Estats Units aixeca la quarta Copa del Món - La República Esportiva\nLes holandeses han fet patir les nord-americanes, que no han segellat la final fins al segon temps\nEstats Units afegeix una copa nova a les ja aconseguides el 1991, 1999 i 2015. / FIFA\nMalgrat que el lleó amb mirada desafiant que ha desplegat l’afició holandesa, acompanyat del missatge #OnzeJacht (“La nostra caça”), ja ho advertia, poca gent s’esperava una final tant disputada. Tant Estats Units com Holanda han arribat al Parc de l’Olympique de Lió sense haver perdut cap partit de la Copa del Món. L’experiència i el poder de les nord-americanes, que eren les grans favorites amb tres títols mundials a la butxaca, han xocat amb el mur de les vigents campiones d’Europa, creat a base d’ambició i de cor. Ni Estats Units ha tingut el títol tant a l’abast de la mà, ni Holanda l’ha vist tant llunyà.\nPer segona vegada a la història de la competició –la primera va ser el 2003 amb l’alemanya Tina Theune-Meyer i la sueca Marika Domanski Lyfors- les seleccions finalistes han estat liderades per dues entrenadores: Jill Ellis i Sarina Wiegman. Per la seva banda, Ellis ha enfocat la preparació de les nord-americanes a inicis de partit intensos i ràpids per avançar-se al marcador. Començar bé per acabar bé. Fins avui, que Holanda ha trencat aquest registre. L’equip de les estrelles encara no havia superat els primers 12 minuts sense marcar un gol. De fet, el conjunt de Wiegman ha signat el seu primer temps més eficaç del Mundial. L’Oranje, confiada en atac i segura en defensa, ha incomodat les seves rivals, que en aquesta ocasió han buscat la diana mitjançant pilotes llargues. Un sistema que no ha funcionat gràcies a les dues centrals holandeses, la blaugrana Stefanie Van der Gragt i Anouk Dekker.\nLes campiones s’han adaptat progressivament al ritme del partit fins a adquirir més possessió de la pilota. Holanda ha fet tremolar les nord-americanes amb contraatacs ben organitzats, però sense opcions prou clares. Si el 0-0 s’ha mantingut fins al descans ha estat, en gran part, per la brillant actuació de la portera Sari Van Veenendaal, que ha mostrat, una vegada més, el nivell a sota els pals que s’ha vist durant la competició. L’equip taronja ha plantat cara, però el físic d’Estats Units ha pesat més a la balança. El penal que Megan Rapinoe ha transformat al 61 ha estat un sotrac psicològic per les holandeses, que s’han començat a veure superades per l’energia inesgotable de les nord-americanes. A l’Oranje li ha costat recuperar-se i, poc després, ha encaixat el segon després d’una jugada individual de Rose Lavelle. Era el moment perfecte per donar entrada a Shanice Van de Sanden per, amb la seva velocitat i la tècnica de Vivianne Miedema, inquietar la porteria de Naeher. No ha estat suficient.\nD’aquesta manera, entre les gotes de suor i les llàgrimes d’emoció, Estats Units ha sumat la quarta estrella. No sense abans patir. Una sensació diferent a la de les finals anteriors. El “millor Mundial de la història”, en paraules del president de la FIFA, Gianni Infantino, ha tancat amb una final més que digna d’una Copa del Món. Amb emoció i sentiment, però sobretot amb un grau elevat de competició. Una senyal que, amb el pas dels anys, potser d’aquí quatre, el nivell del futbol mundial seguirà igualant-se, fins que arribi el país que agafi el relleu de la corona americana.


El manual del dimoni\nArriba la Festa Major de Badalona! Sant Anastasi ja és aquí! I com tenim tantes ganes de celebrar-ho, els nens i nenes des de P3 fins a 2n de primària estem fent ambmolta il·lusió una manualitat relacionada amb el dimoni. No seríem bons badalonins i badalonines si no féssim un dimoni cada any!\nA l'assignatura d'Arts & Crafts aprenem el vocabulari i les expressions més significatives d'aquesta festivitat en anglès. Voleu saber quina serà la manualitat? Haureu d'esperar fins el dia 10 de maig per veure la sorpresa!\nper Patricia Pinilla


Biblioteca | Santa Teresa\n977 400 123 - 621 231 540\nMes de Maria, mes de maig\nVida de les dues Tereses\nCentenari Mare Teresa Guash\nBIBLIOMISTERI mes de maig\nEl bibliomisteri del mes de maig ja està resolt! L’enigma era el cèlebre autor Miguel de Cervantes.\nDe nou ens ho hem passat molt bé resolent els enigmes! FELICITATS A TOTES I A TOTS!!!\nEl passat mes de març vam començar una nova dinàmica des de la Biblioteca: donar tres pistes cada divendres que ens fessin pensar, investigar i descobrir quin llibre, col·lecció, autor o autora s’amagava darrera d’elles!!\nVa ser tot un èxit! Des de la primera pista els… Llegeix més»\nCom cada any, el 21 de març se celebra el dia mundial de la poesia. Al llarg de les darreres setmanes del trimestre, els alumnes de Primària i ESO hem dedicat part del nostre temps a inspirar-nos per escriure alguns versos. Ens ho hem passat… Llegeix més»\nQuaresma, el camí cap a la Pasqua\nEl passat dia 17 vam encetar la Quaresma amb el Dimecres de Cendra. Avui us recomanem aquest recull de llibres, per a petits i grans, que ens poden ajudar a conèixer aquest temps litúrgic i viure’l d’una manera diferent!\nCarnestoltes, quantes voltes!\nPer aquesta setmana de carnestoltes us hem seleccionat aquest recull de contes i llibres sobre aquesta temàtica.\nRECOMANACIONS: lectures sobre la Pau i la no-violència escolar.\nEl passat dia 30 de gener va ser El dia de la Pau i no-violència escolar. Aquí et deixem alguns llibres d’aquesta temàtica!\nRecull d’escrits de Sant Jordi\nVanessa Laboria Boyer29/05/18\nEl passat dijous 24 de maig, en motiu de la Fira del Llibre Ebrenc, vam assistir a la xerrada de Jaume Centelles.\nDes del cole volem agraïr a l’organització per haver-nos regalat aquests llibres d’autors tan propers a nosaltres. De ben segur que en gaudirem molt.\nSeminari de biblioteques escolars al nostre cole!\nVanessa Laboria Boyer04/03/18\nEl passat 21 de febrer vam tenir el goig de rebre els companys del Seminari de Biblioteques Escolars de la Ribera d’Ebre, del qual el Col·legi Santa Teresa en formem part.\nVa ser una tarda molt agradable on vam poder compartir experiències, recomanacions de contes entre d’altres… Llegeix més»\nBiblioteca Biblioteca, seminari 0\nBiblioteques Escolars GENCAT\nBiblioteca Comarcal Ribera d'Ebre


Els dos acusats d'un delicte contra els ciutadans estrangers no hauran d'entrar a la presó sota la condició de no delinquir en dos anys i no tornar a Mallorca\nMigrants en una petita pastera a la Mediterrània central en una imatge d'arxiu. CHRIS MCGRATH / GETTY\nPalmaLa Secció Primera de l'Audiència de Palma ha condemnat aquest dijous dos homes per un delicte contra els drets dels ciutadans estrangers, segons ha informat Europa Press. El jutjat els ha imposat una pena de dos anys de presó que no hauran de complir sota la condició que no cometin cap delicte durant dos anys i que no tornin a Mallorca. Els processats estaven acusats de traslladar vuit persones des d'Algèria fins a les Illes de manera il·legal en pastera.\nEls fets pels quals han estat jutjats van ocórrer el febrer d'enguany, quan els acusats es van posar d'acord per pilotar una embarcació de tipus pastera procedent de Tipaza (Algèria) amb vuit passatgers a bord de nacionalitat algeriana i palestina. Inicialment, la Fiscalia demanava sis anys de presó per a cadascun.\nLes Balears tanquen l'any amb rècord de pasteres, amb 2.392 migrants\nEls homes es van endinsar dins les costes espanyoles sense complir amb la normativa vigent sobre immigració control de fronteres i van aconseguir desembarcar els ocupants de la pastera a la platja de Migjorn, a Formentera. La travessia, que va durar prop de 12 hores es va fer en una embarcació de petites dimensions i que només tenia un motor, la qual cosa la feia inadequada per a aquest desplaçament.\nA més, es va superar l'aforament màxim de passatgers a l'embarcació, la qual tampoc disposava dels elements de seguretat i salvament per a aquests o d'ajuda per a la navegació. Això comportava un risc afegit de naufragi. Segons la investigació, almenys un dels ocupats havia pagat prèviament entre 3.000 i 3.500 euros per introduir-se a Espanya.\npasteres migracions Audiència de Palma


May denuncia l'espionatge cibernètic i la interferència de Rússia\nMay denuncia l'espionatge cibernètic i la interferència de Rússia en eleccions\nLa primera ministra britànica acusa el president Putin d'intentar "soscavar les societats lliures" divulgant "històries falses" per "sembrar la discòrdia" a Occident\nLondres - Dimarts, 14/11/2017 | Actualitzat el 15/11/2017 a les 16:17 CET\nDesprés que el Govern espanyol denunciés davant la Unió Europea la suposada ingerència russa a través d’internet després del referèndum de l’1-0, Theresa May ha acusat Rússia d’interferir en les eleccions d’altres països, llançar atacs contra governs i parlaments europeus i practicar espionatge cibernètic. En un sopar de gala a la City de Londres, la premier britànica va acusar el president rus, Vladímir Putin, de mirar de «soscavar les societats lliures», «divulgant històries falses», per «sembrar la discòrdia a Occident». May va advertir que, si bé el Regne Unit no vol «una confrontació perpètua» amb Rússia, tampoc es quedarà de braços plegats.\n«Tinc un missatge molt simple» per al president Putin, va assenyalar May en el discurs del Banquet del Lord Mayor, a Guidhall, un gran esdeveniment anual. El líder del Kremlin «ha d’escollir un camí» molt diferent del dels últims anys, va afegir.\nMoscou, va recordar May, s’ha annexionat Crimea, ha fomentat el conflicte a Ucraïna i ha atacat governs occidentals. «Rússia ha violat repetidament l’espai aeri de diversos països europeus i ha portat a terme una constant campanya de pertorbació i d’espionatge cibernètic. Això inclou interferir en eleccions i piratejar el Ministeri de Defensa de Dinamarca i el Bundestag (Parlament alemany), entre altres», va afirmar May, que va advertir Putin que les coses no poden seguir així.\n«Sabem el que està fent i no triomfarà, perquè està infravalorant la resistència de les nostres democràcies, l’atracció perenne per les societats lliures i obertes i el compromís de les nacions d’Occident amb les aliances que ens uneixen», va manifestar la premier. May va assegurar que el Regne Unit prendrà «les mesures necessàries per contrarestar l’activitat russa», si bé «no és la relació que volem amb Rússia. No volem tornar a la guerra freda o a una perpètua confrontació».\nPer ara, la Comissió Electoral està investigant si Moscou va utilitzar les xarxes socials per interferir en el referèndum sobre el brexit, si bé no hi ha proves que aquesta possible interferència tingués èxit.\nRèplica des de Moscou\nA Rússia rellevants polítics van rebutjar les acusacions de May. Segons Frants Klintsevitx, vicepresident del comitè de Defensa i Seguretat de la Cambra alta del Parlament rus, «May s’ha fet més mal a si mateixa que a nosaltres, posant-se en ridícul davant dels ulls de la comunitat mundial».\nLeonid Slutski, president del comitè d’Afers Exteriors a la Cambra baixa, va assegurar que «Rússia, com el Regne Unit, no està intentant de cap manera de tornar a la guerra freda». «Estic en total desacord amb la declaració que Rússia està mirant de soscavar les normes del sistema internacional», va manifestar.\nPerò no només és el Regne Unit el que acusa el Govern de Putin d’ingerències destructives. La ministra neerlandesa d’Interior, Kajsa Ollongren, va indicar ahir que «Holanda està al punt de mira dels serveis d’intel·ligència russos», i va afegir que «el Govern parlarà amb les parts [les xarxes Facebook, Google i Twitter] per veure com es pot contrarestar la influència política encoberta».\nHolanda va decidir comptar a mà els vots emesos en les eleccions generals del mes de març passat per evitar la ingerència russa. En una carta enviada ahir al Parlament holandès, Ollongren va denunciar com les webs d’empreses i institucions holandeses són atacades «de forma estructural» per la intel·ligència russa.\nMés de 30 governs intenten manipular a internet\nTrump diu que es creu els seus serveis d'intel·ligència sobre el 'Rusiagate'... i també Putin\nTemes: Ciberatacs Rusiagate Notícies falses Theresa May Internet Regne Unit Rússia Espionatge


Un castellà independent d'Espanya | NacióDigital\nper Bernat Ferrer, 18 d'octubre de 2012 a les 23:59 |\nLa lingüista Silvia Senz i el catedràtic de Lingüística General de la Universidad Autónoma de Madrid Juan Carlos Moreno Cabrera, dos dels tres promotors de l'Asociación Catalana de la Lengua Castellana. Foto: Bernat Ferrer/Nació Digital.\nSenz i Moreno Cabrera, juntament amb Montserrat Alberte, llencen a l'arena política dues idees (consulteu l'esborrany fundacional que proposen, en PDF): assumpció desacomplexada del castellà per part de l'Estat català, sense necessitat d'oficialitzar-lo, i que s'entengui que el castellà "eminentment és una llengua americana", en tant que al continent americà s'hi concentren el 90% de parlants. Amb aquest "nou enfoc" en l'estudi del castellà, "la Catalunya independent no seria un país tancat com ens han volgut fer creure, sinó obert al món; no seria un país aïllat, sinó que faria servir el castellà com a llengua de relació de primer nivell internacional". Amb aquestes mesures, consideren que "se situaria Catalunya al món", alhora que "s'aïllaria una Espanya que en realitat, veient el fets, i analitzant la norma, no ha volgut cedir el poder lingüístic a Amèrica", afirmen provocatius.\n"S'ha de conèixer l'enemic i s'han de conèixer les seves armes per poder utilitzar-les en benefici propi. I Espanya ha concebut sempre el castellà com una eina geoestratègica, econòmica i geopolítica de primer nivell. Ho vam veure claríssimament amb el procés d'expansió de les grans empreses espanyoles, que sempre han dit que el seu mercat natural d'expansió era l'Amèrica Llatina. De fet, tot el projecte d'Espanya s'ha construït a través de la llengua, el castellà ha estat l'element central que ha recollit les essències de la nació", afirma Senz, d'arrel castellanoparlant.\n"El catalanisme ha d'entendre que la RAE és un dels elements polítics més potents de què disposa l'Estat -ressalten-. Els països llatinoamericans sempre li han cedit la gestió de la seva llengua, i ara, quan se'n volen apartar, tot són crítiques." De fet, el president d'honor de la Fundación pro RAE és el rei Joan Carles; el president, el governador del Banc d'Espanya, i, entre els vocals, s'hi compten els presidents de Telefónica, Repsol, Endesa, La Caixa i el Grupo Prisa, entre d'altres.\n"Llengua eminentment americana"\nTractant el castellà "com una llengua eminentment americana" sense complexos, sostenen que la República catalana podria relacionar-se de tu a tu amb el gran mercat centre i sud-americà, així com amb la comunitat hispana dels EUA. "És fals que el castellà sigui una llengua homogènia. És una llengua molt dividida; de fet, l'escola i els mitjans de comunicació d'Amèrica Llatina ja han desenvolupat tot un seguit d'estàndards, no oficials per a la RAE, per pròpia necessitat", explica Moreno Cabrera.\nLa prova de tot plegat? La multinacional de l'animació Disney, quan estrena una pel·lícula per al mercat castellanoparlant, de fet n'estrena tres: una, "la principal" -apunta Senz-, per al mercat format per Mèxic, Puerto Rico i els hispans nord-americans; la segona, per als països andins, l'Urugurai, Argentina, Perú..., i la tercera, "la versió minoritària", per a l'Estat espanyol. El fenòmen literari Harry Potter també va seguir els mateixos passos.\nAsseguren que a l'Argentina sovint hi ha moltes queixes dels llibres que els arriben d'Espanya, perquè es queixen que "hi ha molts chorizos o butifarras", i que no entenen. Si la Catalunya independent tingués en compte aquestes demandes, i assumís d'altres estàndards lingüístics al marge dels de la RAE, aconseguiria una gran entrada al mercat llatinoamericà. Senz sentencia: "José Manuel Lara Bosch és un inculte, perquè podria plantejar-se editar llibres amb aquests altres estàndards i fer molt més negoci del que fa ara."\n"Hem d'entendre aquesta realitat, i hem de poder ser-ne productors", exposa Senz. "El catalanisme està tan capficat amb el futur del català que no s'adona del potencial lingüístic que té al seu entorn", sentencia.\n"Per què parlen de valencià, català, mallorquí, eivissenc..., i en canvi no parlen de murcià, argentí, mexicà?", es pregunta Moreno Cabrera. La reflexió, inevitablement, du a preguntar-se si castellà, el català o l'anglès existeixen com a tals. "Les llengües són sumes de varietats, l'homogeneïtat d'una llengua és un concepte polític", respon contundent. I opina: "La RAE no acceptaria mai els equivalents a l'Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL) aplicats als diversos castellans que es parlen a l'Amèrica Llatina, però serien molt més necessàries."\nDe la mateixa manera que és assumit per tothom que l'anglès britànic és diferent de l'anglès nord-americà, i que tots dos són estàndards vàlids, Moreno Cabrera i Senz es pregunten per què no passa un fenomen similar amb el castellà. "L'idioma normatiu és profundament castellanocèntric", constaten.\n"Se'ns ha venut la idea que hi ha una llengua superior i genuïna, el castellà normatiu, i que d'aquí en deriven les diferents varietats. Però, el que preval, el que és superior, és el normatiu. I és una idea que tenim inoculada des de 1714, quan Felip V va donar empara a la Real Academia Española", denuncien, sense acceptar que aquesta norma hagi de ser l'única vàlida, com de fet ja no ho és per a la versió en espanyol de les cadenes CNN o Fox.\n"A Armènia, l'armeni és l'única llengua oficial. Malgrat això, a les llibreries i biblioteques, només el 30% de l'oferta que s'hi troba és en armeni; la resta, el 70%, és en rus. Imaginem-nos què passaria si el rus hi fos oficial." Amb aquesta dada, Moreno Cabrera exemplifica el motiu pel qual entén que el català ha de ser l'únic idioma oficial de la futurible República. I n'aporta una altra: "Després que els països llatinoamericans s'independitzessin d'Espanya, el trencament amb Madrid no va ser pas total. Les elits criolles s'hi continuaven identificant i relacionant, i Madrid els va instrumentalitzar en benefici propi." I una tercera: "Al Paraguai, el 90% de la població parla guaraní. En canvi, al parlament, cap diputat no l'utilitza, perquè la consideren una llengua inferior."\nMoreno Cabrera i Senz fan una crida al conjunt del catalanisme perquè pensi com vol gestionar les llengües que es parlen a Catalunya. Ara, la justícia espanyola dictamina que a Catalunya s'hi hauria de poder estudiar en castellà bàsicament perquè és una de les dues llengües oficials de la comunitat autònoma. Si l'Estat català assumeix el castellà com a oficial, "com proposa ERC", l'Estat espanyol tindrà un motiu de pes per engegar un conflicte internacional amb la Catalunya independent, raonen. Amb el castellà com a llengua oficial, difícilment res podrà impedir que l'espai mediàtic espanyol continuï sintonitzat a les televisions catalanes. En canvi, si no compta amb un estatus d'oficialitat però el Govern vetlla especialment perquè es conegui, a ulls de la legalitat internacional el risc de conflicte disminuirà.\nPer tot plegat, Senz afirma: "No cal donar tots els drets als castellanoparlants. El gran èxit de les polítiques d'integració de Catalunya, que han permès que tothom conegui el català, després resulta que els polítics se'l carreguen dividint-nos per raons de llengua. No hi ha catalanoparlants o castellanoparlants, sinó gent que té el català i el castellà com a primera o segona llengua, però tots es poden identificar amb el català d'una o altra manera."\n"Si l'Estat català no blinda el català i l'aranès, enlloc més que en Catalunya tindran garantida la supervivència. Perquè, amb la independència de Catalunya, hem de tenir clar que desapareixerà del País Valencià i les Illes", profetitzen.\nRaons de ser d'un full de ruta per a la gestió de les llengües en la Catalunya independent.\nPolítica, procés català, castellà, RAE, independència\nel castellà americà està ple de catalanismes\nPer Anònim el 24 de juliol de 2013 a les 01:39\nentre altres coses el castellà americà està ple de catalanismes... perquè el català va ser la primera llengua parlada a l'imperi hispànic d'amèrica.. i la majoria de colons eren catalans... fins a Felip II... caldria recuperar els catalanismes d'amèrica també... bé ja sabem que va impedir que el català continués parlant-se a amèrica: la no independència de la corona catalana de la castellana...\nMe'n faig creus de les bajanades que es diuen aquí...\nPer Sança el 25 d'octubre de 2012 a les 08:20\nSóc filla d'immigrants i catalana de segona generació. He fet escola d'immersió lingüística i n'estic molt contenta. Ara bé, només de llegir quatre o cinc comentaris d'aquesta llista, m'he adonat: primer, que la gent no ha llegit l'article sencer i, segon, que demostren una incultura garrafal quant al coneixement de llengües. Heu de saber que esteu confonent les llengües amb l'ús polític que se n'ha fet, i confondre això no serà bo per a la construcció del nou Estat català. Em fa llàstima llegir tanta ignorància i tanta incultura. Pensava que la gent del meu país era diferent, però veig que molts sou tan fanàtics com els pitjors espanyolistes. Feu pena...\na Blai de les 16.53\nPer Anònim el 21 d'octubre de 2012 a les 11:39\nSenyor Blai sóc un d'aquells andalussos que "van envair" Catalunya a la dècada del 1950-1960. Vaig venir quan Catalunya necessitava mà d'obra i he treballat a Catalunya tota la meva vida, desde que tenia 17 anys fins els 65. He treballar jornades de 10 hores de dilluns a dissabte i crec sinceramente que he colaborat en fer de Catalunya una nació més rica i pròspera. Com veu vostè parlo i escric català i estimo a la gent de Catalunya sense odiar a la terra on vaig nèixer, Andalussia. Els meus fills són catalans, saben parlar català i castellà perfectament i respecten a tothom. Quantes més llengües tingui potestat una nació de parlar molt millor i si us plau no siguem tancats amb la gent de fora.\nPer Anònim el 21 d'octubre de 2012 a les 10:59\nQuè volen aquests lingüistes?\nPer Anònim el 21 d'octubre de 2012 a les 00:52\nLa gran preocupació d'aquests dos lingüistes és impedir o com a mínim entrebancar que l'anglès sigui l'única llengua de les relacions internacionals. Com? Sobrevalorant una llengua majoritàriament tercermundista, l'espanyola. Numèricament té el seu pes, però qualitativament pesa ben poc en el món. A més, el grau de penetració de l'anglès a Llatinoamèrica és ostensible, en determinades classes socials mitjanes i altes.\nA Catalunya, l'espanyol és estranger i imposat. L'hem d'eradicar amb el temps\nPer Anònim el 20 d'octubre de 2012 a les 15:41\nA la Catalunya independent s’haurà d’eradicar la parla espanyola invasora, imposada. Ja farem prou de tolerar-la. Però a 150 anys vista s’haurà d’eradicar del tot a Catalunya i en el seu lloc posarem l’anglès amb el qual ens permetrà d’anar per tot el món. A Irlanda, la independència arribà massa tard per salvar l’ús social del gaèlic. N’hem de prendre nota. Tota la cura per preservar el català serà poca, tant en independència com sota la dominació estrangera hispana.\nPer Catullus el 20 d'octubre de 2012 a les 13:15\nNingú no pot negar que l'anglès és des del segle passat el llatí modern: llengua de comunicació internacional per excel·lència. Per tant, a Catalunya: 1) Llengua oficial, la catalana (i l'occitana a la Val d'Aran. I si us plau, deixem d'anomenar-la "aranès"). 2) Llengües vehiculars a l'ensenyament: el català i l'anglès. 3) Llengües d'aprenentatge voluntari i optatiu: L'espanyol o el francès.\nY un catalán independiente de Cataluña\nPer Anònim el 20 d'octubre de 2012 a les 12:36\n¿Por qué debe estar la lengua común bajo el dominio de Cataluña? ¿No tiene nada que decir Valencia, Baleares y Aragón al respecto? Pasa lo mismo que con el Archivo de la Corona de Aragón que todavía no se puede gestionar conjuntamente porque Cataluña lo quiere para ellos solos siendo propiedad de todos los paises herederos de la Corona.\nBrasil ha fet obligatori el castellà a les escoles\nPer Anònim el 20 d'octubre de 2012 a les 12:13\nA "Potències lingüístiques i econòmiques": Brasil va fer obligatori l'ensenyament del castellà a les escoles a partir del 2010: http://www.informador.com.mx/tecnologia/2009/126408/6/sera-obligatoria-la-ensenanza-del-espanol-en-brasil-a-partir-del-2010.htm No els queda més remei, perquè estan envoltats de països que son majoritàriament castellanoparlants (excepte Paraguay). Per això la proposta d'aquesta gent em sembla bona: fer servir les llengües grans (ells parlen del castellà perquè en són especialistes, però enlloc diuen que no s'hagi d'aprendre anglès) per als nostres interessos al món, NO per anorrear el català. Ho deixen ben clar. I en realitat, si llegiu el document, tampoc no parlen que l'Estat català normativitzi el castellà, sinó que els especialistes catalans participin en la seva normativització juntament amb els americans. El diari diu el que diu per sensacionalisme, em temo.\nPer Anònim el 20 d'octubre de 2012 a les 12:04\nVergonyosa la incapacitat de entendre el que realment diuen\nPer Anònim el 20 d'octubre de 2012 a les 11:57\nEm sembla bastant vergonyosa la tendència a opinar sense llegir, amb prou feines, el titular i l'entradeta. Si llegeixes la notícia sencera i sobretot el que no està manipulat pel mitjà, que és el document adjunt, t'adones que el que volen és fer servir el castellà com a eina de relació i comerços internacional amb països emergents. I a tothora parlen que el model a Catalunya ha de ser plurilingüe (evidentment, incloent de manera destacada les llengües més útils), que no s'ha d'oficialitzar el castellà mai i que s'han de blindar català i l'aranès. Si us plau, no us comporteu com a analfabets funcionals. Potser el que passa és el que diu el comentarista "No ens liem": que hi ha nivells de debat que no es poden fer de cara al gran públic.\nMés val limitar-se al català i a l'anglès. Han de ser obligatoris\nPer Anònim el 20 d'octubre de 2012 a les 11:23\nA la Catalunya independent l’espanyol no sols no ha de ser llengua oficial, sinó que hem de prendre mesures perquè en dues o tres generacions s’hi deixi de parlar. Com? Limitant-nos a potenciar, només, el català i l’anglès. En segon lloc declarant l’Estat català país tancat a qualsevol tipus d’immigració. Avui dia hom pot anar perfectament a qualsevol racó de món parlant l’anglès: per negocis, espectacles, turisme, ciència, tecnologia, humanitats, cultura, cinema...\nPer Anònim el 20 d'octubre de 2012 a les 10:03\nAquest dos paios son uns feixistes. Jugan amb la gent com si fossin les peces d´un partit d´escacs i no tinguesin personalitat.\nPer innisfree el 20 d'octubre de 2012 a les 09:00\n"Lingüistes proposen que l'Estat català normativitzi el castellà que s'hi parlarà, al marge de la RAE" Això és un autèntic disbarat, i els autors no ho diuen enlloc.\nFart de collonades multiculturals i pro-espanyoles !\nPer Oriol (Montreux) el 19 d'octubre de 2012 a les 22:54\nPerò de què debatim ? Què c... debatim sobre si espanyol sí o no oficial ? Per què no debatim del comportament lingüístic a CAT ? - Per què una esclafant majoria d'espanyols de 1a, 2a i 3a generació utilitzen l'espanyol arreu i no passen mai al català ? I els de la 3a generació han fet escola catalana. - Per què no debatim del per què els Catalans es passen a l'espanyol immediatament com els gossos de Pavlov ? En comptes de tantes collonades que barregen l'espanyol per què no parlem clar i català que ALLÒ QUE éS ANORMAL és tenir gent a CAT QUE REBUTJA CONSCIENTMENT DE PARLAR CATALà !!! No vull un país com el que visito sovint. Vull un país normal i catalanitzat. I punt. Si Ells volen parlar espanyol que ho facin entre ells COM ELS CATALANS DE CH fem, i també els Portos, els Ritals, els Espingüins, els Alemanys, els Noruecs, els Suecs, els Israelians, els Americans i els centenars de nacionalitats que viuen entre Genève i Vevey !!! A CAP D'ELLS SE'LS ACUDIRà D'ADREçAR-SE'M en anglès, alemany o suec !!! I si ho fan t'ho demanen. Et diuen si parles aquesta llengua ! Collons ! Però a CAT se t'adrecen en espanyol i si continues en català ja posen cara de pomes agres o ni et contesten quan els parles, com els taxistes del Prat. Apa ! No caigueu en el mateix parany dels 35 anys precedents\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 21:40\nCrec que els catalans respecte la llengua castellana hem de ser molt més curosos del que han sigut els castellans respecte la nostra llengua. Les llengües son un intrument de comunicació i un bé cultural que han de ser tractats amb llibertat. Qualsevol intervenció de l'estat ha de tenir com a objectiu afavorir l'enteniment i la pacificació entre la gent i per tant no crear problemes absurds al limitar la llibertat del usos lingüistics. La societat catalana coneix moltes llengües i aixó és un bé que hem d'aprofitar. A l'escola a tots els nens s'els ha d'ensenyar el català perque tothom tingui una llengua comuna en el nostre territori, però el que no s'ha de fer és exigir als ciutadans que la parlin o l'entenguin. Una llengua que no accepta tothom lliurement, no ha de ser imposada perque això acaba per fer imposible que tothom la valori i l'accepti. Ensenyar-la a tots els nens és adequat perque als nens els convenen eines i les llengues son eines, però exigir el seu coneixemnt als adults és inconvenient perque les persones adultes volen ser lliures per fer les seves tries sobre que els interesa saber i que no.\nPer Catalana el 19 d'octubre de 2012 a les 19:17\nEn cap moment he sentit dir, que una Catalunya independent, no s'ensenyi el castellà. El català serà la llengua oficial de Catalunya i el castellà com l'anglès s'ensenyarà amb força, mai en Catalunya s'ha dit de radicar una llengua. Les llengües son riques i no veig el per què hi ha que no estudiar-ho. Penso que tot es buscar tres peus al gat. Ara el català s'ha d'entendre que sigui la nostra llengua oficial.\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 18:51\nEl castellà se'n diu espanyol només a Centreamèrica i Mèxic. A la resta es denomina castellà.\nPOC QUE N'HEM DE FER RES DE L'ESPANYOL NI DE L'ANGLÈS\nA Catalunya i Lyenguadoc l'espanyol i l'anglès hi han de tenir la mateixa publicitat que als Països Espanyols i als Països Anglesos tinguin el català i la lyengua d'oc: és a dir, cap ni una. El dret d'ignorar l'espanyol i l'anglès és inviolable i no ha de suposar això, per re del món, cap inconvenient en cap àmbit de la vida privada ni pública, tant dins el país com a l'estranger. Cap nacionalitat ha de comportar l'adopció d'una altra autoconsiderada superior respecte a la primera. Els catalans i els occitans que vulguin nacionalitzar-se alhora altrament ho hauran de fer en estricte exercici de lyibertat i igualtat de condicions envers els de l'altra nacionalitat. No existeix cap espanyol ni cap anglès que pel sol fet d'ésser-ho hagi hagut de fer-se també català ni lyenguadocià a l'hora de desenvolupar cap activitat afectiva, laboral, formativa, de consum o lyeure, internacional,... Per acabar volem recordar que els drets de l’home, com ara el de parlar pla, no tan sols són inviolables, també són inopinables. Si cap català o occità vol aprendre anglès i espanyol o francès, va a càrrec seu -de les seves circumstàncies inidividuals i intransferibles- i no compromet ningú més que ely mateix. El proïsme n’és estalvi.\nNo ens liem\nPer Joandegirona el 19 d'octubre de 2012 a les 17:06\nAquests lingüistes parlen dels contenciosos que hi ha dins la Hispanofonia. Jo crec que ho ha nivells de debat que ni tenen sentit al nivell del gran públic. Fotimé de lectors han malinterpretat la cosa.\nPer Oriol (Montreux) el 19 d'octubre de 2012 a les 16:49\nUs heu fixat que un dels arguments d'aquesta gent és "poder salvar el català al PV i a les Illes". Per fer el que volen fer aquesta gent hem de continuar esmerçant totes les nostres energies per mantenir el perfecte coneixement de l'espanyol entre la població. No es poden tenir editorials que publiquen massivament en espanyol-americà i tenir tota la població focalitzada a l'aprenentatge del català i de l'anglès. Hem de triar. Torno a insistir: l'únic objectiu positiu i que ens farà salvar la nostra llengua a CAT (i de retruc a la resta de PPCC) i obrir-nos al món és l'anglès. D'altra banda, cal potser que valencians, illencs i els del Nord prenguin ells mateixos llur llengua i facin el que calgui. Si no ho fan només podrem ajudar la minoria conscienciada. No pots impedir que algú se suïcidi si repeteix cada tres dies l'acte. Acabarà reeixint-hi.\nCatalà, anglès i prou. La resta d'idiomes, electius\nPer Blai el 19 d'octubre de 2012 a les 16:33\nA molt interessant. J.F. 19 octubre 2012, 09:55. Rússia mai no ha envaït demogràficament Finlàndia ni Polònia, a despit de ser veïnes. Xina i Corea són veïnes i mai la primera no ha envaït la segona. Entre Catalunya i Espanya el veïnatge compta ben poc. El que sí compta és que del 1950 al 1970 tres milions de treballadors espanyols van envair la major part de Catalunya, la que es troba sota la dominació estrangera hispana; de les Alberes al Segura, del Cinca a Menorca. Ergo la demografia pesa molt més que la geografia, que el veïnatge. Formulació: Català, únic idioma de Catalunya; l'anglès, únic idioma de les relacions internacionals. La resta d'idiomes electius, no obligatoris.\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 15:58\nQuina vergonya. Poden vestir-ho tan modern com vulguin, però feia molt que no llegia un manifest tan feixista pel que fa a les llengües. Com es pot parlar d'enemics en el terreny lingüístic? No s'adonen que més de la meitat dels catalans tenen al castellà com a llengua materna? No entenen que la discriminació que pretenen implantar discrimina als seus propis veïns? De debò volen que la situació lingüística a Catalunya sigui la mateixa que la d'Armènia? Aquesta gent no entén gens i per això no són lingüistes, són botxins. I ara és fàcil entendre per què en el llibre de Moreno Cabrera sobre el nacionalisme lingüístic no es criticava gens de la política lingüística nacionalista catalana. Enhorabona, Moreno, a partir d'ara donaràs moltes conferències a Catalunya, però no oblidis que de lingüista ja et queda poc.\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 15:20\nPer Ubik el 19 d'octubre de 2012 a les 14:10\nComentaristes recalcitrants, si us plau, no sigueu tant obtusos! O és que no saber llegir i entendre el text? La jugada és bona, deixa el nacionalisme lingüistic espanyol en fora de joc, i normalitza una realitat a Catalunya.\nFeu el favor de llegir amb atenció\nPer Lampègia el 19 d'octubre de 2012 a les 14:09\nTotalment d'acord amb aquest comentari. El més interessant de l'article, escrit per un lingüista espanyol, és que veu molt clarament que a Catalunya només hi ha d'haver una sola llengua oficial: el català. Ensenyar el castellà ja em sembla bé, perquè aleshores s'ensenyarà i s'aprendrà sense la imposició amb la que l'hem hagut d'aprendre fins ara i, a més, ens interessarà des del punt de vista comercial. Pel que fa a la "gestió del castellà" serà un assumpte que ja estudiaran, si ho creuen convenient, les autoritats acadèmiques catalanes.\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 13:53\nes cosa sabiiiida como vos deben suponer que los bonaerenses, en el Río de la Plata no platicamos castellano o español sinó, como es lógico, nuestro idioma es el argentino.\nNo us emboliqueu\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 13:52\nEls lingüistes que ens fan aquesta proposta em sembla que voldrien desbancar l'anglès com a llengua internacional. Aquesta 'batalla' no té res a veure amb nosaltres. No us sembla? Encara no som independents i encara no hem decidit la llengua o les llengües oficials del futur estat (si ens deixen els europeus) català.\nLlengua castellana per fer negoci\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 13:36\nL'article diu el mateix que jo opino. Ni parlar-ne de fer oficial el castellà, però això no vol dir que no l'hem d'utilitzar per fer els nostres negocis.\nPer that heaviness el 19 d'octubre de 2012 a les 13:24\nPoblació i llengua La població d’Andorra és de 83.137 habitants (2007). La població creix lentament per una combinació d’immigració i de creixement natural. Per comunitats, el 36% correspon a habitants de nacionalitat andorrana, el 34% a residents de nacionalitat espanyola, el 6% a ciutadans de nacionalitat francesa i el 16% a residents de nacionalitat portuguesa. Per tant, la societat andorrana gaudeix d’una àmplia riquesa cultural, on els residents estrangers representen el 64% de la població.\nPer torrelles el 19 d'octubre de 2012 a les 13:17\nQue fort!! estic flipant amb la gent naci-onalista que comenta en aquest diari, tots el amics meus independentistes volen i en convençan de que el castellà sera cooficial, com fins ara... i aqui la gent vol quasi erradicar-lo, moltes gracias gent aquestes coses demostran la veritable cara dels naci-onalistes.\nUn pregunta abans de l'estat independent\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 13:00\nEls turistes alemanys: pixaran a dreta o a esquerra? Ens hem d'encarregar de fer-los pixar al centre de la cuveta, abans que sigui massa tard\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 12:58\nSi fem cas d'aquests reconeguts lingüistes, als documents 'Word' hi sortiria l'opció 'español de cataluña' i, aquesta, acabaria sent la nostra llengua i la llengua que ens identificaria arreu del món.\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 12:54\nSobre tot perquè no ignoa la realitat.\nPer Sòcrates el 19 d'octubre de 2012 a les 12:23\nEm sembla un debat interessant, però dit això crec que no hem de perdre en Nord, i aquest es diu parla catalana. Molts filòlegs, pensadors, historiadors i polítics dels ss. XIX i XX, així ens ho van dir: "El destí dels catalans és lluitar per la seva llengua", perque entenien que la llengua aglutina tots els demés aspectes de la vida comunitària. Si perdem l´eficàcia amb la nostra llengua ja no serem catalans, serem una altra cosa, la que sigui, però no pas catalans ! La independència s´hauria d´articular amb aquesta filosofia de base, sino perdrem la nostra essència com a poble. Per tant seria molt convenient de fixar el català com a llengua oficial, i les demés com a secundàries. Així podrem ser una nació i un estat com cal, i com la humanitat ens voldria. Catalunya lliure i independent !!!\nPer torrelles el 19 d'octubre de 2012 a les 12:11\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 12:06\nT'oblides d'una cosa, que aquesta Carta Europea té dos talls: un a la banda catalana però l'altra a la banda castellana. Així, si la minoria castellana tindrà drets (drets que no inclouen mai de la vida l'oficialitat de la seva llengua), també les minories catalanoparlants de l'Aragó, País Valencià, Balears i Múrcia, a més de la Catalunya Nord i l'Alguer, passaran a tenir també els mateixos drets.\nA Andorra no es preocupen del castellà\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 12:01\nEs preocupen del portuguès!\nEL CASTELLANO: LENGUA REGIONAL\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 11:59\nQuè ens emboliquen? Ja tenim prou problema...\nPer torrelles el 19 d'octubre de 2012 a les 11:41\nPer eyrikur el 19 d'octubre de 2012 a les 11:36\nO molt m'equivoco, o aquesta iniciativa serà com una patada a un niu de vespes, em refereixo a la reacció que tindran els medis madrilenys, no crec que els agradi que la seva estimada llengua sigui tractada com ells tracten la nostra, allò de valencià, mallorquí etc.. etc... Per altra banda, hi ha un fet que no es pot obviar: la ciutat capdavantera, per nombre de llibres editats en castellà cada any, es Barcelona, molts d'aquests llibres van a Sudamèrica i des d'aquesta perspectiva, la proposta dels lingüistes, es plausible. I en quant al verí, que algú diu, a nosaltres bé que ens l'han inoculat, oi? doncs nosaltres no cal que fem tants escarafalls.....\nOblidem-nos de l'Espanyol !\nPer Oriol (Montreux) el 19 d'octubre de 2012 a les 11:28\nL'endemà de la Independència haurem de focalitzar-nos en l'aprenentatge de l'anglès com cal per tal d'assolir en 10 anys els nivells d'anglès d'Holanda per a la mainada que ix de les escoles abans la secudària. Que d'altres llengües com el francès i l'espanyol s'estudïin de forma opcional. Però tot l'esforç de la Nació i del budget ha d'ésser l'anglès. Des de la Secudària les estades lingüístiques a països anglòfons han d'ésser massives. Oblideu-vos de l'Espanyol. És un parany més per romandre atrapats uns 300 anys més.\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 11:27\nA veure, a veure. Primer punt: les llengües no són d'enlloc, no tenen nacionalitat com les persones. Segon punt: el que es parla a la majoria d'Amèrica del Sud no és castellà, sinó espanyol. La resta de propostes em sembla bé, però no entenc com uns lingüistes poden dir unes barbaritats tan grosses com aquestes.\nEl darrer estudi sobre usos lingüístics publicat a Andorra (2009) indica que tot i que prop del 80% dels habitants d'Andorra saben parlar el català (més o menys com al Principat), només el 38,1% el consideren la seva primera llengua (per sota del Principat), enfront el 39,7% que consideren el castellà i el 8,5% el francès i el 14,5% el portugès com a llengües pròpies. Quant als usos lingüístics, en quasi tots els casos el castellà supera al català. És a dir, que l’exclusiva oficialitat del català a Andorra no ha estat un factor clau en la normalització de la llengua i que el què importa són l'aplicació de les lleis i reglaments sobre l'ús, en els que dedueixo forma permeabilitat d'acord amb les dades de l'estudi.\nPotències lingüístiques i econòmiques\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 11:14\nNomés dues coses: a hores d'ara la potència econòmica d'Amèrica Llatina no parla castellà, sinó portuguès (200 milions). Caldria tenir-ho en compte també. L'anglès és la llengua universal de comunicació. I a Amèrica Llatina també es parlen llengües que estan sotmeses a l'imperi del castellà i de les altres. No caiguem en la mateixa pràctica que els espanyols. I a Catalunya, català única llengua oficial.\nhara si que os heu passat\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 11:04\nHeu perdut el nord, pero totalment , sense remei. Cap atisb de seny. Aixo ja no es nacionalisme, aixo es paranoia colectiva.\nNo és feina nostra\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 10:59\nNo penso que normalitzar i regular la llengua espanyola sigui feina del futur (espero) estat català (ja tenim prou feina amb el català!). Penso que no ens hem d'internacionalitzar en espanyol sinó en anglès. No estic en contra de ralacionar-se en espanyol amb Espanya i amb els països hispanoamericans, però la regulació de l'idioma és cosa d'aquets països i no nostra. Si no m'equivoco, el senyor Juan Carlos Moreno Cabrera ja era de l'opinió, en unes conferències organitzades per la UOC, de que no sortia a compte aprendre l'anglès. Defensava que tots els espanyols haurien d'aprendre les diferents llengües d'Espanya per poder moure's amb facilitat (sobretot des del punt de vista laboral) per tot el territori. A primera vista, sembla una bona idea (els castellans, gallecs, bascs ... aprenent el català!) però, en el fons, penso que és una manera com una altra de mantenir la unitat d'Espanya i evitar la internacionalització dels habitants de l'estat espanyol, la qual -em sembla a mi- només es pot aconseguir a través de l'anglès (de feina n'hi ha més a fora que a dins!); l'espanyol només ens connecta amb el món hispanoparlant ('latino' segons els anglosaxons). Per altra banda, penso que els catalans no ens hem de tallar les ales. La mentalitat que tenim els humans i la llengua que parlem són factors que estan molt relacionats. Si a l'estranger parlem espanyol, seguirem sent espanyols per molt que ens independitzem. A més a més, els hispanoparlants també han d'aprende anglès per comunicar-se amb la resta del món. Si optéssim per l'espanyol com a llengua internacional ens quedaríem atrapats en el món dels hispanoparlants ('latinos' pels aglosaxos); ens hauríem independenditzat econòmicament però no culturalment. En definitiva, penso que l'espanyol se l'haurien de gestionar ells. Nosaltres si el necessitem ja el farem servir. Gràcies per la proposta, però ja tenim prou feina; hem de millorar el nivell de català i aprendre anglès més depressa que corrents!\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 10:56\n¿Y la chorrada ésta de estudio lo ha pagado la Generalitat? O sea, lo que simpre se ha criticado de Valencia por jemplo, de quere dividir la lengua catalana, ahora lo quieren hacer estos señores. ¿Es revanchismo, una provocación más hacia España o simplemente que no tienen nada mejor en que gastarse los cuartos, que hacer ese estudio delirante?\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 10:53\nQué empanada llevais encima. Luego os quejais del NHC (No hablamos catalán) de Aragón o de los blaveros. Que vergüenza que esta sra. Senz pueda ser aragonesa (lo digo por el apellido)\nA Jordi Lògic\nPer Blasco el 19 d'octubre de 2012 a les 10:36\nDius "A més, també cal considerar que els ciutadants de Catalunya beligerants en contra el català ... Com explotarien el fet que el castellà fos també oficial? Evidentment en contra del català." Preguntem-ho al revés. Com explotarien el fet que el castellà no fos oficial? Doncs poden amparar-se amb la Carta Europea de les Llengües Regionals o Minoritàries i el Conveni Marc per a la Protecció de les Minories Nacionals perquè la comunitat internacional forci la cooficialitat del castellà a tots els nivells a canvi del reconeixement internacional de Catalunya. O poden forçar la convocatòria d’un referèndum per la cooficialitat del castellà (entenent que el nou estat català tindrà majors mecanismes de participació democràtica que permetran que la ciutadania pugui demanar la celebració referèndums). I aquí cal tenir en compte que la balança és del 56% castellanoparlants enfront el 39% catalanoparlants. A més, hi ha una cosa que oblidem quan parlem d’aquest tema. Cap constitució regula l’ús de cap llengua, sinó que ho fan els reglaments i les lleis. Qui dictaminarà quina és la llengua vehicular a l’escola, als cinemes, a l’administració pública no és la constitució, sinó tot el cos legislatiu que es redacti després.\nPer SomiSerem el 19 d'octubre de 2012 a les 10:21\nÉs tot molt més fàcil. A Alemanya hi ha una gran quantitat de turcs que parlen turc entre ells i les seves descendències. Per més que n'hi hagi, Alemanya té com a idioma ÚNIC OFICIAL l'alemany i és l'idioma de refèrencia. A Catalunya hem d'acceptar el turcocastellà com a pròpi? Per quin motiu volem la independència? Per seguir com fins ara? CATALÀ ÚNICA LLENGUA OFICIAL!\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 10:16\nPenso que ara, no és el moment de fer aquests plantejaments, sobre oficialitat de llengües. No és pot jugar amb l'idioma de Catalunya (que és el català). No s'ha d'erradicar res, penso, com més llengües sabrem, més ens farem entendre. Ara bé, el CATALà, ha de ser la llengua OFICIAL. I no vulgueu jugar amb el castellà per agafar més vots, que no us els donaran (Sr. Junqueras i Mas).\nPer Johns el 19 d'octubre de 2012 a les 10:13\n@ ets un ignorant, 19/10/2012 a les 08:40 Per començar em dius ignorant i tonto, diría que cadascú reconeix els seus propis defectes en els demes pero em temo que el teu cas es mes greu... ets dels que continuaría el cercle de violencia i intransigencia perpetuant l'enemistat amb el pais del costat. Jo he tingut molts (moltissims) problemes amb espanyols i soc dels que s'indigna quan un cambrer no enten la diferencia entre "gel" i "llet", pero enlloc d'anar escridassant al personal el que s'ha de fer es insistir i seguir anant amb bona fe. Encara que us sorprengui el castellà es útil i encara que no us agradi es una llengua que forma part de la historia i cultura catalana. Com collons ens entendrem amb els vascs sino? O amb els sudamericans? Ah! Que poder ets dels que pensen que no se'ns ha perdut res a sudameric, en aquest cas... fes-t'ho mirar. Nomes un detall, jo en la vida he estudiat italià pero gracies a parlar castellà i català entenc el 60-70% quan el sento i mes del 80 si el llegeixo. P.D. Un dels trets caracteristics mes importants de Catalunya es el seu bilingûisme... i no passarem a tenir català-anglés en menys de dos gerenacios ni de broma\nHi ha un estudi seriós al darrere\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 10:06\nCal llegir el document que s'adjunta en l'enllaç per entendre la proposta. I cal saber que aquesta gent ha fet l'estudi més extens, actualitzat i fonamentat que hi ha sobre les polítiques, economies, ideologies i geoestratègies entorn el castellà, i sobre la norma espanyola, els estàndards i la RAE: http://addendaetcorrigenda.blogia.com/2011/112501-el-dardo-en-la-academia-melusina-descripcion-historia-y-guia-de-lectura.php\nPer fideli el 19 d'octubre de 2012 a les 10:05\nel castellà és llengua estrangera a catalunya...molt usada, i pràctica, però estrangera....\nEl problema son immigrants dels seixanta i setanta\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 09:59\nJo tinc amics immigrants dels anys seixanta a Catalunya i encara parlen com si haguessin arribat ahir a Catalunya, li parles d'independència i no volen saber res, no llegueixen, ni veuen televisions catalanes. Aquest és el problema i tenim que solucionar-lo, l'altre dia parlen amb uns altres amics latinoamericans ells comentaven que per aconseguir papers tenien que fer cursos de català. Si aconseguim la independència tindrem que fer un esforç per integrar tant als immigrants del seixanta i setanta com els nouvinguts. I penso que serà més facil integrar els nouvinguts.\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 09:58\nNo hi ha cap comentari que entengui el que realment diuen els lingüistes de la notícia: el català, llengua única oficial de Catalunya; el castellà com a eina de comerç i relació amb la resta del món, al mateix nivell que l'anglès, però especialment a l'Amèrica Llatina (o parlarem amb anglès a l'Amèrica Llatina??). La qüestió, si un dia som independents, serà vendre, vendre i vendre a l'exterior. I no ens enganyem: el català no ens servirà per això. A dins ja ens ho farem. Tanta xerrameca d'alguns sobre la llengua i resulta que no saben entendre ni un text breu.\nPer JF el 19 d'octubre de 2012 a les 09:55\nTrobo molt interessant aquesta nova proposta. És molt important que el nou Estat català es nodreixi de punts de vista nous, allunyats del "castellanocentrisme". El castellà no deixarà de ser present a Catalunya (fins i tot és present a Portugal!), per tant ens convé gestionar la realitat, no ignorar-la ni perdre el temps imaginant com seria Catalunya si ens haguéssim independitzat fa 100 anys. És absurd creure que serem com escandinaus o neerlandesos. El veïnatge pesa molt, com es pot comprovar en els països limítrofs a Rússia o Alemanya. D'altra banda, no es pot obviar que el castellà és una realitat econòmica de primer ordre.\nPer Miquel Carxot el 19 d'octubre de 2012 a les 09:39\nEns cal gent que pensi i faci una correcta previsió del nostre futur estat: lucidesa i valentia. Estic totalment d'acord amb l'exposat a l'article.\nDe més gruixudes en veurem\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 09:08\nQuan la independència sigui a tocar molts que ara són contraris a la independència (tipus nou PSC) es reconvertiran en independentistes i llavors per diferenciar-se voldran presentar-se com a independentsites espanyolitzants (si no els pots vèncer, uneix-t'hi), no aniran en contra de la independència però sí que aniran en contra de la catalanitat, es presentaran una mica com el que llegim en aquesta notícia, defensors de l'espanyol dins de l'Estat català. Ull viu!\nDe lingüsta a lingüistes\nPer Reagrupat el 19 d'octubre de 2012 a les 09:07\nContra la proposta de linguites tan "multiculti", la meva és més senzilla i lògica (i sostenible): LLENGUA OFICIAL EL CATALÀ, PRÒPIA i oficial, UNIC I UNIVERSAL A CASA. Després unes SEGONES LLENGUES, molt estimades, segons petició personal i territori, en cap cas oficials (italià, francés i castellà): El provençal a part i cooficial dins el seu. I L'ANGLES QUE ÉS UNVIERSAL, la tercera\nAl marge de la RAE? Mai!\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 08:55\nTant si el castellà és oficial a l'Estat català com si no, l'autoritat per decidir la seva gramàtica normativa ha de ser de la RAE; tot i que jo discrepo de moltes decisions que ha pres aquesta institució sobre el castellà, el secessionisme lingüístic és verí per a les llengües. El castellà és castellà, a Catalunya, a Madrid i a Mèxic; per tant, amb una institució que el reguli ja n'hi ha prou.\nAu va, home!!!\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 08:42\n...de veritat que hi ha raonaments que em costen de seguir...\nPer ets un ignorant el 19 d'octubre de 2012 a les 08:40\nQue el castell� es tan idioma nostre com el catal�? Tu ets tonto xato!! EL castell� ens l'han imposat els espanyols! A Fran�a es oficial l'Alemany? Oi que no? Perque la seva ocupaci� va durar 4 anys nom�s. La ocupaci� espanyola de Catalunya fa 300 que dura, tan que alguns catalans han desenvolupat una sindrome d'estocolm aguda. Perque voleu la independencia si ens han de seguir servint cafes amb gel quan demanem cafes amb llet?\nCatalunya serà catalana, o no serà\nPer Jordi Lògic el 19 d'octubre de 2012 a les 08:32\nPermeteu-me expresar un seguit de reflexions sobre la conveniència o no de fer del castellà idioma cooficial en una Catalunya independent. Si el castellà fos oficial a Catalunya ... obriria la porta a què altres idiomes també ho fossin (àrab, amazig, mandarí, idomes del Pakistan, etc.); ja que no hi ha cap diferència entre els catalans d'origen castellà o els d'altres origens. Tan uns com els altres són fruit de fluxes migratoris provinents de territoris foranis a Catalunya. L´única diferència seria el nombre (a l'haver estat Catalunya sota la sobirania espanyola des de 1714, per posar una data emblemàtica). Aleshores ... Quin és el nombre de ciutadants d'origen aliè que determina que a partir d'aquest nombre, l'idioma d'ells o el dels seus pares ha d'esdevenir oficial a Catalunya? On es posa la ratlla? En els "països normals" l'idioma oficial és el del país. És dir, s'atén a criteris de territorialitat, i no pas a criteris de sang, no pas a criteris quantitatius de fluxes migratoris rebuts. Em podrieu dir quin estat del nostre entorn en què som inserits (Europa Occidental, primer món) no ha determinat l'idioma o idiomes oficials segons aquest concepte de territorialitat? Si s'hagués atès al concepte de sang, països com França, Alemanya, Gran Bretanya, tindrien un reguitzell d'idiomes oficials a banda del francès, alemany, anglès o gaèlic. Per exemple, oi que a Alemanya el turc no és cooficial amb l'alemany malgrat que hi ha molts alemanys d'origen turc? I que me'n dieu d'Andorra, farcida d'andorrans nacionalitzats provinents de França, Espanya i Portugal. Però això no significa que el francès, el castellà i el protuguès esdevinguin idiomes oficials conjuntament amb el català, és dir, l'idioma del territori. I el fet que hagi països del tercer món (bàsicament d'Àfrica i Àsia) on tenen com a idioma cooficial el de l'antiga metròpoli, aquest criteri no es pot aplicar a Catalunya. No pas perquè Catalunya no se la pugui considerar com a colònia d'Espanya, sinó perquè aquests països necessitaven i necessiten un idioma franc per relacionar-se amb el món desenvolupat. Per això van adoptar i conservar l'idioma de l'antiga potència colonitzadora, perquè ja el coneixien i els calia per obrir-se al món. Però Catalunya ja forma part del primer món, del món desenvolupat, de la Europa Occidental, per la qual cosa no li cal adoptar el castellà com a llengua cooficial. El fet d'haver vist a la manifestació de la diada d'enguany força gent expresant-se en castellà reclamar la independència de Catalunya no té perquè induïr a ningú a fer del castellà idioma cooficial en la Catalunya independent. També havien estrangers d'altres nacionalitats (subsaharians, per exemple). I si algú se'n deixa d'induir, en el fons voldria dir que considera els catalans d'origen castellà com "els altres", és dir, bandejaria el concepte de "Catalunya, un sol poble" al fer una distinció dels catalans segons el seu origen. Una Catalunya pròspera, amb o sense independència, sempre tindrà un fluxe migratori important, el què vol dir que sempre tindrà comunitats culturals nouvingudes. Com tots els països del nostre entorn europeu occidental. Tot aquest assumpte em recorda els inicis de TV3. En aquells temps havia força gent que no veia amb bons ulls que TV3 emetés pel·lícules o sèries de TV doblades al català. I tot perquè aquestes persones no hi estaven acostumades a sentir, per exemple, al JR en català. Els resultava més còmode continuar sentint castellà a la TV. Quan per exemple avui dia comparem TV3 (pel·licules en català) amb TVV o TVB (pel·lícules en castellà) ... a cas considerem que el model de TVV o TVB és millor que el de TV3? O bé, recordeu l'inici de la immersió lingüística en català a les escoles, on havia gent que es queixava perquè molts nens no entenien els llibres de text perquè estaven en català. En aquests dos exemples (el de la TV i el de la immersió lingüística) hom pot adonar-se de la següent conclusió: no podem traslladar els nostres prejudicis o les nostres inseguretats o debilitats a les generacions futures. Aquesta conclusió també és vàlida pel tema que ens ocupa. Fer del castellà cooficial a Catalunya seria transmetre als nostres fills i nets els nostres fantasmes. És normal que després de 300 anys d'ocupació estrangera hagi cert grau de confusió sobre com hauria de ser una Catalunya independent, ja que no hi ha cap català viu que hagi viscut en un estat català sobirà. Quan es produeix aquest núvol d'inseguretat, de no saber cap on s'ha de tirar, a fi de retrobar el camí correcte, és bo preguntar-se sobre quins criteris segueixen els "països normals", quins criteris s'apliquen a ells mateixos. I aplicar-nos a nosaltres aquests mateixos criteris que s'apliquen ells. Per tot això, el castellà no pot ser oficial a Catalunya. Només el Català i l'Aranès a la Vall d'Aran. És dir, els idiomes territorials de Catalunya. Cap més, com a qualsevol altre país normal del nostre entorn Només queda aclarir que el fet que el castellà no en sigui d'oficial, no vol pas dir que estigués prohibit. Per exemple, si una persona vol entrar un document redactat en castellà a l'administració catalana, jo personalment, entenc que sí que ho podria fer malgrat no ser idioma oficial. De fet, en l'actualitat, a l'administració de la Generalitat de Catalunya es trameten documents en anglès i en francès (idiomes no oficials a Catalunya) tot i que la llei administrativa espanyola determina que no es pot tramitar si no està escrit en idioma oficial a Espanya (castellà o català en el cas de Catalunya). Com que són molts anys que hem viscut dins d'Espanya (tota la vida) tenim tendència a exercir els valors espanyols que ens han anat transmetent mitjançant el sistema educatiu i els mitjants de comunicació principalment, i extrapolar-los al que seria la nova Catalunya sobirana. Que a Espanya, el fet que un idioma no sigui oficial volgui dir gairabé que estigui prohibit en l'àmbit de l'administració, no vol dir pas que amb els nous valors d'una Catalunya independent hagi de ser de la mateixa manera. També es poden establir disposicions transitòries, ja que venim d'on venim, és dir, d'una situació de sotmetiment (amb tot el que això implica) i no pas d'una situació "normal". Un altre exemple: una llei catalana estableix que el personal de l'administració s'ha d'adreçar d'entrada al ciutada en català. Això no es compleix (perquè el carrer és el carrer, per dir-ho d'alguna manera). A més, també cal considerar que els ciutadants de Catalunya veligerants en contra el català ... Com explotarien el fet que el castellà fos també oficial? Evidentment en contra del català. Repeteixo, no oficial no vol dir prohibit.\nPer EnPositiu el 19 d'octubre de 2012 a les 08:13\nEl projecte de crear un Catalan Spanish està bé, reforça la identitat pròpia de la Catalunya castellana, que també hi és, i en el camp dels negocis ens permet la possibilitat de crear un estàndard de l'espanyol que agradi i vengui més (ho explico com a traductor i microempresari que sóc). En aquest sentit, aplaudeixo aquesta iniciativa. Ara, com a microempresari i traductor que sóc, també us explico que l'idioma per a la internacionalització no serà el castellà, serà l'anglès, i amb això la gent que comenci a obrir els ulls, també. Que no sabeu encara que espanya i tot el que té a veure amb espanya és una mentida? Tercer: jo em guanyo la vida amb el castellà però també amb el català, i el castellà ja es parla i és oficial a massa territoris. A Catalunya, en català, i en això no hi pot haver discussió. No és una qüestió de ment tancada ni "talibanisme" que diuen els agents encoberts del pp (allò de "parlar català és discriminar", que ara diuen), és una simple qüestió de negocis. És clar que els que diuen això no treballen.\nPer Lluís Buscató el 19 d'octubre de 2012 a les 08:02\nLa proposta més idiota que he sentit mai, com si no tinguessim més problemes. Veig que la tonteria és contagiosa, perquè em record sospitosament a allò que els nacionalistes espanyols han volgut fer amb el català a Aragó i València.\nPer Jo el 19 d'octubre de 2012 a les 07:44\nNo pot ser el que esteu dient: Una llengua pot ser utilitzada políticament, però el que no es pot fer és dividir-la, com han fet ells amb el valencià i com estan fent ells amb el balear. Si hi ha una RAE crec que hi ha de continuar sent i que l'espanyol de tot el món en depengui. També crec que això no és el nostre problema i que no ens hi hem de ficar. Com no és el nosltre problema el de què passa amb l'alemany que parlen els alemanys que viuen aquí, o amb el francès, o amb l'italià... No digueu disbarats!\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 07:28\nSón arguments polítics fonamentats. Haurien de ser objecte d'estudi i reflexió.\nque s'hen preocupin ells..\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 05:17\nper favor... ara ja nomes faltava aixo. Jo em preocuparia mes del harpita antes que tocar el sacrosantisimo trimilenari espanyol de la espe agui(e)rra. Fora de l'espai exterior o a catalunya, nosaltres no hi tenim comepetencies ni ganes. Es millor que es sudamericans tornin a rallar els idiomes que parlaven avans de sentir el espanyostatico cromanyon. El que comensaria a fer jo es a revisar el diaccionari catala per llevar paraules semblantes al castella com edat per atge etc. Com menys espanyolitzats esteguem rebren l'efecte contrari de tornar-nos tots idiotes o uns ignorants. Si el catala s'arriva a distanciar prou del espardanyon de fa 3000 anys doncs ja si que es podria considerar, pero ara qui no parla ja el castella??\nNo vull oficialitat del castellà\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 05:10\nJo no vull l'oficialitat del castellà, si ho fem així el català desapereixerà en poc temps.Ho diuen tots els entesos. Als hospitals atenen a la gent encara que només parli arab, amazig o rus i em sembla molt bé, ara l'oficialitat només pel català sino perquè volem un estat. Li agraeixo al Junqueres que hagi iniciat un debat totalment inexistent a CAT per esgarrapar-li uns vots al psoeNordEst és per això que jo no votaré ERC. Votaré SI perquè m'han satisfet amb, novullpagar, escanya ens roba, motxil.les de la diputació, publicació dels sous i gastos del parlament i proposta de reducció, explicar els pressupostos d'un estat independent, primer ajuntament insumis fiscal és de SI,defensa de `l'oficialitat únicament del català i d'altres. Tot i així voldria tenir un segon vot per les CUP que per exemple van treballar a l'ajuntamnet de GI aquest 12Oct, estic segur que entraran igual que van entrar a l'ajuntament de GI a base de picar pedra al costat de la gent, aquests son els partits que jo vull. Partits que no tenen deutes amb la caixa en definitiva i poden recolzar que la caixa vagi al parlament a explicar l'estafa de les preferents, fins i tot ciutadanos ho recolzava i ICV també\nPlenament a favor\nPer Observant el 19 d'octubre de 2012 a les 02:34\nEn comptes d'enredar-se amb si oficial, co-oficial...és tant simple com respectar el dret de parlar la pròpia llengua, però no s'ha de donar ni una sola eina a l'estat espanyol per inmiscuïr-se en els assumptes d'una Catalunya independent de la mateixa manera que ells no ens deixaràn insmiscuïr-nos en assumptes de valència o les illes. Tot s'haurà de fer a través de Brussel·les.\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 02:22\nDoncs això. Em sembla molt bé. El castellà s'hauria d'ensenyar com es fa amb l'anglès i està bé que vulguin normativitzar-lo a tals efectes.\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 01:43\nal meu país parlem català,el castellà sincerament per a fins comercials en el meu cas que visc a Andorra la vella on també conflueixen amb els mateixos fins el francés i el portuguès, i punt. caldria tenir clar que l'idioma primordial és el català que tenen por de que els marginareu? ja prou marginacions heu tingut vosaltres que us surtin amb collonades, cada vegada exhaureixen els arguments. catalans, els espero molt aviat com país veí.\nPer Johns el 19 d'octubre de 2012 a les 01:21\nSempre he estat en contra dels independentistes radicals que farien exactament el que varem patir durant la dictadura, es a dir, d'erradicar el castellà. El castellà es tan nostre com el català i a mes ens serveix per comunicar-nos amb gent tant propera a nosaltres com els vascs o amb "cosins llunyans" de sud-amèrica o fins i tot els llatins dels EUA. Jo, personalment, sempre he parlat del castellà com a llengua d'Espanya mentre l'espanyol es el que es parla fora (i aqui ja entrem en si es espanyol-mexicà o argentí, etc..)\nPer Ab el 19 d'octubre de 2012 a les 01:20\nCollons doncs cal tenir-ho en compte no?\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 01:15\nEstan començan a assumir que Catalunya podria deixar Espanya sola i en la ruïna , estarien disposats a que Catalunya mani Espanya( després no s ho creuen ni ells) pro ara diu:Margallo vol que Catalunya es quedi a Espanya, faci "un cop de puny a la taula" i digui "aquí mano jo" En un discurs molt aplaudit, Margallo ha citat Unamuno i ha afirmat que "quan un germà es considera més intel·ligent, no fa un cop de porta i marxa de casa, sinó que fa un cop de puny a la taula i diu 'aquí mano jo', per al benefici de tots, per a un gran país que es diu Espanya".\nTotal, tot aquest rotlle de notícies per... ?\nEl mateix verí\nPer Jaume Çontiberi el 19 d'octubre de 2012 a les 01:11\nAra ens voldran fer aprendre el castellà per les bones? S'ha acabat les garrotades, els insults, les multes, les cremades de burilles a la llengua per haver dit un mot en català? No caurem pas al bertrol. El castellà a castella. El català als Països Catalans, i prou. Fart i tip que ens tractin de rucs i de mitges persones. Els catalans en català. I a part del català, l'anglès, el rus, i el que calgui... Però castellà? El franquisme amb bona cara? Good cop, bad cop? Els d'abans de dolents, els d'ara de bons, ens volen encolomar el mateix verí.\nL'anglès, únic idioma de les relacions internacionals\nPer Blai el 19 d'octubre de 2012 a les 01:06\nL'obertura al món de la Catalunya independent serà a través de l'anglès, no de l'espanyol, llengua tercermundista. Les classes il·lustrades llatinoamericanes fa temps que saben l'anglès.\nEl espanyol ja el sabem, potser que ara n'estudiem altres d'idiomes.\nPer Joan Andreu el 19 d'octubre de 2012 a les 00:57\nPuc estar d'acord en algunes de les opinions del article però em sembla que se l'hi dona massa importància al castellà. A Catalunya s'ha de potenciar el català i amb poc temps fer requisit indispensable que tothom que treballi cara al public ho pugui fer perfectament en català. Una llengua mai no esta assegurada sinó és imprescindible per treballar i conviure. A banda d'això crec que si volem eliminar la barrera lingüística cap al nord apart d'angles s'hauria d'estudiar més francès. No dic que no s'haguí d'estudiar castellà però s'ha d'invertir més hores en francès, per la senzilla raó que no hi ha cap català que no parli espanyol i en canvi molt pocs parlen francès. Això provoca que tan a nivell turístic com comercial en general tothom te més tendència a anar cap a espanya i no pas cap a França.\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 00:51\nEsteu malats del cap. Fins a on pensaeu arribar en els vostres dekliris identitaris ?\nPer Oriol (Montreux) el 19 d'octubre de 2012 a les 00:39\nTrobo molt original la proposta però francament perquè ens hem de preocupar de l'espanyol i del mercat americà ? Per què no diem alt i fort que la presència social de l'espanyol a CAT i a la resta dels PPCC és per una raó claríssima: quan vingueren els 2 milions d'espanyols NO TENÍEM PAS Estat i no els hem pogut assimilar. I Prou ! A CH hi ha els mateixos habitants que a CAT i un 22% d'estrangers. Molts d'aquests són de 2a i 3a generació i encara són estrangers i NOMéS PARLEN MOLTS D'ELLS les llengües oficials dels diferents cantons. I molts suïssos són d'origen estranger i a la 3a generació ja han abandonat la llengua. I és així. A CAT hem de passar àmpliament de barrejar-nos amb l'espanyol i anar en massa cap a l'anglès com a Escandinàvia i a Holanda. Això és important. I ja ens ocuparem d'ajudar el PV i les Illes si volen. Perquè si no volen i continuen votant PP i PSOE no podem pas fer-hi res. El perill per als Catalans és l'Espanyol i el Francès. I ho deia fa més de 30 anys el sociolingüista valencià Lluís Vicent Aracil. I el prenien per boig. El futur dels Catalans és esdevenir bilingües català-anglès i punt.\nEns perdem en la densitat de les informacions\nPer Anònim el 19 d'octubre de 2012 a les 00:26\nHipotesis molt interessantes, però ens perdem en la densitat de les informacions... La questió: Com conseguir un estat independent?\nLOL, s'han begut l'enteniment!\nPer Antoni Lucard el 19 d'octubre de 2012 a les 00:23\nHeu perdut el judici? Mare meva, esteu malament del cap XD\nPer xavier003 el 19 d'octubre de 2012 a les 00:07\nNo fem com ells... no ens podem rebaixar al seu nivel...


Psicòleg càncer Barcelona per a pacients i familiars - Psicooncologia\nSuport psicològic per persones amb càncer i familiars\nAfronta el diagnòstic i el tractament del càncer.\nRecupera el benestar i la qualitat de vida.\nMantén la comunicació familiar.\nSense llistes d'espera. Sense massificació.\npersonalitzada i confidencial\nBENEFICIS DE LA PSICOONCOLOGIA\nPodràs gestionar les emocions durant el diagnòstic i el tractament.\nMilloraràs l’estat d’ànim i la qualitat de vida.\nT’ajudaré en la presa de decisions i la comunicació familiar.\nRecuperaràs la normalitat després del tractament.\nT’acompanyaré en el final de vida, si arriba el moment.\nSi ets cuidador/a tindràs formació i suport.\n"El meu pare va tenir cáncer de pulmó i li van diagnosticar molt tard, quan ja estava terminal. Amb el Joan vaig parlar de les meves pors i del que no podia parlar amb ningú més. M'escoltava i sempre tenia a punt les paraules que jo necessitava. Gràcies!"\n"Jo no havia anat mai al psicòleg, ni sabia que s'hi podia anar per un càncer de pròstata. Però el Joan em va ajudar a entendre el que em passava i a canviar-ho. Els problemes de parella es van solucionar".\n"El Joan té una preparació i formació exemplars, una gran experiència i ofereix des del primer minut molt interès, implicació, atenció i empatia."\n"Em van diagnosticar càncer de mama i em van parlar de Psicologia en Càncer. Vaig fer 5 sessions amb ell a Manresa i em van anar molt bé per encarar la malaltia".\nSara (49 anys)\n"Un psicòleg compromès i atent i sempre disposat a ajudar. Jo em sentia molt sola, encara que tota la meva família sabia que tenia càncer, però amb ell tot va ser més fàcil i em va ajudar a sentir-me millor amb mi mateixa. Podia parlar sense haver-me de callar res".\n"Em quedo amb una frase que el Joan diu molt: "Quan es tanquen totes les portes, podem obrir una finestra". El psicòleg busca l'esperança sota les pedres perquè mai no et sentis sola".\nSóc Llicenciat en Psicologia (Col. núm 20801) i Màster en Psicooncologia. Estic especialitzat en el suport i la teràpia a persones amb càncer, familiars, i professionals de la salut i de l’oncologia.\nCom a psicooncòleg he treballat a l’Institut Català d’Oncologia, a l’Hospital Clínic, a diverses associacions de pacients i en consulta privada.\nTambé faig formació a empreses, professionals i associacions de pacients amb càncer.\nAmb la freqüència segons\nMés comoditat i privacitat\nVISITA EN PARELLA\nAl despatx de consulta\no al teu domicili\nCONSULTA A BARCELONA: Ronda General Mitre, 211, 1r 2ª (entre Lesseps i Muntaner)\nTelèfon / Whatsapp: (+34) 644.29.87.59\nHorari: De dilluns a divendres de 9:00h a 21:00h\nACCÉS DIRECTE A WHATSAPP


pladurgellaldia/Josep A. Pérez 16:59 07/01/16\nL'Ajuntament va cedir les instal·lacions de l'antiga discoteca amb la condició que s'habilités un espai que poguessin utilitzar altres entitats de la ciutat\nmollerussa projecte seu prepara nova cal\nLa pista d'estiu es podria fer anar com a zona d'espera dels pares o activitats a l'aire lliure\nL'Agrupament Escolta Cal-Met de Mollerussa està redactant el projecte de rehabilitació de l'antiga discoteca Musicland, que ha de ser la nova seu de l'entitat. L'agrupament va encarregar a una comissió de pares i caps el disseny dels nous espais, aquests es reuniran el pròxim dia 15 de gener per consensuar la proposta que presentaran a l'Ajuntament.\nLa previsió són que les obres puguin estar finalitzades al mes d'octubre\nUna vegada el consistori doni el vistiplau de la proposta, es començaran les obres, amb l'objectiu que puguin estar finalitzades al mes d'octubre.\nCal recordar que aquest espai forma part de la donació que van fer els germans Freixes a l'Ajuntament de Mollerussa, en la que també s'incloïa una aportació per dur a terme les obres, per la qual cosa el projecte es podria realitzar al llarg d'aquests anys, tal com tenen previst els responsables del col·lectiu.\nL'entrada del nou equipament seria, en principi, pel carrer Sant Isidori\nL'Ajuntament va proposar a l'agrupament la possibilitat de traslladar-se a aquest edifici amb la condició que dissenyessin els espais necessaris per a la seva activitat, de tal manera que, en cas de ser necessari, els poguessin utilitzar altres entitats.\nSegons l'alcalde Marc Solsona, la previsió és que l'entrada del nou equipament es faci pel carrer Sant Isidori, a l'espera del projecte, ja que d'aquesta manera es podria utilitzar la pista d'estiu com a zona d'espera dels pares o activitats a l'aire lliure. Tot i així, Solsona va puntualitzar que la pista no s'inclou en el projecte, ja que el consistori té previst destinar-la a altres activitats.\nEls germans Freixes van cedir l'edifici per tal que l'Ajuntament el destinés a Centre Sociocultural. En aquest sentit l'Associació de Dones Albada hi va traslladar la seva seu al març de 2014.\nLa segona Ruta de la Boira arriba als 400 inscrits


TMG lloga un local al Pont Major per ser el taller de la girocleta - Empordà\nL'empresa ha contractat un mecànic i l'Ajuntament ha comprat un centenar de bicicletes noves\nEl mecànic treballant al taller del Pont Major amb una de les bicicletes que s´han de reparar. aniol resclosa\nTransports Municipals del Gironès ha llogat un local al Pont Major perquè funcioni com a taller de la girocleta, tant per arreglar les bicicletes malmeses com els anclatges on s'aparquen. Està situat al carrer Tenerife i ja funciona des de l'1 de setembre. L'empresa que és la que gestiona des de fa poc el servei municipal de bicicletes de Girona ha contractat un mecànic i preveu contractar-ne un altre.\nEl regidor de Seguretat, Mobilitat i Via Pública, Joan Alcalà, espera que amb aquest taller el servei millori notablement. "Tinc la girocleta com una de les meves prioritats", ha detallat el represetant municipal. Confia que les millores es comencin a veure clarament ja abans d'acabar l'any.\nActualment al taller hi ha moltes bicicletes. Això, al parer del regidor és un sinònim clar que l'anterior empresa encarregada del manteniment no ho feia adequadament. "Per això no hem allargat la concessió un any, tot i que ho podríem haver fet". Hi ha parafangs trencats, cistelles, llums i seients.\nDesde fa temps hi ha queixes dels usuaris per diferents problemàtiques. La més freqüent és que cada cop hi ha menys punts d'anclatge on deixar-hi la bicicleta perquè molts estan fora de servei. Alcalà ha explicat que tots aquests elements s'aniran reparant. Els que han detectat que funcionen incorrectament els han hagut de desconnectar perquè funcionen elèctricament i s'ha donat més d'un cas que l'avaria s'ha transmès d'un anclatge a un altre.\nTambé hi ha queixes per l'absència de girocletes. En aquest sentit, el regidor ha assenyalat que acaben de comprar un centenar de bicicletes noves que aviat ja es podran utilitzar. Això servirà per ?augment el parc considerablement.\nD'altra banda, el projecte per col·locar dues estacions de girocleta a Santa Eugènia segueix vigent i Joan Alcalà preveu que pugui posar-se en marxa abans de les Fires de Sant Narcís. Una estarà situada a la plaça de Santa Eugènia (plaça del Barco) i l'altra davant del Centre Cívic Can Ninetes. Amb aquestes dues estacions, a la ciutat ja n'hi haurà catorze.


Més enllà del mirall: 10 anys sense Joaquim Jordà | Filmoteca de Catalunya\nMés enllà del mirall: 10 anys sense Joaquim Jordà\nSessió triple: 'Alumbramiento', 'La morte rouge (Soliloquio)' i 'Vidrios partidos' amb presentació a càrrec de Víctor Erice el dijous 12\nL'autor d'algunes de les obres fonamentals del cinema espanyol contemporani de ficció, com 'El espíritu de la colmena' (1973) i 'El sur' (1983) també s'ha prodigat, des que el 2002 va dirigir 'El sol del membrillo', en el gènere documental. I és que Víctor Erice ha afirmat que les diferències entre ficció i documental "tendeixen a esvair-se si pensem, com és el meu cas, que, més enllà de les aparences, és la mirada del cineasta la que crea sempre, en qualsevol cas, la ficció".\nBucarest, la memòria perduda, amb presentació a càrrec d'Albert Solé\nGuionista i reporter de televisió fins a l'any 2000 i autor de cinc documentals des del 2002, Albert Solé va obtenir un ampli reconeixement el 2002, amb el seu sisè documental, 'Bucarest, la memòria perduda'. Un film al qual el lligava un vincle absolutament personal: en la recerca de les pròpies arrels del director, un dels protagonistes de la pel·lícula és el seu pare, el polític Jordi Solé Tura.\nEl lugar de las fresas, amb presentació a càrrec de Maite Vitoria Daneris\nMaite Vitoria Daneris és, des de l'any 2004, directora i productora de cinema documental. Després de rodar diversos curtmetratges documentals, com 'Volved', 'Somos nueve' i 'Oggi no ma domani sì', el 2013 va estrenar el seu primer llargmetratge, 'El lugar de las fresas'. Un film que ha obtingut diversos premis als festival de cinema de Torí i d'Annecy, i que ara ens presenta a la Filmoteca\nBalseros, amb presentació a càrrec de Carles Bosch\nCarles Bosch, documentalista, reporter televisiu i periodista, presenta el seu film 'Balseros', que va ser nominat a l'Oscar, a la Filmoteca.\nUna dona viu amb deu gossos en una cabana construïda per ella mateixa a alguns quilòmetres de Buenos Aires.\nEl cineasta Alain Cavalier s'interroga sobre la relació entre el director de cinema i l'actor, i també sobre les relacions de poder en aquest film singular i inventiu que navega entre la ficció i la realitat.\nEl 1965, a Indonèsia, el cop d'estat del general Suharto va deixar, pel cap baix, mig milió de morts en menys d'un any.\nTaula rodona “Les fronteres del documental”\nHi participen els cineastes Mercedes Álvarez, Neus Ballús, Carles Bosch i Albert Solé. Modera el debat Jordi Balló, impulsor del Màster en Documental de Creació de la Universitat Pompeu Fabra.\n“La plaga habita la cruïlla entre ficció i no-ficció per parlar de les últimes zones de resistència de l’estil de vida rural a Gallecs, un espai a cavall de les comarques del Vallès Oriental i el Vallès Occidental" (Jordi Costa).\nSeptiembres, amb presentació a càrrec de Carles Bosch\nCada setembre, la presó de Soto del Real de Madrid celebra el Festival de la Cançó. Els participants són reclusos de diferents presons.\nAquest documental pretén introduir-se en el món de les agnòsies i les alèxies, malalties cerebrals que comporten diferències substancials a l'hora de percebre allò que anomenem realitat.\nUna família nord-americana rep la notícia que el seu fill de setze anys desaparegut tres anys enrere ha aparegut a Espanya.\nVuitanta-tres dones van contestar un anunci d'un diari en què es demanava que expliquessin les seves vides per a un estudi.\nMercado de futuros, amb presentació a càrrec de Mercedes Álvarez el diumenge 5\nLa documentalista Mercedes Álvarez ('El cielo gira') ens presenta el darrer film que ha escrit i rodat.\nUna mirada fascinant als moviments cíclics de la vida expressats en totes les seves manifestacions: home, animal, vegetal i mineral.\nUna sèrie de sis capítols que mostra, a mig camí entre la ficció i la realitat, la vida quotidiana de l'actor Jorge Sanz, una estrella del cinema espanyol.\n¿Qué fue de Jorge Sanz? 5 años después, amb presentació a càrrec de David Trueba i Jorge Sanz\nDesprés de l'èxit de la seva sèrie, Jorge Sanz i David Trueba han rodat, enguany, un episodi més. Ambdós, actor i director, seran a la Filmoteca per parlar-nos-en.\nJaume Balagueró i Paco Plaza, dos dels referents del cinema de terror fet a Catalunya, van arrassar en el Festival de Sitges del 2007 amb aquest malson d'estil tan realista com brutal.\nDues històries contades amb dues veus. 'La veu d'Isra' retrata un nen gitano que després de la mort del seu pare deixa de cantar a causa d'un dol imposat i 'La veu de Makiko' es construeix com el conte d'una japonesa que busca una nova manera d'expressar les seves emocions a través del cant flamenc.


Fotos en conserva. Crònica del curs Gestió fotogràfica en arxius no especialistes - Arxivers la DaDa\nFotos en conserva. Crònica del curs Gestió fotogràfica en arxius no especialistes\n20 febrer, 2019 - Jordi Enfedaque Novell, arxiver del Servei d’Arxiu Municipal de Sant Carles de la Ràpita\n#fotografia #gestiófotogràfica #JordiEnfedaque\nL’associació cultural fotoconnexió ens proposa com ser pràctics i resolutius a l’hora de tractar els nostres fons fotogràfics amb eines a l’abast de tothom\nFoto: Jordi Enfedaque\nEls passats 12 i 19 de febrer, una desena d’alumnes vam tenir la sort de poder assistir al curs Gestió fotogràfica en arxius no especialistes (Fotos en conserva) realitzat a Barcelona. Els companys de l’associació cultural fotoconnexió van transmetre’ns la seva passió pel patrimoni fotogràfic i amb només 8 hores van saber donar-nos un grapat d’eines pràctiques per tractar els nostres fons, des de la identificació de tècniques fotogràfiques, fins a idees per a la seva difusió.\nLa primera sessió va ser iniciada per la Núria F. Rius que, en poc més d’una hora, va explicar-nos l’origen de la fotografia i la seva evolució fins els nostres dies. Va articular un discurs allunyat de la visió artística que se sol fer quan es parla d’història de la fotografia i el va encarar a explicar un seguit de tècniques que evolucionaven i oferien recursos a les necessitats i a les expectatives de la societat de cada moment. Així, vam gaudir d’un relat que parlava de consum d’imatges, de oportunitats de negoci, de fotògrafs amateurs, de l’ús de les imatges, etc.\nSeguit, la Mayte Lingg ens va parlar de la conservació de les fotografies i de com podem instal·lar-les amb mitjans més comuns. Sense deixar d’aconsellar els productes més professionals, va proposar-nos altres materials que usem habitualment en altres àmbits del nostre dia a dia i que compleixen també amb els estàndars de conservació. Unes propostes de conservació que neixen dels tallers de tractament de col·leccions fotogràfiques particulars que organitzen els membres de fotoconnexió. Aquests tallers busquen donar eines i solucions a persones no professionals de la gestió i conservació del patrimoni documental que també volen preservar les seves imatges. I és per això que les dues sessions van anar acompanyades d’una taula plena de daguerrotips, ferrotips, albúmines, plaques de vidre, estereoscòpies i tots aquells materials proposats per a la seva conservació.\nTampoc va abandonar aquesta vesant més resolutiva el Pep Parer durant la segona sessió del curs. Primer, ens va presentar la imatge digital, la seva estructura i les característiques que l’acompanyen: profunditat, resolució, interpolaritat, espais i perfils de color, format, compressió, etc. I seguit ens va proposar respondre a dues de les preguntes que hem de fer-nos a l’hora de digitalitzar imatges: Perquè i com digitalitzem. La primera qüestió, el perquè, condicionarà la segona, ja que, depenent de si ho fem per raons de preservació, de difusió, de comercialització o de gestió de la informació, podrem decidir millor la forma i els recursos que podrem destinar-hi. I de forma pràctica ens ho va explicar, fins al punt de muntar una taula de digitalització amb càmera fotogràfica o una caixa de de llum per descobrir la imatge que s’amagava en un negatiu i que posteriorment vam digitalitzar amb una tablet.\nCom deia, els assistents al curs, vam tenir la sort de gaudir d’una experiència formativa que podria tornar a oferir-se i que podria complementar-se amb tallers d’identificació de materials fotogràfics, de digitalització, etc. Per no dir que, com a experiència formativa, hauria d’inspirar a altres propostes amb una vessant pràctica.


Eartvic | Ceràmica\nDisseny i elaboració de producte ceràmic\nLes formes del fang\nD’un bloc de fang cru en poden sorgir peces artístiques d’una bellesa i delicadesa extremes. Saber utilitzar el torn no és garantia d’èxit, calen estudis i molta tècnica per dedicar-se a l’ofici de ceramista.\nA través d’aquest Grau Superior descobriràs els procediments i materials que et permetran realitzar objectes de ceràmica. Aprendràs a transformar el fang en tot allò que desitgis.\nEmmotllatge, torn, formes, acabats… coneixeràs a fons les diferents tècniques d’elaboració i t’endinsaràs en els seus secrets decoratius, des de l’aplicació d’esmalts fins a l’ús del color i els vernissos.\nAlhora, aprendràs a pensar les peces, a llegir el concepte que hi ha al darrera i a guiar les teves mans per assolir allò que la teva creativitat projecti.\nAquest Cicle aporta als alumnes els coneixements necessaris per poder projectar, dissenyar i elaborar peces d’obra ceràmica. Prèviament a la seva realització, aprenen a definir els aspectes formals, funcionals, materials, estètics i de producció del projecte.\nEn els exercicis de taller, els alumnes experimenten i donen forma a la seva obra personal amb plena llibertat creativa. És aleshores quan comencen a “coure” el seu futur professional.\nAccés sense titulació (amb prova d’accés comuna) per a alumnes que reuneixin un dels següents requisits\nEntendre l’encàrrec (briefing).\nDefinir les especificacions formals, funcionals, plàstiques, tècniques i materials del projecte encarregat.\nPlanificar i portar a terme l’elaboració del producte ceràmic seguint les especificacions marcades.\nSeleccionar els procediments més adients per les característiques tècniques i funcionals de cada peça.\nAnalitzar els referents de la ceràmica actual.\nAnalitzar els comportaments socials: nous usos i estils de vida.\nFormular composicions i preparar pastes, engalbes, esmalts, colors ceràmics.\nElaborar peces amb mitjans manuals i mecànics.\nConstruir i aplicar motlles.\nConèixer els diferents sistemes decoratius i utilitzar les tècniques adequades segons cada projecte.\nElaborar maquetes, prototips i models.\nRealitzar els controls de qualitat pertinents en cada moment del procés d’elaboració ceràmica.\nPortar a terme la cocció del producte ceràmic segons les especificacions tècniques i materials del projecte.\nAssessorar i coordinar grups de treball organitzant el procés creatiu i de producció.\nElaborar pressupostos on es defineixin els materials i procediments a utilitzar i es calculin els costos del treball encarregat.\nGestionar un taller de ceràmica artística tenint en compte els factors artístics, tècnics, econòmics, de protecció del medi ambient i de seguretat en el treball.\nEls alumnes podran exercir com a professionals autònoms, associats o bé treballar en tallers dedicats a la realització de productes ceràmics.\nDissenyador i realitzador d’obra ceràmica original.\nEncarregat de taller de ceràmica.\nEsmaltador de ceràmica i porcellana.\nFase de Pràctiques en Empreses, Estudis i Tallers\nAquest Cicle Formatiu inclou 118 hores de pràctiques obligatòries en empreses o tallers. Els alumnes les realitzen durant el primer curs sota el seguiment d’un tutor de pràctiques de l’Escola i un tutor de l’empresa que n’avaluen els progressos.\nLes pràctiques donen la possibilitat de conèixer el món laboral, estar en contacte amb els mètodes i tecnologies que s’utilitzen en l’àmbit de les empreses i tallers dedicats a la ceràmica artística i són l’inici de l’historial professional dels alumnes.\nDurant el curs, s’organitzen diferents activitats, dins i fora de l’Escola, que permeten estar al dia de les últimes tendències i ampliar coneixements sobre tot allò que envolta el món de la ceràmica artística.\nVisites a tallers professionals\nL’Escola compta amb espais dissenyats especialment per treballar, tocar i experimentar les diferents tècniques i materials ceràmics. Es tracta de tallers on s’entra en contacte directe amb els materials i tècniques que s’han estudiat i s’hi poden realitzar projectes amb els mateixos recursos que compta un professional.\nInstagram del CFGS de Ceràmica


Calidoscopi cultural 2018 dedicat a la literatura | Sant Andreu | Ajuntament de Barcelona\nCalidoscopi cultural 2018 dedicat a la literatura\nLa proposta de Calidoscopi 2018 vol ser fidel al mateix terme que l’inspira, és a dir, un carnaval colorista que tindrà com a eix central la literatura, des d’un punt de vista obert. Els barris del districte de Sant Andreu mostraran la seva creativitat des de les accions cíviques, la reflexió, la música i la literatura.\nAmb plats forts com l’homenatge a Feliu Formosa, que acaba de rebre el Premi Sant Andreu, i que comptarà amb la presència de Joan Margarit, un altre clàssic de la poesia. També tindrem interessants propostes com la que reivindicarà la figura d’Enrique Morente, que va tenir una penya flamenca als nostres barris i que comptarà amb la participació del seu fundador,\nLluís Cabrera, també president del Taller de Músics, amb seu a Sant Andreu. Hi xerrarà abans d’un duet dels flamencs joves amb més projecció internacional, que interpretaran temes de Morente. Un concert de rap i de poemes de presó s’ubicarà a la presó de la Trinitat, i s’omplirà de sorpreses per als assistents.\nTitelles per a totes les edats, xerrades, lectures, tallers, papiroflèxia, accions al carrer i els equipaments del districte concentraran una programació amb els ulls oberts al cel dels barris i a la participació ciutadana. Hem ideat el Calidoscopi Cultural per a tothom perquè creiem en una cultura arrelada a les persones, no aliena a la vida al carrer. Esperem que us pugueu afegir als actes més enllà de la simple contemplació. També ens alegrarà que us ho passeu tan bé com nosaltres preparant-los.\nComissari de Calidoscopi Cultural 2018\nPrograma 2018pdf (4.96 MB)