El camí a la independència: d’octubre 2018\nLa Crida Nacional per la República va prenent consistència\nDissabte a Manresa es va celebrar l’acte fundacional de la Crida Nacional per la República, al que hi varen assistir més de 6000 persones, i que varen fer petit el pavelló del Nou Congost. Es va tenir que habilitar una carpa addicional per donar cabuda a les moltes persones vingudes d’arreu de Catalunya, que s’hi varen desplaçar malgrat la pluja.\nTornar a sentir la veu clara, convençuda i convincent del president Puigdemont, és com una alenada d’aire nou i fresc que reanima a les files independentistes massa afectades per la manca d’unitat de l'independentisme.\nLa Crida vol ser, sobretot, un moviment ample, transversal i pacífic, que aixoplugui totes les sensibilitats polítiques que tinguin com a finalitat última la independència de Catalunya. Neix amb la vocació de dissoldre’s l’endemà mateix que la República de la Catalunya independent sigui una realitat.\nMalgrat l’insistent pluja que ahir va caure a bona part de Catalunya, milers d’independentistes varen decidir acudir al pavelló del Bou Congost a Manresa, on es va celebrar l’acte fundacional de la Crida Nacional per la República promoguda pel president legítim de la Generalitat Carles Puigdemont a l’exili, el president actual de la Generalitat Quim Torra, i el president del grup parlamentari de Junts per Catalunya Jordi Sánchez.\nL’acte va ser molt emotiu, principalment per la presència per videoconferència del president Puigdemont, ben secundat per la majoria d’intervencions, i es va distingir per quatre eslògans bàsics que es van sentir repetidament durant el seu desenvolupament corejats per milers de veus: Llibertat del presos polítics, Unitat de les forces polítiques, Ni un pas enrere davant l’envit que val plantejar a l’Estat espanyol, i Independència. Crec que l’anàlisi d’aquestes quatre frases defineixen perfectament per elles soles el que significa la Crida Nacional per la República.\nEn principi, la Crida funcionarà, sense ser-ho, com un partit polític. Tindrà una assemblea constituïda per tots els fundadors, una comissió executiva amb un president, un secretari general i altres 19 membres, i el consell de representants constituït per càrrecs territorials, sectorials i dels diferents corrents ideològics integrats a la Crida. Dins de la crida es creen tres corrents: el liberal, el socialdemòcrata i el d’esquerres. Neix amb el compromís explícit de dissoldre’s l’endemà mateix que es constitueixi la República de Catalunya, i les persones que s’hi incorporin, si són militants d’un partit polític podran mantenir la militància si volen. Està previst que el congrés constituent de la Crida es faci el dia 19 de gener vinent. Mentre tant, els fundadors podran participar en l’anàlisi de les diferents ponències polítiques i introduir esmenes i aportar comentaries via internet, des de la seva pagina web\nLa creació de la Crida ha generat irritació tant a ERC con al PDeCAT. La resposta del portaveu d’ERC Sergi Sabrià ha estat prou clara per entendre el malestar que els ha produït la Crida; les seves paraules respecte al nou moviment del president Puigdemont han estat: “…Si el moviment que han impulsat el president Quim Torra, l'expresident Carles Puigdemont i el president de JxCat Jordi Sánchez és capaç d'organitzar la dreta i centre dreta, Esquerra se situa forta al centre i centre esquerre i la CUP a l'altra banda de l'arc, això voldrà dir que "serem molt més forts...Cadascú que defensi el seu espai" Ignorant expressament que la Crida és un moviment transversal que inclou tot l’arc parlamentari ERC inclosa, però ell, seguint instruccions del mossèn, se n’ha desmarcat.\nTambé des del PDeCAT hi ha hagut desercions. El president del partit no ha aparegut per Manresa, fet que només es pot entendre com una desconsideració al president Puigdemont mentre que la consellera de Cultura era a València als premis Octubre i ha excusat la seva presència a l’acte. La resta de membres de l’executiu de Quim Torra militants del PDeCAT, si que han fet acte de presència.\nCom a resum del viscut ahir a Manresa, crec que el missatge més repetit ha estat el de reclamar la unitat de les forces independentistes: “la unitat ens fa més forts; la divisió ens debilita...”\nNomés el temps dirà si la Crida assolirà els seus objectius... tant de bo sigui així.\nPublicat per Ricard Bosch a 17:39 Cap comentari:\nEl “Jordis” ja porten un any empresonats injustament\nUn vídeo publicat fa tan sols uns mesos mostra clarament la innocència dels “Jordis” i com s’ha construït un relat fals amb l’únic objectiu de mantenir-los empresonats i escapçar al moviment independentista dels seus líders naturals.\nEl més trist de tot, és que si algun dia es fa autènticament Justícia, ningú els podrà tornar tots el temps que hauran passat injustament a la presó. Això és democràcia? Segur que no... això és una pràctica tirana de qui vol guanyar a qualsevol preu, utilitzant totes les armes possibles, sense parar-se a pensar en la legalitat de les mateixes.\nEl 16 d’octubre passat es va complir un any des que “els Jordis”, (Cuixart i Sánchez) foren injustament empresonats per la jutge de l’Audiència Nacional Carmen Lamela. Aquesta jutgessa va decidir enviar-los a presó preventiva basant-se en el risc de fuga i el risc de reiteració delictiva i l’alta probabilitat de destrucció, alteració i ocultació de proves. Tots recordem com Jordi Sánchez i Jordi Cuixart, que varen pujar a sobre d’un vehicle de la guàrdia civil per poder-se fer veure per l’aglomeració de gent que hi havia al voltant del departament d’Economia el dia 27 de setembre del 2107, es dirigien als presents per demanar calma, que tothom tornés a casa, i que es deixés pas a la comitiva judicial que estava fent l’escorcoll davant la seu d’Economia.\nEls fets varen ser del tot tergiversats per la policia i per el govern espanyol, de manera que els poders de l’Estat van adequar el relat del fets a les seves conveniències per poder empresonar als dos líders catalans als que ja fa temps que volien engarjolar fos com fos, doncs els consideraven els principals líders del procés per la seva capacitat de convocatòria des de les organitzacions de la societat civil que tots dos presidien: Òmnium Cultural presidit per Jordi Cuixart, i Assemblea Nacional Catalana presidida per Jordi Sánchez.\nPer preparar el terreny, el llavors ministre de Educació i Cultura i portaveu del govern espanyol Íñigo Méndez de Vigo, en una compareixença pública va començar a parlar de “manifestacions tumultuàries” referint-se als fets de la conselleria d’Economia, sent aquest adjectiu la clau per poder acusar als líders catalans de sedició. Pronunciada la frase, només es varen tardar tres setmanes a empresonar als “Jordis”. Deu ser allò de la separació de poders...\nHa transcorregut ja un any des que varen ser empresonats, i Catalunya no els oblida. A l’explanada on està situada la presó de Lledoners, el passat dia 16 d’octubre s’hi varen concentrar independentistes, però també homes i dones de pau, que volien expressar el seu rebuig a una situació de presó preventiva injusta, i a un processament en el que els delictes estan exclusivament en les ments del jutge instructor i de la fiscalia. L’objectiu era fer palès a tots els presos polítics que no estan sols, i que el poble no oblida el seu sacrifici.\nNo va ser només a Lledoners on es va concentrar la gent, sinó que a la plaça Catalunya de Barcelona s’hi va aplegar força quantitat de persones reclamant la llibertat dels “Jordis” igual que va succeir a moltes places de molts pobles de Catalunya. La indignació ciutadana per aquests fets és molt gran; la mentida oficialitzada per el relat de la policia és del tot injust, propi d’organitzacions molt més properes a la inquisició que no pas a les policies democràtiques modernes. Resulta increïble que en un país suposadament democràtic es pugui donar credibilitat al relat imaginari dels fets del dia 20 de setembre de 2017 davant la conselleria d’Economia, feta per la policia espanyola, i que són el punt de partida del l’empresonament dels “Jordis”. Quan el govern espanyol i el seu sistema judicial donen per bo aquest relat estan cometent un atac a la ètica, a la decència, i a la democràcia.\nI no és una opinió meva. Hi ha un vídeo on es veu ben clarament el paper pacificador dels dos “Jordis” aquell dia. Només els que estan encegats per l’odi, poden afirmar que el que va succeir aquell dia a Economia és una sedició. Només els que creuen que tot val per tombar al contrari poden defensar aquesta acusació. Només els que es passen la democràcia i la justícia per on més els convé poden mantenir aquesta aberració.\nPublicat per Ricard Bosch a 22:24 Cap comentari:\nCims per la llibertat !!!\nGairebé 18.000 persones coronen amb èxit els 18 cims triats per els presos polítics i els exiliats.\nHa estat un dia boirós a molts indrets de Catalunya, que ha dificultat en certa mesura el poder gaudir del paisatge. Aquest entrebanc simbolitza perfectament les dificultats del camí que els catalans hem emprés cap a la independència, però que amb paciència, esforç i esperit de superació ens permetrà també fer el CIM.\nAvui ha tornat a ser un dia d’emocions. Gairebé 18.000 persones han decidit participar en la iniciativa organitzada per “Cims per la Llibertat”, consistent a assolir el cim de 18 muntanyes emblemàtiques de Catalunya triades cadascuna d’elles per les 18 persones empresonades o a l’exili com a conseqüència de la repressió i les represàlies exercides per el govern espanyol i una justícia de l’Estat alineada amb els interessos del govern, més enllà del sentit de la Justícia.\nEls 18 cims triats han estat els següents:\nEl conseller Lluís Puig ha triat el Tossal del Rei situat als Ports de Tortosa-Beseit; la consellera Dolors Bassa ha triat el cim del Montgrí al Baix Empordà; La consellera Meritxell Serret ha triat el Tossal de les Torretes a la comarca de La Noguera; el conseller Comin ha triat la Pica d’Estats, situada als Pirineus i que és el cim més alt de Catalunya; Jordi Cuixart ha triat el Canigó, a la Catalunya Nord; el conseller Joaquim Forn ha triat el cim de Les Agudes al Montseny; Anna Gabriel ha triat el cim de la Gallina Pelada a la Serra d’Ensija; El vicepresident de la Generalitat Oriol Junqueras ha triat el cim de Sant Jeroni al Massís de Montserrat; la consellera Clara Ponsatí ha triat el cim del Montsent de Pallars situat sobre el poble de Llessuí al Pallars Sobirà; el president de la Generalitat Carles Puigdemont ha triat el cim del Puigsacalm situat sobre la Vall d’en Bas; el conseller Raül Romeva ha triat el cim de la Roca Corbatera a la Serra del Montsant; Marta Rovira ha triat el cim del Matagalls al Montseny; el conseller Josep Rull ha triat el Cim de La Mola a la Muntanya de Sant Llorenç de Munt; Jordi Sánchez ha triat el cim del Carlit als Pirineus, el més alt de la Cerdanya; el conseller Jordi Turull ha triat el cim del Comabona a la Serra del Cadí; la consellera Meritxell Borràs ha triat el Pedraforca, situat a l’alt Berguedà, entre Saldes i Gósol; el conseller Carles Mundó ha triat el Puigmal al Pirineus, sobre mateix de Núria; la presidenta del Parlament Carme Forcadell ha triat el Montcaro al ports de Tortosa-Beseit.\nAl voltant de les 12 del mig dia, a cada un dels cims, algun parent o amic dels empresonats o a l’exili ha llegit unnota escrita per qui havia escollit aquell cim. En el cas de La Mola, ha estat la dona de Josep Rull qui ha fet la lectura emocionada de l’escrit que des de la presó de Lledoners havia escrit el seu marit. També simbòlicament s’ha deixat anar un aligot, que després d’un titubeig inicial per identificar el terreny ràpidament ha començat a volar decidit, perdent-se al mig de la boira... En altres cims, per exemple el Puigsacalm, el president de la Generalitat Quim Torra ha deixat anar un falcó. L’acte ha acabat amb el cant del Segadors.\nCal destacar que malgrat un dia en que la boira ha senyorejat per molts indrets de Catalunya, quasi 18.000 persones s’han decidit a fer el cim. I cal assenyalar també que només 5 persones han patit lleus accidents com torçades de turmell o petites caigudes sense importància.\nHa estat una jornada d’aquelles que fan posar la pell de gallina veient tantes persones mogudes per un sentiment de solidaritat vers companys de viatge que han liderat el camí de la independència, reclamant el seu alliberament i el retorn d’aquells que estan a l’exili. El camí d’avui s’ha vist dificultat per la boira a molts dels cims, però aquesta boira és un simbolisme de les dificultats que haurem de superar fins finalment assolir la independència.\nEl president Puigdemont ha seguit la jornada des de les Illes Fèroe on es troba aquests dies internacionalitzant el conflicte català i ha dit molt encertadament “Si algú vol saber com està l’independentisme que miri a gent, no als partits...” en clara referència a les desavinences existents entre els partits catalans que donen suport a la independència. Seguint aquesta línia d’internacionalitzar el conflicte amb l’Estat espanyol, val a dir que solidàriament, catalans residents a l’estranger també ha coronat una dotzena de cims en els seus països de residència a Europa, Amèrica del Nord, Nova Zelanda i fins i tot a Madrid i a Ses Illes.\nEl lamentable anticatalanisme de Josep Borrell\nEls recursos conta les delegacions de la Generalitat a l’estranger, les referències a la necessitat de desinfectar Catalunya, i el veto al president de la Generalitat, són només algunes de les perles amb que aquest poca vergonya evidencia la voluntat de diàleg del govern Sánchez amb Catalunya.\nSi l’independentisme no fa net, i aparta a polítics que persegueixen altres objectius, la independència fracassarà. És l’hora dels valents, el covards estan millor a casa.\nAhir es va celebrar a Barcelona la tercera reunió del Fòrum Regional de la Unió per el Mediterrani. Aquest fòrum és una trobada anual que se celebra a Barcelona i en la que hi participen ministres d'Exteriors d'una quarantena de països del sud-est d'Europa, del nord d'Àfrica i del Pròxim Orient per promoure estratègies de cooperació entre ells. Quan aquest Fòrum va ser creat es va prendre la decisió que la seu del seu secretariat permanent s’ubiqués a Barcelona.\nCelebrant-se a Barcelona, un principi elemental d’educació, una mínima lleialtat institucional, i el respecte degut a la Generalitat de Catalunya haurien d’haver permès la presència de la més alta instància de la Generalitat a l’esdeveniment. En contra d’això, l’impresentable Josep Borrell, ministre d’Assumptes Exteriors del govern espanyol ha vetat la presència a l’acte del president català Quim Torra, amb el miserable argument que així s’impedia que es “vilipendiés a el bon nom d’Espanya i per evitar que es distorsionés la trobada... Quim Torra no pot esperar que se'l convidi a un acte protocol·lari on, la seva presència no és imprescindible". Aquesta actitud ha tingut resposta per part del president de la Generalitat que en una piulada a Twitter ha dit que malgrat no ser present al Fòrum, “no es preocupi Sr. Borrell, ja faré arribar el meu discurs a tots els assistents”\nAquest menyspreu del ministre Borrell és una constant en el tarannà d’aquest individu nascut a la Pobla de Segur, que no perd ocasió per ofendre Catalunya i els catalans. La més recent és la relativa al recurs que el govern espanyol ha presentat al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya contra la reobertura de les delegacions de la Generalitat a l’exterior clausurades per obra i gràcia del 155. Aquest recurs ha estat presentat quan encara ressona una altre famosa frase d’aquest personatge que només pretén ofendre, referint-se a l’independentisme català va dir que aquest és com una ferida que calia desinfectar. Va ser poc abans de les eleccions del 21 de desembre quan aquest personatge va dir que aquelles eleccions havien de servir “per construir un govern que primer desinfecti i després recusi les ferides que han fet en el cos social del nostre país” referint-se a l’independentisme.\nAquest manera d’actuar d’un membre del govern espanyol, del seu ministre d’assumptes exteriors, és una mostra del tarannà que el govern espanyol té vers Catalunya. És una mostra clara del “diàleg” que el Sr. Pedro Sánchez va prometre, i serveix per constatar com sigui quin sigui el partit que s’instal·la a la Moncloa la posició política és sempre la mateixa. Al “a por ellos” policial i judicial s’hi afegeix amb tot el desvergonyiment el “a por ellos” polític. Sense cap mirament i sense cap vacil·lació. Contra Catalunya tot s’hi val.\nTot plegat ens ha de fer reflexionar per determinar què és el que l’independentisme pot esperar dels governs espanyols, siguin del color polític que siguin. Espanya mai negociarà un referèndum pactat i vinculant i mai acceptarà que els catalans puguin exercir el dret a l’autodeterminació. Per tant, si realment volem ser un país independent, si de veritat volem instaurar una República, el camí de la negociació amb qualsevol govern espanyol independentment del seu signe polític està barrat. Només queden dues alternatives: la via unilateral, que certament és molt difícil, o aconseguir una mediació internacional que obligui al govern espanyol a negociar. No hi altre.\nSigui quin sigui el camí que es triï, cal que es faci neteja d’alguns líders polítics independentistes que estan posant pel davant altres interessos que no són la independència de Catalunya. El predicador d’ERC Oriol Junqueras és un dels que cal que surtin de la primer línia atès que ha demostrat que les seves prioritats són unes altres, i el seu apèndix a la presidència del Parlament Roger Torrent, és també un altre personatge que està fent molt mal a l’entesa entre els partits independentistes per la seva covardia a l’hora d’assumir reptes.\nPublicat per Ricard Bosch a 16:02 Cap comentari:\nTerrorisme econòmic contra Catalunya després de l’1-O\nLes actuacions polítiques, judicials i policials del govern espanyol, varen ser complementades per un seguit de pressions exercides a títol personal per les més altes instàncies de l’Estat, amb uns resultats que podrien ser objecte d’alguna demanda penal contra els seus inductors.\nTot plegat demostra el tarannà dels governs espanyols. El 155 és pa sucat amb oli a l’hora de maltractar Catalunya i els catalans.\nMica en mica van apareixent notícies que mostren com l’Estat va emprar tota mena de mitjans per anar contra Catalunya després de l’èxit del referèndum de l’1-O. Fins ara sabíem que el govern Rajoy, havia utilitzat al poder judicial per anular les iniciatives polítiques que es prenien al Parlament de Catalunya, dissuadir als líders polítics catalans del seu afany que el país es pogués independitzar del Regne d’Espanya, perseguir judicialment a moltes persones involucrades en el referèndum i empresonar a polítics que havien comès el delicte de complir amb allò que havien promès en el seu programa electoral.\nLes forces policials varen construir un relat fals que va servir per que la justícia espanyola se’l fes seu, i a partir d’ell, estructurar tot un procés de persecució legal i l’empresonament preventiu de tots aquells que d’una manera o altre, encapçalaven el moviment independentista català. Ara estem pendents d’un judici que sembla que es celebrarà a començaments de l’any vinent, i del que es diu que la sentència ja està dictada des d’abans que el judici comenci.\nFins aquí per tant el relat de les armes que l’Estat va utilitzar contra Catalunya: polítiques, judicials i policials, a banda de totes les actuacions de les clavegueres de l’Estat, i a les que cal afegir les amenaces de grans cataclismes a Catalunya per induir als catalans a generar por davant d’una possible independència. Fins i tot sabíem que el ministre de Guindos va aprovar un decret per facilitar la sortida exprés de les seus empresarials de Catalunya, pocs dies després de celebrat el referèndum.\nEl que no sabíem és que l’aprovació d’aquest decret va venir després que el dia 2-O, Sa Majestat Felip VI i el president Rajoy comencessin a utilitzar el telèfon per pressionar a les principals empreses catalanes que abandonessin Catalunya. De les que formen part de l’Ibex 35, només Grífols va resistir l’embat de les altes instàncies espanyoles i va mantenir la seva seu a Catalunya.\nTampoc sabíem que per ofegar econòmicament Catalunya l’Estat va utilitzar a més un arma èticament i jurídicament reprovables. Segons ha transcendit el govern espanyol va ordenar a totes les seves empreses públiques que retiressin els diners dels seus comptes a entitats bancàries catalanes, en particular del Banc de Sabadell i La Caixa. Aquest fet és molt més greu que tots els altres, que de per si ja ho són prou, atès que això desestabilitzava a entitats bancàries que cotitzen a borsa, i aquesta situació hauria pogut produir un daltabaix en el preu de les accions d’aquestes companyies i un perjudici econòmic greu als seus accionistes. Era alterar el preu de les accions d’una forma mancada d’ètica, i probablement jurídicament punible per la via penal.\nPel que sembla, una vegada coneguts els fets, no desmentits per la Casa Reial de Sa Majestat “el preparao”, sembla que el govern català està disposat a demanar explicacions al govern espanyol, i els partits independentistes preparen interpel·lacions al govern espanyol al Congrés dels Diputats per exigir una reparació política. Segons algun prestigiós jurista, aquesta actuació dels màxims representants de l’Estat (el Rei i el president del govern) podria ser susceptible de responsabilitats penals... Immediatament després d’aquesta acció es va produir el ja comentat decret que facilitava la sortida de les seus de les empreses radicades a Catalunya.\nPublicat per Ricard Bosch a 14:18 Cap comentari:\nLa Crida Nacional per la República va prenent cons...


Renfe anuncia la recuperació de quatre serveis de Mitja Distància entre el Maestrat i Castelló - el Diari online\nInici\tExpressMAESTRAT\tRenfe anuncia la recuperació de quatre serveis de Mitja Distància entre el Maestrat i Castelló\nRenfe anuncia la recuperació de quatre serveis de Mitja Distància entre el Maestrat i Castelló\nL’Ajuntament de Vinaròs informa que Renfe recuperarà a partir del dilluns 16 de maig quatre serveis de Mitja Distància, dos per sentit, entre Vinaròs i Castelló. Els trens tindran una freqüència diària amb sortida des de Castelló a les 11:00h i a les 18:20h, mentre que les sortides des de Vinaròs seran a les 18:30h i les 21:25h.\nAmb aquesta recuperació del servei seran 22 els trens diaris, 11 per sentit, entre Vinaròs i Castelló, suposant el 92% dels combois que circulaven entre les dues ciutats abans de la pandèmia.\nL’alcalde, Guillem Alsina, ha destacat que “després de diferents reunions amb el responsable de Relacions Institucionals de Renfe a la Comunitat Valenciana, Juan Carlos Fulgencio i de l’oficina del Pla de Rodalies, Felipe Gil, per traslladar-los les reivindicacions de l’Ajuntament, avui ens alegra veure com Renfe ha apostat per la recuperació progressiva de les freqüències de rodalies que hi havia abans de la pandèmia”.\nDiferents ajuntaments, partits polítics i institucions han reclamat la recuperació de les freqüències dels trens a les anteriors a la pandèmia reiteradament, després que la Covid-19 les alterara significativament en perjudici dels usuaris. Les del Maestrat eren algunes de les que encara no s’havien recuperat. En l’actualitat ja només falta encara recuperar un servei en cada sentit per equiparar-nos amb les freqüpencies preCovid.\nCàlig rep una subvenció de la Generalitat Valenciana per a millorar el Centre de Cultura\nEl PPCS presentará mociones para exigir el fin...\nJJ Zaplana pide a Puig que “se tome...\nLa Confederació eludeix prendre mesures cautelars amb els...\nDel 25 al 27 de maig el CEIP...\nEl PPCS pide al PSOE que recupere las...


¿Per què THE HAPPY DOG hotel caní?\nAquesta és la història de “The Happy Dog Hotel Caní” i la volem compartir amb tu:\n¡Hola a tots! som la Núria i el Dani una parella de Calella de la costa (Barcelona) amants i defensors de la natura i sobre tot dels animals.\nUn dia com un altre qualsevol, vem decidir crear un petit hotel caní a la nostra pròpia casa, que no tingués res a veure amb les residències o gosseres de tota la vida, amb una filosofia diferent cap al gos i la seva estància amb nosaltres, a on corrin lliures i “happy” tot el temps, en una zona verda exclusiva de més de 5.000 m2. per a un màxim de 10 gossos.\n¿Us feu una idea de l’espai que tenen?\nCom be es diu, menys és més, per la qual cosa esteu invitats a venir amb els vostres gossets a conèixer-nos, ¡UNA VISITA VAL MÉS QUE 1000 PARAULES !!! Estarem encantats de rebre-us i ensenyar-vos les nostres instal·lacions. Això si… us demanem que contacteu abans amb nosaltres per a concertar dia i hora, fent clic aquí.\nCONSULTES TELEFÒNIQUES O PER WHATSAPP 622 483 476\n*És imprescindible concertar cita previa per la primera visita\n· Dilluns a diumenge: 9:00 a 20:00\n· Dilluns a divendres: 10:00 a 13:00 i de 16:00 a 18:00\n· Dissabtes i diumenges: 10:00 a 13:00\n· Dilluns a divendres: 10:00 a 13:00 i de 16:00 a 19:00\n· Dilluns a divendres: 9:00 a 13:00 i de 15:00 a 20:00\n· Dissabtes i diumenges: 10:00 a 13:00 i de 16:00 a 19:00\nDisposen d’habitacions individuals molt xules, climatitzades, amb llits ADORA super còmodes elevats, que fan servir només per dormir o descansar. La resta del temps que sigui per a jugar y còrrer, que és sens dubte el que més li agrada a un gos.\nEstan atesos les 24h. del dia ja que vivim aquí mateix i ademés, tenim un veterinari de confiança en cas d’alguna urgència, per si es necessitessin els seus serveis.\nÉs un hotel exclusiu doncs només s’acullen de 8 a 10 gossos per poder donar un millor servei i una atenció més personalitzada i familiar al ben mitg de la natura però a un pas de la població.\nPosem tot el nostre esforç per aconsseguir un ambient relaxat, equilibrat i carinyós per que els gossos es sentin com a casa i puguin disfrutar també de les seves “vacances” sense trobar a faltar massa els seus amos.


L'actriu i directora Leticia Dolera, una de les ponents a la trobada del 25 al 27 d'abril\nDolera, als Premis Gaudí 2022 / Foto: Guillem Medina (CC BY-SA 4.0)\nLes plataformes com TikTok o Twitch i els nous formats digitals com els podcasts seran l'eix de la 19a Setmana de la Comunicació de la Universitat de Lleida (UdL), que tindrà lloc del 25 al 27 d'abril a l'edifici del Rectorat. Organitzada per alumnat i professorat del grau de Periodisme i Comunicació Audiovisuals, la trobada comptarà, entre altres, amb l'actriu i directora Leticia Dolera; les protagonistes del podcast Oye Polo; i el guionista i treballador de la UdL Paco Hernández, a la llista Forbes dels 100 influencers espanyols més importants de 2021.\n"Internet kill the video star" és el títol triat per aquesta edició de la Setmana que recupera la plena presencialitat després de les restriccions per la pandèmia de COVID-19. Les podcasters Clàudia Rius, Paula Carreras i Rita Roig, autores de Gent de merda, seran les encarregades d'obrir foc, amb la xerrada Gent de merda: el podcast millenial made in Catalunya. Serà el dilluns 25 d'abril, a les 16.00h, al Saló Víctor Siurana del Rectorat. Formen part d'una generació de noies joves que han fet sentir la seua veu al marge de les ràdios convencionals, aprofitant les oportunitats d'Internet.\nEl mateix han fet les autores del podcast Oye Polo, Ana Polo i Maria Rovira -coneguda com a Oye Sherman- que des de setembre de 2020 condueixen un xou d'humor en què dues amigues xerren de tot el que els ha passat l'últim mes. Dimarts 26 protagonitzaran la xerrada Com convertir-se en les Azúcar Moreno del podcasting català (salvant algunes distàncies). Ho faran a partir de les 18.00h, després de la conferència de l'actriu, directora i guionista Leticia Dolera, amb el títol Escribir y dirigir ¿ha cambiado el oficio con el boom de las plataformas?.\nEl programa de la Setmana de la Comunicació, on les veus feministes hi tenen un paper destacat, es completa amb el periodista d'investigació Carles Tamayo, especialitzat en sectes i estafes. El jove català, que realitza reportatges híbrids entre el documental i el videoblog, és conegut per infiltrar-se a l'Església Palmariana l'any 2019. Dimecres 27 d'abril parlarà de Fer periodisme d'investigació a Youtube.\nTambé compta amb el periodista esportiu Gerard Romero, que segueix el dia al dia del Barça a través de Twitch, una plataforma propietat d'Amazon que ofereix un servei de retransmissions de vídeo en directe. Romero va canviar RAC1 per desenvolupar el canal de Twitch "Jijantes TV" i ja supera els 89.000 seguidors. Parlarà del present i el futurs dels nous mitjans de comunicació.\nLa cloenda anirà a càrrec del youtuber i tiktoker Paco Hernández, personal d'administració i serveis de la Facultat de Lletres de la UdL i expert en còmics. La revista Forbes el va incloure al llistat dels 100 influencers espanyols més importants de 2021, en l'apartat d'entreteniment, amb llavors 1,3 milions de seguidors a TikTok. Actualment ja supera els dos milions. El guionista, doctor en Màrqueting i Comunicació Audiovisual, parlarà de com Comunicar en un minut.\nLa Setmana de la Comunicació està organitzada pel departament de Filologia Catalana i Comunicació de la UdL, amb el suport de la Facultat de Lletres, el Vicerectorat de Cultura i Extensió Universitària, el Vicerectorat Estudiants i Ocupabilitat, el Consell Social, BAF Guerrilla i LleidaJove. L'objectiu és aprofundir en una branca particular dels estudis del grau en Comunicació́ i Periodisme Audiovisuals. També́ apropar al sector professional a l'alumnat, que durant aquells dies pot conèixer de primera mà les experiències dels creadors convidats.\nPrograma de la 19a Setmana de la Comunicació\nDossier de premsa de la Setmana


Sayphousaphong Hotel Attapeu Laos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSayyai, Attapeu Centre, Attapeu, Laos - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Sayphousaphong Hotel està situat idealment a Attapeu Centre; una de les localitzacions més populars de la ciutat. A 1.9 km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 1-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nSayphousaphong Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, zona de fumadors per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nEls clients poden triar d'entre 27 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Attapeu, faci de Sayphousaphong Hotel la vostra llar.


Formació per augmentar la qualitat en els intercanvis juvenils a Islàndia - CRAJ\nFormació per augmentar la qualitat en els intercanvis juvenils a Islàndia\na definir, Islàndia\n29 d'octubre - 3 de novembre de 2019\nIntercanvis juvenils, Erasmus +\nEl curs de formació ATOQ té com a objectiu augmentar la qualitat en l’intercanvi de joves. Basant-se en intercanvis anteriors, un grup internacional de treballadors juvenils se centrarà en aspectes de qualitat i millorarà les competències de gestió per augmentar la qualitat dels intercanvis futurs.\nL’objectiu de l’ATOQ és donar suport als treballadors / es joves en la millora de la qualitat dels intercanvis europeus de joves que tenen lloc sota el programa Erasmus + Youth.\nEl curs de formació ATOQ proporcionarà als participants oportunitats per:\n1. Reflexionar críticament sobre la seva experiència internacional d’intercanvi de joves anterior i l’impacte sobre els joves, les organitzacions i la comunitat en general\n2. Augmentar la comprensió dels diferents aspectes de qualitat dels intercanvis juvenils com: participació activa dels joves, cooperació amb els socis, aprenentatge intercultural, impacte i resultats; construcció d’un programa\n3. Experimentar un procés d’aprenentatge no formal i entendre com donar suport al procés d’aprenentatge dels joves en el projecte;\n4. Millorar les seves competències de gestió de projectes (coneixements, habilitats i actituds) per tal d’organitzar millor les diferents fases d’un intercanvi de joves. Els participants d’altres països poden sol·licitar la formació també si la seva agència nacional està disposada a cobrir els seus costos de viatge.


TEMPS PER PENSAR EN LA PARELLA\nProbablement si tu ets la interessada a prendre't aquest temps et costarà fer-li entendre al teu noi el que va malament i perquè has pres aquesta decisió. Per a ningú és fàcil admetre-ho, però si ja estàs convençuda estaràs davant un primer pas per aconseguir posar ordre als teus sentiments, aconseguir que la relació vagi cap a algun costat i sobretot ser franca amb tu mateix i amb la teva parella. Pot ser que aquest temps separats acabi per enfortir els vincles, i pot ser que al final simplement sigui el principi de la fi. Però sigui com sigui, tard o d'hora les coses o s'arreglen del tot o s'acaben. És una de les lleis de les relacions de parella.\nProbablement, en les relacions de parella en les quals et toqui viure de l'altre costat, és a dir, en les quals sigui ell el que et demani el temps sigui molt més complex d'entendre si no tens paciència o t'ha vingut sense previ avís. Encara així, sense importar si ho entens o no, el millor és donar-li el temps que necessita per poder deixar-li segur del que sent o del que no. No precipitar-se, deixar que les coses segueixin el seu curs i sobretot el fet que et trobis pensant en altres coses i també reflexionant sobre el que tu vols i el que ha estat bé o malament ajudi a aprofitar aquest temps que t'han demanat.\nEn tot cas, independentment que et toqui un paper d'un o un altre costat és important quedar-te amb que el temps és important per a tot, ja sigui para ben o per a mal. Així que si no estàs segura, si ell no ho està o si alguna cosa no va com hauria de, no tinguis por de prendre-t'ho o de donar-li-ho. És sempre la millor solució.


Camins en la natura: de juny 2012\nAcí davall d'aquestes línies vos deixem algunes de les fotografies què vam prendre en la gravació d'un dels nous programes què pujarem després de l'estiu.\nLa ruta, què vam realitzar Aarón i jo, Ismael, el passat dijous 14 de juny, uneix les poblacions d'Almedíjar (Almedíxer, en valencià) i d'Algimia d'Almonacid (Algímia d'Almonesir, en valencià). Comença al finalitzar el Carrer del Barranc (Almedíjar) i des d'allí se segueix en direcció al Castell de la Rodana, sempre seguint les marques de PR. Una vegada hem ascendit fins al Tossal d'Algímia (Collado de Algimia) abandonem la pista, segons ens indica el PR, i comencem a descendir fins arribar a l'anomenat com Almedrolar, ja a prop d'Algímia, i aplegar a aquesta bonica població de l'interior de la província de Castelló. En total, el recorregut és de poc més de dues hores.\nEl proper dijous tornarem a actualitzar el blog amb les fotografies què prenguérem durant la filmació, el passat divendres 15 de juny, de la ruta Aín - Pic del Gurugú - Aín.\nel dia de juny 20, 2012 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Algimia de Almonecid, Almedíjar, Alt Palància, Alto Palancia, Espadà, l'Algímia d'Almonesir, ruta, senderisme\nLudiente - Argelita\nEl passat dilluns 11 de juny començàvem la gravació dels nous capítols pertanyents a la cinquena temporada de Camins en la Natura.\nVam escollir, per a començar, un camí (pista) què uneix les poblacions de Ludiente (Lludient, en valencià) i Argelita (Argeleta, en valencià). El programa sencer el podreu veure ací al blog després de l'estiu. Fins aleshores vos deixem amb un recull de quatre fotografies què vam prendre durant la gravació del programa, en la què vam participar un equip integrat per Salva, Joan i jo, Ismael.\nEl proper dijous tornarem a actualitzar el blog amb les fotografies què hem prés hui durant la filmació del segon programa, entre Almedíjar (Almedíxer, en valencià) i Algimia de Almonacid (Algímia d'Almonesir, en valencià).\nel dia de juny 15, 2012 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Alt Millars, Alto Mijares, Argelita, Lludient, Ludiente, ruta, senderisme\nel dia de juny 08, 2012 1 comentari:\nel dia de juny 01, 2012 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Baix Espadà, Caseta de Marimon, Caseta dels Coles, Onda, Plaça de les Sureres, Plana Baixa, ruta, senderisme


[Opinió] Multes i Pistoles a la UIB |\nPublicat el 11 Abril 2011 per miraquetedic\nMultes i pistoles a la UIB\nEn la batuda anterior, l’operació «multa» va dur com a reacció la convocatòria d’una concentració de rebuig a la presència policial. Fórem un centenar tirant llarg. La sort del cas va venir de la planta baixa del Jovellanos. Allí s’hi celebrava, a la mateixa hora, un deliciós banquet a base de canapès, dàtils amb bacó, canviar, foie del bo, vi, cava i qui sap què més. No era per menys, val a dir-ho, car s’hi reunia la flor i nata del Govern de les Illes i la nostra rectora amb tota la comitiva rectoral, amb l’inseparable Cels (net i polit, barbó ben retallat, somriure condescendent…) I es va fer el miracle. No sense entrebancs, s’aconseguí de fer entrar tothom a la gala del convit. I vinga bullanga, vinga crits i càntics antirepressius. La sala era una olla bullent. Les cares dels polítics eren un quadro. N’hi havia un que feia esforços per engolir un dàtil que se li havia quedat entravessat al coll. El vicerector d’estudiants s’eixugava la suor amb un mocador de roba; feia estona que suava, car suara, abans que a ningú, el conserge l’havia fet avisar del xàfec que els estava a punt de caure al damunt. A la nostra rectora no li vérem la cara entre la multitud. Al nostre president l’acordonaven discretament una homenassos. La crispació, els càntics continus dels manifestants —Som estudiants, no delinqüents!—, anaven encongint l’espai fins que hagueren de fugir. Els nostres president i rectora al capdavant, somrient el primer i mossegant-se els llavis la segona, avançaven per l’estret camí que obrien els estudiants, per la sala, per l’escala, per l’entrada —Prou repressió!— fins que ja eren fora i érem pocs els que encara els seguíem. Curiosament, els dos cotxes oficials del nostre president estaven estacionats damunt línia groga. 90 + 90 = 180 euros. Estranyament, no duien multa.\nCreiem que l’ordre i la justa convivència dels que conformam la Universitat de les Illes Balears els hem d’assegurar nosaltres mateixos. Els universitaris d’aquest país hauríem de ser un exemple de comportament. Nogensmenys, som els qui més allarguem la nostra formació intel·lectual, l’elit científica d’aquesta terra. Creiem que de tot això no en som prou conscients. El desprestigi de la universitat s’accelera. Bolonya ha devaluat el nivell, en general s’han encarit els estudis, retallada pressupostària + inversions privades = vendre’s, criminalització dels estudiants crítics, promoció dels servils, desmotivació general… No bufa vent de popa, però no ha de servir d’excusa. Aquesta situació de passivitat afavoreix l’autoritarisme, perquè davant decisions injustes no hi ha oposició real i efectiva, hores d’ara.\nA.S.G., estudiant de la UIB (de la web del SEPC)\nL'entrada va ser publicada el Ciutat, Ensenyament, Illes Balears, Opinió per miraquetedic. Guarda l'enllaç permanent.


Biologia estructural - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa biologia estructural és una branca de la biologia molecular, bioquímica, i biofísica que s'ocupa de l'estructura molecular de les macromolècules biològiques especialment de les proteïnes i els àcids nucleics, com adquireixen les estructures que tenen i com les alteracions en la seva estructura afecten les seves funcions. Només les macromolècules disposades en formes tridimensionals específiques poden fer aquestes funcions. L'arquitectura, l'"estructura terciària" de les molècules depèn d'una manera complicada de la seva composició molecular bàsica o "estructura primària."\nHemoglobina, proteïna que transport oxigen en la sang\nLes biomolècules són massa petites per veure-les en detall fins i tot en els microscopis més avançats. Els mètodes usats per la biologia estructural per determinar les estructures impliquen generalment observar un gran nombre de molècules idèntiques a la vegada. Aquest mètodes inclouen:\nCristal·lografia de raigs X,\nRessonància paramagnètica electrònica, EPR,\nMicroscopia crioelectrònica (cryo-EM)\nEspectrografia de làser ultraràpid,\nInterferometria de polarització dual i dicroisme circular.\nTambé es fa servir la bioinformàtica per buscar patrons en diverses seqüències d'ADN que donen formes particulars.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Biologia estructural\nStructural Biology - The Virtual Library of Biochemistry and Cell Biology Arxivat 2005-01-18 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Biologia_estructural&oldid=26082145»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 gen 2021 a les 10:55.


Hotel La Tonnara Amantea Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 33 allotjaments a Amantea.\nVia Tonnara 13, Amantea, Amantea, Itàlia, 87032 - Veure al mapa\n"Great location on the beach, very nice staff, spacious room..."\nMés informació sobre Hotel La Tonnara\nL'Hotel La Tonnara està situat a la seva pròpia platja privada, a només 3 km d'Amantea. Ofereix Wi-Fi gratuïta, piscina i un gimnàs modern amb vista sobre el mar. Aquest hotel és molt complet i ofereix una platja amb para-sols i gandules, pistes de tennis i una terrassa gran per prendre el sol. També ofereix bicicletes i barques petites de forma gratuïta. Totes les habitacions disposen de Wi-Fi gratuïta, aire condicionat i un TV LCD amb canals Sky i de pagament. La majoria tenen una terrassa privada amb vista sobre el mar. A La Tonnara també trobareu un aparcament gratuït, una sala de jocs, sala de reunions, discoteca i un quiosc. La Tonnara també disposa d'un restaurant excel·lent que serveix especialitats de peix i una combinació de cuina local i italiana. Hi ha servei complet de càtering per a reunions. El personal és amable i està sempre disponible. A la recepció es pot organitzar el servei de trasllat a l'aeroport o l'estació de Lamezia Terme.\nPlease note that air conditioning is centralised and regulated by the property.\nWe have travel to over a hundred countries and this place is one of nicest places we have stayed.First the view was fantastic right across from the beach .the sea view from the room fantastic.the size of the room fantastic.The staff fantastic.the breakfast was fantastic lots to choose from.The price under $50 fantastic thank you Hotel La Tonnara Canada


La firma australiana registra un augment de l'11,4% en el valor de les seves accions cotitzades en el Mercat Continu\nBarcelona 11 de d’agost del 2020. 19:48\nBerkeley Energia ha rebut la llicència urbanística de l’Ajuntament de Retortillo al seu projecte de la mina d’urani a la localitat de la província de Salamanca, en els termes establerts en la llei d’urbanisme i el reglament d’urbanisme de Castella i Lleó, va informar la companyia a la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV).\nD’aquesta manera, la companyia australiana avança en el seu projecte, ja que aquesta llicència és un permís d’ús de terra necessari per a les obres de construcció de la mina. «La concessió és una fita de permís significatiu per a Berkeley i un pas positiu en el desenvolupament del projecte», va indicar el grup, que va afegir que l’autorització de construcció de la planta de concentrats d’urani com a instal·lació radioactiva és ara «l’única aprovació pendent necessària per iniciar la construcció completa de la mina Salamanca».\nPujada a la borsa\nLes accions de Berkeley Energia lideraven aquest dimarts les pujades del Mercat Continu, amb un repunt a les 12.51 hores del 18,26%, fins als 0,3530 euros. Els títols de la minera australiana s’han convertit en un dels millors valors al mercat espanyol, amb una pujada des de principis del 2020 de més del 160%.\nRespecte a l’autorització de construcció, Berkeley Energia va assenyalar que a finals de març va presentar formalment la documentació i des d’aleshores ha mantingut una sèrie de reunions –a través de videoconferències– amb l’equip tècnic del Consell de Seguretat Nuclear (CSN) per «discutir i aclarir dubtes menors sobre la documentació actualitzada».\nAixí, la companyia va remarcar que està preparant respostes escrites a aquestes consultes i completarà aquesta tasca en les pròximes setmanes. Després de la presentació d’aquesta documentació, el següent pas del procés serà que l’equip tècnic del CSN finalitzi el seu informe i el presenti al seu consell per a la seva ratificació.\nAquest passat mes de juliol del 2020, el CSN ja va emetre un informe favorable a la sol·licitud presentada per Berkeley Minera España per a la renovació de l’autorització prèvia de la planta de concentrats d’urani. El següent pas és que el Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic aprovi aquesta autorització i fixi el seu termini de vigència.


La manifestació contra la derogació de la Doctrina Parot i l'oblit del feixisme | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nPP, UPyD, i Ciutadans, conjuntament amb les Associacions de Víctimes del Terrorisme, (em sembla que s’oblidaren de l’Associació 11 M, o no els interessa?) varen omplir els carrers de Madrid en contra de la derogació de la Doctrina Parot. El Tribunal d’Estrasburg de Drets Humans ha emès una sentencia declarant-la il·legal i els que diuen acatar les sentències dels tribunals de justícia surten al carrer a manifestar-se en contra.\nLes declaracions dels diversos “líders del PP” són de llibre de por. Es posen a la boca la paraula “botxins” i demanen drets humans per a les víctimes i no pels “botxins”. Esperança Aguirre s’ha cobert de glòria.\nFem memòria: el PP s’ha negat a condemnar els crims del Franquisme; posà pals a les rodes a donar la informació sol·licitada per la jutgessa argentina que va obrir la causa contra dels crims del franquisme; també ha posat molts problemes per arribar a localitzar les fosses comuns on varen esser enterrats republicans i republicanes assassinades, a les quals portaren a fer “el paseillo”.\nNo volen saber res dels torturadors del franquisme que encara segueixen vius , igual que els membres del Govern Franquista que tenen responsabilitat en les darreres condemnes a penes de mort. Un d’ells emparentat de prop amb el ministre de Justícia Ruiz-Gallardon.\nUna delegada de Govern, Llanos de Luna, s’ha atrevit a muntar un acte d’homenatge a “La hermandad de la División Azul” (ho escric en castellà, ja que estim massa la nostra llengua). Aquesta “División Azul” va donar suport al nacionalsocialisme i a Hitler durant la II Guerra Mundial.\nEmpren algunes associacions de víctimes del terrorisme com a punta de llança per als seus interessos tot manipulant-les, tot i que dir que no ho necessiten massa.\nDurant la comissió parlamentaria que va cobrir l’aberrant atemptat terrorista de l’11 M (encara hi ha coses no massa clares, que no sé si s’arribaran a aclarir mai; esper que si per les víctimes propiciatòries) Pilar Majón, presidenta de l’Asociación 11 M, s’adreçà a alguns diputats del PP que reien mentre es descrivien els fets : “¿De qué se rien sus señorias?” Una de les que reien, ara és la Presidenta del Consell Insular de Mallorca, la senyora Salom.\nTornant a la manifestació, hi ha comentaris de premsa que diuen que mai s’havia vist tantes mans amb la salutació feixista des d’abans de la II Guerra Mundial; el mateix amb banderes franquistes “pre-constitucionals” prohibides (i sense que tinguessin cap problema per part de la policia).\nPuc entendre el dolor per la mort d’una persona estimada, però no entenc que demanin revenja, quan allò que haurien de demanar és justícia.\nCap assassí de republicans i republicanes espanyoles (Franco fou un terrorista!) ha passat per un judici i anat a parar a presó. Ans el contrari, quasi tots tingueren bons càrrecs i bones remuneracions.\nNosaltres i molts com jo, no demanam revenja, demanam justícia i que caigui sobre els torturadors franquistes, sobre els que tingueren a veure amb les condemnes a mort que no obeïen a cap procés legal i reparació per la quantitat de mancances judicials; demaman justícia per a totes les víctimes que donaren suport amb la seva vida a la llibertat i la democràcia.\nTambé existeix el terrorisme d’Estat fet des de despatxos. Hi ha molta gent que té les mans mullades de sang i no ha premut mai el gatell d’una pistola. Ells mai han cregut en la democràcia, l’han emprada per manejar, manipular, escalar i tocar doblerets públics dels partits espanyols de dretes; és aberrant. Tant aberrant que ofereixen un càrrec a les llistes per a les properes eleccions a la Presidenta de l’AVT Angeles Pedraza.\nVull denunciar l’oprobi d’aquesta mala gent que intenta fer treure a defora la visceralitat d’una gent que la poden manipular a la perfecció. Tots els presidents dels diversos governs espanyols varen negociar amb ETA, des d’Aznar fins a Zapatero. Fins i tot podria afirmar-se que, a alguns, ETA els hi va anar de conya.\nCategoria: Col·laboracions Visualitzacions: 1227


wiki de mary marquardt On és ara la primera esposa de Harrison Ford? - Cònjuges Famosos\nMary Marquardt i Harrison Ford\n28 d’octubre de 2019 481\n1 Qui és Mary Marquardt?\n2 On és ara la primera esposa de Harrison Ford?\n3 Mary Marquardt Wiki: Edat, Infància i Educació\n5 Matrimoni amb Ford, fills i divorci\n6 Ex Marit de Marquardt, Harrison Ford\n7 Inicis de la carrera i ascens al predomini\n8 Harrison Ford Digne\nQui és Mary Marquardt?\nMary Marquardt és una xef i il·lustradora nord-americana; tanmateix, és la més coneguda pel món com la primera esposa del famós actor, Harrison Ford. Els dos es van casar des de 1964 fins a 1979.\nHarrison Ford i Mary Marquardt, 1985\nwiki de briana cook\npublicat per Cinema el meu amor endavant Dilluns 20 d’agost de 2012\nEn cas afirmatiu, estigueu al llarg de l'article, ja que us apropem a la primera esposa de Harrison Ford.\nOn és ara la primera esposa de Harrison Ford?\nDesprés del divorci de Ford, Mary va continuar la seva carrera com a xef i va treballar en una estació de consum de Culver City, Califòrnia, propietat del seu exmarit Harrison Ford. Més tard, es va descobrir que tenia esclerosi múltiple, però des de llavors no hi ha hagut notícies del seu pas. No obstant això, s'ha retrocedit cap a l'obscuritat, i té el seu suport, Benjamin Ford, que en té cura.\nWiki de Mary Marquardt: edat, infància i educació\nLa informació personal de Mary és relativament desconeguda, només que va néixer el 1945, en algun lloc dels EUA; no hi ha informació sobre els seus pares, com ara el seu nom i la seva professió. Per a la seva formació, després de la matrícula, es va matricular al prestigiós art liberal liberal Ripon College, a Ripon, Wisconsin. La seva vida va canviar quan estava a la universitat, ja que va conèixer al seu primer marit, Harrison Ford. En aquell moment, Harrison no estava a prop d’iniciar la seva carrera d’actriu, i molt menys convertir-se en un actor d’èxit.\nDesprés de la seva graduació, Mary va començar a iniciar la seva carrera de cuinera i, a mesura que la carrera i el marit es van anar desenvolupant, van comprar restaurants als Estats Units, en els quals va servir com a xef. Més tard, quan es van divorciar, va romandre en el càrrec i va ser ajudada pel seu fill Benjamin Ford. Des de llavors s'ha retirat a causa de la seva malaltia.\nMatrimoni amb Ford, fills i divorci\nMary i Harrison es van conèixer mentre estaven a la universitat i aviat van començar una relació romàntica. Després d'uns quants anys de cites, la parella va lligar el nus en una cerimònia de casament celebrada el 18 de juny de 1964.\nDos anys després, va néixer el seu primer fill Benjamin, mentre que el seu segon fill Willard Ford va aparèixer el 1969. A la primera carrera de Harrison, Mary va tenir un paper crucial per ajudar-lo en els seus esforços, animant-lo a continuar la seva carrera. Va ser el 1977 quan Ford va aconseguir el seu avanç, com Han Solo a la pel·lícula 'Star Wars', però, el seu èxit va acabar amb el matrimoni, ja que va iniciar una aventura extramatrimonial amb la seva co-estrella Carrie Fisher. No va negar la relació, i ell i Maria es van divorciar el 1979 després de quinze anys de vida casada.\nEx-marit de Mary Marquardt, Harrison Ford\nMary es va fer famosa gràcies a l’èxit viral del seu exmarit, així que compartim una mica de la seva vida i treballem amb vosaltres.\nHarrison Ford va néixer el 13 de juliol de 1942 a Chicago, Illinois, Estats Units, el fill gran de Christopher Ford i la seva dona, Dorothy, i d'ascendència jueva, irlandesa i alemanya. Va anar al Maine East High School, situat a Park Ridge, Illinois, i més tard es va matricular al Ripon College, on va conèixer la seva primera esposa. Va estudiar filosofia, però finalment va prendre classes de dramatúrgia en el seu any superior, només per superar la seva timidesa. Tot i això, Ford es va fascinar amb l’actuació i, un cop fora del col·legi, Harrison es va unir a Belfry Players.\nAbans de fer el seu avanç, Harrison va lluitar amb papers menors en pel·lícules com 'Luv' i 'A Time For Killing', ambdues el 1967, entre d'altres, però després va signar un contracte amb Universal Studios i va aparèixer en sèries de televisió com 'Gunsmoke', 'The Virginian', i d'altres. Tot i això, no estava content amb els papers que estava aconseguint i va decidir dedicar-se a un fuster professional. Necessitava qualsevol feina només per donar suport als seus fills i a Maria.\nsean connery per valor del 2016\nAquesta imatge és tot # harrisonford # gqphotoshoot # gq # blackandwhite # photoshoot # cigarette\nUna publicació compartida per Lloc de Fan de Harrison Ford (@ the.harrison.ford) el 8 d'octubre de 2017 a les 13.11 pm PDT\nNo obstant això, va obtenir un gran avenç quan va audicionar el paper de Bob Falfa a la pel·lícula 'American Graffiti' el 1973, dirigida per George Lucas. Ell i Lucas van mantenir una amistat i Lucas li va oferir el paper principal a 'Star Wars' el 1977. Des de llavors, Harrison va aparèixer a la franquícia com a Han Solo a totes les pel·lícules, inclosa 'The Empire Strikes Back' (1980), 'Retorn dels Jedi' (1983), i recentment 'Star Wars: The Force Awakens' i altres.\nEl paper de Han Solo el va convertir en protagonista, i des de llavors ha aparegut com a actor d’èxit amb diverses funcions de gran prestigi com Indiana Jones a la franquícia “Indiana Jones”, després com Rick Deckard a la franquícia de “Blade Runner” i nombrosos altres papers que va aconseguir en la seva carrera.\nHarrison Ford Digne\nSabeu quina riquesa té Harrison Ford a partir de mitjan 2019? Les fonts calculen que el valor net de Ford és de fins a 230 milions de dòlars. En ser un pilot certificat, Harrison és propietari de diversos avions, i també té una col·lecció de cotxes, que podeu veure si seguiu aquest enllaç.\nRosie mercat measurements\nLa veritable història de l’ex-muller de Howard Stern - Alison Berns\nWiki de l'edat infantil (Fox News), edat, marit, aparença\nBryan Dechart patrimoni net\nedat de chris stirewalt\nquina altura té Bradley Steven Perry?\nbuscador d’or khalyla


Els independentistes flamencs de l'N-VA, a una setmana de ser el partit més votat de Bèlgica ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dimarts, 11 de maig de 2021 18:29 h\nInternacional Última actualització Dissabte, 5 de juny de 2010 05:00 h\nTots els sondejos preveuen que serà la primera força del parlament federal\nBèlgica celebra diumenge de la setmana vinent eleccions legislatives federals anticipades, motivades pels constants xocs lingüístics entre flamencs i valons per la regió de Bruxelles-Hal-Vilvorde, que van causar l'enèsima crisi de govern a mitjan d'abril. Però la principal novetat d'aquesta convocatòria rau en què tots els sondatges atorguen la victòria als independentistes flamencs del N-VA, amb percentatges que oscil·len del 22,9% al 26% d'intenció de vot de la comunitat neerlandòfona. Al xenòfob Vlaams Belang (soci de la Plataforma per Catalunya) li atorguen unes possibilitat d'entre el 10,3% i el 12,5% dels vots i, per primer cop, els valons partidaris de la integració de Valònia amb França tenen possibilitats d'entrar al parlament.\nEl partit liberal flamenc Open-VLD va decidir d'abandonar el govern federal el 22 d'abril perquè discrepava obertament sobre com s'estava mirant de resoldre el conflicte lingüístic latent a Bruxelles-Hal-Vilvorde. El primer ministre belga, el flamenc Yves Leterme (CD&V, demòcrata-cristià), va presentar la dimissió immediatament després al rei Albert II, que la va acceptar al cap de quatre dies.\nLeterme, veient-se incapaç de redreçar la situació, ha optat per cedir el cap de cartell del seu partit a Marianne Thyssen, presidenta de la formació. Tot i això, tots els sondatges publicats fins avui situen Thyssen per darrere del N-VA, amb possibilitats electorals situades entre el 18,9% i el 19,5% dels vots. El partit que va motivar la crisi de govern, l'Open-VLD, tan sols suma el 12,4-14,8% d'intenció de vot.\nAquestes dades contrasten amb els resultats de les eleccions flamenques del juny de l’any passat, quan el CD&V va ser la força més votada (22,9%) i l’N-VA va quedar en cinquena posició, amb poc més del 13% dels sufragis i per darrere del Vlaams Belang, l’Open VLD i l’SPA. Si es confirmessin, serien uns resultats històrics per a l’N-VA, ja que seran tot els segons comicis en què el partit es presenta en solitari.\nValònia, regió de França\nEl partit való Rassemblement Wallonie France (RWF), partidari de la desintegració de Bèlgica i de la incorporació de Valònia a França, podria obtenir representació parlamentària -per bé que minòritària- per primer cop a la història.\nA banda d'aquesta excentricitat que apunten les enquestes, els presidents dels quatre principals partits francòfons (PS, MR, cdH i Ecolo) ja tenen ben assumit que hauran de negociar amb l'N-VA l'endemà del 13 de juny per tal de garantir la governabilitat de l'Estat. Sobre la taula fins i tot s'ha arribat a posar la possibilitat de transformar Bèlgica en un estat de caire confederal -en comptes de federal, com és ara- per tal de satisfer en part la voluntat de llibertat dels flamencs.\nMalgrat tot, quan només falta una setmana per a les eleccions, el nombre d'indecisos a ambdues comunitats es manté d'allò més elevat, amb el 27% de l'electorat que afirma que encara no ha decidit quina opció política votarà.\nAnglada exhibeix la seva amistat amb el xenòfob Vlaams Belang 04.05.2009.\nLópez Tena defensa a Brussel·les que el dret internacional preveu que Catalunya sigui membre de la UE si s'independitza 17.04.2008.\nCatalunya i Flandes cooperaran en àmbits d'interès comú com política exterior 23.01.2008.\nLa reforma de Bèlgica ja és una realitat 16.01.2008.\nCatalunya i Flandes cooperaran en política exterior i celebraran unes jornades de cultura catalana a Brussel·les 30.11.2007.\n5 de juny de 2010, 13.14 h\nvalònia sempre ha estat una regió més de París, la cultura parisenca, frança no existeix més enllà de París, igual que el québec, es una extensió més de paris, la cultura francesa es la pura expressió del centralisme onanista parisenc. en aquest sentit no existeix França sinó es com a imatge de Paris. Catalunya no es conscient del mal que ens ha fet França fagocitant el nostre vertader país Catalunya-Occitània.


IB3 | Balears començarà a vacunar amb Janssen aquest divendres a les persones entre 70 i 79 anys\nPortada > societat > Balears començarà a vacunar amb Janssen aquest divendres a les persones entre 70 i 79 anys\nDurant aquest dijous arribaran les primeres 3.600 dosis d'aquest fàrmac\nLes Illes Balears començaran a vacunar durant aquest cap de setmana amb el fàrmac de Janssen a les persones entre 70 i 79 anys. Durant aquest dijous arribaran les primeres 3.600 dosis d’aquest fàrmac, que només es necessita una dosi per aconseguir la immunitat contra la covid.\nSegons ha afirmat la consellera de Salut, Patrícia Gómez, després de la reunió del Consell Interterritorial de Salut, els beneficis d’aquest vaccí “és molt superior als riscos”, tal com va assenyalar aquest dimarts l’Agència Europea del Medicament, que continua estudiant els casos de trombes “molt adversos”, ha destacat la consellera.\nEn aquest sentit, Gómez ha enviat un missatge de tranquil·litat sobre aquest preparat i ha justificat que una vegada es rep la vacuna disminueix fins a un 95% l’ingrés hospitalari per contagi de Covid i la immunitat, “que s’adquireix a partir d’unes setmanes”, és del 90%. D’aquesta manera, la consellera encoratja la població a vacunar-se contra el coronavirus.\nD’altra banda, ha indicat que durant el mes de maig arribaran més dosis de la vacuna de Pfizer i que es treballa amb el Ministeri per tenir un criteri unificat quant a la vacunació de persones desplaçades o persones estrangeres.\nLa carrera de les Illes Balears per arribar al 70% de la població vacunada l’agost\nDes que començà la campanya de vacunació, s’han inoculat a les Illes més de 269.000 antídots de les diferents marques contra la covid. I ara mateix, hi ha més de 202.000 persones amb almanco una dosi injectada i, d’aquestes, més de 66.000 ja tenen la pauta completa. Per tant, un 6,8% de la població balear que s’ha de vacunar ja està immunitzada.\nPer arribar a l’objectiu de tenir immunitzada el 70% de la nostra població a finals del mes d’agost, hi faltaria haver vacunat del tot 650.000 persones més (amb edats superiors als 16 anys). Filem més prim per veure com s’han repartit, fins avui, aquests 270.000 vials:\nEncapçalen la llista els més vulnerables i de major risc: un 97% de les persones majors de 80 anys ja tenen administrada la primera vacuna. En segona posició, hi són els que tenen edats compreses entre els 70 i els 79 anys, un 46% de vacunats i, en tercer lloc, hi són els de 60 a 69 anys, amb un 43% de vacunats.\nEl percentatge de vacunació de la resta de les franges d’edat és molt més simbòlic, perquè, de moment, només s’han vacunat aquelles persones que fan feina o que corresponen a sectors essencials, independentment de la seva edat.


Tarasca / Costa Brava: sorra, sol i sexe | Curriki\nTarasca / Costa Brava: sorra, sol i sexe\nEncara no fa un segle, la Costa Brava era coneguda només pels seus escassos habitants. "Tarasca" recorda com aquesta franja litoral es va començar a promocionar i a obrir al turisme, però també alerta de la saturació turística actual. A principis del 1950, només la pesca, l'agricultura rudimentària i alguna indústria incipient eren els mitjans de subsistència de la Costa Brava, però la vida dels seus habitants estava a punt de canviar. Aquest indret privilegiat es va aconseguir vendre amb molt d'èxit, unint tres elements ben diferenciats: sorra, sol i sexe. Un grup de pioners, a més, van tenir una gran idea i van saber portar-la a la pràctica: projectar la imatge de la Costa Brava a l'exterior. La Costa Brava era una zona molt tranquil·la i això va suscitar l'interès del turisme europeu, atret pel paisatge, la gastronomia i la cultura. En aquesta "Operació Venda", hi van participar, entre d'altres, Jordi Comas, excuiner que es va dedicar a promocionar el cremat, i Ernest Moradell, cartellista. Al reportatge també reviuen les seves experiències Christel Korff, alemanya resident aquí i dedicada a la promoció turística, i Adela Pagès, restauradora i cunyada de Manel Bisbe, el gitano de Llafranc. La progressiva invasió de la Costa Brava pels turistes va convertir en "boom" aquest fenomen de masses de la segona meitat del segle XX, però el mercat s'ha saturat. A causa de l'èxit i la falta d'hotels, i perquè el negoci continués, es va construir sense treva. La necessitat de nous habitatges i la manca de planificació urbanística van convertir el "boom" en caos. La identitat de molts punts de la costa n'ha sortit perjudicada i l'encant primitiu de les cales i platges i dels petits nuclis poblats ha desaparegut. Cal fer balanç dels efectes negatius i els avantatges. La fórmula va funcionar, la imatge està creada, però la marca està cremada. S'ha de tornar al principi, a vendre sol i sorra.\nEUN,LOM,LRE4,hdl:10494/201473,work-cmr-id:201473,MERLI:merli/9312,ilox,learning resource exchange,LRE metadata application profile,LRE


Quan van néixer, ara fa 200 anys, els castells eren només cosa d'homes. Avui, dos segles després, la situació és radicalment diferent i les dones hi juguen també un paper fonamental. El "Quarts de nou" d'aquesta setmana ha anat a la festa major de Vilanova i la Geltrú per explicar la diada més destacada del cap de setmana des del punt de vista femení.\nTambé es veurà els Castellers de Barcelona en el seu millor moment. Aquest dissabte, a Vilafranca, hi van completar la millor actuació de la seva història. El programa ha acompanyat la cap de colla dels Xicots de Vilafranca Aina Mallol en el seu dia a dia, per conèixer el costat més femení dels Castellers de Lleida.\nEl ritme de les gralles i els timbals és indissociable dels castells. Al "Quarts de Nou" d'aquesta setmana ens preguntem com funciona musicalment una diada castellera. Per això hem demanat a Joan Cuscó, doctor en Filosofia i expert en Musicologia, que ens acompanyi a la diada de Vilallonga del Camp. Una actuació on, un any més, s'hi ha vist el 3 de 9 amb folre per partida doble i on la Colla Vella dels Xiquets de Valls i la Colla Jove Xiquets de Tarragona hi han protagonitzat la diada més destacada del cap de setmana. També hem visitat, a Vilanova i la Geltrú, el taller del luthier Xavier Orriols per saber com es fabrica una gralla i hem anat fins a Reus per assistir a una de les classes de gralla del casteller de Vilafranca i graller professional Ivó Jordà.\nPer tot, sempre hi ha una primera vegada, també per fer castells. Per saber de ben a prop com són les primeres experiències castelleres aquest cap de setmana hem anat al primer aniversari dels Castellers de Berga, on els locals i els seus padrins, els Castellers de Solsona, hi han estrenat el tres de set i on els Salats de Súria hi han fet per primer cop tres castells de set pisos. Hem conegut els Xiqüelos de l'Ebre, un grup de gent que ha decidit remar a contracorrent per portar els castells a les Terres de l'Ebre. I hem viatjat al llarg de la història dels Castellers de Sants que aquest any celebren dues dècades de vida.\nSón els fonaments dels castells i són majoria a les colles. Els castellers de pinya no acostumen a sortir a les fotos, però fan una feina clau. Amb els Moixiganguers d'Igualada intentarem encaixar totes les peces d'aquest trencaclosques i ens explicaran la història d'un baix dels Castellers de Sant Cugat que s'entén a la perfecció amb les seves crosses. Tot plegat sense perdre de vista l'actualitat. Aquesta setmana centrarem l'objectiu en la diada de les Cultures d'Altafulla, on la colla local hi ha celebrat el 40è aniversari i on s'han vist quatre castells de nou pisos.


25 PREGUNTES PROFUNDES PER FER A UNA NOIA: VEGEU LA SEVA VERITABLE ÀNIMA - LIFEHACKS\nPrincipal Lifehacks 25 preguntes profundes per fer a una noia\nDe vegades, les preguntes generals són massa generals. Si heu acabat de fer-li preguntes bàsiques, podeu endinsar-vos en algunes preguntes més profundes. Tanmateix, tingueu en compte que aquestes preguntes profundes que cal fer a una nena són molt més profundes del que una nena típica pot entendre.\nDe vegades, les preguntes generals són massa generals. Si heu acabat de fer-li preguntes bàsiques, podeu endinsar-vos en algunes preguntes més profundes. Tanmateix, tingueu en compte que això és profund preguntes per fer a una noia són molt més profundes del que pot entendre una noia típica.\nPerò no vol dir que hagueu de saltar-vos aquestes preguntes, sinó només per fer-vos saber com funcionen les coses. És agradable ser divertit i divertit, però al mateix temps, cal ser seriós i ser un pensador intel·ligent.\nAra, saltant directament al tema, aquí anem amb la llista de 25 preguntes bones i profundes per fer a una noia.\nPreguntes profundes per fer a una noia:\n1. Quan és millor estar segur que lamentar-ho?\n2. Què significa ser poderós?\n3. Quin avantatge té la meditació?\n4. Per què a vegades és difícil perdonar els altres?\n5. Què és el més interessant de la història de la Ventafocs?\n6. Per què la majoria de la gent tem els comentaris i l’avaluació honestos? Què tan bé rep les crítiques d'altres persones?\n7. Què significa aquesta cita? 'No és un ximple que dóna allò que no pot guardar, per guanyar allò que no pot perdre'.\n8. Quin és el millor enfocament per resoldre conflictes?\nhack de bateria de cotxe\n9. Què és més important: què dius o com ho dius? Explica la teva resposta.\n10. Creus que existeix un sisè sentit? Explica.\n11. Creus que el final o els mitjans són els més importants? Explica.\n12. Quan convé recórrer a una amenaça? Quan una amenaça no és una amenaça?\n13. Quin paper juga la confiança en les nostres relacions quotidianes?\n14. Quina és la millor manera de guanyar-se el respecte d’una altra persona?\n15. Quan cal prendre la llei a les mans?\n16. Quina és la base del vostre estàndard de bé i d’incorrecte?\n17. Quina és la millor manera de recuperar un amic estrany?\n18. Quina és la millor manera de resistir la pressió dels companys?\n19. Què és més gran, l’amor als pares, als fills, al cònjuge o als amics? Explica la teva resposta.\n20. Quin creieu que és l’esdeveniment més significatiu de la història de la raça humana? Explica.\n21. Com definiries 'llibertat'?\n22. Quines són les millors maneres d’inspirar o motivar les persones?\n23. Quina és la millor manera de delegar les coses als altres?\n24. On dibuixeu la línia entre ajudar les persones i mostrar-los com ajudar-se? Com s’aconsegueix aquest equilibri?\n25. El treball desterra tres grans mals: l’avorriment, el vici i la pobresa? Explica.\nAixí que aquestes van ser les millors 25 preguntes profundes per fer a una noia. Els heu trobat prou bons? Han estat capaços d’ajudar-vos a fer que la conversa sigui més seriosa?\netapes de la il·luminació de gas\nno el que esperaves\n17 Tinder Hacks per duplicar les vostres dates el 2020


Màster Executive en Agricultura, Agrociència i Tecnologia, MEX a distancia UPE | Emagister\nAquest Màster ofereix una exposició dels èxits de la investigació científica aplicats al tractament dels recursos agrícoles i ramaders, dels sòls i de l'aigua. Se centra sobretot en la ciència bàsica, la investigació agrícola i les tecnologies desenvolupades per cobrir les necessitats de la producció i la indústria agropecuària.\n1. El programa de Mestratge està dissenyat per a adults que treballen i que ja van obtenir la graduació acadèmica professional i que compten amb suficient experiència professional. Pot ser acabat en 24 mesos o abans depenent dels crèdits obtinguts i de la motivació de l'estudiant. En aquest programa també s'avalua l'experiència professional i acadèmica de l'estudiant per obtenir crèdits.\nRequisits: Un cop finalitzat i superat el curs, l'alumne estarà preparat per desenvolupar la seva feina en els següents àmbits: 1. Instal·lar-se per compte propi com a professional en Agricultura. 2. Treballar en empreses i finques dedicades a l'agricultura. 3. Ocupar d'aquells llocs de treball on s'exigeixi aquesta especialitat en la indústria agropecuària.\nCICLE PRIMER: AGRICULTURA I\nMGR101 Agricultura i indústria agropecuària\nMGR102 Tecnologies agropecuàries emergents\nMGR103 Diferents formes jurídiques de constituir una empresa\nMGR104 Gestió financera personal\nMGR105 Serveis privats en la indústria agropecuària\nMGR106 Crèdits agrícoles\nMGR107 Principis bàsics del màrqueting agrícola\nMGR108 Canals de distribució\nMGR109 Variables i anàlisis econòmiques.\nCICLE SEGON: AGRICULTURA II\nMGR201 Tecnologia en un centre agrícola.\nMGR203 Enginyeria Genètica\nMGR204 Tecnologies de tractament d'animals\nMGR205 Tecnologies de reproducció animal\nMGR206 Aplicacions de la biotecnologia en plantes\nMGR207 Tècniques de propagació vegetal.\nMGR208 Tecnologia: aliments i fibres\nMGR209 Tecnologia de tractament de plantes\nMGR210 Tecnologies de producció agrícola\nMGR211 Processament de productes agrícoles\nMGR212 Tecnologies de comercialització agrícola.\nMGR213 Tecnologies energètiques\nMGR214 Potència per a la producció agrícola\nMGR215 Energia elèctrica en usos agrícoles\nMGR216 Fonts energètiques alternatives en agricultura.\nMGR217 Administració assistida per ordinador\nMGR218 Administració per ordinador en màrqueting i empresa\nMGR219 Administració de producció assistida per ordinador.\nMGR220 Tecnologia ambiental\nMGR221 Ambients vius controlats\nMGR222 Protecció de recursos animals.\nCICLE TERCER: AGRICULTURA III\nMGR301 Consideracions prèvies sobre l'activitat agrària\nMGR302 Multifuncionalitat de l'agricultura:\nMGR303 Funció econòmica, ambiental i social\nMGR304 Activitat agrària i la qüestió ambiental\nMGR305 Problemes agroambientals per la producció agrícola\nMGR306 Utilització ineficient de l'ús de l'aigua\nMGR307 Pèrdua de l'estructura i fertilitat del sòl agrari\nMGR308 Tòxics: plaguicides, productes fitosanitaris\nMGR309 Abonaments orgànics: Aigües residuals i l'ocupació de llots\nMGR310 Emissions contaminants a l'atmosfera\nCICLE QUART: AGRICULTURA IV\nMGR401 Política agrícola comuna i requisits ambientals\nMGR402 Requisits ambientals en el sistema d'ajudes directes\nMGR403 Exigències ambientals en el marc del desenvolupament rural\nMGR404 Agricultura ecològica\nMGR405 Regulació de la producció agrícola ecològica\nMGR406 Ajudes agroambientals en el dret comunitari\nMGR407 Agricultura integrada\nMGR408 Característiques de l'agricultura integrada\nMGR409 Principis generals de la producció integrada\nMGR410 Ajudes agroambientals en el dret comunitari\nMGR411 Agricultura del Segle XXI\nMGR412 Projecte Final.\nMàster Executive en Agricultura, Agrociència i Tecnologia, MEX UPE\nMàster Gestió mediambiental a distància


Atac a un mural artístic LGTBI al Carmel de Barcelona\nEl passat 16 de novembre el barri barceloní del Carmel va celebrar la primera Festa de l’Orgull del K(c)armel on entre altres activitats es trobava la pintada d’un mural amb la bandera de l’arciris a les escales i als voltants del Centre Civic Boca Nord.\nAquesta passada nit aquestes representacions artístiques han estat pintades i atacades tal com ha denunciat al perfil d’Instagram de la festa. “Denunciem accions homòfobes en dos dels espais artístics de la primera festa de l’orgull.\nÉs una falta de respecte, no només pel col·lectiu LGTBI si no per totes aquelles persones que van col·laborar en aquestes dues activitats” han argumentat des de l’organització.\nCom a FOK denunciem accions homòfobes en dos dels espais artístics de la primera festa de l’orgull. És una falta de respecte , no només per el col·lectiu LGTBI si no per totes aquelles persones que van col·laborar en aquestes dues activitats #stophomofobia #lgtbi #drets #llibertat\nUna publicación compartida por Fok (@fokarmel) el 11 de Dic de 2019 a las 3:50 PST


Bernat Joan i Marí | Ibiza | 15/01/2020\nLa Unió Europea es basa, entre d’altres coses, en una suposada comunitat de valors. Existeixen uns valors constitutius de la UE que, teòricament, tots els estats membres han de respectar. Entre aquests valors, hi tenim el respecte escrupolós dels drets humans, de la llibertat d’expressió i de la llibertat de manifestació. Els tribunals que tenen un àmbit europeu miren de desfer-se de tot tipus de prejudicis per poder dur a terme, efectivament, la defensa d’aquests valors. La paradoxa és que, moltes vegades, han de defensar-los davant les vulneracions que es produeixen a diferents estats membres (no aprofundirem més en l’anàlisi d’aquest aspecte).\nEl fet que s’estigui creant una unitat política de caire superior (la Unió Europea) mentre les unitats polítiques de caire inferior (els estats membres) mantenen la seua estructura i la major part de la seua força política, dona lloc a tota una sèrie de contradiccions i de situacions conflictives que es podrien evitar fàcilment aprofundint en la construcció de l’Europa política. Dins el nostre marc comunitari, evidentment, no tenen cap sentit els tribunals d’excepció d’etapes pre-democràtiques (que només un parell, un parell estricte no un parell pagès, dels estats membres mantenen). Aquest tipus de tribunal hauria de ser suprimit immediatament per ordre expressa dels tribunals europeus. I els estats entenc que s’hi haurien d’avenir sense cap ni un problema.\nMés complicada, en canvi, és la situació dels tribunals superiors de cadascun dels estats membres (tipus Tribunal Suprem, o similars). Evidentment, aquests tribunals tenen per sobre els tribunals europeus, que, si molt convé, poden esmenar-los la plana. Però podem observar clarament que, essent així, aquests tribunals estatals esdevenen completament superflus. L’únic que fan és obstaculitzar una justícia mínimament àgil, que podríem aconseguir si eliminàvem aquesta baula innecessària, tot articulant un sistema judicial europeu unificat.\nLa construcció d’Europa es fa també treballant per la construcció d’una Justícia europea. De la mateixa manera que s’ha establert un Parlament europeu que cada dia, almanco aparentment, té més prerrogatives pròpies dels parlaments tradicionals, i de la mateixa manera que la Comissió Europea intenta fer les funcions, dins les seus limitades mesures, de govern europeu, els tribunals de Luxemburg i d’Estrasburg haurien d’anar assolint les competències pròpies de les corts supremes dels estats membres. I aquestes corts supremes, edeveningudes supèrflues, haurien de tendir a anar desapareixent.\nLa Justícia europea s’hauria de nodrir (de fet, el seu embrió, molt majoritàriament, se’n nodreix) de jutges formats en la democràcia, en els valors de la llibertat i la igualtat d’oportunitats, de la pluralitat lingüística i cultural i dels drets de les minories.\nQui sigui capaç de fer passes en la construcció d’aquest sistema judicial europeu durà a terme dues aportacions interessantíssimes: per una banda, l’aportació destacada a la construcció del projecte polític de l’Europa unida; i , per l’altra, l’aportació a l’aprofundiment de la Justícia i l’agilització dels tràmits judicials. Perquè alguns condemnats als estats membres han hagut d’esperar sis anys (pens en un exemple ben concret) perquè la justícia europea digués que havien estat condemnats de manera inadequada i injusta. I no hi ha dret que algú perdi a la presó sis anys de la seua vida només perquè un tribunal polititzat et condemni sabent que no podia fer-ho.


LA PLENITUD DE LA SRTA.BRODIE de Muriel Spark a Catorze.cat (14.07.16) - laBreu Edicions : laBreu Edicions LA PLENITUD DE LA SRTA.BRODIE de Muriel Spark a Catorze.cat (14.07.16) - laBreu Edicions\nAmb una predicció així, una novel.la no pot decebre gaire: “Doneu-me una noia en una edat impressionable, i serà meva per sempre”. I no, no decep en absolut, al contrari, quan un acaba de llegir aquesta novel·la de l’escriptora Muriel Spark, té la sensació d’haver tingut el privilegi de tastar un clàssic de la literatura i no haver-se perdut en la immensitat.\nRes més lluny d’això. Amb La plenitud de la senyoreta Brodie entrem a formar part del petit univers abastable de l’escola Marcia Blaine i quedem marcats per una de les seves mestres, la Jean Brodie, que des del principi ens atrapa com el personatge romàntic, fascinant, còmic i tràgic que és. No sé vosaltres, però per a mi, una de les unitats de mesura per valorar si un llibre m’ha arribat o no, és sospesar si els personatges es queden una bona temporada enganxats a mi, i certament aquí estic, encara amb Jean Brodie a flor de pell, l’erudita i encantadora i també feixista professora de l’escola femenina a l’Edimburg dels anys trenta que educa, de manera peculiar, un grup d’alumnes escollides de deu anys (la Mònica, la Sandy, la Rose, la Mary, la Jenny i la Eunice) fins ben entrada l’adolescència.\nLa senyoreta Brodie diu a les nenes que es troba en la seva plenitud com a mestra, i que per tant, rebran d’ella una educació basada en lliçons sobre la seva vida amorosa personal i els seus viatges, la història de l’art, els estudis clàssics i el feixisme.\nUna dona forta, independent, amb adscripció feixista i amb aquestes intencions educatives dins del context històric de la dècada dels trenta, no pot ser una altra cosa sinó un caramel amb uns ingredients envejables per a qualsevol amant de la ficció. Posem-hi pel mig un professor casat, una traïció per part d’una de les alumnes que provocarà l’expulsió de Brodie de l’escola, i posem-hi també la senyoreta Mackay, la directora de l’escola, que té la senyoreta Brodie en el punt de mira, i la mescla és deliciosament tempestuosa.\nEl desig de manegar les vides de les noies, que amb el pas dels anys s’aniran desfent de la seva influència i portaran unes vides ben diferents de les que ella els tenia planificades, acabarà donant l’esquena a la senyoreta Brodie.\nLa capacitat de l’autora per exercir pressió sobre la nostra ment és controlada a la vegada per un esperit de guia que ens revela l’univers moral i, malgrat tot, ens permet gaudir de certa innocència i d’una ironia refinada que sovint esdevé una sàtira descarnada. Per narrar la història, Muriel Sparks fa servir una tècnica de salts temporals, de manera que ens revela de mica en mica i en un ordre variat l’argument i l’eventual final. És destacable l’agilitat del text i la seva escriptura desenfadada, així com l’evolució del conjunt de personatges a través de la retrospecció.\nMuriel Spark va esculpir un personatge molt convincent que aguanta tota la trama i que avança per un camí reblert d’intrigues amoroses, professionals, desitjos, frustracions i traïcions. Qui vulgui rascar una mica més serà capaç de veure-hi una encarnació de la solterona de mitjans de segle XX, que després de perdre el seu company a la guerra, es veu abocada a impartir classes, buscar hobbies i viatjar, desenvolupant una personalitat excèntrica i enèrgica, de ben segur molt diferent de la que hauria tingut si s’hagués casat tal com estava previst. O potser ens farà pensar que la senyoreta Brodie volia deixar l’empremta del seu llegat en un grup de noies per no poder-ho fer en els fills que mai va tenir. Qui ho sap, la bona literatura ens fa qüestionar no només la realitat sinó la mateixa ficció sobre la qual escriu.\nJo, de vosaltres, posaria la Jean Brodie i les seves noies a la bossa de cap de setmana: mai està de més fugir de la realitat de la mà d’un grup d’ànimes humanes que creixen i s’obren a la vida tutelades per un esperit lliure i poc convencional.\n—Se m’ha tornat a insinuar que faria bé de demanar feina en alguna escola progressista, on els meus mètodes encaixarien millor amb el sistema que no pas aquí a la Blaine. Però no penso demanar feina en una escola estrambòtica. Continuaré en aquesta fàbrica educativa. Cal que hi hagi una mica de llevat per fer pujar la massa. Doneu-me una noia en una edat impressionable, i serà meva per sempre.\nTÍTOL: La plenitud de la senyoreta Brodie\nEditorial: La Breu edicions.\nPrimera publicació La Breu Edicions: abril 2016\nMarta Orriols, Cat\nCategoria: Blogs, Col·leccions, La intrusa, Premsa | Etiquetes: 14, ferran ràfols, la intrusa, la plenitud de la srta.brodie, labreu edicions, marta orriols, muriel spark


Aquests serveis abasten tot el procés de desenvolupament: des de l'anàlisi, disseny, programació i publicació online fins a la promoció (posicionament a cercadors, etc). Depenent de les necessitats de la teva empresa, puc desenvolupar un web fet a mida o utilitzar algun dels CMS més coneguts.\nVOLS GESTIONAR EL WEB TU MATEIX?\nSi la teva resposta és SÍ, quin nivell de coneixements tècnics tens per usar gestors de continguts?\nÉs determinant conèixer la capacitat tècnica de l'usuari que gestionarà el web ja que existeixen gran varietat de plataformes. Una de les més conegudes és Wordpress però si el teu coneixement tècnic és bàsic pot resultar-te difícil gestionar-lo. Si aquest és el teu cas, a SIMPLICISSIMUS he desenvolupat el WIMPLE, un CMS propi orientat a la facilitat d'ús que no sacrifica la qualitat del resultat final.\nSi la resposta és que NO necessites gestionar el web, la decisió a prendre serà molt més fàcil.\nNECESSITES UNA BOTIGA ONLINE?\nIgual que els CMS, per a les botigues online existeixen diferents opcions depenent dels coneixements de cada usuari. Si el teu nivell tècnic és mitjà o avançat i el teu web està realitzat en Wordpress, la millor opció és WooCommerce. Si el teu nivell tècnic és bàsic, possiblement t'interessin opcions com Shopify o Prestashop.


Karicies: Qui és la forqueta?\n7 de gen. 2015\nQui és la forqueta?\nDe veritat és necessari que en les parelles, siguen del mateix o de diferent sexe, hi haja uns rols diferents? Actiu/passiu, dèbil/fort, emocional/racional...\nIVAN Y ERIC 3C ha dit...\nQui es el tenedor?\nDoncs en aquesta imatge observem com una forqueta i un ganivet que representen a una parella, també observem a dos palets que representen a una parella de homosexuals.\nEs veu com el ganivet i la forqueta li pregunten quin dels dos es la dona o l'home.\nLa nostra opinió es que la gent viu en una societat que no admeten les parelles homosexuals,\naleshores pregunten bogeries com qui es u dels dos el home o la done, si son igual de\nactius, si son iguals de dèbils o de forts\nRebeca West i Paula Bebel ha dit...\nAquesta imatge tracta de una ofensa per les persones que son del mateix sexe . A l'imatge es representa : a una parella, un tenedor i un ganivet i que li pregunten als dos pals xins (homosexuals) :“Així que.... ¿qui dels dos es el tenedor?”\nLa nostra opinió és que aquest comentari sobra,pensem que son uns homófobs,eixes persones que es dediquen a criticar,a parlan sense posar-se en el lloc dels homosexuals, ¿com es sentira aquella persona que es ''discriminada''? Pues ja ho diguem nosaltres,MALAMENT.\nLes persones son lliures de fer lo que vulguen amb el seu gust respecte a la sexualitat. Tant xics amb xiques ,com xics amb xics, o xiques amb xiques. Siga com siga,som iguals.\nMentre que la persona en la que estigues et faça sentir bé i agust,lo demés no importa ja que per tindre gust diferent al dels demes, no son ''raros''.\nAndrea Thompson y Oscar Kollontai ha dit...\nHola som Oscar Kollontai i Andrea Thompson i aquesta imatge tracta de qui es el home o la dona en una parella d'homosexuals. En la imatge es representa una parella d'un ganivet i una forqueta mirant a una parella de palets, i els coberts es pregunten qui és la forqueta en la parella.\nEn veritat està referint-se a una parella d'homosexuals en que al ser el mateix sexe no saben qui és la xica o el xic en la parella.\nNosaltres pensem que aquesta situació no és molt rara en l'actualitat ja què hi ha molta llibertat en les parelles, ja siguen del mateix sexe o no. Aquesta situació pensem que en alguns casos pot ser vergonyosa.\nQUI ÉS LA FORQUETA??\nEsta foto es para defensar a les persones que son de diferent sexe i mal interpretar a les persones que son de un sexe igual. I això esta mal, perquè no ha de ser masclista contra altres persones.\nLa foto indica que un forqueta i un ganivet i com son diferents es millor que ser de un sexe igual que serien els pals xins.\nEsta ha sigut la meua opinió de aquesta foto, la veritat me ha pareigut molt mal que haja gent molt masclista.\nDavid Jose i Vicente Collontai ha dit...\nDesprés de veure aquesta imatge hem pensat en la raó que en te, perquè es injust que tinguen que fer aquestes preguntes ja que no importa «la funció» que faça algú de si es l'home o la dona de la relació ja que si fora a l'invers i un home es poc masculí i la seua dona i es mes que ell en te que ser ella l'home?\nI aquest dos palets també podrien preguntar que:» ¿qui es la forqueta de la relació?\nNosaltres pensem que aquesta foto es per a defendre a les persones que son d'un mateix sexe, però, també pensem que esta fet en un to humorístic i satíric encara que pot ser una ofensa.\nBona vesprada, pense que aquest tema de que la teua parella siga d'un sexe igual no té que ser un problema, perquè les dones estem fartes de que en els molts anuncis o exemples que posen les persones en la vida quotidiana nosaltres tenim sempre que ser les dèbils o les que més delicades som les xiques, pues no, i si la gent homosexual es sent bé i es volen entre ells/-es. No entre ells o entre elles s'han de posar-se a pensar qui es el més femení o viceversa. Si algú de veritat pensa açò com en la imatge deu de pensar molt antiquat i si de veritat algú heu pensa que heu respecte, perquè cada u fa amb la seua vida el que vol i si la gent es feliç i no molesten les podem respectar i recolzar a gent que necessita el recolzament de els seus familiars, amics, etc...\nUna abraçada, besets i que tinga-ho una bona setmana.\nSempre la gent ha sigut curiosa, com les relacions homosexuals es pot dir que es algo nou la gent te dubtes i desconeix les coses.\nLa gent en les relacions heterosexuals els homes son actius i les dones passives com a regla general, aleshores la gent s'ha acostumat a enllaçar aquesta relació amb totes, una relació no te per que tindre una persona que siga el o la substitut\_a del sexe contrari. Cadascú es d'una manera i no te perquè representar o fet paper d'altra.\nQUI ES LA FORQUETA?\nLa foto tracta de que sempre en las relacions dels homes osea dels gais. Sempre te pregunten que qui es la dona dels dos i qui es el home. Jo pense que aquesta foto es per a defendre a les persones que son d'un mateix sexe, però, també pense que está fet amb un toc humorístic però també pot ser una ofensa per als del mateix sexe.\nRuben Golddman ha dit...\nAquest vídeo tracta de que una parella no este que querer persi el seu novio es molt fort o molt listo lo que importa es que es amen molt es volen uns als altres, no importa la rasa el color, si te enfermetats o si ten algunes problemes.\nEste que voler per el el amor que es tenen un per el altre però hi ha gent que vol a les persones que son molt forts y listos però això no te que ser així.\nJo crec que aquest vídeo es mollt bon amb la imatge de el tendor i el cuchillo i els palillos chinesos que no diferencien al home i a la mujer jo es recomane aquest vídeo.\nJo es recomane aquest vídeo per a que el vejau\nquesta imatge jo se de que va el que passa es que no em dona temps i ho faré un altre día\nQUI ES LA FORQUETA ?\nPer que les parelles s'han de ser de diferent sexe i no al contrari ?\nI per això hi ha que burlar -se de ells perquè siguen son diferents ?\nNo hi ha que burlar-se de ells o elles perquè volen enamorar -se de una persona del mateix gènere, les persones no decideixen con qui s'enamoren.\nI per això no hi ha que menysprear-los!\nEn la imatge apareix un tenedor amb de parella un gavinet i al costat hi han dos palets xins;\ni el gavinet pregunta: Quin es el tenedor?.\nCom si fes falta un home. Apart de ser intolerants amb les parelles del mateix gènere son machistes com si el punt principal de una relació fora el home i no la dona.\nJo crec que tenien que vigilar les fotos que puguen a Internet i que da igual que una parella sigui de 2 homes o 2 dones.\nEn aquesta imatge podem vore com estan una forqueta i un gabinet es pregunten qui dels 2 escuradents és l'home i qui és la dóna. En les relacions del mateix sexe sovint algú es pregunta qui serà el passiu o qui l'actiu, el dèbil o el fort. I això és una idea equivocada que tenim, ja que no hem de pensar en què l'un domina sobre l'altre, sinó que són una parella, i els dos tenen els mateixos drets i obligacions com a tal.\nLa meua opinió sobre aquest tema és que la gent que pensa açò sobre els rols de la parella, i a més si són del mateix sexe, són uns homòfobs, eixes persones que comencen a ficar-se en algú perquè li agrade la gent del seu sexe, es dediquen a criticar, parlen sense adonar-se'n que als homosexuals els fan mal, no els senta bé, perquè ells no saben com es sentiran.\nPer concloure, diré que les persones són lliures de fer el que vulguen, tant de la parella que elegeixen com del que van a fer en la seua vida i ningú ha d'opinar al respecte, ni molt menys clavar-se amb ells, ja que som iguals. Mentre que la persona en la qual estigues et faça sentir bé, no importa de quin sexe siga.\nfran i mireya wolf ha dit...\nBona vesprada ;\nEn aquesta imatge en cara que parega que no te molt significat i nosaltres volíem explicar lo que significa per a nosaltres aquesta imatge, per a nosaltres significa que per que dos persones del mateix sexe estiguen juntes no te que passar res ningú te que ser ni el «home» ni la «dona» d'una relació a mes nosaltres no som qui per a ficar-mos en una relacion de dos persones que es volen, ja saben que per a molta gent no l'hi es agradable que dos persones del mateix sexe estiguen juntes però parat a pensar... si tu et tingueres un fill o filla homosexual l'hi agradaria que aprovares la seua relacion.\nEn aquest comentari us animen a que ajudeu a la gent que esta sofrint assetjament per ser homosexual però aixo no es ninguna infermetat ni res simplement es el gust d'una persona.\nEn aquest comentari ens acomiadem aquest vesprada.


DOCUMENTACIÓ OBLIGATÒRIA PER ELS CONSTRUCTORS\nSeguint amb la nostra tasca d’assessorar als agremiats, en aquesta ocasió volem fer referència a la “documentació obligatòria” que totes les empreses han de tenir a disposició de l’autoritat competent tant a cadascuna de les obres que estiguin realitzant com a les seves oficines, segons el RD 1627/1997, pel que s’estableixen les disposicions mínimes de seguretat i salut en les obres de Construcció, la Llei 171/2004 de la coordinació empresarial, i la Llei 32/2006, de 18 d’octubre, reguladora de la subcontractació en el Sector de la Construcció.\n- Organització preventiva: concert amb el servei de Prevenció de Riscos Laborals aliè o bé certificació com a Servei de Prevenció Propi (per empreses de més de 250 treballadors).\n- Pla de Prevenció de Riscos Laborals: Avaluació de Riscos Laborals i Planificació preventiva.\n- Consulta i participació dels treballadors: en el cas de les empreses que tinguin delegats de prevenció o bé Comitè de Seguretat i Salut (per empreses a partir de 50 treballadors).\n- Certificats de Formació i Informació als treballadors: formació anual.\n- Certificats de formacions específiques obligatòries pel sector: curs bàsic de prevenció de riscos laborals, curs de muntatge de bastides, curs d’operador de grua-torre, curs de carretons elevadors, curs d’operador de maquinaria, etc. i a partir de l’entrada en vigència del IV Conveni Nacional del Sector de la Construcció (el 31 de desembre de 2011), la formació en prevenció obligatòria: cursos de formació inicial y cursos de formació d’especialització professional. S’ha de tenir present que els diplomes originals sempre són pels treballadors i les empreses han de quedar-se una còpia dels mateixos.\n- Concertat de vigilància de la salut.\n- Senyalització i etiquetatge de productes classificats com a perillosos.\n- Informe intern d’investigació d’accidents de treball.\n- Relació d’accidents de treball i de malalties professionals.\n- Actes del Comitè de Seguretat i Salut.\n- Documents d’entrega d’Equips de Protecció Individual (EPIS) als treballadors.\n- Documentació referent als Equips de Treball: fitxes del fabricant, certificats CEE, manteniment, etc.\n- Acta de comunicació inicial als subcontractistes.\nDOCUMENTACIÓ EN OBRA:\n- Avís previ a l’Autoritat Laboral (comunicat pel promotor): ha d’estar exposat a l’obra, juntament amb el full de designació de coordinador.\n- Comunicació d’Obertura del Centre de Treball.\n- Pla de Seguretat i Salut: conjuntament amb l’acta d’aprovació del mateix ha d’estar sempre a l’obra a disposició permanent dels interventors en la mateixa.\n- Actes d’adhesió al Pla de Seguretat per part del subcontractistes i dels treballadors autònoms.\n- Llibre d’Incidències: Ha d’estar sempre a l’obra i s’hi han de fer constar els incompliments de les prescripcions que conté el Pla de Seguretat. En el cas que s’hi faci una anotació el coordinador ha de fer entregar una còpia a Inspecció de Treball en el termini de 24 hores següents a l’anotació.\n- Llibre de Visites: Les empreses han de tenir en cada centre de treball un llibre de visites a disposició dels funcionaris de la Inspecció de Treball i Seguretat Social. Aquesta obligació afecta també als treballadors autònoms. Les empreses amb centre de treball amb permanència inferior a trenta dies i amb sis o menys treballadors no estan obligades a disposar del Llibre de visites propi en aquests centres, serà suficient el llibre del centre on es trobi domiciliada l’empresa en la província corresponent. El llibre de visites ha de ser habilitat abans de l’inici de les obres i en ells s’anoten les diligències corresponents a les visites efectuades pels Inspectors de Treball i Seguretat Social, reflectint-hi els aspectes inspeccionats i les incidències detectades.\n- Llibre de subcontractació:\nCada contractista haurà de disposar d’un llibre de subcontractació que haurà de romandre en tot moment en l’obra on s’hi hauran de reflectir, per ordre cronològic des del començament dels treballs, totes i cadascuna de les subcontractacions realitzades en una determinada obra amb empreses subcontractistes i treballadors autònoms, el seu nivell de subcontractació i empresa comitent, l’objecte del seu contracte, la identificació de la persona que exerceix les facultats d’organització i direcció de cada subcontractista i, en el seu cas, dels representants legals dels treballadors de la mateixa, les respectives dades de lliurament de la part del pla de seguretat i salut que afecti a cada empresa subcontractista i treballador autònom, així com les instruccions elaborades pel coordinador de seguretat i salut i les anotacions de la direcció facultativa sobre l’aprovació de cada subcontractació excepcional.\n- Relació nominal d’Accidents de treball.\n- Reconeixements mèdics: certificats d’aptitud mèdica.\n- Acta de protocols de seguretat per part dels subcontractistes i autònoms.\n- Acta de nomenament del gruísta: (RD 836/2003 de 27 de juny).\n-Acta de nomenament del responsable de seguretat de cada subcontractista: nomenament de recurs preventiu.\n- Acta del certificat de bastides (RD 2177/2004 de 18 de juliol que regula els equips de treball em matèria de treballs temporals en alçada). Cal destacar que el promotor i/o el constructor responen solidàriament davant la llei, amb els contractistes, subcontractistes i treballadors autònoms, per la qual cosa els hi han d’exigir a aquests que estiguin en possessió de tots els documents que calguin per tal de poder entrar a treballar a l’obra. S’ha de tenir en compte que l’incompliment per part de les empreses de no disposar de la documentació que hem fet esment, està tipificada segons els casos com a infraccions lleus, greus o molt greus amb les seves corresponents sancions, tal com es disposa a la Llei 5/2000, de 4 d’agost sobre Infraccions i sancions en l’Ordre social.\nDirectora de Formació Adjunta a Gerència