l’extrem continua frustrat de cara a porteria, i es queda a mig camí de molts moviments d’atac. La seva aportació és més col·lectiva, però genera menys que les d’Adama, intermitent però descarat.\nEl partit es va anar apagant amb el pas dels minuts, amb un Elx entregat i un Barça sense ganes de fer gaire més sang. Douglas va tenir mitja hora per agafar ritme de competició vestit de blaugrana, però segueix discret, tot i regalar una última assistència a Adriano, que va completar la golejada en l’afegit.\nMantenir viu l’esport d’elit entre quatre parets


Guerra, Vicente, Castells, Guerrero, Bestué i Retamal - Fotos: JJ Vico i CA Gavà\nFC Barcelona, Rècord de Catalunya de Clubs femení de 4X100 m\nEl passat cap de setmana, 31 d’agost i 1 de setembre, es va celebrar el XCIXè Campionat d’Espanya Absolut a La Nucía, Alacant, amb una destacadíssima actuació dels atletes catalans que van aconseguir 27 medalles, 8 d’or, 10 de plata i 9 de bronze. La millor collita en els últims anys i una de les millors de la història.\nBerta Castells (VE) ha sumat un títol més al seu ampli historial i s’ha imposat en llançament de martell amb 67,84 metres que li donen el setzè títol i es converteix en l’atleta, masculí o femení, que més títols estatals ha aconseguit a la història del campionat. En aquesta prova, la Laura Redondo (FCB) s’ha situat en la segona posició amb 64,81 metres.\nTambé s’han proclamat campions la Jaël Bestué (FCB) en 200 m amb 23.55, prova en la que la Cristina Lara (FCB) ha estat segona amb 23.97. Jaime Guerra (Cornellà At) ha donat la sorpresa en triple salt i s’ha imposat amb 16,45 m, nova millor marca personal. També han aconseguit el títol Esther Guerrero (NBT) en aquesta ocasió en 1.500 m amb 4:18.18, Pol Retamal (FCB) als 200 m amb i Maria Vicente (CD Nike R) a l’heptatló amb 5.615 punts, prova en la que Mar Vico ha estat tercera amb 5.299 punts.\nLes medalles de plata han estat per Cora Salas (CA Igualada) en llargada amb 6,09 m, Igor Bychkov (PdC) en salt amb perxa amb 5,48 m, Raquel González (FCB) als 10 km marxa amb 44:44.32, Sonia Nasarre (ISS-L’H) als 400 m tanques amb 59.06, Mònica Clemente (Av Manresa) en perxa amb 5,26 m, Alba Manzano (AAC) als 100 m tanques amb 13.97, Andrea Alarcón (AAC) en llançament de disc amb 48.01 metres i Jesús Castillo (Cornellà At) en decatló amb 7.359 punts.\nLes medalles de bronze les han aconseguit Pedro José Martín (FCB) en llançament de martell amb 72,67 metres, Adel Mechaal (NBT) als 5.000 m amb 13:35.93, Eduard Fàbregas (At Intec-Zoiti) en alçada amb 2,14 m, Carmen Sánchez (FCB) als 400 m amb 53.74, Victòria Sauleda (Ind) als 800 m amb 2:09.62, Llorenç Sales (UA Montsià) als 1.500 m amb 3:42.98 i Ibrahim Ezzaydouny (FCB) als 3.000 m obstacles amb 8:46.26.\nAls relleus, el Futbol Club Barcelona s’ha proclamant campió als 4X100 m de la categoria masculina amb 39.69 i de la categoria femenina amb 44.67, registre que representa un nou rècord de Catalunya de Clubs. També als 4X400 m de la categoria masculina han aconseguit la medalla de bronze amb un registre de 3:13.54.\nAmb aquests resultats, a la classificació de les Federacions per llocs de finalistes, la Federació Catalana ha estat la primera amb gran diferencia amb la segona classificada, Madrid i la tercera, València.\n· Resultats · Fotos (JJ Vico) · Fotos (Teo Tovar)\nSegüent articleCAMPIONAT D’EUROPA MÀSTER


Un tot-terreny perd el control i s’encasta contra la terrassa d’un hotel al carrer na Maria Pla - Altaveu el diari digital d'Andorra\nUn tot-terreny perd el control i s’encasta contra la terrassa d’un hotel al carrer na Maria Pla\nEls equips de seguretat i emergència estan intervenint per normalitzar la situació davant un sinistre que, almenys, ha causat un bon ensurt\n28/08/2020 (20:02 CET)\nUn tot-terreny amb plaques de matrícula andorranes ha perdut el control per causes que s’hauran de determinar i s’ha encastat contra la terrassa de la cafeteria d’un hotel al centre d’Andorra la Vella, en concret al carrer na Maria Pla. Els equips de seguretat i emergència estan intervenint per normalitzar la situació davant un sinistre que, com a mínim, ha causat un bon ensurt i ha ‘convocat’ un bon grapat de curiosos a la zona.\nL’estructura de la terrassa ha resultat danyada de forma important. En la terrassa de l'Hotel Plaza hi havia alguns clients consumint i en principi no hi hauria ferits, tot i que els serveis d’emergència estan fent el treball corresponent. La climatologia avui no ajuda massa per estar-se a l’exterior. L’ensurt tant pels que estaven a la terrassa com pels estaven a la zona ha sigut molt important. La primera hipòtesi és que la conductora del vehicle s'hauria distret i tot i no anar a una gran velocitat, de sobte ha xocat contra l'estructura exterior, que ha quedat força malmesa.\nEn el control d'alcoholèmia, la conductora del tot-terreny ha donat negatiu. Això sí, els agents de policia l'han sancionat per no portar degudament al dia l'assegurança obligatòria. En les taules més properes a on s'ha encastat el vehicle sortosament no hi havia cap client, amb la qual cosa ha evitat mals majors. Tots els danys s'han reduït a qüestions d'ordre material.


Reconeixement internacional - Queen’s College\nGràcies a uns resultats excel·lents en els exàmens, la majoria dels nostres alumnes segueixen la seva educació a la Universitat. La majoria de les destinacions universitàries estan localitzats en el Regne Unit o a Espanya, i entre ells es troben prestigioses universitats com el són Cambridge, Oxford, o London School of Economics.\nEls alumnes del Queen’s College són avaluats per organismes internacionals tals com Cambridge International Examinations i Edexcel, que anualment distingeixen amb premis als millors resultats. La següent taula mostra els obtinguts pels nostres alumnes els darrers vuit anys.\nPremis dels cossos oficials d’examinació: Edexcel\nLa nota més alta d'Espanya en GCSE (4º ESO) en Informàtica.\nLa nota més alta d'Espanya en GCE A Level (2º Batxillerat) en Alemany.\nLa nota més alta del món en GCE A Level (2º Batxillerat) en Español.\nLa nota més alta d'Espanya en GCSE (4º ESO) en Español.\nLa nota més alta d'Espanya en GCSE (4º ESO) en Alemany.\nLa nota més alta d'Espanya en GCE AS Level (1º Batxillerat) en Informàtica Aplicada.\nLa nota més alta d'Espanya en GCE A Level (2º Batxillerat) en Informàtica Aplicada.\nLa nota més alta del món en GCSE (4º ESO) en Alemany.\nLa nota més alta d'Espanya ex-aequo en GCSE (4º ESO) en Español.\nLa nota més alta d'Espanya en GCE A Level (2º Batxillerat) en Biologia.\nLa nota més alta d'Espanya en GCSE (4º ESO) en Art i Disseny.\nLa nota més alta d'Espanya en GCSE (4º ESO) en Geografia.\nLes tres millors notes d'Espanya (ex-aequo) en GCSE (4º ESO) en Alemany.\nLa nota més alta d'Espanya en GCE A Level (2º Batxillerat) en Matemàtiques.\nLa nota més alta del món en GCE A Level (2º Batxillerat) en Alemany.\nLa nota més alta d'Espanya en GCE A Level (2º Batxillerat) en Química.\nLa nota més alta d'Espanya en GCSE (4º ESO) en Art i Disseny\nLa nota més alta d'Espanya en GCSE (4º ESO) en Francès.\nLa nota més alta d'Espanya en GCE AS Level (2º Batxillerat) en Informàtica.\nTres Awards for Outstanding Performance (Premis pel resultat excepcional en (International) GCSE d'Alemany\nUn Award for Outstanding Performance (Premi pel resultat excepcional) en (International) GCE (A-level) d'Español\nPremi Edexcel al millor resultat de GCE (equivalent a selectivitat) a Espanya (Notes d'en A level de Química, de Matemàtiques, Física, Español i Nota d'en l'AS level de Biologia i Matemàtiques pures)\nLa nota més alta d’Espanya en GCSE (4º ESO) en Informàtica.\nLa nota més alta d’Espanya en GCE A Level (2º Batxillerat) en Alemany.\nLa nota més alta d’Espanya en GCSE (4º ESO) en Español.\nLa nota més alta d’Espanya en GCSE (4º ESO) en Alemany.\nLa nota més alta d’Espanya en GCE AS Level (1º Batxillerat) en Informàtica Aplicada.\nLa nota més alta d’Espanya en GCE A Level (2º Batxillerat) en Informàtica Aplicada.\nLa nota més alta d’Espanya ex-aequo en GCSE (4º ESO) en Español.\nLa nota més alta d’Espanya en GCE A Level (2º Batxillerat) en Biologia.\nLa nota més alta d’Espanya en GCSE (4º ESO) en Art i Disseny.\nLa nota més alta d’Espanya en GCSE (4º ESO) en Geografia.\nLes tres millors notes d’Espanya (ex-aequo) en GCSE (4º ESO) en Alemany.\nLa nota més alta d’Espanya en GCE A Level (2º Batxillerat) en Matemàtiques.\nLa nota més alta d’Espanya en GCE A Level (2º Batxillerat) en Química.\nLa nota més alta d’Espanya en GCSE (4º ESO) en Art i Disseny\nLa nota més alta d’Espanya en GCSE (4º ESO) en Francès.\nLa nota més alta d’Espanya en GCE AS Level (2º Batxillerat) en Informàtica.\nTres Awards for Outstanding Performance (Premis pel resultat excepcional en (International) GCSE d’Alemany\nUn Award for Outstanding Performance (Premi pel resultat excepcional) en (International) GCE (A-level) d’Español\nPremi Edexcel al millor resultat de GCE (equivalent a selectivitat) a Espanya (Notes d’en A level de Química, de Matemàtiques, Física, Español i Nota d’en l’AS level de Biologia i Matemàtiques pures)


La cinquena edició de la Shopping Nit dinamitza el centre d'Olot amb descomptes, música, ball i altres activitats - Olot Televisió\nLa cinquena edició de la Shopping Nit dinamitza el centre d’Olot amb descomptes, música, ball i altres activitats\nDurant tot el vespre de dissabte, el centre d’Olot s’ha vestit de gala perquè garrotxins i visitants poguessin gaudir de la cinquena Shopping Nit, un esdeveniment consolidat que omple el Barri Vell de vida i gent que gaudeix de les compres.\nCinc anys seguits amb el centre d’Olot ple de gom a gom ho aconsegueixen pocs actes, a part de les Festes del Tura, però la Shopping Nit ja va per bon camí per convertir-se en una tradició a la capital garrotxina.\nEl president de l’Associació de Comerciants, Jordi Rovira, ha explicat a OLOT TELEVISIÓ que “la cinquena edició és la consagració de l’acte, esperant aconseguir una gran afluència final de gent i compres”. Ha afegit també que “tots els anys que ho hem fet hem tingut molta gent al carrer i bona acceptació, i aquest any va pel mateix camí”.\nDurant tot el vespre del mateix dissabte s’han portat a terme diverses activitats: espectacles de dansa, castells i música en directe que han amenitzat i divertit la gent, que han passejat per les botigues, s’han sorprès amb alguns aparadors amb maniquís de carn i ossos i, perquè no, han comprat alguna cosa.\nAmb tot, els olotins han gaudit d’una activitat diferent, original, i que poc a poc es consolida i que cada any, ja s’espera amb ganes a l’inici de cada estiu.\n– Aquest dissabte l’Associació de Comerciants d’Olot celebra la 5a Shopping Nit\nDilluns va començar l’enderroc dels pisos del Parc de la Maquinària de la Vall de Bianya. Incasòl calcula que els treballs finalitzaran en 15 dies, quan retiraran les runes. Els pisos van ser construïts als anys 60 pel ministeri d’Obra Pública per als…


Bluf, la felicitat insatisfeta de La Calòrica\nLa Sala Beckett ha encetat la temporada apostant per tres companyies que tenen pocs anys de vida però que ja han estrenat un grapat d'espectacles: La Calòrica, La Ruta 40 i La Virgueria.\nLa Sala Beckett ha encetat la temporada apostant per tres companyies que tenen pocs anys de vida però que ja han estrenat un grapat d’espectacles: La Calòrica, La Ruta 40 i La Virgueria. I, des de Núvol, iniciem també a difusió de les entrevistes que la Sala Beckett realitza als dramaturgs i directors dels seus espectacles.\nEl passat 16 de setembre es va estrenar BLUF, de La Calòrica. Premi Quim Masó 2014, el muntatge ja es va poder veure al Temporada Alta de l’any passat i aquest juliol al Festival Grec de Barcelona. Amb dramatúrgia de Joan Yago i direcció d’Israel Solà, els cinc actors calòrics es multipliquen en diversos personatges per explicar-nos una sèrie d’històries creuades sobre la insatisfacció vital. El Fear of missing out, o la por que tenim a perdre’ns les coses, a no gaudir ni a fer prou, és un tema que sobrevola tot l’espectacle. També hi apareixen el dubte, la indefinició i la dificultat real (i generacional: recordem que tota la companyia està al voltant dels 30 anys) de saber què volem fer amb les nostres vides.\nEl dramaturg i el director de La Calòrica ens expliquen en aquesta entrevista feta per Oriol Puig Taulé i enregistrada per Raquel Barrera, de què tracta BLUF, i ens donen detalls sobre els seus processos de treball i perquè es van inspirar en la novel·la gràfica per a adults a l’hora de pensar en el text i la posada en escena.\nDe la mateixa manera, i creiem que és una gran idea per part de les tres companyies que actuaran a la Sala Beckett aquest trimestre, s’han organitzat activitats paral·leles al voltant de cada espectacle. En el cas de La Calòrica, els dies 24 i 25 de setembre podrem veure la peça curta Ekstraordinarnyy, que ja van representar el 2012 dins l’Aixpluc del Teatre Lliure. No la vam poder veure llavors, però tothom ens ha parlat molt bé d’aquesta particular família ucraïnesa, la filla de la qual somia en ser famosa. Es representarà aquests dos dies a les onze de la nit, després de la funció de BLUF, per tant és una molt bona idea reservar-se un d’aquests dies i fer una sessió doble. Igualment, el mateix dia 25 s’ha organitzat la taula rodona Els processos de creació en companyia, on membres de La Calòrica, La Ruta 40 i La Virgueria parlaran sobre la seva experiència, i on es convida a creadors i companyies joves a dir-hi la seva.\nEntrevista feta per Oriol Puig Taulé i enregistrada per Raquel Barrera.


Màxima de 15ºC i mínima de 6ºC. Tenim una jornada sense massa sol. Un cel ple de dubtes, però sense nuvolades farcides d'aigua. El vent incrementa una mica el seu ritme, tot i bufar sense més transcendència significativa. Ja hem pogut comprovar de primera mà que anavem tous amb ganes. Aquest partit de tennis ens passa factura i ens deixa contracturats per tot arreu. A mida que passava la tarda encara més, i finalment, entrenant ... la traca final. Hem provat de fer l'escalfament amb la grupetta. Uns 4 kms alternant asfalt amb el fabulós Barranc de la Peixera. Uns 21' llargs i inacabables a ritme molt suau. Decidim posar peu a terra per anar a fer uns estiraments i oblidar-nos de fer gambades per avui. Anem fatal, massa rígids i amb uns glutis durs com a pedres. Per l'altre cantó, la grupetta. La tenim en forma i fent sèries a tota velocitat pel mateix Barranc. No s'estan de res i cal posar llenya al foc per fer flama. La Behobia i Deltebre els espera per Diumenge. Sort per tots i a xalar com a obligació. Avui un video del Morrissey en directe amb el tema There is a light that never goes out. També els Duncan Dhu van fer una versió de la cançó amb el seu Hoy te esperaré.\n7 de novembre de 2012, a les 21:44\nAnava per tu, home ... ja ja ja!\n7 de novembre de 2012, a les 22:26


Amb els nens i altres coses: Migas.\nLes migas són un plat que em porta molts records, la meva àvia de Palència ens les feia quan érem petits i a mi i sobretot a la meva germana, ens agradaven molt.\nUna companya de la feina també en fa a casa seva i uns anys enrere quan li'n sobraven una mica em portava una carmanyola i jo gaudia moltíssim menjant-les. Sempre li preguntava com es feien, però al final mai no em vaig decidir a provar de fer-les jo mateixa. Mai fins ahir. I van quedar boníssimes!!! jajajjajaa Vaig pujar-li un platet a la meva germana i espero que li hagin agradat tant com a mi :)\nNo em van quedar del tot bé, perquè no han que quedar trossos tan grossos de pa, però a la propera ja sortirà millor.\nIngredients: pa sec tallat a trossets, oli, alls i aigua. Se li pot afegir tot allò que es vulgui: pernil, pebrots,... hi ha qui les pren fins i tot amb llet o amb xocolata!\nPreparació: cobrir el cul de la paella amb oli i fregir uns alls fins que agafin color. Treure'ls. Posar un grapat de pa i tirar-hi l'aigua (un got d'aigua per kg de pa sec) i després la resta del pa. Anar remenant i remenant fins que les migas estiguin fetes, ben bé una hora al foc.\nEl Sotaescala 01 de juliol, 2013 15:57\nhola , ja torno a ser per aqui, despres de passar una setmana per el pirineu de Navarra.\nno se s son bones les migues , pero una hora de cuina , per mejar nomes pa torrat , em sembla massa\ntina 01 de juliol, 2013 16:05\nEstan boníssimes!!!! Hauries de tastar-les.


Per què la teva empresa necessita fer còpies de seguretat? - Beroni Informática\nPer què la teva empresa necessita fer còpies de seguretat?\nby Lucian Mihai | maig 15, 2019 | Actualidad, Novedades, Tecnología\nSens dubte, avui en dia la informació i el software emmagatzemat als nostres ordinadors és indispensable per dur a terme la nostra feina. A tots ens haurà passat alguna vegada que de repent no arrenca el nostre ordinador a l’arribar a la feina, s’ha infectat amb algun virus o a vegades per algun error, hem eliminat algun arxiu que més tard necessitarem. Per aquests motius és necessari tenir la costum de fer còpies de seguretat periòdicament, per a poder recuperar la informació si alguna vegada tenim algun contratemps amb el nostre ordinador.\nTots el programes de gestió de Beroni: Front-Office, Retailer, Beconta, Wholesaler, Receiver i Eventos inclouen una opció que permet realitzar còpies de seguretat i tot i que es un procediment senzill, moltes vegades no es fa de la millor manera. Per aquest motiu, anem a repassar quatre aspectes clau a tenir en compte per realitzar correctament una còpia de seguretat:\nQuan fer les còpies de seguretat? És aconsellable realitzar una còpia de seguretat cada dia, o bé a primera hora del matí o bé a última hora del dia. Aquest procediment ens assegura una còpia amb una situació de l’empresa actualitzada diàriament i, per tant, davant un contratemps pot evitar-nos perdre la feina feta durant dies.\nOn guardar les còpies? El lloc on deixem la còpia de seguretat es clau per a garantir la seguretat de la nostra informació. En aquest punt és on més problemes es detecten ja que moltes vegades no es guarda al lloc correcte. De res serveix, per exemple, guardar una còpia de seguretat al mateix ordinador o servidor on guardem la informació original ja que si hi ha algun problema, ho perdem tot. Sembla obvi, però s’han detectat molts casos com aquest o similars. Per aquest motiu s’ha de fer la còpia de seguretat en un ordinador diferent al que guardem els arxius originals. Als nostres programes es permet fer les còpies de seguretat des de fora del servidor seleccionant la unitat on volem guardar la còpia. Així s’evita que, davant un possible error al servidor, la nostra informació quedi intacta i segura fora d’ell.\nQuantes còpies hem de fer? Com a mínim se n’hauria de fer una al dia, tot i que fer-ne dues ens donarà més garanties. A més de tenir còpies en un altre ordinador/ servidor, també es important tenir còpies de seguretat a algun dispositiu mòbil, ja sigui un USB, un disc dur extern, una NAS, etc. El guardar una còpia de seguretat al núvol es encara més segur i per tant és altament recomanable fer-la. Quan parlem de còpies en dispositius mòbils no és necessari fer una còpia diària, però si que es recomana que en siguin una o dues per setmana.\nCom fer còpies als programes de Beroni? En tots els programes de Beroni hi ha una opció per a fer les còpies de seguretat que es configura per equip i lletra d’unitat. Les còpies es poder fer des del menú superior UTILIDADES > Copias de Seguridad. Si té qualsevol dubte en la realització de les còpies de seguretat als nostres programes, contacti amb el nostre departament de suport a consultas@beroni.com.\nLa millor manera de protegir la nostra informació es fer d’aquests senzills passos una rutina que seguim cada dia a la nostra feina. Ens exigirà molt poc temps i ens permetrà tenir la nostra informació en un lloc segur i evitar que es perdi el treball fet durant setmanes i si es perd, poder restaurar-lo de manera senzilla sense que això afecti negativament als objectius de l’empresa.


BLOG · METEONTINYENT: Primeres alertes per la calor\nPrimeres alertes per la calor\nAcabem un juny calorós (en un parell de dies tindreu el resum mensual) i arriben els mesos més càlids de l'any. Enguany els primers dies de juliol es caracteritzaran per temperatures altes, segons les previsions, ja que ens arriba pel sud una bambolla d'aire càlid.\nCom cada estiu, meteontinyent anirà avisant-vos, dins de les seues possibilitats, de les alertes que organismes com l'AEMET o el CEAMET van publicant quan les condicions meteorològiques previstes així ho requereixen.\nAcí teniu el mapa de riscos de l'AEMET per a les nostres comarques (si hi cliqueu el veureu més detalls). S'esperen màximes de fins a 36ºC fins el dimecres. La situació s'allargarà amb seguretat algun dia més.\nPer la seua banda, el CEAMET presenta el següent mapa dins del sistema de vigilància de temperatures extremes:\n(actualització del blog: 30-06-09, 16:25).\nPublicat per meteontinyent a 7:54\nEtiquetes de comentaris: Avís meteorològic, Calor\nLa revista CRÒNICA deixa d'editar-se en paper\nTemps del 12 al 18 de juny de 2009. I la calor!\nAllò del cuarenta de mayo...\nMeteontinyent versió 7.0\nResum de maig de 2009


El veïnat d'Almassora podrà decidir com invertir 160.000 euros en el municipi | Castelló Extra\nEl veïnat d'Almassora podrà decidir com invertir 160.000 euros en el municipi\nLa Regidoria de Participació Ciutadana ha presentat els pressupostos participatius 2022, que suposaran la inclusió de propostes veïnals per un import global de 160.000 euros. El nou portal web estarà en funcionament a partir del pròxim dilluns 15 en un apartat específic dins de la pàgina inicial de www.almassora.es perquè la ciutadania trasllade els seus suggeriments.\nL’alcaldessa d’Almassora, Merche Galí, i l’edil de l’àrea, María Luisa Renau, han desgranat aquesta iniciativa dirigida exclusivament a persones majors de 16 anys i empadronades en la localitat. Per a això podran accedir a l’apartat Pressupostos Participatius a partir del dilluns i punxar en la pestanya ‘Proposa’ per a emplenar el qüestionari i triar qualsevol de les quatre categories en què es divideixen els projectes: Sostenibilitat i medi ambient, Accessibilitat, Activitats socioculturals i juvenils i Mobiliari urbà i espais públics.\nTal com han indicat les representants municipals, cada categoria té fins a 40.000 euros reservats per a projectes sol·licitats pel veïnat a fi de “poder complir el nostre compromís d’executar el pressuposte dins de l’exercici en què es formula, d’ací la limitació econòmica per a evitar que es dilaten en el temps case d’actuacions de més envergadura”, en paraules de Galí.\nLa web ofereix exemples per a les persones que participen en el procés però, tal com ha indicat Renau, “es tracta de suggeriments i cada persona pot formular aquestes o unes altres que considere més urgents o rellevants, sempre respectant que es tracte d’actuacions en l’àmbit de la competència municipal i acordes a la legislació vigent”.\nUna vegada descrita cada proposta, la persona enviarà el formulari, que anirà a una bústia telemàtica del consistori. El 18 d’abril finalitzarà el termini per a traslladar les propostes i un dia després començarà la revisió i estudi de la viabilitat de les propostes. Aquest filtrat s’estendrà fins al 25 d’abril per a donar pas fins al 2 de maig a la presentació i avaluació de les propostes a càrrec del Consell Municipal d’Associacions Veïnals.\nEl procés de pressupostos participatius arribarà a la seua etapa final al maig amb la votació definitiva entre les propostes factibles i la presentació dels resultats al juny. La ciutadania coneixerà sobre pla els projectes per a valorar la seua distribució i ho impacte en l’entorn. “Es tracta d’un procés innovador, però sense perdre l’essència de la participació ciutadana”, ha considerat l’edil de l’àrea.


LES BESEPTES DEL DR. PERIS PER LA CURA DE L’ÀNIMA. SAMFAINA – Espai BES: Benestar personal, familiar, d’equip i institucional LES BESEPTES DEL DR. PERIS PER LA CURA DE L’ÀNIMA. SAMFAINA - Espai BES: Benestar personal, familiar, d’equip i institucional\nHome / Documentació / BESeptes, comensalitat, receptes / comensalitat / LES BESEPTES DEL DR. PERIS PER LA CURA DE L’ÀNIMA. SAMFAINA\nLa samfaina la fam no amaina. (dita popular)\nÉs un sofregit de verdures molt popular a la zona mediterrània, sovint es serveix acompanyada d’ous, de bacallà o carns diverses. Tot i així, és molt bona sola amb una bona llesca de pa per sucar-la.\nAquest plat es sol fer a l’estiu i tardor quan hi ha abundants tomàquets. A casa també se’n feia conserva, com la del tomàquet, una manera d’aprofitar les hortalisses que arribaven molt de cop.\nUn parell de pebrots vermells.\nSet o vuit tomàquets grans (preferible que hi hagi més quantitat de tomàquet que de la resta d’ingredients).\nSis cullerades d’oli d’oliva.\nSal al gust i una mica de sucre.\nEspècies al gust, com pebre (negre o blanc), pebre vermell, cúrcuma…\nUna paella fonda o una cassola.\nGanivet per tallar i ratllador si és el cas.\nUna fusta per tallar els vegetals.\nCullera o espàtula per remenar.\nUn bol per posar-la i/o pots de vidre per conservar-la.\nEs renten les verdures.\nEs pelen les cebes.\nEs pelen els alls, si és el cas.\nSi es vol, es pelen l’albergínia, el carabassó i els tomàquets, si no es volen pelar també va bé. Jo pelo una mica les albergínies, una mica més el carabassó i als tomàquets els hi trec tota la pell.\nEs tallen a daus tots els ingredients i es van posant per un ordre aproximat de duresa (jo acostumo a fer aquest ordre, alls, pebrots, albergínies, cebes, carabassó (si és el cas), i per últim els tomàquets que els poso a daus també (hi ha qui prefereix ratllar els tomàquets i així ja no cal pelar-los i queda mes salseta).\nEs tallen els alls a trossets petits i es posen a sofregir a la paella o cassola amb un bon raig d’oli (l’oli d’oliva no s’ha d’estalviar, li dona molta consistència; ara bé, si es vol fer més dietètica s’hi posarà menys oli). Es sofregeixen un parell de minuts.\nS’afegeixen els pebrots tallats a daus, es va remenant i als 5 minuts s’afegeix l’albergínia i al cap d’un parell de minuts la ceba i tot seguit el carabassó, si se n’hi posa.\nEs sofregeix remenant durant uns deu minuts.\nS’afegeix els tomàquets a daus petits o ratllats, les espècies que es vulgui, la sal i el sucre, llorer… es remena bé, es posa a foc lent i es tapa. Es deixa coure durant 15/20 minuts i es va remenant.\nQuan ja es veu que el tomàquet esta espès i s’enganxa si no remenem, vol dir que ja ho tenim cuit.\nHo tastem per veure com va de sal, apaguem el foc i ho tapem.\nAra ho podem deixar així fins a l’hora de menjar-la o de posar-la en pots de vidre per conservar-la.\nTambé hi ha qui fa truites de samfaina, jo n’he menjat, però encara que mai n’he fet, considero que per fer-ne truita cal escórrer aquest suc tant bo per sucar-hi pa. Bé ho podeu provar i ja en parlem.\nSi fem conserva millor posar-la en el pot encara calenta, tapar i fer bullir a una cassola amb aigua que cobreixi el tap, durant 15/20 minuts. Deixar refredar i guardar. Si és a la nevera millor.\nAquesta és una recepta que es fàcil de fer, tot i que requereix un temps per tallar els vegetals i s’ha d’estar al cas a l’hora de coure’ls, sobretot a partir que s’hi afegeix els tomàquets.\nÉs convenient coure a foc lent encara que costi una mica més temps, així mateix és convenient anar afegint gradualment els ingredients i que l’últim sigui el tomàquet.\nÉs un menjar que es pot servir fred o calent encara que el què em sembla més adequat es servir la samfaina tèbia.\nEs pot fer servir de base per a coure un bacallà o un peix que es cou ràpid, pot ser un acompanyament fantàstic a un parell d’ous fregits o durs, va molt bé per acompanyar llom o costella de porc o pollastre que prèviament hem fregit. Acompanya molt bé a unes sardines fregides o salades i una mica de pa per sucar-la també ens anirà molt bé.\nÉs un plat molt popular que es fa servir per acompanyar el que sigui, amb una pasta bullida es boníssima i també es pot menjar sola amb una mica de pa. Així que depenent del que tinguem i de la gana que gastem podrem fer una cosa o l’altra.\nSigui com sigui, molt bon profit!!!


Gairebé 25.000 butlletes participen al sorteig del Sumaquilòmetres | Ràdio Calella Televisió\nAquest dijous tindrà lloc el sorteig del Sumaquilòmetres, la campanya de Nadal de Calella Centre Comercial que repartirà fins a 4 viatges per a dues persones i 36 sopars.\nXavier Nogué, president de Calella Centre Comercial ha explicat en una entrevista a l’Info Migdia que el sorteig del Sumaquilòmetres és un sorteig molt consolidat a la ciutat.\n“És una campanya que ja està molt consolidada. De les 30.000 paperetes que hem imprès, calculem que entre 20.000 i 25.000 estaran a les urnes i es van editar també 175.000 adhesius”\nPel que fa a les destinacions que se sortejaran, Nogué ha destacat que Eivissa és la més sol·licitada, seguida d’un creuer pel Rin o Londres, entre d’altres destinacions.\n“D’aquestes destinacions, us puc avançar que després d’una selecció gairebé feta del 100%, Eivissa ha sigut la destinació més sol·licitada de totes, en segon lloc ha quedat el creuer pel Rin, en tercer lloc, Londres, en quart lloc, Disneyland Paris i, en cinquè lloc, Oslo”\nA banda de viatges recordem també que es sortejaran diversos sopars a restaurants de la ciutat. El sorteig es celebrarà el proper dijous a les 9 del vespre a la sala d’actes de la Cooperativa l’Amistat.\nAquest sorteig que es podrà seguir en directe a través de Ràdio Calella TV.\nSegüent La comissió del Carnaval de l’Alt Maresme comença a perfilar la rua d’enguany\nAnterior Un tall afectarà la circulació del carrer Jovara aquesta tarda


Fernando Trias de Bes Mingot (Barcelona, 1967) és un escriptor i economista català, especialitzat en màrqueting, creativitat i innovació. Els seus llibres i novel·les han estat traduïts a més de 30 idiomes. És col·laborador habitual del diari El País així com del suplement "Dinero" de La Vanguardia.\nÉs fill del notari Guillermo Trias de Bes Recolons, que era nebot del jurista Josep Maria Trias de Bes i Giró i net de l'industrial Esteve Recolons i Lladó. La seva mare fou Victoria Mingot Salvetti.\n↑ HSM, Currículum de Fernando Trias de Bes[Enllaç no actiu] (castellà)\n↑ «Edición del martes, 03 enero 2012, página 26 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 31 desembre 2020].\nFernando Trias de Bes - Lloc web oficial\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fernando_Trias_de_Bes&oldid=28782537»\nDarrera modificació: 7 des 2021 a les 17:55\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 des 2021 a les 17:55.


Tremoleu maleïts, tremoleu* - El triangle\nCarles Puigdemont ha començat a parlar de por. No en el sentit de qui ho fa molt bé, sinó en l’altre, el que equival a temor o cangueli. I les seus paraules buides i les dels qui li han contestat com, per exemple, Soraya Sáenz de Santamaría, fan riure.\nL’1 de juliol, Puigdemont es va despenjar dient, en un acte d’afirmació de l’AMI, que el govern de Rajoy ha passat de “fer mofa del nostre compromís, a l’amenaça, amb l’objectiu d’atemorir als partidaris de convocar el referèndum“. D’aquí, d'”atemorir”, va deduir que “ens tenen por del que puguem dir i decidir”, que no és el mateix que atemorir, sinó tot el contrari, i va acabar, encoratjat potser per l’eufòria de la companyia, llançant un: “I més por que farem!” No va especificar, esclar, a qui es referia amb aquest “farem”. A ell mateix i a Oriol Junqueras? A alguns membres més del seu gabinet? A Junts pel Sí? A Junts pel Sí i la CUP? Als que els voten? A tots i cadascun dels catalans?\nEn qualsevol cas, caldria preguntar-nos perquè volem fer por, com la farem i, fins i tot, si això de la por té algun sentit. O és que Puigdemont, en un reflex del seu subconscient, estava pensant en realitat en la por que fa exposar-se, per exemple, a arriscar el patrimoni, com va expressar el fulminat conseller Baiget. I per descomptat, por és el que en l’administració autonòmica fa signar qualsevol cosa. Perquè es pot acabar imputat per algun tribunal? Per descomptat. Però també perquè la signatura compromet amb alguna cosa que no es veu gens clara o perquè, com diuen els notaris, en els documents hi ha molta lletra petita que amaga el parany.\nPot ser que, influït pel do de pit de Puigdemont o per contrarestar-lo, que el regidor del PDECat a l’Ajuntament de L’Escala, Martí Guillem Sureda, va organitzar al cap de pocs dies unes maniobres militars en un càmping de la seva propietat. L’operatiu va reunir a nombrosos clients a la zona de la piscina del càmping, des d’on van poder veure les maniobres. I les fotos van circular, van arribar als mitjans i, amb gran precipitació i manipulació (com el mateix “procés”) van ser difoses pels afectes a la causa, fent veure que ja teníem els uniformats en la costa, per fer por.\nOn, per descomptat, no va haver-hi por, sinó a l’inrevés, va ser en l’acte de lliurament dels despatxos a 485 sergents a l’Acadèmia militar de Talarn, al Pallars Jussà, que va tenir lloc el 4 de juliol. Allí es van donar cita el rei Felipe VI, la ministra de Defensa, María Dolores de Cospedal, i la fins fa poc consellera de Presidència, Neus Munté, que va lliurar una rèplica de l’espasa de Jaume I El Conqueridor al número u de la promoció. Tot un esdeveniment, que va culminar amb el cinematogràfic llançament de les gorres a l’aire.\nTampoc el 10 de juliol va haver-hi por, en ocasió de l’acord d’integració dels Mossos d’Esquadra al Centre d’Intel·ligència contra el Terrorisme i el Crim Organitzat (CITCO), estupendament il·lustrat per una foto de Massimiliano Minocri, publicada a El País, en la qual apareix un primer plànol de Carles Puigdemont i el ministre de l’Interior Juan Ignacio Zoido, en amigable companyia, exactament amb els mateixos vestits i les mateixes camises. Darrere, tricornis i gorres de plat certifiquen la sintonia. El fructífer compromís, que també contempla l’ampliació de plantilla de la policia catalana, 600 milions d’endarreriments, etc, va ser adoptat en la celebració de la Junta de Seguretat de Catalunya, que no es reunia des de feia vuit anys.\nHauran estat, tal vegada, les paraules de Puigdemont sobre la por, les que han desencallat una qüestió tan significativa com l’accés dels Mossos a Europol? Serà que els diners i el poder no tenen res a veure amb el “procés”? I a tot això, què diuen per exemple Esquerra i la CUP?\n(*) Referència a la pel·lícula de Sydney Pollack, Balleu maleïts, balleu, ambientada als Estats Units, en plena època de la Gran Depressió. Enmig d’una terrible misèria, gents desesperades, de tota edat i condició, s’apunten a una marató de ball amb l’esperança de guanyar el premi final de 1.500 dòlars de plata i trobar, almenys, un lloc on dormir i menjar. Mentre els concursants forcen els límits de la seva resistència física i psíquica, una multitud morbosa es diverteix contemplant el seu sofriment durant dies.\nIceta: “vull ser president de la Generalitat!”


Política de privacitat – CASAP\nCorreu electrònic de contacte: ciutadania@casap.cat\nDes de la present pàgina web, titularitat de Consorci de Castelldefels Agents de Salut (en endavant, “CASAP”), que figura a la pròpia pàgina web i a l’Avís Legal, volem oferir-li una experiència de navegació i un servei segur i confiable. Per això, hem implementat la present política de privacitat que compleix amb les mesures de seguretat exigides pel Reglament Europeu 679/2016, de 27 d’abril, relatiu a la protecció de les persones físiques en relació amb el tractament de dades personals (en endavant, també “RGPD”), i per la Llei Orgànica 3/2018, de 5 de desembre, de Protecció de Dades Personals i garantia dels drets digitals (en endavant, també “LOPD”).\n1. En quins apartats de la nostra plataforma recollim les dades personals dels usuaris\nA la nostra pàgina web l’Usuari trobarà l’opció d’escriure’ns per aclarir tots els dubtes que tingui en relació amb el funcionament dels nostres serveis o qualsevol altra cosa que necessiti. Per contestar, contactarem a través del correu electrònic que s’hagi indicat.\nb) E-mail corporatiu\nFent servir el nostre e-mail: ciutadania@casap.cat, l’Usuari ens podrà escriure i/o requerir la informació que consideri necessària per aclarir els dubtes relacionats amb els nostres serveis o sobre el funcionament de la nostra plataforma.\nPodem recollir les seves dades mitjançant el seu perfil d’Usuari a les xarxes socials que fem servir des de CASAP, les quals estan detallades en el present text.\n2. Quin és l'objectiu / finalitat de la recollida de dades?\nLa finalitat de la recollida de dades en tots els apartats mencionats en el punt anterior és la de mantenir un contacte directe i personalitzat amb els nostres Usuaris. D’aquesta manera, utilitzarem la seva informació per a gestionar i donar resposta a les peticions; i la prestació d’informació i serveis oferts per CASAP.\nEn cap cas rebrà l’Usuari informació de tercers sense haver-li informat i sol·licitat el seu consentiment previ, vetllant d’aquesta manera per complir amb els paràmetres de normatius i legals vigents, ni es realitzarà cap transferència internacional que tingui per objecte les seves dades de caràcter personal.\nCASAP comunica als seus Usuaris que les dades personals que ens facilitin seran tractades per aquesta part d’acord al previst a l’RGPD i a la LOPD.\nDonant compliment a l’exigit per la LOPD i l’RGPD i atenent a l’establert a les nostres polítiques internes, cada vegada que l’Usuari ens enviï dades personals, haurà de donar el seu consentiment exprés fent clic a la casella que apareix a la part inferior de cada formulari on es recullen les dades, o quan ens escriu al nostre correu electrònic de contacte, estarà acceptant expressament que puguem demanar les dades per a la finalitat o petició que ens hagi indicat. Amb aquestes accions, l’Usuari ens està manifestant de forma lliure i inequívoca que està d’acord amb que tractem les seves dades d’acord amb les finalitats esmentades en els apartats anteriors.\nL’informem de que, si actua en representació d’una persona jurídica o com a professional independent, ens autoritzarà a que li fem arribar informació als serveis oferts per CASAP, per una banda, o informació comercial, en els moments oportuns mitjançant l’acceptació de la present política de privacitat, per altra banda. Així, quan ens sol·liciti alguna informació relacionada amb CASAP pels canals establerts a la Plataforma, la seva informació també podrà ser tractada per a finalitats comercials i l’enviament de comunicacions electròniques quan així ens ho hagi autoritzat mitjançant les opcions habilitades\nCASAP li ofereix aquesta garantia legal, amb la qual cosa, en qualsevol moment i/o quan així ho consideri convenient, l’Usuari podrà fer ús dels seus drets d'accés, rectificació, supressió, oposició, portabilitat, oblit i limitació al tractament escrivint al nostre correu de contacte: lopd@casap.cat o bé enviant una sol·licitud per correu físic a Avinguda Ciutat de Màlaga, números 18-20, 08860 de Castelldefels, Barcelona, adjuntant en ambdós casos còpia del passaport o el DNI (titular de les dades) i indicant a l'assumpte, de manera expressa, la petició que vol fer: accés, rectificació, supressió, oposició, portabilitat, oblit i/o limitació al tractament.\nAccés Mitjançant l'exercici d'aquest dret pot conèixer quines dades de caràcter personal estan sent tractades per part de CASAP; la seva finalitat, l'origen o la seva possible transferència a tercers.\nD'aquesta manera, els responsables d'aquesta pàgina web mantenen els nivells de seguretat de protecció de les seves dades requerits pel Reglament Europeu de Protecció de Dades de Caràcter Personal i per la LOPD, i han establert tots els mitjans tècnics al seu abast per evitar la pèrdua, mal ús, alteració, accés no autoritzat i robatori de les dades que l'Usuari faciliti a través de la plataforma.\nCASAP disposa d’un perfil corporatiu a les xarxes socials Twitter i Facebook. Així, en virtut del disposat a la LOPD i l’RGPD, és “Responsable del tractament de les teves dades” amb motiu de l’existència d’aquests perfils en xarxes socials i del fet que, com a Usuari, ens segueixi i li podem seguir.\nEn qualitat de responsable del tractament de les seves dades garantim la confidencialitat en el tractament i el compliment dels teus drets, sempre sota els efectes del mencionat RGPD i de la LOPD.\nAra bé, també li fem saber que no existeix cap vincle entre CASAP i les xarxes socials referides, pel què com a Usuari haurà d’acceptar les seves polítiques d’ús i condicions un cop accedeixi a les mateixes i/o validi els seus avisos, termes i condicions durant el procediment de registre, no sent responsables CASAP per l’ús o tractament de les seves dades que es faci fora de l’estricta relació i prestació de serveis indicats.\n11. Integració amb la resta de texos legals\nAquesta política de privacitat es complementa amb l’avís legal associat a aquesta plataforma.


És tímida Selene? | Des de la Mediterrània: Ciència, tecnologia i més\nPàgina d'inici › Ciència i Tecnologia › És tímida Selene?\nÉs tímida Selene?\nPosted on 06/06/2011 by Rafael Balaguer\nCom podeu veure en el gràfic, el punt X determina el vèrtex del con d’ombra de foscor total i la Lluna queda més lluny. És per això que durant l’eclipsi la Lluna no queda enfosquida del tot i adquireix un to vermellós (r) ja que l’atmosfera (A) de la Terra (de fet el vapor d’aigua dels núvols) absorbeix tots els colors de l’espectre excepte el vermell, capricis de la refracció!. És el mateix que passa quan el Sol està baix sobre l’horitzó a la sortida o a la posta i se’ns mostra vermell tot decorant els nostres cels. Imagineu les sensacions de la Humanitat antiga en veure que la Lluna sobtadament es tornava vermella! De fet aquest espectacle poderós sempre ha impressionant profundament als humans. Al final d’aquest article trobareu una altre explicació sobre l’envermelliment de la Lluna.\nI com és que si els eclipsis es produeixen en Lluna plena no hi ha un eclipsi cada mes? Doncs perquè l’òrbita de la Lluna al voltant de la Terra no es desenvolupa sempre en el mateix pla, i en canvi se situa per sobre o per sota d’aquest pla evitant l’alineació amb la Terra i el Sol i, per tant, els eclipsis. Així tenim que la Lluna descriu un sinusoide al voltant del nostre planeta en lloc de traçar un cercle sense oscil•lacions.\nD’aquesta manera arribem a la conclusió que Selene realment no és tímida, sinó que tal i com va dir Einstein “Déu no juga als daus”, però potser sí que Déu (o, sense anar més lluny, Marduk) juga al billar. Un billar còsmic del qual podrem gaudir com a observadors privilegiats d’un eclipsi total de Lluna la nit del proper dia 15 de juny de 2011.\nEn efecte, l’Agrupació Astronòmica de Girona http://www.astrogirona.com organitza una observació pública d’aquest eclipsi a la platja de Tossa de Mar, un indret incomparable on la Lluna, eclipsada, compartirà protagonisme amb la vil•la medieval emmurallada que domina la costa! Un indret privilegiat, potser un dels més bonics de la Costa Brava!\nPer a trobar un lloc idoni per obsevar l’eclipsi podeu fer servir el programa gratuït "The Photographer’s Ephemeris". Òbviament, a Catalunya el millor lloc per observar l’eclipsi serà la costa. En la següent imatge podeu apreciar el camp de visió de l’eclipsi des de la platja de Tossa, des de la sortida de la Lluna fins al final de l’espectacle (línies verdes).\nL’eclipsi començarà a ser espectacular a partir de les 21:22, quan la Lluna, ja eclipsada, sortirà sobre el mar per l’horitzó sud est. Per això és molt important buscar un lloc on la sortida de la Lluna sigui diàfana. A Catalunya estem de sort, doncs a la vora del mar podrem gaudir de bona part de l’eclipsi. A més, al veure la Lluna tant baixa sobre l’horitzó, es produirà l’efecte òptic que fa que Selene sembli molt més gran del que és en realitat, ja que al poder-la comparar amb objectes coneguts de l’horitzó, la il•lusió d’una súper-Lluna serà molt potent. La màxima profunditat de l’eclipsi serà a les 22:12 i la fase penombral de l’eclipsi, que gairebé sempre és imperceptible a l’ull humà, s’iniciarà a les 00:02 del dia 16 de juny.\nL’eclipsi serà fantàstic a ull nu i amb prismàtics, però amb els telescopis i els diferents equips de captura d’imatge que l’Agrupació Astronòmica de Girona posarà a l’abast del públic podreu comprovar com de sorprenent pot resultar la nostra germana còsmica, la turmentada superfície crateritzada de la Lluna és una visió inoblidable!\nSi us voleu afegir al nostre camp d’observació amb els vostres telescopis sereu benvinguts, nosaltres ens trobarem a l’aparcament (obert 24h) que hi ha just a tocar de la platja a partir de les 20:30. Mapa del camp d’observació.\nLes fases i els horaris d’aquest eclipsi són els següents:\nPRIMER CONTACTE AMB LA PENOMBRA\t19:24\nPRIMER CONTACTE AMB L’OMBRA\t20:22\nINICI DE LA FASE TOTAL\t21:22\nMÀXIM DE L’ECLIPSI\t22:12\nFI DE LA FASE TOTAL\t23:02\nDARRER CONTACTE AMB L’OMBRA\t00:02\nDARRER CONTACTE AMB LA PENOMBRA\t01:00\nI per si tot això no fos suficient, només comentar-vos que el veritable “Senyor dels Anells”, Saturn, compartirà el cel amb Selene. Si mai no heu vist Saturn amb un telescopi aquesta és sens dubte la millor oportunitat per gaudir de nou d’una visió inoblidable!\nAnimeu-vos a acompanyar-nos i gaudiu de l’espectacle, perquè el color vermellós de la Lluna fa que la nit adquireixi una màgia suggerent i estranya però, alhora, colpidora!\nI ja per acabar, com que hem començat explicant una llegenda, sembla adient també acabar amb una altra. Aquesta però, substitueix l’èpica pel romanticisme i és que hi ha qui diu que la nostra amiga Selene envermelleix en descobrir als amants estimant-se, abraçats entre els llençols de la nit, al ser acaronats per la brillantor de la seva llum. Així doncs cada nit, en sortir, troba nous amants per satisfer la curiositat que sent vers l’amor dels humans… fins que de tant en tant descansa (s’eclipsa) i deixa que els amants la busquin de nou per compartir tendreses i secrets d’amor…\n‹ “Comienza la barbarie”\nPer a tu amor meu ›\n5 comments on “És tímida Selene?”\n07/06/2011 a les 8:05\nAquesta barreja de mites i ciència encisa, gràcies!\n07/06/2011 a les 23:21\nDesconeixia aquest mite assiri-babilònic. Excel·lent article i excel·lent proposta per observar l’eclipsi.\n08/06/2011 a les 18:08\nMoltes gràcies! M’alegra molt que us hagi agradat! Ara només falta que el temps ens acompanyi per poder gaudir de l’eclipsi!\n13/06/2011 a les 17:09\nSi, com dius, cal esperar que faci bon temps i poder gaudir de l’espectacle.\nM’ha agradat llegir el post. Aclaridor i molt ben explicat.\n13/06/2011 a les 22:29\nEls que vulgueu podeu seguir aquest eclipsi des del passeig de Sant Antoni de Calonge, tindreu telescopis i prismàtics apunt! Més info a http://www.astroemporda.net/2011/06/eclipsi-de-lluna-pel-15-de-juny/


Fira de nadal : Ajuntament Callosa d'en Sarrià\nInici » Articles tagged ‘Fira de nadal’\nTag: Fira de nadal\nEls dies 3 i 4 de desembre es celebra la ja tradicional Fira de Nadal de Callosa d’en Sarrià, on els productes nadalencs seran els protagonistes i en la qual esperem comptar amb tots els nostres veïns i visitants per a unes dates tan assenyalades.\nCrida per participar a la Fira de Nadal\nEl regidor de Comerç i Desenvolupament, Òscar Garcia, ha donat a conèixer que davant la proximitat de les tradicionals festes nadalenques i després dels satisfactoris resultats de les edicions anteriors, es posarà en marxa de nou per enguany la “Fira de Nadal” . Un projecte consolidat i ja convertit en tradicional al nostre municipi.\nLa intenció d’aquesta nova edició de la “Fira de Nadal” és que se celebri els dies 4 i 5 de desembre, aprofitant que l’endemà és la festivitat de la Constitució on els productes nadalencs seran els protagonistes i en la qual esperem comptar amb tots els nostres veïns i visitants per a unes dates tan assenyalades. Com a valor afegit, la “fira” ocuparà enguany la Plaça d’Espanya i si fos necessari per les seves dimensions, les contigües carrers Sellesos i Major, dotant així de major superfície a la mateixa. S’obre per tant el termini. És per tant moment de comunicar a la Regidoria a través del seu Agent de Desenvolupament Local al tel .. 96 588 61 31 oa l’email “adl@callosa.es” la participació com comerç, associació o filà interessada. Des de la regidoria es considera que la participació veïnal i associativa i és molt important donar a conèixer el més aviat possible l’interès en la participació de la mateixa muntant algun lloc, a causa de l’habitual resposta ràpida que s’obté per part dels mercaders forans. Una ràpida decisió possibilitarà també tenir preferència sobre les ubicacions i disponibilitat d’espai.