Termòmetre de recolzament fiscal dels Ajuntaments i Consells Comarcals de la província de Lleida al sector hostaler durant la pandèmia. - horecalleida.es\nEls Ajuntaments i Consells Comarcals de la província de Lleida tenen al seu abast un instrument per recolzar al sector hostaler per la crisi econòmic i sanitària provocada per la pandèmia de la covid-19, com és la suspensió, rebaixa o bonificació dels tributs locals que s’imposen a les nostres empreses.\nTal i com us vam informar, Hostaleria de Lleida va sol·licitar durant el mes de desembre de 2020, d’una banda, la suspensió de la taxa de terrasses, la bonificació de l’IBI i de la taxa d’escombraries per a l’any 2021 a totes les capitals de les comarques de Lleida (Lleida, Balaguer, Cervera, Les Borges Blanques, Mollerussa, Tàrrega, Vielha e Mijaran, El Pont de Suert, La Seu d’Urgell, Tremp, Sort i Solsona) i també a aquells altres ajuntaments en què ens ho vàreu demanar (Vilagrassa, Talarn, La Pobla de Segur, Bossost, Salardú – Naut Aran i Vilamós).\nD’altra banda, Hostaleria de Lleida va presentar escrits sol·licitant la rebaixa de la taxa d’escombraries per a l’any 2021 i la devolució dels imports corresponents durant el temps que els establiments van estar tancats per l’estat d’alarma decretat pel Govern de l’Estat i per les mesures de salut pública ordenades per la Generalitat als Consells Comarcals que ens consta que tenen regulada aquesta ordenança (Consells Comarcals de l’Alta Ribagorça, Alt Urgell, Pallars Jussà, Pallars Sobirà i Conselh Generau d’Aran).\nDoncs bé, a continuació us fem un resum de la resposta que fins a la data han donat els Ajuntaments a Hostaleria de Lleida:\nAjuntament de Lleida Només ha suspès la taxa de terrasses fins al 30/04/2021. No ha acceptat la bonificació de l’IBI ni de la taxa d’escombraries. Tampoc ha acceptat la suspensió de la taxa de reserva d’estacionament prohibit (guals) a titulars d’establiments hotelers i d’activitats recreatives musicals i de restauració durant el 2021.\nAjuntament de Balaguer Ha desestimat les nostres al·legacions respecte a la bonificació l’IBI i la taxa d’escombraries. Pel que fa a la taxa de terrasses indica a la seva resposta que “Des d’un punt de vista d’oportunitat des de la Paeria de Balaguer ja s’han ficat en marxa diverses mesures per a ajudar a aquest sector en particular. Per una banda, s’ha permès tant l’ampliació com l’aparició de noves terrasses per a poder fer front a les restriccions existents durant aquest any en curs. Per altra banda, s’han establert reduccions en tots els mesos en els que hi hagut restriccions degudes a les mesures adoptades per fer front a la pandèmia. Per tant, es considera que ja s’estan prenent les mesures adients en funció de la repercussió real de les restriccions vigents en cada cas.”\nAjuntament de Mollerussa Ens informa que rebaixa un 25% la taxa d’escombraries de l’any 2021 per bars, bars musicals, cafeteries, restaurants, hotels, fondes i similar. També suspèn la taxa de terrasses fins el 31/12/2021. No atent la nostra petició de bonificació de l’IBI.\nAjuntament de Tàrrega Desestima les nostres al·legacions pel que fa a la bonificació de l’IBI i la taxa d’escombraries. Per que fa a la taxa de terrasses, suspèn l’aplicació de la taxa des del 18/05/2020 fins al 31/12/2021.\nAjuntament de Cervera Ha suspès la taxa de terrasses durant tot l’any 2021. En quant a la taxa d’escombraries, l’Ajuntament ha traslladat la nostra sol·licitud a la presidència del Consell Comarcal perquè és qui presta el servei i gestiona la taxa, restant a l’espera de la seva resposta.\nAjuntament de Solsona No ha atès cap de les al·legacions presentades per Hostaleria de Lleida. La petició respecte a la suspensió de la taxa de terrasses diu que “el Ple de l’Ajuntament de Solsona ho pot acordar sempre que concorrin les circumstàncies que ho facin oportú.”\nAjuntament de La Seu d’Urgell Entre d’altres peticions, s’ha demanat la bonificació de l’IBI, del cànon de l’aigua i de suspensió de la taxa de terrasses. Aquest Ajuntament ha prorrogat la suspensió de la taxa de terrasses durant tot l’any 2021, que ja s’havia atorgat el segon semestre de 2020 i s’ha facilitat l’ampliació de les terrasses. Cal destacar que l’Ajuntament de La Seu d’Urgell va concedir dos ajuts directes durant el 2020 al sector del comerç i del turisme de 800 € i 1000 € i aquest any 2021 ha concedit un altre ajut per aquestes empreses de 2000 €.\nAjuntament de Vielha e Mijaran Ha suspès la taxa de terrasses dels anys 2020 i 2021. Respecte la bonificació de l’IBI que s’ha sol·licitat no l’accepta perquè el tipus que té fixat ja està al tram baix de l’impost. L’Ajuntament és compromet a donar suport a les reivindicacions d’Hostaleria de Lleida davant les administracions superiors.\nAjuntament de Naut Aran Ha donat resposta a les nostres al·legacions de forma pràcticament idèntica que l’Ajuntament de Vielha. En referència a la taxa de terrasses, aquest Ajuntament no la cobra. Pel que fa a la bonificació de l’IBI no l’accepta perquè el tipus fixat està al tram baix de l’impost. Aquest Ajuntament destaca en la seva resposta que va incentivar el consum als establiments d’hostaleria i restauració fent una donació de 100 € a tots els veïns que fessin una despesa superior a 200 € en negocis del municipi. La segona mesura va ser donar 72 tiquets descompte a cadascun dels 37 hotels, hostals i pensions del municipi, per promocionar tots els establiments oberts al juliol i al setembre. Aquest Ajuntament també és compromet a donar suport a les reivindicacions d’Hostaleria de Lleida davant les administracions superiors.\nAjuntament de Vilagrassa Ha desestimat les nostres al·legacions, però respecte a la taxa d’escombraries, l’Ajuntament de Vilagrassa ha acordat: “Sol·licitar, atenent a la demanda de la Federació provincial d’Hosteleria de Lleida, al Consell Comarcal de l’Urgell, com accionista majoritari de la societat mercantil URGELL NET, SA, que gestiona la recollida de residus de la Comarca, que es serveixi aprovar un retorn de les liquidacions corresponents a l’exercici del 2020 dels establiments de restauració i hoteleria del municipi de Vilagrassa, tota vegada que no s’ha realitzat el tractament de residus amb motiu del tancament de dits establiments.”\nHostaleria de Lleida encara no ha rebut cap tipus de resposta dels Ajuntaments de Les Borges Blanques, Pont de Suert, Tremp, Sort, La Pobla de Segur, Talarn, Lladorre, Bossost i Vilamós.\nDe tots els Consells Comarcals als que vam presentar al·legacions respecte a la taxa d’escombraries, només han contestat el Consell Comarcal del Pallars Jussà que les han desestimat i el Consell Comarcal de la Segarra que ha\nmantingut amb el mateix import la taxa d’escombraries per a l’any 2021.\nTot i que el Conselh General d’Aran encara no ha contestat l’escrit presentat per Hostaleria de Lleida, hem tingut coneixement per la premsa que la Sindica d’Aran ha anunciat que es crearà una línia d’ajut destinat al sector empresarial del territori, molt afectat per les restriccions des de l’inici de la pandèmia de la covid-19, per subvencionar el 50% del rebut de les escombraries abonat per les empreses durant el 2020. Les bases d’aquests ajuts es publicaran durant les pròximes setmanes.\nPer últim, destacar que la Mancomunitat d’Escombraries de l’Urgellet (Alt Urgell) va fer un descompte pels dies de tancament dels establiments durant l’estat d’alarma i va suspendre la taxa d’escombraries del segon semestre de l’any 2020. Per l’any 2021, representants de l’Associació d’Hostaleria de l’Alt Urgell, amb el suport d’Hostaleria de Lleida, estant negociant amb aquesta Mancomunitat.\nUs continuarem informant de qualsevol novetat que es produeixi.


Esmorzars de forquilla: Presentació a Jesús\nAvui a la tarda he anat a presentar el llibre a Esmorzars de Lleida a Jesús, en el marc dels actes de la Fira Literària Joan Cid i Mulet. Allí he retrobat amics com el Josep Moragrega, amb qui vaig treballar a la Delegació del Govern de les Terres de l'Ebre; escriptors com Jesús M. Tibau, Emigdi Subirats, Sílvia Favà o Glòria Fandos, amb els quals vam perpetrar l'obra col·lectiva El riu que parla; el lleidatà Ramon Usall, autor de Tots els camins porten a Romania; l'editor Àlex Ferrer, d'Aeditors (precisament qui ens va publicar El Riu que parla), el superllibreter de Vall-de-Roures Octavi Serret... També he tingut el gust de conèixer tres escriptors més: Miquel Esteve, Xavier Garcia i Eduard Roure.\nPerò el més emotiu ha estat el retrobament amb el meu "casero" Pepito Vallés i la seua dona María José. He evocat, en la conversa que he mantingut amb ells, les magnífiques vistes que tenia des del menjador del pis, amb les antenes de Caro allà lluny. Però no m'he atrevit a dir-los una cosa que potser m'hauria fet quedar malament: que a Jesús (potser perquè vivia sol) hi he fet les migdiades més llargues de la meua vida. Me n'hi anava després de dinar i m'aixecava abans de sopar.\nPD: Per cert, moltes felicitats a la comissió organitzadora de la fira. Espero tornar-hi l'any que ve.\n(a la foto, cortesia de Jesús M. Tibau, un servidor presentant Esmorzars de Lleida. No ha estat la presentació més entretinguda, ni de bon tros. La palma se l'ha emportada el pallasso Muniatto i el seu xou)\nPublicat per Ignasi Revés a 14:52\nJesús M. Tibau 20 d’abril de 2009, a les 12:56\nsalutacions i fons la propera, amb forquilla o no pel mig\nComissió Fira Literària Joan Cid i Mulet 20 d’abril de 2009, a les 14:01\nEl gust ha estat nostre de poder compartir amb tu aquesta presentació.\nEsperem que puguis participar properament en algun altre dels actes que habitualment organitzem.,\nSi ens necessites per acompanyar-te a esmorzar...ja ho saps!


Montgrony-Costa Pubilla-Roc dels Llamps szlak - Montgrony, Catalunya (España)- GPS track\nAlpinizm (Alpinizm szlaki w Spain → Catalonia → Montgrony )\nMontgrony-Costa Pubilla-Roc dels Llamps\n27 890 523 8570\nObejrzane 1867 razy, pobrane 67 razy\nBonica excursió circular per a gaudir d'una jornada de muntanya per uns paratges molt bonics amb unes vistes extraordinàries de 380 graus, destacant sobre totes la inconfusible silueta del Pedraforca.\nEl que subscriu aquestes ratlles feia 39 anys que no trepitjava la contrada, i és per aquest motiu que demano disculpes per l'errada del començament, doncs vaig seguir un corriol que sortia del darrera de l'ermita de sant Pere i em vaig equivocar. Per seguir el camí correcte, una vegada pujades les escales que porten a l'esmentada ermita de sant Pere heu de seguir l'indicador de "camí del Mal Pas" que consisteix en un camí molt planer amb una barana de protecció al costat del cingle i que ens deixa darrera del malmès refugi de les Planelles.\nAllí hem de seguir la pista i deixar-la en un revolt per seguir el camí de l'esquerra, que sense cap dubte ens deixarà dalt dels rasos i d'allí als dos cims.\nPodem tornar per camí de pujada o fer una variant que consisteix en seguir la carena fins el coll de la Bona, allí seguir més o menys la torrentera (hi ha alguna marca de pintura groga o el track) i sortirem al bonic indret de Can Maians (vistes espectaculars del Pedraforca), i d'aquí la pista ens tornarà al Santuari del Montgrony.\ndel Santuari del Montgrony al refugi de les Planelles: 35mn (seguint el camí correcte)\ndel refugi de les Planelles al Costa Pubilla: 1h 30mn\ndel Costa Pubilla al Roc dels Llamps: 15mn\ndel coll de la Bona a les Fontetes de Maians: 15mn\nde les Fontetes a can Maians: 30mn\nde can Maians al Santuari: 40mn (passant pels masos de Viles Grosses i Xiques)\nFont de Maians


Comença la substitució de contenidors de càrrega lateral al municipi d'Etxebarri | CONTENUR\nComença la substitució de contenidors de càrrega lateral al municipi d’Etxebarri\nL’Ajuntament d’Etxebarri, municipi de Biscaia, ha adquirit els contenidors de càrrega lateral de CONTENUR per substituir els antics contenidors de la localitat.\nEn total, es van a instal·lar 121 contenidors de càrrega lateral, model D amb capacitat per a 3.200 litres, que aniran destinats a la fracció resta.\nD’altra banda, 11 dels 121 contenidors són accessibles, ja que compten amb una boca en el cos del contenidor que permet l’accés al contenidor per a persones que es desplacen en cadires de rodes o que no arribin a la boca de residus a la tapa del contenidor.\nEls contenidors de càrrega lateral CONTENUR estan fabricats amb energia 100% renovable i el seu sistema de recollida és el més ràpid del mercat.\nLa instal·lació dels contenidors va començar a finals del mes de febrer.


Com utilitzar endolls de Austràlia a Camerun\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Austràlia a Camerun en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Austràlia a Camerun sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Tots els continguts del lloc web Ajuntament d'Anglesola -que inclouen, sense caràcter limitador, textos, gràfics, logotips, icones de botons, imatges, arxius d'àudio i software, etc.- són, bé propietat de Ajuntament d'Anglesola, bé dels clients o proveïdors, i estan protegits per les normes nacionals i internacionals de propietat industrial i intel·lectual. La compilació (entenent-se com a tal la recopilació, ordenació i muntatge) de tot el contingut del lloc web Ajuntament d'Anglesola és propietat exclusiva de Ajuntament d'Anglesola i es troba protegida per les normes nacionals i internacionals de propietat industrial i intel·lectual. Tot el software utilitzat al lloc web Ajuntament d'Anglesola és de Ajuntament d'Anglesola o els seus proveïdors de software, i es troba protegit per les lleis nacionals i internacionals de propietat industrial i intel·lectual.\nQueda totalment prohibida qualsevol mena d'utilització del contingut d'aquest lloc web, incloses la seva reproducció, modificació, distribució, transmissió, posterior publicaci&ocaute;, exhibició o representació total o parcial, sense consentiment exprés de Ajuntament d'Anglesola o dels seus proveïdors.\nAjuntament d'Anglesola i altres denominacions de productes, serveis, gràfics i logotips de Ajuntament d'Anglesola són marques protegides per Ajuntament d'Anglesola. Les denominacions d'altres productes, serveis i companyies esmentades en aquest document poden ser marques registrades dels seus respectius propietaris.\nLa reproducció, modificació, còpia, ús, distribució, comercialització, comunicació pública o qualsevol altra utilització de la informació continguda en el lloc web de Ajuntament d'Anglesola (inclosos el seu propi disseny, configuració i forma d'exposició del lloc web) que es realitzin sense autorització de Ajuntament d'Anglesola constitueix una infracció de la legislació vigent en matèria de propietat intel·lectual.\nAjuntament d'Anglesola es reserva tots els drets a modificar, limitar o cancel·lar l'accés i els continguts del web en qualsevol moment i no assumeix cap responsabilitat sobre la seva actualització. Així mateix, Ajuntament d'Anglesola es reserva la facultat d'efectuar modificacions en la configuració o presentació del seu web, i pot fer ús d'aquesta facultat sense avís previ.\nTant l'accés al web de Ajuntament d'Anglesola com l'ús de qualsevol informació continguda és d'exclusiva responsabilitat de la persona que hi accedeix o l'usa, i Ajuntament d'Anglesola no respon de cap conseqüència, dany o perjudici que pogués derivar-se de l'accés o ús de la informació. Ajuntament d'Anglesola no garanteix que la informació, text, gràfics, vincles o qualsevol altre contingut del seu web siguin exactes o complets, i hi exclou, especialment, qualsevol responsabilitat que es pogués derivar dels continguts i serveis comercials o d'altra índole de webs que es poguessin enllaçar electrònicament ( link ), directament o indirectament, a través del web de Ajuntament d'Anglesola.\nPer facilitar-ne l'accés, pot ser que Ajuntament d'Anglesola inclogui vincles a pàgines d'Internet que pertanyin o estiguin gestionades per tercers. En entrar en aquests llocs, ha de revisar i acceptar les normes d'ús d'aquesta pàgina abans d'utilitzar-la. També ha d'acceptar que Ajuntament d'Anglesola no té cap control sobre el contingut d'aquestes pàgines i que no pot assumir cap responsabilitat de material creat o publicat per aquests. A més, el vincle a un lloc aliè a Ajuntament d'Anglesola no implica que Ajuntament d'Anglesola l'aprovi, ni els productes o serveis als quals es fa referència.\nEl fet que en el web de Ajuntament d'Anglesola es faci referència a productes, serveis, marques, noms comercials, fabricadors, subministradors, etc., propietat de tercers, no constitueix el seu patrocini o recomanació per part de cap de les entitats del Ajuntament d'Anglesola.\nAjuntament d'Anglesola exclou i declina qualsevol responsabilitat que pogués derivar-se de la transmissió d'informació entre usuaris a través de la xarxa Internet i no adquireix cap responsabilitat per problemes tècnics o fallades mecàniques en els equips informàtics produïts durant la connexió a la xarxa, ja sigui a través del web de Ajuntament d'Anglesola o de webs de tercers.\nAjuntament d'Anglesola no es responsabilitza dels virus que tinguin el seu origen en una transmissió telemàtica infiltrats per terceres parts (per exemple, els macros de processadors de text, els applets de Java i els programes ActiveX), generats amb la finalitat d'obtenir resultats negatius per a un sistema informàtic.\nLa informació d'aquesta web només té caràcter informatiu i en cap cas té caràcter contractual per part de Ajuntament d'Anglesola.\nEl contingut del web de Ajuntament d'Anglesola únicament és aplicable a territori espanyol.\nAjuntament d'Anglesola garanteix l'absoluta confidencialitat de les dades personals dels usuaris del web de Ajuntament d'Anglesola. Les dades proporcionades seran incorporades a una base de dades gestionada sota l'exclusiva responsabilitat de Ajuntament d'Anglesola, creada per facilitar als usuaris la utilització dels serveis oferts per aquesta, així com per informar-los sobre els productes i serveis que puguin ser del seu interès. En compliment de la Llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre de protecció de dades de caràcter personal, l'usuari pot en tot moment exercitar els drets que la llei li confereix relatius a l'accés, rectificació, cancel·lació i oposició a la cessió de les seves dades al fitxer de propietat exclusiva de Ajuntament d'Anglesola enviant un e-mail a: ajuntament@anglesola.cat


Esmorzar Comitè Executiu de la CEA i Premsa - CEA - Confederació Empresarial Andorrana\nEsmorzar Comitè Executiu de la…\nDestacadesnoticiesTauler CEAÚltima hora\nLa CEA vol que els autònoms tinguin veu i vot al Consell d’Administració de la CASS\nEl 2019 ha estat un any de transformació profunda i de nous reptes per la patronal andorrana. La reforma dels estatuts de l’entitat per donar resposta a les necessitats de l’empresariat, l’entrada de nous socis, les negociacions amb Europa i els reptes internacionals són alguns dels eixos d’aquest procés.\nUna de les grans apostes de la patronal és la creació de la secció dedicada a les persones que treballen per compte propi i a l’emprenedoria. La CEA Micro vol ser l’altaveu i el trampolí de les micro i petites empreses del país. Actualment més d’un centenar de socis formen part d’aquesta nova divisió que representa el 80% del teixit productiu i que espera créixer exponencialment durant el 2020.\nDonar veu als autònoms en qüestions com les tramitacions amb el Govern, l’aplicació de noves normatives que afectin els empresaris o la reforma de la CASS en són alguns dels eixos d’actuació.\nÉs per aquest motiu, que la CEA ha fet arribar a Govern una demanda específica per tal que el Consell d’Administració de la CASS compti amb dues cadires pels empresarisuna més que actualment- per tal que els autònoms disposin també de veu i vot al si de la parapública.\nLa CEA, considera que la negociació amb Europa pot ajudar al país a donar un impuls a la diversificació, a donar estabilitat i seguretat jurídica i a atreure inversió estrangera productiva.\nPer aconseguir-ho, cal però, que l’acord respecti certes especificitats i vagi acompanyat d’unes condicions mínimes.\nEn aquest sentit, la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis d’Andorra, l’EFA i la CEA han elaborat un document conjunt que presentaran a principis d’any, en el qual s’especifiquen les prioritats de cada entitat.\nPer la CEA , entre altres qüestions, és cabdal que s’impulsin les infraestructures i es reguli el mercat andorrà per garantir que les empreses i professionals que vinguin de la mà de l’associació amb Europa i de l’obertura econòmica, generin llocs de treball estables al país i s’alineïn amb les prioritats d’Andorra en matèria de sostenibilitat, economia circular i inclusió social.\nModernització de la CEA\nDes de setembre de 2018 la CEA ha impulsat un procés de regeneració interna i de reforma dels seus estatuts arran la consulta feta entre tots els associats i associacions que en formen part , amb l’objectiu de donar resposta a les demandes específiques de cada sector. Demandes que passen per tenir una major representativitat i un paper més actiu en el debat públic amb posicions ben fonamentades sobre les grans qüestions que afecten el teixit productiu.\nActualment la Confederació té vuit comissions en actiu de les quals en destaquen la CEA Micro, en tant que secció específica dedicada al treball per compte propi i l’emprenedoria, i la divisió de diversificació econòmica i innovació, però que n’inclou altres com la Comissió de Turisme i Comerç, o la Taula Marca Andorra.\nLa CEA vol ser una incubadora per impulsar la nova economia: Fintech, e-sports, blockchain o economia circular en són alguns dels seus arguments d’actuació.\nEn els darrers mesos la CEA a més, ha anat creixent , i cada cop són més les empreses que estan representades dins la patronal. Actualment, només del sector de l’hoteleria ja compta amb un miler de treballadors, i es preveu que aquesta xifra creixi a principis d’any amb l’arribada prevista d’Autèntics Hotels d’Andorra. Actualment la CEA agrupa més de 8.200 llocs de treball, el 20% del total.\nTots aquests canvis estan reforçant el paper de la CEA com a patronal d’Andorra.\nI en tant que patronal representativa i transversal acudirà al Consell Econòmic i Social que el Govern vol reunir a principis de l’any vinent.\nAvui, a més, la CEA és una veritable patronal amb reptes importants com l’organització de la trobada empresarial iberoamericana.\nXIII Encuentros Empresariales Iberoamericanos\nEl novembre de 2020 la CEA liderarà la XIII edició dels Encuentros Empresariales Iberoamericanos. Un dels esdeveniments més destacats de la Cimera de Caps d’Estat i de Govern que Andorra acollirà el novembre de 2020.\nLa cita, organitzada per la CEA, aplegarà entre 300 i 500 empresaris d’arreu d’Iberoamèrica. Hores d’ara ja s’estan perfilant els diferents panells i temàtiques que es tractaran, a mesura que també es van concretant les fonts de finançament, ja que la voluntat de la CEA, és que sigui una activitat autofinançada a través de patrocinis interns i externs.\nPer la patronal andorrana, aquesta és una bona oportunitat per donar a conèixer la nova economia nacional i les possibilitats d’invertir al país i d’establir lligams comercials amb l’àrea iberoamericana. El detall de les activitats es presentarà durant el mes de març de l’any vinent.\nEs vol que tota l’activitat econòmica que es generi, reverteixi a les empreses del país.\nAndorra la Vella 17 de desembre de 2019\nCategories: Destacades, noticies, Tauler CEA, Última horaPer Confederació empresarial andorrana 17 desembre, 2019\nPreviousPrevious post:1ra. reunió de la Taula d’Economia CircularNextNext post:Presentació Premis CEA 2020


Nom: CAN TALLEDA\nAdreça: c/ d'Avall, 9\nNúm. Registre / Catàleg: 11170-I\nSegles: XV - // XIX -\nCasa entre mitgeres de quatre plantes i coberta de dues aigües a façana del costat esquerre del carrer d’Avall. Respon a la tipologia de casa medieval.\nLa planta baixa té un portal adovellat amb forma d’arc de mig punt.\nEl primer pis hi ha un gran finestral gòtic amb l’ampit motllurat i suportat o sustentat amb tres blocs en disposició triangular. Els muntants són de pedra escairada i la gran llinda està formada per un arc conopial de decoració lobulada i traceria gòtica. Les impostes tenen uns baix relleus on apareixen quatre escuts o senyals heràldics sense identificació precisa, seriats.\nEl segon pis té una finestra de pedra més petita amb un arc rebaixat i monolític com a llinda.\nEl tercer pis o golfes, de construcció més moderna, té tres obertures o arcades de mig punt la central de les quals és més ampla. Aquestes estan recobertes de pintura per a simular la pedra.\nLa façana està arrebossada i, a la planta baixa, hi ha un sòcol d’arrebossat més nou. Casa entre mitgeres de quatre plantes i coberta de dues aigües a façana del costat esquerre del carrer d’Avall. Respon a la tipologia de casa medieval.\nEl primer pis hi ha un gran finestral gòtic amb l’ampit motllurat i suportat o sustentat amb tres blocs en disposició triangular. Els muntants són de pedra escairada i la gran llinda està formada per un arc conopial de decoració lobulada i traceria gòtica. Les impostes tenen uns baix relleus on apareixen quatre escuts o senyals heràldics sense identificació precisa, seria...\nCasa medieval transformada, durant el segle XIX, amb un tercer pis o golfes amb obertura de triple arcada (badiu).\nArxiu del COAC Girona Fitxa núm 3606


Marc Crehuet: «L'Apolo per mi sempre ha simbolitzat el risc musical» | Enderrock.cat\nEl director de cinema ha realitzat el documental 'Apolo. La juventud baila' per celebrar els 75 anys de la sala barcelonina\nEl film s'estrenarà el dissabte 27 d'octubre al festival In-èdit\nHelena Martin | 18/10/2018 a les 13:00h\nArxivat a: Enderrock, Marc Crehuet, entrevistes, docuficció, entrevista, Apolo, In-Edit\nA moltes persones els passa que, a mesura que van fent anys, els costa més sortir de festa. El documental Apolo. La juventud baila és exactament el relat d'aquestes persones transportat a la gran pantalla. Marc Crehuet, director de cinema i guionista, s'ha sumat a la celebració dels 75 anys d'història de l'Apolo de Barcelona amb un docuficció que homenatja la sala pel fet d'haver-se mantingut com una de les icones de la nit barcelonina i del risc musical al llarg dels anys. Parlem amb ell perquè ens doni més detalls d'aquest film que es projectarà dins el Festival In-Edit de D\nCom ha sorgit la realització del film?\nVa ser un encàrrec de l'Alberto Guijarro, director de l'Apolo. Aproftant el 75è aniversari de la sala volien publicar un llibre, Apolo, 75 anys sense parar de ballar, d'Eva Espinet, muntar una exposició i fer un documental. A mi em va tocar el documental, tot i que ja d'entrada l'Alberto em va dir que no volien un documental clàssic, d'aquests que es resolen amb moltes entrevistes i imatges d'arxiu. Donant-hi voltes vaig decidir plantejar-los una mescla de ficció i documental i els va encantar la idea. Personalment, de seguida em va entusiasmar el projecte, perquè sempre he estat fan de la sala (i un bon usuari!).\nEls actors de la pel·lícula són els mateixos que feien la sèrie Pop ràpid. Per què els has triat per a aquest projecte?\nAporten molt i a molts nivells. La idea de recuperar els personatges de Pop ràpid em va seduir de seguida perquè la vinculació amb l'Apolo era clara (recordeu que The Frederics, el grup de ficció de la sèrie, havia dedicat a l'Apolo una cançó). A més, després de donar moltes voltes a l'argument, vaig decidir enfocar la història des de la meva pròpia experiència a l'Apolo. Només el personatge del Fede, de Pop ràpid, podia "representar-me" en aquest sentit, ja que tenim moltes coses en comú. En el pla personal, em seduïa moltíssim poder tornar a treballar amb actors com el Francesc Ferrer i l'Anna Bertran, amb qui feia anys que no col·laborava.\nFotograma documental. Foto: Fotograma documental\nQuè explica el documental?\nCrec que parla de diverses coses, però essencialment del pas del temps. Volia riure'm una mica de mi mateix i dels que ens trobem en una edat en què ens adonem que, entre altres canvis, ja no sortim tant de nit perquè ens hem fet una mica grans, tot i sentir-nos joves. Al final, es tractava d'homenatjar la sala Apolo pels seus 75 anys, per la seva pervivència en el temps. L'esperit de festa i les ganes de ballar perduren malgrat l'edat.\nQuè trobes d'especial a l'Apolo?\nLa nit barcelonina és de tantes maneres com la vulguin viure els ciutadans, però l'Apolo per mi sempre ha simbolitzat el risc musical, el descobriment de noves tendències. Per mi és una sala de ball que, si tens inquietuds musicals, et permet endinsar-te com cap altra en la música i el ritual del ball, i oblidar-te per unes hores (precisament) del pas del temps.\nCadascú té una història amb l'Apolo. Quina és la teva?\nA banda de les històries que no recordo i de les que no es poden explicar, la meva memòria d'Apolo és principalment musical. Recordo grans concerts, grans sessions. Tinc especial afecte al moment en què hi havia dues sales al pis de dalt de la sala principal, era una bogeria! Recordo sortir de la sala gran acabant de ballar detroit techno, ficar-me en una de les sales i que de sobte punxessin el "Highway to hell" d'AC/DC o el "My baby just cares" de Nina Simone. Per mi sempre han tingut un gust musical exquisit.\nT'hauria agradat viure algun altre moment històric de l'Apolo?\nEstic molt content d'haver viscut el boom de l'electrònica de final dels 90 a l'Apolo i haver gaudit de sessions d'Ian Pooley o Sideral. Si tingués una màquina del temps, potser me n'aniria a veure el moment de les Taxi Girl, que trobo que dona per a una altra pel·lícula.\nCartell documental Apolo


L’Ajuntament pagarà un curs d’anglès a 13.000 taxistes | betevé Web\nEn Santiago carrega l'equipatge d'un passatger estranger. S'hi haurà d'entendre en un anglès força just, tot i que afirma que es posarà les piles amb l'idioma amb un curs municipal aderçat al col·lectiu.\nSantiago Moncho, taxista\n"Me acabo de apuntar, pues esta semana pasada. Quiero tener un poquito de conocimientos para los turistas que cojo, por lo menos, desempeñarme con ellos."\nEl cas d'en Santiago no és l'únic. En aquesta parada de la plaça de Catalunya, ens trobem amb en Francisco Javier. Desconeix l'existència d'aquests cursos, però és clar a l'hora de pensar-s'ho.\nFrancisco Javier Borrut, taxista\n"Sí. Sí que me apuntaría. Hombre, porque va muy bien aprender inglés y saber inglés. Hay mucho estrangero y mucho inglés, y entonces me comunicaría mucho mejor."\nEs tracta d'un curs subvencionat per l'Ajuntament, que té la col·laboració de l'Institut Metropolità del Taxi i el Consorci de Turisme de la ciutat. Durarà quatre setmanes i s'impartirà en línia. L'objectiu dels organitzadors és que els 30 milions de visitants que arriben cada any a la ciutat, i els estrangers que hi viuen de manera permanent, rebin una atenció millor.\nMercedes Vidal, directora de l'Institut Metropolità del Taxi\n"El servei que dóna actualment el taxi a la ciutat de Barcelona, doncs tingui més qualitat. I una de les eines és oferir més formació als taxistes, i una de les qüestions que demanaven era aquesta formació en anglès."\nEl curs arriba després de dues proves pilot satisfactòries. La primera convocatòria és per a aquest gener, però ja se'n preparen més durant el 2017. Se'n poden beneficiar els més de 13.000 taxistes amb llicència a la ciutat.\nRicard Cosialls dilluns 5 de desembre, 2016 , 12.12\nL’Ajuntament pagarà un curs d’anglès a 13.000 taxistes\nL'Ajuntament de Barcelona i el Consorci de Turisme de la ciutat oferiran cursos en línia d'anglès per als 13.000 taxistes amb llicència a Barcelona. Seran subvencionats al 100 % pel consistori i tenen com a objectiu que els treballadors del sector del taxi adquireixin coneixements d'un idioma que fan servir bona part dels 30 milions de turistes que visiten anualment la ciutat, i que també parla bona part de la comunitat estrangera que hi resideix.\nEls cursos començaran el 15 de gener, tot i que ja tenen obertes les inscripcions. Constaran de cinc blocs pedagògics -amb una pràctica consistent a dur passatgers angloparlants- i 20 lliçons, i tindran una durada de quatre setmanes. La idea és que els taxistes adquireixin fluïdesa a l'hora d'abordar converses relacionades amb la cerca d'una adreça, què visitar a la ciutat, el trànsit, el pagament del servei o la pèrdua d'algun objecte. Tanmateix, el curs també preveu, a banda de l'idioma, adquirir coneixements bàsics sobre la vida i el patrimoni culturals de la ciutat. L'objectiu, per tant, és millorar la qualitat del servei, segons explica Mercedes Vidal, directora de l'Institut Metropolità del Taxi: "Volem que el servei que dóna actualment el taxi a la ciutat de Barcelona, tingui més qualitat. I una de les eines és oferir més formació als taxistes, i una de les qüestions que demanaven era aquesta formació en anglès."\nSobre el terreny, els taxistes ho veuen bé. En Santiago Moncho tot just s'hi ha apuntat, i comenta que "vull tenir una mica de coneixements per als turistes que agafo per, almenys, entendre'm amb ells". En Francisco Javier Borrut també és taxista, però desconeix l'existència d'aquest curs. Amb tot, és contundent quan li demanem la seva opinió: "Sí que m'hi apuntaria", diu, i afegeix que "va molt bé aprendre anglès i saber-ne. Hi ha molts estrangers, i així em comunicaria molt millor".\nDues proves pilots\nEl gener i l'abril d'aquest any ja es van impartir dos cursos, com a prova pilot, a un total de 300 taxistes. Segons els organitzadors, la majoria dels participants van seguir el curs, tot i que en la primera entrega el van completar el 30 % dels participants, i en la segona el 42 %. Altres dades derivades d'aquestes dues experiències són que la majoria dels usuaris, un 60 %, van seguir la formació a través del telèfon mòbil, mentre que un 22 % ho van fer amb ordinador personal i el 18 % restant a través de tauleta.\nWeb del curs d'anglès per a taxistes


El PSIB-PSOE lamenta la “poca dignitat moral” del PP en rebutjar l’admissió d’una iniciativa legislativa popular suportada per més de 16.000 persones\nfebr. 24 El PSIB-PSOE lamenta la “poca dignitat moral” del PP en rebutjar l’admissió d’una iniciativa legislativa popular suportada per més de 16.000 persones\nEl rodet del PP ha funcionat a ple rendiment a la sessió del Parlament, per a rebutjar la presa en consideració d'una Iniciativa Legislativa Popular (ILP) presentada pel GOB.\nEl PP ha tornat a tancar les portes del Parlament als ciutadans de les Illes. Ha estat amb motiu de la presentació d'una ILP per part del GOB, una iniciativa legislativa per a una normativa d'ordenació del territori. Aquest projecte ha comptat amb l'aval de més de 16.000 signatures per poder arribar fins el Parlament. De fet, eren moltes més de les que es necessitaven; el mínim legal per aquest tipus d'iniciatives en són 10.000. Per més que el suport popular ha estat evident, la majoria del PP ha negat que la iniciativa ni tan sols pogués passar a ser debatuda en comissió. "L'esforç que han fet els companys del GOB no mereix morir a la riba de la platja del Parlament" ha afirmat el diputat socialista Jaume Carbonero. "Si no prenen en consideració aquesta ILP deceben a gran part de la població i atempten contra el territori de les nostres Illes" ha etzibat el socialista al Grup Popular.\nPer Carbonero el posicionament contrari del PP posa en dubte "la dignitat moral" dels populars, en capolar tot d'una, una iniciativa popular com la del GOB, impulsada per milers de ciutadans. El diputat socialista, a més, ha recordat al conseller Company, que no ha intervingut en el debat, que en una resposta escrita a una pregunta parlamentària del GPS, precisament sobre aquesta ILP, el membre del Govern "lamentava" la presentació d'aquesta iniciativa per que qui havia de liderar aquesta casta de normes era el Govern.\nPla Juncker, no; drets i garanties de les persones en el procés de morir, si\nAltres dues iniciatives parlamentàries que tenien impuls del GPS en el ple del Parlament d'avui han tingut sort diversa en la seva tramitació. D'una banda el PP s'ha negat en rodó a acceptar la moció socialista en la qual es proposaven diversos projectes concrets a Balears per a ser finançats amb càrrec al Pla Juncker. Un fons finalista de 300.000 euros per a tota Europa, dels quals se'n reserven uns 53.000 per Espanya, i que han de servir per al finançament d'obres d'infraestructura als estats membres. El diputat Marc Pons ha proposat el Pla Integral del Port de Maó, la zona universitària de Sa Coma a Eivissa, la Platja de Palma i el Palau de Congressos de Ciutat com a exemples factibles d'obres que es podrien beneficiar de l'impuls del diner d'Europa. El GPS ha acceptat una esmena del Grup MÉS que incloïa com a iniciatives finançables, les rehabilitacions dels antics hospitals Verge de Toro a Maó i Son Dureta a Palma com a centres sòciosanitaris. El rodet del PP ha refusat qualsevol suggeriment en aquest sentit, però tampoc ha aclarit quins són els projectes presentats pel Govern a la convocatòria del Pla Juncker, fet per qual Marc Pons ha acusat el PP de "perdre un nou tren per al finançament de Balears per que vostès s'han quedat mirant les musaranyes".\nFinalment, i com estava previst, el conjunt de grups de la Cambra han aprovat per assentiment l'entrada a tràmit del Projecte de Llei de Drets i Garanties de la Persona en el Procés de Morir. Un projecte conjunt de totes les forces del Parlament, un cop s'ha consensuat un text de compromís que ha comptat amb la participació no només dels tres grups parlamentaris, si no d'agrupacions mèdiques professionals i treballadors sanitaris i dels responsables de la Unitat de Cures Pal•liatives de Balears.


Notícies - L'oposició reclama respostes sobre el soterrament de les línies d'alta tensió\nL'oposició reclama respostes sobre el soterrament de les línies d'alta tensió\nLa trobada s'ha celebrat aquest dimecres al Casalet de Valldoreix\nel 13/jun/12 Marina Romero Política PDF\nEls partits polítics de l'oposició - PP, PSC, ICV-EUiA i CUP - i les entitats veïnals de Valldoreix i Mira-sol demanen reunir-se de forma urgent amb l'alcaldessa i el president de l'EMD per conèixer en quina situació es troba el soterrament de les línies d'alta tensió a Valldoreix i Mira-sol. A més, aquestes formacions i ERC traslladaran el tema al Parlament perquè el conseller d'Ocupació faciliti les informacions de què disposa l'executiu. L'oposició creu que les recents declaracions de Mercè Conesa, on assegurava que tenia el compromís del conseller per tirar endavant el projecte, han contribuït a generar més 'alarmisme'.\nEn una reunió celebrada aquest dimecres al Casal de Cultura de Valldoreix, representants polítics i entitats veïnals han acordat demanar una reunió urgent amb l'alcaldessa, Mercè Conesa, i el president de l'EMD, Josep Puig, i traslladar la demanada al Parlament perquè el conseller Mena aporti informacions sobre el procés de soterrament de les línies d'alta tensió.\nDes del PP, Álvaro Benejam, creu que l'alcaldessa ha d'aclarir si aquestes obres tiraran endavant o no, tal com es va prometre en el consell de barri de Mira-sol.\nCal aclarir molta informació. Al consell de barri ens van dir que les obres tirarien endavant i ara diuen que falta finançament.\nEl portaveu del PSC, Ferran Villaseñor, vol saber quina és la situació de les obres i com es finançaran aquests treballs que no estan inclosos en cap pressupost de la Generalitat tot i ser un acord del govern de 2010. Villaseñor, a més, creu que les últimes declaracions de l'alcaldessa encara aporten 'més incertesa a la situació'.\nDemanem a l'alcaldessa que ens tregui de la incertesa que ens han causat les seves paraules perquè la confiança no són diners.\nLa copresidenta i regidora d'ICV-EUiA, Roser Casamitjana, ha acusat els governs convergents de Sant Cugat i Valldoreix d'actuar amb 'deixadesa' en aquest projecte i ha detallat que les respostes donades per l'alcaldessa i el president de l'EMD són inconcretes i poc resolutives.\nLes respostes que tenim fins ara no poden calmar les pors que tenim.\nEn la mateixa línia s'ha expressat el membre de la CUP, Arnau Martorell, que ha assegurat que exerciran tota la pressió necessària perquè els màxims responsables polítics aclareixin la situació.\nTall incrustat: Arnau Martorell\nExercirem tota la pressió necessària perquè els màxims responsables deixin de llançar pilotes fora.\nFinalment, el president de la Federació d'Associació de Veïns de Sant Cugat (FAVSC), Manel Sánchez, ha explicat que dilluns al ple demanaran explicacions a l'alcaldessa per saber què passarà si es perd la subvenció de l'Estat espanyol en no començar les obres.\nTall incrustat: Manel Sácnhez\nEstem molt preocupats. Les obres ja haurien d'haver començat.\nLa Candidatura de Progrés i Catalanista de Valldoreix (CPCV) va advertir la setmana passada que si el projecte no tira endavant abans de finals d'any, el govern espanyol deixarà d'aportar la seva part de pressupost, de més de dos milions i mig d'euros. Si s'arribés a aquesta situació el partit alerta que es dibuixaria un escenari en què l'Ajuntament i l'EMD s'haurien de fer càrrec d'aquest import proporcionalment.


Gent Normal: DIMARTS GOLIARDS DEL GENER DE 2013\nDIMARTS GOLIARDS DEL GENER DE 2013\nA l'ombra de Barcelona, al carrer on no hi toca mai el sol perquè quan surt el sol el carrer està de ressaca i amb ulleres de sol, a l'ombra de Barcelona, dic, on no neva ni plou i el microclima el fa la gent. Gent d'aquí i d'allà, d'aquests i d'aquells altres, gent tot sovint estranya que s'arrauleix a cantonades de fanals fosos. Basses de capgrossos i de no tant grossos. Sota la llum de fluorescents del futur passat. A l'ombra de Barcelona, intento dir, hi ha vida, i cada dimarts es manifesta al Bar Robadors 23, al carrer Robadors, a l'ombra funesta de l'Hotel Barceló de la Rambla del Raval, a tocar de les flaires de Casa Leopoldo, paret per paret amb la Bata de Boatiné. El millor de cada casa.\nUs presentem els Dimarts Goliards d'aquest gener.\nAnar un dimarts al Robadors 23 és com canviar d'època. És tornar a la Barcelona més autèntica i fílmica que, junt a allò que succeeix a l'interior, es transforma en una experiència única. Un servidor només ha tingut l'oportunitat d'assistir-hi una sola vegada (per ara). Va ser en una cita amb en Roger Pelàez i encara ho paladejo al rerefons de la gola com el whisky de la nit anterior.\nEn l'anterior post sobre el naixement dels Dimarts Goliards en parlàvem una mica més, però no gaire, perquè no hi ha molt a dir. El que hi ha és molt a viure, tal com vàrem fer amb Colomino quan ens varen obrir el bar per fer, per fer… no sé què varem fer.\nHeus aquí la programació:\nEl dimarts 8, l'insigne poeta Josep Pedrals, el capitost de la generació del 79, ens tornarà a deixar bocabadats amb la seva pirotècnia verbal fora mida.\nEl dimarts 15, l'astròleg anarquista Roger Pelàez sacsejarà l'eix de la Terra en directe.\nEl dimarts 22, la Rachel Arieff perpetrarà el seu àcrata Cabaret Extrem.\nEl dimarts 29, els Mil Pesetas ens tocaran la seva música experi/mental i instru/mental postlaietana.\nAixò sí, per molt mascles blancs i heteros que sigueu, o per molt donzelles joves sense talons que sigueu, per anar-hi de safari millor us quedeu a casa. No sigueu turistes nord-americans que esperen que tothom parli anglès.\nFotografia de portada: Josep Pedrals\nEtiquetes: bogeria, dimarts goliards, Josep Pedrals, martí sales, Mil Pesetas, monòlegs, música, poesia, Rachel Arieff, robadors 23, Roger Peláez\nMAXIMUMCLATELLOT ha dit...\nNo us perdeu el flyer de lo de demà:\nFeu-lo correr i aviseu a tothom que NO vingui que vingui.


Inés Arroyo, fundadora i directora creativa de laagam, va estudiar Empresarials a la Universitat Pompeu Fabra alhora que, els estius, es formava a la Universitat de les Arts de Londres en matèries de moda, la seva gran passió.\nAls divuit anys ja treballava com a assistant to buyer d'una boutique multimarca de luxe i, després de passar per empreses com Rabat, Puig o Vogue, va decidir aventurar-se pel seu compte. A més, a través del seu perfil a Instagram, amb més de 330 000 seguidors, Inés Arroyo va ser una pionera en compartir la seva afició per la moda en aquesta xarxa social; així, es va convertir en una de les principals figures de la moda digital del nostre país. A partir del que va aprendre col·laborant amb marques de prestigi, creant contingut digital per a elles i dissenyant dues col·leccions càpsula per a dues marques, Inés Arroyo ha fet el salt, amb èxit, d’influencer a empresària. D’aquesta manera, el 2016, amb 22 anys, va crear laagam, una marca nativa digital de moda femenina que té com a missió inspirar les dones a menjar-se el món.\nLaagam és una marca nativa digital integrada verticalment que té com a missió inspirar les dones a menjar-se el món dissenyant, produint i venent moda de luxe assequible. Està feta a Barcelona sota un model operatiu de pronto moda i es promociona a través d’un contingut digital que construeix una comunitat.\nlaagam presenta una declaració d'intencions a través de les seves peces, que representen els seus valors. Peces versàtils per a diferents ocasions, que juguen amb prints propis, talls i volums que donen la volta a bàsics imprescindibles. laagam té com a lema «buy better, wear more» i treballa amb materials reciclats i vegans, de manera que crea un nexe entre disseny i sostenibilitat.


Fent de Chairman al MathChemComp de Dubrovnik: signatures moleculars de Faulon – Edunomia\n25/06/2016 27/01/2017 quelet\nAl MathChemComp de Dibrovnik dijous em va tocar de fer de Chairman (o sigui, moderar les xerrades) de la primera sessió. Dues de les intervencions van ser sobre estudis mecanoquàntics de reactivitat química, però una tercerca, a càrrec de l’eneginyer químc retirat Z. Kurtanjek, ha estat una mica diferent: mineria de dades aplicada als líquids iònics, fent servir un descriptor molecular que desconeixia.\nCom s’anomenen les molècules? Al llarg de força setmanes i mesos dels estudis preunviersitaris, s’aprèn a formular. Més enllà de la fòrmula empírica i de formulacions més informatives, hi ha la nomenclatura Smiles i també la InChi. De fet hi ha programes que trasnformen aquesta descripció molecular en una estructura poliatòmica amb àtoms situtats a punts de l’espai 2D i 3D, a partir de la qual es poden fer tota mena de simulacions computacionals.\nEn aquesta xerrada de Kurtanjek, ens ha presentat les signatures moleculars de Faulon. Aquest investigador treballa a la Unviersité d’Evry. Aquestes signatures, que serveixen per definir molt millor la connectivitats entre els àtoms d’una molècula, són una col.lecció de sequçencies d’àtoms enllaçats. Aquestes seqüències tenen forma d’arbre, que es pot fer servir després en arbres de decisió en intel.ligència artificial. Com que formar totes les possibles ramificacions seria massa costós, es consideren llargades màximes, de 3, 4, 5 … àtoms.. Per a molècules que contenen anells, les ramificacions fan que la descripció sigui senzilla però que fer-la a mà sigui molt feixuga, Per això la signatura de Faulon és apropiada si es fan servir un ordinador.\nA diferència d’altres sistemes de descripció molecular, els programes que consideren les signatures de Faulon són de codi obert. Si ja m’ha agradat la pròpia signatura, tant o més m’ha agradat que s’hi pugui fer ciència oberta. De fet, amb en Miquel Solà ja hem pensat un parell d’utilitats d’aquestes signatures moleculars.\nQuan van a un congrès, no saps mai què en treuràs. Aquesta és una de les principals raons per les quals va bé assistir-hi: sempre hi ha alguna sorpresa. Dijus vaig haver d’estar especialment atent pel fet de ser el moderador de la sessió. I aquesta xerrada va serun exemple de com en qualsevol moment pot haver-hi algun concepte nou, una idea innovadora, un resultat sorprenent.\nSenzillament, s’anomena ciència\nDos fascinants exemples de bona divulgació (i ciència)


La mort del rei del pop, a 'Killing Michael Jackson'\nUn documental sobre la defunció d'aquesta icona de la música de la mà de Discovery Networks International\nper Álvaro Panadero dijous, 13 de juny 2019 - 22:00h\nDiscovery Networks International ha dut a terme l'adquisició dels drets del documental 'Killing Michael Jackson' | Forex Now\nJa fa deu anys de la notícia que va trastocar el món: la mort de l'artista Michael Jackson —1958-2009—, i tot sembla indicar que les produccions audiovisuals al voltant de la seva mítica figura estan experimentant un moment de gran activitat.\nS'han fet fins a set produccions documentals al voltant de la figura i la carrera de Jackson, des de 'This is it', de l'any 2009 i fins a la recent 'Michael Jackson's Journey from Motown to Off the Wall' del conegut Spike Lee —cèlebre sobretot per 'BlacKkKlansman’, ‘Chi-Raq’, ‘The sweet blood of Jesus’— i de l'any 2016, passant per 'Michael Jackson: Life, death and legacy', del 2012.\nNo fa gaire, Netflix va estrenar la producció documental anomenada 'Leaving Neverland', d'aquest 2019 i de Dan Reed, en què dos infants que ara ja han arribat a l'adultesa narren de quina manera el cantant en va abusar sexualment. Per aquest motiu, no és gens estrany que ara es miri d'indagar a fons en les circumstàncies misterioses de la defunció del cantant, amb 'Killing Michael Jackson'. La vida privada del rei del pop, de fet, va situar-lo sota el focus mediàtic en tot moment.\nL'àmbit més privat, a 'Killing Michael Jackson'\nPer això mateix, hauríem de separar d'una banda els documentals inicials, concebuts dins de l'esfera artística del rei del pop, i de l'altra 'Leaving Neverland' i 'Killing Michael Jackson', uns documentals que s'emmarquen dins de l'esfera més privada de Jackson. Dins del món dels documentals és una tendència força nova, que no mira d'aconseguir una aproximació equidistant pel que fa a l'objecte d'estudi —sigui un individu o uns fets—, sinó que consta d'un plantejament amb una percepció que és subjectiva.\nPer això, podem dir que molts d'aquests treballs no són rigorosos: sovint podrien passar de tenir un caràcter de denúncia com l'obra del 2002 de Michael Moore 'Bowling for Columbine' per transformar-se en el sensacionalisme més groller. Sigui com sigui, és interessant que es facin produccions de l'estil de 'Killing Michael Jackson' per mirar d'esclarir determinades situacions carregades de controvèrsia, com ara la inesperada mort de l'artista.\n'Killing Michael Jackson' arriba després del documental 'Leaving Neverland', també sobre la vida privada de l'artista | Wireimages\nUn documental que mira de trobar respostes a partir de les polèmiques\nNormalment, es diu que són polèmiques les obres de tipus audiovisual que remouen les emocions de les persones que integren el cercle familiar del difunt artista, quelcom que es pot entendre si considerem la condemna singular que va rebre el doctor Conrad Murray, acusat d'homicidi involuntari contra Jackson.\nLa justícia va condemnar Murray a passar-se quatre anys tancat a la presó, tot i que al cap de dos anys de complir la condemna va ser posat en llibertat gràcies al seu bon comportament. La revista 'The Hollywood Reporter', de fet, ha explicat que aquesta nova producció, al llarg de la seva hora de durada, aprofundeix de manera important en tots els fets que envolten la defunció de l'artista i que aquest fet podria fer mal a la família del doctor.\nLa finalitat del documental seria contrastar els antics fets esbrinats sobre el cas pel que fa a d'altres fets nous que el públic no coneix. Per assolir aquesta meta, el documental comptarà amb la participació dels tres detectius més rellevants de les investigacions originals: Scott Smith, Dan Myers i Orlando Martínez. Certament això no serà el final del cas, sinó que implicarà l'inici d'una altra onada investigadora sobre la defunció d'un dels personatges més icònics i rellevants dels segles XX i XXI.\nAixí hauria estat Michael Jackson sense operacions ni blanqueig de pell\nAssassinen a trets el jove actor Rafael Miguel


Bellido: “Castedo ha de dimitir perquè no ha pogut negar que l’urbanisme d’Alacant es dissenye en festes de Cap d’Any” – Compromís per Alacant\nEl secretari de Compromís per Alacant, Ignasi Bellido, ha afirmat hui que “tornem a exigir a l’alcaldessa, Sonia Castedo, que dimitisca dels seus càrrecs per tal que la ciutat d’Alacant no es veja condemnada un nou any a patir un desgovern absolut provocat pels presumptes casos de corrupció que afecten l’equip de govern i la nefasta gestió econòmica que ha arruïnat les arques públiques”.\nBellido ha assenyalat que “Castedo no ha pogut negar que el PGOU s’haja cuinat dalt de vaixells ni en festes de Cap d’Any amb l’empresari Enrique Ortiz i, en este sentit, fa molt de temps que no és digna de representar els interessos dels alacantins i alacantines ni té credibilitat per a fer-ho”.\nEl secretari local ha indicat que “les noves informacions que coneixem hui sobre els canvis de coeficients en diferents parcs naturals de la ciutat on Ortiz disposava de terrenys per tal d’aconseguir després sòl urbanitzable, presumptament, demostrarien una vegada més que el govern local ha funcionat durant els últims anys com una administració al servei de les amistats perilloses de l’alcaldessa i el seu predecessor, Luis Díaz Alperi”.\n“La ciutat d’Alacant estarà pagant durant anys la mala gestió d’uns representants que han ignorat els interessos de la majoria de ciutadans, que no han treballat en un model de futur per al municipi, que han provocat la intervenció dels comptes de l’Ajuntament i que han embrutat les institucions amb els casos de presumpta corrupció pels quals estan imputats”, ha lamentat.\nIgnasi Bellido ha assenyalat que “davant esta situació, el repte no és esperar que el PP perda les eleccions sinó propiciar una nova majoria que s’articule al voltant de nous valors, noves actituds, noves formes i noves polítiques, com proposem des de Compromís per Alacant”.\n← Compromís demana una promoció del turisme hoteler sostenible i la regulació del sector d’apartaments turístics\nCompromís proposa l’elaboració d’una carta de drets i deures de la ciutadania que incloga els principis de transparència i participació →


Surt de l’hospital l'última persona malalta de coronavirus i només queden 4 casos actius | BonDia Diari digital d'Andorra.\nMalgrat que ja no queda cap persona ingressada a l’hospital per Covid-19 des del SAAS incideixen en el fet que "cal continuar amb les mesures de seguretat i protecció per intentar evitar rebrots". Ja fa setmanes que la tendència dels casos va a la baixa i, sortosament, des del 16 de juny passat no s'ha hagut de lamentar cap nova defunció.\nDe fet, segons les dades facilitades aquest mateix divendres pel Govern, ara com ara només queden quatre casos actius al país, després que dues persones hagin estat donades d'alta mèdica en les darreres hores. Entre aquestes quatre persones malaltes hi ha dos professionals de la salut.\nD'aquesta manera, els casos totals de Covid-19 registrats al país es mantenen en 855 mentre són ja 799 les persones que han superat la malaltia. Per contra, des de l'inici de la pandèmia, 52 persones han perdut la vida com a conseqüència de la malaltia.


© Joan Rodó / Fotografia 1: ...i les aigües baixaren lentament\n...i les aigües baixaren lentament\nManel 8 de setembre de 2011 a les 7:11\nHola Joan. He tingut la immensa sort de descobrir les teves fotografies meravelloses. Una salutació.\nJoan Rodó i Galiana 8 de setembre de 2011 a les 22:39\nAixò de la immensa sort m´ha arribat al cor,jajaja.\nBé,gràcies per la teva valoració,ha estat un plaer que t´hagi agradat.\nJoan González 29 de setembre de 2011 a les 16:46\nAIGUA DEL TER...?????\nJoan Rodó i Galiana 1 d’octubre de 2011 a les 3:28\nno....Joan,són aigües del Freser !!


Sabrià només preveu un canvi "estètic" a la delegació del govern espanyol a Catalunya amb el nomenament de Millo\n2 min. Barcelona 21/11/2016 13:05\n651x366 El portaveu d'ERC, Sergi Sabrià, al costat del cartell que anuncia la nova campanya del partit / RAFA GARRIDO / ACN El portaveu d'ERC, Sergi Sabrià, al costat del cartell que anuncia la nova campanya del partit / RAFA GARRIDO / ACN\nERC fa una crida als seus càrrecs electes perquè el 6 de desembre, Dia de la Constitució, treballin com si es tractés d'un dia laborable. El portaveu dels republicans, Sergi Sabrià, ha explicat aquest dilluns que Esquerra se suma a la crida que va fer divendres l'AMI per encoratjar els polítics a no fer festa i rebutjar simbòlicament la Constitució espanyola.\nTot i que el manifest de l'entitat sobiranista evita recomanar que s'obrin les portes dels ajuntaments, Sabrià s'ha mostrat convençut que n'hi haurà que ho faran. "Estem segurs que cadascú trobarà la millor manera de fer-ho i que, en molts casos, serà obrint els ajuntaments", ha opinat durant la roda de premsa posterior a la reunió de la direcció d'ERC.\nLa setmana que ve serà, segons el portaveu dels republicans, el moment de saber de quina manera actuarà cada ajuntament en funció de la seva realitat municipal. La direcció d'Esquerra ja va fer arribar la setmana passada una nota informativa als seus regidors en la qual els demanava que no entressin en una "guerra de banderes" i evitessin actuar de forma "unilateral", especialment en aquells pobles o ciutats on no existeixi un consens independentista per tirar endavant accions de desobediència.\nEl sobiranisme vol coordinar l'estratègia a seguir el 6-D, després de la repercussió política i mediàtica que va tenir el passat 12 d'octubre, quan més d'una cinquantena d'ajuntaments catalans van obrir les portes.\nMillo, un canvi "estètic"\nEl nomenament d' Enric Millo com a delegat del govern espanyol a Catalunya "és una acció més d'una operació de maquillatge que s'està començant des de l'Estat". Els republicans estan convençuts que les polítiques "seran les mateixes" que ha anat duent a terme Llanos de Luna els últims 5 anys. " Potser guanyarem un somriure i el veurem sovint parlant en català, però el fons no canviarà", ha insistit Sabrià.\nSantamaría presenta el nomenament de Millo com un gest per obrir una nova etapa de "diàleg i consens"


D'UN JUNY DUR de Víctor Obiols a la revista Caràcters - laBreu Edicions : laBreu Edicions D'UN JUNY DUR de Víctor Obiols a la revista Caràcters - laBreu Edicions\n“i el fuet de la parla en guàrdia constant”\nVíctor Obiols, D’un juny dur, Barcelona, Labreu Edicions, 2014, 70 pàgines.\nA D’un juny dur assistim a la justa entre l’escriptor i el llenguatge, entre el poeta i la realitat, entre l’individu i el temps. Víctor Obiols esquinça el llenguatge per dins, furga per totes les seves escletxes i troba, en combinacions sovint algebraiques, nous camins expressius i imatges re-forjades que beuen de la tradició però són filtrades per òptiques inusuals. Ens arriba la lluita amb la forma d’un aparent dietari on cada text correspon a un dia del mes de juny i no podem sinó imaginar-nos Obiols pugnant cada dia, potser a l’horabaixa, en l’exercici del seu ofici, en l’assetjament d’un vèrtex del món, en la captació d’un moment que fuig i per sempre (“embadalit d’una pampa groga que ha caigut, / d’un llom de llibre expectant, / ple de promesa futura” – Dia 24). A això hi contribueixen versos que textualment ens porten a l’artifici literari: “Avui només em queden dos dies, tot a última hora” (Dia 28).\nEl filòleg que és l’autor apareix no només com a alter ego de la veu poètica, en una visió carregada d’ironia: “Es veu que és filòleg. / Com no s’ha de recrear, geminós, en els mots?” (Dia 11); sinó en la cura amb què tria els paratextos que obren i clouen el poemari. Paratextos fonamentals i agents poètics, que acompanyen i guien al lector en el viatge mai complaent que suposa acostar-se a D’un juny dur. D’un costat, els mots de Baudelaire inicials i els de Carles Camps del final ens situen en un dels pilars que configuren el llibre: l’acte d’escriptura, el fet poètic. D’altre, les paraules de Wallace Stevens ens xiuxiuegen un dels grans temes de la literatura universal: descobrir les falses estructures que amaga la realitat; fita que s’endevina a molts dels poemes d’Obiols.\nLa imatge d’escriptura com a lluita dolorosa es troba amb freqüència. Així, al Dia 28, confessa: “i hem de bregar tanmateix cos a cos a cada hora”, perquè escriure i viure són, alhora, batalles contra el temps. En aquesta disputa hi podrem observar tres importants qüestions: la insuficiència del llenguatge a l’hora de traslladar allò que el poeta ha vist o experimentat al paper en blanc (als Dies 10, 17 o 25, entre d’altres); la poesia com a eina de coneixement i autoconeixement (“per punts de no retorn m’he retrobat”); i la reivindicació de la capacitat de generar emoció de l’art i, per tant, de generar una realitat diferent sovint a la viscuda i, amb freqüència, més autèntica que l’experiència mateixa, amb la bellíssima imatge que a nosaltres ens a recordat el Llibre del Desassossec de Pessoa: “No ploro el temps amb el teló del dia, / ploro pel cant que diu que el blat ja puny” (Dia 29). El poeta portuguès havia dit que “sense sintaxi no hi ha emoció que duri” o que “els camps són més verds en la seva descripció que en el seu verd natural”.\nAlhora, Obiols no cau en una postura víctima davant dels obstacles del creador, sinó que hi pren distància i ho ironitza, sorneguer, en diversos textos on assistim a un desdoblament de la veu poètica (als Dies 18 o 28), o que ens brinden honestes reflexions sobre l’autenticitat, l’originalitat dels versos d’un mateix (“Només llegim, regurgitem / escriptures d’allò que ens entrava amb foc” – Dia 4), i sobre l’existència o no d’una realitat essencial amagada sota les formes caduques de la nostra existència (“N’hi ha, d’or enterrat? Però gratem” – Dia 27).\nAquest subjecte poètic que ens parla d’amor i de solitud, de lluites i d’alegries, que és fuster i buscador d’or i observador a vegades, ens convida també a fer un exercici de resistència davant l’enlluernament de la societat del benestar en què vivim i que revela la seva falsedat als versos d’Obiols. Així, a la visió d’un futur distòpic on la realitat artificial anul·li la vida (Dia 16), poema que enarbora el pas natural del temps com a bastió últim de la humanitat; o a Dia 19 on denuncia “el rostre aquell refet en flaixos virtuals, a cop de píxel”.\nBlanca Ripoll, Caràcters nº 68\nCategoria: Alabatre, Col·leccions, Premsa, Revistes | Etiquetes: alabatre, caràcters, d'un juny dur, labreu edicions, victor obiols


▷ El 2on Congrés d'Arqueologia a TGN oferirà tres conferències obertes al públic\nEl 2on Congrés d'Arqueologia a TGN oferirà tres conferències obertes al públic\ndimecres 26 de novembre de 2014\nLes ponències, centrades en la figura de l’emperador August, es podran seguir en directe els dies 26, 27 i 28 de novembre, al Palau de Congressos de Tarragona. El 2on Congrés Internacional d’Arqueologia i Món Antic que s’inaugura demà dimecres al Palau de Congressos de Tarragona, oferirà tres confèrencies obertes al públic. L’objectiu d’aquesta iniciativa es popularitzar l’estudi i el coneixement de l’arqueologia entre els tarragonins aprofitant que l’edició d’enguany es dedica a l’emperador August, impulsor de la Tàrraco romana.\nEl Congrés, organitzat per la Fundació Privada Mútua Catalana, es desenvoluparà durant quatre dies, fins dissabte, sota el títol August i Les Províncies Occidentals. 2000 aniversari de la mort d’August.\nLa primera conferència pública es farà el 26 de novembre, a les 19.00 hores, i porta per títol Una ciutat en adaptació. La nova Roma i la casa d’August. L’acte tindrà com a protagonistes el professor d’Arqueologia de la Universitat Rovira i Virgili, Ricado Mar, i el catedràtic emèrit de la Universitat de Roma La Sapienza sobre arqueologia a les províncies romanes, Patricio Pensabene. Tots dos presentaran el nou estudi i reconstrucció de la casa d'August instal·lada a la colina Palatina, sobre el Fòrum de Roma. L’habitatge, al costat dels temples del deus Apolo i Cibeles, representa l’inici del desenvolupament monumental d'una nova arquitectura del poder que es perllongarà els segles següents, formant el gran conjunt dels Palaus Imperials de la capital.\nDijous, 27 de novembre, també a les 19.00 hores, es farà el segon acte obert al públic, sota el títol August i el paissatge de la ciutat romana. El conferenciant serà el catedràtic emèrit d’Arqueologia de la Universitat Autònoma de Madrid, Manuel Bendala. El professor parlarà de l'organització dels territoris hispans en època romana i la forma com les propietats agràries i les aldees depenien de les ciutats veïnes, comunicades per la xarxa viària.\nLa tercera conferència es viurà divendres, 28 de novembre (19.00 hores) i tindrà com a ponent el professor adjunt d’Arqueologia de la Universitat de Giessen i segon director científic de l’Institut Arqueològic Alemany a Madrid, Thomas Schattner. L’acte estarà dedicat a explicar el llegat d'August, l'anàlisi dels canvis que la societat romana experimentà sota el seu mandat, el seu reconeixement com a Deu a la seva mort i la forma com el seu record va perdurar a les èpoques posteriors, convertit en el gran legislador i reformador que va portar Roma a viure una llarga etapa en pau.


Els veïns de Sant Andreu i el Bon Pastor es feliciten pel nou pont que els uneix | betevé\nEls veïns de Sant Andreu i el Bon Pastor es feliciten pel nou pont que els uneix\nredacció web | dimarts, 8 de setembre del 2015, a les 18.43\nSón 150 metres de passarel·la metàl·lica que uneixen dos barris separats per les vies del tren, el de Sant Andreu i el del Bon Pastor. El pas és provisional mentre no acabin les obres de la Sagrera. Avui s'ha recorregut de manera simbòlica amb totes les associacions de veïns de la zona. Per fi tenen un pont a mig camí entre el de Sant Adrià i el del carrer del Palomar, que estan separats per 850 metres. El que ara es fa en un minut i mig abans requeria 20 minuts. SANTI SERRA, president de l'AV Sant Andreu del Palomar "Ha passat un senyor gran amb els seus néts, que estan a l'altra banda i ens ha explicat que per anar-los a veure havia d'agafar un autobús, ara en un minut i mig travessa la passera provisional." JOSE TORRES, AV Bon Pastor "De momento con el puente ya ganamos algo en unión con el barrio de Sant Andreu, pero para completar el tema sería el cubrimiento de las vías para unir un barrio con el otro." Després de 10 anys separats, aquests dos barris ara s'uneixen amb la passera metàl·lica, que està sustentada sobre pilars i estructures del calaix ferroviari d'alta velocitat i de Rodalies. L'obra que s'ha enllestit en tan sols dos mesos. JANET SANZ, tinenta d'alcalde d'Ecologia, Urbanisme i Mobilitat: "Nosaltres entenem que això és provisional, perquè el que volem és l'estació de la Sagrera, és l'estació de Sant andreu Comtal, i és el parc linial. I considerem que aquestes han de ser les actuacions prioritàries de l'urbanisme." LAIA ORTIZ, regidora de Sant Andreu: "Aquest és un exemple dels costos, dels costos humans, en la vida quotidiana de la gent i els costos també econòmics de l'Ajuntament de Barcelona del retard en la inversió i les obres de la Sagrera." El pont ha costat 370.000 euros i s'ha posat en funcionament just abans de l'inici del curs escolar, ja que ha de facilitar l'accés dels alumnes de l'Escola La Maquinista, un centre que està pendent de saber-ne la ubicació definitiva.\nEl pont s’ha fet en tan sols dos mesos, una solució que segons la tinenta d’alcalde d’Urbanisme, Janet Sanz, “és absolutament provisional, però és una mostra de les prioritats urbanístiques de l’Ajuntament, cosir dos barris populars mal comunicats des de fa una dècada“. Sanz assegura que vetllaran perquè es compleixin els compromisos del ministeri i “es pugui acabar l’estació de la Sagrera, la de Sant Andreu Comtal i sobretot el parc lineal, que ha d’acabar d’unir aquestes dues zones de la ciutat, i posar fi a les passeres provisionals.”\n“Amb el pont hem guanyat molt, però cal cobrir les vies per unir realment un barri amb l’altre i garantir el nostre dret a la mobilitat”, diu José Torres, de l’Associació de Veïns del Bon Pastor, que recorda que el seu barri tampoc no està ben connectat amb la Verneda. Des de l’associació veïnal de Sant Andreu de Palomar, Santi Serra assegura que és un dia emocionant. “Ha passat un senyor gran amb els seus néts, que estan a l’altra banda, i ens ha explicat que per anar-los a veure havia d’agafar un autobús, ara en un minut i mig travessa la passera provisional.”\nUna mostra de llarga espera per aconseguir la construcció del nou pas de vianants és el nombre d’associacions de veïns que avui l’han volgut inaugurar de manera simbòlica. Hi ha assistit des de l’associació de La Maquinista, del Bon Pastor, de Sant Andreu de Palomar i Sant Andreu Nord. La regidora Laia Ortiz ha lamentat “els costos humans, en la vida quotidiana de la gent, i també els costos econòmics de l’Ajuntament de Barcelona a causa del retard en la inversió i les obres de la Sagrera”. Ha recordat que el pont també ha d’unir Sant Andreu amb l’Escola La Maquinista, i facilitar la vida de les famílies.\nL’oposició celebra la trobada Colau-Pastor però desconfia dels compromisos de l’Estat\nEl Ministeri de Foment es compromet a reactivar les infraestructures pendents\nLa Via Lliure obligarà a tallar divendres durant cinc hores l’avinguda Meridiana\nL’Ajuntament estudiarà “fer més humana” l’avinguda Meridiana\nUn tren avariat entre Sants i Catalunya causa retards a l’R1, l’R3 i l’R4\nEls FGC reforcen el servei per a la Diada Nacional de Catalunya\nVeïns i transportistes reclamen millores en la visibilitat de les cruïlles a la Vila de Gràcia\nTranquil·litat durant el primer dia de vaga dels treballadors de Renfe\nComença el procés participatiu per revisar la implantació de la xarxa de busos


John Carlin: "Mandela va fer canviar d'opinió tot un país"\nEntrevista al periodista i escriptor autor d''El factor humà'\nCARME RIERA SANFELIU 07/12/2013 00:00\nQuin llegat deixa Mandela?\nSerà recordat -no només a Sud-àfrica sinó arreu del món- com un grandíssim exemple de lideratge polític. Una persona que va aconseguir una gesta gairebé impossible, unir un país profundament dividit. Un home que va convèncer tot un país perquè canviés d'opinió: que els blancs deixessin enrere les seves pors davant la possibilitat d'un govern encapçalat per negres, i que els negres deixessin enrere els seus impulsos negatius. Haver-ho aconseguit amb un missatge d'unitat, de reconciliació i generositat és una proesa política impressionant.\n¿Creu que ell era conscient de la seva transcendència?\nCrec que sí. Un exemple gairebé banal però molt il·lustratiu és que quan coneixia algú per primera vegada el seu impuls era fer una broma sobre ell mateix, com si intentés rebaixar-se al nivell dels éssers humans normals . Però el sol fet de tenir aquesta necessitat d'haver de recordar que era humà crec que demostra que era una persona única i molt especial.\nVostè el va conèixer. ¿Diria que se sentia còmode en aquest paper?\nSí, hi ha poques persones amb tant carisma com ell. Tenia una confiança colossal en ell mateix. Quan entrava a una reunió o a una festa, no dubtava de l'impacte que tindria, sabia que seria positiu, que l'estimarien de seguida. Això no té res a veure amb la supèrbia ni l'arrogància. Ell sabia que tenia un destí heroic. Quan van condemnar-lo a cadena perpètua va començar a preparar-se perquè sabia -no sé com- que en sortiria i que alliberaria el seu país. Sabia que aquest era el seu destí fins i tot en el moment més fosc i difícil de la seva vida.\nPot remoure el país la seva mort?\nNo crec que hi hagi un abans i un després, Sud-àfrica no agafarà un nou rumb i molt menys viurà un esclat social. Mandela ha estat fora de la vida política durant molts anys, el seu impacte és nul. Sempre serà un exemple per als sud-africans, esclar.\nI el Congrés Nacional Africà?\nEn el millor dels casos, la mort de Mandela farà que el govern reflexioni perquè és cert que el Congrés Nacional Africà ha perdut el rumb. Els valors de Mandela han quedat lluny i hi ha molta corrupció. Hi haurà molts discursos per recordar el millor de Mandela i amb una mica de sort el govern potser intenta tornar a l'essència del partit, que és l'essència de Mandela.\nEs preveu que s'escalfin les disputes familiars per la seva herència.\nEm temo que veurem conflictes públics entre els seus familiars. Ja hi ha hagut senyals que això pot arribar a tornar-se sòrdid, veurem un espectacle molt poc digne després de la seva mort.


Club de lectura Can Rajoler: destinació BERLIN NOIR\ndestinació BERLIN NOIR\nJa és hora, tenim el tren aquí, destinació BERLIN NOIR, la recomanació que ens va fer l'Ana María Matute quan ens va visitar. BERLIN NOIR és una sèrie de fins ara sis novel·les de l'escriptor escocès Philip Kerr formada per Violetas de marzo, Pálido criminal, Réquiem alemán, Unos por otros, Una llama misteriosa i Si los muertos no resucitan.\nBerlin Noir, que alguns han denominat "thriller històric" i d'altres "autèntica novel·la negra", es desenvolupa en el Berlin dels anys 30 i 40, abans, durant i després del govern del tercer Reich i estan protagonitzades per Bernie Gunther, un policia reconvertit en detectiu privat, veritable perla de la història per les seves converses, la seva audàcia, les seves decisions, la seva ironia... Un personatge complet.\nPerò Kerr va més enllà perquè no hi falten els ambients sòrdids, la duresa argumental, els caràcters dels personatges... I personatges els que toquen, no hi trobareu a faltar ni Himmler, ni Josep Mengele, ni d'altres personatges reals, peces clau del nazisme.\nL'ambientació també és d'allò més acurada, tant a l'hora de retratar les classes socials, la seva manera de viure, les seves aficions, els decorats per on es desenvolupa l'acció; i sense oblidar amb una precisió formidable la menció d'armes, vehicles, edificis..., o la denominació dels càrrecs que circulen per les novel·les, de la policia, del govern i de la Gestapo.\nTenim a les mans, doncs, una de les sèries de novel·la negra més completa i reeixida. L'objectiu serà arribar fins a la darrera estació, el termini pot ser el setembre o més enllà, segons el ritme que portem, però sigui com sigui, ja us podeu enfilar al primer vagó, Violetas de marzo, destinació Berlin Noir.\nPublicat per clubdelecturacanrajoler a 16:05


Absolen un represaliat perquè no n’hi ha prou amb el relat policial\nEl jove acusat pels aldarulls post sentència a Girona (ACN)\nEl tribunal qualifica el relat dels agents de policia de "singularment lacònic"\nAbsolt el jove que s’enfrontava a 5 anys de presó per agredir policies durant els disturbis post sentència la nit del 18 d’octubre del 2019. Així ho ha decidit l’Audiència de Girona aquest dilluns en considerar que no n’hi ha prou amb el relat dels agents per condemnar-lo. Al jove se l’acusava de desordres públics, atemptat i lesions lleus per suposadament haver llançat pedres contra els agents, resistir-se a la detenció i trencar el dit a un policia quan l’arrestaven. La sentència, però, qualifica el relat dels agents de policia de “singularment lacònic” i subratlla que hi ha moments en què uns i altres policies es van contradir. A més, l’Audiència també dubta que, segons van sostenir, els agents no arribessin a perdre de vista en cap moment aquell qui els havia llançat pedres.\nEl judici d’aquest jove és un dels quatre que hi havia pendents per les mobilitzacions independentistes a Girona. En total, hi ha set activistes encausats, per a qui la fiscalia demana penes d’entre 2 anys i mig i 6 anys i mig de presó. Els judicis fan referència al tall de l’AVE durant el primer aniversari del referèndum i a les mobilitzacions post sentència de l’octubre del 2019. Un altre dels judicis s’havia d’haver celebrat el passat 1 de desembre, però es va haver de suspendre perquè els policies havien de declarar per videoconferència en no poder anar a Girona presencialment. Per tal de garantir la seva presencialitat o, com a mínim, que testifiquin des de la sala de vistes, s’ha suspès el judici fins al juliol.\nEs tracta del judici a l’activista Pau Sánchez, un jove que s’enfronta a 6 anys i mig de presó per suposadament haver llançat una pedra contra la Policia Nacional la matinada del 19 d’octubre del 2019, en els aldarulls que hi va haver a la ciutat durant les manifestacions contra la sentència del Tribunal Suprem que condemnava els presos polítics.


El vaixell de rescat Open Arms no pot abandonar el port de Barcelona per anar a la denominada zona SAR, davant de les costes de Líbia, per a salvar els migrants que intenten arribar a Europa. La capitania marítima del port ha denegat el permís a l’ONG per operar fora de les aigües de l’estat espanyol. ‘Si els estats incompleixen les seves obligacions de salvament marítim, nosaltres tampoc no hem de protegir les seves vides’, ha piulat Open Arms. L’ONG ha presentat al·legacions contra la decisió, però el govern espanyol té un termini de tres mesos per a respondre.\nCapitania esgrimeix dos motius per bloquejar el vaixell al port de Barcelona. Per una banda, considera que Itàlia, Malta i Líbia no estan col·laborant en la coordinació dels rescats, incomplint les seves obligacions, i que per això cap dels dos països poden oferir un port segur on desembarcar els rescatats. D’altra banda, Capitania considera que l’Open Arms només disposa d’un permís per a transportar divuit persones.\nEl director de l’ONG, Oscar Camps, ha denunciat a Twitter que la decisió els impedeix salvar vides ‘és irresponsable i cruel.’ La decisió de Capitania es produeix pocs dies després d’una campanya, en la qual Open Arms va recollir tres mil mantes de la ciutadania per la seva pròxima missió a Líbia.\nNo és la primera vegada que l’ONG de Badalona es troba en una situació similar. El mes de març passat, la fiscalia italiana va immobilitzar l’Open Arms a Sicília i va acusar l’organització de tràfic de persones i associació criminal. La justícia va desestimar les acusacions. Uns mesos després, el ministre de Foment espanyol, José Luis Ábalos, es va comprometre en signar un conveni perquè l’Open Arms pogués participar en els operatius de rescat al mar d’Alborán. Tanmateix, la promesa no s’ha arribat a complir mai.\nL’enduriment de les polítiques migratòries a Itàlia i Malta ha provocat que els darrers mesos diverses ONG hagin deixat d’operar davant de les costes de Líbia. Les últimes han estat Metges Sense Fronteres i SOS Mediterranée, que conjuntament operaven el vaixell Aquarius. Ara mateix només hi operen les ONG alemanyes Sea–Eye i Sea–Watch.


dos poals de sabó: de novembre 2011\nPublicat per dospoals a 13:19 6 comentaris:\nPublicat per dospoals a 08:17 2 comentaris:\nAquesta setmana es faran unes votacions al govern de l'estat. L'ambient general és de malestar per ço que ha gestionat el govern del PSOE. La meua tristesa ve de pensar que més de la meitat dels votants considere que el PP treballarà més bé i, doncs, el votarà.\nBon viatge i barca nova a qualsevol iniciativa que implique la meua llengua que és el català...\nPublicat per dospoals a 17:46 1 comentari:\nNo esteu orgullosos, funcionaris del País Valencià, de contribuir a pagar els 15 milions d'euros que ha cobrat merescudament Santiago Calatrava pel seu projecte de les torres?\nPublicat per dospoals a 20:09 3 comentaris:\nAquest mes de novembre es presenta agradós des d'un punt de vista literari. He acabat una traducció poètica, en reprenc una altra que havia mig deixat i en dos setmanes participaré en dos recitals de poesia. Aquesta tardor estic més poètic que mai... I m'agrada.\nPublicat per dospoals a 13:02 1 comentari:


La veritable primavera àrab (2a part) | lnterpretant el món àrab i l'islam\n← S’ha acabat el ramadà 2014-1435\nL’Estat Islàmic posa fi a 7.000 anys de presència assíria a Mossul →\nUn grup de productors libanesos va decidir que havia de fer una sèrie dirigida a un públic jove, que tractés els temes que interessen els joves àrabs i que parlés el seu mateix llenguatge. Això amb l’objectiu de despertar el seu interès per qüestions socials i la seva creativitat artística. Es van posar en contacte amb la BBC, que els va assessorar en el desenvolupament del concepte i el guió.\nEl resultat d’aquesta col·laboració va ser Xankabut (en anglès Shankaboot), la primera sèrie àrab concebuda per a ser vista a Internet. Cada capítol només dura 5 minuts perquè els seus autors volien els joves la puguessin seguir des de qualsevol dispositiu mòbil i en qualsevol moment.\nEn paral·lel, el web de la sèrie va obrir un fòrum perquè els joves àrabs hi diguessin la seva, i va organitzar tallers per a joves realitzadors que van filmar amb telèfons mòbils diversos documentals que tractaven els temes apareguts a la sèrie. Un dels quals va arribar a ser projectat al Festival de Drets Humans de Líban.\nÉs a dir, Shankaboot és una xarxa de debat i creativitat aixecada al voltant d’una sèrie de cinc temporades que ens mostra a través dels ulls d’un noi de 15 anys el Líban més popular i menys glamurós. El protagonista és un jove missatger que ens transporta en la seva moto per tot un seguit d’aventures que les televisions no tenen el coratge de mostrar: l’atur, les drogues, les seqüeles de la guerra, el racisme, l’amiguisme i la corrupció política, l’esnobisme dels pijos de Beirut, la violència als carrers, o la divisió de les famílies a causa de l’emigració.\nVO àrab (subtítols en anglès)\nVO àrab (subtítols en francès)\nShankaboot és una iniciativa i una sèrie excel·lents, sense precedent al món àrab i bona part de l’estranger, que ha estat guardonada amb diversos premis internacionals, el més destacat dels quals ha estat un Emmy. És una sèrie revolucionària, d’un realisme contundent i amb una acció trepidant.\nPerò encara que ens diguin que ha estat seguida arreu del món àrab, els productes com Shankaboot tenen una incidència a nivell social molt limitada. De fet, només ha atret l’atenció dels joves àrabs que ja eren actius i compromesos abans de l’emissió de la sèrie. D’aquells que, sense haver-la vist ja saben que el progrés no cau del cel i que el primer pas per a canviar el destí d’una nació passa per adoptar una nova manera de pensar i de fer de les persones, de cadascú de nosaltres.\nA l’estela de l’èxit de Shankaboot han aparegut altres projectes similars, sorgits a partir del treball d’alguns dels creadors de la sèrie del jove missatger. Primer va ser Beirut, I love you. Una sèrie sobre la vida de cinc joves libanesos produïda per la televisió LBC que, per cert, comença amb la cançó Raksit Leila de Maixruu Leila.\nVO àrab (subtítols en anglès) el capítol 1 ja no es pot veure en línia\nUn productor i un dels coautors de Shankaboot van sumar-se a l’equip de Beirut, I love you per encetar un tercer projecte: sèrie web Fasatín (en anglès Fasateen) que, a través de capítols que no arriben als deu minuts, fa un retrat de la vida de tres dones d’uns trenta anys que viuen situacions d’allò més comunes. Aquest projecte ha mostrat sense complexes als espectadors temes incòmodes que tothom coneix o pateix, però que tothom amaga.\nL’objectiu final de la sèrie és trencar estereotips i fer caure els petits murs de la por i la vergonya que, de vegades, retenen els pobles en espais petits que no els permeten créixer i desenvolupar-se.\nAmb tot, els autors de la sèrie reconeixen que no hi han mostrat tot allò que volien perquè la sèrie l’ha finançada Yahoo, una gran multinacional amb molts clients al Pròxim Orient. Potser per això l’aire trencador i provocador del concepte de la sèrie queda una mica difós amb la indeterminació del clímax i la poca contundència dels finals dels capítols: cada capítol de la sèrie té tres finals. Un d’oficial i dos d’alternatius.\nShankaboot ha estat una veritable revolució àrab i el seu èxit ha atret l’atenció dels grans inversors que, al cap i a la fi és del que es tracta. Que els poderosos acceptin com a natural una manera de fer, de parlar i de pensar i que hi inverteixin els seus diners. Que els inversors acceptin com a factible, possible i d’aquest món els somnis dels innovadors, dels artistes i dels somiatruites.\nMentrestant, en paral·lel, els inconformistes de sempre, com els Mashuu Leila aniran tirant del carro de la modernitat a l’ombra dels productes de masses. Segur que tornaran a sortir a la llum per oferir una mica de lucidesa als seus conciutadans quan es torni a eixamplar perillosament la diferència entre el món real i els missatges que difonen els mitjans de comunicació.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Líban i etiquetada amb Líban, televisió. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Clam europeu perquè l'Estat espanyol pugi al carro del corredor mediterrani La República\nClam europeu perquè l’Estat espanyol pugi al carro del corredor mediterrani\nMés de 400 personalitats del món polític, econòmic, i del transport es reuneixen aquest dimecres a Brussel·les per tal de donar suport al manifest (pdf) de l’associació FERRMED a favor del corredor mediterrani. D’aquesta manera volen fer arribar el clam europeu al govern espanyol per aconseguir que finalment faci una aposta decidida per aquesta via en un moment clau. Ara mateix la Unió Europea està revisant la xarxa que considerarà prioritària durant els propers anys i, després d’aconseguir el suport de la Comissió i el Parlament europeu, ara cal que el govern espanyol proposi que s’hi inclogui el corredor. El secretari general de FERRMED, Joan Amorós, explica a directe!cat que el ministre espanyol de Foment, José Blanco, s’ha compromès a fer-ho però admet que recelen que ‘es materialitzi’ tenint en compte la poca predisposició demostrada fins ara. Amorós atribueix a motius ‘purament polítics’ que l’Estat espanyol no hagi apostat per l’eix mediterrani i recorda que és una decisió ‘antieconòmica que suma més dificultats per sortir de la crisi’.\nHan confirmat la seva presència els presidents de la Generalitat Valenciana, i de Múrcia, el conseller de Territori i Sostenibilitat, Lluís Recoder; així com diversos alcaldes, cambres de comerç, diputats i alts representants del Consell de la Unió Europea, els ministres de transports de Bèlgica i Hongria, representants del Parlament Europeu i dels Estats i regions membres.\nA més de demanar el compromís del govern espanyol en la inclusió del corredor mediterrani com a via ferroviària prioritària de la Unió Europea, Joan Amorós també recorda que un cop s’inclogui caldrà que hi hagi les inversions econòmiques suficients per garantir un bon funcionament. És per això que entre les reivindicacions que del manifest també es demana que les inversions en les vies prioritàries no depenguin exclusivament dels Estats sinó que siguin coordinades per la Unió Europea.\nPirineus vs. mediterrani\nFERRMED afirma que ha de confiar en la paraula de Blanco però tem que l’executiu espanyol segueixi en la seva línia d’entorpir el desenvolupament d’aquesta infraestructura i recorda que encara hi ha un tram de via única entre Tarragona i l’Hospitalet de l’Infant i que no hi ha connexió d’alta velocitat entre Barcelona i València, les dues ciutats més importants econòmicament després de Madrid.\nPer ara el govern espanyol s’ha compromès a demanar que el corredor mediterrani s’inclogui en la xarxa prioritària europea però també ho ha fet amb l’Eix central dels Pirineus. En un moment de crisi econòmica es tem que l’executiu de Zapatero s’hagi de decantar per una o altra infraestructura i, en aquest sentit, es va veure com un gest simptomàtic que el govern espanyol convoqués abans de l’estiu els ministres de Transports de la UE a Saragossa.\nUna via ‘anticrisi’\nAmorós defensa que si s’hagués invertit fa 25 anys en el corredor mediterrani hi hauria hagut un major desenvolupament industrial i logístic que hauria aixecat l’economia. Recorda que l’Estat espanyol ha estat beneficiari de fons europeus que s’han invertit en potenciar una ‘Espanya radial’ invertint ‘molt amb molt poca rendibilitat’. Estudis realitzats per FERRMED calculen que l’execució la implantació dels estàndards i la inclusió del corredor mediterrani a la xarxa principal transeuropea significaria uns beneficis globals de 67.000 milions d’euros entre 2016 i 2045.\nL’Estat espanyol, un cas únic\nL’Estat espanyol és l’únic estat implicat en el corredor mediterrani que, tot i el potencial econòmic d’aquesta via, no hi ha abocat recursos i esforços. Amorós matisa que si bé es pot parlar d’endarreriments en el calendari per part de l’Estat francès, el govern està ‘completament d’acord amb les tesis de FERRMED’. ‘Almenys hi ha una planificació clara’, s’exclama en recordar que després de molt d’esperar ‘encara és hora’ que el govern espanyol presenti la seva planificació.


L'impacte de la pandèmia ha tornat a exposar de manera descarnada l'únic rostre possible de l'explotació sexual. Sense importar les seves vides, el seu estat físic i molt menys l'emocional, només la quantitat de bitllets que puguin entrar a les butxaques dels propietaris dels clubs de "cites", milers de dones són deshumanitzades i sotmeses a una violència salvatge a la infinita llista de bordells que poblen ostentosament la geografia de l'Estat espanyol. És que potser un virus anava a suposar el més mínim problema perquè proxenetes i puteros seguissin extorsionant les dones obligades a vendre els seus cossos en un bordell o al carrer?\nEl problema dels prostíbuls és la Covid-19?\nDavant d'aquest panorama, el 21 d'agost la ministra d'Igualtat, Irene Montero, reclamava a les Comunitats Autònomes el tancament dels prostíbuls per ser un dels principals focus de contagi. És extraordinàriament greu que el Govern de coalició, autodenominat com el "més feminista de la història", i en particular el Ministeri d'Igualtat, encapçalat per Unides Podem, pretengui encarar aquesta realitat com un problema més de salut pública, i no com el que veritablement és: un negoci multimilionari basat en el rapte i la tracta de persones, la supressió de drets i la violació sistèmica contra les dones més oprimides de la classe treballadora. Una xacra social que cal abolir.\nEs presentava aquesta proposta com un pas endavant en la lluita contra l'explotació sexual. Res més lluny de la realitat. Irene Montero s'ha limitat a "recomanar" a les CCAA el tancament dels prostíbuls i locals de contactes, ja que els contagis que es produeixin poden comportar un "augment potencial de positius de difícil rastreig". El resultat ja l'hem vist: molts governs autonòmics, especialment en els territoris on la prostitució està estretament vinculada al turisme, han mantingut la seva activitat, i comptant amb la passivitat del Govern central.\nEn cap moment es qüestiona ni es pretén desmantellar aquest lucratiu negoci, que opera amb la connivència i impunitat absoluta de l'aparell de l'Estat i de la resta d'institucions del sistema.\nEl màxim que es proposa la ministra Irene Montero és una clausura "temporal" dels bordells, i que quan passi la pandèmia -o simplement hagi una lleugera millora- tot segueixi igual. Però el més sagnant és l'absència absoluta d'un mínim pla per treure a les dones prostituïdes de les condicions de misèria i dependència econòmica per les que són tancades en els bordells o empeses al carrer per poder sobreviure. Sense els recursos necessaris que permetin una alternativa a la prostitució, en quines condicions se les deixa amb el tancament dels bordells?\nAixò sí, aquest abandonament institucional contrasta amb la situació de la màfia proxeneta que, reconeguda com a gremi empresarial propi des del 2001 per beneplàcit de Tribunal Suprem, tindrà dret fins i tot a sol•licitar ERTOs al Govern. Un absolut escàndol!\nMés violència i indefensió per a les dones prostituïdes\nSegons un informe de l'Associació per a la Prevenció, Reinserció i Atenció a la Dona Prostituïda (APRAMP), encara que durant l'estat d'alarma es van tancar clubs de carretera i bordells, el 80% de la prostitució d'aquests locals es va redirigir a pisos i cases particulars. Com indica l’APRAMP, les pràctiques més vexatòries i perilloses, que moltes dones prostituïdes en completa indefensió es veuen obligades a acceptar, s'han incrementat.\nEls "empresaris de cites" s’han aprofitat encara més d’aquesta terrible vulnerabilitat. A l'ésser la majoria immigrants, condemnades a la "irregularitat" per la Llei d'Estrangeria, sense accés al sistema públic de salut, sense una xarxa familiar o de suport i sense més residència que l'habitació que lloguen als clubs, els deutes amb els seus explotadors s'han disparat.\nD'altra banda, el pas de clubs a pisos no ha suposat cap obstacle perquè els proxenetes sortegessin els efectes del confinament i incrementessin els seus negocis i l'explotació dels cossos de les dones. La prostitució digital i el tràfic de pornografia han crescut des de març un 30% a l'Estat espanyol, i els registres de visites a webs amb contingut pornogràfic des de l'inici del confinament van superar la suma total de visualitzacions de Netflix, Amazon i Twitter juntes.\nTot i que tot això és més que conegut, durant aquests mesos tant el silenci com la inacció del Ministeri d'Igualtat i el Govern central han estat eixordadors.\nNo només això. En un primer moment el Govern PSOE-UP va anunciar que tant les víctimes de la tracta, com la resta de dones en "context de prostitució" serien grups preferents a l'hora de percebre l'Ingrés Mínim Vital. Però un cop aprovat al BOE, "les dones en context de prostitució" van quedar fora de la redacció davant el silenci absolut del Ministeri d'Igualtat.\nEn el seu lloc es va delegar en una administració sense recursos l’identificar i decidir què és tracta i què no. És a dir, dones que pateixen una situació brutal d'extorsió econòmica i abús, que necessiten d'una atenció integral i de recursos tant materials com psicològics per sortir de la seva situació, hauran d’exposar-se a un tràmit llarg que ni tan sols és capaç de garantir la seva confidencialitat. Com es sentiran protegides les dones que estan fustigades per l’assetjament del seu proxeneta, que viuen en la pobresa amb càrregues familiars i estigmatitzades socialment, o sota l'amenaça de ser expulsades del país, si en comptes de rebre una alternativa imminent són qüestionades en un examen públic?\nO és que potser al Ministeri d'Igualtat se li oblida que la major força de coacció amb la qual els explotadors de la prostitució operen és la manca de recursos econòmics i la completa absència de drets d'aquestes dones. Tancar els prostíbuls mentre no es combaten radicalment les condicions que empenyen a les dones a la pobresa, precarietat i a la desocupació, només contribueix a mantenir intactes les arrels sobre les quals la prostitució s'enforteix.\nAbolir la prostitució i defensar les víctimes!\nSi el Ministeri d'Igualtat i el Govern central volen defensar les dones que pateixen diàriament l'explotació sexual han de donar un gir complet. Començant pel tancament no temporal, sinó total i definitiu dels prostíbuls, i continuant amb la confiscació de la fortuna personal i patrimoni dels proxenetes, traficants de persones i beneficiaris de l'explotació sexual per invertir-los en garantir els drets socials i econòmics de les seves víctimes i famílies.\nCom? Garantint un subsidi d'atur indefinit fins a trobar una feina digna, sense demora ni traves institucionals; expropiant les cases buides en mans de la banca per oferir un habitatge públic assequible i digne amb els subministraments bàsics d'aigua, llum i calefacció; garantint una protecció social, sanitària i educativa als seus fills i filles que eviti la violència contra ells i elles, i tornar la custòdia dels fills a les dones que per situació de prostitució se'ls hi ha arrabassat aquest dret.\nEl Govern de coalició ha d'assegurar la regularització i el dret a la ciutadania per a totes les prostitutes estrangeres víctimes de la tracta, així com garantir amb mitjans públics el dret de reagrupació familiar a l'estranger, i posar fi a les deportacions. I, per descomptat, derogar totes les lleis i normatives repressives municipals i estatals que criminalitzen les dones en situació de prostitució.


Projecte Seguint l'estela del Parnall Panther a IB3\nPla Anual Avaluació\nNoves convocatòries 2021-22\nAlcúdia, 15 d'octubre de 2021\nEl passat dijous 14 d'Octubre, la professora del departament de Física i Química Rosa Mª Rodríguez i l'alumna de 3r ESO Alejandra Moreno (en representació de tots els alumnes de 3r ESO) van ser entrevistades al programa de IB3 Ràdio "Connexió Local".\nAl programa, la professora va explicar com els alumnes de 2n ESO del nostre centre, des de fa 4 cursos acadèmics aprendren a estudiar Física, per primera vegada a les seves vides, estudiant Aeronaútica, és a dir, aprenent com volen els avions. Per la seva part, n'Alejandra va aportar la seva visió com alumna participant al projecte l'any passat.\nEl projecte "Seguint l'estela del Parnall Panther" fa que els alumnes siguin protagonistes del seu propi aprenentatge materialitzant-lo en el procés de construcció d'una maqueta, des de fer els càlculs per a què sigui capaç de volar fins al disseny de l'avió. El resultat són unes maquetes que porten tot el saber dels alumnes durant el curs de 2n d'ESO.\nPodeu escoltar l'entrevista aqui:


El CEUCAT defensa la llibertat d’expressió i condemna tot tipus de violència — Consell de l'Estudiantat de les Universitats Catalanes. CEUCAT — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya BarcelonaTech.\nSou a: Inici » Notícies » El CEUCAT defensa la llibertat d’expressió i condemna tot tipus de violència\nLa societat en general, i les universitats en particular, vivim temps complicats degut a la coneguda situació de l’economia i les finances a Europa i al Món. Les mesures que estan prenent les persones amb càrrecs de responsabilitat afecten directament als membres de la comunitat universitària. Això provoca que existeixi un malestar comprensible, que s’ha fet visible en reiterades ocasions.\nEl CEUCAT condemna fortament qualsevol tipus de violència produïda dins o fora dels recintes universitaris. En cap ocasió es pot tolerar l’ús de la violència contra persones.\nCal doncs que es respectin els drets fonamentals de les persones, i en particular la seva llibertat d’expressió. Com també cal que es respecti la integritat de qualsevol individu, equipament o material.\nPer tot això el CEUCAT insta als equips de govern de les universitats i al Govern de la Generalitat a reflexionar sobre els fets ocorreguts els últims mesos, analitzar les seves causes i fer tot el possible per evitar que es tornin a produir en el futur.