Seguint :: detectiusfantàstics\nLa web oficial dels Detectius Fantàstics > Seguint\nHe refet el conte d'El senyor Bartomeu al cor de les tenebres. L'he fet més llarg i més interessant. També he acabat el dotzè conte i darrer de la segona part. Es diu, provisionalment, La Mireia Duchamp i les visions índies.\nAmb les pàgines escrites calculo que es pot editar un llibre d'unes 400 pàgines. M'estic rumiant si me l'auto-edito, si el presento a algun concurs o si l'envio a editorials directament … tot té les seves coses positives.\nParal·lelament, degut al poc èxit de la web en quant a comentaris de lectors, si és que n'hi ha hehehe, m'estic replantejant què fer-ne, què posar-hi i què treure'n. De moment repasso els contes, que sembla mentida que havent-los ja repassat dues vegades encara continguin errors ortogràfics o de descuit hehehehehe


És diumenge de matí. Per sort avui ha eixit un matí esplèndid, assolellat, que em permet complir un dels deures que tenia contret amb Juli Fenollar, l'amic de Salem, a vint minuts del Ràfol pel camí del Molí i la Font del Cantal.\nLlavors érem poquíssims els escolars de poble que, per a fortuna nostra, podíem "anar a l'institut". Ens hi trobàvem al matí, encara mig endormiscats, en aquella enorme replaça de la part alta d'Albaida en la zona nova que llavors s'estava urbanitzant, amb una gentada d'altres alumnes vinguts, amb autobusos de tota mena i condició, de pràcticament totes les poblacions de la Vall (fins i tot en venien alguns del Comtat i la Safor).\nAra, al cap dels anys, entenc la importància que aquell intercanvi de criatures vingudes de tants punts diferents de la mateixa comarca van tenir en la recuperació de la idea de la Vall d'Albaida com un petit país on tots parlàvem la mateixa llengua, que no sabíem ni llegir ni escriure, una llengua en què compartíem uns costums bastants similars i amb què conreàvem els mateixos fruits en els nostres bancals de vinyes, oliveres, ametlers, alguns trossets d'hortalisses, melonars, i altres fruiters que van venir després.\nJo era, com qui diu, una criatura, un xiquet entre 9 i 10 anys. Era la primera vegada que eixia fora del poble. Amb l'ajut eficaç i intensiu dels mestres que ens van preparar per a la prova d'accés a l'institut, em vaig examinar d'ingrés i primer alhora, i vaig aprovar. El que vingué després va ser una aventura llarga i decisiva: els anys de la infantesa i l'adolescència compartits amb altres companys i companyes, amics i amigues, de molts dels quals no he tornat a saber res. Recorde especialment alguns companys amb qui més tard vaig continuar filologitzant-me: Enric Benavent, de Quatretonda, Joan Climent, de Benicolet, Josep Úbeda, de l'Olleria... Amb ells vaig compartir llargues passejades pels encontorns de l'institut, converses, acudits, facècies, àvids de descobrir els mons que ens envoltaven. I encara n'hi ha molts d'altres, la majoria bona gent, com se sol dir, de qui recorde el somriure, algun gest, alguna anècdota, alguna barrabassada, alguna punyeteria... De segur que, si ara mateix em posara a mirar l'orla que ens vam fer per a penjar-la al vestíbul, m'anirien venint un fum de sensacions i records que jauen en algun racó de la sotaconsciència. Amb tots ells i tots elles vaig aprendre a viure per primera vegada de manera autònoma, independent, i em vaig fer amo de mi mateix per aprendre a crear la meua vida.\nVaig ser un bon alumne, un bon estudiant, ho reconec i ho confesse amb tota la innocència i la bondat que em puga tocar. No vaig suspendre cap curs, però sí que vaig tenir alguns disgustos amb les matemàtiques, amb la física, amb la gimnàstica (que en deien Educación Física i que per a mi, contemplatiu com sóc, era una autèntica tortura!). Es veia ben clar que jo era un alumne de lletres i em veia abocat i destinat a les coses sense gaire utilitat pràctica: la lectura de poemes, les indagacions en el passat, com més remot millor, la contemplació de l'art, de la natura, amb alguna incursió en especulacions filosòfiques pretencioses. Déu meu, si n'hem dit i pensat i rigut, de barbaritats, amb els companys, sobre tot això i allò i allò altre!\nMés tard quan he viatjat per Grècia, Itàlia, Occitània, el Marroc, Tunísia, he pogut reconéixer, i sentir en la meua pell, tot allò que em van ensenyar amb tota la paciència i la il·lusió que era possible el professor Joaquín Esplugues, de llatí, i el professor Gonzalo Yélamos, de grec. I vaig percebre paisatges i visions que eren molt a la vora de casa nostra. A Grècia, a Tunísia, al Marroc, he tingut la sensació de cosa ja vista i viscuda: com si estiguéssem a la nostra Vall d'Albaida, en els anys cinquanta i seixanta, quan aquesta terrible màquina destructora que és la civilització actual no havia arrabassat encara els últims tresors de vida real, de contacte directe amb la natura i de fascinació per les coses més immediates.\nAra que m'he fet, per sort o per dissort urbanita, des d'aquesta ciutat tan estranya i estrangera que és València, comprenc la immensa sort que vaig tenir de nàixer una vall preciosa on els passos d'estació a estació eren, i encara ho són, una perfecta meravella, d'haver nascut en una família de llauradors, que em van ensenyar la senzillesa i la puresa de les coses, d'haver aprés el poc i el molt que sé de gent entusiasta per la saviesa i el descobriment admirat de les coses. Em vénen al record Elena Fayos, que ens va ensenyar la morfosintaxi del castellà entre bogeries i disbarats, Manuel Tamborero i Pilar Sanjuan, amb qui vaig aprendre a navegar entre les peripècies de la història de la humanitat, Pedro Pacheco, que va morir tan jove d'un accident, amb qui vaig aprendre la senzillesa de la bona literatura (em ve a la memòria que un dia ens va recitar un poema seu a la mort d'un torero!), Vicente Granados, que ens introduí en les avantguardes literàries, José Roche, la filosofia sarcàstica de les coses quotidianes ("El peligro que tiene aburrirse es aburrarse"). La veritat és que no sé si és gràcies a aquesta dita, però he fet de la vida una indagació constant amb admiració i passió per totes les coses. No m'he avorrit mai, sempre he buscat més enllà. I, malgrat els moments baixos de desencís, cansament o tristesa, he fet per extraure la major fascinació possible de tot el que tinc a la vora.\nL'altra mitja la dedique a la part més castigada encara, més oculta, més oblidada, tapada i silenciada, la que cobreix l'amplada de l'esperit. La meua vall islàmica, ibèrica i profunda, és un castell de llances. Descendent de moriscos, el meu cor se sent a prop dels qui resen l'oració profunda i calmada en hores puntuals cinc vegades al dia, dels qui accepten la realitat en la seua immediatesa des de la seua condició efímera i humil d'éssers humans condemnats a l'extinció. En això està la bellesa i la grandesa de l'home, khalifatu Llâh. Això m'ha dut a aprendre com un escolar, sempre principiant, la llengua que va sonar durant molts segles a la nostra vall des dels minarets de cada mesquita, entre la suavitat i la pau dels camps que esperaven la collita, i la tranquil·litat dels ramats pasturan la bellesa de la llum blanca de cadascun dels nostres pobles: Lâ illâha illà Llâh, Muhammadun rasulu Llâh.\nQuantes vegades passejant per la part vella d'Albaida davant d'un arc morisc, que supose que encara hi és vora l'església arxiprestal, vaig percebre de manera intuïtiva, com si els estigués veient, els nostres avantpassats moros de cara blanca, anant al mercat, a l'oració, a consultar l'alfaquí, a pasturar els ramats, amb aquella serenitat, amb aquella bondat que només brolla del jihâd de l'ànima. I pense: el millor islâm és estar en pau amb un mateix i amb el altres.\nAl-madînatu-l-baydà: la ciutat blanca, la que dóna nom al petit país on vaig nàixer, a les vores de Benicadell, muntanya santa, vigilant la blancor calcària i cretàcica que omple la majoria dels nostres bancals, on encara reposen els qui no van ser expulsats per un foll designi de gent semblant a la que ara vol veure extingit el bell català que em van ensenyar els senyors del nord. Al-madînatu-l-baydà, la ciutat on vaig fer els primers passos del saber i de la ciència, on vaig créixer d'infant a adolescent, gràcies per haver-me acollit!\nEntre els meus somnis ocults, n'hi ha alguns que ara gose destapar un poc: m'agradaria veure recuperat l'ensenyament de la llengua en què es va expressar l'alta espiritualitat dels meus avis islàmics, al costat de la llengua que vam rebre dels conqueridors del nord. M'agradaria veure recuperada la cultura dels nostres savis islàmics, al costat de l'alta literatura que s'expressà en la llengua dels conqueridors del nord. M'agradaria que en el nostre institut, el primer de la Vall d'Albaida, es recuperara i s'ensenyara i es valorara, amb tota la dignitat possible i amb tota la consciència possible, no sols la llengua que parlem ara els vallencs sinó aquella en què vam parlar i sentir espiritualment durant molts i molts segles, la llengua en què es diu în sha'a Allâh! (transformat en el nostre actual, "si Déu vol") i assalâmu 'alaykum! La pau amb vosaltres.\nSalvador Jàfer / 'Abdussalâm Al-Munqid ben Ja'far\nValència, 22 de febrer de 2004 / Balansiya, .2 de muharram de 1425\nPublicació: 40é aniversari de l'institut J. Segrelles d'Albaida, Albaida, Institut J. Segrelles, 2004, pàgs. 77-80.


[Àudio] Les queixes dels usuaris de Renfe són “victimisme nacionalista” per un tertulià de RAC1 ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4083. Dilluns, 16 de juliol de 2018 18:35 h\nPolítica Última actualització Dimarts, 9 de febrer de 2016 10:50 h\n[Àudio] Les queixes dels usuaris de Renfe són “victimisme nacionalista” per un tertulià de RAC1\nNacho Martín Blanco defensa que les infraestructures catalanes són un model però oblida pèrdues d'inversions per falta d'instal·lacions apropiades a Barcelona i Tarragona\nEl caos de Rodalies d’aquest matí ha desfermat una onada de queixes pel servei ferroviari que ofereix Renfe a Catalunya. No obstant, pel periodista Nacho Martín Blanco, les queixes responen a “victimisme nacionalista”, no a la gran quantitat de maldecaps que tenen els usuaris de Rodalies a l’àrea metropolitana de Barcelona. El comentari, fet a El Món a RAC1 d’aquest matí, ha causat rebombori entre els altres tertulians que participaven del programa en aquell moment. Podeu recuperar el moment radiofònic a l'àudio que acompanya aquesta peça.\n(MP3, 3' 51'')\nMenteix sobre el prestigi de les infraestructures catalanes\nPer justificar l’argument, Martín Blanco ha dit que “Barcelona i Catalunya tenen unes infraestructures que en molts casos es posen com a model”. Ha dit que l’Aeroport del Prat ha estat nomenat dues vegades millor aeroport del món, tot i que no ha estat precís, perquè el premi que ha rebut la infraestructura catalana dues vegades és el de millor aeroport d’Europa, atorgat per l’associació d’operadors aeroportuaris d’Europa. No ha pogut mencionar, però, cap premi ni a Rodalies ni a Renfe.\nMartín Blanco oblida la pèrdua d'inversions a Tarragona i Barcelona per falta d'infraestructures\nA més, Nacho Martín Blanco ha reblat el clau: “Continuar dient que Barcelona i Catalunya tenen unes infraestructures lamentables, pel joc victimista dels nacionalistes va molt bé però no és veritat, ho diuen les empreses”. El periodista, però, no ha concretat quines empreses ho afirmen. L’exdirector d’El Periódico, Rafel Nadal, li ha rebatut que oblida “les indústries que no s’instal·len al polígon de Tarragona per falta d’infraestructures”, les que no ho fan al port de Barcelona pel mateix tema o bé el caos de dies com avui.\n“Definició de federalisme: el que surt dels túnels de Renfe”: la xarxa fa ironia del caos de Rodalies 09.02.2016.\nPuigdemont: la Generalitat gestiona millor les infraestructures que el govern espanyol 16.01.2016.\nRENFE: de Can Seixanta al drama absolut 15.12.2015.\n10 de febrer de 2016, 18.20 h\n#29 Més a més, el més vergonyós és que un diari que ha sobreviscut a mil i una incidències polítiques de gran envergadura i més a més a una de bèl·lica, amb resultat d'extermini com feien els nazis només per qüestió d'ideologies, és escrit en un idioma invasor i anorreador com són tota i cadascuna de la seva gent, i que encara sigui el més venut de Catalunya.\nEn Cuní sent un presentador prepotent tant en el seu verb, com en les seves actituds personals, hom li ha de reconèixe... Llegir més\nespañol, club de nazis del Godó y su banda terrorista-franquista\n10 de febrer de 2016, 17.03 h\nel Cornellà club de franquistes agrutina a tota la tropa de franquistes del Cuni, Alejandro, nacho i el pocasolta Gonzalo Bernardos de ciudadanos de Franco.\nL'il.lelització del TODO A CIEN ESPAÑOL DE NAZIS, es una necessitat higiènica.\nConde de Godó un periquito franquista que va col.laborar en la matanca de catalans, i que encara no ha ingressat a la presó, quina vergonya\n10 de febrer de 2016, 11.09 h\nLA URTICÀRIA DE NACHO MARTIN, LI PRODUEIX LA SEVA SERVIL I ESTULTA OBEDIÈNCIA AL SANGUINARI NACIONALISME ESPANYOL, QUE LI OBTURA, (SI EN TÉ) LA CAPACITAT COGNITIVA.\n10 de febrer de 2016, 09.53 h\n#15 Sempre amb perdó del BURRU CATALÀ! HA HA\n9 de febrer de 2016, 19.31 h\n#20 Qui l'escolta pregunta Vostè ? Doncs senzillament tots els oients de RAC-1 i l'audiència del programa del "súper i prepotent Cuní" rodejat de tertulians unionistes, encara que hi deixin parlar a la Rahola.\nEfectivament i lamentablement aquestes dues operadores de can godó, estan tallant el bacallà en audiència.\nSempre ho he dit: Els enemics més perillosos de Catalunya, els tenim a casa mateix.\nJo feia el mateix que Vós, fins que definitivament vaig desintonitzar en Cuní de la meva... Llegir més\nCONDE DE GODÓ, franquisme del 1939 a la presó ja!!\n9 de febrer de 2016, 19.15 h\naquest muchacho Nacho de Franco y su constitución té estudis primaris?\nSempre diu el mateix, com un lloro nazional!!\nBasté, ets franquista o nomes ho sembles, condecito de Godó de Franco y sus terroristas anticonstitucionales?\n9 de febrer de 2016, 15.58 h\nPer la sostenibilitat de la terra, se et recomana no repetir tant las mateixes parides. S'ha de estalviar i sobretot no embrutar.\n9 de febrer de 2016, 15.38 h\nTot allò que puguin dir aquesta gentalla pancastellanista , com aquest Nacho Blanco (como el culo de Franco?) o el pobre desgraciat del Cagarritoneses ( #22 ) que es passa mitja vida repetint fins a la sacietat les seves papanatades absurdament analfabetes, . . . tot allò que puguin dir ha de tenir necessàriament un 95% d'estupidesa cretina.\nAra bé, m'agraden que vagin pel món dient carallades còmiques precisament per això: perquè em fan riure una estoneta.\n9 de febrer de 2016, 14.58 h\n9 de febrer de 2016, 14.45 h\nL'aeroport d'El Prat millor aeroport del món?? I es queda tan ample.\nNi del món, ni d'Europa, com indica el redactor. Va ser escollit com a millor del Sud d'Europa, que no es el mateix. Vaja, competint amb Màlaga, Catània, Atenes,...


Nord (departament) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPer a altres significats, vegeu «Nord (desambiguació)».\n50° 37′ 17″ N, 3° 01′ 56″ E / 50.6214°N,3.0322°E / 50.6214; 3.0322Coord.: 50° 37′ 17″ N, 3° 01′ 56″ E / 50.6214°N,3.0322°E / 50.6214; 3.0322\npunt més alt del departament del Nord (271 m)\nLeie (departament) (1795–1814)\nConsell General del Nord\nMapa del departament del Nord\nEl Nord (59) és el departament més septentrional de França, d'aquí el seu nom, a la regió dels Alts de França. Així mateix, és el departament més poblat del país.\n4 Llengües regionals\nEl departament del Nord limita amb Bèlgica, amb la Mar del Nord, i amb els departaments de Pas de Calais, Aisne i Somme.\nDiversos rius travessen el departament, els més importants són l'IJzer, Leie, Escalda, Scarpe i Sambre.\nEl territori departamental està dividit en 79 cantons i 652 municipis. El cantó és una divisió territorial del departament, i que pot estar compost bé per diversos municipis, o bé per només un. En el cas de les grans ciutats, els cantons poden estar composts per diversos barris d'aquestes. El cantó porta el nom del seu chef-lieu, que en la majoria d'ocasions és la ciutat més important.\nEl Nord fou un dels 83 departaments originals creats durant la Revolució Francesa, el 4 de març de 1790 (en aplicació de la llei del 22 de desembre de 1789). Fou creat principalment a partir del territori de l'antic comtat de Flandes que va se annexionat per França al Tractat dels Pirineus el 1659..\nEl Consell General del Nord està controlat pel Partit Socialista (PS), que hi té la majoria absoluta. Aquesta assemblea és l'òrgan deliberant del departament.\nEls seus membres, anomenats consellers generals, són escollits per un mandat de 6 anys. Ara bé, no tots els cantons celebren eleccions alhora, sinó que una meitat dels cantons les celebra en una data, i l'altra meitat les celebra 3 anys més tard. Així, cada 3 anys, es renova parcialment el Consell General del Nord.\nL'atribució principal del Consell General és la de votar el pressupost del departament. Actualment,[Quan?] la composició política d'aquesta assemblea és la següent:\nGrup Socialista: 43 consellers generals\nGrup Unió pel Nord: 21 consellers generals\nGrup Comunista: 10 consellers generals\nGrup Unió per a la Democràcia Francesa: 5 consellers generals\nAixí mateix, l'altra principal funció del Consell General és la d'escollir d'entre els seus membres una comissió permanent, formada per un president i diversos vicepresidents, que serà l'executiu del departament. Actualment, el càrrec de president l'ocupa el socialista Bernard Derosier, elegit conseller general pel cantó de Lilla-Est, on va guanyar les eleccions amb el 73,18% dels vots emesos a la segona volta.\nEl picard (rouchi o ch'ti) : a Hainaut, Cambrésis, i Artois i al Flandes francòfon (districte de Lille i districte de Douai).\nEl flamenc : del riu Leie al Mar del Nord, és a dir, de Belle a Duinkerke. A aquesta ciutat, el flamenc occidental també és anomenat dunkerquois, car presenta algunes especificitats.[cal citació]\nLlista dels Cantons del Nord\nConsell departamental del Nord Arxivat 2000-08-18 a Wayback Machine. (francès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nord_(departament)&oldid=29796902»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 març 2022 a les 20:26.


Madrid, capital total\n“L’efecte capitalitat ha convertit Madrid en una gran aspiradora que absorbeix recursos, població, funcionaris estatals i xarxes d’influència. Tot això, en detriment de la igualtat dels territoris...\nLlàstima de consulta popular\nQui no té alguna queixa sobre algun punt del seu municipi? Que si carrers massa bruts o amb poca il·luminació, que si molt de trànsit, que si poc aparcament, que si voreres estretes....Sempre hi ha...\nEsforços lloables per fer la guitza a la Covid\nLiberisliber a Besalú, la FiraVO a Figueres, l’EmpuriaTapes a Castelló d’Empúries; són alguns manifestacions d’aquest cap de setmana a les Comarques Gironines, que no tenen res en comú ni van...\nLa prioritat política i l’anècdota política\nLes dades d’ingressos hospitalaris i defuncions per Covid-19 a Catalunya no són alarmants però són preocupants per als experts perquè avui ja tots sabem que el virus contra el que no tenim vacuna...\nAmb les ferides obertes\nSant Julià de Ramis, Cornellà del Terri, Esponellà, Aiguaviva, Girona; l’epicentre de l’1-0 va ser a les comarques gironines. Puigdemont va despistar l’helicòpter i el desplegament policial que...\nAvui és 2 d’octubre i els diaris venen carregats de notícies de mal pair. No és agradable haver de passar per l’obituari d’un home com el pare Hilari Reguer, o per la pena profunda de la mort...


Coordinador/a de Transport "Júnior" | Ofertes de feina | Optima\nCoordinador/a de Transport "Júnior"\nTrota, empresa líder en el sector de transport internacional, precisa incorporar al seu equip, personal jove com a Coordinador/a de Transport, amb ganes de desenvolupar la seva carrera professional dins l'organització.\nFuncions i responsabilitats a desenvolupar després del període de formació retribuït:\nGestionar una flota de camions. Serà la persona responsable de vetllar que els camions facin el que s’ha definit des de planificació, així com la gestió i acompanyament dels xofers en temes de descansos, incidències que els hi puguin sorgir, etc.\nFer el nexe entre l’empresa i el xofer, serà la persona de referència pels xofers que gestioni.\nOrganitzar i supervisar la feina dels xofers.\nFormació acadèmica: preferiblement formació universitària recentment finalitzada o CFGS en Transport i logística o similar.\nIdiomes: cerquem persones amb domini del català, castellà, romanès i/o búlgar.\nExperiència professional: no imprescindible.\nAspectes a valorar: persona analítica, amb visió i capacitat d’organització i anàlisi, assertiva, amb capacitat de comunicació.\nHorari: torns rotatius de matí i tarda, un cap de setmana al mes.\nContracte: periode de formació de 6 mesos + contracte en finalitzar.\nRemuneració: retribució atractiva en el periode de formació + variable un cop finalitzada.


Trump commuta la sentència de presó al seu exassessor Roger Stone - À Punt\nRoger Stone va assessorar Trump fins al 2015, després de la campanya electoral / Efe\n11 de juliol 2020 - 09:51\nEl president dels Estats Units, Donald Trump, ha commutat la sentència del seu exassessor Roger Stone, condemnat a 40 mesos de presó per set delictes, entre els quals hi ha fals testimoni davant el Congrés, obstrucció a la justícia i manipulació de testimonis. D'aquesta manera, evita que Stone entre a presó el pròxim dimarts.\nStone va ser condemnat al febrer després de setmanes de lluites internes dins del Departament de Justícia que van provocar la dimissió de quatre fiscals del cas. El cas té a veure amb la mediació amb Wikileaks per un ciberatac rus, després del qual la plataforma va difondre correus electrònics perjudicials per a Hillary Clinton, aleshores rival electoral de Trump.\nLa commutació de la sentència alça el castic dels 40 mesos de presó, però Stone no queda exculpat dels set delictes dels quals va ser condemnat, ja que no s'ha emés un perdó presidencial.\nAixí mateix, el portaveu de la Casa Blanca, Kayleigh McEnany, ha defensat Stone i ha afirmat que “és una víctima del muntatge de Rússia que l'esquerra i els seus aliats en els mitjans de comunicació van perpetuar durant anys en un intent de soscavar la presidència de Trump”.\nStone és un assessor polític veterà que va treballar amb els expresidents Ronald Reagan i Richard Nixon, i que va assessorar Trump fins al 2015, després de la campanya electoral.


El bloc de Xivi: de maig 2012\nXivi al ViGralla2012\nAquest diumenge passat vaig muntar la paradeta Xivi a la Fira d'artesania del ViGralla 2012 de Llorenç del Penedès. Els joves de la Cumprativa van organitzar un munt d'actes relacionats amb el vi i la música de gralles!\nA la foto veieu al Marc i la Joana, que van ser els meus ajudants matiners, que bé!! moltes gràcies!!! i també moltes gràcies a tots els que em vau venir a veure!!!\nA la dreta podeu veure unes quantes fotos de la fira i també fotos de les novetats Xivi: bosses, motxiles, moneders i estoigs. De totes mides i models! segur que n'hi ha una que t'agrada!!\nPublicat per Xivi a 08:18 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nUna agulla per la Sunci\nLa Carme de Ca la Tia Cinta li ha fet una jaqueta a la seva jove, la Sunci, que li ha demanat sabent que cus molt i molt bé! La jaqueta és de tafetà de color verd amb aigües blaves, ja ho té això el tafetà... que depèn de com ve la llum et fa ballar el cap: ara blau, ara verd, ara més fosc, ara més clar...\nCom veieu, aquesta jaqueta té el coll de pic amb una solapeta i enlloc de cordar-se van pensar que estaria bé de posar-hi una agulla. I aquí hi entra la Xivi! O sigui que amb un tros de la mateixa roba vaig fer aquesta agulla tan maca i que fa tant de mudar! La Carme em va ajudar i per tancar l'agulla hi vam posar un botó granat preciós, total, una floreta fantàstica per lluir!!!\nPublicat per Xivi a 13:56 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nUn any més, el Club d'Escacs de la Societat de la Bisbal m'ha encarregat els records de la seva festa!!\nI enguany uns clauers molt escaquers, cavalls blancs i negres tovets, fets amb feltre i plens de buata.\nL'últim dia de març van fer la seva tradicional festa amb tots els jugadors, grans i petits, són incansables!!\nPublicat per Xivi a 13:40 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


L'UBSA no és prou regular per guanyar al líder (76 a 66) - Diari de Sant Adrià\nL’UBSA no és prou regular per guanyar al líder (76 a 66)\nEls adrianencs van tenir 5 minuts màgics en els que van retallar 21 punts, que van tornar a encaixar en els minuts següents\nL’UBSA no va poder derrotar al Natzaret a domicili i segueix sense estrenar-se lluny del Can Ricart.\nEls de Badalona van transmetre ràpidament l’avantatge de la pista al marcador (20 a 9). Amb el joc interior ben aturat, els adrianencs no trobaven la manera d’anotar, i es van quedar en 21 punts a la mitja part (36 a 21).\nA la represa, el Natzaret va continuar amb el seu guió fins arribar als 21 de diferència. Va ser en aquell moment quan, com ha passat en altres partits de l’UBSA, l’equip va començar a anotar compulsivament i e va cruspir la diferència en un 2 i no res per posar-se a només 3 punts.\nTot i això, els de César Sanmartín no van ser capaços de mantenir aquest nivell d’encert i d’intensitat, i abans d¡’acabar el quart el Natzaret va tornar a obrir un forat (49 a 38), que va arribar a ser un altre cop de 21 punts. 4 triples finals de l’UBSA van maquillar el marcador fins el 76 a 66 final.\nXavi Espiga va ser el més destacat de l’equip amb 15 de valoració.\nJ6 Copa Catalunya


Cardedeu Coeduca - L'Esberla\nTota la comunitat educativa (alumnat, professorat, famílies)\nDiagnosticar i treballar per incorporar la coeducació i la perspectiva de gènere a tota la comunitat educativa del poble\nCardedeu Coeduca és un projecte integral i transversal d’incorporació de la coeducació i perspectiva de gènere a la comunitat educativa.\nDes d’una mirada holística i transversal, hem acompanyat cada centre públic d’educació secundària de Cardedeu durant dos anys.\nHem treballat amb tots els agents educatius de cada centre (professorat, alumnat i famílies) per incorporar la coeducació a les mirades i pràctiques pedagògiques. La nostra intervenció s’ha fet en forma de formacions vivencials, de tallers participatius i d’empoderament de totes les persones implicades.\nCardedeu Coeduca és un projecte d’intercooperació. Les companyes de les cooperatives amigues Fil a l’Agulla i Coeducacció han acompanyat, respectivament, els centres d’educació infantil/primària i bressol.\nCoeducació – Perspectiva de gènere – Consultoria\nCàpsula d’innovació social – Cardedeu Coeduca\nCardedeu Coeduca: un municipi transversalment feminista a través de l’educació – El diari de l’Educació\nCardedeu Coeduca, el projecte pioner de coeducació a Cardedeu – Ràdio Televisió Cardedeu\nCardedeu, un municipi transversalment feminista a través de la coeducació – El diari de l’Educació\nCardedeu coeduca – Ara Criatures


Publicat 14/03/2019 12:18CET\nNo revela si ser el tercer o el quart de la llista i anunciaran els detalls la setmana vinent\nEl delegat del Govern catal a Madrid Ferran Mascarell confluir finalment amb la candidatura de JxCat liderada per l'exconseller empresonat Joaquim Forn, ha anunciat aquest dijous en una entrevista d'Europa Press.\nEl també exconseller, que s'havia postulat com a candidat a l'Alcaldia, confluir com a independent amb la llista de Forn --amb la consellera Elsa Artadi com a número dos i també amb l'exconsellera Neus Munté-- per contribuir a la unitat i no a la dispersió de candidatures, i deixar el crrec de delegat del Govern catal a finals d'aquest mes, ha explicat.\nHa avanat que explicaran la confluncia la setmana vinent i no ha revelat si estar en el tercer lloc o en el quart de la llista --es va anunciar que la tercera seria Munté, a la qual Mascarell ha recordat que coneix i que van compartir Govern--, per ha defensat que no és rellevant, sinó que el més important és acordar les responsabilitats que tindria cada membre de la llista si governés.\n"Anar de tres o de quatre és una qüestió de vanitat. No té cap importncia en termes estratgics", ha dit Mascarell, que es va veure divendres passat amb Forn i que ha abordat l'assumpte també amb Artadi, i ha ressaltat que hi ha suficients coincidncies com perqu la sintonia es visualitzi amb un acord i una confluncia d'idees per a un projecte slid.\nHa avisat que, després de les eleccions, s'hauran de buscar acords el més rpid possible, i ha criticat que d'altres partits independentistes hagin descartat una candidatura conjunta, com ERC, que ha dit que haur d'explicar les raons de la seva negativa: "Una de les parts té la voluntat d'anar sola", ha lamentat.\nEl també membre de la Crida considera que la ciutat requereix un govern fort per avanar, motiu pel qual aposta per aquesta unitat i, sobre l'acostament d'ERC a l'rbita dels comuns, ha dit que és una conseqüncia del panorama polític catal, que s'est "reordenant".\nSobre l'impulsor i guanyador de les primries independentistes a la ciutat, Jordi Graupera, ha assenyalat que el procés ha tingut aspectes negatius i positius, perqu són un mtode adequat per triar candidat, per han estat organitzades des de l'entorn de Graupera i sense un debat suficient ni compartit del projecte de ciutat, segons ell.\nMascarell ha avisat que en el projecte de l'alcaldessa, Ada Colau, la ideologia ha pogut més que el desenvolupament de projectes de la ciutat, i ha advertit que el de l'ex-primer ministre francs i candidat a l'Alcaldia, Manuel Valls, és fer de Barcelona "una ciutat subordinada als interessos de la capital".\nHa sostingut que la capital catalana ha de treballar especialment en quatre mbits: la democrcia i el bon govern; la justícia social; la prosperitat --superant el debat sobre el turisme i abordant també rees com la investigació--, i el benestar, mbit en el qual inclou l'habitatge, la mobilitat, la seguretat, l'ocupació i la sostenibilitat.\n"O tenim projecte, o la ciutat seguir empetitint-se", ha avisat Mascarell, que ha apostat per recuperar l'ambició pensant Barcelona no només com a ciutat, sinó com a rea metropolitana de tres milions de persones, regió de cinc milions i com a capital catalana i ciutat mediterrnia.


Borges, fervor de Buenos Aires\nOrgull, tribu i odi\nPatriotes, bons o dolents?\nJorge Luis Borges a Buenos Aires\nEl cosmopolita escriptor argentí Jorge Luis Borges tenia 24 anys d'edat quan va publicar el seu primer llibre, el poemari 'Fervor de Buenos Aires'; va ser en 1923. En els seus relats, Borges agradava de fer ficció raonada. Era aficionat a les matemàtiques, coneixia la potència de les paradoxes dels conjunts infinits i era capaç d'interpretar el 'aleph'.\nEn aquest primer llibre de poemes parlava d ' "aquestes llums disperses que la meva ignorància no ha après a nomenar"; "Aquestes coses, tal vegada, són el poema". Ens adonem de la nostra ignorància, de les nostres llums disperses en l'esdevenir de la vida, de la nostra dificultat o és, potser, ignorància per escollir la paraula justa, amb tota la seva càrrega de ressons i significats? Sabem el que implica que renunciem a expressar-nos bé, és a dir, amb rigor? Quin efecte té en el nostre viure, en la nostra qualitat de vida? Aquí potser estigui el secret del valor d'un poema, una cosa que ens sembla tan estrany i ridícul.\nLa consciència que en qualsevol home està Déu. "El mort ubiquament aliè no és sinó la perdició i absència del món". I sempre caminant a la recerca de proximitat i calor dirà: "Jo sóc l'únic espectador d'aquest carrer; si deixés de veure-la es moriria ". El valor del testimoni, de l'únic testimoni que vam arribar a ser, ho vulguem o no. En el seu llibre de poemes 'Luna de enfrente' escriu que "La meva humanitat està en sentir que som veus d'una mateixa penúria" i que "la meva pàtria és un batec de guitarra, uns retrats i una vella espasa". En el seu assaig 'Evaristo Carriego' es parlarà de la recerca del moment "en què l'home sap per sempre qui és". Em seguiu? Bé, no importa. Penseu-, si us sembla, després. No crec que us sàpiga greu.\nI per acabar per avui amb aquest saberut escriptor que somiava i paladejava paraules, darrere de revelacions i intuïcions, us vaig a llegir aquesta frase: "No podem concretar-nos a l'argentí per ser argentí: perquè o ser argentí és una fatalitat i en aquest cas ho serem de qualsevol manera, o ser argentí és una mera afectació, una màscara". Una impostura. Una aparatosa rigidesa. Això crec que és vàlid més ençà dels mars, no us sembla, estimats amics?


L’oposició de centre guanya les eleccions generals a Finlàndia | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nL’oposició de centre guanya les eleccions generals a Finlàndia\nEls resultats provisionals mostren un empat tècnic en el segon lloc entre conservadors, socialdemòcrates i euròfobs\nHèlsinki 19 ABR 2015 - 22:30\tCEST\nD'esquerra a dreta, el líder socialdemòcrata, Antti Rinne; el d'Autèntics Finlandesos, Timo Soini; el dels conservadors, Alexander Stubb, i el de el Partit del Centre, Juha Sipilä, en una roda de premsa aquesta nit a Hèlsinki. JUSSI NUKARI AFP\nAmb el 92% dels vots escrutats, l'opositor Partit del Centre guanyaria les eleccions al Parlament de Finlàndia (Eduskunta). La formació centrista aconseguiria el 21,8% dels sufragis mentre que per la segona plaça es manté una renyida disputa entre els socialdemòcrates, els conservadors de Coalició Nacional (Kokoomus) i el partit euròfob Autèntics Finlandesos. Entre les tres formacions hi ha un empat tècnic.\nEls conservadors obtindrien el 17,8%; els Autèntics Finlandesos, el 17,6%, i els socialdemòcrates, el 16,5%. El líder del Partit del Centre, Juha Sipilä, està cridat a formar el futur Govern de coalició. Enginyer de 54 anys, va fer fortuna durant les dues dècades que va dirigir empreses tecnològiques.\n"No és rellevant quin partit arriba en segon o tercer lloc. L'important és construir confiança mútua i després elaborar un programa de salvació nacional; i en tercer lloc hi ha els resultats electorals", va declarar a aquest diari el líder centrista.\nEl líder populista dels Autèntics Finlandesos, Timo Soini, no va desaprofitar la nit electoral per proposar-se per al futur govern. "Reconec que el Partit del Centre ha fet un bona feina a l'oposició. El poble ha votat a favor seu i el poble no s'equivoca", va declarar Soini a la televisió pública.\nPer la seva banda, Antti Rinne, líder dels socialdemòcrates, va reconèixer la derrota, ja que el seu partit va perdre punts en relació amb els comicis del 2011. Rinne va declarar que no està disposat a formar govern amb els conservadors. "No es poden dur a terme polítiques constructives amb gent que no respecta els acords". Aquesta negativa li obriria les portes del Govern als euròfobs de Soini.\n"No hi ha temps per a celebracions. Hem de posar-nos a treballar demà. Tenim la tasca de crear 80.000 llocs de treball", va declarar Juha Sipilä quan va acabar la nit electoral.\nL'economia finlandesa passa pel llarg període de creixement negatiu i per un ràpid endeutament. L'economia va centrar tots els debats durant la campanya. Un dels grans temes és la recuperació de la competitivitat ja que el país nòrdic ha perdut un 10% de competitivitat en l'últim lustre.


Però és un concepte potent i és crucial entendre si es vol practicar la meditació amb èxit i trobar-ne la veritat la pau interior.\nPotser això es resumeix millor amb això cita d'Eckhart Tolle:\nOsho ho descriu amb eloqüència, comparant la ment amb les funcions del cos com el batec del cor i la respiració dels pulmons.\nSegons Osho, convertir-se en observador s’assembla una mica a algú assegut al costat d’un riu observant el flux de l’aigua:\n(Per aprofundir en tècniques conscients per ajudar-vos a practicar l’art d’observar la vostra ment i acceptar les vostres emocions, consulteu el llibre electrònic de Hack Spirit: La guia sense sentit sobre l’ús del budisme i la filosofia oriental per a una vida millor)\n“A mesura que la ment es torna completament buida, tota la vostra energia es converteix encesa de despertar. '\nAquí és on entra l'Emily Fletcher, experta en meditació. Al seu curs, The M Word (podeu llegir la meva ressenya aquí), ensenya meditació pràctica per a tots els dies, persones del segle XXI.\nLa paraula Mestà dissenyat per ensenyar-vos tècniques de meditació ràpides i senzilles que calmen la vostra ment, redueixen l’estrès i us impedeixen pensar massa.\nAmb cada lliçó de 10-20 minuts al dia i estructurada en 33 dies,M Paraulaés per a persones de mentalitat oberta que vulguin afegir tècniques de meditació que canvien la vida a la seva rutina diària.\nPer tant, si teniu feina amb una pressió d’alta pressió, o potser heu d’equilibrar la vida social de diversos nens + el vostre propi bullici com a comediant de peu, i sentiu que l’estrès us aclapara. el punt d’inacció, doncsM Paraulaprobablement la meditació us convé.\nPer obtenir un cop d’ull al que obtindreu al curs, consulteu l’Emilymasterclass gratuïta.\ncom fer treball d’ombra


El compromís de les persones voluntàries amb Oxfam Intermón | Oxfam Intermón\nInici › El compromís de les persones voluntàries amb Oxfam Intermón\nEl compromís de les persones voluntàries amb Oxfam Intermón\nDivendres 9 de febrer, The Times revelava que un grup d'alts càrrecs d'Oxfam Gran Bretanya van pagar a joves haitianes per organitzar orgies durant una missió humanitària després del terratrèmol de 2010. Com és això possible?\nLa notícia posava els pèls de punta a totes les persones que tenim alguna relació amb Oxfam Intermón. En el nostre cas, als voluntaris i voluntàries que formem part del Consell del Voluntariat de l'organització a Espanya, i en general a totes les persones relacionades amb organitzacions que treballen en l'ajuda al desenvolupament i l'acció humanitària.\nLes persones del Consell del Voluntariat ens hem comunicat i hem compartit les nostres impressions. Totes coincidíem en la desolació i la tristesa. Com és possible que això passés en una organització com la nostra on els nostres principis i valors estan tan clars?\nEls fets ocorreguts a Haití el 2011 van ser reals i són vergonyosos i humiliants. Com a persones i també voluntàries, el nostre profund rebuig cap a aquests membres de l'organització. El que pertanyessin a Oxfam no els fa diferents de qualsevol altra persona que abusi del seu poder, és més, tot el contrari. Hem de ser els primers a menysprear, denunciar aquests comportaments, no només pel fet en si sinó per la pèssima imatge i dany que provoquen en l'entitat.\nSón dies complicats per a Oxfam, on treballen 10.000 persones a 90 països, i un titular d'una notícia pot fer molt de mal. Sabem com funciona l'organització en la qual col·laborem, el que ha passat no ha de corrompre ni deixar que ens corrompi a la resta. Hem d'aprendre del que va passar, seguir amb els nostres ideals i fer realitat amb el nostre propi esforç i compromís això que ens ha portat a Oxfam Intermón.\nCom a persones voluntàries estem molt orgulloses de conèixer a gent amb uns valors humanitaris, solidaris, compartits, que ens impulsen a treballar en un món més just amb menys desigualtat i pobresa. Gent que s'esforça cada dia des de la seva tasca a portar a terme aquests ideals, dedicant el seu temps i esforç en això. Tasca que ajuda a gent que està a milers de quilòmetres, que mai coneixerem però que els nostres petits gestos els ajuden en les seves vides, possiblement més del que puguem ser conscients.\nPer tot això i malgrat els moments tan difícils, ens agradaria agrair a Oxfam Intermón l'estar aquí lluitant per construir un món millor, donar una abraçada a tot aquest equip del qual formem part, a les persones treballadores i al voluntariat. Hem de creure en nosaltres per seguir creixent com a entitat i éssers humans, acceptar les crítiques i aprendre dels errors comesos.\nHi ha molt camí per recórrer i construir. Necessitem defensar el treball i la trajectòria de la nostra organització i també la d'aquelles ONGs que es puguin veure immerses en fets com aquest.\nEl Consell de voluntariat d'Oxfam Intermón està format per 22 persones escollides pels voluntaris i voluntàries de l'organització


Seguim demanant la gestió de rodalia des del territori - Revista Saó\nAviat farà un any que “Decidim” expressava la urgent necessitat de transferir la gestió de totes les línies de rodalia del País Valencià, incloent-hi la xarxa Alacant-Múrcia en el seu recorregut pel territori, juntament amb les partides pressupostàries per a la seua gestió.\nPel mig estem patint aquesta pandèmia que ens afecta en les nostres vides de tal manera que ens obliga -i encara ho farà més-, a canviar profundament costums i maneres de viure i conviure. Un aspecte fonamental en les societats anomenades avançades és la mobilitat, que condiciona diàriament, quotidianament, les activitats relacionades amb el treball, els estudis, les relacions personals… Perdre qualitat en aquest aspecte és deteriorar tots els altres: retards constants, pèrdua d’hores de treball i estudi, cites mèdiques cancel·lades, etc., etc.\nUna derivada importantíssima és la repercussió en el medi ambient: la mancança de transport públic eficient i eficaç fa que les persones estiguen obligades a solucionar les seues necessitats de mobilitat individualment, desviant usuaris a automòbils o d’altres alternatives menys sostenibles que el ferrocarril. L’Agenda 2030 marca uns objectius claríssims davant l’actual emergència climàtica. A finals d’enguany, 2020, es liberalitza l’Alta Velocitat espanyola i l’any 2024 la resta de serveis ferroviaris.\nCreiem que les esperances en l’oportunitat de tenir un govern estatal anomenat d’esquerres, amb presidències al País Valencià i a Madrid, del mateix partit i amb la circumstància que el ministre responsable d’aquesta àrea del Transport siga valencià se’n van dissolent. Si pensàvem que serien receptius i àgils a l’hora de gestionar i resoldre aquest problema no ha estat així. La resposta del Govern espanyol a una pregunta parlamentària del mes de juliol presentada pel Grup “Izquierda Confederal” del Congrés, del qual en forma part Compromís, no podia ser més decebedora, ja que evita comprometre’s amb la qualitat i seguretat dels trens que circulen o haurien de circular pel territori valencià. A sobre, tant el Govern espanyol, com ADIF i RENFE rebutgen els problemes denunciats i carreguen paradoxalment la responsabilitat del mal servei en els mateixos usuaris, els quals viatgen sense poder mantenir cap distància de seguretat sanitària i que reben una deficient informació del mal servei.\nPer això “Decidim” reitera amb més força que mai aquest traspàs de gestió urgent per a salvar la nostra xarxa ferroviària amb un ferrocarril 100×100 públic que sens dubte ajudaria a millorar tant l’economia com la qualitat de vida de totes les persones del País Valencià.


El període d'entreguerres timeline | Timetoast timelines\nBy ilina volintiru\nArt i societat: Els corrents de l'abstracció\nL'abstracció va ser el corrent més innovador del segle XX. Rebutjava la pintura figurativa i la representació de la realitat. La va començar Vasili Kandinsky el 1910, també va crear altres estils, com per exemple el constructivisme, el suprematisme i el neoplasticisme.\nL'ascens dels totalitarismes\nEntre el 1914 i el 1939 hi va haver un avanç i una reculada de la democràcia.\nEls països amb un fort efecte del parlamentarisme i de la democràcia van aconseguir integrar el socialisme, aquest va ser el cas d'Anglaterra, França, Bèlgica i Holanda.\nAscen el totalitarisme, un règim polític que pretén controlar totalment la societat.\nArt i societat: El Dadisme\nEl dadisme va començar el 1916 amb la intenció de destruir totes les convencions establertes en l'art.\nLes obres d'aquest estil refelctien un art il·lògic i absurd, com a reflex de la bogeria autodestructiva de l'ésser humà durant la Primera Guerra Mundial.\nLa Unió Soviètica, la dictadura estalinista\nA Rússia s'havia produit una revolució el 1917 i s'havia construit un règim socialista i un nou Estat, l'URSS.\nL'Alemanya de la postguerra\nDeprés de la derrota alemanya a la Gran Guerra, el kàiser Guillem II va abdicar i es va proclamar la república, i es va fonamentar en una constitució democràtica.\nDurant els primers anys, la nova república va tenir l'amenaça de moviments revolucionaris d'esquerra i de diversos intents de cops d'Estat de l'extrema dreta.\nAlemanya havia hagut d'assumir la derrota militar.\nEls anys de postguerra van ser per a Alemanya de crisi econòmica, misèria i atur.\nEls " feliços anys vint "\nDurant els deu anys que van seguir la fi de la guerra, hi va haver un creixement econòmic nord-americà.\nL'expansió dels EUA es va centrar en una profunda transformació del procés de producció de bens. El taylorisme i el fordisme van contribuir a incrementar la productivitat i a reduir costos.\nLa prosperitat es va reflectir en un gran apogeu de la borsa.\nVa ser el període de temps des de el final de la Primera Guerra Mundial i el començament de la Segona Guerra Mundial.\nLa Lliga Espartaquista va ser un moviment revolucionari marxista organitzat a Alemanya durant els últims anys de la Primera Guerra Mundial.\nEls efectes de la Revolució Russa\nLes dificultats econòmiques van derivar a una greu crisi social. Això va provocar vagues a Gran Bretanya, França, Alemanya, Itàlia...\nEls acords de pau van comportar una gran decepció.\nLa guerra va deixar a Itàlia greus seqüeles humanes i econòmiques: van morir 700.000 persones, moltes indústries van quedar inutilitzades i l'alt deute exterior havia fet augmentar la inflació.\nL'ascens del feixisme\nEn aquesta situació de crisi va aparèixer la figura de Benito Mussolini, que, el 1919, va crear els Fasci de combat, grups paramilitars.\nEl 1921, els Fasci es van transformar en el Partit Nacional Feixista.\nEn les eleccions del 1922, el Partit Feixista només va aconseguir 22 diputats en un Parlament de 500.\nMussolini va exigir el rei que li lliurés el govern. Per mostrar la seva força va organitzar una Marxa sobre Roma.\nAdolf Hitler i l'aparició del Partit Nazi\nAdolf Hitler era un soldat desmobilitzat de la Primera Guerra Mundial que no havia acceptat la derrota alemanya i que el 1920 va ingressar al NSDAP, del qual es va erigir en líder indiscutible.\nHitler va fer servir la demagògia: va prometre feina a tothom, reduir els beneficis industrials o millorar els salaris. En els seus discursos, ca carregar durament contra els qui acusava de ser els responsables de la crisi alemanya: els jueus, els comunistes i els demòcrates.\nArt i societat: La nova objectivitat\nAquesta tendència va reprendre l'estètica expressionista, i va fer servir un detallisme meticulós i punyent per mostrar i denunciar les atrocitats causades per la Primera Guerra Mundial.\nPeriod: 1922 to 1935\nEls principis ideològics del feixisme\nEntre el 1922 i el 1924, Mussolini va dur a terme un procés de restricció de les llibertats i de persecució dels seus adversaris, però van mantenir la ficció d'un règim parlamentari.\nDesprés de les eleccions del 1924, Mussolini va anunciar la instauració d'un règim autoritari.\nL'Estat i el Partit Nacional Feixista van quedar totalment identificats en un règim en el qual Mussolini es va atribuir plens poders. L'Estat exercia un ferri control de la societat.\nAl 1935 van invair Etiòpia.\nArt i societat: El surrealisme\nEl surrealisme va néixer el 1924 a París, influit per les teories de la psicoanàlisi de Sigmund Freud. Es va caracteritzar pel fet d'intentar plasmar, mitjançant formes abstractes o figures simbòliques, la realitat més profunda de l'ésser humá: el subconscient.\nL'arribada de Hitler al poder\nAlemanya va viure un període de relativa millora econòmica. Ara bé, la crisi del 1929 va arossegar molts bancs a la fallida, cosa que va provocar tancaments de fàbriques, atur i descontentament social.\nEl Partit Nazi va començar a tenir suport de destacades personalitats de la indsústria i de les finances i a disposar d'ajuts econòmics.\nEl gener de 1933 Hitler va ser canceller. Però va convocar unes noves eleccions i en plena campanya electoral van provocar un incedi per a que guanyes ell.\nL'arribada de Stalin al poder\nLenin va morir al 1924.\nDiferents propostes van enfrontar els dirigents del partit, en especial Trotski i Stalin.\nStalin, que s'havia convertit en secretari general del PCUS, es va fer l'amo de la situació a partir del 1927 i es va convertir en el principal dirigent de l'URSS. Trotski es va exiliar i el 1940 va ser assessinat per ordre de Stalin.\nLes contradiccions de la prosperitat\nA partir dels anys 1926-1927 la crisi s'acostava.\nL'agricultura va viure grans dificultats, molts pagesos s'havien endeutat per adquirir noves terres i maquinària amb l'objectiu d'augmentar la producció. Malgrat això, el mercat no va poder absorbir tota aquesta producció. L'acumulació de productes va fer baixar els preus i molts pagesos van perdre les seves terres.\nEn les indústries, l'augment del salari va ser inferior al dels beneficis o el de la quantitat de productes fabricats.\nLa postguerra a Alemanya\nAlemanya tenia problemes econòmics greus, no podia pagar les reparacions de guerra demanades pel Tractat de Versalles. Això va provocar l'atur i va descendre el nivell de vida.\nAl 1929 va tornar la crisi a Alemanya, això la va portar a una situació de dificultats econòmiques greus que van portar l'apogeu del nacionalisme i l'ascens de Hitler al poder.\nUn circle de prosperitat\nLa prosperitat del EUA al anys vint es va deure bàsicament als beneficis generats per la venda de productes durant la Primera Guerra Mundial i a l'enorme quantitat de préstecs amb alts interessos que els havien de tornar els paisos europeus.\nEl que es va produir va ser una bombolla especulativa. Una desconnexió entre l'economia real i la productiva. L'augment del valor de les accions es produïa pel convenciment entre els inversors que mentre durés aquest època d'alça podien obtenir grans beneficis simplement comprant i tornant a vendre.\nFins i tot, s'arribaven a crear empreses fictícies.\nDe la crisi borsària a la crisi econòmica\nLa primera conseqüència que es va produir després del crac de la borsa va ser la crisi de la banca.\nEl sistema capitalista funciona amb els diners en circulació i amb el crèdit. Els inverteixen en borsa o els presten amb interessos a particulars.\nQuan els bancs no poden recuperar aquests diners, el sistema econòmic s'enfosa i es produeix la crisi.\nLa mundialització de la crisi\nLa crisi es va estendre des dels EUA a la resta del món i va provocar que immediatament el crèdit es reduís, els inversors retiressin els capitals dipositats als bancs europeus i les empreses nord-americanes disminuïssin les inversions.\nTambé, les importacions nord-americanes van caure en picat.\nEl socialisme en un sol país\nLa política estalinista va imposar una economia i una societat col·lectivistes.\n- Es va instituir una economia planificada i dirigida per l'Estat.\n- Es va prohibir la provientat provada.\n- Es va donar prioritat al desenvolupament industrial.\nCom va imposar el seu poder absolut a l'URSS, Stalin?\nStalin va exercir el poder a l'URSS mitjançant una dictadura personal allunyada dels principis que havien inspirat la revolució bolxevic.\nLa pertinença al partit es va convertir en imprescindible per ocupar qualsevol càrrec de responsabilitat.\nPer consolidar el seu poder personal, Stalin va sembrar el terror arreu del país i va exercir una dura repressió.\nEl 1929 es van instituir els gulags, una xarxa de camps de presoners on es recloïa els opositors del règim i se'ls obligava a fer treballs.\nCrisi econòmica a EUA\nEls EUA eren la primera potència mundial, però l'any 1929 una forta crisi va colpejar el país. Això va provocar l'atur i la pobresa, que van derivar a una crisi social greu.\nEl 24 d'octubre de 1929 una gran onada venedora va afectar la Borsa de Nova York. De sobte, tothom volia vendre les seves accions i ningú no en volia comprar. El vaolr va caure en picat i va provocar el crac borsari del 1929.\nMilers d'inversors es van arruinar i els bancs van haver de tancar per falta de fons. El crac de la borsa va precipitar la fallida de molts bancs.\nEl consum va baixar i moltes fàbriques van tancar perquè no podien vendre la seva producció.\nL'adoctrinament de la població\nEl nazisme va dedicar grans esforços a enquadrar i adoctrinar la població, organitzada en les Juventuts Hitlerianes.\nLa propaganda i la por van produir l'adhesió de la població i una desesperació respecte als mètodes utilitzats perl nazis.\nLa imposicióde la ideologia nazi\nEs va crear el Ministeri de Cultura i Propaganda, que van confiar a Goebbels, perquè imposés un pensament basat en les idees racistes i nacionalistes.\nLa persecució del jueus va tenir una importància especial. L'any 1933 es va promulgar el boicot als negocis jueus, el 1935 van dictar unes lleis que no permitien els matrimonis mixtos i excloien als jueus de la ciutadania almanya, i el 1938 se'ls obliga a portar un distintiu.\nA partir del 1933 es van crear els camps de concentració.\nA partir de l'any 1934 va començar la identificació entre el Partit Nazi i l'Estat. Es van suprimir les llibertats i les garanties individuals. Es van decretar la dissolució dels partits i els sindicats.\nL'any 1934 es va crear la Gestapo (Policia Secreta), dirigida per Himmler i encarregada de la repressió dels opositors al régim i del control sobre l'opinió pública.\nAutarquia econòmica i rearmament\nEl lll Reich es va proposar promoure un rellançament que fes d'Alemanya una potència econòmica mundial. En conseqüència, la política econòmica nazi responia fonamentalment als projectes militaristes i expansionistes de Hitler.\nL'Estat nazi va exercir un fort dirigisme econòmic, que tenia com a objectiu aconseguir l' autarquia econòmica per no dependre de l'exterior i per convertir Alemanya en un Estat autosuficient.\nLa lluita contra la crisi, el New Deal\nA causa de l'extensió de la crisi, tant els EUA com la majoria de paisos europeus van adoptar mesures per atenuar els efectes i afavorir la recuperació de l'economia.\nEn l'àmbit econòmic, es va proposar ajudar les empreses privades en dificultats. L'Estat va establir un control sobre els bancs: en vigilava els dipòsits i els obligava a facilitar préstecs amb interessos baixos\nEn l'àmbit social, l'Estat va promoure un gran pla d'obres públiques.


L'Escapvlat · Número 49 · Maig 2014 by Angel Garreta - Issuu\nAny V · Número 49 · 11 de maig del 2014 · publicació oficial gratuïta del club · CEEUROPA.CAT · @ceeuropa\nEl Femení A signa la millor temporada de la història > Pàgina 5 · La fosca història de la promoció Europa-Langreo per pujar a 2a A > Pàgina 6\neditorial Lluitant contra la negativitat ancorada Per quin motiu una persona es fa sòcia d’un club de futbol? Per quin motiu ho fa, a més, d’entitats modestes que no competeixen dins l’elit? Moltes vegades haurem sentit aquesta pregunta d’amics o familiars que no entenen o es qüestionen què veiem dins l’Europa per fer-nos socis, si juga al quart esglaó del futbol. Des de la redacció de L’Escapvlat imaginem que el motiu que porta a la gent a fer-se sòcia d’un club molt modest és el sentiment, donat que ‘pujar-se al carro’ és complicat, perquè per definició els modestos no són ‘carros guanyadors’. Per això són modestos. Aquest sentiment pot sorgir de diferents maneres, sigui de rebot, per herència familiar o per un fet social i/o esportiu que marqui a una persona en un moment determinat de la seva vida. Imaginem que molta gent es va fer sòcia amb l’Europa de Segona A de meitat dels anys 60 o les generacions més recents amb les copes de Catalunya dels anys 90. Algunes persones volen seguir la tradició familiar de diferents generacions. Totes elles, enteJugar dos play-offs nem, es mouen per un rerafons seguits i reactivar comú: voler viure alegries amb el seu equip. No entenem una el jovent animós altra manera, de base, primàa l’estadi mostren ria, de viure l’esport. Si no és així, quin sentit pot tenir venir un club ben viu cada setmana a l’estadi?\n11 de maig del 2014\nMillorant el servei i atenció a la premsa El club impulsa diferents renovacions per adaptar-se als temps\n[Redacció] · Que l’Europa és un club punter, segurament el que més dins el futbol català modest, en temes informatius -web, xarxes socials, periòdic...- és un fet constatat els darrers dotze anys.\nDurant aquest temps a la premsa no li ha faltat de res en les seves necessitats informatives, fotogràfiques i, dins l’estadi Nou Sardenya, d’atenció a peu de camp, facilitat d’accedir ràpid a alineacions, entrevistes, rodes de premsa, connexions en directe, etc. No obstant, l’espai físic i el material que el club pot posar a disposició ha començat a\nquedar obsolet o malmès. És per aquest motiu que el club ha començat una profunda millora de diferents aspectes que s’aniran aplicant de forma progressiva. D’una banda, les taules de premsa de la part superior de tribuna s’han reubicat d’una forma més cèntrica i lògica, just sota cabines, per tenir la premsa agrupada i amb una visibilitat adequada del terreny de joc. Així mateix, els periodistes ja no hauran de baixar al terreny de joc per fer els seus tràmits pre-partit (exceptuant, lògicament, entrevistes o connexions a peu de camp), sinó que l’Europa habilitarà l’actual sala\nde reunions de l’Escola per, els dies de partit, rebre la premsa, facilitar alineacions i ‘petos’ per baixar al terreny de joc i totes les necessitats prèvies que calguin. D’aquesta manera s’evitarà l’aglomeració de gent a les escales d’accés al túnel de vestidors. D’igual forma, de manera progressiva durant el proper curs esportiu 2014/2015, a les cabines de premsa quedaran resolts alguns problemes d’accessibilitat i connectivitat. En aquest aspecte de connexions, s’espera que en propers mesos el club faciliti a la premsa accés wi-fi gratuït\nPartint d’això i veient que al món del futbol s’ha comprovat que tot és possible -equips com Villarreal, que a finals dels 80 tenia la dimensió de l’Europa, jugant Champions, equips com Getafe jugant la UEFA o entitats molt modestes vivint a Segona A-, entenem que un soci de l’Europa espera del seu club el millor en el futur, sigui aquest futur demà al matí o d’aquí 20 anys. És per això que la gent vol formar part d’una família. Sense objectius i il·lusions de futur, segurament tots marxariem a casa i ens dedicariem a fer altres coses. En els darrers temps, moltes veus dels més veterans socis de l’Europa han exclamat allò de “el futbol modest no té futur i el de l’Europa és molt negre”. De moment, futbolísticament el Primer Equip jugarà la seva segona promoció d’ascens seguida i el famós jovent ‘que ara ja no ve perquè només existeix el Barça’, ha tornat a resorgir, i amb força, rere les porteries del Nou Sardenya. El futur és negre només si sempre som negatius. Si l’Europa farà al juny 107 anys és per il·lusió\nEl Primer Equip de l’Europa acabarà la temporada... Entre 2n i 4t, al play-off 52,6% Campió 42,1% Fora de play-off 5,3%\nEls periodistes de Ràdio Ràpita estrenant la nova ubicació de les taules de premsa a l’estadi\nEl Primer Equip de l’Europa arriba al Play-Off...\nA) Millor que l’any passat B) Igual que l’any passat C) Pitjor que l’any passat\nDos anys seguits assegurant el play-off\nL’Europa afronta la darrera jornada de lliga ‘imitant’ la temporada anterior: amb el tercer lloc de la taula assegurat i esperant una doble ensopegada rival per ser campió de grup [Àngel Garreta] · Dues sensacions va deixar la penúltima jornada de lliga i totes dues radicalment oposades. D’una banda, l’alegria de certificar, números en mà i per segon any seguit, la participació en la promoció d’ascens a Segona B. D’altra banda, l’amargor de deixar de dependre d’un mateix en la lluita pel títol.\nUn objectiu, aquest darrer, que si bé no era cap obligació en el disseny i la planificació de les fites a assolir en la present temporada, sí que estava més a tocar que mai a falta de 6 punts per disputar i en la mà d’un Europa que, després d’un mal partit a Terrassa marcat per moltes circumstàncies, va veure com només un triomf propi la darrera setmana i una carambola doble de resultats servirien per acabar primers. L’equip haurà de certificar en la darrera jornada en quina posició entra al bombo en el sorteig d’aquest proper dilluns dia 12 a Madrid.\nAixí mateix, i posant un xic d’humor veient que aquesta lliga ‘no la vol ningú’, qui sap si de nou la llei de Murphy tornarà a capgirar els marcadors aquest diumenge i a l’Europa li tocarà tornar a somriure. Només el destí dirà. Mentrestant, la promoció ja no li pot caure de la butxaca a l’Europa... i ja són dos anys seguits. Cal valorar-ho, sobretot venint d’un desert de dotze anys sense aconseguir-ho fins el maig de l’any passat. L’equip lluitarà contra el Masnou a casa per intentar aconseguir el triomf i esperar què facin als seus respectius duels el Cornellà i la Montañesa. La tercera plaça és un mínim assegurat -sota cap combinació l’equip pot baixar al quart lloc- i ara el quadre gracienc aspira a millorar posició, sobretot pel factor camp a favor en la tornada de la primera eliminatòria (si queda segon) o per jugar-s’ho tot a una carta en una anada i tornada (si queda primer)\nDues imatges del duel de l’Europa a Terrassa, on va certificar jugar el play-off\nLes combinacions de la darrera jornada Cornellà, Montañesa i Europa es juguen el títol a 90 minuts en tres partits diferents amb molts signes possibles\nQuadre elaborat per Cristian Garcia ( @somdelhospi ) [À. G.] · Casualment, un any després, l’Europa es troba en\nla mateixa situació que en la jornada 37 de la temporada passada: tercer i a l’espera de dues ensopegades rivals i un triomf propi per poder aspirar remotament al títol de lliga del grup V de Tercera Divisió. Enguany les opcions són, dins el poc marge, un xic més positives que l’any passat (no cal que els rivals perdin estrictament, sinó que serveix amb què empatin si l’Europa fa la feina al seu estadi). De 27 combinacions possibles de resultats en els partits Castelldefels-Cornellà, Montañesa-Vilassar de Mar i Europa-Masnou, només quatre combinacions, que poden ser cinc remotament amb triple empat a punts -veure columna dreta-, donarien el títol a l’Europa. Les quatre passen per guanyar el partit i la cinquena i menys probable, per empatar, que els dos rivals perdin i que la Montañesa, a més, ho faci per més de tres gols. En canvi, altres cinc combinacions deixarien l’Europa en el segon lloc de la taula, assegurant-se la tornada a casa en la primera ronda de play-off.\nCom a punt de partida, les matemàtiques ofereixen una probabilitat altíssima de deixar les coses com estan almenys pel que fa a l’Europa, és a dir, el tercer lloc. Sigui com sigui, d’aquesta manera s’entraria al play-off per posicions: * Primer: duel de campions a una ronda amb sorteig de camp a l’atzar. Si es perd, hi ha repesca. * Segon: camí llarg d’ascens a tres rondes. La primera, contra un quart classificat amb tornada a casa. * Tercer: camí llarg d’ascens a tres rondes. La primera, contra un altre tercer amb sorteig de camp a l’atzar. El sorteig, dilluns dia 12 a la tarda a Madrid Com és habitual, l’endemà de tancar totes les lligues, la Ciudad Deportiva de Las Rozas realitzarà, al voltant de les cinc de la tarda, el sorteig de play-off tant de Segona B a Segona A com de Tercera a Segona B on l’Europa, en la posició que sigui, estarà present per segon any\nEl triple empat Una de les 27 combinacions possibles un cop finalitzada la lliga deixa els tres equips aspirants amb triple empat a 70 punts. Què cal fer en aquesta situació per desempatar? Quan l’empat a punts és entre més de dos equips, no es miren els resultats de primera i segona volta entre ells, sinó que es fa com una ‘lligueta fictícia’. A cada duel Europa-Montañesa, Montañesa-Europa, EuropaCornellà, Cornellà-Europa, etc. se sumen punts com en una lliga: 3 per triomf, 1 per empat i 0 per derrota. Qui lidera la taula d’aquesta lligueta queda en primer lloc. El curiós del cas és que aquesta lligueta també dóna empat entre Europa, Cornellà i Montañesa. Llavors cal mirar l’average de gols de la lligueta... que està també empatat!. El factor clau que desencalla la situació és quin equip té millor average a favor en el general de la lliga, que ara és favorable a la Montañesa per 3 gols. L’Europa només podria quedar campió si els de Nou Barris perden per més de tres gols a casa\nUn equip memorable! El Femení A de l’Europa signa, a la segona divisió estatal, el millor paper de tota la seva història\n[Àngel Garreta] · Pocs clubs de futbol femení dins\nl’àmbit català poden dir que han passat gairebé tota la vida a la categoria de plata del futbol (l’Europa hi ha militat, i l’any que ve militarà, 10 de les seves 14 temporades d’existència). També pocs clubs poden dir que, tornant a ascendir des del tercer esglaó del futbol al segon, s’han quedat a només 5 punts de disputar la promoció d’ascens a Primera Divisió. L’Europa ha coquetejat tota la temporada amb aquesta possibilitat -fins i tot ha arribat a ocupar en alguna jornada la plaça que hi donava dret-. Finalment la lluita per l’ascens la disputarà el Lleida, si bé l’Europa tanca la carpeta de la lliga regular 2013/2014 amb un llaç d’or. Poques persones podien imaginar que aquesta seria la situació de l’equip sènior femení a dia d’avui després de perdre la categoria l’estiu de l’any 2012. Amb un ràpid i meteòric ascens la temporada 2012/2013 (títol de lliga de la Preferent Catalana i ascens directe), l’actual lliga s’havia dibuixat als despatxos i al vestidor com un any tranquil.\nEl club sabia que havia reforçat bé l’equip i que patir per la permanència era molt probable que no s’arribés a patir en cap moment. De l’imaginari col·lectiu va quedar lluny, però, pensar que es podria arribar a escalar tant a dalt i que els màxims favorits del grup deixarien espai per a nouvinguts. L’Europa, amb una temporada que ha engrescat fins i tot als menys acostumats al futbol femení, s’ha guanyat el respecte de tothom i ha protagonitzat un any de rècord, tant en classificació final -quart- com en punts totals a Segona Divisió -49-. Les victòries per partida doble contra l’etern rival -el Sant Andreu-, el triomf al Nou Sardenya contra el Barça B o les dotze jornades seguides sense perdre un partit, de la jornada 12 a la 23, són ja xifres que quedaran per la història. Ara, és torn per la Copa Catalunya, per gaudir d’un merescut descans fins el proper agost i de planificar una nova temporada, la 2014/2015, per seguir lluitant cos a cos dins el futbol de més nivell de tot l’estat\n... i ara, torn per la Copa Catalunya Arribat el final de lliga, el futbol femení se centra sempre en la Copa Catalunya, competició que l’Europa ha disputat en 7 de les seves 9 edicions i on té el registre més alt arribant a dues semifinals consecutives els anys 2006 i 2007.\nQuart lloc i 49 punts!\nL’equip afronta amb optimisme aquesta competició on no hi ha cap límit ni exigència però que s’encara amb la il·lusió d’arrodonir aquest sensacional any esportiu amb una bona participació en un torneig sempre molt simbòlic a l’Europa\nMai a la història el Femení A de l’Europa havia quedat tant alt classificat. Dins la segona màxima categoria del futbol arreu de l’estat, l’Europa ha superat dos registres: el de lloc classificatori i el de punts totals. L’equip ha tancat la lliga quart a la taula i ha sumat un total de 49 punts, registres inèdits fins enguany al palmarès.\nEn les seves 9 temporades en total a la divisió de plata del futbol femení, el lloc més alt que havia assolit mai l’Europa era una 7a plaça la temporada 2010-2011, la immediata anterior a la que, un any després, va suposar el descens. Un cop retornat l’equip a Segona Divisió, la temporada ha estat per emmarcar!\nL’Europa-Langreo del 1962 Si la Guerra Civil i les posteriors mesures esportives que va pendre la dictadura franquista van perjudicar la “renaixença” de l’ Europa, després del desastre de 1931 unes quantes dècades després, concretament la temporada 1961-1962, la sensació d´atropellament i d´injusticia tornava a planar dins la nostra entitat. Després de quedar campions del grup de Tercera, la normativa d’aquella època deia que s’havia de disputar una promoció contra un altre campió de grup de Tercera Divisió. Aquesta anava a ser la tercera promoció que l’equip jugava per l’ascens a Segona Divisió. El sistema havia canviat des que es va disputar la darrera la temporada 1957-1958. El grup “filtre” ja no existia, i el sorteig s’efectuava amb tots els campions dels diferents grups de\nTercera dins del bombo, pel que la possibilitat que el contrincant fos un altre equip de qualsevol punt d’Espanya era segura. El sorteig ens va oferir a un dels campions més potents en aquell moment, la Unión Popular de Langreo, que havia nascut de la fusió del CP La Felguera i el Langreano. Els asturians havien depassat els 100 gols en el seu grup de Tercera, i tenien bones figures en les seves files. Els Alarcia, Martínez Jayo, Basteiro, Buendía, Mandi, Artabe, Iceta, etc. eren realment temibles i a més molts d’ells havien jugat a Primera Divisió. Per la nostra banda les esperances eren màximes ja que l’equip comptava amb homes valents, experimentats i amb gran classe. No obstant, la nostra papereta era realment difícil. 29/04/62 · Partit d’anada Europa 2 Langreo 1 No ens va acompanyar la sort. Els nostres homes, en un gran malbaratament d’energies, van assolir posar el 2 a 0 en el marcador, amb gols de Cruellas i\nMoreno, a més d’un gran tir de Duró que va picar al pal. Quan semblava que l’esperançador resultat no es mouria, van marcar els asturians el seu gol, deixant en un mínim avantatge el triomf escapulat de cara al partit de tornada. A causa de la duresa de l’equip asturià van sortir malparats Farré, Panicot, Cruellas i Moreno. Les alineacions van ser: Europa: Ramon; Farré, Carmelo, Pedrín; Duró, Boada; Panicot, Cruellas, Armando, Moreno i Rincón. Langreo: Alarcia; Simón, Martínez Jayo, Basteiro; Vedat, Buendía; Mandi, Merchán, Manolito, Artabe i Iceta. 06/05/62 · Partit de tornada Langreo 1 Europa 0 Dies abans del partit ningú donava ni un duro per la nostra sort, ja que Panicot i Moreno eren baixa definitiva, i Farré i Cruellas es van alinear però sense estar recuperats del tot. Altra vegada la desgràcia ens va perseguir, dons vam tenir ocasió de marcar algun gol.\nDe totes maneres el resultat final ens va permetre, contra tot pronòstic, forçar un tercer partit de desempat. Per part de l’Europa van jugar al camp de Ganzábal, els següents homes: Ramon; Farré, Carmelo Pedrín; Duró, Boada; López, Cruellas, Armando, Ruíz i Rincón. La Federació Espanyola va designar com a camp neutral per a celebrar el partit de desempat, el ja desaparegut camp de Zatorre, a Burgos, mesura totalment parcial, ja que fàcilment pot comprovar-se que la distància equidistant entre Astúries i Catalunya no es troba precisament a Burgos, que diguem. Però és clar que aquí es va barrejar la política, ja que el govern espanyol vivia en aquells moments uns greus conflictes laborals amb els miners asturians, circumstància que feia que fos interessant pel règim que un equip de futbol d’allí, com el Langreo, assolís l’ascens, a fi d’apagar els ànims i distreure l’atenció del poble. 08/05/62 · Partit de desempat Langreo 1 Europa 0\nPer si alguna cosa faltava per afegir, es va designar a un àrbitre que es deia Gómez Platas, que va tenir una actuació totalment parcial. L’Europa va patir injustícies, com per exemple la inundació del terreny de joc que lògicament beneficiava als asturians. Encara així la nostra resistència va ser altíssima i només van assolir derrotar-nos per la mínima diferència. Als nostres, trencats i desfets per les lesions i el cansament, no se’ls va poder demanar res més. Van trepitjar el fangar burgalès, els següents jugadors: Langreo: Alarcia; Simón, Avendaño, Basteiro; Elizondo, Buendía; Mandi, Artabe, Martínez Jayo, Cholo i Iceta. Europa: Ramon; Farré, Carmelo, Pedrín; López, Boada; Panicot, Cruellas, Armando, Duró i Rincón. Finalment i com tothom sap l´anhelat ascens a Segona Divisió va tenir lloc la temporada següent, la 1962/1963, però aquesta és ja, sens dubte, una altra història\nA l’esquerra, a dalt, l’equip que va jugar el desempat a Burgos. A la dreta, l’europeista Panicot recull del fons de la porteria asturiana la pilota que va transformar en gol Moreno en el 2-0 momentani del primer partit. A sota, a l’esquerra, una imatge del partit a Gràcia. Sobre aquestes línies, una foto artísticament curiosa per l’època. La plantilla de l’Europa descansant a l’hotel de concentració abans del desempat de Burgos.\nPassadís als campions: Europa B i Juvenil B\nPer Sant Jordi, el Primer Equip va fer tots els honors als dos equips de base que han guanyat la seva lliga [Redacció ] · El dimecres 23\nd’abril va tenir lloc una diada de Sant Jordi especial i diferent amb la disputa forçada d’una jornada intersetmanal de lliga amb motiu del ‘salt’ al calendari que va provocar la fase final estatal de la Copa de Regions UEFA que va tenir lloc per setmana santa. Així doncs, l’Europa va aprofitar aquella ocasió per retre un més que merescut homenatge\nal seu equip filial, l’Europa B, i al segon dels equips juvenils de l’entitat, el Juvenil B. Tots dos equips van quedar campions de lliga -en el cas de l’Europa B completat amb l’ascens a Tercera Catalana- i abans de l’inici del partit de Tercera Divisió entre l’Europa i el Vilafranca van rebre un passadís d’honor al qual també es va sumar el rival penedesenc de l’Europa\nEl desplaçament més gran en lliga dels darrers temps Dos autocars i desenes de seguidors pels seus propis mitjans van acompanyar l’Europa a l’Olímpic de Terrassa\n[Redacció] · El Primer Equip no va poder guanyar a Terrassa en la penúltima jornada, però va obtenir una gran victòria social. L’Olímpic de Terrassa va semblar, durant poc més de dues hores, una rèplica del Nou Sardenya. L’ambient acústic del recinte era gairebé del tot escapulat.\nUnes 200 persones es van donar cita en territori egarenc per animar l’Europa. D’aquestes, una vuitantena es va desplaçar en dos autocars que l’Europa va posar de franc pels socis i al preu de 5 euros pels no socis. Malgrat no poder veure guanyar el seu equip i\nconservar així el lideratge per encarar la darrera jornada de lliga, els aficionats, especialment els més joves, van demostrar un cop més, davant les ‘males llengües’, que el sentiment europeista està ben viu encara que es jugui a Tercera. De ben segur al play-off tornarà una nova ‘marea gracienca’\nQuan el Primer Equip de l’Europa salta a la gespa per disputar els partits de lliga de Tercera Divisió al Nou Sardenya, un equip de base espera pacient a la gespa per fer-se la foto amb els onze jugadors d’inici. El departament de premsa realitza a cada partit aquesta fotografia. Els familiars interessats en rebre una còpia (de franc) al seu e-mail, han d’enviar un correu amb l’assumpte “foto onze base” a web@ceeuropa.cat i especificar clarament equip i sobretot dia de la foto. El departament respondrà al correu adjuntant la fotografia corresponent a alta qualitat i lliure de drets d’autor. L’Infantil A -esquerra- i el Benjamí E van ser els darrers equips en fer-se la foto aquesta temporada 2013/2014.\nLa base prepara una nova edició Recta final de curs a l’Escola dels seus trofeus ‘memorial’ Quan arriba el final de temporada és ja un clàssic al CE Europa celebrar els tornejos memorial Juanma Cabanas i Xavier Vallejo. Enguany es disputarà la cinquena edició de tots dos en categoria infantil i aleví respectivament. El primer dels trofeus a celebrar serà l’aleví, el dissabte 21 de juny al matí. La categoria infantil tindrà lloc al dia següent, el diumenge 22 de juny al matí, tots dos en format triangular. Així mateix, enguany s’estrena un nou torneig cadet (dissabte 21 de juny a la tarda) que complementarà l’oferta de campionats de base del club. Entre les entitats que ja han confirmat presència, l’Espanyol, el Jàbac i el Manlleu\nEls més menuts de la casa es preparen per acabar un nou curs formatiu. L’Escola viurà en els darrers dissabtes del mes les últimes jornades del campionat de Copa (les finals el dia 31) i el proper 14 de juny la gran festa final amb entrega de premis a tots els participants. Els darrers entrenaments de la temporada tindran lloc el dilluns 16 o dimarts 17 de juny segons el torn\nL'Escapvlat · Número 49 · Maig 2014


Aula Manga UdG • Mostra el tema - Noves sèries al Japó en Anime\nNoves sèries al Japó en Anime\nAutor: Dj_Aleix » 25 abr. 2007 21:38\nTemporada amb noves sèries al Japó. Aquí alguns exemples que he vist interessants, i que ja he pogut mirar els primers capítols.\nBlue Dragon: Segons diuen pot ser l’últim treball de Akira Toriyama també hi ha, o sortirà, no se com esta el tema, un joc de rol per la Xbox 30 rollo Final Fantasy. Ni folla de que anirà, però vist els dibuixos te pinta (pel meu gust) de ser una mica infantil i comercial, però bé, sempre que tingui un argument interessant és lo de menys.\nTot i que ja ha sortit el Japó encara no hi ha cap Fansub que l’hagi tret. Pel que es veu, com que solen agafar les traduccions angleses per passar-ho al espanyol han tingut problemes ja que l’han llicenciada a Amèrica i els Fansubs de allà no la traduiran. No se com acabarà la cosa, però tinc ganes de veure que tal.\nClaymore: Quan vaig veure imatges d’aquest anime ja em va semblar que podria ser interessant i la veritat és que per ara no m’ha decebut, almenys els dos primers capítols que he vist. El Manga crec que esta llicenciat aquí, almenys l’he vist, i crec que l’encarregada de treure’l ha esta Glenat.\nDarker Than Black: La vaig mirar per que no sabia que mirar. Per ser sincer, per les imatges que havia vist no hem va convèncer, així com l’argument, però al mirar el primer capítol el vaig trobar interessant, i així fins el dos.\nLucky Star: Sèrie friki. El primer no hem va agradar gaire, però li vaig donar una oportunitat en el segon episodi i hem va agradar més.\nSkull Man: Crec que encara no s’ha emès al Japó, però ma semblat que podira estar interessant.\nN’hi ha més, però aquestes són les que conec (he vist algun capítol) o m’han semblat interessants.\nAutor: Dj_Aleix » 03 maig 2007 21:19\nJa es pot baixar el primer capítol subtitulat per "RedLineSP" de Blue Dragon.


Domaine de la Picardière Dame-Marie-les-Bois França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Dame-Marie-les-Bois.\nLa Picardiere, Dame-Marie-les-Bois, Dame-Marie-les-Bois, França, 37110 - Veure al mapa\nMés informació sobre Domaine de la Picardière\nConvenientment situat a Dame-Marie-les-Bois, Domaine de la Picardière és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Domaine de la Picardière, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Domaine de la Picardière és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Dame-Marie-les-Bois.\nAllotjaments a Dame-Marie-les-Bois


A la final amb esforç (28-32)\nLa final de la Copa Asobal ja té el seu primer finalista: el FC Barcelona. El Barça Borges ha guanyat el Reyno de Navarra San Antonio, això sí, amb molt d’esforç, sobretot durant la primera meitat.\nUna vegada més el Barcelona s'ha classificat per a jugar la final d'aquesta competició. Aquest diumenge serà la final (19.15 hores). Per a aconseguir jugar aquest partit l'equip de Xavi Pascual ha hagut de treballar la seva victòria davant un San Antonio molt agressiu i lluitador durant els 60 minuts. Després d'arribar al descans amb un ajustat 15 a 16, el Barça ha usat tota les seves armes per a acabar amb els de Navarra.\nCosta entrar en el partit\nEl Barça Borges no ho ha tingut fàcil durant la primera meitat per col•locar-se per davant en el marcador. La bona combinació amb el pivot, en aquest cas Guardiola, i un inspirat Aguirrezabalaga, han fet que el San Antonio aconseguís els primers avantatges en el marcador. Als blaugranes els ha costat entrar en el partit. L'eficàcia dels llançaments dels de Chechu Villaldea ha estat elevada. En el minut 7, Guardiola posava el seu equip per primera vegada a dos gols del FC Barcelona (6-4). Aquesta diferència s'ha mantingut fins al minut 20, amb l'entrada de Rutenka que, juntament amb el reforç en la defensa de Boldsen i l'entrada a la pista d’Igropulo, han realçat l'equip. Juanín García, que ha estat intractable tant en l'atac posicional com en el contraatac, ha avançat el Barça amb el 12 a 13. Això ha donat una injecció de moral als blaugranes, que aviat han augmentat els avantatges fins als tres gols amb el 13 a 16. Finalment, s'ha arribat al descans amb un 15 a 19 .\nDefensa, porteria i contraatac\nAquestes són les tres armes del FC Barcelona i aquestes són les que ha utilitzat durant el segon període per a empetitir el seu rival. Durant els primers minuts s'ha mantingut la igualtat en el marcador. Els blaugranes han anat escalfant motors. La defensa del Barça s'ha convertit en un seriós problema per al San Antonio que, si aconseguia llançar a porteria per sobre de la barrera blaugrana, Daniel Saric li estava esperant sota els pals. El porter del Barça ha estat superb, igual que el seu company Juanín García, que ha corregut com ningú al contraatac. A poc a poc, els de Barcelona han controlat el partit i han aconseguit diferències de fins a cinc gols amb el 23 a 28. Les coses s'han posat una mica tenses en els últims tres minuts, quan Aguirrezabalaga ha marcat el 26 a 29 i Igropulo ha estat expulsat. El San Antonio ha retallat distàncies amb el 27 a 29, però el 28 a 31 de Sarment quan faltava un minut per al final ha estat decisiu.\nREYNO DE NAVARRA, 28\nReyno de Navarra (15+13): Besirevic, Guardiola (7), Vargas (-), Dominikovic (-), Besirevic (-), Jurkiewicz (4), Nikcevic (2), Aguirrezabalaga (7) – set inicial – Mindegía (1), Ruesga (-), Urdiales (-), Malmagro (7), Álvarez (-), Nikolic (-)\nFC Barcelona Borges (16+16): Barrufet (Saric), García (9), Romero (6), Nagy (5), Hansen (2), Rocas (3), Oneto (1) – set inicial – Noddesbol (1), Sarmiento (2), Jernemyr (-), Rutenka (4), Boldsen (-), Igropulo (1)\nParcials cada cinc minuts: 3-2, 7-6, 10-8, 12-10, 13-14, 15-16 (descans), 17-19, 18-21, 21-24, 23-27, 23-29, 28-32 (final)\nÀrbitres: Ríos Martín i García Mosquera


Goigs del gloriós Sant Joan de Mata, Confessor y Fundador de l'Orde de la SS. Trinitat, redempció de catius, fill de nobilíssims Barons de Mataplana al qual, en el Santuari... · Biblioteca Digital del Centre de Lectura de Reus\nGoigs del gloriós Sant Joan de Mata, Confessor y Fundador de l'Orde de la SS. Trinitat, redempció de catius, fill de nobilíssims Barons de Mataplana al qual, en el Santuari...\nGoigs del gloriós Sant Joan de Mata, Confessor y Fundador de l'Orde de la SS. Trinitat, redempció de catius, fill de nobilíssims Barons de Mataplana al qual, en el Santuari de Montgrony, venera com fill la parròquia de Gombreny, Bisbat de Vich\nRipoll : Impremta de Llorenç Bonet, 1931\nDesconegut, “Goigs del gloriós Sant Joan de Mata, Confessor y Fundador de l'Orde de la SS. Trinitat, redempció de catius, fill de nobilíssims Barons de Mataplana al qual, en el Santuari de Montgrony, venera com fill la parròquia de Gombreny, Bisbat de Vich,” Biblioteca Digital del Centre de Lectura de Reus, consulta 1 març de 2021, https://bd.centrelectura.cat/items/show/26641.


La manifestació de la Diada reclamarà unitat a l'independentisme amb epicentre a la plaça d'Espanya - Regió7\n26·06·19 | 12:37\nAixí serà la manifestació de la Diada 2019\nDesprés que el 2018, la manifestació de l'Onze de Setembre utilitzés la metàfora d'una muntanya per explicar que s'havien assolit etapes però que encara no s'havia fet el cim [de la independència], ara l'ANC vol evitar que la "repressió política" aconsegueixi "paralitzar" l'independentisme. Per això, Paluzie ha indicat que enguany es reclamarà unitat a les diferents sensibilitats de l'independentisme per assolir l'"objectiu comú".\nPaluzie ha defensat assolir més "apoderament popular" per solucionar "debilitats" que l'ANC ha detectat després de l'experiència pels fets de la tardor de 2017. "Ens reafirmem en l'estratègia de la no violència per aconseguir la independència", ha subratllat. Ha detallat que en el terreny polític, en cas que hi hagués unes eleccions al Parlament caldria superar el 50% dels vots independentistes. "Es tracta de definir de nou una estratègia guanyadora per assolir la independència", ha reclamat.\nEn aquesta roda de premsa s'ha explicat només l'indret i el missatge de la manifestació i, com és habitual, en una segona trobada amb els periodistes d'aquí a uns mesos es donaran més detalls. Des de la comissió de mobilitzacions de l'ANC, Carla Soler, ha explicat que els interessa mostrar la metàfora que persones que arriben des de diferents ideologies [simbolitzades pels carrers que conflueixen a la plaça d'Espanya], es trobin en un únic punt.\nL'organització ha triat la plaça d'Espanya en considerar que hi conflueixen carrers que tenen una "alta capacitat" i una visibilitat que els "va bé" per la reivindicació que impulsen. "És un lloc que es pot veure bé, és ampli i amb una plaça on s'hi pot accedir bé", ha detallat Soler.\nTant Òmnium Cultural com l'Associació de Municipis per la Independència (AMI), presents en la roda de premsa, donaran suport a la manifestació de l'Onze de Setembre. Montse Ortiz, vocal de la junta nacional d'Òmnium, ha lamentat la situació de "repressió, persecució i vulneració de drets" que, al seu entendre, es pateix a Catalunya.\nOrtiz ha plantejat la Diada com l'"oportunitat" perquè els catalans demostrin que "no estan sotmesos" i per "continuar reivindicant els drets que els volen manllevar". "Si l'Estat acusa els líders independentistes per manifestar-se, nosaltres ens tornarem a manifestar. Ho tornarem a fer. Sortir al carrer i mobilitzar-nos de forma pacífica, exemplar i cívica, com hem fet sempre", ha apuntat.\nPer la seva banda, el president de l'Associació de Municipis per la Independència (AMI), Josep Maria Cervera, també ha denunciat que la Diada d'aquest any es viurà en una "situació excepcional" i ha demanat no normalitzar l'"aberració democràtica que vulnera drets i llibertats".\nDesprés de preveure que la manifestació probablement coincidirà amb la sentència del judici de l'1-O, ha criticat que en alguns ajuntaments s'hagi arribat a acords "difícils de digerir". Cervera ha emplaçat als alcaldes i regidors sorgits de les eleccions del 26-M a tenir present el compromís "clar" i "inequívoc" amb la construcció de la república catalana.\nPaluzie també ha lamentat els acords en ajuntaments que ha esmentat el líder de l'AMI i ha recordat la demanda de l'ANC de no pactar amb els partits "del 155". També s'ha referit al fet que la Mesa del Parlament no hagi admès a tràmit una ILP que reclamava proclamar la independència pels vots contraris de Cs i PSC, l'abstenció d'ERC i el vot a favor de JxCat. En concret, Paluzie ha dit que el que va passar al Parlament "no els va agradar" i ha dit que ha estat un "símptoma" de la manca d'unitat estratègica de l'independentisme.\nDurant la roda de premsa també s'ha presentat la samarreta que l'ANC posarà a la venda per recaptar fons per les campanyes que impulsa al llarg de l'any. Enguany és de color blau turquesa, reclama unió per assolir la independència i pretén transmetre "esperança i futur". També s'ha dit que la campanya d'estiu de l'entitat treballarà en dues línies: mobilitzar la societat civil i apostar per a una estratègia de lluita no violenta, entre d'altres, amb un documental que l'ANC estrenarà properament.\nParal·lelament, preguntada per una periodista, sobre la conversa de Paluzie al final d'una roda de premsa de la setmana passada que comentava l'opinió de la presidenta de l'ANC sobre una periodista d'Antena 3, Paluzie ha dit que es tractava d'una conversa privada. He negat que utilitzes el terme espanyola com una crítica sinó que ha dit que va ser "una descripció d'un fet objectiu". Paluzie ha evitat disculpar-se en considerar que es tractava d'un comentari en privat del qual ha dit que no cal justificar-se.\nSegons dades facilitades, el nombre de socis de l'ANC ha augmentat en el darrer any en 8.500 persones, un creixement del 20%. En total, l'entitat compta amb 47.600 socis i 45.000 simpatitzants. Per tant, segons l'organització, la base social, entre socis i simpatitzants, s'estima entre 90.000 i 95.000 persones.


PROFESSIONALS - MuOM MuOM\n“Les veus de el grup MuOM – Ecstatic Voices ens reconcilien amb l’origen de el so, la contemplació i el silenci, i ens permeten accedir a un univers personal a partir de la vivència d’uns fets musicals i culturals: el so fonamental i els seus harmònics. “\n“Estem especialment contents de el pas de MuOM pel festival Musiquem Lleida. Era una de les apostes singulars de l’edició i van esgotar les entrades una setmana abans de l’actuació. El seu concert a La Seu Vella va ser el colofó de la segona jornada de festival “\n“Des del Festival Pedra Viva creiem que els espectacles són experiències en què intervenen molts factors. Més enllà de la proposta artística, creiem que l’espai és un ingredient important. El pas de Muom per Pedra Viva ha estat una d’aquestes experiències que donen sentit a el projecte: un tot produït gràcies a la qualitat dels artistes, de el bon gust musical, de la vivència interior, de l’ús de l’espai … tot al servei de la bellesa i per tal d’oferir-la i fer-la arribar als espectadors. així és com a obra, artista, espectador, espai … ens sentim connectats en un moment únic i irrepetible. Gràcies a Muom per fer possible que això passi! “\n“Programar MuOM va ser un encert. Vam tenir una gran assistència de públic i el concert va ser un èxit. Una experiència musical extraordinària per als espectadors. Músics professionals i amb bona disposició ”


FireWire - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'IEEE 1394 o FireWire és un estàndard multiplataforma per entrada/sortida de dades en sèrie a gran velocitat. Se sol utilitzar per a la interconnexió de dispositius digitals com càmeres digitals i videocàmeres a ordinadors.\nConnectors de 6 i 4 pins.\nConnectors FireWire de 4 pins (esquerra) i 6 pins (dreta).\n3 Avantatges de FireWire\n4 Aplicacions del FireWire\n4.1 Edició de vídeo digital\n5 Comparació amb USB\n5.1 Xarxes IP sobre FireWire\nEl FireWire va ser inventat per Apple Computer a mitjans dels 90, i més tard, va convertir-se en l'estàndard multiplataforma IEEE 1394. Va ser a començaments d'aquest segle quan els principals fabricants de perifèrics digitals van adoptar aquests port com un estàndard establert.\nElevada velocitat de transferència d'informació.\nFlexibilitat de la connexió.\nCapacitat de connectar un màxim de 63 dispositius.\nLa seva velocitat fa que sigui la interfície més utilitzada per a àudio i vídeo digital. Així, s'utilitza molt en càmeres de vídeo, discs durs, impressores, reproductors de vídeo digital, sistemes domèstics per a l'oci, sintetitzadors de música i escàners.\nExisteixen dues versions:\nFireWire 400: té una amplada de banda 30 vegades superior que l'USB 1.1.\nIEEE 1394b, FireWire 800 o FireWire 2: duplica la velocitat del FireWire 400.\nAixí, per a usos que requereixin la transferència de grans quantitats d'informació, resulta molt superior a l'USB.\nAvantatges de FireWireModifica\nArribar a una velocitat de 400 megabits per segon.\nÉs fins a 4 cops més ràpid que una xarxa Ethernet 100Base-T i 40 cops més ràpid que una xarxa Ethernet 10Base-T.\nSuporta la connexió de fins a 63 dispositius amb cables d'una longitud màxima de 425 cm.\nNo és necessari apagar un escàner o una unitat de CD abans de connectar-lo o desconnectar-lo, i tampoc requereix reiniciar l'ordinador.\nEls cables FireWire es connecten molt fàcilment: no requereixen números d'identificació de dispositius, commutadors DIP, cargols ni tanques de seguretat.\nFireWire funciona tant amb Macintosh com amb PC.\nFireWire 400 envia les dades per cables de fins a 4,5 metres de longitud. Mitjançant fibra òptica professional, FireWire 800 pot distribuir informació per cables de fins a 100 metres. Només és necessari un ordinador o un dispositiu compatible per a arribar a aquestes distàncies.\nAplicacions del FireWireModifica\nEdició de vídeo digitalModifica\nL'edició de vídeo digital amb FireWire ha permès una revolució en la producció del vídeo amb sistemes d'escriptori. La incorporació de FireWire en càmeres de vídeo de baix cost i elevada qualitat permet la creació de vídeo professional en Macintosh o PC. FireWire permet la captura de vídeo directament de les noves càmeres de vídeo digital amb port FireWire incorporat i de sistemes analògics mitjançant conversors d'àudio i vídeo a FireWire.\nComparació amb USBModifica\nTot i que l'USB 2.0 té una velocitat de transferència major que la del FireWire, la transferència de dades mitjançant la interfície FireWire normalment obtenim unes transferències similars a les de la interfície USB 2.0. Els tipics ports USB de PC rarament arriben a transferències de 280 Mbit/s, essent 240 Mbit/s més corrents. Probablement això sigui degut a la dependència que té l'USB del processador del pc per gestionar el protocol de baix nivell de l'USB, mentre que el FireWire delega la mateixa funció a la interfície de hardware (necessitant així menys o cap ús de la CPU).\nXarxes IP sobre FireWireModifica\nEs pot utilitzar entre ordinadors Macintosh i perifèrics els protocols IP existents, inclosos AFP, HTTP, FTP, SSH, etc. " Si unim la possibilitat d'utilitzar les connexions FireWire per a crear xarxes TCP/IP a les prestacions de FireWire 2 (FireWire 800), hi ha raons serioses perquè es recuperi ràpidament l'atenció dels fabricants de perifèrics per a satisfer les necessitats dels usuaris d'aplicacions que requereixin gran amplada de banda en xarxes locals, com totes les relacionades amb el vídeo digital.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: FireWire\nHigh Definition Audio-Video Network Alliance (HANA) Arxivat 2008-09-13 a Wayback Machine. Estàndard que utilitzen IEEE 1394 FireWire per interconnectar components de A/V.\nIEEE 1394 FireWire over Coaxial Cable Arxivat 2007-08-13 a Wayback Machine.\nWireless FireWire Arxivat 2006-09-25 a Wayback Machine.\nIEEE p1394c Working Group website Arxivat 2004-10-19 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=FireWire&oldid=27797788»\nDarrera modificació: 17 jul 2021 a les 15:50\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 jul 2021 a les 15:50.


Serigrafia · Serigrafia Arbó\nAmb aquest sistema es poden imprimir pràcticament tots els articles plans: samarretes, calculadores, rellotges, encenedors, etc.. Les tintes amb les quals treballem mirem que siguin d'un acabat brillant perquè realci mes la marca publicitària, sempre sota estrictes controls mediambientals.\nAmb aquest sistema podem imprimir els objectes rodons, no cònics ni amb formes especials, com ara bolígrafs, estotjos de llapis.. podent fer impressions més grans que amb la tampografía, d'aquesta manera queden mes vistoses o amb més text segons prefereixi el client.\nLa millor opció per a publicitat\nAcabats de gran\nLes tintes amb les quals treballem, així com els útils que fem servir per a imprimir, tenen la màxima qualitat, perquè el motiu imprès, destaqui el missatge publicitari que els nostres clients volen donar.\nPer a la fabricació d'articles publicitaris, fan servir molts materials, diferents modalitats de plàstics, metall, fusta, suro… Per a això cal disposar d'una gran varietat de tintes i pel·lícules, perquè la impressió quedi ben adherida en els articles.\nSempre depenent dels materials sobre els quals treballem, apliquem les impressions que més temps podran mostrar la informació per a la qual s'ha creat.\nDescobreix el nostre catàleg online\nEn cas que sigui del seu interès, podem subministrar-los els productes que figuren en aquest catàleg. És un catàleg molt complet i segur que trobarà en ell, l'article que doni suport a les seves campanyes de publicitat.\nAmb Serigrafía els articles que més treballem, són: samarretes, polos, dessuadores i en general tota la roba laboral.\nImprimim també articles de benvinguda i promoció com poden ser bolígrafs, llibretes, power bank, motxilles, porta blocs i molts articles més.\nI articles de molt d'impacte publicitari com a bosses o motxilles


Avui hem tingut una trucada fantàstica amb una empresa on hem analitzat a fons les estratègies de cerca orgànica (joc de paraules). Tot i que un percentatge important de la nostra base de clients i dels ingressos associats provenen d’empreses que busquen la nostra empresa Experiència en SEOSincerament, sempre hem estat escèptics respecte al SEO. No és que no reconeguem el poder de la cerca orgànica; és absolutament una estratègia bàsica per impulsar l'autoritat i conduir als nostres clients.\nHem abandonat l’intent d’algoritmes de joc i de col·locació d’enllaços de retrocés, dedicant els nostres esforços a l’anàlisi profunda del públic dels nostres clients i al contingut notable que cridarà l’atenció i generarà conversions. En altres paraules, no ens centrem en el motor de cerca, ens concentrem en el usuaris del motor de cerca. Podeu enganyar i enllaçar la merda de la vostra empresa i fer-los arribar fins a la part superior de les pàgines de resultats del motor de cerca (SERP) ... però, què? Si el contingut no és excepcional, no portareu aquest visitant a aterrar al vostre lloc i a interactuar amb vosaltres.\nPer no mencionar els canvis d’algoritmes i els avenços tecnològics. És possible que estigueu executant estratègies de barret blanc (estratègies que no infringeixin els termes del servei dels motors de cerca), però si el motor de cerca canvia d’algoritmes, podríeu perdre tota la inversió. Bona SEO que se centrava en el comportament dels usuaris i el desenvolupament de contingut; tanmateix, no perdria una mica la inversió que heu fet.\nAquesta infografia il·lustra força la qüestió. No només podeu identificar i treballar ràpidament tots els factors, sinó que il·lustra el nombre creixent de factors que influeixen en una inversió empresarial. optimització de motors de cerca.\nHi ha excepcions. Hem treballat amb editors que gasten desenes de milions en les seves estratègies de cerca i contingut per lluitar contra els competidors. En aquests casos, hem creat magatzems complexos de big data que van més enllà de qualsevol plataforma de SEO comercial per analitzar els factors següents. Però és probable que aquesta no sigui la vostra empresa.