Tipus de sordceguesa. Congènita i adquirida - Apsocecat\nUn cop hem vist la definició i els aspectes principals de la sordceguesa, cal entrar a parlar sobre els grups principals, el tipus de sordceguesa.\nArribats a aquest punt, cal insistir que pràcticament cap persona sordcega és igual a una altra. La combinació de l’edat d’aparició, el desenvolupament o no de llenguatge, les restes sensorials, el sistema de comunicació emplenat, l’existència o no d’altres discapacitat, etc., tot plegat fa un còctel molt singular per a cada persona.\nDit això, l’edat d’aparició és el criteri habitual per establir el tipus de sordceguesa d’una persona. L’impacte que aquesta variable té en les oportunitats d’aprenentatge i en la manera de relacionar-se amb l’entorn és determinant. Distingim així dos tipus bàsics de sordceguesa:\nSordceguesa congènita. La sordceguesa ve des del naixement o abans de l’adquisició del llenguatge.\nSordceguesa adquirida. La sordceguesa és posterior al naixement, independentment de l’edat. Pot esdevenir des de la infància fins a la tercera edat. En aquest grup englobem persones:\nSordes, algunes de naixement, que posteriorment perden la visió.\nCegues, algunes de naixement, que posteriorment perden l’audició.\nAquells que perden la visió i l’audició al mateix temps.\nSordceguesa associada a l’envelliment. Aquest ve a ser un subgrup d’adquirits que, amb la prolongació de les expectatives de vida de la població es fa cada vegada més manifest.\nTipus de sordceguesa: congènita\nLes principals vies d’aprenentatge en la infància són l’observació i la imitació. Un nen amb sordceguesa congènita no té la possibilitat de desenvolupar les habilitats del llenguatge ni d’aprendre models de conducta o de relació. Tampoc arriba a comprendre mínimament el món que l’envolta ni la manera de relacionar-se amb els objectes que el conformen.\nPer a una persona que no ha vist ni ha escoltat mai, el món és un caos on no hi ha la possibilitat de comprendre el que passa ni d’anticipar el què pot passar. Aquesta sensació de vulnerabilitat produeix una permanent situació d’aïllament i de conducta defensiva que condueix a rebutjar la relació amb l’entorn. Una d’aquestes manifestacions és l’evitació del contacte físic, en el que es coneix com defensivitat tàctil.\nAquest aïllament, tant sensorial com comunicatiu, sumat a la dificultat de comprendre i de fer-se entendre, provoca en moltes ocasions problemes de conducta que si no són atesos poden provocar dificultats d’acceptació social.\nEl grau de dependència d’una persona amb sordceguesa congènita és alt, ja que té afectades la capacitat motriu, l’orientació, l’equilibri, l’adequació als cicles dia / nit, etc. Sense una intervenció adequada el concepte de món d’aquestes persones acaba en el seu propi cos que es converteix en la seva zona de seguretat.\nAquests casos plantegen necessitats individuals i específiques de comunicació, desenvolupament motriu, social i emocional que requereixen de la intervenció d’un equip professional multidisciplinar.\nTipus de sordceguesa: adquirida\nUna persona amb sordceguesa adquirida té un cert coneixement del món, més o menys en funció de l’edat d’aparició, el que significa que, en principi, pot adaptar-se a l’entorn.\nAmb l’accessibilitat adequada, l’aprenentatge de formes complementàries de comunicació i l’ajuda de certs dispositius, estarà en condicions d’assumir les activitats de la vida diària de forma relativament independent.\nEl sistema de comunicació d’una persona amb sordceguesa adquirida varia en funció de cada cas. Tot i així, seguirà necessitant del suport d’un guia-intèrpret o d’un mediador en les situacions comunicatives, i d’un guia en els desplaçaments. És per aquesta raó que no deixem de considerar-la com una persona dependent.\nUn altre factor important és el procés emocional d’adaptació a la nova situació. Perdre autonomia i ser conscient d’això és emocionalment dolorós, i moltes persones amb sordceguesa adquirida passen per un procés de dol i angoixa en saber-se en el camí de la dependència.\nLa seva percepció de la pèrdua d’autonomia, sumada a la manca d’opcions d’oci i participació social, comporta un risc de depressió i aïllament que ha de ser acompanyat professionalment.\nTipus de sordceguesa: associada a l’envelliment\nHem parlat abans de la sordceguesa associada a l’envelliment. Tots coneixem o tenim a prop l’avi o l’àvia que té problemes d’oïda, que parla més alt que abans, que posa la tele més forta. El mateix amb la vista: les ulleres no són del tot útils, és tracta d’un quadre degeneratiu, a les fosques es desorienta, etc.\nAmbdues pèrdues, combinades, poden arribar a representar un cas de sordceguesa si hi ha un impacte important en les habilitats de la vida diària. Si pel fet de no veure i no sentir prou bé la persona comença a aïllar-se, a deixar de fer les coses habituals com sortir a comprar, cuinar, llegir, anar al cinema, etc., és possible que estem davant un cas de sordceguesa. Si, a més, la persona no pot seguir un conversació senzilla, li costa orientar-se i necessita ajut per activitats bàsiques, com rentar-se i desplacar-se per llocs habituals, cal una revisió en aquest sentit.\nAquest és el grup de persones sordcegues que més creix actualment. També és el més desatès degut a què tothom considera “normal” que les persones grans tinguin problemes de vista i oïda. Això, no obstant, ha de canviar i cal insistir en fer les valoracions adequades també dins aquest grup.\nFactors a tenir en comptes\nEl col·lectiu de persones amb sordceguesa és enormement divers. Cada cas és diferent i únic. La combinació dels principals factors que descriuen com és la sordceguesa, a més de l’edat d’aparició, són:\nTipus de pèrdua visual i auditiva. És diferent ser totalment cec i tenir restes auditives, de ser totalment sord i tenir restes visuals o tenir restes de tots dos sentits. Varien el tipus d’habilitats i el tipus d’ajudes necessàries. El tipus de resta disponible també condiciona: les restes visuals que deixen unes cataractes són diferents als que deixa la retinosi pigmentària, per exemple.\nDiscapacitats i problemes mèdics afegits. Generalment en els casos de sordceguesa congènita hi ha dificultats afegides. En aquests casos és habitual la presència de complicacions mèdiques, i de discapacitat física o intel·lectual.\nExisteixen també factors contextuals que tenen un paper important en el pronòstic d’una persona amb sordceguesa:\nSi hi ha hagut diagnòstic amb intervenció precoç\nLa disponibilitat de recursos de la família\nLa idoneïtat dels professionals\nLa idoneïtat dels centres\nL’existència d’un programa d’intervenció a llarg termini que acompanyi la persona i l’ajudi a desenvolupar les majors competències possibles\nPer aprendre més sobre els tipus de sordceguesa pots consultar la Guia de detecció de la sordceguesa y el Manual de referència


La primera actuació correspon al carrer de Buxeda, en què es proposa tallar al trànsit motoritzat el tram entre la carretera de Barcelona i el carrer de Sant Sebastià. D’aquesta manera la plaça d’Indíbil i Mandoni s’ampliarà amb tot l’espai lliure d’aquest tram del carrer de Buxeda.\nAmb aquesta actuació de baix cost es guanya un espai de lleure per als veïns i es millora la mobilitat dels vianants amb un inversió mínima, que consisteix, en una primera fase, a col·locar jardineres a l’entrada del carrer i barreres de protecció a la intersecció amb la carretera de Barcelona per ordenar o limitar el pas de vehicles. En funció del resultat d’aquesta primera actuació, en una segona fase es preveu fer un pas de vianants elevat a la cruïlla del carrer de Sant Sebastià per millorar la mobilitat dels vianants i fer més evident que s’està entrant en un espai on el vehicle no té la prioritat. A partir d’aquí es podran considerar actuacions complementàries de millora de la qualitat de l’espai públic.\nTot i que no es permetrà aparcar en aquest carrer, en tot moment els veïns podran accedir als guals propis des del carrer de Sant Sebastià, ja que es garantirà l’accessibilitat als habitatges i locals existents.\nL’Eixample tindrà també les dues places més grans de la zona unides per un carrer de vianants. La proposta que l’Ajuntament ha presentat als veïns inclou que el carrer de Calvet d’Estrella passarà a ser de vianants entre l’avinguda de Barberà i el carrer de Fra Luis de León. Així, les places de Montserrat Roig i del Mestre Planas quedaran unides en un únic i gran àmbit pacificat per al gaudi ciutadà.\nEn una primera fase es tallarà aquest tram del carrer de Calvet d’Estrella amb jardineres i pilons i es mantindrà un passadís perquè els veïns puguin accedir al gual existent. Igual que en l’actuació anterior, en fases posteriors es tindran en compte millores en la urbanització per augmentar la qualitat de l’espai públic i la millora de la mobilitat.\nL’objectiu és poder transformar l’espai i guanyar metres per a les persones d’una forma ràpida i amb pocs recursos econòmics, per posteriorment avaluar l’èxit de les mesures conjuntament amb la ciutadania i decidir les accions que es duran a terme posteriorment.\nPer al regidor d’Espai Públic, Xavier Guerrero, “aquestes actuacions són un exemple de la transformació que estem fent a la ciutat, que persegueixen un gran objectiu: millorar la qualitat de vida de la nostra gent. I ho fem com ho fan les ciutats modernes, és a dir, guanyant els espais del cotxe per a les persones. Perquè tots som vianants i només una minoria som també conductors”.\nTags: barris, espai públic, urbanisme


Federico Cardona, 62 anys de ‘Perfumeria Cardona’ - Nulespèdia\nNom/ cognom Federico Cardona\nTítol Federico Cardona, 62 anys de ‘Drogueria Cardona’\nCategories Joguets, festes, tradicions, infantesa, comerç, postguerra\nData de publicació Divendres 10 de gener de 2020\nEnllaç entrevista https://youtu.be/nuKi5ONTKkg\nVam entrevistar a Federico Cardona com a testimoni autoritzat per a l’exposició de joguets d’abans. Entre totes les entrevistes fetes esta és provablement una de les que irradia un missatge més positiu i juvenil. Federico ha passat la seua vida en la drogueria Cardona, la primera tenda oberta després de guerra, a més a més al carrer Major, a la vora de la plaça, i a on es podien trobar també perfums i joguets. Durant sis llargues dècades va donar servei al poble (i encara continuaria, segons ell!), i ara ens agrada recordar-ho com una fita bonica en la memòria col·lectiva.\nI l’any de naiximent, mos lo pot dir?\nPerquè la primera bicicleta infantil que va entrar en Nules va ser la meua. Als reixos. Me la van portar des de Madrid. Des de Madrid perquè mon pare tenia un germà en Madrid i li va dir: “Pepito, veas a ver si me consigues… -no hi haven bicicletes de res- ve a ver si me consigues una bicicleta para el nene”. I li la va enviar amb l’ordenari a València, i en València mon pare va anar a replegar-la amb Emo el del cine -que era un senyor que tenia ací un cine, que eren amics-, a arreplegar a l’ordenari la bicicleta, i me la van portar en el cotxe de línia, en el braç, sentats, en el braç me la van portar. No ho podia eixir al carrer perquè tots els xiquets del poble venien darrere [risses]. Jo quan contava este xic això [es refereix a l’entrevista a Alejandro Gavara], jo gràcies a Déu tot això no ho vaig passar, que jo tenia baló i tenia bicicleta i vaig tindre la sort de tindre tot això. I después vivia en Nules en la casa més antiga de Nules, i tenia la casa de joguets en la casa més antiga de Nules.\nÉs preciosa, clar. Ja ix en fotos molt antigues.\nMmmmm… [està disconforme]. La casa té dins tres arcs gòtics i un àrabe. Els té dins de la casa. Les cases d’aquell senyor [Vicent Montagut, a qui entrevistaríem a continuació], que són modernistes, estan al costat, ixes són més boniques. Ja són de la època modernista.\nEstan més adornades.\nSí, les cases d’ell són precioses. Les han mantingut bé i tal. Esta és pues una casa antiga, reformà per dins i tal, però una casa molt antiga. És la més antiga del poble.\nPossiblement. Vosté mos dia que no és nascut a Nules.\nNo, jo vaig nàixer en Castelló. I vaig vindre… de Castelló me se van emportar a Saragossa i als tres anyets -perquè era la guerra i tot això i van anar allà-, als tres anyets vaig aparèixer a Nules, i ja m’he criat…\nO siga, que vostès van vindre per la guerra.\nSí, els meus papàs van vindre ací a establir-se perquè mon pare volia ficar una drogueria i mosatros teníem la casa en Borriana, perquè teníem les finques i això allà, i resulta que se va enterar que en Borriana hi haven vàrios drogueros i tal però que ací en Nules el únic que hi hava el van matar en guerra, i va dir: “Pues nos estableceremos en Nules que estamos cerca de…”. I va ser això el vindre a Nules.\nEntonces la seua drogueria està des de…\n62 anys l’hem tinguda. 62 anys. Perquè va faltar mon pare i después la vaig agarrar jo. Aixina. I jo entonces… mosatros quan la vam ficar era estrictament drogueria i algo de perfumeria, i jo quan ja la vaig agarrar la vaig reformar i vaig ficar artículs de regal, joguet i perfumeria.\nClar, dels joguets mos han parlat ja, hem entrevistat a gent i mos han parlat dels joguets…\nSí, sí, perquè me pense que…[dirigint-se a Susana Tusón] ¿no sería el primer establecimiento del pueblo, que habían juguetes? (En ella és que tinc costum de parlar en castellà [risses]. I què coses passen que estàs en moltes persones i en la que tens costum… i no t’equivoques mai, eh? És una cosa que és…).\n(Sí, sí, està gravat ahí… [al cap]). Passaria molta gent a vore joguets…\nTot lo poble. Per ma casa ha passat tot lo poble. Va ser el primer establiment que es va obrir después de guerra en Nules, tamé. Sí, mon pare encà va tindre que apartar… Después van vindre ells com a veïns -els antepassat d’ella, com a veïns- al costat, a casa d’aquell senyor [Vicent Montagut, de nou]. Vull dir-te que [risses] hi ha quasi un círcul familiar.\nEls joguets serien només per a nadal, o tenien…?\nSe venien tot el any, perquè pa algun cumpleanyos i això i ja vaig agarrar la època que ja la gent traïa [benefici] de les taronges i tal, i se venien tot el any, però claro, lo fort era a nadal, i de joguets pues… pregunta’m lo que vulgues que te diga de joguets, de jocs que entonces s’estilaen i tot. Entre ells el que ha portat este senyor, de Juegos Reunidos, era u d’ells.\nVosté haurà vist canvis ademés en l’àmbit del joguet…\nUi, un cànvit grandíssim. Perquè per exemple quan va ixir la famosa Nancy -que entonces les nines eren grandotes i tal-, quan va aparèixer la Nancy pareixia que tenia que ser una bírria, que no tenia que tindre èxit i va ser el èxit de totes les nines, la famosa Nancy. I encara existix. [5 min.] I després de atres joguets pues… un período van estar eixint coses i tal, com Juegos Reunidos i moltíssims més, els Mecanos que tamé eren molt bonicos… I les nines pues, la Muñeca Mamá [Luchy Mamá, de Jesmar]… Las Pitufinas… no, las Pitufinas han sigut después. N’hi haven unes que eren xicotetes… com se deien?\nFederico Cardona-. Las Barriguitas, que van fer les parelletes. Las Barriguitas, la Muñeca Mamá, después el Llorón… això eixia tots els anys. I jo anava a Ibi a fer les compres.\nOstras directament a Ibi?\nSí, anàvem en el cotxe, mo n’anàvem a Ibi, feia les compres… Els primers anys anàvem allí, después ja van ficar els almacens en Castelló, per exemple Todojuguete, que va començar en un piset antigüet i después mira lo que ha fet el xic este. I estava Juguetes la Farola tamé. I tot això pues ja val més que estiga ací perquè m’era més cómodo, perquè jo tots els anys me n’anava a Ibi, m’agradava anar, perquè entonces estàvem… i de passo pues… Però sí…\nBueno, i vostè quan era xicotet mos diu que sí que hi havien joguets, els Reis sí que…\nSí, jo gràcies a Déu sí, els reixos, tot. Igual la meua germana que jo, això gràcies a Déu teníem tot.\nNo seria com ara, supose que els jocs es limitarien a dos a l’any.\nSí, jo m’agradava… jo me col·leccionava… perquè els Mecanos venien en sèries: el número 1, el número 2, el número 3… i s’acoplaen uns amb els atres, i jo tots els anys me deixaen un Mecano i anava formant formant. Hasta que… vaig tindre tota la col·lecció dels Mecanos, però me dixaen una vegà a l’any [risses]. Era tot de ferrets. No era de madera ni res, perquè estaven los rompecabezas que eren de madera, que no tenien res que vore en els Mecanos.\nA on ha anat a escola, vostè?\nSí, jo anava… perquè el meu papà volia que estudiara -però no valia pa estudiar, valia pa buscar granotes o fulles de morera pals cucs, que tenia tot això-, i anava a estudiar a Borriana. I anàvem en bicicleta.\nEn bicicleta? Tots els dies?\nSí, tots els dies, en bicicleta. Anàvem un grupet de quatre o cinc d’ací de Nules, mos ajuntàvem a on està el quartel ara de la guàrdia civil i anàem en bicicleta perquè ací no hi hava res pa estudiar, i anàem allí. Vaig estar anant una vida en bicicleta, al final quan era més fadrinet me van ficar un motoret, pa que no pedalejara i tal. Però no me va servir pa res, perquè només vaig fer ingrés i primer [risses]. Anava a Borriana i me n’anava al riu, a buscar granotes en vez d’estudiar. No m’ha agradat estudiar. El meu papà s’indignava perquè li feien: “El chico no es que no valga pero no hará nada” [risses]. Se ficava loco. Però mira, a mi m’agradava… de totes formes, m’agradava el mostraor perquè jo volia fer la carrera de farmàcia. Volia ser farmacèutic. I teníem la drogueria, pues… I el meu papà quan va dir: “¿No quieres estudiar? A la drogueria”, i ja me vaig ficar allí i tal. I he estat tota la vida ahí menos tres anys que me’n vaig anar a Madrid per un amic que no era de… no tenia ni idea de lo que era i me va dir: “Me venden… tengo ocasión de comprar una droguería-perfumería en Madrid”. En Princesa, allí en Princesa; en el mercadillo de Princesa, allí. I me va dir: “Si tú… acompáñame y tú me informarás a ver qué te parece”. Entonces el vaig acompanyar i quan vaig vore ja dic: “Esto es un mina, te interesa”, i se la va quedar. I quan ja la tenia dos o tres anys, i li anava molt bé, li’n van oferir un atra en el mateix bàrrio millor, entonces me va dir: “Si tú vienes y te haces cargo de ésta yo cogeré la otra”. Entonces jo vaig anar i me vaig fer càrrec de la menuda. Lo que va passar que vaig tindre la mala sort de que va faltar el meu papà i ma mare no se’n va voler vindre amb mi a Madrid i jo dic: “Pues yo me quedo con la tienda de Nules y la sigo yo”. I l’he seguit hasta que m’he jubilat. Que me vaig jubilar als 67 perquè no tenia ganes de jubila-me [risses]. Encà la tindria, però mira… A todo llega su tiempo. [10 min.] Y cada cosa a su tiempo y cada tiempo a su cosa. Mos hem de mentalitzar a això.\nI els espais de joc de quan era xicotet? A on juaven?\nBueno, pel carrer i tal, però ací davant lo que estava dient el senyor este [es refereix, crec, a Alejandro Gavara que conta que jugaven pel barri], que això era un hort i ahí pues juàvem a guerres i tot, a salta-caballos, al bali que tamé ha dit ell, a les boletes… a tot lo que venia. Entonces érem molt de carrer i tal. Molts jocs de carrer. I en casa pues juava molt perquè allí en la tenda teníem un pati molt gran tamé, i allí pues en el pati. Después a casa d’este senyor que tamé eren una caterva, perquè mosatros només érem una germana i jo, pues mos reuníem molt allí i tal.\nJuaven xics i xiques, o estava separat…\nNo, jo he juat sempre igual… no he tingut mai problemes en això, igual he juat… Com tenia la meua germana que sempre anava amb mi… mira si és que jo sóc prou més major que la meua germana, però sempre hem tingut les mateixes amistats. Entonces mos juntàem molt… per lo menos cert grupo, mos juntàem molt amb molta diferència uns i atres. Jo tinc amics que són molt més majors que jo… ara sóc amic dels fills perquè ells han faltat i sóc amic dels fills. Continue les amistats. Igual anàem xics i xiquets i tal i no… I quan venia Pasqua i tot això que era lo típic les parelletes: “Pues jo aniré en aquella, tu en aquell” i tal, i era lo típic d’entonces de la Pasqua, la panereta i “esta és la meua parella” [risses]. Que això era bonico també! Era molt bonico, tamé!\nA Pasqua entonces eixíem pel camp. N’hi haven molts motors i anàvem als motors, passàvem el dia de Pasqua allí… o mos reuníem en alguna casa i tal. Era… No, jo he tingut una joventut, sobre ser èpoques molt difícils, i l’he aprofità. No m’arrepentisc de res [risses]. No m’arrepentisc de res. L’he viguda. En temps difícils però gràcies a Déu me considere que he sigut prou privilegiat.\nAlejandro Gavara, xiquet de postguerra Vicent Montagut, fantasia i records d’infància


Matnat Desert Farm Mashabei Sade Israel - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMatnat Farm, Mashabbe Sade, Mashabei Sade, Israel, 85515 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Matnat Desert Farm\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Mashabei Sade, no busqui més enllà de Matnat Desert Farm. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Matnat Desert Farm és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, lloguer de bicicletes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb piscina privada, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com bany d'aigua termal calenta, piscina exterior, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Matnat Desert Farm la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Mashabei Sade.\nCal que informeu el Matnat Desert Farm de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nMashabei Sade Pensions


Encuentra aquí información de Educación Básica de Adultos para tu escuela ¡Entra ya! | Rincón del Vago\nEducació bàsica adults. Llei de Formació de Persones Adultes. Tendències en altres països # Marco legal. LOGSE (Ley de Ordenación General del Sistema Educativo). Ley de Formación de Personas Adultas. Tendencias educativas en el extranjero\nIntroducció..................................................................................... Pàg. 2\n1.1. Guió inicial del treball.............................................................. Pàg. 3\nEvolució del marc legal des de 1857 fins 1989............................... Pàg. 4\nExplicació de la LOGSE................................................................ Pàg.10\nValoració de la LOGSE................................................................. Pàg.11\nExplicació de la Llei (3/1991) de Formació de Persones Adultes... Pàg.12\nExplicació del Decret (72/1994).................................................... Pàg.16\nValoració de la Llei (3/1991) de Formació de Persones Adultes i del Decret (72/1994)....................................................................................... Pàg.19\nAltres països, anys 90/ tendències actuals..................................... Pàg.24\n.Prespectives de millora.................................................................Pàg.27\nValoració del treball................................................................... Pàg.30\nBibliografia................................................................................ . Pàg.31\nEn aquest treball pretenem fer un anàlisi del marc legal que afecta a l'Educació d'Adults. I així tenir més coneixements d'aquest, ja que és un tema que normalment no s'hi aprofundeix molt, i nosaltres hem cregut que era un aspecte important dins d'aquest àmbit.\nAquest treball l'hem dividit en cinc parts, que són:\nUna primera part, a on explicarem quina ha sigut l'evolució d'aquest marc legal des del 1857 fins el 1989.\nUna segona part, farem una valoració crítica del títol III de la LOGSE, que fa referència integrament a l'Educació d'Adults.\nEn la tercera part, també farem una valoració crítica de la Llei de Formació d'Adults de Catalunya i el Decret (72/1994).\nUna quarta part, en la que realitzarem una comparació entre altres països sobre els diferents sistemes que es fan servir.\nI finalment, una cinquena part, que elaborarem unes perspectives de millora, segons el nostre punt de vista sobre l'Educació de Persones Adultes.\n1.1. GUIÓ INICIAL DEL TREBALL GRUPAL CORRESPONENT EL TEMA DE MARC LEGAL D' EBA\nEvolució del marc legal des de 1857 fins 1989.\n3. LOGSE i títol III.\nAltres països, anys 90/ tendències actuals.\nPerspectives de millora.\n2. EVOLUCIÓ DEL MARC LEGAL DES DE 1857 FINS 1989\nLlei d'instrucció pública de 9 de Setembre de 1857 ( Llei Moyano )\nL'Estat es fa responsable i ha de fomentar el sector de l'educació d'adults, que fins ara ho feien els Ajuntaments i les Diputacions.\nAquesta educació pretenia cobrir els defectes del sistema educatiu en la població infantil ( era com una segona oportunitat).\nReial decret del 4 de Setembre del 1906\nNova fase en l'educació d'adults\nEl seu objectiu era com l'anterior llei ampliar i perfeccionar l'educació donada a les escoles primàries.\nL'educació d'adults es diferencia de l'educació de nens, la reducció del temps a l'hora d'impartir classe. Els infants ho fan en 9 mesos els adults ho realitzen en 5 mesos tots els dies menys diumenge.\nReial Decret del 19 de Maig de 1911\n- Les dones poden anar a l'escola d'adults als 12 anys, en canvi els homes no hi poden anar fins els 15 anys. ( fins el 1913)\n- El període de classe de les dones és de 8 mesos, dos dies a la setmana.\n- L'educació de dones adultes serà exercida per professores que cobren menys que els professors.\nReial Decret del 31 d'Agost de1922\nEs comença la lluita contra l'analfabetisme i a partir d'aquí es crea “La comisión central” que depèn de la Direcció General de Primera Ensenyança .\nAquesta el que pretén es que en un període mínim de dos anys es redueixi i/o elimini el nombre d'analfabets.\nDecret del 29 d'Octubre de 1931\nCreació del patronat de Missions Pedagògiques, aquests tenien l'encàrrec de difondre la cultura per tal d' educar als pobles.\nAquest patronat es va sorgir, ja que les zones rurals son les que més pateixen la falta d'educació\n( d'instrucció ).\nTres fronts educatius:\n- Relació amb el foment de la cultura general.\n- Relació amb l'orientació pedagògica\n- Relació amb l'educació ciutadana.\nOrdre Ministerial de l'1 de Desembre de 1932\nAccepta la coeducació en el camp de l'educació d'adults.\nEn aquests moments estan separats per sexes tant en el sector infantil com en l'adult.\nAquest procés educatiu i social es trenca amb el Franquisme.\nDecret del 27 de Maig de 1955\nPer primera vegada queda contemplat en la legislació Espanyola el nexe entre educació i treball.\nS'organitzen classes per els nens dels treballadors i per els obrers analfabets. L'empresa està obligada a fer-les. (Això és un component afegit a la campanya d'alfabetització arreu d'Espanya).\nDecret del 24 de juliol de 1963 i el Decret del 10 d'Agost del 1963\nCreació d'un màxim de 5000 escoles especials d'alfabetització d'adults que la seva funció bàsica es fer desaparèixer l'analfabetisme.\nPer poder dur a terme aquesta campanya dicten una sèrie de mesures fins el punt que una d'elles deia que si una persona no tenia la “ Tarjeta de Promoción Cultural” no podien obtenir ni passaport, préstecs, prestacions econòmiques de la seguretat social...\nReferent a l'ordre del 15 d'Octubre del 1963 es plantegen tres línies bàsiques d'actuació a la campanya que són:\n- Alfabetització ràpida i urgent de tots els analfabets absoluts, per tal de donar una bona imatge de cara a l'estranger.\n- Augmentar els nivells mínims d'instrucció de la població espanyola.\n- Adequació de les necessitats del desenvolupament social, professional i econòmic del país.\nLlei general d' educació i finançament de la reforma educativa, del 4 d' Agost de 1970\nAquesta Llei també és coneguda com Llei Villar Palasí.\nA partir d'aquesta Llei l'Educació d'Adults s'anomena Educació Permanent d'Adults.\nEls objectius de l'Educació d'Adults són:\n- Seguir estudis equivalents d'E.G.B, B.U.P i F.P per aquelles persones que per qualsevol raó no van poder cursar-los en el seu temps.\n- Perfeccionament, promoció, actualització i readaptació professional, així com la promoció i extensió cultural a diferents nivells.\nAquesta llei destaca el paper important que tenen les Universitat en l'educació d'Adults.\nEs comença a tractar aquesta educació igual que els altres sectors educatius.\nTambé es recull el concepte i aplicació de l'Educació a Distància (possibilitat que pugui estudiar tothom).\nEs tracta per primera vegada el tema d'educació per a immigrants.\nOrdre del 5 de Juliol de 1973\nEs suprimeixen les escoles especials per a l'Alfabetització d'Adults. Així es suprimeix “la Campaña Nacional de Alfabetización”, ja que el Govern pensa que ja ha aconseguit el seu objectiu principal.\nOrdre del 26 de Juliol de 1973\nEs crea el programa d'Educació Permanent d'adults, el qual estarà vigent fins l'aparició de la L.O.G.S.E. al 1990. Aquest programa és l'encarregat de desenvolupar i portar a terme els objectius previstos en l'ordre de l'educació d'adults i la iniciació d'experiències en aquest camp.\nPer realitzar aquest programa es crea la Subdirecció General d'Educació Permanent i Especial.\nOrdre del 12 de Febrer de 1974\nS'aproven les orientacions pedagògiques per l'Educació Permanent de persones Adultes a nivell d'E.G.B.\nD'aquesta manera l'educació permanent d'adults a nivell d'E.G.B. queda constituïda com un segon E.G.B., en la que els passos a seguir son similars per ambdues modalitats.\nDecret del 9 d'Octubre de 1975\nEs crea l'Institut Nacional de Batxillerat a Distància. (I.N.B.A.D.)\nReial Decret del 20 de Febrer del 1979\nEs fan les gestions per plasmar la idea de crear un nou centre a distància, per aquells alumnes que no hagin superat l'educació primària.\nL'E.P.A comença a oferir diferents alternatives, ajudant a ampliar les possibilitats educatives. Al 1993 es crea el CIDEAD ( Centre per la Innovació i Desenvolupament per Educació a Distància).\nEl CENEBAD (Centre Nacional d'Educació Bàsica a Distància) es suprimeixi en el territori MEC ( al igual que l'INBAD).\nReial Decret del 27 d'abril de 1983\nEs crea un programa d'Educació compensatòria en benefici d'aquelles zones geogràfiques o grups de població que per les seves especials característiques requereixen una atenció educativa preferent.\nAmb aquest es crea un programa d'educació compensatòria. Com a conseqüència d'aquest es posa en marxa un sistema de convenis amb Diputacions, Ajuntaments i altres Entitats per desenvolupar campanyes d'alfabetització, d'acord amb les característiques dels alumnes.\nL'Educació d'Adults incorpora altres perfils de professionals que complementen els funcionaris que en aquests moments estan realitzant aquesta feina.\nLlei Orgànica reguladora del dret a l'educació 3 de Maig 1985\nL'Educació de Persones Adultes en aquesta Llei queda desvaloritzada, ja que en cap capítol s'esmenta aquest tema. No es desenvolupa, ni reglamenta cap dels òrgans col·legiats i unipersonals que podrien tenir en l'Educació d'Adults.\nEncara no existeix un Reglament Orgànic de Centres per l'EPA en l'àrea de gestió del Ministerio de Educación i Cultura. Les Comunitats Autònomes amb competències educatives si que han tingut present aquesta problemàtica i han reglamentat aquesta situació.\nOrdre del 21 de Novembre de 1985\nEs suprimeix la prova final en l'EPA.\nA través d'aquesta es considera l'avaluació continua en EPA, ja que aquesta permet un coneixement del grau en que l'alumne ha aconseguit els objectius d'una manera més amplia que els que hagués obtingut per mitja de una prova final.\nOrdre de 17 de Febrer de 1989\nEs crea un Comitè Nacional per la celebració de l'any internacional de l'Alfabetització. Aquests estarà organitzat i orientat per l'UNESCO.\nMitjançant aquest Comitè es pretén posar en marxa diferents activitats que tinguin com objectiu central l'alfabetització. Aquesta decisió internacional es assumida per tots els països que componen la UNESCO i d'aquesta manera es pretén posar remei a l'analfabetització.\nOrdre del 8 de Maig de 1989\nEs pretén estructurar els centres públics d'EPA dependents del MEC.\nA cadascun d'aquests centres se'ls assignarà un àmbit territorial sobre el que s'exerciran funcions de coordinació, desenvolupament i extensió de l'educació d'adults.\nUn altre concepte nou que sorgeix és el Plan Provincial d'Educación de Adultos en el que hi han els programes educatius a desenvolupar per la xarxa provincial dels centres públics d'educació d'adults.\nUn altre tema que tracta és el corresponen als àmbits de la oferta educativa que tenen aquests centres.\nEls professionals que podran impartir aquesta educació són categoritzats com tots els funcionaris acadèmics amb rang no universitari.\nTambé es crea les Juntas Provinciales en educació d'adults i paral·lelament es creen les Juntas locals (aquestes no s'han desenvolupat àmpliament).\nAquest ordre segueix vigent en el moment actual en la majoria els seus apartats, encara que s'hagi promulgat la LOGSE un any més tard.\n3. EXPLICACIÓ DE LA LOGSE\nEl títol III de la LOGSE fa esment a la legalització de les escoles d´ adults com a recurs educatiu per garantir l'adquisició de coneixements de les Persones Adultes.\nAquest títol es fragmenta en quatre articles :\nEl primer exposa els objectius els destinataris, així com l'organització i la metodologia emprada a l'Educació Bàsica d'Adults.\nEl 2on article manifesta les diferents opcions que l'administració ofereix als adults per tal que puguin obtenir el Graduat en Educació Secundària.\nDe tal manera i com queda reflectit al 3er article, l'administració promourà mesures a tots els ciutadans per accedir a altres nivells superiors que no són obligatoris però que estan regulats per la llei.\nL'últim article , fa referència a l'ubicació dels centres on es podran impartir els cursos de formació adreçats a adults, així com la titularitat específica dels professionals.\n4.VALORACIÓ CRÍTICA DE LA LOGSE\nConsiderem que la manca d'aspectes i la poca especificació del títol III d'aquesta Llei, incita a l'ambigüitat en la seva interpretació.\nUn altra de les crítiques sobre la LOGSE que hem considerat important a l'hora de realitzar el nostre treball, és el fet que en cap dels seus articles d'aquest títol queda reflectit de manera detallada, per una banda el perfil dels professionals que han de dur a terme aquests tipus d'educació i per un altre costat, la metodologia adient que han d'emprar aquests professionals per tal de\nrealitzar una intervenció adequada.\nAquest fet fa que pel que fa als professionals, s'apliqui el que hi ha establert en la resta de la LOGSE “... La interpretació actual de la LOGSE, per la qual només poden accedir diplomats de magisteri a les escoles d'adults i es tanca el pas de llicenciats, no deixa de ser, a més de restrictiva, incongruent. Apliquem immediatament la LOGSE en relació a la titulació requerida als professionals, per donar uns títols actuals ( Certificat - Graduat ) que la pròpia LOGSE suprimeix.\nÉs, no obstant, significatiu .Significa que mantenim més enllà dels discursos una mentalitat de formació bàsica d'adults = “ segona oportunitat”: el que diu la LOGSE de les etapes infantils i primària és en el fons el que s'aplica normativament a l'ensenyament de les persones adultes.\nSi es defensa un paral·lelisme entre Educació Bàsica d'Adults i educació escolar, si l'alfabetització de persones adultes s'assimila a l'alfabetització infantil, és coherent que els mestres amb una preparació per l'educació infantil i primària siguin les persones que les institucions contractin com a professionals de l'Educació Bàsica d'Adults, però pensem que un professional que està preparat per donar classes a primària no té la formació necessària per impartir-les a adults, ja que són col·lectius molt diferents amb unes característiques, expectatives ... molt diferents, tant és necessari utilitzar una metodologia, material... diferent.\n5. EXPLICACIÓ DE LA LLEI 3/1991, de 18 març, DE FORMACIÓ D´ADULTS\nAbans de desenvolupar la llei es fa una prèvia introducció, on s´esmenta “ que la millor manera de promoure i garantir els dret a la igualtat és per mitjà de l´E.P. “\nEducació Permanent, com a procès on la Formació d´Adults té un paper de complementarietat. Està considerada com el conjunt d´activitats de tota mena que tendeixen al desenvolupament de la persona.\nL´article 1, Emmarca la formació d´adults a partir de tres àmbits :\na ) La formació instrumental i la formació bàsica; ha de permetre l´accés de la persona adulta a tots els nivells d´ensenyament reglat.\nb ) La formació pel món laboral ; aprenentatge inicial per poder integrar-se en el món laboral\nc ) La formació per al lleure i la cultura ; finalitat formativa i aprofitament del temps lliure\nSeguint el mateix criteri d´abans, a l´article 2 anomena els objectius ; ( cal tenir en compte que la llista és molt llarga, però nosaltres proposem els que hem cregut més interessant i importants )\na ) Eliminar progressivament l´analfabetisme\nb ) Procurar que tots els ciutadans adults tinguin la possibilitat d´assolir la Formació Bàsica.\nc ) Promoure el coneixement de la realitat nacional\nd ) Afavorir l´accés a l´educació reglada, obligatòria i no obligatòria.\ne ) Possibilitar el dret que té tota persona a l´actualització i el perfeccionament del seu coneixement i destreses\nf ) Contribuir a atendre les necessitats de formació proposades pels agents socials, i l´assoliment, per tota la població adulta, dels nivells de creació i participació cultural.\ng ) Fomentar els hàbits de responsabilitat cívica i participació social.\nEl TÍTOL 1 globalitza l´ensenyament.\nDurant l´ article 3 es defineix com a recurs que ha de :\na ) Possibilitar la permeabilitat entre ensenyament reglat i no reglat\nb ) Utilitzar metodologia adaptada a les característiques personals dels alumnes i les peculiaritats pròpies del context en el qual es desenvolupin.\nc ) Complentar actuacions específiques adreçades a sectors de població que no hagin assolit els nivells bàsics de formació.\nd ) Preveure l´accés a diversos nivells del sistema educatiu sense que això comporti necessàriament reconeixement dels nivells previs ni de la titulació corresponen.\ne ) Tenir en compte el desenvolupament de tots aquells aspectes que permetin incrementar el grau de satisfacció i de benestar de la persona.\nTal com s´ha dit, en el article 4 es disposa a parlar de les modelitat de formació d´adults dient que aquesta es pot dur a terme en : i\na ) el marc dels ensenyaments reglats.\nb ) en el marc de la llei 7/ 1986, del 23 de maig, d´Ordenació dels Ensenyaments no reglats en el Règim Educatiu Comú.\nc ) mitjançant les diferents modalitats de formació ocupacional i professional.\nd ) mitjançant cursos de català que es facin al centre.\nTITOL 2 : Dels diplomes i les certificacions dels centres, dels formadors i dels alumnes.\nCal separa els diplomes i les certificacions ( article 5 ) : la Formació d´Adults dóna lloc a l´ obtenció de les mateixes titulacions acadèmiques previstes en el sistema educatiu vigent.\nDels centres de Formació d´Adults ( articles del 6 al 9 ); els defineix com a centres on es desenvolupen aquestes activitats,en qualsevol àmbit d´actuació ( Formació Bàsica, Formació pel món laboral i la formació pel lleure ). Aquests centres poden ser de titularitat pública, aquells on les administracions públiques són titulars, o bé privada, promulguts per persones físiques i jurídiques privades. Als dos casos han de ser creats o autoritzats per la Generalitat d´acord amb la normativa.\nDels formadors article 10 al 13 s´extreu el següent :\nL´obtenció d´un títol ha de ser impartit per professionals que tinguin els requisits establerts per la llei. Els ensenyament no reglats han d´estar impartit per persones expertes i especialitzades que hi acreditin l´adequada capacitació. Els formadors han de contribuir a l´orientació i a la formació integral de la persona.\nA part d´això la Generalitat ha de promoure l´organització d´activitats i cursos de reciclatge apropiats pels formadors d´adults, tenint en compte la seva titulació.\nEs parlara d´alummes tota persona adulta, que havent superat l´edat màxima de permanència, volgui accedir als àmbits proposat a l´inici. A canvi, els alumnes participaran a la programació i planificació de les sessions.\nEl TITOL 3 va encaminat a la Programació i coordinació\nArticle 19 i 20: El Programa General de Formació d´Adults ha d´ordenar globalment les activitats a desenvolupar per a la realització personal i per donar resposta a les necessitats socials i culturals existents. També caldrà tenir en compte els programes específics per satisfer les demandes dels col.lectius o àmbits concrets.\nEn quan la coordinació cal dir que els organs competents en la matèria han de fomentar la relació i la coordinació entre els diferents organismes que actuen i realitzen activitats en l´àmbit de formació d´adults d´una zona. El Consell Assesor de Formació d´Adults és l´òrgan d´assesorament. Aquest Consell Assesor de Formació d´Adults es compon, com a mínim dels vocals següents :\na ) Set representants de la Generalitat.\nb ) Els president del Consell Assessor de Formació d´Adults pot nomenar membres del del Consell fins a quatre persones que consideri que són adequades a les funcions pròpies del Consell.\nc ) Un representant de l´Associació Catalana de Municipis\nd ) Un representant de la Federació de Municipis de Catalunya.\nE ) Un representant de les entitats que desenvolupen activitats en els àmbits de formació d´adults...\n- És secretari del Consell Assessor, un funcionari del Departament competent en matèries de formació d´adults, nomenat pel consell.\nAquest Consell Assessor tenen funcions bàsiques que es descriuen a l´article 23 :\na ) d´Assessorament :\nPer l´elaboració de programes i plans específics\nPer la coordinació de les actuacions relacionades referents a la Formació d´Adults amb la Generalitat.\nPer garantir una correcta informació a tota la població adulta de les diverses activitats que es realitzen en aquest camp.\nb ) de proposta :\nDe les mesures necessàries per tal de garantir el dret a la formació d´adults.\nD´iniciativa i actuació per a la millora de la formació d´adults\nEl Capitol 4 fa referència a la creació de la Comissió Interdepartamental per a la Formació d´Adults, els seus objectius prioritaris ( promoure i coordinar les activitats ) i les seves funcions bàsiques ( Elaborar, promoure i evaluar un programa ).\nAquest tema dóna pas a les competències que es parlen durant tot el TITOL 4.\nCorrespon al Govern de la Generalitat regular, programar, fomentar, supervisar i gestionar activitats relatives a la Formació d´Adults. El Govern de la Generalitat té les competènxies principals; aprovar el Programa General de Formació d´Adults i dictar les normes per l´establiment d´aquestes. El Departament competent en la matèria ha de desenvolupar les funcions de : Promoure les activitats de formació, organitzar i dirigir els serveis propis. Aprovar el Programa General de Formació d´Adults. Coordinar les activitats realitzades en els consells comarcals i els altres locals. Per finalment otorgar les ajudes per a la realització d´activitats de Formació d´Adults. ( article 24 al 30)\n6. EXPLICACIÓ DEL DECRET 72/ 1994, de 6 d'abril, pel qual es regulen :\nPosteriorment a la Llei 3/1991 de formació d'Adults la qual estableix el marc general de la Formació d'Adults i la necessitat d'una normativa, s' estableix el decret 72/1994 de FA pel qual es regulen els centres de Formació d'Adults.\nEl capítol 1, d' aquest Decret fa referència als centres de formació d'adults i la seva creació.\nEs defineix com a centres de FA aquells en els que es desenvolupen activitats en qualsevol dels àmbits d'actuació; F. instrumental i la Formació Bàsica.\nEn aquests centres es poden impartir ensenyament reglats i no reglats.\nSón centres públics de formació d'adults aquells dels quals són titulars les administracions públiques, a les quals correspon la iniciativa de llur creació.\nSón centres privats de formació d'adults els promoguts per persones físiques i jurídiques privades, els quals han estat autoritzats per l'Administració de la Generalitat d'acord amb els requisits que s'estableixin per reglament.\nTots els centres públics i privats de Formació d' Adults s'han d'inscriure en el Registre de Centres de Formació d'Adults.\nEls professionals hauran de tenir la titularitat requerida pel nivell d'ensenyament reglat neutre , en canvi, els no reglats han de ser impartits per persones especialitzades que hi acreditin amb la titulació corresponent llur adequada capacitació\nTenint en compte la demanda formativa, l'horari haurà de ser flexible i s'haurà d'aprovar pel Departament de Benestar Social.\nCal dir, que aquesta formació va destinada a totes les persones adultes les quals han superat l'edat màxima de permanència en els centres cursant l'ensenyament bàsic fixat pel sistema educatiu.\nEn l'ampliació del Decret 163/1989 la Inspecció d'Ensenyament vindrà regulada per aquest.\nÉs ,en l'article 6, es defineixen els requisits mínims dels centres de Formació d'Adults. Aquests requisits són : tenir 3 taules, espai polivalent, espai dedicat a professor, secretaria i direcció, serveis higiènics.\nPer respondre a la gran demanda poden tenir diferents locals, tot i que, aquests dos tipus de formació (instrumental i bàsica) poden estar en el mateix centre.\nAl capítol 2 del Decret anteriorment esmentat, es desenvolupa el tema del Registre general de centres de formació d'adults, el qual queda adscrita a la Direcció General de Formació d'Adults del Departament de Benestar Social.\nL'ingrés i les baixes s'hauran de fer-se amb la sol·licitud prèvia.\nEl capítol 3, del mateix Decret fa referència als òrgans de govern .Per un costat, unipersonal: director, el secretari, administrador i el cap d'estudis i, per un altre costat, els col·legiats, el consell de centre i el Claustre.\nEl Consell Escolar estarà format pel director del centre, el cap d'estudis, un representant de l'ajuntament, un nombre determinat de professors, representats del alumnes, el secretari i l'administrador del claustre.\nLes atribucions d'aquest Consell seran triar el director i designar l'equip directiu, proposar la renovació del nomenament del director, resoldre els conflictes i imposar les sancions en matèria de disciplina d'alumnes, aprovar el projecte de pressupost del centre, aprovar i avaluar la programació general del centre, supervisar l'activitat general del centre en els aspectes administratius i formatius.\nEl claustre està integrat per personal docent i per personal contractat pel Departament de Benestar Social. Tal i com s'ha dit anteriorment, les competències d'aquest han de ser: programar les activitats formatives del centre, elegir els seus representants al Consell de centre, fixar i coordinar els criteris sobre la tasca d'avaluació i seguiment del alumnes, promoure iniciatives dins l'àmbit de l'experimentació o la investigació pedagògica.\nEn l'article 11, d' aquest Decret apareixen les funcions del director, del secretari, l'administrador i el cap d'estudis.\nPel que fa la formació el Govern de la Generalitat ha de promoure l'organització d'activitats i cursos de reciclatge. D'aquesta manera els programes han de potenciar els coneixements i l'intercanvi d'experiències amb altres països, impulsar la investigació i l'aprofundiment teòric, especialment en col·laboració amb les universitats, promoure el concurs de les universitats, les empreses, les associacions i les entitats d'iniciativa social en la captació d'adults, dedicar una atenció especial a les dades estadístiques i als estudis sociològics que expliquin tant els canvis socials com les previsions d'evolució en un futur immediat.\nEl títol 3, del Decret abans citat defineix el programa que ha d'ordenar les activitats a desenvolupar per donar resposta a les necessitats socials i culturals existents i previsibles.\nDins del capítol 3, del mateix, es fa referència al Consell Assessor de Formació d'Adults com a òrgan d'assessorament creat amb la finalitat d'incorporar les diverses instàncies socials amb incidència en aquest camp i els seus components que el formen.\nEn l'article 23, aquest Decret ens parla de les funcions d'aquest Consell, que es divideixen en les d'assessorament i en les de proposta.\nAl capítol 4 d'aquest títol es parla de la creació, objectius i funcions de la Comissió Interdepartamental per a la formació d'adults. Així, d'aquesta manera, es parlarà de les competències durant tot el títol 4.\n7. VALORACIÓ CRÍTICA DE LA LLEI DE FORMACIÓ D'ADULTS DE LA GENERALITAT I DEL DECRET.\nEntre els aspectes negatius d'aquesta Llei cal destacar en primer lloc, la confusió que s'extreu a l'analitza les funcions i els objectius del Departament competent i la Comissió Interdepartamental, específicament entre el programa general de formació d'adults i el programa interdepartamental.\nUn altre punt a criticar és la manca de coordinació que es manifesta entre el discurs obert, renovador de la llei de formació d'adults, la qual deixa oberts molts dels aspectes que es tracten en aquest àmbit i d'altres que ni tan sols els anomena. Molts dels “buits” d'aquesta llei, es complementen amb la LOGSE, per tant, es continua utilitzant alguns mètodes i tècniques, que s'imparteixen en el sistema escolar. Encara que és bo que es deixi un marge de flexibilitat, en l'actuació dels diferents centres, per tal que puguin donar una resposta més adequada a les demandes dels seus educands.\nPosteriorment el decret 72/1994 de Formació d'Adults. La revista Paper d'Educació d'Adults va elaborar una crítica sobre aquest, alguns dels aspectes els quals compartim.\nAquest decret reflexa les tensions i les contradiccions del Govern de la Generalitat sobre el tema d'Educació d'Adults.\nEn aquest es diu que es regulen els Centres de formació d'adults, però això no es compleix, ja que només es regulen els centres d'Educació Bàsica d'Adults i es deixen de banda altres tipologies de cursos com són la postalfabetització, els neolectors, els cursos de cultura general, l'aprenentatge del català, el pregraduat, els tallers,...\nPer tant considerem que aquest decret és incomplet i creiem necessària la realització d'altres decrets on es reguli l'EA en la seva globalitat.\nVeiem que es considera com a sistema reglat només l'obtenció del títol de Graduat Escolar, per tant queden exclosos la resta d'aprenentatges i fins el moment no es veu cap intenció de millorar, d'introduir aquests aprenentatges en el sistema reglat.\nL'article 11, diu que els ensenyaments no reglats han d'ésser impartits per persones expertes, especialitzades i acreditacions, amb la titulació corresponent, amb adequada capacitació. A quina titulació es refereix? En cap article d'aquesta llei, ni del decret s'especifiquen quins són aquests títols, ni les característiques d'aquests professionals que hi treballen en aquest àmbit, ni quina ha de ser la metodologia utilitzada. Potser als llicenciats o mestres (les quals no es recullen en aquesta llei sinó a la LOGSE)? Aquests donen la formació necessària per dur a terme una tasca d'Educació d'Adults adequada? Nosaltres, creiem que no, que s'hauria de fer una formació específica homologada com ara algun Màster. Actualment, els Màsters que existeixen sobre aquest àmbit no estan homologats, i a més, el seu elevat preu fa que siguin de difícil accés per a molts. Per tant, segons la llei actual, els mestres estan més preparats que els que han cursat aquests Màsters, el que trobem força incoherent.\nTal i com queda reflexat a la LOGSE i en el decret es dedueix que la seva intenció és fonamentalment d'adaptar els criteris escolars als centres d'adults. Per tant, es contradiu amb alguns articles de la llei. Com per exemple: en l'article 3b diu que s'hauria d'utilitzar una metodologia adaptada a les característiques personals dels alumnes i les peculiaritats pròpies del context sòcio-cultural en el qual es desenvolupin, i incorporar-hi, d'una manera sistemàtica, els avenços tecnològics destinats a optimitzar els recursos aplicats a la formació d'adults.\ndes de el nostre punt de vista veiem convenient realitzar un projecte educatiu concret per cada col·lectiu.\nPensem que l'educand ha de ser un participant actiu en la seva pròpia educació, però en el Decret aquesta idea inicial no queda reflexada.\nÉs important que per primera vegada quedi exposada a la Llei la superació del model escolar, acadèmic, reglat, però hi ha una ambigüitat en ella, ja que encara que la visió global d'aquesta llei dóna a entendre que es vol treballar des d'un model crític, entre línies i a través de la utilització de termes que fan una clara referència al model escolar, com alumnes, professorat, personal docent,... Aquest últim segons el Diccionari de la Llengua Catalana de l'Institut d'Estudis Catalans es defineix com:” Qui ensenya o instrueix, que serveix per ensenyar o instruir. Persona que es dedica a la docència, acreditada generalment pel títol acadèmic corresponent”.\nPer tot això trobem que hi potser s'hauria de dir que hi han coses contradictòries, ja que per una banda es parla de la superació del model compensatori amb la participació dels alumnes en la seva pròpia educació, per una altra banda, s'utilitzen termes, tal com s'ha dit anteriorment, que fa una referència clara a un sistema escolar, per tant, a un model compensatori, en lloc d'utilitzar una metodologia adequada als adults el que es fa és adaptar l'escolar. A més el fet de que s'imparteixi una educació d'adults única d'un model tradicional, fa que molts dels objectius d'aquesta llei, recollits a l'article 2, puguin assolir-se, com per exemple contribuir a entendre les necessitats de formació proposades pels agents socials, i l'assoliment dels seus coneixements i destreses o “fomentar els hàbits de responsabilitat cívica i la participació social”, ja que a l'hora d'organitzar aquesta educació, l'educador no té en compte, ni el bagatge, ni les característiques, ni les necessitats dels educands, sinó que ho fa des del seu punt de vista de quines són les seves necessitats, es a dir, no hi ha una participació directa i real dels interessats en les estructures organitzatives dels Centres d'Educació d'Adults, per tant, no faciliten la participació de l'adult en la confecció, l'orientació del seu propi procés formatiu, el que segons la llei s'hauria de fer.\nUna altra crítica a aquest decret, és que no fa referència als Plans locals, ja que els Centres d'Adults no poden ser una cosa aïllada, sinó que han de formar part d'una xarxa.\nSegons aquesta llei la formació "ha de ésser atesa, promoguda adequadament pels poders públics", però en realitat els ajuts econòmics destinats a l'educació d'adults són insuficients, això fa que els centres que imparteixen aquest tipus d'educació no tinguin tot el material didàctic adequat, ni el número de professionals necessaris. Molts d'aquests centres funcionen amb voluntaris, que no tenen una formació adient, és a dir, no responen adequadament a les necessitats dels educands.\nUn dels objectius d'aquesta educació és que l'educand comprengui millor l'entorn que l'envolta, però una de les conseqüències de que no hi hagi un control més estricte que obligui als centres que imparteixen EA a utilitzar un model crític, basat en les competències dels educands, en lloc d'un model tradicional, basat en les deficiències dels educands. El model escolar fa que encara que els educands sàpiguen llegir i escriure, no assoleixin aquest objectiu, o sigui que aquestes persones no sàpiguen desenvolupar-se en el seu propi entorn i acabin sent persones analfabetes funcionals, com per exemple no saber utilitzar un caixer automàtic.\nLa llei diu que "la dinàmica canviant en les necessitats de la formació d'adults fa necessària l'actualització, l'especialització constant dels formadors", però no posa els mitjans necessaris per fer-ho. Hauria de crear més cursos de reciclatge, tal com s'especifica en l'article 16, en horaris compatibles i assequibles a aquests professionals i que no siguin ells els que hagin de pagar-se aquests cursos. I a més, segons la nostra opinió, hauria de ser obligatòria assistir-hi, per tal que el professional no es quedés endarrerit en la seva metodologia, material emprat, ...\nAl llarg tant de la llei com del decret, hi han aspectes que trobem positius com per exemple el que es tracta a l'article 12. " Han de contribuir a l'orientació i la formació integral de la persona" o l'article 18, que diu que "el Govern de la Generalitat ha de promoure la creació de centres, de recursos especialitzats en les diferents modalitats de la formació d'adults", ja que és important que es tingui en compte totes les dimensions de la persona, per tal d'afavorir el seu desenvolupament, tant personal com social. Encara que, cal remarcar que s'hauria de concretar com assolir aquests objectius i prendre mesures per tal que es duguin a terme en tots els Centres d'Educació d'Adults.\nTambé valorem com a positiu que aquesta Llei tingui en compte els tres grans àmbits de l'EA, com són la Formació Bàsica d'Adults, la Formació en el temps del lleure i la Formació Ocupacional.\nTal com s'estableix, per exemple a l'article 15 "els alumnes participen en la programació i la planificació de les activitats de formació". Aquest és un dels aspectes més importants d'un model crític.\nAixí com que doni un paper de participant actiu de la seva pròpia educació a l'educand, tal i com es veu en l'article 15, anteriorment citat.\nEncara que en realitat, a molts Centres Educació d'Adults, no es dugui a terme, almenys hi ha constància a la llei de que hauria de ser així, donant protagonisme als educands i no pas als educadors.\nPerò mancarà que les forces polítiques vulguin portar-ho a terme, que els moviments socials lluitin per aconseguir el que queda reflectit en la llei.\nPer una altra banda, també creiem positiu la creació de la Comissió Interdepertamental que té com a objectiu la intenció de concretar tot el que la llei ha deixat obert, ja que són molts els aspectes que encara s'han de regular dins de l'educació d'Adults.\nUn altre dels aspectes positius d'aquesta Llei són els objectius que marca, aquests els podem trobar en l'article 2 i els que nosaltres els hi donem més èmfasi són concretament els punts b i d, que a continuació comentarem.\nUn dels objectius d'aquesta Llei és "procurar que tots els ciutadans adults tinguin la possibilitat d'assolir la formació bàsica que la societat actual demana", però creiem que són molts els que no coneixen l'existència d'aquests centres o d'aquesta formació, que això és un dels motius pels quals la demanda de realitzar aquesta formació no és major (potser s'hauria de fer una millor o major campanya de divulgació/publicitat).\nUn altre objectiu és "afavorir l'accés a l'educació reglada, obligatòria, no obligatòria, en les seves diverses modalitats i amb la metodologia adequada a la formació d'adults", però aquest objectiu es fa difícil d'assolir, en alguns casos, ja que hi han centres que no compleixen aquest últim requisit per tant, per part de l'Administració, hauria de dur a terme un control , per tal que entre altres coses tots els centres on s'imparteix l'Educació d'Adults, compleixin les normes o requisits mínims establerts per la llei i reuneixin unes característiques que assegurin que es dinarà resposta de manera adequada a les demandes dels educands.\n8. ALTRES PAÏSOS , ANYS 90 / TENDÈNCIES ACTUALS\nEl 1985 va tenir lloc la IV Conferència a París en la qual es va fer un recull de dades sobre el desenvolupament de l' educació d' adults partint de les respostes de 73 països d'una enquesta que es va realitzar.\nArrel d'aquest recull es va classificar en tres grups els països en funció de les estructures i formes\nd'organització de l' Educació d' Adults . Veure annex nº.... ( pàg. 26).\nEn aquesta classificació, es posa en primer lloc, els països que estan menys desenvolupats en aquest àmbit i en l'últim l els que ho estan més.\nEl grup I està format, entre d'altres països, per Xile, Espanya, Índia... Les característiques d'aquest model són les següents:\n- Hi ha una organització o bé un organisme especialitzat que s'encarrega de l'educació d'adults en el Ministeri d'Educació o depenent d'aquest Ministeri. Segons els països, aquest direcció o aquest organisme gaudeixen d'una major o menor autonomia d'iniciativa.\n- Hi ha una participació dels diferents ministeris en la organització de programes específics ( agricultura, salut, formació professional...)\n- Existeix un comitè o bé un consell nacional que es l'encarregat de la coordinació multinacional, en el que estan representats les principals institucions interessades, governamentals i no governamentals.\n- Una tendència cada vegada més afirmada en el sentit de descentralitzar l'organització i la administració dels programes, amb serveis de coordinació en els plans regional i/o local;\n- Segueixen un funcionament paral·lel al de l'ensenyament escolar, amb poques relacions estructurals entre els dos sistemes.\nEn el segon grup hi trobem països com : la República Socialista Soviètica, URSS, República Democràtica Alemanya, Romania... entre d'altres .El que caracteritza aquest model és que:\n- Hi ha una estructura piramidal en la que s'integren les organitzacions socials i en la que es preveuen mecanismes de coordinació a cada nivell;\n- Existeix una descentralització controlada tant a nivell de la organització dels programes com la seva execució.\n- Té lloc la multiplicació i una especialització de les institucions encarregades a l'educació d' adults;\n- En la majoria d'aquest països, hi ha una tendència cap a la integració del conjunt dels elements del sistema educatiu.\nEn el darrer grup trobem països com, la República Federal Alemanya, Estats Units, Suècia, Suïssa, Itàlia, Àustria, Austràlia... Aquest model està caracteritzat per :\n- Un nombre considerable i una gran diversitat d'organismes no governamentals i privats que són els encarregats de diferents activitats educatives;\n- Una tendència molt pronunciada al agrupament d'aquests organismes durant els 10 anys, encara que ,en general, no existeix un òrgan central de coordinació;\n- Hi ha una creixent participació en diferents formes, dels poder públics en l'educació de persones adultes.\n- Una importància que va en augment de les estructures dels centres d'iniciatives regionals i locals.\n- L' establiment de vincles amb el sistema escolar amb més freqüència que no pas en el passat, especialment amb tot allò que respecta a l'ensenyament superior.\nEl grup I mostra una Educació d'Adults que encara ha d' avançar i desenvolupar-se des de el punt de vista de l'Europa occidental, atraçada. El fet que hi hagi una dependència del Ministeri D'Educació , com és en el cas d'Espanya, comporta una estructura massa escolaritzada.\nEspanya es troba en el model més atraçat com és pot veure, però la seva situació comença a empitjorar quan en adonen compte que Espanya no disposa d' un comitè o consell nacional coordinador.\n9. PERSPECTIVES DE MILLORA\nTenint en compte que un Decret sempre especifica la llei aquest cop ens trobem en una contradicció entre el Decret ( 72/ 1994) i la intencionalitat de la llei de formació d'adults de la Generalitat de Catalunya.\nDegut a que la realització del Decret no respecten les orientacions de la llei, encaminem la nostra proposta al voltant de la cita de Freire: “... Les persones són éssers de transformació i no d'adaptació...”.\nAquesta iniciativa ha de sorgir, en un principi dels professionals que pertanyen als moviments de l'Educació d'Adults, que treballen en aquest àmbit.\nAquest han de motivar, organitzar i mobilitzar als propis educands d'Educació Bàsica d' Adults així com la resta de població, ja que són aquest primers, els qui tenen major coneixement del marc legal existent que regula aquest àmbit i les necessitats d'aquests.\nCreiem que la seva organització i la seva perspectiva en reivindicacions generals i contra hegemòniques és l'encarregada d'aconseguir-ho amb la finalitat de superar les situacions desiguals malgrat que és de suposar que aquest fet vindrà donat per la motivació i possibilitats d'accedir-hi.\nA partir d'aquí un cop estiguin dins del centre serà feina de l'educador motivar-los per aconseguir aquesta transformació social. Per això creiem que seria positiu la creació de situacions de participació i de diàleg com a metodologia a seguir, a fi d'aconseguir un anàlisi crític i d'aquest manera evitar la manipulació.\nAquest aspecte no és una iniciativa nostre, ja que es va expressar clarament en la declaració d'Hamsburg. D'aquesta manera: “... de la participació a la participació conscient...”. El que sí proposem és la posada en pràctica.\nOptem per un model social i crític basat en els usuaris, les seves necessitats i la societat. Defensem el fet que aquest model quedi reflectit en la filosofia tant de la LOGSE, la llei 3/1991, de 18 de març, de formació d'adults, com el decret 72/ 1994, de 6 d'abril, deixant de banda, d'aquesta manera, el model escolar, que sovint marca la filosofia de fons de l'Administració.\nProposem que, de cara a un futur immediat, s'hauria de regular tot el que fa referència al Graduat escolar en secundària, ja que aquesta titulació serà la base per tal de tenir accés al mercat laboral. I que els que actualment tenen el Graduat Escolar, el qual està deixant de tenir validesa, haurien de fer un curs pont per tal que els hi sigui homologat aquest títol, amb l'actual GES, . Creiem que ells estarien d'acord amb aquesta proposta, ja que, per a molts d'ells, el que és realment important és aprendre, encara que necessiten aquest . Aquests cursos s'haurien de programar en funció de la disponibilitat horària dels usuaris.\nCreiem que és necessari que s'estableixin unes mesures de control per part de l'Administració, a fi d'assegurar que el que hi ha regulat per Llei, es compleixi a tots els centres on es realitza aquest tipus de formació, afavorint d'aquesta manera, que la seva tasca es dugui a terme de forma adequada, és a dir, que doni una resposta que cobreixi la demanda dels educands, i es vetlli pels seus drets.\nActualment, ens trobem que el personal que hi treballa per l'Administració i , que en teoria, ha d'estar al servei dels ciutadans, en el moment de marcar la franja horària en la que tindran lloc les diferents classes, prioritzen la seva disponibilitat davant de la dels usuaris del servei. Una de les conseqüències d'això, és que les persones que volen utilitzar aquests recursos tinguin dificultats per accedir-hi, i per tant, la seva assistència en ells sigui minoritària.\nHem reflexionat sobre el possible paper de l' educador social en aquest àmbit. Com ja hem dit en la valoració crítica de la LOGSE, la Llei i el Decret, en cap d'aquests documents el tipus professional i la formació que ha de poder-se desenvolupar en l'àmbit de forma competent.\nL' Educador Social és un professional que està emergent i que s'ha d'anar obrint camí en els àmbits que pot treballar. De totes maneres encara que tenim moltes ganes de poder treballar en aquest àmbit crèiem que encara no tenim la formació necessària per treballar-hi. Si que és cert que disposem d'una assignatura de caràcter obligatori que és l'educació permanent i una altre d'optativa que és aquesta la d' Educació Bàsica d' Adults i a més a més tenim a la nostra disposició unes pràctiques, que si volem les podem realitzar en aquest àmbit, malgrat això creiem que caldria una formació més específica. No volem entrar en la polèmica si el fet de treballar amb persones adultes es una cosa que correspondria a l' Educador Social o bé els mestres, però de segur que coincidim alhora de pensar que cal un professional especialitzat per tal de deixar enrera el model escolar i el fet que segons la LOGSE només pot ser un diplomat en magisteri el que pugui " donar classes" a les persones adultes, tenint en compte que ell té una formació especialitzada per ensenyar els infants .Referent aquest punt l' any 1996 es va realitzar una proposta que es va donar a la Generalitat i on van participar 5 universitats d' arreu de Catalunya.\nEn aquest curs hi podien participar molts tipus de professionals, com podrien ser mestres, treballadors socials, educadors socials entre d' altres i tots haurien de realitzar aquest curs però tenint en compte les assignatures ja realitzades per cada un d'ells , d' aquesta manera cada persona depenent dels seus estudis haurien de realitzar una part del curs o post-grau ja esmentat, amb els mateixos coneixements i per tant amb un alt nivell per poder dedicar-me a l' ensenyament per a persones adultes.\nDes de l' antiguitat s'ha avançat molt per aconseguir que l' infant se'l considerés com un ésser humà diferent els adults, s'ha lluitat per la seva diferència, se'l ha estudiat i gràcies això, amés de moltes altres coses actualment en les nostres universitats trobem una llicenciatura de Pedagogia on es transmeten tots els coneixements referents a l'ensenyament, s'intenta potenciar les habilitats i capacitats dels futurs professionals perquè puguin ensenyar adequadament els infants. En canvi l' andragogia (4). Per tant totes aquelles persones que vulguin conèixer molt més i especialitzar-se en l' aprenentatge de la persona adulta, no podrà realitzar la llicenciatura d' Andragogia justament per què no està reconeguda com a tal.\nHi han molts punts que voldríem millorar, moltes fites que voldríem aconseguir però avui per avui ens trobem la realitat que hi ha i hem la qual hem de conviure, l' EBA la formació ocupacional, tallers en diferents llocs com centres cívics, cases de cultura...Aquesta realitat davant la qual ens trobem sovint es contradiu hem les propostes que hem realitzat i amb el que ens agradaria de fos l'educació de persones adultes. Cap de les dues coses es positiva, que l' Educació de Persones Adultes segueixi com fins ara i tampoc que de cop i volta tot fos com nosaltres voldríem. Cal que hi hagi un apropament sobre la realitat existent cap als objectius que ens hem plantejat, és del tot necessari. Llavors podrem construir entre tots un futur millor.\n10.VALORACIÓ DEL TREBALL\nDesprés de realitzar aquest treball el que hem pogut comprovar és que hi ha moltes incongruències entre la teoria i la pràctica, ja que normalment quan et llegeixes una Llei, penses que estar correcte, però després quan mires la realitat veus que no es compleixen molts dels articles que exposen les lleis.\nAquest treball ens ha servit per conèixer les lleis que estan relacionades amb l'Educació d'Adults i saber una mica més sobre aquest àmbit, ja que segurament si no haguéssim fet el treball sobre aquest tema, l'únic que coneixeríem de les lleis seria el que s'ha comentat a classe.\nEl no estar acostumades a fer valoracions crítiques sobre les lleis, ens vam trobar que això era una dificultat a l'hora de realitzar aquest treball, però gràcies alguns articles del dossier i l'esforç que vam fer creiem que ens hem vam sortir.\nTambé veiem que nosaltres podem anar posant cullerada, però no podem fer-hi gaires coses,\nUn altre aspecte que vam poder és que el Títol III de la LOGSE és molt breu i poc concret i això fa que cadascú pugui interpretar el que vulgui. Creiem que a Catalunya i a les comunitats autònomes a on hi ha competències sobre el tema d'Educació d'Adults potser, es concreta una mica més tot aquest àmbit, però també hem pogut comprovar que hi han moltes incongruències, sobretot entre la Llei de Formació d'Adults i el Decret (72/1994).\nFinalment, creiem que és important que tot educador conegui les lleis que estan relacionades en el seu àmbit, per poder ser més crític i intentar transformar aquelles coses que ens semblen que no són coherents, ja que si no és coneix tot continuarà funcionant com fins ara i no es podrà avançar sobre aquest tema i nosaltres valorem de forma positiva la realització d'un canvi.\nGARCIA SUAREZ, J.A. I FLECHA, R. “ Tendències actuals en l'educació de persones adultes” dins Temps d'Educació, 15 !r semestre, 1996 Universitat de Barcelona. Divisió de Ciències de l'Educació.\nFLECHA, R (1990) Educación de personas adultas. Propuestas para los años noventa. Barcelona. El Roure.\nSÁINZ DE LA MAZA, C.E. PÉREZ, M.L. (1997) Legislación sobre educación de adultos 1857-1996. Salamanca: Junta de Castilla y León.\nFORMARIZ, Alfons. “20 años de educación de adultos en cataluña: 1973-1993”. En Requejo, A. (comp.). 1995. Política y praxis en educación de adultos. Santiago de Compostela: Tórculo.\nLOGSE. Títol III: de l'Educació de Persones Adultes.\nLlei 3/1991 de Formació d'Adults de Catalunya\nDecret 72/1994 pel qual es regulen els Centres de Formació d'Adults.\nRevista PAPERS d'Educació d'Adults, núm. 22, juny 1994. Comentari al Decret de Centres de la Generalitat de Catalunya (Decret 72/1994).\nD'EDUCACIÓ BÀSICA D'ADULTS\nTEMA: MARC LEGAL


fallas - Obert el termini d'inscripció per a el basket 3x3\nObert el termini d'inscripció per a el basket 3x3\nEl periode d'inscripció finalitza el 9 de novembre\nLa jornada se celebrarà el diumenge 12 de novembre de 2017 en el poliesportiu de Natzaret. El torneig es desenvoluparà en dos fases. Una primera fase de grups, i una segona fase amb eliminatòries directes a partit únic. La composició dels grups i la segona fase dependran del total d'equips inscrits.\nEl termini d'inscripció i pagament acaba el dijous 9 de novembre a les 20:00 hores. La inscripció es farà per secretaria virtual, i es comprovarà des de la Delegació d'Esports que els jugadors i les jugadores consten censats en la JCF com a membres de la comissió participant.\nEl preu de la inscripció serà de 15€/equip, havent-hi un límit mínim de 4 jugadors inscrits i un màxim de 10 per equip.\nEl pagament de la inscripció es realitzarà mitjançant transferència al compte ES10 0049 4410 19 2310010986, indicant com a concepte el nom de la Falla participant (Falla i nombre de Falla) i la modalitat (Bàsquet). No s'admetrà la participació de cap equip que no haja realitzat el pagament de la inscripció. La inscripció únicament es retornarà en cas que finalment no es realitze el torneig. Si el torneig es realitza i la falla inscrita no acudix, acudix una vegada començat el torneig, es retira del torneig en qualsevol moment, o no complix amb les normes o indicacions dels membres de la Junta Central Fallera, no tindrà dret a devolució de la inscripció.\nEl campionat es disputarà en la Instal·lació Esportiva Municipal de Natzaret, en el pavelló cobert. El campionat comença a les 09:00 h, per la qual cosa els equips hauran d'estar en les instal·lacions almenys 15 minuts abans per a acreditar-se, realitzar comprovacions i rebre les instruccions que des de l'organització es creen oportunes.\nLa fitxa per a poder jugar serà el DNI, permís de conduir, o passaport, per a poder acreditar que la persona que juga és la que consta inscrita. No s'admetran nous jugadors que no consten inscrits en els fulls d'inscripció que l'organització tindrà en les instal·lacions.\nUna vegada una comissió realitze la inscripció per secretaria virtual, s'acceptaran canvis en la mateixa (llevar o afegir jugadors) fins el dia i l’hora en què finalitza el termini d'inscripció, 9 de novembre. Passada eixa data no s'admetran canvis en els equips.\nEls equips disposaran de vestuaris per a poder canviar-se i dutxar-se, habilitant-se vestuari masculí i vestuari femení. Els vestuaris seran compartits pels equips participants, per la qual cosa romandran oberts durant tot el torneig, no responsabilitzant-se l'organització de les pèrdues o sostracions que puguen produir-se. Es recomana deixar les borses i pertinences en la zona de les banquetes on l'equip dispute els seus partits.\nConsulta el reglament a la secció d'Esports


Teràpia Combinada - Lluís Maestre\nHi ha poca evidència científica per decidir, de manera rutinària, si és preferible una forma de tractament farmacològic o psicoterapèutic. Mentre, per a alguns trastorns i persones, la medicació pot ser el tractament d’elecció, per a altres, ho pot ser la psicoteràpia. Amb la medicació no es resolen els problemes psicològics de base que donen suport a l’existència del trastorn. En general, si amb el tractament farmacològic o psicoterapèutic sols, el pacient no obté un resultat satisfactori, es recomana un tractament combinat.\nEn alguns casos, el tractament psicològic pot ser més efectiu si el pacient també pren medicació, atès que la reducció dels seus símptomes el pot fer més accessibles a una intervenció psicològica.\nTeràpia combinada en el tractament de l’ansietat\nHi ha nombrosos estudis que mostren l?avantatja de la teràpia combinada, psicològica i farmacològica, per sobre de la monoteràpia en diversos trastorns d’ansietat. En aquests estudis, la psicoteràpia utilitzada sol ser la congnitiva conductual. A continuació, es recullen algunes de les recomanacions dirigides als centres de salut.\nPer al Trastorn d’Ansietat Generalitzada (TAG), es recomana el tractament combinat de TCC i diazepam o la TCC per si sola, enfront de la utilització de diazepam sol, pel seu avantatge en termes de gravetat i canvi global dels símptomes, tot i que s’han de tenir en compte les preferències del pacient. En el tractament combinat, com TCC en els centres de salut, es recomanen 8-12 sessions, durant 2 a 4 mesos, fetes per professionals entrenats en psicoteràpia cognitiva. El pacient, a més, ha de fer feina a casa, que consisteixen bàsicament en exercicis d’exposició progressiva.\nPer al Trastorn d’Angoixa (TA), es recomana la combinació de la TCC (tècniques d’exposició cognitives conductuals) i antidepressius (tricíclics i ISRS), d’acord amb les preferències del pacient. El tractament únicament amb antidepressius no s’ha de recomanar com el tractament de primera línia, si estan disponibles els recursos apropiats per poder realitzar TCC. En el tractament a llarg termini, si s’afegeix medicació antidepressiva a la TCC, és necessari comprovar que no s’interfereixin els efectes beneficiosos de la TCC sola. En els centres de salut, en el tractament combinat, es recomana l’aplicació d’intervencions cognitives conductuals, 10-16 sessions, mitjançant TCC breu que inclogui tècniques d’exposició i de maneig del pànic.\nPer al Trastorn Obsessiu Compulsiu (TOC), també es recomana la combinació de la TCC (tècniques d’exposició i prevenció de resposta cognitives conductuals) i antidepressius.\nTeràpia combinada en el tractament de la depressió\nEls fàrmacs antidepressius representen un tractament de primera línia en la depressió greu, essent els ISRS els fàrmacs de primera elecció. En la depressió lleu poden considerar-se altres estratègies terapèutiques abans que els fàrmacs antidepressius, preferentment teràpia cognitiva conductual que hauria de comprendre de 16 a 20 sessions durant almenys cinc mesos; també per als pacients amb depressió recurrent que han recaigut malgrat el tractament antidepressiu o que expressin una preferència pel tractament psicològic. La psicoteràpia també és especialment necessari en el cas de relacions familiars disfuncionals o complicades, associades freqüentment al trastorn depressiu (en aquests casos les sessions de parella o familiars poden ser una modalitat psicoterapèutica molt útil per a tractar aquests aspectes disfuncionals i l’estrès que provoquen en el pacient i sovint en altres membres de la parella o la família).\nTant en la depressió moderada com la greu, és molt recomanable la teràpia combinada. Altres depressions que requereixen teràpia combinada són les resistents al tractament farmacològic i/o amb múltiples episodis de recurrència; amb pacients amb depressió crònica se?ls hauria d?oferir una combinació de teràpia cognitiva conductual i medicació antidepressiva.\nNombrosos estudis clínics recolzen que la teràpia combinada (psicoteràpia i farmacoteràpia) és preferible a la farmacoteràpia en el tractament ambulatori de la depressió major, essent els resultats amb psicoteràpia cognitiva- conductual lleugerament superiors a altres tipus de psicoteràpies.\nEn la depressió lleu o distímia, és especialment necessària la utilització de psicoteràpia cognitiva i tractament psicofarmacològic, per a millorar-ne el pronòstic. També és força freqüent trobar pacients amb aquests trastorns que no volen seguir tractament farmacològic i amb els que cal abordar el problema exclusivament amb teràpia cognitiva conductual.\nTeràpia combinada en trastorns mentals greus\nEn els trastorns mentals severs com l’esquizofrènia o el trastorn bipolar, el tractament ha d’incloure necessàriament psicofàrmacs, si bé, són moltes les evidències sobre la millor evolució dels pacients que també segueixen psicoteràpia.\nAixí, per exemple, en persones amb TMG, el tractament cognitiu conductual es pot utilitzar combinat amb tractament farmacològic estàndard per tal de disminuir la simptomatologia positiva, fonamentalment les al·lucinacions. A les persones amb TMG i simptomatologia positiva persistent, se’ls pot oferir una intervenció psicològica d?orientació cognitiva conductual específica per a aquesta patologia, de duració prolongada (més d’un any), amb l’objectiu de millorar la simptomatologia persistent. També, incorporar la teràpia cognitiva a les estratègies dirigides a prevenir les recaigudes de simptomatologia depressiva en persones amb TMG i diagnòstic de trastorn bipolar.\nQuan l’objectiu principal de la intervenció en persones amb TMG sigui la millora del funcionament social, és aconsellable incorporar l’entrenament en habilitats socials. Es recomana la teràpia cognitiva conductual (TCC) per al tractament de símptomes psicòtics persistents malgrat rebre un tractament farmacològic adequat, per tal d’ajudar en el desenvolupament de la introspecció i per a incrementar l’adherència al tractament.\nTambé es recomana la TCC per tal d’evitar la progressió a psicosi en intervenció precoç. Igualment, en fase aguda, juntament amb una assistència psiquiàtrica estàndard, per tal d’accelerar la recuperació i l’alta hospitalària. La TCC s’hauria de considerar per al tractament de l’estrès, l’ansietat i la depressió en pacients amb esquizofrènia; per a la qual cosa caldrien algunes adaptacions a les tècniques utilitzades en altres poblacions. És important per a desenvolupar l’aliança terapèutica a partir d’una actitud de suport emocional i de cooperació, ja que la TCC pot desenvolupar un paper important en el tractament de les persones amb esquizofrènia.\nIntroducció a la psicoteràpia\nTC per a l'ansietat\nTC per la depressió\nTC en trastorns mentals greus


JA TENS EL CARNET D'AMIC DE LA NAU IVANOW?\nL'any 2009 hem pogut programar al voltant de 10 activitats cada mes, a part del II Festival Sagrera, al juny; en totes, els Amics heu pogut gaudir de les entrades amb promoció. A més, hem organitzat actes especials per a vosaltres, com ara la possibilitat d’assistir als assaigs oberts o a estrenes fora de la Nau. També, amb el carnet d’Amics de la Nau, heu pogut obtenir l'entrada amb preus especials per a qualsevol espectacle de l’Espai Brossa, i en City/Simcity, al Club Capitol.


Promoció de l’oferta de benestar – Newsletter Costa Brava\nPromoció de l’oferta de benestar\nEs publica un nou e-book gratuït sobre activitats i experiències de benestar a la Costa Brava i al Pirineu de Girona.\nLa publicació digital Wellbeing. A rejuvenating journey through Costa Brava and Girona Pyrenees, escrita per Lola Akinmade Åkerström (escriptora de viatges sueca i fotògrafa premiada per National Geographic, per la BBC i per la CNN) i disponible a la biblioteca digital del Patronat de Turisme Costa Brava Girona, s’adreça a tots els usuaris interessats a gaudir d’unes vacances i activitats centrades en la recerca del benestar holístic.\nLa publicació, redactada en anglès i amb una extensió de 105 pàgines, inclou textos descriptius i nombroses fotografies d’alta qualitat d’entorns naturals, espais, activitats i professionals relacionats amb el tema principal. El llibre comença amb una introducció sobre la destinació centrada en l’oferta de benestar, inclou citacions i missatges inspiracionals i s’estructura en diferents blocs temàtics: natura i mindfulness, cos i ànima, menjar i alimentació, rural i retirs, i spa i relaxació.\nEl projecte ha estat impulsat pel Club de Màrqueting de Salut i Benestar del Patronat de Turisme Costa Brava Girona amb la voluntat de seguir estructurant i promocionant l’oferta específica de salut i benestar de la demarcació de Girona. En aquest mateix sentit, entre els mesos de setembre i novembre es duu a terme una campanya de comàrqueting amb l’agència especialitzada en viatges sostenibles SAÓ Viajes destinada a donar a conèixer paquets turístics de benestar i sostenibles de la Costa Brava i el Pirineu de Girona entre els seus clients i al seu portal propi.\nEls propers dies 25 i 27 d’octubre, a més, el Club de Salut i Benestar farà una col·laboració amb la prestigiosa professora de ioga Xuan Lan per promocionar la pràctica del ioga en diversos espais de la Costa Brava.\nDescarrega la publicació: https://ebooks.costabrava.org/ebook/wellbeing-in-costa-brava/


Opinió - Pàgina 273 de 285 - VilaWeb\nCartes Creuades: la reacció de França és molt preocupant\nUn terrorisme ‘massa proper’\nHi haurà acord\nEls setanta-dos diputats independentistes volen per damunt de tot la independència de Catalunya. N'estic més que convençut. N'estic segur. A més, saben que hi ha dipositades més de dos milions d'...\tMail Obert, Pere Cardús\nAquests dies, com que tothom va tan nerviós, qualsevol argument, qualsevol opinió, es magnifica fins a extrems surrealistes. És ben evident que hem entrat en aquella fase en què només es pretén ...\tEditorial, Vicent Partal\nVillatoro i el CCCB com a símptomes\nMentre el país –o una part del país– es trobava mig esperançat mig esglaiat arran de les negociacions per a aconseguir de fer govern, va aparèixer una notícia de poc recorregut periodístic, ...\tOpinió contundent, Joan Minguet Batllori\nEl 27-S, desaparegut sota el 20-D\nEl tomb de Convergència, que s'anava insinuant aquests últims dies, es va fer més evident ahir arran de tota la polèmica per les declaracions del candidat Francesc Homs a la cadena SER. La combina...\tEditorial, Vicent Partal\nQue no és el cognom\nI da-li amb els cognoms. Abans, durant i després de les eleccions hem de continuar suportant aquella cantarella que acusa el sobiranisme d'excloent perquè a les llistes de JxSí no hi ha cognoms cas...\tMail Obert, Pau Vidal\nAllò que fem cada dia també compta per a la pau\nLa violència ha tornat a aparèixer als mitjans. Hi ha dos fets que determinen que la manifestació de violència a París sigui colpidora. El primer és la internacionalització de la guerra. De la ...\tAnàlisi, Jaume Cabaní\nMenys ‘liberté’ no és la solució\nNo puc pas dir que m'haja sorprès la reacció del president Hollande ni de la major part del congrés francès, reunit excepcionalment ahir. I hauria d'afegir 'lamentablement'. El cap de l'estat ha r...\tEditorial, Vicent Partal\nNo ho sé, escolti, no ho sé\nFa tres dies i poques hores dels atemptats de París que han arrabassat la vida de 132 persones. Avui són 132, però la nit mateixa, als programes especials que van treure del llit els periodistes es...\tMail Obert, Marta Rojals\nL’agulla d’estendre com a eina d’investidura d’un president\nSe sap que una de les normes bàsiques de l'estratègia militar és d'intentar fer que el teu enemic hagi de lluitar al més gran nombre de fronts possibles, per tal que divideixi les seves forces. I ...\tMail Obert, Joan-Lluís Lluís\nCal mirar de biaix per veure-hi\nNo obris els canteranos. No pugis a les golfes. No manyuclis els guarda-robes. No cerquis dins els rebosts. Puja sobre la pluja i esbrinaràs els secrets dels calendaris, les roses místiques sequ...\tCloscadelletra, Biel Mesquida\nQuatre lletres a la CUP\nCom que us sento dir tot sovint 'mireu-me als ulls', i això és justament el que fa la persona quan estima, i l'animal quan ataca, em permeto jo mateixa d'escriure-us quatre lletres en un to més avi...\tOpinió contundent, Mercè Rius\nEn defensa de les religions\nSóc ateu. No crec en l'existència de Déu. I no és únicament que no m'haja estat donat el do la fe, sinó que estic convençut que la religió és una construcció social que, si bé en un moment ...\tEditorial, Vicent Partal\nBenvolgut votant de Junts pel Sí. T'escric per dir-te que crec, humilment, que fa dies que ens enganyen. Ens diuen, en lletres ben grosses, que Junts pel Sí vol Artur Mas i la CUP, no. Per això ent...\tMail Obert, Andreu Barnils\nCartes Creuades: la setmana més difícil\nCarta de Vicent Partal a Martxelo Otamendi Mentre la majoria de lectors de Berria estiguen llegint aquest article davant del Parlament de Catalunya estarà tenint lloc una concentració convocada p...\tCartes Creuades, Vicent Partal\nMés enllà de París: l’apocalipsi com a argument\nNo és fàcil escriure sobre els fets, colpidors, de París, sobre la matança de més d’un centenar llarg de persones que només volien sopar o veure un concert de rock, un partit de futbol. El dol...\tEditorial, Vicent Partal\nLa víctima absent\nEl dia 9 de novembre es commemorava la 'Kristallnacht', l'atac planificat dels nazis contra propietats jueves al Reich alemany l'any 1938. L'atac, un pogrom antisemita en tota regla, va deixar més de...\tOpinió contundent, Borja Vilallonga\nAl cinema, me'n vaig al cinema. Un dia o altre glossaré més i millor l'article de Joan Fuster a La Vanguardia l'endemà o l'altre del cop d'estat del 23 de febrer de 1981, que acaba: 'Me'n vaig a do...\tMail Obert, Mercè Ibarz\nEntre el #PressingCUP i el #PressingJxSí, hi ha espai per a l’acord?\n[View the story "#investiduraVW (12/11/2015)" on Storify]...\tMissatges directes,\nAtenció al Banc Central Europeu\nAquesta muntanya russa, de moment molt trista, que és el procés d'investidura del govern ha deixat a segon terme durant unes quantes hores totes les altres notícies, incloses algunes de ben signif...\tEditorial, Vicent Partal\n< Anterior 1 … 264 265 266 267 268 269 270 271 272 273 274 275 276 277 278 279 280 281 282 … 285 Següent >


'Tomorrowland', quan somiar és necessari | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n4 juny, 2015 Comentaris (0) Visualitzacions: 891 Cinema Jordi Camps\nEn els temps actuals, la fantasia és més necessària que mai i continua sent un dels darrers catalitzadors que ens resten per sobreviure. Però què passaria si a més descobríssim que resulta ser regeneradora? I ja que hi som posats, que ens la servissin com a eix vertebrador d’un artefacte narratiu sofisticat i lluminós, elaborat per …\n'Tomorrowland', quan somiar és necessari\nEn els temps actuals, la fantasia és més necessària que mai i continua sent un dels darrers catalitzadors que ens resten per sobreviure. Però què passaria si a més descobríssim que resulta ser regeneradora? I ja que hi som posats, que ens la servissin com a eix vertebrador d’un artefacte narratiu sofisticat i lluminós, elaborat per un equip de talentosos com són Brad Bird (Els Increïbles) i Damon Lindelof (Lost)? Doncs que l’espectacle estaria més que garantit, com succeeix amb Tomorrowland, de Disney. Sí, heu llegit bé, Disney, la companyia que, us agradi o no, ens continuarà farcint de somnis, anys i panys, i que, després d’haver-se passat al Costat Bo de la Força, a més us regalarà per aquest Nadal l’esperada seqüela de Star Wars.\nAbans, però, la seva maquinària funciona a ple rendiment amb aquest blockbuster construït sobre els somnis del futur, aquells que de manera alliberadora tenen el poder de fer-nos millors i, per tant, salvar-nos de la inexorable fi de la civilització tal com l’entenem avui dia. Certament Tomorrowland comença mirant enrere (amb Jules Verne i Ray Bradbury com a puntals) i fent retrocedint el cronòmetre fins a l’època de les convencions i parcs temàtics dedicats a la ciència dels anys seixanta, però és només per impulsar-nos a nosaltres, els espectadors, talment com ho fa la protagonista d’aquesta història i sortir llançats volant cap a un futur enlluernador. I esperançador, destinat a redreçar el curs de la història, que tot fa pensar que serà fatídica. I qui ho pot fer, això? Doncs sí, les ments més sàvies del planeta reunides en un món paral·lel; una societat alternativa on els talents i les figures més intel·ligents escollides es reuneixen perquè tenen a les seves mans la possibilitat de salvar una societat abocada a autodestruir-se, sigui amb guerres fratricides o explotant més enllà dels límits els recursos de la naturalesa. I entre elles, una nena. D’aquelles que sempre pregunten. D’aquelles que no es limiten a acceptar un no com a resposta, D’aquelles que sempre volen saber més i mai no en tenen prou. Només ella, descobrirem aviat, és la que pot acabar alterant el que sembla inevitable.\nAlguns acusareu Tomorrowalnd de naïf. Cert, i ens encanta. Té un punt aclaparador amb l’allau constant d’idees que proposa i desplega. I ens entusiasma.\nPerò és que també té uns actors carismàtics. I no només per George Clooney, que resta en tot moment en un pla més secundari, i gairebé de comparsa, per donar corda a dues actrius en estat de gràcia: la magnètica Britt Robertson i l’expressiva Raffey Cassidy. Les reines de la funció.\nTé una posada en escena al·lucinant, més Epcot que no pas Disneyland. I si veieu el film m’entendreu.\nTé un estil narratiu enèrgic i una gran capacitat per fer-te sentir com un nen gran, tant si ets un adult com si ets un infant. I un poder evocador que ja els agradaria als germans Wachowsky.\nTé picades d’ullet i homenatges irresistibles. Amb una recreació de les botigues Forbidden Planet, farcides de material col·leccionista de Star Wars que mataríem per tenir.\nI què voleu que us digui, que els robots exterminadors tinguin l’aparença de Cristiano Ronaldo és d’una mala llet que espanta. I ho aplaudim sorollosament, sigui una afortunada coincidència física o no. Per no dir com aprofiten la decadent Ciutat de la Ciència de València per atorgar fisicitat al teló de fons d’aquest món fantàstic. Almenys els haurà valgut una mica la pena, als Fabra, Barberà i companyia, haver-s’hi gastat tants milions aixecant-la.\nTota una sèrie de factors que decanten descaradament la balança al bon espectacle que proposa aquest somni compartit.\n» Cinema » 'Tomorrowland', quan somiar és necessari


En cas de ser professional i iniciar sessió, els productes indiquen el preu de venda en Euros i no inclouen l'Impost sobre el Valor Afegit (IVA).\nHIPER ESCOLA GIRONA SL realitza enviaments dins de les províncies de Girona i Barcelona (Catalunya) cobrant una quantitat de 5,63 euros en concepte de despeses d'enviament. Per a comandes superiors a 35 Euros + IVA els ports seran gratuïts.\nEl repartiment de productes es realitza a través de TIPSA, Illa Transports, TDN o un transport propi.\nHIPER ESCOLA GIRONA SL es compromet a lliurar la comanda en el termini especificat a la web, a dins de cada producte. L'execució començarà a partir del dia següent de la comanda. També hi ha la possibilitat de recollir el producte a l'establiment i aquest mètode tindrà una durada de 12 hores.\nTotes les comandes rebudes entre les 9h i les 12h de productes d'entrega 24/48h, sortiran aquella mateixa tarda i podrà rebre a la mateixa tarda o l'endemà. Les comandes rebudes entre les 12h i les 18h sortiran l'endemà.\nEn cas que el producte no es pugui lliurar per part de l'empresa de missatgeria i transport a l'adreça de lliurament indicada per l'usuari per estar absent, siguent retornat a HIPER ESCOLA GIRONA SL, s'abonarà les quantitats satisfetes pel client a excepció dels costos d'enviament.\nEl comprador disposa d'un termini de catorze dies naturals per a desistir, a partir del dia que el client rebi el producte, sense cap penalització i sense indicació dels motius. El comprador només serà responsable de la disminució del valor dels béns resultant d'una manipulació dels mateixos diferent de la necessària per a establir la seva naturalesa, les seves característiques o el seu funcionament.\nL'exercici del dret de desistiment s'ha de fer mitjançant notificació a través comunicació telefònica a 972222094 o dirigint-se al correu electrònic info@hiperescola.cat, remetent el seu escrit a la nostra adreça postal POL. IND. DOMENY C / ADRI, 27 17007, GIRONA. Les dades que ens ha de facilitar són: data, comanda rebuda/servei, nom interessat, domicili de l'interessat, correu electrònic o altres vies de contacte.\nClàusula dret de desestiment\nDe conformitat amb el que estableix la normativa vigent i aplicable en Protecció de Dades de Caràcter Personal, l'informem que les dades obtingudes d'aquest formulari seran incorporades a un sistema de tractament automatitzat sota la responsabilitat de HIPER ESCOLA GIRONA SL amb la finalitat d'atendre el seu dret de desistiment en virtut del qual estableix la Llei 3/2014, de 27 de març, per la qual es modifica el text refós de la Llei General per a la Defensa dels Consumidors i Usuaris i altres lleis complementàries, aprovat pel Reial Decret Legislatiu 1/2007, de 16 de novembre. En compliment amb la normativa vigent, HIPER ESCOLA GIRONA SL informa que les dades seran conservades durant el termini estrictament necessari per complir amb els preceptes esmentats anteriorment.\nL'informem que el tractament de les seves dades està legitimat pel seu consentiment i / o la relació contractual que mantenim amb vostè.\nEn cas de devolució d'un moble, Hiper Escola Girona SL abonarà el 90% del seu import, sempre que aquest estigui en excel·lents condicions. El client es farà càrrec dels costos de retorn del producte.


A l’Oest de Can Ribas – Sagrat Cor de Sarrià\nHome Primaria\tA l’Oest de Can Ribas\nAquests tres dies, els alumnes de tercer de Primària han anat de colònies a Can Ribas, a Bigues i Riells. Han estat tres dies de convivència on han demostrat autonomia i responsabilitat.\nEl centre d’interès ha estat “Indis i Cowboys”. Han fet moltes activitats: recerca d’or, seguir rastres, germans indis, construcció d’un tomahawk i el que mes els hi ha agradat ha estat fer-se una màscara amb guix. Ha sigut una divertida experiència on han gaudit dels amics i han fet vincle amb el nou grup classe.\nEls hi queda un molt bon record d’aquest dies!\nPrimàriaSagrat Cor SarriàaventuracolòniesCan RibasWestern