Camps de golf, hotels i parcs temàtics es podran fer sense permís de Medi Ambient\nEl govern aprova el projecte de nova llei ambiental que simplifica tràmits i només requereix autorització al 10% d'activitats\nEl govern català ha fet el que demanen des de fa anys les empreses que es dediquen a activitats amb impacte sobre el medi ambient: posar-los les coses més fàcils a l'hora de rebre una autorització. Les empreses es queixaven que els tràmits eren llargs, complexos i cars. El projecte de llei de prevenció i control ambiental que ahir aprovava el tripartit d'esquerres simplifica la tramitació i permet que el 90% d'activitats es facin sense que la Generalitat hagi de donar la seva autorització ambiental. Així, els camps de golf, els hotels, els càmpings o els parcs temàtics com Port Aventura es podran construir amb una simple llicència ambiental dels ajuntaments. El conseller de Medi Ambient, Francesc Baltasar, assegura que «no es redueix la qualitat ambiental».\n+ Els alcaldes, ahir, en una foto de família a la seu del Parlament Europeu. Foto: ACN\nEl conseller d'Iniciativa per Catalunya-Verds (ICV) afirmava ahir que la llei vigent impulsada per CiU el 1998 «entorpia» l'obtenció d'autoritzacions i establia uns «règims d'intervenció molt severs en què la tramitació es feia duradora i cara». És a dir, era tant garantista mediambientalment que resultava feixuga per a les empreses. Aquella llei d'intervenció integral de l'administració ambiental (IIAA) se simplifica ara amb el nou projecte de llei de prevenció i control ambiental (PACA). Tal com explica Baltasar, amb aquesta laxitud de la nova llei, a partir d'ara a les empreses «se'ls pressuposa responsabilitat» ambiental i només a posteriori se'ls farà el control.\nDe fet, la nova llei serà exclusivament ambiental i evitarà entrar en els àmbits competencials que ja disposen de legislació sectorial pròpia. Per exemple, actualment, un local d'espectacles o una mina s'havien d'acollir a la llei ambiental, de la qual depenien les normatives de prevenció d'incendis, espectacles o explotació minera. Però, a més, la Generalitat també intervenia en l'autorització que afectava els ajuntaments. Ara ja no. L'autorització ambiental de la Generalitat ja només serà requerida per llei a unes 4.900 instal·lacions del país, que són els grans centres de producció d'electricitat, derivats del petroli, metall, ciment, vidre, paper, vehicles o, en les grans extraccions, d'aigua. És el cas de les centrals tèrmiques, les incineradores i les plantes de cogeneració o biomassa de més de 50 MW, així com de les refineries, coqueries i foses de més de 2,5 tones de producció cada hora. També requeriran l'avaluació d'impacte ambiental de la Generalitat les cimenteres amb forns rotatoris amb una producció de més de 500 tones diàries o les de forns no rotatoris de més de 50 tones al dia, així com les vidrieries de més de 20 tones diàries de producció, a més de les grans factories químiques, papereres i lleteres, així com dels grans escorxadors. En darrer terme, també es requerirà el vistiplau de la Generalitat a les fàbriques de cotxes, avions i trens de més de 30.000 m², els parcs eòlics de més de 5 aerogeneradors o bé situats a menys de 2 quilòmetres d'un altre, les centrals fotovoltaiques de més de 2 MW i les extraccions d'aigua de més de 20.000 m³ anuals en domini públic hidràulic.\nCentrals eòliques, fotovoltaiques i extraccions gaudiran «d'un règim simplificat de declaració» sense necessitat d'autorització ambiental. Les activitats per sota d'aquests paràmetres de potència elèctrica, producció o superfície només requeriran una llicència ambiental que concediran els ajuntaments.\nAixí, serà competència exclusiva dels municipis autoritzar camps de golf, hotels, càmpings o parcs temàtics encara que siguin molt grans. L'única condició és que la Generalitat es reservarà el dret d'exigir autorització ambiental si afecten espais naturals protegits per les xarxes PEIN, de zones humides o natura. Són al voltant de 21.600 activitats. Entre les que requeriran permís ambiental de la Generalitat o l'Ajuntament sumen el 10% de les instal·lacions, de les quals només el 22% hauran de disposar, a més, d'una autorització sectorial afegida com la llicència energètica o minera. En canvi, el 90% restant d'activitats, és a dir, al voltant de 235.000 instal·lacions del país, només requeriran una simple comunicació als ajuntaments. «Només hauran de presentar la documentació i podran començar», explica el conseller. Aquest darrer cas inclou hospitals i clíniques, geriàtrics, funeràries, cementiris, cases de colònies, tallers i hotels de fins a 400 habitacions.\n>El govern aprova construir tres noves depuradores al Vallès Oriental i la Selva\n>Contra el canvi climàtic\n>Connexions d'aigua a l'Alt Empordà\n>La descontaminació a Flix, el 2010\n>Destinen 177 milions a finançar onze centres de recerca fins al 2013\n>Per fer camps de golf i parcs temàtics no caldrà permís de Medi Ambient\n>Camps de golf, hotels i parcs temàtics es podran fer sense permís de Medi Ambient


El procés passa factura - Notícies Economia - Notícies Economia - e-notícies\nEconomia · 25 d'Agost de 2018. 18:50h.\nLes pernoctacions de turistes d'altres comunitats cauen un 7% a Catalunya\nEls turistes que visiten Catalunya s'han reduït aquest estiu, el primer després del referèndum de l'1 d'octubre. Les dades de l'Institut Nacional d'Estadístiques (INE) reflecteixen que és la comunitat on més disminueixen les pernoctacions de visitants d'altres comunitats espanyoles durant el mes de juliol.\nLes estades de turistes de tot el món a Catalunya s'han reduït un 6,5%, en passar de 8,47 milions el juliol del 2017 a 7,92 milions el mes passat. El descens encara s'ha acusat més entre els residents a Espanya (7,2%).\nLa principal destinació al juliol per als turistes espanyols segueix sent Andalusia -amb un 24% de les pernoctacions-, mentre Catalunya perd el segon lloc -14,2% del total- a mans de la Comunitat Valenciana que es queda al 14,7 %.\nTot i aquestes dades, Catalunya segueix sent la segona destinació que trien els turistes internacionals després de les Balears, que encapçala la llista, i es manté per sobre de Canàries.\nCatalunya, Turisme, Estat espanyol


MÚSICA EN CATALÀ "Son Quint": 2012\nUna familia fina i estirada, una festa d'aniversari amb final tràgic, un inspector investigant, una història d'amor a l'altre costat de la imaginació...vos pareix impossible?. Vos convid a veure el clip "Aniversari" (2011) del grup Manel on tot això es fa realitat.\nEtiquetes de comentaris: aniversari, català, Manel\nMANEL és un grup de Barcelona. Les seves cançons mesclen el pop amb música més tradicional cantada en català. Van llançar el primer disc al mercat l'any 2008 titulat "Els millors professors europeus", i el segon, "10 milles per veure una bona armadura" va veure la llum l'any 2011.\nEtiquetes de comentaris: català, grup, Manel\nanimació "CALGARY 88" ANTÒNIA FONT\nAquest nou video d'Antònia Font ens ha agradat molt a tots!!! Està molt ben fet i és molt divertit... fixau-vos en el ball de la jutgessa... no té perdua!!!! Disfrutau molt de la imaginació dels creadors dels personatges animats... Ànim, a ballar!!!\nEtiquetes de comentaris: Antònia Font, Calgary, grup, mallorca\n"CALGARY 88" ANTÒNIA FONT\nCALGARY 88 és un homenatge a la parella de patinadors soviètics Sergei Grinkov i Ekaterina Gordeeva, veritables guanyadors de la medalla d'or dels Jocs Olimpics de Calgary 88. Es casaren l'any 1991 i varen tenir una filla, Daria, l'any 1992. Però l'any 1995 en Sergei va morir d'una parada cardiaca quan entrenava per una representació a Nova York. Tenia 28 anys. El conte de fades va acabar en aquell moment.\n"ME SOBREN PARAULES" ANTÒNIA FONT\nTot un matí dedicat a trobar "PARAULES" per completar la feina començada pels components del grup "Antònia Font": paraules curtes i llargues, paraules fàcils i dificils, paraules guapes i lletges... però per damunt de tot paraules que viuen als diccionaris!!!!\nEtiquetes de comentaris: Antònia Font, grup, mallorca, paraules\n"ALEGRIA" ANTÒNIA FONT\nNo fa falta tenir bona memòria per poder cantar tots junts, basta mirar els subtítols i posar-hi MOOLTES GANES!!!\nEtiquetes de comentaris: alegria, Antònia Font, grup, mallorca\n"BAMBOO" ANTÒNIA FONT\nAquesta cançó la varem escoltar el curs passat per dedicar-la als companys de 6è que acabaven el curs i la seva trajectoria a la nostra escola... va ésser molt emotiu!!!\nEtiquetes de comentaris: Antònia Font, Bamboo, grup, mallorca\nANTÒNIA FONT, pop mallorquí\nAntonia font pop_mallorqui (1)\nView more presentations from LinaRibas\nEtiquetes de comentaris: Antònia Font, grup, mallorca, pop


Txarly Brown es va topar amb la rumba catalana a base de samplejos per les seves produccions electròniques. Brown, referència ineludible al gènere, ha parit un concepte únic: el gipsy soul. A més, va engegar l'exitosa saga Achilifunk, que en quatre discs ha recuperat joies oblidades de la rumba catalana, i fins i tot, ha generat un gran combo anomenat Banda Achilifunk. Achilifunk Sound System és la versió reduïda de la seva darrera creació, un quartet de bases electròniques i rumba orgànica, especialment pensat per posar del revés qualsevol pista de ball. La banda està d’actualitat amb la seva darrera creació, el single “Final Rain”, bomba de latin-disco rumbero fet en col.laboració amb la cantant japonesa Haruka Amakatsu i que és l’avançament del seu cinqué LP, ‘Romandiñarme Camelo’.\nANY DE FUNDACIÓ: 2011\nESTIL: rumba del segle XXI\nช้อป อุปกรณ์กีฬา ส่งฟรี ส่งไว ที่


NYKTERI'S COCKTAIL BAR : NYKTERI'S I TERRÀNIA\nNYKTERI'S I TERRÀNIA\nBen aviat podreu tastar al Nykteri's Cocktail Bar els cocktails que estem creant amb la ratafia Terrània.\nAquesta ratafia excepcional amb essència mediterrània no et deixa indiferent. La seva elaboració artesana amb matèries de primera qualitat, fa que es despertin els sentits. Com? encara no l'heu tastat?\nDoncs...aneu fent boca: www.ratafiaterrania.cat\nPublicat per Mariona Vilanova Reyes a 6:53


Discografia • Bikimel (L'espantaocells i d'altres cançons de la cantant)\nDescàrregues i notes de premsa\nVídeos en directe\nMorir d'un llamp (2015)\nStat Jònic (2009)\n(Satèlite K, 2015)\nEl tercer disc de Bikimel és un homenatje a la figura de l’heroi. Tothom té la obligació de descobrir el seu “superpoder” per fer un món millor. La cantant, a cada cançó, es dirigeix a algú diferent per exaltar l’amor i l’amistat que els uneix. Un disc vital amb lletres optimistes , lluny del cantautor torturat.\nUn cançoner de perfils folk, que inclou una versió en italià de “L’home del carrer” cantautor Quico Pi de la Serra.\n«Una grabación de sofisticado folk-rock»\nJ. Bianciotto (El Periódico, 09/2015)\n«Sigue firmando grandes temas como “Infla les veles”»\nEsteban Linés (La Vanguardia, 09/2015)\nÀlbum Morir d’un llamp.\nDiscogràfica: Satélite K, 2015.\nSata de sortida: 18/09/2015.\nIdiomes: Català, anglès i italià.\nComposició i lletres: Vicky de Clascà (Bikimel)\nEnginyer de so: Ángel Medina\nProducció Musical: Lucas Suárez i David Soler.\nMúsics: Vicky de Clascà, Xavi Lloses, RamonPrats i Jules Bikoko.\nCol·laboracions: Rosa Pou (Fil imaginari) i Lluís Danés en l’imatge i videoclip del disc.\nVeure les lletres\nFarrera, Can-sons d.o.\n(Temps Récord, 2013)\nCom enregistrar l’identitat sonora d’un lloc? La cantautora en aquest disc autoproduit fa cançons a partir d’històries i sons de la localitat de Farrera (Pirineus).\nHi trobem cançons medievals com “Confessions de Sta. Eulàlia”, acompanyada pel músic solsoní Roger Mas, llegendes com “Minairons” i cançons inspirades en la vida i la natura del poble com “Farrera” o “Nen del bosc”. Fugir de les multituds per retrobar els orígens en la naturalesa.\n«Creo que el riesgo está infravalorado en este país»\nEntrevista per Núria Martorell (El Periódico, 01/2014)\n«Bikimel sona tan pura com la Joni Mitchell juvenil de Blue (Reprise, 1971). Una creadora audaç, amb afany de trascendència»\nJordi Bianciotto (Enderrock 04/2013)\n«Bikimel canta per trasnformar l’estat de l’ànima”»\nRoger Mas (Goteo 06/2013)\nÀlbum: Farrera, can-sons d.o.\nDiscogràfica: Temps Récord, 2013\nIdiomes: Català i anglès.\nProducció Musical: Vicky de Clascà (Bikimel).\nArranjaments: Vicky de Clascà (Bikimel).\nEnginyer de so: Tomàs Robisco\nQuè és la identitat sonora d’un lloc?\nLa resposta la trobem a l’últim treball de Bikimel “ FARRERA, CAN·SONS D.O.” (Temps Record, 2013). La cantautora s’enfila en aquesta ambiciosa producció per fer cançons a partir d’històries i sons d’un lloc concret. En aquest cas el d’un poble situat a l’Alt Pirineu anomenat Farrera. La composició de les 13 cançons del disc s’inspiren en aquella soledat que vol fugir de les multituds i la sobreinformació per retrobar els orígens en la naturalesa i el món rural.\nDesprés del seu debut “stat Jònic” (2010), Vicky de Clascà reapareix amb un exercici preciosista d’una gran riquesa vocal i compositiva. Al nou disc de Bikimel hi trobarem cançons medievals com “Confessions de Sta. Eulàlia”, acompanyada pel músic solsoní Roger Mas, llegendes com “Minairons” i cançons inspirades en la vida i la natura del poble com “Farrera” o “Nen del bosc”. També hi apareix el poema musicat “La llera del riu vermell” o els cantadors del Pallars, que ressorgeixen amb un “Kirieleison” versionat per la gent del poble; i més experiències que Vicky de Clascà dóna en forma de reflexions, vídeos i improvisacions.\nVideoart: En el projecte hi ha un treball paral·lel pel que fa la imatge; la mateixa artista ha enregistrat uns vídeos a l’estil documental “video-art”, que ajuden a donar més sentit a les cançons.\nFases del disc\nPrimera fase: La caça de sons.\nDesprés del viatge musical a Tuva (Sibèria), Vicky de Clascà va fer una estada al Centre d’Art i Natura de Farrera el mes de setembre de 2011. Allí va composar les cançons del disc i va enregistrar tots els sons que va poder. Amb el seu home studio portàtil gravava converses, sorolls d’objectes i alguna improvisació. La complicació arribava quant s’havia de gravar els cants dels ocells i altres sons de l’exterior perquè el frec del vent ho espatllava tot. Això va fer que la Vicky improvisés una sèrie de materials casolans per substituir els mètodes professionals.\nEntre els invents va posar una micròfon a dins una gàbia d’ocell que permetia deixar-lo penjat a una branca i cobrir amb una manta si feia vent. En una altre ocasió va submergir el mateix micròfon dins el riu posant-li un preservatiu i així captar la sensació des de dins de l’aigua. La cantautora diu: “-La mateixa experiència de recórrer l’indret amunt i avall amb una gravadora i mil cacharros, portava a creuar-te amb gent del poble i a tenir experiències que m’ajudaven a enllaçar amb el contingut de les cançons”.\nSegona fase: Gravació amb banda a Burg.\nAl poble del costat de Farrera hi ha un altre centre artístic i culinari que es diu “La Caseta de la Coma de Burg” (CCB). Tenen una sala de dansa enorme i amb unes característiques acústi- ques òptimes. Bikimel no va deixar perdre la ocasió per gravar-hi allí la part musical. Amb l’ajuda dels músics Lucas Suarez, Joan Motera i Ramon Prats va assentar les bases de algunes de les cançons.\nLa part tècnica va quedar re- solta amb l’ajuda de Tomàs Robisco i Joan Carles Martin. En poques hores van transformar la sala de dansa en un estudi professional. A més de les cançons van tenir lloc improvisacions i performances, per posar coixí a les peces més experimentals. La gravació va concloure amb un enregistrament acústic enmig del bosc i un duet de Vicky de Clascà i Roger Mas a l’Església de Farrera.\nTercera fase: Producció a la Bucbonera Records.\nLa tercera fase del projecte ve tenir lloc a La Bucbonera de Caldes de Montbui on es van enregistrar la resta d’instruments i col·laboracions.\nParal·lelament des del “home studio” de Bikimel, les idees i arranjaments s’acabaven de aposentar i es traslladaven de nou a La Bucbonera, un procés de producció elaborat que va durar més de 3 mesos i no hagués estat possible sense la ajuda i suport de Tomàs Robisco.\nPoema* ”Llaurant la llera del riu vermell” de JOSEFA CONTIJOCH\n• Vicky de Clascà: orquestració (cordes, vents i percussió) Arranjaments de piano i contrabaix. Direcció musical.\n• Lucas Suárez: mandolina, dobro, buzzuki, guitarres elèctriques i lab steel.\nMúsics: Vicky de Clascà: veus i coros. guitarra acústica. piano a “Crying creatures” “Santa Eulàlia” Iipart de “Minarions”. Igil a “Eixambre” i “Filàmbul”. guitarra elèctrica a “Llaurant la llera”, “buzzuki” a “eixambre”, sintetitzadors i midis. Sons i percussions amb objectes de Farrera • Lucas Suàrez: guitarres acústiques a “Farrera”, guitarres elèctriques, dobro, mandolina, buzzuki, lab steel • Joan Motera: contrabaix • Ramon Prats: bateria a “Farrera”, “La llera”, “Crying” i “Nen del bosc” • Àlex Ventura: bateries i percussions a la resta de cançons. Joan Pau Chaves: pianos a la resta de cançons I hammonds • Toni Cuesta: TROMPETA, TROMBÓ I HELIcó • Anna Mayné: viola • Joan Palet: celo.\n• Lluis Robisco: edició de partitures i assessorament musical • Tomàs Robisco: baix a “Minairons”.\n• Roger Mas: veu a “Confessions de Sta. Eulàlia” • Esteve Felipe: Guitarra acústica a “Nen del bosc”\n• Naomi Jean: percussions a “Crying Creatures” i Cora a “Eixambre” • Moisés Perez : karghra, sigit i igil a “Filàmbul” • Cantadors del Pallars a “Sta Eulàlia”: Lluis Llobet, Jordi Casellas, Pepucho, Oriol Bosch i Javier Martínez • Aila de les Bordes de Tressò: veu a Música d’Eixambre • Bernard Loughlin canta “Adèu Clavell Morenet” A LA FESTA DE LA A ACARONA (DOCUMENT DEL SETEMBRE DE 2011) • Gina Llobet: veu final a “Música d’eixambre” • Sandra Socias: crit “Coll de so” a “Minairons” • Arrnau Llobet: campaner • Gent del poble: Coros a “Farrera”.\nVeure articles i entrevistes\n(Temps Récord, 2009)\nDesprés d’un exitós 2009, amb el hit radiofònic de l’Espantaocells i el pas per el concurs Sona 9, Bikimel presenta el seu esperat primer disc, un debut espectacular que dona a conèixer la veu més desgarrada i rockera de Vicky de Clascà.\nEl 2011 la banda sonora de la série de TV3 Polseres Vermelles inclou 3 temes de Bikimel.\n«Intuitiva y esplendida compositora y cantante (…) con sabor norteamericano (Sheryl Crow, Joni Mitchell, gotas de rock àcido…)»\nEsteban Linés (La Vanguardia, 26/03/2010)\nÀlbum: Stat Jònic\nDiscogràfica: Temps Récord, 2009\nProducció Musical: Ricky Falkner y Vicky de Clascà (Bikimel).\nArrranjaments d’orquestració: Vicky de Clascà\nEnginyer de so: Jordi Mòra\nVicky de Clascà (Bellaterra, 1976) és Bikimel. Autodidacta de la música desde petita i a cavall entre la interpretació i la composició, va començar a tocar per sales del Vallès als 18 anys, amb diferents grups de blues i rock.\nPerò no va ser fins que va fer el pas al català amb una maqueta titulada “Mikro”, que es va donar a conèixer convertint-se en guanyadora del Premi Èxit del concurs Sona 9 2007.\nDurant el concurs, va realitzar la gravació del tema “L’Epantaocells” junt amb la seva banda i amb la co-producció de Josep Thió. Aquest single va resultar un èxit radiofònic entrant al a llista dels 40 principals durant un any.\nEl mateix any va participat en els recopila- toris d’homenatge a Sau, amb una versió autopoduïda Me’n torno a Sau (Edr Discos, 2009), també ha col·laborat en el disc de La Marató de (TV3 2009) -amb una brillant adaptació al català del tema “The Rose” (Bette Mittler) – i Terra i Cultura, un disc-llibre on interpreta i pro- dueix l’adaptació d’un poema de Brossa -”Sonet mig tapat”-, seleccionada en la segona edició del Premi Miquel Martí i Pol, el guardó Terra i Cultura promogut per Lluís Llach. També ha format part de l’espectacle ‘Mazoni i les Mazoni’, on Helena Miquel (Delafé y las Flores Azules i Élena), Gemma Solés (The Kinky Coo Coo’s) i Bikimel, interpretaven els temes de Jaume Pla (Mazoni).\nExplica la cantautora que l’stat Jònic és un “estat de transició entre dues situacions; per sortir-ne hem de pitjar el botó que ens farà tornar enrera o tirar cap endavant”. Temàtiques on les que tren- car la línea de l’horitzó pot alliberar-nos d’un món hermètic i geogràfic, on tot sembla estar limitat per un espai i un temps. Un còcktail d’estils musicals i registres amb especial atenció a la veu.\nAmb aquest nou disc Bikimel exposa un recull de cançons que ja ha anat presentant per diver- sos festivals d’arreu del país -com l’Acústica de Figueres, el Festival de Jardins de Cap-Roig o l’(a)phònica de Banyoles-. Un CD on demostra una proposta molt personal, amb un estil d’arrels clarament anglosaxones.\nEn aquest àlbum, Vicky de Clascà és un assortit d’estils amb cançons folk com “L’Espantaocells”*, rockers a “Plàstik” i la “La Roca del Rei”.\nUn grapat de cançons que atraparan a l’oient en aquest stat Jònic, gravat amb l’ajuda del productor Ricky Falkner (Love Of Lesbian, Anímic, Sanjosex) i Jordi Mora, amb les col·laboracions de Xavi Molero (Sanpedro) a la bateria i Aleix Garriga al pedal steel.\nLletra i música: Vicky de Clascà / Bikimel (excepte “Jonàs” que és una cançó feta a partir del poema de Maria Cabrera Callís.)\nProducció musical: Ricky Falkner, Jordi Mora i Bikimel. La cançó de “l’espantaocells” està produïda per Josep Thió i Bikimel.\n– Casa Murada (Tarragona)\n– MusicLan Canigó (Figueres)\n- Home Studio Bikimel (Bellaterra).\nMesclat als estudis OVNI (Figueres) per Jordi Mòra. Masteritzat per Álvaro Malañá, Impakt Mástering.\n– Vicky de Clascà: Pianos i teclats (1, 3, 8, , guitarra ac. (4,5,6,7,9,10) guitarra el. (3, 10, 11), solo de guitarra eèctrica a.el Gitano. teclats (3, 7). Arranjaments de cordes i vents (Dolç cavaller, El Lament, La Roca) Edició, maquetes, loops, coros .\n-Ricky Falkner: Baix elèctric, Piano (6 i 7), teclat (8) guitarra ac (1, 2, 6) g. el. (1, 3)\n– Aleix Garriga.: Pedal steel i g. elèctrica a “La Roca del Rei”.\n– Produïda per Josep Thió i Bikimel.\n- Músics: Esteve Felipe (g. acústica), Albert Vidal (baix), Àlex Ventura (bateria), Raúl Patiño (teclats), Aleix Garriga (slide i banjo), Vicky de Clascà (veus i g. acústica).\n- Gravada a: Musiclan amb Jordi Solé i mesclada per Jordi Cristau.\nCançó “La Foscor”: Gravació i instruments per Vicky de Clascà.\nFotografies: Albert Folch i Andrea Ayala.\nDisseny Gràfic: Vicky de Clascà.\nVeure els articles de Premsa\nAltres treballs de Bikimel\nPublicacions, recopilatoris i "rarities"\nVols rebre notícies de Bikimel?\n© 2022 Bikimel • Funciona gràcies a GeneratePress


Busca qui t'ha pegat (al dia): Vertebrar\nEstes vacances de Pasqua, durant les quals molts creients es dedicaran a commemorar la passió, mort i resurrecció de Crist passejant ninots de fusta pel carrer, la majoria de la població il·lustrada, en canvi, simplement es deixarà caure a la platja, farà una escapada més o menys llarga o, senzillament, se limitarà a fer torrades de xulles a la caseta del camp.\nEn el meu cas, dues guàrdies estratègicament col·locades el dijous i el dissabte sants m'impediran fer qualsevol altra cosa que aprofitar, si el sol es mostra benèvol, comptades estones de platja.\nHe decidit, però, que he traure temps com siga per tancar tres cites que tinc pendents des de fa setmanes amb tres xics ben interessants. Així, dijous a porqueta nit he quedat amb un xic de València, però que treballa a Alacant, i amb el qual ja vaig tindre un conat de relació fa, ni més ni menys, deu anys (¡mátame camión!) i que de forma completament imprevista ha tornat a creuar-se al meu camí.\nDissabte, també a porqueta nit, he quedat amb un xic originari del Sud d'Alacant, que viu a València però que treballa a Castelló, que es dedica al món de les arts plàstiques i amb una curiosa i gairebé malaltissa dèria per l'entomologia. Un dels grans al·licients d'este xic, però, és que encara té pèl a les cames i al pit, una particularitat que cada dia resulta més difícil de trobar (i gaudir).\nFinalment, i si les forces m'ho permeten, diumenge quedaré després de dinar amb un xic de Castelló, que treballa a València, terriblement simpàtic i divertit, amb una conversa força intel·ligent, i que em fa riure com pocs.\nSi per una d'aquelles aconseguisc consolidar estes tres relacions amb estos tres xics de València, Alacant i Castelló el nostre país tindrà un gran deute amb mi: ni la corrupció del Partit Popular haurà aconseguit vertebrar tant estes tres províncies.\nEtiquetes de comentaris: destrellat, novios, país valencià\nEncara queden hòmens (i dones) amb pèl on toca? Que no ho sap la gent que ara és megacutre això de depilar-se? Que ho fan totes les belensestebans del món? Per cert, et vas equivocar, hauries d'haver triat la carrera diplomàtica ;)\n20 d’abril de 2011, a les 12:14\nLlig tot seguit les teues entrades d´ahir i d´avui i em preocupe ...\nHo tens tot tan clar? No et fa por pensar que potser hi hagen coses molt xules, a banda de les que per a tú són irrenunciables però que no ténen perquè ser incompatibles, que te les estan perdent?\nPlis, no em prengues per un moralista kumbaiá ..\nEt dessitge el millor\n20 d’abril de 2011, a les 17:16\n▼ d’abril 2011 (18)\nEls nous ionquis\nNi punt de comparació\nGuàrdia de Pasqua (i III)\nGuàrdia de Pasqua (II)\nGuàrdia de Pasqua (I)\nE2011: Qui té por al 5%?\nProssima fermata: Sardenya?\nEl xocolate dels europeus\nUn cita als 21 anys


El Maset del Vilosell · L´ESTABLIMENT\nEl Maset del Vilosell és una antiga pallissa de pedra vista totalment reformada amb molta cura que conserva l’essència i l’esperit de la construcció original del segle XIX, però amb el confort del segle XXI.\nL´establiment de turisme rural té capacitat per 6 persones i disposa de tres habitacions dobles, dos banys (un dels quals amb banyera de cromoteràpia) i un lavabo. Està adaptada per a persones amb mobilitat reduïda, ja que tot l´establiment està distribuït a la planta baixa i una de les habitacions té un bany adaptat.\n*No s´admeten animals de companyia.\nUN LLOC ÚNIC PER A AQUELLES DATES ESPECIALS...\nBusques un lloc especial i original per fer una escapada amb els teus amics i familiars? El Maset és el teu indret.\nSomies amb un lloc únic, acollidor, diferent per a un aniversari, una celebració familiar íntima o un regal de parella? El Maset és l´escenari ideal, amb la privacitat i la intimitat que t’ofereix. Un lloc confortable per passar-hi moments inoblidables.\nI si, simplement, busques un lloc per gaudir de la tranquil·litat i el descans, no ho dubtis i vine a visitar-nos.


L´ONU anuncia una ajuda de 1.750 milions d´euros per a Síria - Diari de Girona\nL´ONU anuncia una ajuda de 1.750 milions d´euros per a Síria\nMoren almenys 26 persones en un atemptat amb cotxe bomba a la província d'Alep\nImatge de la segona conferència de donants per a Síria. raed qutena/efe\nKUWAIT/DAMASC | EFE/DDG Els països i organismes donants es van comprometre a destinar una ajuda de 1.750 milions d'euros per a Síria, va anunciar el secretari general de l'ONU, Ban Ki-moon. Ban va assegurar que aproximadament 9,3 milions de sirians necessiten ajuda humanitària, de la mateixa manera que un 80 per cent dels refugiats palestins a Síria,\nEl conflicte sirià, que ha causat més de 100.000 morts des de març de 2011, ha portat uns tres milions de persones a refugiar-se a altres països, va recordar el secretari general de l'ONU.\nEn la conferència de donants, en la qual participen 69 països, Ban va destacar que s'han registrat casos de morts per fam a Síria i que ha augmentat la violència contra les dones i els menors, al mateix temps que han reaparegut malalties com la poliomielitis, abans eradicada a la regió.\nPer altra banda, almenys 26 persones van morir en un atemptat amb cotxe bomba, suposadament perpetrat per l'Estat Islàmic de l'Iraq i el Llevant, vinculat a Al-Qaeda, a la província septentrional d'Alep. Desenes de persones van resultar ferides en l'atemptat a la localitat de Yarabulus, algunes de greument, fet pel qual l'Observatori Sirià de Drets Humans no va descartar que el nombre de víctimes mortals pugui augmentar.


L’estudiant Marta Barro guanya la segona edició de la Beca Covides-Esci | Covides\nAquesta beca s’emmarca dins del conveni signat el 9 de juliol del 2013 entre ESCI-UPF i COVIDES en un clar compromís per establir vincles entre la universitat i empresa. Uns vincles que ajuden a complementar la formació de l’estudiant en un entorn que només el món laboral els pot proporcionar.\nCom a resultat d’aquesta col·laboració, Covides s’ha convertit en una entitat col·laboradora d’ESCI i proveïdor oficial dels actes i les jornades que se celebrin a l’Escola.\nCovides també es va incorporar en algunes assignatures del grau i de formació contínua com a cas d’èxit i ESCI ofereix un descompte del 15% en les matrícules dels seus màsters en Retail Internacional, Comerç Exterior o Màrqueting Digital als treballadors o associats de Covides que s’hi matriculin.\nLa primera convocatòria de la beca Covides es va entregar el 15 de gener de 2014.


CAIAC DE MAR. PART 1: EL DISSENY DEL CAIAC - KAYAK K.1\nEl CAIAC DE MAR no el podem definir com una modalitat única i específica. Quan entrem un caiac al mar ja es converteix en un Caiac de Mar.\nDurant els darrers vint-i-cinc anys he sentit una gran atracció pel món del Caiac. Fer caiac és molt divertit i per això sempre he volgut fer d’aquest esport la meva manera de viure. No vaig acabar els estudis i la meva família es va preocupar molt pel rumb que va prendre la meva vida quan vaig comprar el meu primer caiac.\n“La pau interior que ens produeix la silenciosa contemplació d’una platja en un tranquil matí, o el sentiment d’alegria que ens provoca pujar-nos a una onada gran amb una petita embarcació, és molt més gratificant del que moltes persones mai han sentit” – WILLARD BASCOMB, WAVES AND BEACHES -.\nLa majoria dels caiaquistes som autodidactes. Hem començat a aprendre a base de proves i errors. Alguns de nosaltres hem volgut fer d’aquest esport nostre ofici i per això hem avançat en aspectes tècnics a través de formació, cursos i titulacions.\nEn aquest primer Post parlaré sobre el disseny del Caiac de mar o Caiac de Travessa. Els conceptes que aquí veurem també es podrien aplicar als altres tipus de caiacs.\nTot i que el Caiac de Mar o de Travessa és un esport, no està contemplat com una modalitat competitiva ni olímpica. El pot començar a realitzar qualsevol persona a qualsevol edat, sense preparació ni coneixements especials, tot i que cal saber que és molt fàcil subestimar la mida i la força de les onades quan estem a la vora del mar.\nTIPUS DE CAIACS I DE CAIAQUISTES\nCada tipus de caiac està dirigit a un tipus especial de persona, i per aquesta raó tots els caiacs de mar estàn pensats per als objectius que es persegueixen.\nEls caiaquistes de Travessa gaudeixen del cicloturisme carregats de motxilles, amb l’esquí de fons i la seva pel·lícula preferida és “Ballant amb llops”.\nAls caiaquistes de Surf els agrada la BTT, el caiac d’aigües braves, el Snowboard, i assistirien tots els anys a el “Festival d’Escalarre“ si encara existís.\nEls caiaquistes d’esbarjo passen el temps fent senderisme, viatgen en autocaravana, fan raquetes de neu i veuen el Discovery Channel.\nI hi ha d’altres caiaquistes als que els agrada fer tot l’anterior i disposen de diverses embarcacions diferents.\nCom veieu, hi ha diferents modalitats i tipus de caiacs. D’això ja n’hem parlat anteriorment al nostre Blog.\nTot i que els orígens del Caiac de Mar o de Travessa no van ser precisament lúdics, és més, aquest tipus d’embarcacions es van crear per necessitat, van aparèixer al llarg de la història en múltiples llocs del nostre planeta. El caiac modern evoluciona amb els nous materials i dissenys de construcció. Imatge original de Casiopea:\nAvui dia hi ha caiacs de mar fabricats de resina combinada amb fibra de vidre, Diolen, fibra de carboni, kevlar, així com caiacs de plàstics polietilens, caiacs inflables i caiacs desmuntables i plegables. N’hi ha de dobles i d’individuals, oberts (anem a sobre i són autobuidables o Sit on Top) i tancats (ens fiquem dins) … trobem un ampli ventall en funció de l’ús que li vulguem donar i de la nostra butxaca.\nDISENY DEL CAIAC DE MAR\nNo ho dubtem: avui en dia el disseny dels caiacs és una ciència exacta.\nEn primer lloc coneguem les parts d’un caiac de mar i algunes definicions:\nEl disseny del caiac està en funció dels moviments que aquest pot efectuar. Els podem desglossar en tres eixos:\nTan mateix en el seu disseny es té en compte la natura i les forces de resistència d‘avanç de l’aigua i del vent.\nPer això el disseny de cada caiac estarà en funció del comportament que vulguem obtenir d’ell i serà diferent en cada embarcació.\nEl diseny del Casc\nEn el seu disseny, el casc presenta diversos elements que influeixen en la navegació.\nÉs la longitud del caiac mesurada des de la proa fins a la popa. En els caiacs de Travessa sol ser de 5 metres aproximadament.\nLa direccionalitat de el caiac està en funció de la longitud de l’eslora: quanta més eslora, més recta i veloç serà la trajectòria, tot i que serà més difícil maniobrar i girar. Tot el contrari si l’eslora és més curta.\nLa corbatura de la quilla:\nLa trobem sota la línia de flotació del Caiac de Mar. Aquesta afecta tant a la maniobrabilitat com a la direccionalitat.\nLa Mànega del Caiac:\nÉs l’amplada del casc. Pot variar des dels 50 cm als 60 cm. En funció de la forma de la mànega sota la línia de flotació, disposarem d’una major o menor estabilitat. Tan mateix, el caiac ens oferirà una major o menor velocitat en funció de la quantitat de superfície en contacte amb l’aigua:\nL’estabilitat del Caiac de mar va lligada a la nostra intenció a l’hora de triar una embarcació.\nSi la nostra intenció és navegar en zones sense onatge, una embarcació amb el fons pla farà que ens trobem còmodes sobre la superfície de l’aigua, tot i que serà inadequada en zones amb onatge. D’altra banda, si l’aconseguim inclinar no ens donarà molta estabilitat. A aquest tipus d’estabilitat l’anomenem “Estabilitat inicial”.\nEn canvi, si volem navegar en zones amb onatge, amb un casc de mànega de flotació petita, podrem inclinar el caiac i estarem còmodes. No obstant això, serà més inestable en aigües planes. A aquesta estabilitat l’anomenarem “Estabilitat dinàmica”.\n“Les embarcacions no són inestables, ho són les persones” – LINCOLN WILIAMS –\nAltres elements de diseny:\nUna proa més o menys aixecada i amb més o menys volum ens facilitarà pujar amb més facilitat les onades o impedir que ens clavem al baixar l’onada.\nLa coberta del caiac ha de tenir pendent per expulsar l’aigua abans que ens mulli a nosaltres. Això també afavoreix l’esquimotatge.\nEl pantoc, aresta que té el casc en la unió del costat de l’embarcació amb el fons d’aquesta, pot ser arrodonit (donen una sensació tova quan el caiac s’inclina) o viu (és menys indulgent a l’inclinar el caiac però facilita “cantejar“ a l’hora de traçar la trajectòria quan surfejem onades).\nEl Timó y la Orsa (retràctils):\nD’aquest accessori s’hauria prescindir quan s’és principiant. El rumb de l’embarcació l’hem d’aprendre a controlar només amb l’ajuda de les nostres palades.\nNo obstant això, el timó ens serà molt útil quan tinguem corrents adverses, vent lateral o una conjunció de tots dos elements. És llavors quan el seu ús ens permet controlar la deriva que ens provoquen les forces contràries a la nostra direccionalitat i poder remar sense pensar en rectificar constantment el rumb.\nEl timó es governa amb els peus i ha de ser retràctil.\nLa Orsa, deriva o aleró és una aleta plegable que es troba sota el caiac de mar. Serveix també per controlar la deriva i mantenir la nostra trajectòria actuant com un “pivot“.\nDiseny de la coberta:\nA la part superior del caiac trobem diversos elements que faciliten la nostra excursió en caiac de mar:\nLes Tapes dels Tambuchos:\nSegellen les càmeres d’aire (tambuchos) que disposa el caiac de mar per a albergar l’equip que transportem. Solen ser de goma. No garanteixen l’estanquitat a el 100% i alguns caiacs afegeixen una membrana de neoprè. És per això que en els tambuchos és aconsellable portar l’equip dins de bosses estanques.\nLa Línia de vida:\nÉs una corda que es troba al voltant del caiac de mar. Té moltes utilitats. A ella hi podem lligar diversos elements amb mosquetons i és imprescindible per a la seguretat d’un caiaquista que estigui a l’aigua ja que és on s’agafarà amb les mans en cas de necessitat.\nGomes y xarxes de la coberta:\nSón molt útils per introduir l’equip que vulguem tenir a mà.\nSolen tenir forma de T. Estan situades als extrems de popa i proa del caiac. Permeten transportar el caiac i agafar-nos a ell en cas de bolcada. Veure en la imatge sobre les parts d’un caiac de mar.\nDiseny de la Banyera:\nS’anomena “Banyera“ al compartiment on va allotjat el caiaquista. A diferència de la banyera de casa nostra, on l’aigua està a l’interior i ens aïlla d’un entorn sec, en la banyera del caiac anem totalment secs i aïllats de l’aigua exterior. En el seu interior trobem diversos elements:\nLa braçola de la banyera:\nAl voltant del forat i per sobre de la coberta trobem en relleu una braçola que serveix per subjectar el Cubrebanyeres (també anomenat “Cubre“). Aquesta es modela quan es fabrica el caiac.\nEl Reposapeus o Cala:\nÉs imprescindible arrepenjar fermament els peus sobre un suport rígid. Els Reposapeus poden ser de barra, pedals regulables (“cales“) o d’envà.\nHa d’estar ben fixat i ha de resultar còmode. La seva amplada ha de ser la dels nostres malucs. En alguns caiacs ve modelat d’origen.\nEns dóna suport a la part inferior de l’esquena i ha de permetre la rotació del tronc. És imprescindible per quedar ben travats a l’interior del caiac de mar.\nEns serveixen per arrepenjar els nostres genolls, els quals van lleugerament flexionats i oberts. Solen tenir una protecció d’escuma tova. Aquestes ens permeten controlar la inclinació lateral del caiac.\nEnvans o tabics:\nEls envans es troben a l’interior de la banyera i serveixen per separar les zones seques i estanques de el caiac. També són de gran utilitat ja que creen una càmera d’aire que ens facilita la flotabilitat del caiac en cas de bolcada.\nCOM ACOPLAR-NOS AL NOSTRE CAIAC DE MAR\nPer aconseguir una màxima eficàcia en els moviments del caiac és imprescindible que la persona i el caiac formin un conjunt d’una sola peça. El caiac ha de ser una prolongació del nostre cos i per a això hem d’estar ben acoblats a ell.\nEn el caiac tenim diversos punts d’acoblament. Els peus han d’estar ben recolzats als reposapeus. Els genolls ben subjectes sota les genolleres, els malucs ajustats al seient i la zona baixa de l’esquena ben recolzada a la ronyonera.\nPerò la comoditat és imprescindible si volem quedar-nos en aquesta posició durant una llarga estona. Si no volem tenir dolors és important una posició ergonòmica correcta dins el caiac de mar.\nLa utilització d’escumes per calçar les zones de contacte amb el nostre cos és una bona solució. També hem de pensar en deixar espai suficient per a estirar les cames o poder treure els genolls fora de les genolleres.\nA la banyera ha de quedar espai per portar tot allò que necessitem tenir a mà (bomba de buidatge, esponja, beguda, bossa estanca, …) i no puguem situar sobre la coberta del caiac de mar.\nJuliol 13, 2021 9:58 pm\nMolt bon material i molt didàctic. La descripció dels tipus de caiaquistes és per enmarcar-la.\nA veure quan tornem al pantà de la Llosa de Cavall, vam venir a la primeravera i feia molt vent i vam aprofitar poc, ara l’aigua estava d’un color maragda espectacular.


Donald Trump i el suport dels evangèlics\nInici > Donald Trump i el suport dels evangèlics\nPer Catalunya Religió. Dll, 16/11/2020\n(Xavier Memba –CR) Després d’una aferrissada lluita electoral amb participació record, com mai abans s’havia donat a la història, des de fa pocs dies sabem que el demòcrata Joseph Robinette “Joe” Biden Jr. serà el 46è president electe dels Estats Units d’Amèrica.\nD’acord amb les dades estadístiques del Public Religion Research Institute  (PRRI), Donald Trump va arribar a la Casa Blanca l’any 2016 amb el suport d’un 81%  de l’electorat que es classifica demogràficament com a blanc i evangèlic. Un sector que, tot i constituir només el 15% de la població, esdevé clau en les eleccions americanes pel seu compromís polític i perquè en bloc constitueix efectivament un 25%  sòlid de l’electorat.\nTed Olsen, director editorial de Christianity Toda y, diu que molts dels evangèlics que l’any 2016 van votar per Trump, ho van fer moguts més per antipatia a Hillary Clinton que a favor del llavors sorprenent candidat republicà. En aquestes eleccions, però, molts ho han fet de forma entusiasta a favor de Trump perquè, segons Olsen, veien les votacions com un referèndum més enllà de les conviccions clàssiques sobre l’avortament i la injustícia racial (que neguen sigui estructural). Per a ells aquestes eleccions presidencials havien de posar de manifest la veritable “identitat cristiana” dels votants. Olsen cita com a exemple a l’influent pastor John MacArthur dient-li  en una conversa a Trump que “qualsevol creient de veritat estarà del seu costat en aquestes eleccions.”\nAltres resultats del PRRI  posaven de manifest un any abans de les eleccions presidencials i malgrat els escàndols i la personalitat polèmica de Donald Trump al llarg del seu mandat, que l’electorat blanc i evangèlic continuava donant-li suport de forma majoritària:\nFins a un 77% dels blancs evangèlics, en contrast amb el 39% de tots els americans, aprovaven la gestió presidencial de Donald Trump.\nEl 63% dels blancs evangèlics, en comparació al 35% de la resta d’americans, no creien que Trump hagués tacat la dignitat de la figura presidencial.\nEl 66% dels evangèlics blancs deia que en les presidencials del 2020 anava a votar Trump independentment del candidat demòcrata.\nSens dubte, aquestes eleccions han posat de manifest la gran divisió que pateix la societat americana i han deixat entreveure al món sencer un país cada vegada més polaritzat. En un article  de Christianity Today, a on se li demanava la seva opinió, Ammy Black (professora de ciències polítiques a Wheaton College) deia: “Qui guanyi la cursa presidencial s’enfrontarà a la intimidatòria tasca de liderar un país profundament dividit, enmig d’una pandèmia creixent i una greu crisi econòmica. Espero i prego que la persona que inauguri la presidència el pròxim 20 de gener faci tot el possible per reunificar la gent, infondre esperança i guiar-nos per sortir de la pandèmia.”\nL’any de la Covid-19, les eleccions americanes han estat, segurament a part de la pandèmia, l’esdeveniment que més seguiment ha generat arreu del món. Precisament, el pròxim dia 23 de novembre tindrà lloc un debat en línia  –organitzat per l’Observatori Blanquerna de Comunicació, Religió i Cultura  i liderat per un grup d’alumnes del tercer curs de Global Communication Management de la Facultat de Comunicacions i Relacions Internacionals de la Universitat Ramon Llull – sobre el que han donat de si els comicis a la presidència dels Estats Units i, en especial, per a analitzar el paper que hi juguen els evangèlics com a poderós lobby polític en aquell país.\nL’opinió dels evangèlics catalans\nEn preparació a aquest esdeveniment, s’ha realitzat una petita enquesta  adreçada a la comunitat protestant de Catalunya. L’estudi de camp resultant (a partir de 340 participants) permet saber el seguiment aproximat que els evangèlics catalans han fet de les presidencials americanes i quina opinió tenen sobre el president sortint i els suposats valors tradicionals que defensa.\nEl que revela l’enquesta –realitzada entre els últims dies de la campanya electoral i el recompte de votacions– és que els evangèlics catalans atorguen una gran importància a les eleccions presidencials dels Estats Units amb un altíssim 97,6%. Encara, però, que només un 57,4% dels enquestats admet haver seguit de prop el procés electoral.\nSi bé és cert que, per una banda, un 70,3% dels evangèlics catalans admeten que la religió té molta importància en la seva opció política; d’altra banda, fins a un 65,6% rebutja el fet que hi hagi una sola opció política des d’un punt de vista cristià. Tot el contrari del que sol passar als Estats Units on, tradicionalment, s’identifica el Partit Republicà com l’opció pròpia dels cristians evangèlics.\nEl caràcter moral d’un polític\nUn altre aspecte que diferencia l’opinió general dels evangèlics catalans amb els seus correligionaris nord-americans –almenys del que es desprèn de les dades recollides del PRRI– és la importància que se li dona al caràcter moral i comportament públic d’un líder polític a l’hora de confiar-li el vot. Una aclaparadora majoria dels evangèlics catalans consideren molt important el caràcter moral d’un polític i fins al 50,9% arribarien a votar en contra d’un líder moralment reprovable i polèmic, encara que en teoria afirmés valors tradicionalment conservadors des d’un punt de vista cristià.\nQuant a les qüestions més controvertides de l’avortament i la justícia social, la gran majoria dels evangèlics catalans (75%) diuen que totes dues són igual d’importants, encara que hi ha una certa tendència a prioritzar el dret a la vida dels infants no nascuts davant la injustícia social que poden patir minories o sectors desafavorits de la societat nord-americana.\nDavant la pregunta “Creus que els cristians blancs i negres nord-americans voten el mateix?”, la majoria dels evangèlics catalans opinen que no. La qual cosa coincideix amb les estadístiques del PRRI. Per últim, una dada que crida molt l’atenció és que gairebé la meitat (un 49,4%) dels evangèlics a Catalunya creuen que el paper de l’església americana en aquestes eleccions ha estat irrellevant, la qual cosa sembla més una projecció del que és la nostra realitat a Catalunya o a Europa sobre una realitat totalment diferent com la nord-americana on el lobby evangèlic exerceix un pes determinant en cada procés electoral.\nQuin paper voldrà jugar l’Església\nLa victòria de Biden obre una nova etapa i deixa enrere –almenys de moment– la política de crispació i polèmica inaugurada per qui és encara president. El problema, però, no és saber si s’ha superat a Trump, sinó saber quin paper voldrà continuar jugant l’Església que el 2016 el va portar al poder i que quatre anys després continua donant-li suport de forma clarament majoritària.\nSerà interessant saber quines respostes i quina anàlisi d’aquestes i altres qüestions faran els estudiants de Global Communications Management de Blanquerna el pròxim dia 23 de novembre , acompanyats de quatre convidats especials que compartiran el que pensen des de la seva doble perspectiva com a ciutadans americans i evangèlics –establerts a Catalunya– que viuen amb passió la intensitat d’aquest moment històric.\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/donald-trump-suport-evangelics


Docents per la República reivindica la figura de Ferrer i Guàrdia | Canal Terrassa\nDocents per la República reivindica la figura de Ferrer i Guàrdia\nCoincidint amb el 159è aniversari del naixement del docent i lliurepensador Francesc Ferrer i Guàrdia, un 10 de gener de 1859, la plataforma Docents per la República ha celebrat aquest dimecres un acte de suport als professors processats o interrogats per haver debatut amb els alumnes els fets de l’1 d’Octubre. 8 professors d’una escola de la Seu d’Urgell i 11 més de Secundària de Sant Andreu de la Barca han estat citats als Jutjats per escoltar la seva versió dels fets.\nA l’acte davant el Centre Cultural ha acollit el trasllat del Cant dels Ocells que diàriament s’interpreta al Raval de Montserrat, en suport als polítics empresonats o exiliats. Concentracions similars s’han fet arreu de Catalunya. Docents per la República reivindiquen un model d’escola lliure, plural i respectuosa per donar als alumnes eines per viure en llibertat. Els pedagogs han establert un paralelisme entre la revolució que va representar l’Escola Moderna que defensava Ferrer i Guàrdia i la situació actual que qüestiona el model d’èxit de l’escola catalana.\nFerrer i Guàrdia va morir afusellat el 1909 a Montjuïc acusat d’haver instigat els fets de la Setmana Tràgica. A la concentració s’ha cantat l’Estaca i la Cançó dels Indignats, per acabar amb crits de llibertat i pel retorn de presos i exiliats. La concentració amb el suport de l’ANC, Òmnium, Terrassa per la independència i els comitès de Defensa de la República, ha acabat amb el Cant dels Segadors.\nEtiquetes: concentració Centre CulturalDocents per la RepúblicaEscola ModernaFerrer i Guàrdia\nMútua Terrassa rep un premi per la seva transparència en responsabilitat social


Europa com a fracàs\n16 d'octubre de 2011 1\n(article publicat a La Vanguardia del dissabte 15 d’octubre del 2011)\nContemplar com la Unió Europea gestiona la crisi no dóna gaire marge per l’autoestima. Però no és cap sorpresa. Així com els èxits culturals d’Europa són responsables dels darrers 50 anys de pau i prosperitat, els fracassos d’Europa, de l’Europa històrica, són a l’epicentre del terratrèmol econòmic i financer d’avui. El resultat és un descobriment formidable: gran part del discurs europeu és pura estètica.\nLa UE és un èxit si es pensa en termes d’Auschwitz, el mal que va venir a superar. Els forns crematoris funcionen com l’horitzó de referència de totes les crueltats de la història d’Europa. També és un èxit si es pensa en termes d’eliminació de fronteres: la derrota de l’irracional proteccionisme i de la violència que comporta és un benefici objectiu, encara que només s’apliqui endins.\nEl problema ha estat que aquests dos fets –el punt de fuga i el benefici tangible– s’han vinculat només amb un discurs moral. Avui Europa és un projecte de flors i violes sense institucions per fer política, un conjunt de promeses de pau i bé destinades a ocultar el buit polític que les sustenta. La disjuntiva més europa/menys europa és falsa. No es tracta d’un poder central més fort, com si el problema de Brussel·les fos no ser com París, sinó d’un poder més profund. La qüestió és que no existeixen institucions que articulin les divergències i els conflictes d’interessos dels europeus i els seus pobles. Fins que el Parlament Europeu no tingui el poder de declarar l’estat d’excepció no serà res més que un simulacre xaró, com el festival d’Eurovisió.\nMentrestant, les lluites de poder són gairebé les mateixes de sempre. Creure que Alemanya, França i Anglaterra trobarien una manera raonable d’entendre’s perquè ‘hem après la lliçó de la història’ sense un mecanisme que les forci és, precisament, no haver après cap lliçó de la història. Creure que Espanya, Itàlia, Grècia i Portugal no s’aprofitarien del cinisme que impregna les transferències econòmiques que han cosit la UE els darrers 20 anys és un acte d’ingenuïtat tan gran que només és atribuïble a un intercanvi de favors. Ocultats sota la manta del fals universalisme bonista els estats del sud feien la picaresca de sempre i els del nord l’imperialisme comercial de sempre. Fins que ha petat tot: deute públic grec foradant els bancs alemanys.\nL’immens i il·legítim negoci que és l’estat modern per a unes determinades tribus europees –cada estat té les seves– és al cor de tot el fracàs. Primer, la creació de la idea de sobirania nacional a Westfàlia (1648) va donar barra lliure als estats per a exterminar llurs minories ètniques en nom de la raó administrativa, un fals optimisme tècnic que va acabar, concretament, a Auschwitz. I després, la incapacitat per disssoldre aquests estats, aquestes plataformes de poder, en una unió que donés veu i llibertat als individus i als pobles d’Europa, ha acabat en aquest fracàs que som avui. Merkel manant, Sarkozy mitjançant. Al final resultarà que els únics europeistes som els catalans: tots els altres, en realitat, són euroescèptics.


Tall Snyder de la Lliga de la Justícia: Zack Snyder revela una nova versió del Joker de Jared Leto - Hollywood | Juny 2022\nTall Snyder de la Lliga de la Justícia: Zack Snyder revela una nova versió del Joker de Jared Leto\nAquest avatar del Joker es veurà al Snyder Cut of Justice League que s'estrenarà a HBO Max el 18 de març.\nJustice League Snyder Cut s'estrenarà a HBO Max el 18 de març. (Foto: Vanity Fair)\nZack Snyder finalment ha estrenat la seva versió del vilà de DC Joker. En una imatge en blanc i negre publicada pel cineasta a través de Vanity Fair, l'estrella de Hollywood Jared Leto es veu més letal que mai. Aquest avatar del Joker es veurà al Snyder Cut of Justice League que s'estrenarà a HBO Max el 18 de març.\nAmb una bata d'hospital i guants, el Joker de Jared Leto es veu mirant directament la càmera, com si la provoqués a un duel.\nJared Leto com a Joker a Justice League Snyder Cut. (Foto: Vanity Fair)\nMolt pocs actors tenen l'oportunitat d'interpretar el mateix paper dues vegades a la seva vida. L'actor es va veure anteriorment en un avatar més exagerat i fort del Joker a Suicide Squad. Dirigida per David Ayer, Suicide Squad no havia aconseguit impressionar els crítics, tot i guanyar-se el favor a la taquilla.\nSegons Vanity Fair, Joker portarà una armilla antibales decorada amb insígnies de les forces de l'ordre a la propera pel·lícula. Té tones de insígnies. Aquests són els seus trofeus, va dir el director Zack Snyder a la revista.\nepisodi d'avui jamai raja\nJoker també es veurà en una seqüència de somnis com a part de la visió psíquica de Batman al tall Synder.\nEl millor de l'escena és que és Joker parlant directament amb Batman sobre Batman. És Joker que analitza Batman sobre qui és i què és. Això és el que també em semblava que els fans mereixien de l'Univers DC. És a dir, el Jared Leto Joker i el Ben Affleck Batman, mai es van reunir. Em va semblar genial que aconseguissim tot el camí a través d'aquesta encarnació de Batman i Joker sense veure'ls unir-se, va concloure el cineasta.\nel final de l'esquadró suïcida\nEl repartiment de la temporada 2 de Family Man\nquantes pel·lícules de missió impossible


Ja som 4 equips catalans inscrits al Jukola 2022! Aprofiteu els últims dies d’inscripció sense recàrrec - FCOC\n20/01/2022 19/01/2022 per Comunicació FCOC\nTal i com es va comentar fa unes setmanes, des de la FCOC volem facilitar als federats que puguin participar al Jukola 2022, la competició d’orientació per relleus més gran del món amb més de 20.000 participants.\nEls plaç per a inscriure’s sense recàrrec acaba el 31 de gener! Per tant no badeu i apunteu-vos al següent enllaç – LINK.\nUna mica d’informació addicional:\nCom sempre es realitza a Finlàndia, i en aquesta edició serà concretament a Lukkari, a 2h amb cotxe des de Hèlsinki, és a dir, una bona oportunitat! Des de fa molts anys que la federació dóna suport als esportistes catalans de la selecció per a participar-hi, però ara oferim aquesta oportunitat per a tots els federats que puguin gaudir d’aquesta experiència que creiem que tot orientador hauria de viure una vegada a la vida.\nTothom que ho vulgui! Creiem que si fem un bon grup l’experiència serà encara millor, compartint allotjament i també compartint una carpa llogada a l’organització per a poder-hi encabir tots els catalans durant la cursa. I serà una bona motivació per a poder aprofitar les diferents opcions d’entrenament que hi haurà durant els mesos previs.\nLa FCOC s’encarregarà de les gestions de les inscripcions, mapes d’entrenament i allotjament (fins a un límit de 35 persones) i cada participant haurà de pagar la seva part de despeses, excepte aquells que formin part de la selecció que se’ls ajudarà amb una part de subvenció.\nTotes aquelles persones que creguin que poden formar part de la selecció poden fer dues coses, si decideixen anar-hi segur (tant si reben subvenció com si no) que s’apuntin al qüestionari. Si només hi aniran en cas que estiguin subvencionats, que no s’apuntin.\nJa tenim definit el projecte de seleccions catalanes 2022 de BTT-O!


ANEM A BUSCAR LA MONA | Viatges Mestres\nANEM A BUSCAR LA MONA\nDia 20 d’abril del 2019\nEsmorzar, visita, dinar i mona\nSortida a primeres hores del matí per anar a esmorzar a un acreditat restaurant.inclòs. A continuació ens dirigirem fins la capital de la Segarra, Cervera, on farem una interessant visita guiada a la seva Universitat, imponent edifici de planta rectangular, que és un monument històric declarat bé cultural d’interès nacional.\nDisposarem d’una estona lliure per passejar-hi i a continuació ens dirigirem fins a la comarca de l’Anoia, on en un acreditat restaurant ens serviran el dinar. En acabat hi haurà música per celebrar la diada i fer una mica de ballaruca.\nAbans d’emprendre el camí de tornada rebrem una mona per persona!\nTarragona: Carrer de López Peláez, 16\nWhatsapp Valls i Tarragona\nDe dilluns a divendres: de 9:30h a 13:00h i de 16:00 a 20:00h\nDissabtes: de 9:30h a 13:00h\nGaletes de tercers o d'analítica\nPots revisar la nostra política de privacitat aqui i la nostra política de cookies aqui.\nAquestes galetes son: acceptació de galetes, comentaris, seguretat.


El programa Anònimes reconeix Ramona Salla, pel seu compromís cívic a Pardinyes — Regidoria d’Educació, Cooperació, Drets Civils i Feminismes.\nEsteu aquí: Inici → Notícies → El programa Anònimes reconeix Ramona Salla, pel seu compromís cívic a Pardinyes\nEl programa Anònimes de la regidoria de Polítiques d'Igualtat de l'Ajuntament de Lleida ha celebrat avui un homenatge a Ramona Salla, una de les dones que han contribuït a fer ciutat des de la seva tasca cívica als barris, en aquest cas a Pardinyes. El paer en cap, Fèlix Larrosa, ha participat en l'activitat, que ha comptat amb l'assistència de més de 80 persones, i ha definit Salla com una dona "exemplar" i "compromesa amb aquesta societat que anhela ser millor cada dia".\n"Necessitem referents com tu, necessitem moltes dones com tu", ha afirmat l'alcalde qui ha agraït a Salla la seva tasca incansable en favor dels altres. A més, el paer en cap ha volgut remarcar la importància del programa Anònimes per reconèixer a dones que han fet molt per la ciutat i ha agraït també a les responsables de la regidoria que l'impulsin i organitzin homenatges tan necessaris com el d'aquest vespre.\nLa regidora de Polítiques d'Igualtat, Sara Mestres, ha destacat que el programa Anònimes té el seu origen en la voluntat de visibilitzar la tasca que han fet dia a dia dones de la ciutat en favor de la comunitat. "Encarnem en la Ramona un homenatge que és per a totes les persones que s'han compromès per la ciutat des del seu barri, per agrair-los la seva tasca", ha afirmat Mestres.\nL'acte, que ha tingut lloc al centre cívic del barri, ha comptat amb una actuació del cor Llums de Veu amb el qual els seus companys i companyes cantaires han volgut fer-li un reconeixement a Salla cantant l'himne de Pardinyes. En acabar l'homenatge, al qual també han assistit el tinent d'alcalde i regidor de Pardinyes Rafael Peris i la regidora Carme Culleré, l'alcalde ha entregat a Salla un ram de flors i el llibre 'Femení plural' de les autores Mireia Gonzàlez i Rosa Maria Giralt (Ed. Pagès), sobre entrevistes a dones de la ciutat de diferents nacionalitats i procedències.\nEl programa Anònimes es va estrenar ara fa un any i fins ara havia homenatjat a set dones en cinc actes a barris diferents de la ciutat: Araceli i Mercè Molina, a la Mariola; Paquita Roure Gatius, a Magraners; Carmina Gómara Ayala, al barri d'Universitat; Isa Sàez i Teresa Gil, a Balàfia; i Mati Díaz, a Cappont.


Empoderament digital. Transformació professional i de l'empresa. - En clau de TIC\nEl proper dilluns dia 16 de juny de 9:30 a 10:45 es durà a terme un acte de presentació del Màster d’Empoderament Digital sota el títol “Empoderament digital. Transformació professional i de l’empresa”.\nAquest acte inclourà també la xerrada “Empoderament digital a Catalunya” a càrrec de Ricard Faura– cap de Servei de Societat del Coneixement DGTSI – Direcció General de Telecomunicacions i Societat de la Informació, Departament d’Empresa i Ocupació.\nEs celebrarà a la sala d’actes de la seu de la UOC de Tibidabo (av. Tibidabo, nº 39) i en el següent enllaç podeu trobar el programa i el formulari d’inscripció:\nUs convidem a tots els interessats a venir!!\nTransformació professional i de l'empresa\nCaixa o faixa: ser competent digitals o no ser en el mercat laboral 8 maig, 2014\nL’empoderament digital, eix de la IX Jornada Professional de la RBIC 23 novembre, 2016\nTecnologia mòbil per a l’empresa 2 juliol, 2014\nDistinció Jaume Vicens Vives per la professora Montse Guitert, de l’àmbit de Competències Digitals de la UOC. 16 setembre, 2016


Callús decideix | El 13-D, Callús tindrà referèndum independentista\nCallús fa del 13-D una gran festa popular\nLa consulta per la independència ha mobilitzat centenars de persones que han participat als actes paral·lels al referèndum\nMés tard, l’Esplai Cercamón de Callús ha estat l’entitat encarregada d’organitzar jocs per a la quitxalla del poble.\nCap al migdia, s’ha produït un dels moments més emotius del dia d’avui. La Coral Romança de Callús ha fet un concert íntegrament de cançons catalanes, que ha culminat amb la interpretació del Cant dels Segadors. Seguidament, ha tingut lloc un vermut per a tots els assistents.\nLa organització s’ha mostrat molt satisfeta de la col·laboració de les entitats callussenques i de l’alt grau de participació a tots els actes celebrats.\n“Des de fora no es pot fer el que voldries; vaig sentir que havia de venir”\nENTREVISTA | Albert Bosch, informàtic callussenc\nAlbert Bosch Codina és un informàtic callussenc que viu i treballa a Londres des de fa més de 2 anys. S’ha desplaçat a Callús aquest cap de setmana i hi ha estat poc més de 24 hores. El motiu principal de la seva visita ha estat el Referèndum sobre la independència d’aquest 13 de desembre.\nCom se’n va assebentar que es feia aquesta Consulta?\nSegueixo l’actualitat del país a través d’internet, sobretot, a portals com Vilaweb, l’Avui.cat i el Regió7.cat. Evidentment, el referèndum d’Arenys va ser notícia, i posteriorment vaig saber que en feien un al meu poble, Callús. A més a més, fins i tot la BBC se n’ha fet ressò, de la consulta.\nSí, diguem que el tema ha tingut una repercussió similar a la que té l’afer sobre l’Estatut. A la televisió no ho he sentit, però per internet s’ha publicat.\nAleshores es va preocupar per saber com podia votar vostè…\nSí, la meva mare ho va preguntar a la comissió organitzadora. Vaig saber que no es podia ni per internet ni per correu.\nHa vingut expressament per la consulta?\nDiguem que m’ho vaig fer venir bé venir aquest cap de setmana i no un altre. Vinc tot sovint. No tenia previst ser aquest cap de setmana a Callús, però vaig trobar un vol barat i finalment he pogut ser aquí. Vaig notar que ho havia de fer. Hi ha molta gent col·laborant, i a vegades t’adones que no pots fer tot el que voldries. No vull qualificar-ho d’obligació moral, però m’ha ajudat a venir.\nS’hi ha estat ben poc…\nSí, vaig arribar dissabte a la tarda i marxo avui [diumenge] al vespre.\nQuè explica als seus amics i companys de Londres? Saben què és Catalunya?\nSi em pregunten sobre Catalunya s’extranyen de la resposta, no es coneix gaire el nostre país, però un cop els ho he explicat ho accepten bé.\nCom ha trobat la organització de la consulta a Callús?\nNo m’esperava que estés tant ben organitzat. S’ha col·Locat una carpa al mig del Passeig. El que dóna més força és que ha estat un acte organitzat des de baix, sense que cap empenta de cap govern. Aquesta, la força de la gent, és innegable.\nDiumenge, xerrada a càrrec de Jaume Renyer\nS’ha decidit dur a terme un acte inicial (tant multitudinari com sigui possible) per informar que el 13-D tindrà lloc un referèndum a Callús, i sobretot per aclarir i desmentir possibles informacions referents al significat que té i a les conseqüències que pot comportar. D’altra banda, aquest acte ens permetria captar voluntaris per involucrar-se en l’organització de tot el procés, ja que actualment la comissió compta amb pocs membres, i pensem que cal ampliar la difusió perquè arribi a tot el poble.\nAquest acte central és una xerrada a càrrec de Jaume Renyer, jurista i professor de Dret de la Universitat Rovira i Virgili.


Whiskas catisfaction mix formatge i salmó 60gr - Animal Sapiens\nWhiskas catisfaction mix formatge i salmó 60gr\nPremis amb doble textura: cruixents per fora i suaus per dins.\nAmb menys de 2 kcal per snack, es poden donar fins 20 peces per dia.\nPacks amb auto-tancament per mantenir-los frescos.\nQuadradets cruixents amb sabor a formatge i salmó.\nEAN: 4008429059292 En estoc - 6 disponibles En estoc - 6 disponibles En estoc - 8 disponibles En estoc - 16 disponibles


PORTES DE FUSTA A MIDA - ARTIMANYA MANYA 24 Hores Serrallers 24 Hores Cerrajeros 24 horas T.+376345666 - Fusteria Ebenisteria Andorra Restauranció de mobles Fabricació de tot tipus de mobles a mida a Andorra. Cerrajeros 24 horas. Cerrajeros urgentes 24 horas 365 dias año. Servei de serralleria 24H, 365 dies l’any, amb servei a tot Andorra. Col·locació de panys Col·loquem tot tipus de panys. Diferents solucions per cada tipus de porta o necessitat Gran varietat en panys: Cilindres electrònics Bombins de seguretat i de clau incopiable Persiana metàl·lica Porta de vidre Pany sense clau per a comunitats Porters automàtics Panys antipànic Panys biomètrics Panys amb combinació Panys amb temporitzador Panys electromecànics Panys de gorges per a porta blindada o cuirassada. Serrallers especialistes en obertures de portes inclòs blindades i d’alta seguretat i caixes fortes. Serrallers especialistes en obertures de portes inclòs blindades i d’alta seguretat i caixes fortes. Comunitats Realitzem manteniment de comunitats Venda i instal·lació de bústies Panys especials antitarja Cilindres i claus exclusius de llarga durabilitat Receptors i comandaments per a portes automàtiques Mastrejaments Tot tipus de baranes, portes i reixes. Fabricació i muntatge (taller propi) Instal·lació de molles homologades, que no els afecta els canvis de temperatura i funcionen amb temporitzador (es mantenen obertes el temps indicat) El propietari amb una sola clau pot obrir totes les portes de la seva propietat i els accessos comuns (entrada pàrquing, comunitat, trasters...) però no podrà obrir la vivenda o el traster dels altres inquilins. Claus per a inquilins de pàrquing, només podrà obrir portes comunitàries d’accés al pàrquing. Claus per a conserge, només podrà obrir els accessos comuns. Controls d'accés Controls d'accés especialitzats per a cada necessitat El control d’accés és un sistema integral planificat que limita l’entrada de persones dins d’un horari i unes dates a unes dependències determinades. Cada dispositiu (clau, targeta de proximitat, empremta digital...) és únic i irrepetible, així que cada persona tindrà assignat el seu propi accés que li permetrà l’obertura sempre que es trobi dins de l’horari, i quan estigui fora li serà òbviament denegat. A més es crea un registre de tots els intents d’obertura, ja siguin amb o sense èxit, de tots els accessos, amb informació de la persona, l’hora, la data, el resultat i el motiu pel qual li ha estat restringit l’accés. Existeix la possibilitat il·limitada de realitzar canvis en les restriccions, com per exemple modificar l’horari, donar d’alta i de baixa als usuaris sense la necessitat de canviar els cilindres o panys. PORTES DE FUSTA A MIDA - ARTIMANYA MANYA 24 Hores Serrallers 24 Hores Cerrajeros 24 horas T.+376345666 - Fusteria Ebenisteria Andorra Restauranció de mobles Fabricació de tot tipus de mobles a mida a Andorra. Cerrajeros 24 horas. Cerrajeros urgentes 24 horas 365 dias año. Servei de serralleria 24H, 365 dies l’any, amb servei a tot Andorra. Col·locació de panys Col·loquem tot tipus de panys. Diferents solucions per cada tipus de porta o necessitat Gran varietat en panys: Cilindres electrònics Bombins de seguretat i de clau incopiable Persiana metàl·lica Porta de vidre Pany sense clau per a comunitats Porters automàtics Panys antipànic Panys biomètrics Panys amb combinació Panys amb temporitzador Panys electromecànics Panys de gorges per a porta blindada o cuirassada. Serrallers especialistes en obertures de portes inclòs blindades i d’alta seguretat i caixes fortes. Serrallers especialistes en obertures de portes inclòs blindades i d’alta seguretat i caixes fortes. Comunitats Realitzem manteniment de comunitats Venda i instal·lació de bústies Panys especials antitarja Cilindres i claus exclusius de llarga durabilitat Receptors i comandaments per a portes automàtiques Mastrejaments Tot tipus de baranes, portes i reixes. Fabricació i muntatge (taller propi) Instal·lació de molles homologades, que no els afecta els canvis de temperatura i funcionen amb temporitzador (es mantenen obertes el temps indicat) El propietari amb una sola clau pot obrir totes les portes de la seva propietat i els accessos comuns (entrada pàrquing, comunitat, trasters...) però no podrà obrir la vivenda o el traster dels altres inquilins. Claus per a inquilins de pàrquing, només podrà obrir portes comunitàries d’accés al pàrquing. Claus per a conserge, només podrà obrir els accessos comuns. Controls d'accés Controls d'accés especialitzats per a cada necessitat El control d’accés és un sistema integral planificat que limita l’entrada de persones dins d’un horari i unes dates a unes dependències determinades. Cada dispositiu (clau, targeta de proximitat, empremta digital...) és únic i irrepetible, així que cada persona tindrà assignat el seu propi accés que li permetrà l’obertura sempre que es trobi dins de l’horari, i quan estigui fora li serà òbviament denegat. A més es crea un registre de tots els intents d’obertura, ja siguin amb o sense èxit, de tots els accessos, amb informació de la persona, l’hora, la data, el resultat i el motiu pel qual li ha estat restringit l’accés. Existeix la possibilitat il·limitada de realitzar canvis en les restriccions, com per exemple modificar l’horari, donar d’alta i de baixa als usuaris sense la necessitat de canviar els cilindres o panys.\n« Treballs de fusteria a Grans Magatzems Pyrénées Andorra\tVENDA, REPARACIÓ I RESTAURACIÓ DE CAIXES FORTES »


Textos Argumentatius by Mariapin 66549 views\nText Argumentatiu by Josep Peiró Martí 39677 views\nTextos argumentatius by Guida Allès Pons 8457 views\nEl text argumentatiu by Fàtima 24336 views\nEl text argumentatiu by Fàtima 8061 views\nAvaluar per aprendre by msero3 392 views\nMiquel Gomila Garcies at Universitat de les Illes Balears\nTags textos argumentatius\n1. Anàlisi de textos argumentatius\n2. El text argumentatiu.

Característiques generals.

Estructura.

Trets propis del text argumentatiu.

\n3. Característiques generals.

Els textos argumentatius intenten convèncer algú d’una idea més o menys polèmica.

Hi ha moltes possibles manifestacions de l’argumentació, tant orals (un judici, una conferència, una discussió, un debat) com escrites (un article d’opinió, les cartes al director, etc.).

A més, hi ha molts textos que es poden considerar argumentatius en major o menor mesura, no tant per la forma com per la funció que acompleixen, la de persuadir o convèncer, com, per exemple, els textos publicitaris.

\n9. Components d’una situació d’argumentació.

Un enunciador que argumenta : qui vol convéncer un altre d'una determinada idea.

Un destinatari de l'argumentació . Aquell a qui es vol convéncer. No podem argumentar amb eficàcia si no coneixem les característiques del destinatari. Per triar els arguments més adequats necessitem saber les seues opinions i l'actitud. Per poder argumentar necessitem partir d'una premissa compartida pel receptor; per tant, caldrà partir de les seues creences i dels seus valors per poder bastir l'argumentació.

Una tesi, idea o conclusió que es defensa.

Una tesi contrària contra la qual s'argumenta. Tota argumentació suposa la negació de la idea contrària. Sovint la tesi oposada contra la qual s'argumenta no apareix de manera explícita però sempre hi és.

Uns arguments , és a dir, uns mitjans o instruments emprats per convéncer. Aquests recursos poden apel·lar als sentiments o a la raó.

Un temps i un espai en què es produeix l'argumentació . Emissor i receptor poden compartir el temps i l'espai quan l'argumentació és oral i es fa cara a cara. Per contra, en les argumentacions escrites, l'emissor produeix el text en un temps i en un espai diferent al temps i l'espai en què l'emissor el rebrà; per això, caldrà planificar amb molta cura l'escrit i preveure totes les possibles discrepàncies.

\n10. Condicions de legitimitat de l’argumentació .

Perquè una argumentació siga eficaç, cal respectar les condicions que legitimen l'emissor i les que permeten determinar si la situació és apropiada. Quatre condicions:

No s'argumenta davant d'un altre si es pensa que el destinatari comparteix les mateixes conviccions.

No s'argumenta davant d'un altre si es considera que el destinatari no modificarà mai les pròpies conviccions.

Només s'argumenta quan s'espera que el destinatari siga capaç de raonar, d'acceptar el raonament lògic.

Quan s'argumenta davant d'algú sobre un tema, el destinatari tendeix a deduir que qui argumenta s'adhereix a la tesi que està defensant.

A més, perquè l’argumentador siga un argumentador legítim o autoritzat és necessari que tant l’argumentador considere que li és permés d’argumentar sobre un tema concret davant d’un destinatari concret, com que aquest destinatari ho considere legítim.

\n11. Procés de legitimació de l’emissor.

Perquè una argumentació siga eficaç, és fonamental que a l’emissor li siga reconeguda una certa “autoritat” i “legitimitat” per part del receptor, a fi que els seus arguments puguen ser escoltats amb la millor predisposició possible. Per això, sovint, l’argumentació s’inicia amb un procés de legitimació per part de l’enunciador: la captatio benevolentiae dels clàssics. Alguns dels recursos hi serien:

presentar-se com a membre o com a representant d'un col·lectiu

atribuir-se unes característiques que l'acosten a la realitat del receptor (els mateixos interessos, les mateixes circumstàncies...)

presentar-se com un expert en el tema objecte de discussió

donar-se a conéixer com una persona responsable i digna de ser escoltada

donar mostres de sinceritat i honradesa

presentar una trajectòria anterior positiva (personal o del col·lectiu)

començar negant els propis mèrits per guanyar-se les simpaties de l'auditori (recurs de la falsa modèstia)

\n12. Estructura.

Introducció , on es presenta el tema i es pretén captar l’atenció o l’interés del destinatari.

Desenvolupament , que inclou l’exposició i defensa dels arguments favorables i la refutació dels contraarguments.

Conclusió , que funciona com a síntesi del que s’ha dit i de reforçament de la tesi que es defensa.

Tesi -> Dades o premisses -> Conclusió

\n13.

L'estructura mínima d’una argumentació està formada per un argument que mena a una conclusió a partir d'una premissa o d’un valor compartit amb el destinatari de l'argumentació.

Ex. Hem de comprar aquest pis perquè és el més barat .

Tesi “hem de comprar aquest pis”, a la qual s'ha arribat a partir d'un argument (“és el més barat”) que es basa en un valor compartit pels dos interlocutors, que es troba implícit (convé comprar un pis barat).

\n14.

La manera de distribuir la tesi i els arguments i contraarguments al llarg de les tres parts pot variar segons l’estratègia argumentativa utilitzada, que pot ser:

analítica o deductiva : el raonament va del tot a les parts, és a dir, que, partint de la tesi, s’exposen uns fets que porten a la conclusió.

sintètica o inductiva : el raonament va de les parts al tot, això és, que, partint de l’exposició de fets particulars, s’arriba a la tesi, que opera com a conclusió.

enquadrada o circular : proposa la tesi en la introducció, enumera els arguments i exposa una altra vegada la tesi a tall de conclusió.

paral·lela : es basa en l’exposició de manera paral·lela de dues o més idees d’importància semblant per a extraure’n conclusions que reforcen la tesi.

dialèctica : inclou la tesi pròpia i l’antítesi o punt de vista contrari, es demostra la falsedat de l’opinió contrària perquè el receptor compartisca la veracitat de la tesi proposada.

\n15. Estructura del discurs argumentatiu segons la retòrica clàssica.

La introducció (anomenada exordium ). Té com a finalitat presentar el tema i obtenir una disposició favorable del receptor a la tesi defensada. Per aconseguir aquest beneplàcit del públic es poden emprar recursos diferents:

apel·lar a la compassió i a les emocions del públic

apel·lar a l'autoritat, com ara informant que persones destacades, de reconegut prestigi o estimades pel públic estan a favor de la tesi defensada

apel·lar a la tradició, a un ideal o a uns valors compartits amb l'audiència

apel·lar al precedent, esgrimint casos similars on la valoració ha estat la que ara es defensa

L’ exposició de fets (anomenada narratio ): s'hi exposen els fets amb la finalitat que el receptor conega la posició defensada per l'emissor i se situe de la seua part. S'hi poden utilitzar recursos diferents com ara:

utilitzar estadístiques i dades que donen suport a l'argument;

utilitzar comparacions;

narrar històries concretes que puguen donar suport a l'argumentació.

L'exposició d'arguments (anomenada argumentatio ) és el centre del discurs, on es presenten arguments pertinents per a la defensa de la tesi i es rebaten els arguments de la part contrària. S'hi poden fer concessions als arguments del contrari per rebatre'ls a continuació amb major força.

La conclusió és la part final del discurs. S'hi recorda allò més rellevant de l'exposició i s'insisteix en els arguments emprats. Té un caràcter recapitulador.

\n16. Les estructures contraargumentatives.

Per argumentar amb eficàcia no sols hem d’utilitzar arguments vàlids. També hem de preveure els arguments de l'adversari per poder contrarestar-los (per contraargumentar):

la refutació

la concessió a l’adversari

\n17. La refutació .

Consisteix a demostrar la poca consistència de l'argument del contrari.

Ex. Imaginem la situació d'enunciació següent. Dos germans estan valorant la conveniència de comprar un determinat joc de consola. El germà que no vol comprar el joc podria refutar l'argument de l'altre:

-Diuen que és el millor joc del mercat, però no és cert. En l'últim número de la revista Hobby Consola asseguraven que no era bo, i ells en saben, d'aquestes coses.

El germà que vol comprar-lo podria refutar:

- No és cert que siga car . En realitat resulta més barat que la majoria, perquè tardes molt de temps a passar-te totes les pantalles i, per tant, pots jugar durant més temps.

Observem que en la refutació s'utilitzen determinades estructures lingüístiques:

Per introduir la veu de l'altre enunciador: “diuen que...”, “en la revista asseguraven que...”, etc. Aquesta introducció d'una altra veu enunciativa pot tenir dues funcions:

introduir l'argument del contrari i fer-lo explícit per refutar-lo a continuació;

introduir l'argument d'autoritat: una altra veu que arguments tom l'emissor.

Ús de connectors, especialment “però”, que indica una major força de l'argument.

Elements lingüístics que expressen opinió: “no és cert que...”, “en realitat...”, etc.

\n18. La concessió a l’adversari .

Consisteix a acceptar momentàniament l'argument del contrari per, a continuació, limitar-ne la importància i demostrar que l'argument de l'altre no és una raó suficient.

Evita que l’adversari utilitze un argument contra la idea defensada (perquè l'interlocutor ja l’ha acceptada; si continués utilitzant-lo semblaria que no té arguments).

Fa que l’argumentador semble una persona tolerant, capaç de raonar, preocupada perquè triomfe la millor idea (ja que és capaç d'acceptar un argument del contrari).

\n19. Tipus d’arguments i recursos argumentatius .

Un aspecte important en l’argumentació és la manera com es fa progressar el pensament, partint d’allò que es coneix per tal d’arribar a allò que és desconegut. Aquesta operació anomenada inferència presenta dues classes de raonaments:

Inducció : parteix de fets particulars per tal d’arribar a una generalització. Aquesta activitat es dóna sobretot en la recerca científica, ja que permet formular lleis generals a partir de fets observats.

Ex. "Brasa" s'escriu amb b ; "abraç" s'escriu amb b ; "zebra" s'escriu amb b , etc.; totes les paraules que contenen la síl·laba "bra" s'escriuen amb b .

Deducció : és el raonament que va d’allò general a allò particular.

Ex. Tots els estudiants de la Real Escola Superior d'Art Dramàtic (R.E.S.A.D.) han hagut de superar una prova d'accés; Lluís és estudiant de la RESAD; Lluís ha superat la prova d'accés .

\n20. Activitat . Intenta esbrinar d’entre els següents arguments quins són deductius i quins inductius.

Tots els gats són mamífers. Els mamífers alleten els seus nadons. Per això, quan nasquen els gatets que esperem, la meua gata els alletarà.

L’aigua bull a 100ºC perquè sempre que l’escalfe i arriba als 100ºC es posa a bullir.

Algunes persones són arquitectes. Els arquitectes són universitaris. Llavors, algunes persones són universitàries.

Sé que només t’agraden dues menes de fruita, les peres i els plàtans. Al rebost no hi havia peres i enlloc no n’has pogut obtenir; així que, atès que estàs menjant fruita, el que menges és un plàtan.

Podem dubtar que el seu proper acudit faça riure, fins ara cap dels del seu repertori ha tingut èxit.

\n21. Classes d’arguments.

Argument d'autoritat. Consisteix a utilitzar l'opinió d'una persona important per defensar una tesi. L'enunciador pot mostrar la pròpia autoritat com a persona capacitada per opinar-hi.

Ex. La indústria de la pesca japonesa posa en perill la supervivència de moltes espècies de balenes tal com afirma l’organització ecologista Greenpeace.

\n22.

Argument del model. Es presenta una autoritat com a model que cal imitar.

Argument del benefici. S’al·lega els beneficis que es derivaran d'una determinada actuació.

Argument del balafiament . Es defensa una determinada actuació per no malbaratar els esforços ja esmerçats.

Arguments de causa/conseqüència. Aquells que es basen en una relació de causalitat. Poden respondre a dos models: presentar un fet i, després, la causa; o presentar un fet i, a continuació, l'efecte provocat.

Ex. Com està plovent, no anem al cine.

 Estudie molt per a treballar en el que m'agrada.

 Si beus, no conduïsques.

\n23.

L'exemple. Es parteix d'un cas concret per justificar una tesi que es pot generalitzar.

Ex. Vaig demandar a Telefónica i vaig guanyar el juí: la justícia existeix.

El meu gat aquest matí s’ha menjat 400 grams de formatge. (Tesi: Als gats, els agrada el formatge.)

Quan els exemples de les argumentacions són objectables, és fàcil que l’oponent hi presente contraexemples , que es poden definir com a exemples que invaliden la conclusió que es vol defensar.

Ex. Tesi: Les guerres són causades pel desig de dominació territorial. Argument (amb exemples): La conquesta romana, les guerres napoleòniques i Hitler en són una bona mostra.

Tot i que els exemples adduïts potser demostren la tesi, és possible trobar contraexemples que la invalidarien (la guerra civil espanyola, per exemple). L’exercici de cerca de contraexemples és molt saludable per part de la persona que construeix l’argumentació, ja que constitueix un bon mètode de verificació del que afirma abans de donar-ho per definitiu.

\n24.

La comparació. Posa en relació un fet o un objecte amb un altre.

Argument de justícia o d'identificació de situacions. Consisteix a identificar la situació objecte de l'argumentació amb altres situacions similars. La discrepància del destinatari vindrà per considerar que les dues situacions no són equivalents i, per tant, no es pot aplicar l'argument de justícia.

\n25.

Apel·lar a la quantitat. Consisteix a fer referència al gran nombre de persones que donen suport a la idea, al gran nombre de vegades que un fet s'esdevé, a l’antiguitat d'un producte...

Apel·lar a la qualitat . Es destaca el caràcter únic i irrepetible d'un fet.

La simetria. Correspon a la relació matemàtica segons la qual si A és igual a B i B és igual a C, A serà igual a C.

La reciprocitat. Correspon a la relació matemàtica segons la qual si A és igual a 8, 8 és igual a A.

\n26.

La incompatibilitat. Presenta dues situacions com a incompatibles.

Ex. Què preferiríeu: que Cèsar visquera i morireu tots esclaus, o que Cèsar fóra mort i visquéreu tots lliures?

L'entimema. Es tracta d'un sil·logisme en què una de les premisses apareix implícita. Té dues parts, de les quals la primera és anomenada pels lògics anteceden t; la segona, conseqüent .

Ex. Si tots els éssers humans són mortals i tots els valencians són éssers humans, aleshores tots els valencians són mortals.

Totes les arts són desitjables. Així, doncs, l’eloqüència és desitjable.

\n27.

El dilema. És un argument que consta de dues parts contràries que es contradiuen per totes dues bandes.

Apareix quan s'ha de triar entre dues opcions p o q; p ens mena a un resultat r , q ens mena a un resultat s ; per tant, caldrà triar entre r o s .

Ex. Decideixes enviar-li una ambaixada? Si és per a demanar-li res, la desdenyarà; si és per a intimar-lo, no en farà cas.

\n30. Figures retòriques .

Les figures retòriques poden ser-hi utilitzades per afavorir l'acceptació de la tesi.

Les interrogacions retòriques. Provoquen una major implicació del destinatari, ja que és aquest qui en el seu interior emet la resposta que l'argumentador defensa.

La hipèrbole. L'emissor exagera la realitat, tot pretenent colpir el destinatari emotivament.

La preterició. Consisteix a negar que es realitzarà un acte, quan de fet sí que es duu a terme. S'utilitza per evitar una actitud de defensa o de rebuig per part de l'audiència.

La ironia. Consisteix a dir el contrari de1 que es pretén comunicar. La ironia es basa en l’ús de l'implícit. Perquè aquest recurs funcione és necessari que el receptor puga deduir quines són les vertaderes idees de l'argumentador.

L'enumeració. És un procediment comú a tot tipus de discurs (narracions, descripcions, exposicions...). Serà rellevant des del punt de vista argumentatiu quan contribuesca a reforçar els arguments o la tesi defensada.

\n31.

L'antítesi. L’antítesi suposa una expressió d'idees oposades, però per tal que es done la figura, cal la construcció simètrica dels membres contraposats.

La gradació. S'ordenen els arguments de menys a més importants o a l'inrevés.

La repetició. Té l'efecte de destacar el fet que interessa.

La prosopopeia. Consisteix a atribuir qualitats humanes a objectes inanimats. Apel·la a l'emotivitat.

La metàfora. Comparació en què s'omet el nexe comparatiu.

L'ús de lèxic marcat. La utilització de lèxic marcat (substantius, adjectius, verbs o adverbis amb valors i connotacions positives i negatives) és un recurs eficaç per defensar una tesi.

\n33. Les fal·làcies .

Sovint, per convéncer no s'empren arguments basats en la raó, sinó uns tipus d'arguments sense suport lògic, però que poden fer pensar al destinatari que hi ha una certa lògica en l'argumentació. Són les fal·làcies .

N’hi ha diverses classes. Les que presentem es caracteritzen pel fet que la informació que proporcionen no és pertinent per a la conclusió establerta, malgrat que puga semblar adequada a un interlocutor poc atent.

Fal·làcia ad hominem.

Fal·làcia ad baculum .

Fal·làcia ad populum.

Fal·làcia ad verecundiam .

Fal·làcia ad ignorantiam .

Fal·làcia tu quoque .

\n34.

Fal·làcia ad hominem (argument dirigit contra l'home, atac a la persona). És un argument que, en lloc de presentar les raons adequades o pertinents en contra d'una determinada opinió, pretén refutar-la censurant la persona que la manté.

Ex. Els ecologistes afirmen que l’abocament de residus contaminants al mar és una acció que comporta un gran risc per a la humanitat (...), però els ecologistes tenen idees massa pessimistes sobre el futur.

\n35.

Fal·làcia ad baculum (al bastó). Arguments que apel·len a la força o al poder d'alguna cosa o persona. És freqüent utilitzar aquest tipus de fal·làcia quan els arguments racionals manquen o i fracassen.

Ex. No pots suspendre cap més matèria, perquè si no deixaràs de sortir els dissabtes.

\n36.

Fal·làcia ad populum (al poble). S'ometen les raons pertinents i s'utilitzen, com a raons, fets o circumstàncies amb l'única finalitat d'excitar els sentiments de l'auditori. És la demagògia.

Ex. Si voleu més llibertat, més qualitat de vida, més prestacions socials, menys impostos, menys delinqüència i menys atur; llavors, voteu-me.

\n37.

Fal·làcia ad verecundiam (apel·lació a l'autoritat). Es recorre al sentiment de respecte cap a l’autoritat per obtenir l'adhesió a una conclusió. Serà fal·làcia quan l'autoritat no ho és en relació amb el tema de què tractem.

Ex. Segons l'alcalde, el millor per a la salut dels ciutadans és asfaltar totes les places de la ciutat.

\n38.

Fal·làcia ad ignorantiam. Es caracteritza pel fet de pretendre que una cosa siga falsa perquè no se’n sap d'ella o perquè no se n'ha provat la veritat.

Ex. No es pot provar la innocència d'una persona relacionada amb un crim, per tant és el culpable.

No s’ha demostrat que Déu no existeixi, per tant no es pot dir que no existeixi. Llavors, si no és veritat que no existeixi, existeix.

\n39.

Fal·làcia tu quoque (tu també). Arguments en què no es formulen raons per replicar una acusació, sinó que, en lloc d'això, es torna l'ofensa a l'acusador. Un cas particular de la fal·làcia ad hominem .

Ex. El govern que jo presideixo no és corrupte, respecte a això de què m'acusa l'oposició; ells, quan governaven, també ho feien.

Tu que fumes, m’estàs aconsellant que jo no fumi?

\n40. Activitat . Llegeix els diàlegs quotidians següents i digues a quin tipus de fal·làcies corresponen les argumentacions que apareixen.

-Ets un brut i un porc! Sempre et deixes la roba bruta per terra, en compte de dur-la als safareigs!

-Jo, un porc? Mira qui parla! Tu mai no escures els plats després de dinar i deixes la cuina bruta tot el dia!

-He estat parlant amb Núria sobre l’elecció de representants al Consell Escolar. Núria diu que Jaume no és un bon candidat: és poc seriós, falta molt a classe i només es preocupa de divertir-se.

-Doncs, jo no hi estic d’acord. Qui és Joana per a opinar? Què sabrà una xica de primer sobre el que ens convé?

-Què dius? Que la paraula “verbigràcia” és valenciana? Que vol dir “per exemple”? Això serà en català! En ma vida l’havia sentida! I jo parle valencià des de menudeta! Tota la vida s’ha dit “per exemple”.

\n41.

-Per què no puc anar a la discoteca? Ja tinc quinze anys. Tots els meus amics van.

-Que per què no pots anar? Perquè ho dic jo, que sóc ton pare i qui et dóna els diners! I tingues en compte que si em diuen que has anat, et quedaràs castigada i sense diners tot el que queda de curs!

-Ho sent, però no et puc aprovar. No has fet els treballs, has faltat a classe i has fet els exàmens molt malament.

-No em pot suspendre! Mon pare em matarà! Jo li promet que recuperaré el temps perdut. Mon pare em pegarà si no aprove. Sempre em maltracta… Li ho dic de veres.. No li ho volia dir… però… per això estic plorant…

-La devaluació de la moneda ens beneficia. Sí, estic segur. Vaig veure una tertúlia per la televisió i Pere Calders assegurava que era una mesura convenient.


Localitzats sis cossos de milicians del desembarcament de Bayo a Son Coletes – Revista07500\non 07/08/2020 08/08/2020 actualitat la imatge\nJa són divuit les restes trobades fins ara, entre elles els cossos de dues dones\nSis nous cossos corresponents a milicians del desembarcament del capità Alberto Bayo han estat localitzats a Son Coletes. Presenten vestimenta i objectes de procedència militar. La seva disposició també difereix de la resta de síquies. L’equip tècnic d’ATICS continua recollint evidències de la intensa repressió de la qual va ser escenari Manacor després de l’aixecament militar de 1936. Aquestes darreres restes localitzades corroboren l’enterrament a Son Coletes de milicians que formaven part de l’expedició republicana que varen partir de Barcelona i desembarcaren el 16 d’agost a les costes del Llevant de Mallorca.\nEl detonant del desembarc de Bayo\nEn l’informe sobre “Les Fosses de la Guerra Civil a Manacor” dins el Mapa de Fosses de Mallorca, l’historiador Antoni Tugores recorda que, en arribar la guerra civil, el juliol de 1936, no es produïren assassinats ni afusellaments inicialment, fins que arribà l’expedició del capità Bayo, una expedició republicana ideada des de Catalunya per intentar recuperar l’illa, que estava en mans dels franquistes. Estava formada per 8.000 milicians catalans, voluntaris d’altres països i un grup procedent de les Illes Balears. L’operació va acabar amb la retirada de les tropes republicanes i centenars de morts, la majoria milicians i milicianes catalans.\nEl 16 d’agost, de matinada, el primer desembarcament es produïa dins el terme de Manacor, a l’altura de Cala Anguila i en seguiren d’altres a Porto Cristo, Cala Petita, Cala Morlanda, Cala Moreia i sa Coma. “L’alarma que generà aquest fet a tota l’illa provocà dins les forces rebels, que dominaven militarment tot el territori mallorquí, el temor que els republicans poguessin sumar-se als desembarcats”.\nA partir del 17 d’agost de 1936, a Manacor, els organismes sublevats iniciaren una repressió sistemàtica i execucions al cementeri municipal del Pla de Son Mas. A partir del 24 d’agost, aquestes execucions i enterraments varen ser traslladats a Son Coletes per poder disposar d’un espai allunyat del nucli urbà. Entre finals d’agost i setembre de 1936 Son Coletes va ser escenari de grans execucions, no només de víctimes manacorines o mallorquines, sinó que “potser el nombre més important de víctimes enterrades en aquell lloc es degui a les captures de presoners de les tropes de Bayo”, indica Tugores.\nEs sap, igualment, que després de dinou dies d’expedició, un bon nombre dels milicians i milicianes de Bayo es van quedar a terra després de la reembarcada feta atropelladament la matinada del 4 de setembre. Entre els presos s’hi trobaven les cinc milicianes infermeres de la Creu Roja ―Daria i Mercedes Buxadé, Maria Garcia, Teresa i l’autora del “Diario de una miliciana”, assassinades el setembre de 1936―, vengudes amb els republicans, que treballaven a l’hospital de sang de sa Torre Nova (Son Carrió), a pocs quilòmetres del campament base de Bayo a sa Punta de n’Amer. “Que els presoners foren tots executats a un o altre indret, no hi ha cap mena de dubte”, sentencia Tugores.\nLes xifres de les baixes dels expedicionaris republicans es compten per centenars, però són molt diferents segons les fonts i tampoc hi ha unanimitat sobre el lloc o llocs on varen ser sepultats els cossos. Hi ha almenys quatre fosses ―a Porto Cristo, Manacor i Sa Coma, Sant Llorenç― que contenen cossos de soldats morts al camp de batalla o per la repressió, en bona part soldats catalans que participaren en l’expedició de Bayo.\nPrevious Article Malestar entre els veïns de Rafel Nadal pel renou d'obres del seu nou xalet a Porto Cristo\nNext Article Es descarta que els dos cossos de dona trobats a Manacor siguin de les infermeres


La premsa anglesa indignada amb una portada del MARCARacoBlaugrana.com\nHome Caverna Mediàtica La premsa anglesa indignada amb una portada del MARCA\nLa premsa anglesa indignada amb una portada del MARCA\nQuan des de Madrid es qüestionen de forma brutal els valors del barcelonisme després de l’emissió del vídeo de TV3 comparant els jugadors blancs amb les hienes en un acte d’hipocresia important, el diari MARCA resulta que publica portades deixant a Wayne Rooney com un autèntic hooligan.\nEl periodista anglès del diari El País recollia la portada del diari britànic The Sun en la que es denunciava la portada del MARCA.\nThe Sun denuncia que un diari del prestigi del MARCA, líder en diaris esportius a Espanya, sigui capaç de fer una portada d’aquest calibre i comparant el davanter el United amb els hooligans que seuran avui a les terraces de Madrid, bebent cervesa i cantant.\nFan èmfasi en la frase del periodista de Marca, Hugo Cerezo, que cataloga Rooney de ser un futbolista i hooligan a la vegada.\nCal recordar que els incidents de Rooney amb jugadors del Madrid: va empènyer Iker Casillas en un partit que la Roja va disputar contra Anglaterra i després va titlla Pepe d’idiota per haver trepitjat Leo Messi.\nLectures 5572 vegades per 1319 lectors\nPrevious articleXabi Alonso podria ser baixa contra el Manchester United\nNext articleNeymar lliure si paga 10 milions?\nTal com explica el diari digital català Directe.cat, el Grup Intereconomia fa temps que buscava la manera de carregar-se l'ex-president del Barça Joan Laporta....


Primera Jornada sobre MOOCs a la Universitat de Girona – Lo Campus diari\nEl divendres dia 19 de juliol tindrà lloc la primera Jornada sobre MOOCs a la Universitat de Girona organitzada pel Vicerectorat de Planificació i Qualitat amb la col•laboració de l’Institut de Ciències de l’Educació. Es farà a la Sala de Graus de la Facultat de Dret de les 12 a les 14 h.\nAquesta Jornada té l’objectiu de fer conèixer a la comunitat UdG l’aparició d’aquesta nova modalitat de cursos, que es presenten en format obert, són de participació gratuïta i amb accés obert als materials. S’hi explicarà què són els MOOCs, es podrà conèixer l’experiència d’un MOOC que ja s’ha dut a terme a la UdG, es detallarà el suport tècnic que l’ICE de la UdG oferirà per a la creació d’aquests cursos i es posarà en coneixement dels assistents la convocatòria d’ajuts de la Generalitat de Catalunya per a la creació de MOOCs.\nLa UdG durant aquest curs acadèmic ha ofert dos MOOC: un d’historia de la química i un de comunicació científica, a través de la plataforma de Telefónica Miriadax. Això li ha permès ser present en el debat ben viu sobre aquest fenomen que s’ha produït en els darrers temps a Catalunya.\nDesprés d’aquesta experiència pilot, la UdG vol continuar treballant decididament amb aquest àmbit, i vol explorar totes les possibilitats que se li ofereixen. Aquesta jornada servirà per reflexionar entre tots sobre el paper que representen aquests cursos en el conjunt de la Universitat, i per dissenyar una estratègia compartida per tota la comunitat universitària. Hi ha altres plataformes com ara Coursera, Udacity, EdX o la plataforma de Google Course-Builder de codi obert, que caldrà valorar en un futur.\nLa iniciativa dels MOOC, com la dels Open Coursware, forma part d’una estratègia més general de la Universitat en la línia de proporcionar recursos en accés obert que ajudin a la transparència, la innovació i la internacionalització: Open Access, Open Publishing o Open Data, és a dir, Open Knowledge.♦