Les conclusions de la Comissió del Procés constituent Les conclusions de la Comissió del Procés constituent\nLes conclusions de la Comissió del Procés constituent\nPel bé del futur d’Espanya ja cal que Rajoy i els polítics espanyols calculin bé allò que faran davant del procés d’independència de Catalunya.\nD’Estats que s’han oposat a la independència dels ciutadans d’una nació sotmesos a un altre estat la història n’és plena.\nSèrbia no va poder evitar les independències d’Eslovènia, Croàcia, Bòsnia-Hercegovina, Kosovo i Montenegro, però la seva actitud va deixar una Sèrbia exhausta econòmica, política i moralment.\nA diferència de Sèrbia d’altres estat han optat per a fer servir el diàleg per tal que la independència fos l’establiment d’una nova relació que acabés sent beneficiosa a les dues parts.\nEls tretze anys de govern de Slobodan Milosevic va ser pels pobles no serbis de l’antiga Iugoslàvia una autèntica aberració i pels ciutadans serbis ser un poble amb un orgull ferit que no aconsegueix passar pàgina.\nEn el passat, Espanya ha arrossegat la pèrdua de les colònies americanes i ho ha fet paint malament la separació. La realitat a Espanya se li ha acabat imposant per una incapacitat a dialogar dels seus dirigents.\nEl polítics espanyols no entenen que vol dir dialogar i pactar en benefici general dels ciutadans de l’estat que diuen representar. Porten 214 dies sense aconseguir posar-se d’acord per a fer govern i que té un govern en funcions que es nega a sotmetre al control parlamentari utilitzant argúcies de triler polític.\nEspanya oblida i enganya als seus ciutadans dient que la independència de Catalunya és una anomalia històrica estranya en el món. Vol oblidar que a Europa des de 1975, any de la mort del dictador Franco, s’han independitzat 14 nacions: Lituània (1990), Letònia (1990), Estònia (1991), Bielorússia (1991), Macedònia (1991), Eslovènia (1991), Moldàvia (1991), Croàcia (1991), Ucraïna (1991), Bòsnia-Hercegovina (1992), República Txeca (1993), Eslovàquia (1993), Montenegro (2006) i Kosovo (2008). I que a la resta del món ho han fet 40 més: Cap Verd (1975), Sâo Tome i Principe (1975), Guinea Bissau (1975), Angola (1975), Moçambic (1975), Surinam (1975), Papua Nova Guinea (1975), Seychelles (1976), Trinitat i Tobago (1976), República de Yibuti (1977), Dominica (1978), Illes Solomon (1978), Kiribati (1979), Santa Lucia (1979), Sant Vincent i les Grenadines (1980), Zimbawe (1980), Vanuatu (1980), Antigua i Barbuda (1981), Belice (1981), Saint Kitt i Nevis (1983), Brunei (1984), Estats Federats de Micronèsia (1986), Cambotja (1989), Iemen (1990), Armènia (1990), Namíbia (1990), Maurici (1991), Azerbaitjan (1991), Geòrgia (1991), Rússia (1991), Turcmenistan (1991), Usbequistan (1991), Tadgiquistan (1991), Kirguisistan (1991), Kazakhstan (1991), Kuwait (1991), Eritrea (1993), Palaos (1994), Timor Oriental (2002) i Sudan del Sud (2011). Molts d’aquest estat nous ho han fet amb més o menys dificultat, però tots ho han fet per la voluntat dels seus ciutadans, encara que en tots ells sempre hi ha hagut una minoria ha volgut continuar sent ciutadà de l’estat dels que s’independitzava. Una minoria que volia continuar sent nacional de l’estat que se separaven, ja fossin francesos, anglesos, australians, nord-americans, portuguesos, holandesos, sudanesos o russos, per citar només alguns. I aquesta realitat sense tenir en compte les autoproclamacions d’independència que no són reconegudes universalment com la República Turca del Nord de Xipre (1983), de Palestina (1988), d’Abkhàsia (1992), del Sud del Camerun (1999) o de l’Azawad (2012).\nLa reacció visceral, agressiva i prepotent del govern espanyol davant de l’aprovació pel Ple del Parlament de les Conclusions de la Comissió d’Estudi del Procés Constituent del passat 27 de juliol mostren l’aspecte més fosc i repressor de l’estat. Unes conclusions que es poden llegir a continuació, però que de forma resumida són aquestes:\nEl dret de decidir del catalans no hi cap dins la Constitució i lleis espanyoles i per aquest motiu només hi cap la desconnexió i un procés constituent propi.\nEls catalans estan legitimitats per a fer un procés constituent propi, democràtic, de base ciutadana, transversal, participatiu i vinculant.\nLes experiències comparades d’altres països avalen aquest camí iniciat.\nCal que el procés constituent sigui consensuat, públic, transparent, compartit i ampli.\nEs farà en tres fases: 1a. participació, 2a. desconnexió de l’Estat espanyol i eleccions constituents per redactar un projecte de Constitució i 3a. la ratificació en referèndum de la constitució.\nLa 1a. Fase, la participativa, serà coordinada pel Fòrum Social Constituent, societat civil organitzada i partits polítics. Les conclusions seran un mandat vinculant pels redactor de la constitució.\nLa 2a. Fase, la de desconnexió amb Espanya, es farà amb l’aprovació de les lleis de desconnexió per part del Parlament de Catalunya i d’un mecanisme unilateral que servirà per convocar l’Assemblea Constituent. Les lleis de desconnexió no estaran sotmeses al control espanyol.\nEl Parlament de Catalunya és l’òrgan que vetlla tot el procés constituent i per això ha de crear una comissió de seguiment del procés constituent.\nL’Assemblea Constituent serà un òrgan amb plens poders i les seves decisions seran de compliment obligatori a Catalunya, tant per les persones individualment com per les institucions i administracions, sense que cap altre poder, jutjat o tribunal pugui anar contra ella. L’objectiu de l’Assemblea és fer el projecte de constitució.\nEl projecte de constitució elaborada per l’Assemblea Constituent s’ha de sotmetre a votació dels catalans en un referèndum que l’han d’aprovar o rebutjar.\nEl procés constituent s’ha de fer tenint en compte una perspectiva de gènere, fer-ho de manera transversal, per a totes les persones i amb una estratègia dual que serveixi per trencar amb les maneres històriques de fer dels catalans.\nAquestes conclusions són l’eix d’actuació per arribar a la total independència de Catalunya d’Espanya. Un full de ruta que es farà sortejant les andanades espanyoles.\nI que farà Espanya? El de sempre. És il·legal i que no es pot fer perquè els catalans són espanyols i prou. I perquè tampoc tenen res a decidir per a ells mateixos.\nSèrbia ha passat a la història per haver comès errors polítics gravíssims, per haver fet una repressió ferotge, però que, en cap cas, van impedir la independència dels ciutadans del territoris que no volien compartir estat amb ells. Cinc nous estats i el darrer ho va fer Montenegro el 21 de maig de 2006 a través d’un referèndum. Sèrbia va necessitar entrar en una crisi econòmica, política i moral de grans proporcions per tal que entenguessin que els pobles quan volen realment independitzar-se ho acaben fent.\nSèrbia per evitar les independències va protagonitzar episodis esperpèntics com el segrest d’Ibrahim Rugova, el líder dels kosovars, per fer-lo aparèixer forçat al costat de Milosevic a Belgrad. A Espanya, per ara, tot apunta que en lloc de segrestos els polítics espanyols volen engarjolar com a delinqüent a la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, com també ho volen fer a l’expresident Mas i els ex-consellers Ortega, Rigau i Homs. Espanya ho aconseguirà si els ho deixem fer. Depèn de nosaltres que ho aconsegueixin.\nCal una resposta ciutadana contundent que deixi clar als polítics espanyols que l’estat espanyol forjat el 1714 s’ha acabat. Espanya ha de fer el seu camí i Catalunya també.\nEl dia 27 de juliol de 2016 les 11 conclusions de la Comissió d’Estudi del Procés Constituent són ser aprovades per 72 vots a favor (JxSí i la CUP) i 11 en contra (CSQP). Els grups de C’s i el PPC no participen en la votació sortint del saló de sessions i el grup del PSC es queda a l’hemicicle però sense votar.\nSegons diu la pàgina oficial del Parlament el text que reprodueixo està pendent de revisió i correcció i serà publicat al Butlletí Oficial del Parlament de Catalunya\nLes conclusions aprovades:\nActualment, no hi ha cap marge d’acció per al reconeixement del dret de decidir del poble català dins el marc jurídic constitucional i legal espanyol. L’única manera possible d’exercir aquest dret és per la via de la desconnexió i l’activació d’un procés constituent propi.\nEl poble de Catalunya té la legitimitat per a començar un procés constituent propi, democràtic, de base ciutadana, transversal, participatiu i vinculant, amb el reconeixement, el suport i l’aval de les institucions catalanes.\nLes experiències comparades d’altres països avalen el camí emprès per Catalunya per a anar construint un model singular de procés constituent, ateses les circumstàncies socials, culturals, polítiques i econòmiques que ens són pròpies.\nCal vetllar perquè el marc metodològic del procés constituent sigui consensuat, públic, transparent i compartit amb tota la societat i amb les institucions que l’avalen. El procés constituent ha de tenir la capacitat d’encabir totes les sensibilitats ideològiques i socials des del primer moment, també a l’hora de fixar-ne els indicadors, el calendari i totes les altres qüestions que afectin el mètode emprat per a fer avançar el procés.\nEl procés constituent ha de constar de tres fases: una primera fase de procés participatiu, una segona fase de desconnexió amb l’Estat espanyol i convocatòria d’eleccions constituents per a formar una assemblea constituent, que haurà de redactar un projecte de constitució, i una tercera fase per a la ratificació popular de la constitució per mitjà de referèndum.\nEl procés participatiu previ ha de tenir com a òrgan principal un Fòrum Social Constituent format per representants de la societat civil organitzada i dels partits polítics. El Fòrum Social Constituent ha de debatre i formular un conjunt de preguntes sobre continguts concrets de la futura constitució, que hauran d’ésser resoltes per la ciutadania mitjançant un procés de participació ciutadana. El resultat d’aquesta participació ciutadana constituirà un mandat vinculant per als integrants de l’assemblea constituent, que els hauran d’incorporar al text del projecte de constitució.\nDesprés de la fase de participació ciutadana, es completarà la desconnexió amb la legalitat de l’Estat espanyol per mitjà de l’aprovació de les lleis de desconnexió per part del Parlament de Catalunya i d’un mecanisme unilateral d’exercici democràtic que servirà per activar la convocatòria de l’Assemblea Constituent. Les lleis de desconnexió no són susceptibles de control, suspensió o impugnació per part de cap altre poder, jutjat o tribunal.\nEl Parlament de Catalunya empara el procés constituent que s’ha de dur a terme a Catalunya. A aquest efecte, el Parlament insta el Govern a posar a disposició de la ciutadania els recursos que calguin per a aconseguir un debat constituent de base social, transversal, plural, democràtic i obert. Amb aquest objectiu, el Parlament de Catalunya haurà de crear una comissió de seguiment del procés constituent.\nL’Assemblea Constituent, una vegada convocada, elegida i constituïda, disposarà de plens poders. Les decisions d’aquesta assemblea seran de compliment obligatori per a la resta de poders públics i per a totes les persones físiques i jurídiques. Cap de les decisions de l’assemblea no serà tampoc susceptible de control, suspensió o impugnació per cap altre poder, jutjat o tribunal. L’Assemblea Constituent haurà d’establir mecanismes per a garantir la participació directa, activa i democràtica de les persones i de la societat civil organitzada en el procés de discussió i elaboració de propostes per al projecte de constitució.\nUna vegada l’Assemblea Constituent haurà aprovat el projecte de constitució, s’haurà de convocar un referèndum constitucional perquè el poble de Catalunya aprovi o rebutgi d’una manera pacífica i democràtica el text de la nova Constitució.\nEl procés constituent ha d’incorporar des de l’inici la perspectiva de gènere, d’una manera transversal i amb una estratègia dual, amb l’objectiu de trencar les inèrcies històriques de la nostra societat i fer un procés constituent que ho sigui també per a totes les persones.


Empresa sense risc? – Josep Burgaya\nEmpresa sense risc?\n04/01/2015 per Josep Burgaya, posted in Articles, Mitjans\nARTICLE PUBLICAT A L’ECONÒMIC\nExpliquen els manuals d’economia que, en una economia regida pel mercat, tota activitat econòmica ha de tenir un nivell o altre de risc, essent aquest un component inherent de tot projecte i acció empresarial, el qual estaria justament en relació amb les expectatives de benefici que indueixen a comportar-se de manera activa, a fer inversions o a obrir noves línies de negoci. Estrictament, quan s’emprèn o es fan negocis sense algun nivell de risc, per petit i minimitzat que aquest estigui, no estaríem en una economia oberta i competitiva, sinó en posició monopolística o de domini absolut. Especialment en els darrers temps, no és estrany de veure com empreses que actuen en el camp de les commodities o dels serveis públics bàsics, sovint de recent privatització, actuen al marge de la competència i de les regles del mercat que afirmen defensar. La reflexió ve a tomb de l’escandalós contracte que el govern espanyol va subscriure amb l’empresa que va projectar el macromagatzem de gas Castor a la costa tarragonina i llevantina i que consistia a reutilitzar, en funcions de dipòsit, les zones cavernoses de gran profunditat d’aquella plataforma marítima on, justament ja fa anys, s’havia extret petroli. Ben segur que el tema tenia una certa complexitat tècnica i als no coneixedors d’enginyeria i de geologia se’ns fa difícil d’imaginar-ho.\nNo tot devia estar tan controlat des del punt de vista tecnològic, ja que sembla que en injectar tanta pressió al subsòl, els nombrosos moviments sísmics que van acabar per espantar els desconfiats pobladors de la zona alguna cosa hi tenien a veure. Si ja de per si resulta dubtós que s’autoritzi a realitzar experiments d’aquestes característiques amb els riscos que comporten, la cosa esdevé insostenible quan s’evidencia que a l’empresa que ho fa se li signa un contracte on no només se li garanteix la inversió que hi realitzi, sinó el manteniment de les expectatives de negoci reals o fictícies que s’havia creat. Amb una pressa desacostumada i gairebé amb nocturnitat l’Estat ha pagat gairebé 1.350 milions d’euros d’un sol cop, tot demostrant que a determinats nivells el millor negoci pot ser el fracàs, especialment quan el fiador de tot plegat és l’Estat, el qual converteix en pagadors els consumidors, tot incorporant-ho a la factura energètica dels propers trenta anys. Segons l’Associació de Consumidors i Usuaris, els cost total acabarà essent de 4.371 milions. La resposta tan ràpida i eficient de l’Estat en relació amb les empreses que dominen el món dels combustibles fòssils contrasta, si més no, amb l’actitud tinguda amb aquelles empreses o particulars que, justament induïts en el seu moment pel govern, havien invertit en projectes d’energies renovables que una vegada retirada la prima establerta s’han vist abocats a la fallida.\nA les darreres dècades s’ha desenvolupat una versió del capitalisme que, com a la sèrie Up&Down, té a baix un espai de joc comú amb agents econòmics en competència, que arrisquen i expressen la seva capacitat i talent per sobreviure i accedir als beneficis, mentre que a dalt hi ha un espai VIP en el qual les regles són unes altres, de fet un escenari sense normes on el que preval és la dimensió i la capacitat per convertir-se alhora en jugador i àrbitre d’un joc que ha deixat de ser tal. El guany és immens i garantit, ja que els poders públics obvien la seva funció reguladora i es converteixen en mers defensors d’interessos particulars. El sistema de portes giratòries ja acabarà recompensant els gestors adequadament dòcils. Es podrà retreure al Partit Popular que ha anat molt de pressa a pagar a ACS i a no discutir l’import que formula l’empresa, però el cert és que aquest contracte draconià el va signar el ministre Sebastián del govern de Rodríguez Zapatero. Exemple de com funcionen les elits extractives i el capitalisme de classe preferent que manté relacions de promiscuïtat notòries amb el poder polític. Ja fa temps que els rics de veritat s’han rebel·lat i consideren que competir en igualtat de condicions o bé pagar impostos és cosa de pobres. Mentrestant, a la llotja del Bernabéu, Florentino Pérez continuarà fent d’amfitrió de la plètora d’oligarques i dels seus modestos i humils servidors.\n03/01/15 – PROFESSOR UNIVERSITARI I ASSAGISTA – JOSEP BURGAYA\nPrevious postQüestió de detalls\nNext postEl negoci de la salut


The Family Run a Sant Cugat\n328e2f549494b1b18aeabc176406c3ed | Pares i Nens\nPares i Nens 02 de maig de 2015 11:00\nEl proper diumenge 10 de maig s'organitza a Sant Cugat la primera edició de la cursa The Family Run. L'any passat us explicàvem la cursa que es va fer a Barcelona i aquest any el Club Junior ha decidit organitzar-la a la nostra ciutat. Una gran experiència familiar, esportiva, solidària, inclusiva per a grans i petits!\nUna cursa que combina hàbits saludables, la cultura de l'esforç i el valor de la recompensa, a la vegada que busca compartir experiències en família, formar equips i gaudir en família. Tothom hi té un lloc, ja que són circuits adaptats, prioritzant la integració, la igualtat i el respecte.\nThe Family Run és molt més que una cursa amb espectacle, pallassos, activitats, jocs, inflables i una gran festa final amb molta música a càrrec de Kata Kitinga una banda de batucada i una xocolatada popular oberta a tothom.\nSense oblidar la part més solidària de la cursa, aquest any una part de les incripcions es destinaran a l'associació ASHUA de pacients amb Sindrome Hemolític Urèmic Atípic. Una enfermetat ultra rara, crònica i potencialment mortal. El seu ràpid diagnòstic es essencial per salvar vides.\nLa cursa consta de diversos circuits amb l'objectiu que les famílies puguin córrer plegades infants de 3 a 6 anys, de 7 a 10 anys, d'11 a 14 anys, circuits de cadira de rodes i cotxets, circuit de pares i nens de la mà i circuit d'adults.\nParc Central Sant Cugat\n9:30 - Cursa de Rodes\n10:00 - Cursa d'Adults\n10:45 - Cursa d'infants 11 a 14 anys\n11:00 - Cursa d'infants 7 a 10 anys\n11:15 - Cursa d'infants de 3 a 6 anys\ni a partir de les 11h la festa final amb tallers, teatre, reptes, zumba, concursos i xocolatada per tothom!!!!\nFins el dia 5/5: Adults-10 / Infants- 5\nDel 6/5 al 9/5: Adults- 15 / Infants- 5\nMés informació The Family Run\n931 597 264\norganitza: Club Junior


Mor un kamikaze palestí dins del cotxe que ell mateix havia preparat perquè explotés\nUn kamikaze palestí ha mort dins del cotxe bomba que ell mateix portava i que ha esclatat al davant de l'oficina d'enllaç israeliano-palestina a la Franja de Gaza, segons ha indicat un alt responsable de la seguretat palestina. Hores abans, un dirigent d'Al-Fatah ha promès represàlies contra Israel per la mort de dos caps locals de les milícies palestines, la matinada passada, en una acció que sembla un nova execució extrajudicial.\nAls dos activistes de les Brigades d'Al-Aqsa i Hamas, els ha sorprès un míssil llançat per un caçabombarder F-16 israelià quan estaven amagats en un edifici. Tots els indicis apunten que es tracta de dues noves execucions extrajudicials. En el decurs de les últimes hores, els soldats israelians han abatut quatre palestins més en diversos incidents. L'últim, a Nablus, després d'un atac aeri a Khan Younis. Tot això, 24 hores abans de les eleccions primàries al Likud, el partit d'Ariel Sharon.


Xavi Baraut, alcalde d'Oló, serà el representant del Moianès al Consell de Governs Locals. - Ona Bages\nInici Moianès Xavi Baraut, alcalde d’Oló, serà el representant del Moianès al Consell de...\nXavi Baraut, serà l’únic representant del Moianès al Consell de Governs Locals. Ha estat proposat per al grup d’Esquerra Republicana. Aquest organisme creat l’any 2011 té com a finalitat estrènyer les relacions entre el món local i les diferents institucions catalanes, com el Parlament i els diferents departaments de la Generalitat. Xavi Baraut és l’alcalde de Santa Maria d’Oló.\nEl Consell de Governs Locals va ser creat el 2011, però només va estar actiu una legislatura, el 2015 no va ser tornar a activar després que acabés el primer mandat d’aquest organisme. L’alcalde d’Oló explicava que l’objectiu d’aquest mandat és tornar a reactivar el Consell abans de les pròximes eleccions municipals.\nEl Govern de La Generalitat es va proposar reactivar el Consell després de les eleccions municipals del 2019, per tal de poder enfortir la relació entre governs locals i Generalitat. Però, la pandèmia va endarrerir la seva convocatòria fins ara.


Manel i els malucs elèctrics de la 'Teresa Rampell'\nXAVIER CERVANTES 27/03/2013 00:00\nLa carta de presentació del nou àlbum dels Manel és una cançó de pop vigorós i sensual i amb una lletra sobre el desig, la seva eufòria i els seus desastres. Musicalment, aquesta Teresa Rampell té més a veure amb la New Wave nord-americana i el pop britànic que amb el pop-folk. La cançó camina sobre el baix, com Heart of glass (1979), de Blondie, tot i que l'inici de Teresa Rampell s'assembla molt al començament de You only live once , del disc First impressions of Earth (2006), dels Strokes.\nEl primer senzill d' Atletes, baixin de l'escenari , el disc que es publicarà el 16 d'abril, desvela la nova línia de producció del quartet: un so més compacte, amb més protagonisme de la guitarra elèctrica sobretot en tasques rítmiques i amb el baix i la bateria reproduint, en aquest cas, el moviment dels malucs de la protagonista de la cançó. La secció rítmica també exigeix més a la veu, que novament assumeix la responsabilitat melòdica i que en la tornada s'enfila fins al crit. L'estructura s'aguanta en la línia de baix, l'únic element present tant quan la cançó avança ferma cap al crescendo com quan de sobte s'atura, una mica a l'estil d'alguns himnes dels britànics Hefner.\nPel que fa a la lletra, el narrador interpel·la una noia, la Teresa, que surt amb uns amics potser buscant amor, com la protagonista de Me llamas , de José Luis Perales. El narrador, que tot fa pensar que la coneix molt bé, observa des del desig i l'esperona a entregar-se a un amor eixordador que ve "ressonant com un incendi de timbals". Però ell també podria ser un antic amant, qui sap si ressentit per una dona que actua a rampells, de manera capritxosa, i que vol que la Teresa Rampell se senti com s'ha sentit ell, com "un nàufrag que ha decidit tastar l'aigua salada".


novembre de 2021 – Inspiració 2022\nComentari novembre 12, 2021 inspiracio2022\nLa xerrada de la Travessa tractarà sobre una visió integral de la salut\nEl proper dijous 11 de novembre, a les 19 hores, es portarà a terme la xerrada de laTravessa cap al 2022sobre “Una visió integral de la salut”, a l’auditori de UManresa-FUB (avinguda Universitària, 4-6 de Manresa). En aquesta ocasió, serà a càrrec de la metgessa i homeòpata Ester Torrella. La xerrada es podrà seguir online en directe a través de l’Instagram live de Manresa 2022. La conferència, inclosa dins la 7a edició del cicle Ignàgora, comptarà amb servei d’interpretació en llengua de signes gràcies a la col·laboració entre Ajuntament de Manresa i CASMACS (Casal del Sord de Manresa i Comarques). Per participar a la xerrada cal fer la inscripció a Inscripció: Xerrades – Travessa Cap al 2022 (travessa2022.cat)\nEster Torrella és llicenciada en Medicina per la Universitat de Barcelona. Màster en Medicina Tradicional Occidental. Homeòpata i Màster en Homeopatía Espagírica per la Universidad de Girona. S’ha interessat per les diferents disciplines terapèutiques que entenen l’home com un tot indivisible, plenament integrat en l’entorn on viu immers. Espagiria, Alquímia, Homeopatia i Bioquàntica Original són, per a ella, les més relacionades amb aquest propòsit, encara que la seva eina preferida sempre ha estat i segueix sent la paraula. S’ha especialitzat en l’estudi de les característiques i comportaments de les quatre tipologies que conviuen dins de la humanitat, segons la Medicina Tradicional Occidental. Compagina i complementa la consulta privada a la ciutat de Barcelona amb l’escriptura i amb activitats d’assessorament i formació en el coneixement de les quatre tipologies. Aquestes activitats es desenvolupen en el si de l’Associació Un Punt de Partida, una associació sense ànim de lucre que va fundar l’any 2017. És l’autora dels llibres Un punt de partida i La Marta i la Savanah: un viatge pels quatre mons.D’aquest darrer llibre en va fer una cantata que va ser estrenada l’any 2018.\nComentari novembre 7, 2021 inspiracio2022\nUna vintena de persones participen a la neteja de Joncadella\nEl dissabte 6 de novembre van participar una vintena de persones a la neteja perimetral de la Travessa cap al 2022 a Joncadella. L’activitat va començar amb una concentració dels participants a les 10 del matí al Pont Llarg de Manresa i després es va caminar fins al santuari de Joncadella. Un cop allà es va procedir a la neteja de l’entorn i cap a les 13 hores es va donar per tancada l’activitat. La propera neteja perimetral tindrà lloc el 4 de desembre al Parc de l’Agulla de Manresa. Per més informació i inscripcions cliqueu aquí: Neteges Perimetrals – Travessa Cap al 2022 (travessa2022.cat)\nComentari novembre 7, 2021 novembre 18, 2021 inspiracio2022


La producció animada 'Raya i l'últim drac' arriba simultàniament als cinemes i a Disney+\nLa protagonista de 'Raya i l'últim drac'. Disney\nBarcelonaDes que va començar la pandèmia, Disney ha interpretat tots els papers de l'auca pel que fa a la distribució de les seves pel·lícules: el capitalista avariciós que treu profit de la desgràcia (Mulan, estrena premium a Disney+ amb cost afegit de 21,99 euros), l'emprenedor que canvia les regles del joc (Soul, estrena a Disney+ sense cost addicional) o l'empresari de la vella escola aferrat a les velles pràctiques (Los nuevos mutantes, estrena als cinemes). Ara toca un figura més equidistant, la de l'estudi que té en compte la necessitat dels cinemes per tenir estrenes comercials però sense deixar d'aprofitar l'ocasió per fer calaix i, ja que hi som, promocionar la seva nova marca. Això es tradueix en el fet que la nova gran producció animada de Disney, Raya i l'últim drac, arribarà aquest divendres simultàniament als cinemes i a Disney+ amb un cost addicional de 21,99 euros. L'estrena sembla oxigen per a les sales, però no deixa de ser un altre clau en el taüt de les finestres d'exhibició i per això cadenes com Cinesa –més de 500 sales a l'Estat– faran boicot a la pel·lícula, igual que fan als Estats Units les sales del grup Cineworld. En clau de reacció al boicot es podria llegir l'anunci que ha fet aquest dijous Disney d'estrenar la guanyadora dels Globus d'Or i favorita dels Oscars, Nomadland, en cinemes el 26 de març i a partir del 30 d'abril (cinc dies després de la gala dels Oscars) en Disney+ sense cost addicional.\nPel que fa a la pel·lícula en si, Disney també juga una mica a l'equidistància i se situa entre la innovació i atreviment de Pixar i els codis tradicionals dels clàssics de l'estudi. De nou trobem princeses, dracs i el viatge clàssic de l'heroi amb obstacles a superar; però en sintonia amb Frozen, Moana i altres propostes recents de Disney, les princeses de torn ja no són belleses narcolèptiques i passives sinó guerreres decidides que no esperen que ningú les vingui a rescatar. De fet, Raya i l'últim drac ni tan sols té una trama romàntica, però és que tampoc hi ha números musicals, personatges malvats o animalons xerraires, sempre que no comptem el drac del títol. En canvi, hi ha moltes arts marcials, lluites d'espases i una mitologia fantàstica més inspirada en la cultura i el folklore del sud-est asiàtic que en els contes dels germans Grimm.\nTot per la unitat\nLa història se situa a Kumandra, un regne on fa 500 anys hi convivien humans i dracs (a l'estil de la superior Com ensinistrar un drac) fins que una mena de virus amb forma de fum elèctric que deixava la gent literalment petrificada va provocar un cataclisme a partir del qual Kumandra es va quedar sense dracs i dividida en cinc pobles rivals. La Raya és la filla del líder d'un d'aquests pobles, guardià d'una gemma que conserva el poc que queda de la màgia dels dracs i un idealista amb el somni de reunificar Kumandra en un sol regne –és curiós que aquesta sigui la gran utopia, i no el progrés i la convivència pacífica dels cinc pobles.\nRaya i l'últim drac conté més apel·lacions a la unitat que els discursos pandèmics de Pedro Sánchez, però és Joe Biden amb qui la crítica nord-americana ha comparat repetidament el missatge optimista i de reconciliació nacional de la pel·lícula, tant que fins i tot els codirectors (Carlos López Estrada i Don Hall) deien en una entrevista que semblava que el discurs d'investidura de Biden l'havia escrit Qui Nguyen, un dels guionistes del film. L'esperit posttrumpista també està present en aspectes com el seu protagonisme femení i l'atenció a la diversitat, tant pel que fa als personatges –de diverses ètnies del sud-est asiàtic– com l'elecció d'actors d'origen asiàtic com Kelly Marie Tran i Awkwafina per al repartiment de veus originals.\nLa trama en si no ofereix gaires sorpreses. Després d'haver contribuït accidentalment al retorn del fum viral, una Raya més adulta i cínica aconsegueix ressuscitar l'últim drac, un espècimen poc memorable que no desentonaria a l'univers de My little pony. Juntes s'embarquen en la missió de reunir els cinc fragments de la gemma màgica dels dracs i salvar Kumandra del fum pandèmic, sumant a l'empresa nous fitxatges en cada regne per on passen. Una partida de rol força distreta que als cinemes anirà precedida per una d'aquelles virgueries de curts amb què Disney intenta cada any tocar la fibra sensible per guanyar l'Oscar, Nosotros de nuevo, sobre una parella madura que rejoveneix gràcies a una pluja màgica i recupera les ganes de ballar que tenien de joves. Amb el curt, per cert, sí que tindrem finestra d'exhibició: a Disney+ no es podrà veure fins al juny.\ncinema Disney animació


La història d’un desastre – en veu alta\nJuny 27, 2012 / Roger / 0 Comentaris\nEl Poliesportiu de Les Moreres s’està convertint en l’exemple d’obra faraònica impulsada pel govern municipal mal gestionada i garant del desastre més absolut en la política pública de la nostra ciutat.\nPerquè quan va començar aquest projecte, el govern socialista va autoritzar un projecte presentat per uns arquitectes, ple de deficiències que posteriorment han sortit a la llum pública.\nPerquè l’empresa a qui se li va adjudicar l’obra, hauria d’haver tingut tot l’accés al projecte d’obres tal com diu de forma expressa la llei, però no va ser així. És més, els tècnics municipals diuen que l’empresa va saber algunes coses del projecte però no els seus detalls. Fet totalment inacceptable i ple d’irregularitats impròpies d’una administració pública.\nPerquè els tècnics de l’Ajuntament no van saber resoldre els problemes que van anar apareixent durant l’execució de l’obra, tot i ser els responsables de dirigir-la i per tant de supervisar-la. Fet que va obligar posteriorment a contractar una empresa externa per tal que audités i proposés solucions al festival, i que assumís la direcció de l’obra desautoritzant implícitament als tècnics municipals.\nPerquè el sobrecost que ha suposat aquesta obra pública, per culpa d’una manca total de professionalitat i de previsió, ja ha sortit massa car a la hisenda d’Esplugues.\nA més a més, al ple de juny, el PSC-PSOE va pretendre adjudicar a dit que la construcció de l’edifici seguís en mans de la mateixa constructora amb l’únic argument de què ja es coneixia l’obra. De fet, fins 1 hora 1/2 abans del ple, els socialistes mantenien aquesta intenció. Però això no justifica que aquest Ajuntament, tal com manifesta la Comissió Jurídica Assessora (òrgan encarregat de vetllar per la legalitat de les accions de la Generalitat i dels Ajuntaments catalans) – en endavant CJA-, se salti les regles i el principi bàsic de transparència. Principi que si s’hagués aplicat des del primer dia, s’hagués pogut evitar aquest desastre políticde marca socialista.\nNosaltres vam defensar i pressionar perquè es fes una nova licitació (tal com deia la CJA) per tal de poder aconseguir preus més ajustats al mercat (amb el conseqüent estalvi que suposarà per les arques municipals), fet que no assegurava l’adjudicació directa a la constructora actual.\nI sempre amb l’objectiu que qui supervisi l’obra, ho faci correctament i vetllant pel compliment de la correcta execució del que s’ha encarregat. I d'una manera especial, assegurant un procediment net i transparenttan i tan necessari en la malmesa gestió pública d’aquest equipament.\nFinalment per por a perdre la votació i per la pressió que vam estar fent, el PSC-PSOE va optar per assumir la via que marcava la CJA tot i que ho decidissin 90 min abans del ple.\nPer altra banda, arribats a aquest punt, ningú encara avui no ha assumit cap responsabilitat, fet que pensem perseguir per incapacitat absoluta de fer les coses ben fetes i sobretot per una dignitat política que aquest govern i en especial del regidor competent, el sr. Enric Giner, no semblen tenir.\nRecordeu que teniu a la vostra disposició per a plantejar temes a tractar a elpont@rogerpons.cat o a l’espai http://www.facebook.com/rogerpn\n(Visited 49 time, 2 visit today)\nT’espero a Catalunya


Club d'Immersió Biologia :: 18. Estrelles de mar, Asterina gibbosa\nGuia d'espècies » 18. Estrelles de mar » Asterina gibbosa es / en\nNom científic: Asterina gibbosa\nNom comú: Cat: Estrelleta, Cast: Estrella de capitán, Eng: Startlet/Cushion-star\nFondària: Al voltant dels 20 m\nEstrella amb la part inferior aplanada i la part superior abombada, forma d'estrella o inclús pentagonal. Té uns braços molt curts. El seu color pot variar entre el verd y el groc fosc amb dibuixos vermell fosc o marronencs a la cara dorsal, l'altra banda de l'estrella sol ser d'un color més clar i més apagat.\nEspècie bastant comuna i distribuïda per tot el Mediterrani. Es troba normalment en praderies de Posidonia oceanica i sobre tots els fons rocosos al voltant dels 20 metres, particularment a sota de pedres i esquerdes. És molt freqüent veure-la a sota dels blocs a prop de la zona litoral.\nCom la majoria d'asteroïdeus, Asterina gibbosa treu el seu estómac per digerir el seu aliment. Es tracta d'una espècie omnívora i devora tant mol·luscs, anèl·lids com ofïures. En alguns casos també se l'ha observat menjant algues i inclús cadàvers d'altres organismes.\nLa fecundació és externa, una femella diposita al voltant de 1000 ous a sota d'una roca, els mascles de menor mida se situen al voltant de la posta i alliberen els gàmetes (espermatozoides).\nSe la pot confondre amb Asterina pancerii encara que Asterina gibbosa té una mida major i una coloració diferent.\n· És una espècie que es manté molt bé en aquaris, al contrari que Asterina pancerii.\n· Durant els seus primers estadis de vida són mascles i després al madurar es converteixen en femelles.\nPhyllum: Echinodermata, Classe: Asteroidea, Ordre: Spinulosa, Família: Asterinidae


Sharing Academy: economia col·laborativa a les aules | Alambins - Digital Literari TwitCount Button\nCada any augmenta el nombre d’universitaris que necessiten ajuda per a superar amb èxit les assignatures que els són més difícils. El projecte Sharing Academy neix amb l’objectiu de posar en contacte estudiants que necessiten ajuda amb companys de la mateixa assignatura, grau i universitat que ja hagin aprovat l’assignatura que estiguin disposats a ensenyar-li i donar-li les claus per evitar els temuts suspesos.\nEls professors particulars de Sharing Academy, startup incubada a Incubio, ja han superat l’assignatura sobre la que imparteixen classes a la mateixa universitat que l’alumne, per la qual cosa coneixen en detall les particularitats d’aquella matèria concreta i la forma en que l’estudiant l’ha d’abordar per superar-la amb èxit. És un exemple més d’economia col·laborativa, un sistema econòmic que optimitza els recursos infrautilitzats, en aquest cas el coneixement adquirit per estudiants que han aprovat les assignatures, posant en contacte persones que poden oferir ajuda amb altres que la necessiten a canvi d’una recompensa monetària i de reputació dels alumnes implicats.\nTot va sorgir a partir de la meva experiència personal. Jo em dedicava a l’aviació, era pilot de línia aèria i entre vol i vol em vaig posar a estudiar una nova carrera a distància. Tot i que em considerava un bon estudiant, vaig topar amb una assignatura que se’m resistia (Programació del grau Multimèdia de la UOC), així que vaig començar a buscar ajuda, però no va ser fàcil. Els canals existents (taulers d’anuncis, fòrums, amics, companys…) no eren prou efectius i després de parlar amb altres companys vaig descobrir que no era l’únic amb aquest problema. Vaig començar una investigació que va durar 3 anys i que va acabar esdevenint el meu Treball final de grau, a partir del qual va néixer Sharing Academy. Vaig seguir treballant en paral·lel amb el projecte mentre volava per dotzenes de ciutats europees i un any després de presentar la memòria davant el tribunal vaig decidir deixar els alts vols per a dedicar-me al complet al projecte, la decisió més encartada de la meva vida.\nBasat en la reputació\nPer assegurar la qualitat dels professors particulars i la seva idoneïtat, comprovem que hagin estudiat a la universitat que diuen, analitzem el seu expedient acadèmic i, de forma addicional, demanem als alumnes que ja han comptat amb els seus serveis que valorin les seves aptituds per la docència. Amb aquesta triple verificació, els estudiants poden comparar l’oferta de professors i estar segurs que escullen un servei ajustat a les seves expectatives. Tot i que encara ens trobem en una fase inicial, en quant la base de dades de professors particulars i alumnes s’ampliï massivament, apostarem pel “Big Data” (macrodades, en català) per filtrar les cerques i oferir resultats més idonis per a cadascun dels alumnes.\nIl·lustració: SharingAcademy ©\nA Sharing Academy la reputació és l’aspecte més important. Quantes més classes doni un professor, més reputació obtindrà. Aquesta informació s’emmagatzema al sistema junt al nombre de classes impartides, les valoracions obtingudes i els comentaris generats. Totes aquestes dades es creuen amb les valoracions que obtenen els alumnes i es genera un resultat. Les classes particulars que tinguin un millor resultat global seran les més visibles i les que apareixeran a les primeres posicions.\nUna alternativa més econòmica i flexible\nL’obligat pas per les acadèmies de repàs és una altra de les dificultats a les que han de fer front els universitaris avui en dia. Segons dades de l’Institut Nacional d’Estadística, un de cada cinc estudiants universitaris assisteix a classes de repàs fora la universitat amb una despesa mitjana de 700 euros anuals. A això se li suma l’increment del cost de les matrícules universitàries, que ha augmentat un 396% en els últims 6 anys. A Sharing Academy les classes són un 30% més econòmiques, ja que l’alumne s’estalvia el desembors habitual associat a inscripcions i al pagament de cursos sencers, entre d’altres. El cost de cada classe el fixa cada professor particular i, en cas que no sàpiga quin preu fixar, nosaltres l’ajudem amb una proposta basada en la mitjana de les classes existents al moment de publicació de l’oferta.\nUn altre dels beneficis de la nostra web és la flexibilitat horària i d’espai que permet, tant per l’alumne com pel professor. Així, és possible trobar classes per les nits o el cap de setmana i es poden portar a terme tant de forma presencial com a distància.\nEl funcionament és senzill. Els usuaris es registren a sharingacademy.com de manera gratuïta, tant si volen donar classe com rebre’n. Des de la web poden consultar quines universitats, graus i assignatures estan disponibles i posar-se en contacte amb els professors que millor s’ajustin a les seves necessitats. El sistema de cerca i reserva de classes és fàcil i ràpid d’utilitzar. En menys de 30 segons pots trobar la classe particular que desitgis.


Recepta feta al taller de GadgetsCuina el 06/2016\n180g d'arròs per a sushi\n1/8 tsp pols dashi (brou de peix japonès)\n1,5 tbsp salsa soja\n1,5 tbsp sake\n1,5 tbsp mirin\n75 ml aigua\nRentem l'arròs en un colador sota l'aixeta fins que l'aigua surti neta.\nL'ideal per a aquesta recepta és utilitzar arròs que ens hagi sobrat d'una altra elaboració (sushi). En aquest cas courem l'arròs al Rice & Grain Cooker de Lékué, encara que també es pot coure de manera tradicional en una olla.\nCol·loquem l'aigua i l'arròs al cocedor i el fiquem 14 'a 750W al microones.\nSi ho anem a coure a l'olla, courem amb l'olla sempre tapada, els sis primers minuts a foc mitjà-fort, 4 minuts a foc mitjà i els últims deu minuts al mínim, sense remoure ni obrir l'olla.\nConservarem l'arròs cuit que no anem a fer servir tapat amb un drap humit.\nCol·loquem en una paella al foc l'aigua, el brou dashi, la soja, el mirin, el sake i el sucre, fins a dissoldre bé.\nAfegim la ceba en juliana i la cuixa de pollastre desossat i en trossos, a foc mitjà.\nDeixem coure fins que el pollastre estigui cuinat.\nEn un bol batem els ous.\nQuan el pollastre estigui cuinat, afegim l'ou a fil sense apagar el foc i sense remenar.\nDeixem quallar l'ou.\nDisposem en un bol la quantitat d'arròs bullit que anem a prendre.\nCol·loquem amb compte el contingut de la paella a sobre de l'arròs\nAcabem amb all tendre picat fresc i sèsam, blanc o negre al gust.\nL'acompanyament clàssic d'aquesta elaboració és la Sopa de Miso, clica aquí si vols veure la recepta.


Incident de Xangai - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nIncident de Xangai\nTropes xineses en posició defensivas\nTropes japoneses incendiant un barri\nEl denominat Incident de Xangai (1932) rep diversos noms: en textos xinesos es coneix com Incident del 28 de Gener (xinès simplificat: 一·二八事变; xinès tradicional xinès: 一·二八事變; pinyin: yī èrbā shìbiàn), mentre que a Occident, sovint, se'l menciona també com la Guerra de Xangai). Al Japó rep el nom de Primer Incident de Xangai (El “Segon Incident de Xangai “ o “Batalla de Xangai” va succeir als inicis de la Segona Guerra Sinojaponesa\n4 L'alto el foc\nArran de lincident de Mukden o (18 de setembre de 1931) que va tenir lloc al nord de Manxúria on va ser dinamitat un tram de la companyia japonesa de Ferrocarril del Sud de Manxúria, que va originar l'ocupació de Manxúria i, finalment, la creació de l'estat titella de Manxukuo afegit a l'anterior, ressentiment que s'arrossegava per l'ocupació nipona de Corea, es va produir un boicot contra els interessos japonesos que provocà greus danys al seu comerç A Xangai, la comunitat japonesa va exigir de les autoritats el retorn a la situació,. L'agitació s'anava estenent per tota Xina. El govern imperial va enviar un escrit al govern del Kuomintang.\nEl 18 de gener de 1932 cinc monjos japonesos, a Xangai, es van acostar amb càntics budistes a una fàbrica, foren atacats per treballadors xinesos i un monjo va morir a conseqüència dels cops. L'endemà es van produir aldarulls. En una acció poc clara pel que fa als responsables, es va incendiar la fàbrica xinesa San You, on s'havien produït les agressions. La policia, volent posar fi a l'agitació, va intervenir-hi, cosa que va originar enfrontaments, amb baixes entre les forces de seguretat i els civils.\nA finals de gener els japonesos havien concentrat vaixells de guerra i soldats amb la intenció de protegir la seva concessió Els nipons van reclamar indemnitzacions que el municipi va estar disposat a concedir però la nit del 28 de gener els japonesos an bombardejar Xangai cosa que va ocasionar una forta resistència de 19 Exèrcit de Ruta xinès. Per primer cop un portaavions participava en l'Extrem Orient Els representants de les altres concessions estrangeres es van oferir per a mediar entre les dues forces combatents però els japonesos s'hi van negar. El 12 de febrer els xinesos van rebre un ultimàtum per allunyar-se de la ciutat però no el van acceptar.i, llavors, els combats es van intensificar, motiu pel qual els japonesos van incrementar les seves tropes de reforç mentre que Chiang Kai-shek va enviar les seves tropes d'elit. A causa de l'increment dels atacs, les tropes xineses abandonen la ciutat el 3 de març de 1932.\nL'alto el foc[modifica]\nEls combats van continuar malgrat l'oferta unilateral de cessament d'hostilitats per part dels xinesos. El 14 de març, representants de la Societat de Nacions van arribar a Xangai per pressionar els japonesos. El 5 de maig de 1932, Xina i Japó, finalment, signe l'acord que posava fi, definitivament, els combats.\nXangai és declarada zona desmilitaritzada. Els occidentals van assegurar els seus interessos a les concessions.Malgrat que el tractat fou considerat una nova humiliació pels xinesos, va reforçar la posició de Chiang Hai-shek.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Incident de Xangai\nThe Japanese attacks at Shangai and the defense by the Chinese. 1931-1932.Command and General Staff School quarterly review of military literature, December 1937.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Incident_de_Xangai&oldid=17301343»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 ago 2016 a les 02:18.


El barranquisme és una activitat fascinant que cada vegada té més adeptes. Descendir barrancs és una de les activitats favorites dels amants dels esports d’aventura, perquè suposa una experiència inigualable. Si vols experimentar què se sent en descendir per tobogans naturals, salts d’aigua i nedar per rius de muntanya, apunta’t al barranquisme a Catalunya! En aquest article et comptem tot el necessari per a iniciar-te en aquesta pràctica. Presa nota!\nQuè és el barranquisme?\nAbans d’assenyalar els millors llocs a Catalunya per a fer barranquisme, recordem en què consisteix. Com hem avançat, és una activitat molt divertida i implica posar a prova la teva resistència i forma física. Això sí, tingues en compte que entre un obstacle i un altre podràs descansar. L’objectiu no és ser el primer a arribar, sinó gaudir el procés i, de pas, admirar el paisatge.\nEl barranquisme consisteix a descendir barrancs i congostos caminant, nedant, saltant, fent ràpel o deixant-te caure per tobogans naturals. Pots triar entre diferents tipus de barrancs segons la dificultat, fins i tot decidir saltar a gorgs o fer ràpel en cascades. La majoria de proveïdors d’activitats esportives d’aventura ofereixen diferents itineraris per a ajustar-se a les teves habilitats o a les dels teus acompanyants.\nA més, si vols fer una excursió en família i no tots els teus acompanyants volen viure l’experiència del barranquisme, en molts casos poden esperar que s’acabi l’activitat gaudint d’un bany en algun gorg.\nPuc fer barranquisme a Catalunya amb nens?\nEl barranquisme és una activitat que es practica des de començaments del segle XX. És a dir, porta, almenys, un segle perfeccionant-se. Si es realitza amb els guies i l’equip adequat, deixa de ser un esport de risc per a convertir-se en una autèntica aventura.\nEl barranquisme a Catalunya és dels millors de la península. No sols pels espais naturals que es presten a aquesta pràctica; també pels professionals i les escoles i proveïdors d’aquesta mena d’activitats. Si vols iniciar-te, et recomanem fer la teva primera presa de contacte amb el barranquisme a Catalunya.\nEls millors llocs per a practicar barranquisme a Catalunya\nBarranc de Font Bordonera: una bona elecció si no vols allunyar-te molt de Barcelona. A una hora i mitja de la Ciutat Comtal, aquest barranc és perfecte per a aquells que s’estiguin iniciant en el barranquisme. És molt senzill de completar.\nBarranc del Forat Negre: aquest barranc es troba a uns 20 minutos de Manresa, és també molt senzill de fer. Pots descendir-ho amb nens petits. L’ascens al barranc només et portarà 30 minuts si ho fas a peu, la qual cosa suposa un excel·lent passeig i escalfament.\nGorges de Núria: en plens Pirinencs catalans, aquest descens és dels més espectaculars. Es tracta d’un dels llocs més exigents per a fer barranquisme a Catalunya. És sens dubte una opció per als més experimentats. Sol durar 3 hores i comença amb un increïble ràpel en una presa pròxima a Queralbs.\nGorges del Riu Glorieta: aquesta és un lloc increïble per a fer barranquisme a Catalunya si és la teva primera vegada. El descens, molt suau, es completa en 2 hores.\nBarranco de l’infern: pot ser que aquest sigui el lloc més popular per a fer barranquisme a Catalunya. Es tracta d’un congost d’aproximadament 5 quilòmetres que pertany al terme municipal de la Pobla de Segur, a Lleida. Aquest congost s’ha format gràcies a l’erosió del llit del riu Noguera Pallaresa. El riu més ràpid d’Espanya també pots descendir-lo practicant rafting. Un dos en un que no pots desaprofitar.\nBarranco de Fontanella: des del municipi d’Organyà es pot accedir a aquest barranc. És perfecte per a perfeccionar la tècnica del ràpel. Si vols recórrer-ho pots fer-ho amb Discover Pyrenees. Pots contactar amb aquests guies des del Cerdanya EcoResort; fins i tot gaudir d’unes vacances diferents amb els nostres paquets d’esports d’aventura.\nJa has practicat el barranquisme a Catalunya? Aprofita els paquets i descomptes que tenim per a tu. No et penediràs. Sent l’adrenalina dels esports de muntanya!\nOn practicar rafting a Vielha: els millors rius per practicar-lo


Aula d'acollida Ceip Mare de Déu del Remei: de gener 2008\nDins el cicle de xerrades taller de les metodologies inclusives avui ha tingut lloc la segona xerrada pera mestres.\nEls temes de la xerrada han estat la proposta del company guia i proposta d'assemblea de classe, dins el marc de l'acció tutorial, la inclusió i la cohesió social com a eixos vertebra dors del procés d'aprenentatge i convivència del alumnes.\nLes propostes han estat exposades per Ma Mercè Vidal ALIC, Ma Mercè Boronat CLIC i Cosme Garrell TAA.\nCaldrà que el claustre ho valori i esmeni o modifiqui el projecte a fi de dur-lo a la pràctica el proper curs.\nPublicat per Cosme Garrell i Guiu a dimecres, de gener 30, 2008\nAlcover, 30 de gener de 2008\nLa pau un bé envejable. Somiem en un món millor, sovint ens sembla una utopia, ens deixem desanimar per tot el que passa al nostre voltant, per tants i tants actes violents i agressius. Fets quotidians que ens fan insensibles al dolor i al patiment dels altres. Estem, sovint, massa acostumats a sentir tragèdies i força vegades les imatges que surten als diaris o als televisors ens fan la pell dura. Però dies com el d’avui ens fan entreveure una escletxa de llum, entre tanta foscor. Si som capaços de fer el que hem fet avui, reflexionar sobre la necessitat de buscar la pau en tots els àmbits de la nostra vida, no dubteu pas que som capaços d’aconseguir un món millor I EN PAU.\nLA PAU no és allò que hi ha després d’una guerra, no és una utopia que defineixen filòsofs, polítics, historiadors, la pau és la voluntat del dia a dia de fer feliç al que tens a la vora, l’esforç diari per tractar a tothom amb amor i tolerància, no amb la benevolència del que es creu superior per ser d’un lloc o d’un altre. Cal pensar que nosaltres podem , amb els actes de cada dia, aconseguir, encara que sigui una petita part d’aquesta, la pau que tant desitgem.\nTots els nens i nenes, metres i personal de l'escola desitgem que el nostre missatge de pau, arreli a cadascú de nosaltres amb força, i , creixi dins nostre amb força , el missatge de no violència i pau, entre nosaltres, la nostra escola i la resta d'escoles del món.\nPublicat per Cosme Garrell i Guiu a dimarts, de gener 29, 2008\nUna cancò per la no violència i la pau\nÉs el tret de sortida del Carnaval, i se'l coneix popularment com el dia de la truita, perquè s'acostuma a menjar truita amb botifarra d'ou. Originalment, la qüestió era atipar-se d'aliments greixosos, normalment en una sortida al camp, per preparar-se per a l'abstinència de la Quaresma.\n· Divendres de Carnestoltes\nArriba Sa Majestat Carnestoltes, que llegeix un sermó ironitzant sobre els problemes i les autoritats del poble i convidant a la gresca desenfrenada. Els ciutadans el reben disfressats i organitzen una cercavila per a donar-li la benvinguda.\n· De dissabte a dimarts de Carnestoltes\nS'hi celebren els balls de màscares i disfresses i les comparses.\n· Dimecres de cendra\nPermeten canviar d'identitat i restar en l'anonimat, amb la qual cosa es poden fer totes les bogeries inimaginables a cara descoberta.\nFonts: La malla:A. Gimeno. L'abat dels boigs. Barcelona: Graó, 1988 I. Gimeno. Festes i tradicions de Catalunya. Barcelona: Edicions Cap Roig, 1991\nConsulteu la festa de Carnaval arreu del món.\nEnguany, la rua de Carnestoltes que hem fet pels carrers de la vila ha volgut representar els quatre elements de la Natura (l'aigua, l'aire, la terra i el foc). Els més menuts (P3) han estat l'aigua. A P4 i P5 l'aire. Els nens i nenes de 1r de CI, la terra i els de 2n el foc.\nHem sortit cap a quarts de quatre de la tarda de l'escola. Tot de mares i pares ens esperaven i rebien amb alegria i càmeres de fotos. Hem fet un bon tomb pel centre històric del poble. Les padrines treien el cap per les finestres i sortien als balcons per a veure'ns passar.\nLes tutores i mestres de suport dels cicles participants, ens han acompanyat tota l'estona amb molta alegria. Ens seguia un tractor que duia el Rei Carnestoltes amb molta música que ha animat el passeig.\nEn arribar a l'ecola, una mica cansats els més petits, per la caminada i l'emoció de veure tanta gent rebent-nos a cada cantonada, ens han convidat a un bon berenar de coca amb xocolata. Mentre la música sonava, ens hem cruspit el berenar, tots junts al pati gran de l'escola. En acabat, hem tornat a les aules per a preparar-nos per a marxar cap a casa.\nPublicat per Cosme Garrell i Guiu a dilluns, de gener 21, 2008\nEls de l'aula d'acollida volem donar la benvinguda al nou mestre que ha arribat a l'escola, és el "José" serà tutor de 3rC i substitueix a la Núria Paris.\nTot i que no el coneixem encara, els alumnes de l'aula d'acollida, et desitgem el millor, i ja saps a l'aula d'acollida i tens uns alumnes i companys.\nBENVINGUT A L'ESCOLA!!!\nPublicat per Cosme Garrell i Guiu a dijous, de gener 17, 2008\nHem iniciat l'any i amb el la tasca docent, el ritme de treball a l'aula d'acollida segueix amb ganes i empenta.\nPublicat per Cosme Garrell i Guiu a dimecres, de gener 16, 2008\nHem arribat a la setmana dels barbuts, que segons la tradició és la setmana més freda de l'any, en la qual és tradició beneir els animals de càrrega .\nCoincidint amb aquesta setmana i justament el dia 13, celebrem la festa dels tres tombs , a Valls té lloc lal desfilada de cavalleries.\nLa festa dels Tres Tombs consisteix en una desfilada de cavalleries, en totes les seves modalitats, que es realitza amb motiu de la festa de Sant Antoni Abat, patró dels animals.\nValls, capital de la nostra comarca, serà la primera població que celebrarà els Tres Tombs (diumenge; places i carrers de la vila; 11.30 h).\nAltres, com Sant Climent de Llobregat o Falset, també organitzen activitats.\nUn nen nou ha arribat a l’escola, és de Romania, encara no sap parlar gens català , ja que només fa 4 dies que va arribar a Alcover.\nÉs diu Darius Anderi Uta vivia al poble de Tirgouiste, que és a la regió de Dambovita.\nAviat no s’enyorarà de la seva escola ni dels seus amics, ja que nosaltres serem el seus nous amics.\nPublicat per Cosme Garrell i Guiu a dijous, de gener 10, 2008\nJa hem començat el segon trimestre, després d’unes bones vacances on a tots algun que altre regal en ha arribat, uns de la mà dels reis, els altres del pare Noel, del Mos Nicolae.... o de sigui quin sigui el costum del país de cadascú de nosaltres per sort , hi ha hagut , per a tots un regal segur.\nAra és hora de treballar estudiar i amb ganes fer del trimestre un trimestre profitós\nAquest any celebren que fa 104 añas va sortir el setmanari del Patufet fou el dia dos de gener pera això fent homenatge farem un enllaç a l’article del patufet que han escrit a un altre bloc, i con diu el mestre treballarem en xarxa.\nBon trimestre a tots!!\nPublicat per Cosme Garrell i Guiu a dimecres, de gener 09, 2008\nSalutacions a tots i totes, avui 7 de gener de 2007, el alumnes, mestre i el professionals que treballem a l'Aula d'Acollida del Ceip Mare de Déu del Remei, estrenem espai a blogger , donant continuïtat al nostre espai de bloc.cat\nPublicat per Cosme Garrell i Guiu a dilluns, de gener 07, 2008\nLa Nit de Reis es celebrada a tot el territori català, espanyol i part del Sudamericà del 5 al 6 de gener de cada any. Durant els dies previs, els nens i nenes innocents escriuen la carta als Reis Melcior, Gaspar i Baltasar tot demanant allò que desitgen, es comporten una mica millor que els dies anteriors (per por que els Reis no satisfacin els seus desitjos) i es preparen emocionalment per l'arribada dels Reis.\nSiguem una mica nens que no innocents i gaudim de la màgia de la nit de reis, deixem que el nostre cor sigui permeable i impregnem-nos de bondat.\nPublicat per Cosme Garrell i Guiu a diumenge, de gener 06, 2008\nAhir 31 de desembre vam acomiadar l'any, avui dia 1 de gener enceten un nou any, amb les tradicionals campanades que escoltaren els catalans des de la torre Agbar. Mentre amb amics i familiars fèiem festa i seguien el costum del raïm de la sort.\nPublicat per Cosme Garrell i Guiu a dimarts, de gener 01, 2008


Noctas: Cercle viciós\nL'altre dia a Correus hi havia un sol empleat i l'oficina estava ben plena. Un sol funcionari que no donava l'abast, i ja es veia que per ser atès caldria esperar una hora pel cap baix. Un senyor dels que esperava, un senyor ben plantat d'uns cinquanta anys, mostrava la seva indignació en veu alta i va acabar professant que allò era culpa de l' estat espanyol que se'ns pixava a la cara.\nJo no sé si l'estat espanyol és responsable que en una oficina de correus, d'altra banda situada en el centre de Barcelona, només hi hagués un sol empleat, de veritat que no ho sé, em costa creure que la causa d'aquesta manca de personal en una oficina de correus sigui una particular venjança de l'estat espanyol, una particular venjança consistent en anar dinamitant els serveis públics d'aquest país; i de veritat que m'agradaria saber-ho, m'agradaria saber del cert si hi ha una mà endins l'estat que pren aquestes decisions a través d'una estratègia planificada. Però curiosament ahir vaig treure una cita d'estrangeria en una oficina de Madrid a través de la web del ministeri i no em va costar gens, la vaig treure a la primera. En canvi, a Barcelona, aconseguir una cita prèvia des de la mateixa web del ministeri en una oficina d'estrangeria de Barcelona, és un tràmit quasi impossible: només els advocats sabem que les cites es poden aconseguir els dimecres i a una hora determinada i només estan publicades durant vint minuts.\n¿Està el govern espanyol interessat a carregar-se els serveis públics catalans que depenen de l'estat espanyol? Podria ser. Sense anar gaire lluny el mateix exdirector de l'oficina antifrau de Catalunya li deia al ministre de l'Interior que s'havien carregat la sanitat catalana i no em va semblar q¡ue el ministre contradigués aquesta observació. Bé podria ser que la tàctica del govern espanyol per deprimir els ànims colpistes d'aquests cínics que tenim al govern de la Generalitat, fos precisament posar un sol empleat en una oficina de correus cèntrica de Barcelona, i així amb tots els altres serveis; bé podria ser que, per contraatacar els ànims independentistes d'una colla de tarats que no tenen ni un 50% dels vots, i encara van avall i avall cada dia que passa, l'estat espanyol adoptés un procedir venjatiu igual de miserable, sinó més.\nUn procedir, però, que de ser cert no serviria tampoc per dinamitar els ànims d'uns polítics catalans que justament viuen d'aquesta confrontació, uns polítics als que per descomptat se'ls en refot que l'estat espanyol pugui estar actuant d'aquesta manera, els importa ben poc que tu, pobre desgraciat, t'hagis d'esperar més d'una hora per rebre un paquet de correus. Un procedir de l'estat que els serveix per donar més credibilitat a les seves performance i que cada dia més gent es pregunti -tal com es preguntava el senyor de l'oficina de correus- si no és que l'estat espanyol se'ns pixa a la cara. Aquest cercle viciós en què un dispara i l'altre dispara també, i en aquest encreuament de bales, un no sap qui cony l'ha matat.


Cantada de nadales a Roca i Pi – Escola Garbí Pere Vergés Badalona\nCantada de nadales a Roca i Pi\nEls alumnes de 5è i 6è han anat a cantar nadales als avis de la residència Roca i Pi de Badalona\nPublicat el 12 de Desembre de 2015 By noticiesbdn2\nAvui dijous 10 de desembre de 2015 les classes Nausica, Vilamar, Canigó i Sant Jordi de 5è i 6è de Primària han anat a la Residència Roca i Pi de Badalona, on han ofert una cantada de nadales a tots els residents.\nPrimer els nens de 5è han cantat Molsa i pi, M’agrada el Nadal, Mirall de Pau i el Rabadà.\nDesprés els nens de 6è han cantat Desitgem un bon Nadal, Fum fum fum, El Trineu i Es pastor gros.\nFinalment tots junts han cantat El Noi de la Mare i Dies d’alegria\nAquesta experiència ha estat molt positiva i han portat per una estona l’alegria a tots els avis.\nEtiquetes: curs 15-16, escola, primària, tradicions\nNotícia prèviaNova web de l’AMPA\nNotícia següentAquest diumenge, Fira a l’Escola!\nEls alumnes d’Infantil 3 planten un roser\nPublicat el 20 de Març de 2020 By bibliotecabdn\n1r d'ESO activitats aprenentatge art arts plàstiques Badalona batxillerat batxillerat d'arts biblioteca cicle inicial cicle superior ciència colors Convivència creativitat curs 15-16 curs 16-17 curs 17-18 curs 18-19 Disseny Educació Física Educació Infantil Educació Primària escola Escola verda ESO esport Garbí Obert infantil llista medi música Nadal nausica participació plàstica primària pvtv Sant Jordi solidaritat sostenibilitat tecnologia tradicions treball global Vida Social


Antiblavers / Divisions en Coalicion Blaveriana respecte a l'assalt del GAV\n» Divisions en Coalicion Blaveriana respecte a l'assalt del GAV\n#1 19-12-2007 12:49:09\nDivisions en Coalicion Blaveriana respecte a l'assalt del GAV\nFont "l'avanç del país valencià" lavanc.com\nSentandreu amenaça d'expulsar el seu regidor a Sueca per condemnar l'atemptat contra el Casal\nSembla que al líder de Coalición Valenciana Juan García Sentandreu els seus fitxatges estelars per a poder presentar-se a les eleccions municipals li estan eixint molt cars. Si durant la campanya es va cansar de repetir que el seu partit no pactaria amb els "pancatalanistes" del BLOC, EU i PSPV-PSOE, primer a Bonrepós i Mirambell el seu regidor s'ha aliat amb el socialistes i després a El Puig amb el Compromís, per diferents motius, ara Salvador Campillo, regidor de CV a Sueca ha condemnat, amb la resta de grups municipals, l'atemptat que va patir el passat divendres el Casal Jaume I de la capital de la Ribera Baixa. A la foto, alguns dels assaltants abans de l'acció.\nSentandreu va emtre ahir un dur comunicat, en castellà, contra el seu regidor a Sueca, Salvador Campillo, que va ser regidor del PP a aquest ajuntament la passada legislatura i que va estar a punt de presentar-se sota el paraigües del PSD fins que va arribar el líder del secessionisme i el va fitxar. En aquest comunicat, on Sentandreu rentava els draps bruts del seu partit en públic, afirmava que no anava a permetre que ACPV i el catalanisme criminalitzen el moviment anticatalanista.\nCal recordar que després dels greus fets que es van produir aquest cap de setmana al Casal Jaume I de Sueca, i pel que la policia ja ha identificat diversos agressors, l'Ajuntament en ple va condemnar l'atemptat del GAV i el va qualificar de terrorisme de baixa intensitat en un manifest impulsat per l'equip de govern, format pel BLOC, PSPV-PSOE i EUPV i al que van donar el seu suport els grups de l'oposició ERPV, PP i Coalición Valenciana.\nSembla ser que el que ha molestat a Sentandreu és que el seu regidor haja condemnat l'atac terrorista al Casal Jaume I i no haja culpat "els catalanistes" com explica al seu comunicat. I explica que aquells que representen CV han de saber on estan i aquells que no asumisquen el seu compromís anticatalanista tenen un difícil encaix al seu partit. Alhora Sentandreu demanarà explicacions a Campillo perquè no ha defensat el seu ideari catalanòfob davant els esdeveniments que es van produir durant la presentació del llibre de Víctor Aleixandre i Éric Bertran al Casal Jaume I.\nEl comunicat de Sentandreu acaba oferint els seus serveis d'advocat als membres del GAV davant la més que probable compareixença davant la justícia per a declarar com a imputats en les agressions a membres del Casal Jaume I de Sueca.\nAquest és un episodi més de la divisió interna que està patint el moviment, cada cop més exigu del blaverisme, ja que entre les desercions al PP dels seus màxims representants fins a la data, la negativa d'Unió Valenciana a pactar amb ells a les darreres eleccions autonòmiques i municipals i a les properes generals, els pobres resultats electorals obtinguts a aquestes eleccions, la manca de disciplina dels seus cinc regidors, l'abandó de la militància de destacats membres de la seua fracció juvenil i l'actuació policial estan deixant Coalición Valenciana amb un cens de militants cada cop més envellit i sense recursos econòmics i materials. De fet el primer congrés foral d'aquest partit es va realitzar al Palau de Congressos de València durant tres dies i el darrer, realitzat fa un mes, l'hagueren de realitzar als vells i destartalats locals del GAV a Russafa.\nSembla que algú s'està afonant!!\n#2 19-12-2007 13:06:02\nRe: Divisions en Coalicion Blaveriana respecte a l'assalt del GAV\nVaja, els anti-catalanistes pacten amb els catalanistes del Compromis, PSOE i PP\nI pel que es veu en fòrums blavers, a molts pobles (com Sueca) van presentar a gent els ultims dies, agafant a gent apresa i corrent.....\n#3 19-12-2007 14:24:36\nDe veritat que no ho entenc, si els abertzales entren a l'ajuntament cridant i despotricant, tots han de condemnar-ho o son il·legalitzats.\nAcí tiren bombes fètides i agredixen als assistents a una conferència, CV no ho condemna i no es il·legatlizat fins i tot insulta i amenaça als que ho condemnen després diuen que esta web està sent investigada per "recolzar el terroriste" amb "Gora Eta" i "Visca Terra Lliure" segons ells clar, encara no he vist en esta web cap Gora ETA ni cap Visca Terra Lliure -_-.\nCV IL·LEGALITZACIÓ JA! PER NO CONDEMNAR ALS VIOLENTS.\n#4 19-12-2007 17:27:52\nJo l'altre dia vaig flipar, vaig entrar en nosequina web blavera i havien penjat un comunicat del GAV a on es deia que en el Casal Jaume I de Sueca es va cridar "Gora ETA"...\nClaaaar, el Casal Jaume I té com a principal objectiu ideol.lògic el recoltzar a la ETA, vaja, no tenen altra cosa al cap, fent presentacions de llibres en Sueca d'autors dels Països Catalans... A més et posaven un mp3 que te'l baixaves i es sentia un soroll com del moment de la confrontació i algu havia gravat damunt "Gora ETA" mooolt cutre jajajaaj es notava que havien agafat algun soroll de bulla i s'havien posat amb el micro a sa casa a gravar damunt això. Mare meua...\nÉs que no té trellat això, qui collons es creu que unes persones que estan presentant un llibre van a estar ahi cridant això?\nEn realitat és tot part de la mentalitat del nacionalisme espanyol: qualsevol cosa que siga nacionalista (i ells califiquen així a tot el que no siga nacionalisme espanyol, perquè ells no es consideren nacionalisme, clar), és ja sospitosa de ser algo terrorista. Els dona igual que els nacionalistes valencianistes ací al País Valencià siguem pacífics i dia tras dia sigam víctimes de la violència de l'ultradreta blavera. Com no som espanyolistes, automàticament ja tenim la culpa de tot.\n#5 19-12-2007 21:12:56\nTots sabem a ques es dediquen els blavers, a mentir i a intoxicar ... però la gent no s'adona que el Sentandreu és una espanyolista que es fa passar per valencianista? No pararan de dividir-nos perquè catalans , valencians i mallorquins no ens puguem unir contra Espanya ...\n#6 19-12-2007 21:39:54\ncoalicio valenciana panques!!\ncoalicio valenciana fora de lo regne!!


Manresa instal·larà comptadors solidaris als ocupes encara que no tingui permís dels propietaris - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'objectiu és garantir la seguretat i l'accés als drets bàsics de les famílies vulnerables que es trobin en situació d'ocupació\nredacció | manresa 13.02.2019 | 14:18\nLa regidora d'Acció Social, Àngels Santolaria, ACN\nLa regidora d'Acció Social, Àngels Santolaria,\nL'Ajuntament de Manresa ha posat en marxa un programa que té per objectiu garantir el subministrament de serveis bàsics a famílies vulnerables que es troben en situació d'ocupació.\nEls comptadors socials només es poden instal·lar si es compleix que la família sigui vulnerable a criteri de serveis socials, que no hi hagi un conflicte veïnal, que el pis sigui propietat d'un gran tenidor i que l'habitatge disposi de les condicions de seguretat i d'edificació necessàries per a la instal·lació dels subministraments.\nSi es compleixen aquestes condicions, l'Ajuntament sol·licita al propietari de l'immoble que permeti la instal·lació del comptador solidari. Si el propietari no ho permet, l'Ajuntament sol·licita als jutjats que autoritzin l'entrada a l'habitatge per procedir a la instal·lació. Aquesta autorització es fonamenta en la situació de pobresa energètica de la família i l'obligació de garantir la salut pública.\nL'Ajuntament ja ha fet una primera acció d'aquest tipus als jutjats i el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha dictat un aute pel qual ordena que es permeti l'accés a la finca per a la instal·lació del comptador solidari d'aigua. Segons el TSJC, la instal·lació dels comptadors té un fi legítim tutelat, que és la garantia d'accés als subministraments de les persones en greu risc d'exclusió residencial, i que és una via no lesiva al dret de la propietat. Una afirmació que remet el mateix tribunal a sentències del Tribunal Europeu de Drets Humans.\nAmb aquest programa, no només es garanteixen els drets bàsics de les famílies vulnerables en situació d'ocupació, també es garanteix la seguretat dels veïns i del mateix edifici que es pot veure compromesa quan es punxa un comptador il·legalment.\nEl programa ja està en marxa i l'Ajuntament de Manresa se sent satisfet perquè considera que aconsegueix anar un pas més enllà del que preveia la llei de pobresa energètica


L'Handbol Empordà, amb La Marató de TV3 - Empordà\nL'Handbol Empordà, amb La Marató de TV3\nAquest diumenge el club de handbol castelloní i rosinc organitza activitats a Roses\n12·12·18 | 17:40\nEl proper diumenge 16 de desembre l'Handbol Empordà organitzarà un seguit d'activitats per recaptar fons per la Marató de TV3. Durant els darrers mesos s'han fet una sèrie d'activitats de promoció a les Escoles de Roses, Castelló d'Empúries i Palau-saverdera amb l'objectiu d'organitzar una trobada escolar per la Marató de TV3. El proper diumenge, 150 escolars de 3r a 6è de primària jugaran entre ells repartits en 19 equips.\nUna fideuà popular per més de 500 persones ajudarà a reposar forces per seguir amb el Torneig 4x4 per recaptar fons per la lluita contra el Càncer, on un altres 25 equips formats per familiars dels jugadors del club, ells mateixos i, sobretot, de diferents entitats culturals i esportives de la Vila de Roses i localitats properes, se sumaran a aquesta causa solidaria.\nDes de l'Handbol Empordà volem mostrar el nostre agraïment a totes les persones, associacions, empreses i institucions que han fet possible amb el seu treball i generositat que puguem col·laborar amb la Marató de TV3 i que la quantitat aportada, que sortirà de la totalitat dels beneficis d'aquesta jornada, sigui molt més gran.


La Pobla Llarga – Pàgina 7 – RiberaTV\nL’Ajuntament de La Pobla Llarga rep una reclamació de 180.000 €\nL’Actual president de la comissió de promoció econòmica i hisenda, Ximo Vidal, ha manifestat que en cap comissió se’ls informa als regidors de l’oposició d’aquesta situació.\nEls veÏns de La Pobla Llarga es queixen per fortes olors\nBy Ribera Televisió on 10 Juliol, 2015 Noticies\nL’Ajuntamnet presenta la corresponent denuncia per detectar l’origen d’aquestes olors.\n4 àrees amb un total de 26 regidories tindrà el nou Ajuntament de la Pobla Llarga\nBy Ribera Televisió on 22 Juny, 2015 Uncategorized\nEls socialistes organitzaran el nou Ajuntament en 4 àrees on cada regidor del grup municipal socialista serà el responsable últim, sent l’Alcaldessa la que vigilarà el bon funcionament de cada una d’elles Transversalitat ha sigut un dels objectius que ha buscat aquesta nova organització municipal, desterrant l’anterior organització estanc del PP. La primera de les […]\nEl PSOE de la Pobla Llarga signa un pacte d’investidura amb Compromís i EU\nBy Ribera Televisió on 11 Juny, 2015 Noticies\nL’acord d’investidura signat entre PSOE, Compromís i EU permetrà investir a Neus Garrigues com a alcaldessa de la ciutat després de 12 anys de govern del Partit Popular\nLes brigades d’Imelsa netegen el barrac de Barxeta\nBy Ribera Televisió on 23 Octubre, 2014 Noticies\nEl president de la Diputació de València, Alfonso Rus, ha visitat els treballs de les brigades forestals d’Imelsa en el barranc de Barxeta, a la Pobla Llarga.\nLa Ribera Alta rebrà 19 milions dels plans Provincials 2014-2015 de la Diputació\nBy Ribera Televisió on 26 Febrer, 2014 Noticies\nLa partida pressupostària més gran serà la de carreteres, amb una inversió aproximada als 10 milions d’euros, els mateixos que a 2013.\nRus inaugura el nou sistema d’aigua potable de La Pobla Llarga.\nBy Ribera Televisió on 29 Gener, 2014 Noticies\nEl nou sistema dóna solució a la problemàtica dels plaguicides. L’Alcalde de La Pobla Llarga, Rafael Soler, defensa la qualitat de l’aigua subterrània davant la superficial.\nEls socialistes denuncien el deute de més de 5 milions d’euros de l’Ajuntament de La Pobla Llarga\nBy Ribera Televisió on 17 Juny, 2013 Noticies\nEl PSPV-PSOE de La Pobla Llarga ha denunciat el deute que arrossega l’Ajuntament de La Pobla Llarga i la mala gestió de l’alcalde, Rafael Soler. Els socialistes també han sol·licitat en reiterades ocasions quin és el deute de la Generalitat Valenciana; un deute que a dia de hui, desconeixen.\nLa Pobla Llarga lamenta l’eixida d’Albelda del València CF.\nBy Ribera Televisió on 13 Juny, 2013 Noticies\nLa noticia de la no renovació del jugador s’ha deixat sentir especialment al poble que l’ha vist créixer, La Pobla Llarga.\nPSPV-PSOE denuncia que l’Ajuntament de La Pobla Llarga ha arrancat la plantació del dia del arbre.\nEls socialistes denuncien que l’Ajuntament ha substituït els arbres plantats tan sols fa cinc mesos per arbres més grans plantats per una empresa.\nDavid Albelda visita els alumnes del Sanchis Guarner\nBy Ribera Televisió on 4 Abril, 2012 Noticies\nAmb motiu de la Setmana Cultural del centre al voltant dels Jocs Olimpics. Albelda ha visitat als alumnes per parlar-los de la seua experiència.


Entrenament amb la Supercopa d’Europa a l’horitzó - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesEntrenament amb la Supercopa d’Europa a l’horitzó\nEntrenament amb la Supercopa d’Europa a l’horitzó\nfcbarcelona.cat - 08/08/2015 | 00:00\nEl FC Barcelona ha tornat a la feina aquest matí amb tots els jugadors disponibles del primer equip Arda Turan, Jordi Alba i Douglas han fet treball de fisioteràpia, mentre que Adriano s’ha entrenat amb el grup, però encara sense l’alta mèdica\nEl Barça ha tornat als entrenaments, després d'un dia de descans / MIGUEL RUIZ\nDesprés d’un dia de descans, el primer equip del FC Barcelona ha tornat ja a la feina amb el partit de la Supercopa d’Europa a l’horitzó. A la sessió matinal Luis Enrique ha pogut comptar amb tots els futbolistes disponibles, que s’han exercitat sobre la gespa del camp Tito Vilanova de la Ciutat Esportiva Joan Gamper.\nJuan Cámara, del Barça B, també ha participat en un entrenament en què Douglas, Jordi Alba i Arda Turan han fet treball de fisioteràpia. Per la seva part, Adriano s’ha incorporat amb normalitat a la resta del grup, tot i que encara no té l’alta mèdica.\nD’aquesta manera, el FC Barcelona s’entrena ja pensant en la competició oficial, que comença aquest dimarts amb el partit entre el Barça i el Sevilla, corresponent a Supercopa d’Europa que es jugarà a Tbilissi. Divendres, dia 14, els de Luis Enrique ja juguen l’anada de la Supercopa d’Espanya.\nSessió de recuperació postGamper


09/09/17 Volta a Catalunya en btt. Dia 8 Talarn - Organyà\nTotes les fonts que consulto, donen pluja de les 12 a les 17 hores, així que se del cert que em mullaré, que hi farem, només es aigua, deixo la jaqueta, els pantalons impermeables i els escarpins a mà.\nVaig pedalant per pistes molt tranquil·les, fins que al quilòmetre vint-i-quatre m'atrapa la pluja, son pistes molt pedregoses i la pedra molla es de mal pedalar, per la meva seguretat i l'integritat de la bicicleta, a partir d'aquí segueixo per carretera.\nLa cremallera de la jaqueta es trenca, ostres, cap problema, tinc la solució, em poso l'armilla paravent a sobre i així quedo protegit, tot fos tant fàcil de solucionar.\nUna carretera de revolts, que es molt freqüentada per motoristes i ciclistes, no m'estranya es preciosa, me l'apunto per tornar-hi un altre dia amb la bici de carretera. Hi ha el coll de Boixols, de cota 1.380 metres, entre la pluja i la pujada es fa un xic llarg, pel camí inclús em cau una petita calamarsada amb pedra molt petita i que dura poc mes d'un minut. Un cop dalt el coll, quan toca baixar, la pluja deixa pas a la boira, avui no em falta de res! Baixo a poc a poc i pensant perquè no he ficat a l'equipatge uns guants llargs, tinc les mans congelades.\nAl seguir per carretera en comptes de per pistes, vaig a parar a Coll de Nargó, l'objectiu es a Organyà, he de pagar el preu de circular uns 6 quilòmetres per una carretera amb molt trànsit.\nDesprés de 72 quilòmetres arribo al càmping d'Organyà amb un sol radiant, tot i que acaba plovent tota la nit.


Fast & Light style: David Goettler - Blog | Kilian Jornet Burgada\nSignifica per a mi llibertat, llibertat de moviment a les muntanyes.\nSempre em van inspirar els alpinistes que van triar aquest estil com Loretan, Troillet, Kurtyka, però sens dubte l'única persona que canviaria la meva mentalitat i el meu enfocament seria Ueli Steck, ell era un mentor, un amic i un company d'escalada. Ell va tenir el major impacte.\nTé molts beneficis, per un costat hi ha la llibertat de moviment, la lleugeresa, el terreny que pots cobrir en el mateix dia i allunar-te una mica dels passos perillosos molt més ràpid. D'altra banda, has d'acceptar les regles que adoptes per aquest estil i això vol dir que, per exemple, has de fer mitja volta abans d'hora perquè no pots quedar-te a la muntanya perquè no tens un sac de dormir i una tenda de campanya, o que no pots pujar a el següent camp perquè és difícil perquè no tens l'equip de protecció adequat.\nSento molta més llibertat, d'alguna manera em sento més a prop, hi ha menys capes entre la muntanya i jo, la lleugeresa no només està a la motxilla, sinó que també passa dins del meu cap.\nCrec que va ser el 2007 al K2 quan vam intentar fer-ho d'un sol cop. Però vam tenir el suport d'alguns campaments i cordes fixes a la muntanya, de manera que no era realment alpí, així que la primera vegada sense compromisos va ser al 2016 amb l'Ueli Steck, només teníem una motxilla i volíem pujar tota la cara amunt i cap avall en Shishapagma.\nLa teva millor experiència en estil ràpid i lleuger?\nVa ser a la mateixa muntanya de la cara sud de Shishapagnma quan vaig tornar un any després el 2017 amb Herve Barmasse i vam aconseguir escalar la cara en 13h, vam canviar i adaptar una mica l'estil i vam haver de parar 5 metres per sota del cim per una allau però vam aconseguir el que volíem, pujar i baixar en un dia.


FONERS I ALTRES HISTÒRIES: de desembre 2009\nEN BÀLASH A CA NA KISBIS, LA GUARIDORA (continuació)\nPlanell de ca na Kisbis (casa 2 de sa Torre d'en Galmés).\nAmb puntades petites i molt juntes la guaridora li cosí la ferida. Volia que la cicatriu, per altra banda inevitable , no fos escandalosa i marqués de per vida l’esquena nua del foner. No era aquella una ferida de la què enorgullir-se, pel que tampoc no hi havia per què fer-la massa evident.\nEn Bàlash de nou suportà el mal en silenci, encara que fou ben prop d’estamordir-se. Una suor freda li amarava el cos. Malgrat aquella fredor, notava com una escalfor intensa li enrogia la cara i les puntes dels dits se li tornaven com a branquillons ressecs.\nUn cop enllestit el recosit, na Kisbis el cobrí amb un bon grapat de l’emplastre i, per damunt, hi escampà un punyat d’aquella argila que estotjava amb tanta gelosia.\n—Prou, calla’t. Qui t’ha dit que podies rallar? Ho faràs quan jo t’ho digui. I, a veure, ta mare, per què no és aquí? No serà que no en sap res, no?\n—No... Els germans... Volia... volia arribar per l’ullastre.\n—Quin una n’és fet que no vols que ta mare se n’assabenti? Sí saps que ho farà... Ho sap tot, ta mare.\n—Un falcó..., per caçar... Em vaig despenjar pel tallat... —Amb un gest de dolor, en Bàlash aixecà el cap—. Els pares... L’esquena..., cremava...\nNa Kisbis mirà a sa filla i va dir sense fer gaire cas al ferit:\n—Si ja ho dic jo: uns inconscients són els homos. —Després, mirà de nou en Bàlash i continuà amb veu enfadada—: I tu, capbuit, si fas comptes fer coses que surten de la normalitat, malda tenir les esquenes cobertes. T’has de poder defensar. O no t’ho ensenya, açò, aquell vellot d’en Hàntish? Bé, si més no, ara tindràs un bon trau que t’ho recordarà per sempre. I prega perquè puguis moure l’espatlla amb normalitat. Sinó, ja me diràs com t’ho faràs per llançar, eh? —I de nou per sa filla—: Què t'he dit?: uns egoistes inconscients. Només pensen en ells, els homos. Ai...\n—Deixa-ho ja, mare, no veus que pateix?\n—I vols dir que no li està prou bé, patir? Però, és clar, com que tu n’estàs d’aquest capbuit... Per açò el defenses. —El ferit se les mirava amb la cara desfigurada pel mal, però en bona part també per l’espant: no s’esperava aquella esbroncada. Per fi, na Kisbis es mirà de nou l'al·lot ja més calmada—: La veritat, per una banda em sap greu ta ferida, perquè ets un bon al·lot. Però per una altra.., és que mereixeries quedar-te esgarrat. —Li va posar la mà al front i proseguí, ara amb veu més endolcida—: Però, no, no pateixis. Tens sort de que som la millor guaridora de l’illa. I no som jo que ho dic, eh?, que consti. Quedaràs prou bé per fonejar qualsevol bagenada que se t’acudeixi de fonejar. Però... Sí, sempre hi ha un però, què et pensaves?: tindràs d’esforçar-te. I no et serà gens fàcil. Qui la fa, la paga, estimat. Pens que ja ho ets aprés, açò.\nEncara que mai no li havien agradat els retrets, en Bàlash no va tenir més remei que donar-li la raó. Era forta, aquella dona, potser tant com sa mare, i quin caràcter... Tal vegada, si s’hagués embarcat ella i no son marit, les coses haguessin rutllat d’altra manera per la família. Però no era feina de dones, lluitar. Per sort per la comunitat, i de manera especial pel jove, és clar, na Kisbis havia continuat la tasca que millor sabia fer: guarir.\nPerò el discurs no havia acabat:\n—I, ara, Bàlash, oblida’t de que ta mare no se n’assabenti. Tot d’una enviaré n’Ainerís a dir-li-ho. Tranquil, que no l’espatarem gaire. Açò sí: faig comptes dir-li la veritat. Que has de reposar uns quants dies sense moure’t. Que te’m de fer cures, renovar-te l’emplastre fins que la ferida es tanqui del tot; i, sobre tot, que no vull que sagni amb el primer sotrac. Li demanarem que et quedis aquí, a ca nostra. Què et sembla? Així podrem cuidar-te millor. —I amb un somriure irònic, afegí—: T’imagines que no quedessis prou bé i que, per açò, no s’acompleixin els designis dels astres? Encara seria culpa meva, que la guaridora et va adobar malament. No res; t’has de posar bé per convertir-te en el foner més famós, l’elegit pels estels; açò diu tothom, no? Idò, noltros et cuidarem, n’Ainerís i jo. A que sí, filla?\nN'Ainerís s’enrajolà de dalt a baix. Sense fer-li cas, sa mare li tocà el genoll i li féu una senya amb el cap; en va tenir prou. L’al·lota sortí corrents per avisar na Katis.\nPel seu cantó, en Bàlash s’enfonsava al jaç. Sinó en tenia prou amb el mal de la ferida, ara, el temor a sa mare l’arronçava encara més. Por li feia enfrontar-s’hi. Ben bé, però, no n’estava segur què li sabia més greu: sí l’enuig de sa mare o que n’Ainerís en fos testimoni. Poc a poc, tot emprant la poca claredat que li restava, s’adonà que no hi podia fer res, que tindria que rebre el que li vingués, empassar-s’ho i, sobretot, recuperar-se el més prest possible. Ho faria, i tant! Encara que, hores d’ara, se sentís sense forces, ni per recuperar-se ni per res. Braços i cames li pesaven com a troncs inerts i tenia el cap com a emboirat; a més, tot li rodava i li feia mal el cap. Tenia raó la guaridora: tindria d’esforçar-se. Sí, ho faria. De fet, potser només eren les ganes, però com si, ara, un cop finalitzades les cures, se sentís un poc millor.\n—Estigues quiet, foner inconscient. —Na Kisbis el va veure inquiet—. T’has portat prou bé; no ho espatllis, ara. Ens has demostrat que ets valent: has aguantat sense queixar-te; i pocs n’he vist que ho hagin pogut fer. I prou que sé el mal que t’he fet, creu-me. Descansa, Bàlash. Descansa i, d'aquí no res, et trobaràs millor.\nLi posà la mà al front. Em preocupa aquesta escalfor. El remei per les febres, sí, li farà falta. Ara..., no me’n record si me’n queda, d’escorça d’orient. Potser al flascó de dalt... I sinó..., bé, qualque cosa trobarem. Quan no n'has trobat, de solucions, Kisbis? Idò...\nI una altra vegada per en Bàlash:\n—Ara tornaré, d'acord? Mentrestant, aprofita per pregar-li a la Deessa Bonadona, Bàlash, que se n’apiadi de tu. Et farà falta el seu suport perquè ta mare no acabi la feina del falcó.\nI quan se n'anava, ho va fer flastomant. No es just fer patir a una mare d’aquesta manera. Si fossis fill meu...\nPublicat per Unknown a 21:06 2 comentaris:\nPublicat per Unknown a 9:20 6 comentaris:\nPublicat per Unknown a 7:54 5 comentaris:


El proper 15 de febrer, el Col·legi ofereix un taller de tècniques per a realitzar amb èxit l'examen per a llevadores de les oposicions de l'ICS. El taller es farà en sessió de matí, de 10 a 13 hores, i sessió de tarda, de 16 a 19 hores.\nAquest taller inclou totes les tècniques per a la resolució d'examen tipus text amb exercicis pràctics que ajudin a les llevadores que es presentin a les oposicions de l'ICS a resoldre'l sense errors tècnics.\nEl taller, al que s'hi pot inscriure's fins el 10 de febrer, estarà impartit per Vinyet Soler i Alba Calderer.\nInscriu-te! Taller de tècniques d'examen per a llevadores. Oposició ICS (matí)\nInscriu-te! Taller de tècniques d'examen per a llevadores. Oposició ICS (tarda)


El Papa Francesc va anunciar un Any Laudato si' del 24 de maig de 2020 al 24 de maig de 2021 clamant per "un món més fratern i més sostenible". En el 5è. aniversari de la publicació de la seva Encíclica social i ecològica, Laudato si', després d'una setmana d’agraïda commemoració, s'inicia ara un any per a reflexionar sobre la seva encíclica i la cura de la Creació. El Papa dóna tres recomanacions: una "ecologia integral" i "un món més fratern i més sostenible". "Una ecologia integral implica dedicar una mica de temps a redescobrir la serena harmonia amb la creació", va dir el Papa a la pregària del Regina Coeli de la festa de l'Ascensió. Després va convidar a reflexionar sobre el nostre estil de vida i els nostres ideals. També va demanar "contemplar el Creador, que viu entre nosaltres i en el que ens envolta. # LaudatoSi5 "\nEn una oració, el Papa desitja convidar "a escoltar i respondre al clam de la terra i al crit dels pobres", i expressa el desig que "els sofriments actuals són els mals del naixement d'un món més fratern i durador".\nEll vol "cridar l'atenció sobre el clam de la Terra i dels pobres". "Gràcies a la iniciativa del Dicasteri vaticà per al Servei del Desenvolupament Humà Integral, la Setmana Laudato si' que acabem de celebrar, florirà en un any especial d'aniversari de Laudato si. Va insistir en la fraternitat humana: "Convido totes les persones de bona voluntat a unir-se a nosaltres per cuidar la nostra casa comuna i els nostres germans i germanes més fràgils".\nper fer front a les conseqüències d'aquesta pandèmia global.


Alemanya estrenarà dimarts una app de rastreig de contagis de coronavirus\nBarcelona. Dilluns, 15 de juny de 2020. 18:10\nActualitzat Dijous, 18 de juny de 2020. 16:21\nAlemanya posarà en marxa a partir d'aquest dimarts una aplicació mòbil de geolocalització que permetrà rastrejar persones que puguin haver estat en contacte amb un cas confirmat de coronavirus. Des del govern, però, s'insisteix que cal una "solució interoperativa" a nivell europeu, detallava la Deutsche Welle.\nL'ús de l'aplicació serà, ara per ara, voluntari i funcionarà a través del Bluetooth. L'usuari, doncs, pot triar si descarregar-se-la o no i si vol compartir o no les dades en cas de contagi. També se la pot desinstal·lar si no li agrada un cop hagi compartit les dades.\nMentre Alemanya estrenarà la seva app, Noruega ha decidit suspendre temporalment la seva. La decisió s'ha pres després que l'organisme nacional de protecció de dades, Datatilsyn, hagi considerat que envaeix massa la privacitat dels usuaris. El país va posar en marxa aquesta app el mes d'abril per tal de recopilar dades que podrien ajudar a frenar la propagació del virus.\nDes de l'Institut de Salut Pública ja han avisat que esborraran totes les dades que han recollit durant tots aquests mesos.\ncoronavirus Budó s'obre a modificacions en el sistema de rastreig de contactes El Nacional


Tres dels terroristes es van fotografiar a la casa d’Alcanar preparant els explosius amb què volien atemptar a Barcelona. ARA\nBarcelonaSi tres membres de la cèl·lula del 17-A ja consumien propaganda jihadista a finals del 2014, gairebé tres anys abans dels atemptats a Barcelona i Cambrils, ¿com va passar desapercebuda la seva radicalització? Fins llavors, els joves portaven un estil de vida “contrari” a la seva religió, explica el cap de la unitat de radicalització dels Mossos d’Esquadra. El 2015 es va produir el moment de canvi en els primers nois que es van radicalitzar: Younes Abouyaaqoub, Mohamed Hichamy i Yousseff Aalla. Per exemple, “van deixar de sortir de festa i criticaven els amics si es relacionaven amb persones no musulmanes”. És un canvi que familiarment “es va llegir en positiu” perquè es va pensar que havien “posat seny”, indica el subinspector.


COM ORGANITZAR LA PRODUCCIÓ DE LIQUIDOS PER CIGARETTES ELECTRONNIQUES | www.Minipress.ru | Equip de llenguatge de cigarrets electrònics\nCatàleg / 2018 / Octubre (Pàgina 7)\nCom organitzar la producció de líquids per a cigarrets electrònics?\nLa producció de líquids per a cigarrets electrònics està desenvolupant ara molta gent. I veig que aviat hi haurà una gran competència en aquest nínxol. El procés en si es pot dividir en 2 etapes. 1. Elaboració del propi líquid. 2. Ompliment, tapatge i etiquetatge. Respecte a la primera part: la preparació. Cal tenir algun tipus de tecnòleg químic que entengui com i ...\npublicat per 17/10/2018 Equipament farmacèutic a Fabricació de medicaments d'experts 4 comentaris de clients\tContinua llegint\nAl mercat farmacèutic, els fabricants d'equips estan intentant actualitzar les instal·lacions existents i dissenyar nous models avançats. Complir els requisits moderns de la producció farmacèutica. Aquests requisits són ergonòmics, flexibles, personalitzables. Per reduir l’espai de producció, s’estan introduint plantes de disseny modular amb un curt temps de posada en servei i una substitució ràpida dels components de l’aparell a la producció moderna. Per tant, un principi fonamental per a molts fabricants ...\npublicat per 16/10/2018 Equipament farmacèutic a Automatització farmacèutica 4 comentaris de clients\tContinua llegint\nActualment, els problemes de millora de la qualitat de vida humana tenen un paper important en la vida de la societat moderna. Té una importància especial el desenvolupament i la millora de tal indústria com la farmacèutica. La creació de tecnologies i equipaments innovadors, la recepció de fàrmacs de nova generació altament eficaços amb accions selectives o perllongades, tot això es centra en una atenció estreta de tota la comunitat mundial. Un dels principals ...\nA cada empresa que produeix drogues, hi ha un departament de control de qualitat (QCC), independent de les altres divisions. El cap d’aquest departament ha de tenir l’experiència i les titulacions necessàries. El departament de control de qualitat inclou un o més laboratoris de control. Per exercir les seves funcions, el departament ha de disposar de tots els recursos necessaris. El control intern de producció es realitza segons els punts de control especificats a la indústria ...\nAssecat de líquids fluids\nL'assecat amb llit fluït és un tipus d'assecat de sòlids molt eficaç. Per assecar el material en mode per lots, el material de partida humit es col·loca en lots al dipòsit receptor de la unitat d’assecat. Allà es barreja en un flux turbulent ascendent de gas escalfat i es manté en suspensió. En aquest cas, el producte s’asseca en un procés amb coeficients de transferència de massa i calor elevats fins a ...


Joan M. Fàbregas Benavent i Motos Bonanova\nFotografies: Javier Sardá; textos: Jesús\nJoan M. Fàbregas Benavent és addicte al greix i a l’olor de la gasolina. Li ve de família. L’avi tenia un taller mecànic al carrer de Casanova cantonada amb Londres, i va participar en la creació i fabricació de les motos i automòbils Clúa, empresa fundada el 1949 al número 6 de l’actual avinguda de Pau Casals. Era la postguerra i les fronteres estaven tancades a importacions, cosa que va desenvolupar l’enginy de la indústria autòctona. Clúa va fabricar motos de 50, 75, 125 i 175 cc amb motors Villiers, de molta qualitat, i també el microcotxe Clúa 500, el 1958, semblant al Biscuter. Comenta que se’n van vendre moltes unitats però l’empresa va fer fallida el 1962 i recorda que les últimes unitats van quedar abandonades amb el tancament del taller de l’avi.\nA dalt, Maribel Alegre, parella de Juanma i responsable de l’administració del taller. A sota, un dels treballadors de Motos Bonanova. A la imatge destacada, Juanma Fàbregas al taller de Teodora Lamadrid, amb una moto d’època, una Montesa Impala de 175 cc.\nFotografies de Javier Sardà\nJuanma i el seu germà Ignasi va fundar Motos Bonanova al taller del carrer de Moragas 5 l’any 1983. Els dos germans volien muntar un negoci, un pub a l’estil de l’època, però a l’entrar en el local de Moragas va sentir que era l’espai adequat per a un taller de motos, prou ampli per fer exposició de venda, zona de despatxos i un taller mecànic a la part inferior. Aleshores treballaven com a representants a la zona nord de la ciutat, de les marques Norton, BSA i Triumph. Al barri hi havia moltes Vespa que estaven de moda i es van decidir per començar amb motos de petita cilindrada. I per promocionar el taller van participar en les 24 Hores Vespa, que se celebraven pels carrers de Barcelona, i van arribar a muntar fins a quatre equips en una mateixa cursa. A principi dels anys noranta van afegir motos de gran cilindrada al negoci, amb les que van arribar a córrer a les 24 hores de Montjuïc, però això els va suposar ampliar el personal i el negoci, cosa que els porta a la crisi i que els obliga a recuperar el model de negoci dels orígens. Cap a l’any 1994 van traslladar-se a un taller més petit, a Teodora Lamadrid 26, on es pot trobar a Juanma tacat de greix però amb un somriure i bon humor.\nMaribel Alegre Bompart, la seva parella, va entrar a treballar en la part administrativa i tots dos creuen que el seu valor està en el tracte directe amb els clients de tota la vida, afegit a l’experiència d’anys que permet fer diagnòstics amb poc error amb només escoltar un motor. Sempre han tingut competència, tot i que avui al barri queden pocs tallers d’aquella època. Treballen amb recanvis originals però de vegades, per pressupost o antiguitat de la moto, busquen recanvis en el mercat de segona mà, reciclen plàstics o algunes peces que no suposen pèrdua de garantia per a la reparació ni risc en la circulació. Són, doncs, un servei de solucions personalitzades per al món de les dues rodes, a més de dedicar-se a la venda de motos noves o d’ocasió de les principals marques, amb servei de manteniment reparació o restauració de motos antigues o accidentades.\nJuanma participa activament en la Junta del Gremi de Tallers de Barcelona. Pensa que el futur de la moto a Barcelona està bastant assegurat, per economia i ecologia unit al clima d’aquesta latitud, que l’han convertit en una de les ciutats amb major parc de dues rodes del món. Cal extremar les precaucions en circular però les motos tenen avantatge respecte als cotxes per rendibilitat, comoditat i reducció en els temps dels desplaçaments.\nA dalt, vista general del taller des del carrer (fotografia de Javier Sardà).\nA sota , una fotografia d’una cursa de les 24 Hores Vespa dels anys vuitanta.\n(Fotografia de Motos Bonanova)