Ultimàtum de l'Esplai de la Gent Gran de la Seu perquè es formi una nova junta — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Ultimàtum de l'Esplai de la Gent Gran de la Seu perquè es formi una nova junta\nUltimàtum de l'Esplai de la Gent Gran de la Seu perquè es formi una nova junta\nEls responsables sortints adverteixen als socis que si no es presenta almenys una candidatura això pot tenir conseqüències en les activitats del centre. El termini per optar a la direcció finalitza dijous vinent dia 12, i el 31 d'octubre hi haurà assemblea\nLa junta sortint de l'Esplai de la Gent Gran de la Seu d'Urgell ha llençat un ultimàtum als socis per reclamar que es formi una nova junta, i aquesta vegada adverteixen que si no es presenta almenys una llista això pot tenir conseqüències en el futur i en les activitats del centre. Els actuals membres de la direcció provisional ja han esgotat tots els terminis legals per seguir en el càrrec, i per això s'ha obert un termini per presentar candidatures, que va començar dijous passat, dia 28, i que finalitza dijous de la setmana vinent, 12 d'octubre.\nEn el programa especial a RàdioSeu de la Festa de la Gent Gran, el fins ara president de l'Esplai, Rafael España, ha fet un toc d'atenció als socis i sòcies i els ha reclamat més implicació en el funcionament executiu del local. España adverteix que, d'acord amb els estatuts, ell acaba el mandat el 31 d'octubre ja no es pot tornar a presentar i que, en cas que no es formi una nova junta les properes setmanes, es podria modificar l'actual relació amb la Fundació CaixaBank, basada en l'existència d'una junta, i en conseqüència això podria afectar algunes de les activitats de les quals gaudeixen al llarg de l'any.\nL'actual responsable considera increïble el fet que malgrat que l'Esplai és una de les entitats més grans de la Seu, amb prop de 900 socis, "no hi ha manera que es presentin ni tan sols set persones", que és el nombre imprescindible per conformar la junta. De fet, aquests darrers temps la junta ha funcionat amb només quatre membres per la dimissió d'alguns dels seus components. Per tot plegat, Rafael España demana més implicació dels socis i s'ha ofert a col·laborar amb la gent que faci el pas.\nD'altra banda, el president sortint ha suggerit que la llista o llistes que es presentin siguin tancades i cohesionades, precisament per evitar que hi hagi baixes en la futura junta. España conclou que si els socis volen seguir gaudint de totes les activitats programades actualment, i per les quals només paguen 13 euros anuals, és imprescindible que una petita part d'ells n'assumeixin la direcció.\nEn l'assemblea del proper 31 d'octubre (a les 4 de la tarda en primera convocatòria i a 2/4 de 5 en segona convocatòria), és previst que se celebrin les eleccions o, si només s'ha presentat una candidatura, la proclamació de la nova junta. En cas que no se'n presentés cap, el futur de les activitats del centre podria perillar. Per presentar-se com a candidat, els requisits són ser-ne soci, estar al corrent de pagament de la quota anual i presentar el carnet de soci i el DNI. Les candidatures es poden presentar a l'Esplai els dimarts i dijous, de 2/4 d'11 a 2/4 d'1 del migdia.


La UPF, la UAB i TV3 posen en marxa el Màster en Innovació i Qualitat Televisives - Arxiu - E-Notícies (UPF)\nLa UPF, la UAB i TV3 posen en marxa el Màster en Innovació i Qualitat Televisives\nLa UPF, la UAB i TV3 posen en marxa el Màster en Innovació i Qualitat Televisives - Arxiu\nLa Universitat Pompeu Fabra, la Universitat Autònoma de Barcelona i la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió (CCRTV) engeguen el Màster en Innovació i Qualitat Televisives de TV3, el primer màster públic oficial sobre continguts audiovisuals que s'ajusta plenament als requeriments de l'Espai Europeu d'Educació Superior.\nEl nou màster, que compta amb la col·laboració de l' Obra Social "la Caixa", és d'especialització professional, i suposa un exemple de cooperació entre el món universitari i empresarial. Es començarà a impartir a preu públic (per determinar, entre els 800 i els 1.200 euros) el proper curs 2006-2007, amb inscripcions obertes a mitjan mes de maig. La direcció anirà a càrrec d' Eduard Boet, professor del Departament de Periodisme i de Comunicació Audiovisual de la UPF i professional de TV3.\nLa presentació pública del màster ha tingut lloc avui al migdia al Palau de la Música Catalana, amb l'assistència de Manel Balcells, conseller d'Universitats, Recerca i Societat de la Informació (DURSI); Josep Joan Moreso, rector de la UPF; Lluís Ferrer, rector de la UAB; Joan Majó, director general de la CCRTV; Francesc Escribano, director de TVC; Josep Francesc de Conrado, director general de la Fundació "la Caixa" i director executiu de l'Obra Social, i Eduard Boet, director del màster.\nUna formació innovadora i especialitzada\nEl Màster en Innovació i Qualitat Televisives de TV3 té com a principal objectiu la formació de professionals amb un alt nivell de coneixement del mitjà televisiu i de les seves principals funcions, preparats per ser competents pel que fa als nous entorns tecnològics i les aplicacions a la televisió.\nAquests estudis, que volen ser una continuïtat respecte al contingut sobre televisió de les actuals llicenciatures (o futurs graus), proporcionaran uns coneixements molt especialitzats en algunes de les principals funcions del mitjà, com ara l'elaboració de productes informatius i documentals, la creació de guions, la producció o la realització. Posaran èmfasi en l'anàlisi de noves tendències i formats, i en l'aprofundiment de models de televisió i programes que destaquin per la seva qualitat.\nLa docència del màster serà impartida per alguns dels professionals més destacats de TVC, així com per professors de reconeguda trajectòria en la docència i en la recerca de la UPF i de la UAB, i comptarà amb la col·laboració d'experts de diferents països. Es combinarà de forma harmònica amb la realització de pràctiques en diferents programes i departaments de TVC.\nEl nombre de places d'aquesta primera edició és de 30 alumnes, que hauran de ser llicenciats en Ciències de la Informació (Periodisme, Comunicació Audiovisual o Publicitat). Les classes teòriques i pràctiques es realitzaran a les instal·lacions de TV3, la UPF i la UAB.\nEls estudis s'estructuraran en tres parts: un mòdul comú, que donarà a conèixer les tendències i models nacionals i internacionals contemporanis; un mòdul especialitzat (a triar entre "Formats de programes basats en la realitat" i "Formats de programes de ficció"), i un projecte final, amb la intenció de ser un exercici de creativitat i una pràctica de producció de continguts


Noticias de Els Ports: La UME realitza un simulacre d’incendis a Morella amb més de 500 efectius\nPortada > Els Ports > noticias > La UME...\nEls Ports: La UME realitza un simulacre d’incendis a Morella amb més de 500 efectius\n200 vehicles, 6 aeronaus i 10 entitats diferents han participat d’aquest exercici a Xiva i Morella la Vella.\nEl simulacre ha recreat un incendi iniciat a Villores que afecta al nucli de població de Xiva i evacua als veïns i veïnes.\nL’alcalde de Morella, Rhamsés Ripollés, ha destacat que “coordinar tants efectius i entitats a l’hora és molt difícil, per tant, aquest simulacre és molt positiu per saber com afrontar una situació d’incendi”. Rhamsés ha comentat que “l’experiència és molt positiva per a tots els organismes que han participat. A més vull agrair a tots la seua implicació en l’exercici, ja que totes les entitats han participat activament i han aconseguit que el simulacre fora el més real possible”.\nD’aquesta manera, al simulacre d’extinció d’incendis han participat la UME, l’Agencia Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències, de la Subdelegació del Govern, agents de Medi Ambient, el Consorci de Bombers de Castelló, la Guàrdia Civil, la Policia Local de Morella, la Creu Roja i les empreses elèctriques Electra del Maestrazgo i Renomar. Així, les autoritats que han participat a la recepció han sigut el Sr. Director General de la Agència de Seguritat i Resposta a les Emergències de la Comunitat Valenciana, José María Ángel Batalla, el Delegat del Govern de la Comunitat Valenciana, Juan Carlos Moragues Ferrer, el General Cap de la Unitat Militar d’Emergències, Miguel Alcañiz Comas, el Diputat President del Consorci de Bombers de Castelló, Luis Rubio Català, i l’alcalde de Morella, Rhamsés Ripollés.\nCal recordar que la Unitat Militar d’Emergències ha estat tota la setmana a Morella realitzant maniobres. Així, la Fàbrica Giner i les instal•lacions de l’alberg, vestuaris del camp de futbol i voltants del complex han servit per albergar els més de 500 efectius que s’han traslladat a la capital dels Ports.\nFinalment, aquesta vesprada hi ha una jornada de portes obertes a l’Espai Firal on es podrà conèixer com treballa la UME i els diferents vehicles utilitzats al simulacre. La jornada de portes obertes tindrà lloc des de les 17.00 hores fins a les 19.00.


Nevera nova | Acció Social\nRosario viu en un pis llogat en males condicions, amb una filla seva separada i amb dues nenes bessones al seu càrrec. La filla treballa mitja jornada i la mare es cuida de les nétes. Al pis tenen una nevera que se li ha trencat la porta, està rovellada… i no té reparació possible. Des d’ASM estem intentant aconseguir un pressupost per comprar-ne una de nova, i per a això se li ha demanat a Rosario que col·labori aportant 50€ . D’aquesta manera s’aconsegueix que aprenguin a valorar més l’obtenció d’aquests electrodomèstics.


Oliverars de Roses - senderisme autoguiat\nUn cultiu ancestral.\nFarem una passejada pel rodal de Roses. Voltarem el barri de mas Oliva tot seguint la Riera dels Ginjolers a la vall de l'Alzeda. Ens enfilarem lleugerament pel vessant solell, des d'on podrem admirar l'antic conreu de l'olivera amb vistes de la badia al fons\nLa ruta comença a l'entrada de la urbanització del Mas Oliva. El primer tram seguim per la llera de la riera dels Ginjolers en paral·lel al carrer Oslo. Seguint la riera hi podrem veure les jonqueres a l'ombra d'àlbers (Populus alba) i pollancres (Populus nigra). A segona línia, alguna alzina surera (Quercus súber) acompanyada per alocs (Vitex agnus-castus), aladerns (Rhamnus alaternus) i arç blanc (Crataegus monogyna). S'acaben les edificacions, continuem per una pista i ja veurem les primeres soques caragolades de les centenàries oliveres que fa més de dos mil·lenis que es cultiven al nostre país.\nLa ruta s'enfila lleugerament, les vistes de la vila de Roses i tota la badia queden al descobert. En primer pla un mar grisós d'oliveres i al fons la mediterrània platejada. Planejarem tot seguint un corriol, acompanyats per plantes piròfites, espècies que es veuen afavorides pels incendis, l'estepa negra (Cistus monspeliensis), el bruc boal (Erica arborea), el llentiscle (Pistacia lentiscus), l'espinavessa (Paliurus spina-christi), conviuen amb plantes americanes com l'atzavara (Agave americana) i la figuera de moro (opuntia ficus-indica).\nPer aquests corriols tan concorreguts durant el dia per persones i animals de companyia, durant la nit s'hi esmunyen, guineus, senglars, fagines, teixons i altres mamífers. Ocells com els tallarols i les mallerengues, hi viuen tot l'any i d'entre les brolles, és fàcil que ens surti una volada de perdius.\nTornarem a baixar suaument per una pista que passa entremig de camps d'oliveres pulcrament treballats. En els marges de pedra seca s'amaguen tot tipus d'invertebrats i petits rosegadors com els ratolins i les musaranyes. Els xoriguers de dia i els mussols de nit, tenen en aquest entorn un rabost assegurat. Aquestes Oliveres perfectament alineades i calçades, de les varietats argudell i verdal, proporcionaran un oli d'extraordinària qualitat.\nEl traçat és còmode i amb molt poc desnivell.\nGran part del recorregut transcorre per pistes.\nCal portar aigua, ja que no trobarem fonts.\nEn períodes de pluges fortes el tram que va per la riera, l'haurem de fer pel carrer paral·lel.\nA l'estiu evitar les hores de màxima insolació. Utilitzar cremes solars.\nA l'hivern en dies de tramuntana caldrà utilitzar roba adequada.\nUlleres de sol, prismàtics, màquina fotogràfica.\nDurant gairebé tot el recorregut, anirem trobant cartells i uns senyals en forma de fletxa de color vermell, que no hem de seguir.\nQuè veure a: Oliverars de Roses\nTot remuntant la Riera dels Ginjolers, ens trobem amb aquesta petita albereda. L'àlber (Populus alba) és un arbre de ribera de la terra baixa, del mateix gènere que el pollancre (Populus nigra) se'n...\nL'olivera és un arbre agraït! Aquesta dita que tots els oleïcultors repeteixen, en aquest punt es fa evident. Un oliverar per poc que sigui treballat (esporgat, adobat i amb les males herbes...\nÂ¿Qui viu a les velles oliveres?\nVeiem aquí unes oliveres realment velles, molts centenars d'anys han esculpit soques i troncs caragolats i foradats. Aquestes cavitats són amagatalls per petits mamífers com els ratolins (Mus sp.) i...\nQuè fer: Oliverars de Roses


Shaxi Shahou Guyu Dali Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.70 Deng Street North Guzongxiang Temple Shaxi Ancient Town Jianchuan County, Jianchuan, Dali, Xina, 671302 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Shaxi Shahou Guyu\nOferint allotjaments de qualitat al els paisatges, els restaurants, la cultura districte de Dali, Shaxi Shahou Guyu és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nShaxi Shahou Guyu ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de lloguer de cotxes, servei de bugaderia, bar, biblioteca, servei de llançadora.\nL'ambient de Shaxi Shahou Guyu es reflexa en cada habitació. servei de despertador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, articles de tocador, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent equitació, jardí. Shaxi Shahou Guyu és una elecció inteligents per a viatgers a Dali, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Duet hotel&restaurant Rostov On Don Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTriple Room without Breakfast - Bany\nUlitsa Kaskadnaya 56/1, Pervomaysky, Rostov On Don, Rússia, 344065 - Veure al mapa\nHabitació doble estàndard amb esmorzar (Standard Double Room without Breakfast)\nMés informació sobre Duet hotel&restaurant\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Rostov On Don, Duet Hotel and Restaurant és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Duet Hotel and Restaurant, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, aparcament de cotxes, servei d'habitacions.\nL'ambient de Duet Hotel and Restaurant es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, llits extrallargs (> 2 metres) són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna, massatge, karaoke estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Rostov On Don, el Duet Hotel and Restaurant és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (90)Parelles (24)Viatgers en solitari (7)Famílies amb infants petits (49)Famílies amb infants grans (3)Grups (7)


David Madí inspira un gran «think tank» liberal | NacióDigital\nLa dreta catalana\nDavid Madí inspira un gran «think tank» liberal\nEs presentarà aquesta primavera en un acte en què els promotors volen convidar figures internacionals, entre les quals el republicà Ron Paul | Carles Colomer, empresari i ex-directiu de Telefónica, es perfila com a president\nper Pep Martí , 25 de gener de 2017 a les 06:58 |\nDavid Madí, en una imatge d'arxiu | ACN\nHi ha moviments en el centre dreta català, i una de les operacions que s’està covant des de fa mesos és la constitució d’un laboratori d’idees o think tank que jugui un paper clau en el rearmament de la dreta catalana. L’ex-cap de comunicació d’Artur Mas i ara president del consell assessor d'Endesa a Catalunya, David Madí, és el principal inspirador de l’operació.\nL’aparició del Col·lectiu Catalans Lliures ha estat un pas més d’aquest projecte que vol competir amb la suposada hegemonia ideològica de l’esquerra a Catalunya. En l’acte de presentació d’aquest grup, el setembre passat, els seus fundadors ja van fer referència al predomini de les idees socialdemòcrates en la societat catalana i a la necessitat de plantar-hi cara, defensant les reduccions d’impostos i els valors del lliure mercat. També mantenen una posició prosobiranista.\nEs vol que el think tank estigui del tot desvinculat de partits polítics. Constituït com a fundació, el laboratori ideològic inspirat per Madí inclourà un patronat format per dirigents polítics que regirà l’entitat i un de patrons econòmics constituït per patrocinadors i empresaris, però que no tindran dret a vot.\nEl president del think tank serà probablement l’empresari i ex-directiu de Telefónica Carles Colomer. En el patronat hi haurà membres del Col·lectiu de Catalans Lliures i del grup Students for Liberty, una plataforma internacional de joves liberals, que no són ni pretenen ser un partit polític. Aquest requisit descarta el moviment Lliures, liderat per Antoni Fernández Teixidó, també d’ideologia liberal però del tot crític amb el procés sobiranista.\nLa ideologia neoliberal, més que liberal, del nou laboratori ideològic és evident. Com també de clara influència nord-americana. Ho demostra el fet que s’estan fent gestions intenses per garantir un gran acte de presentació a Barcelona de cara a la primavera, probablement a l’abril, amb presència de polítics dels EUA marcadament conservadors. Un dels que es voldrien portar és Ron Paul, ex-candidat a la Casa Blanca i líder de l’anomenat sector llibertari del Partit Republicà, el més antiestatalista i favorable a la reducció dràstics d’impostos. També s'està gestionant la presència de membres d'altres plataformes o partits liberals.\nL’American Enterprise Institute (AEI) és el think tank vist amb més simpatia pels qui impulsen el projecte. Es tracta de tot una institució en la xarxa conservadora als Estats Units. Del seu dretanisme en dona una bona mostra el fet que té entre els seus ideòlegs l’ex-vicepresident Dick Cheney, cap del grup de neocons que tanta influència va tenir en els anys de l’administració Bush.\nCoronavirus | Imperdibles, Política, Col·lectiu de Catalans Lliures, David Madí, liberals\nAl de les 9:29\nPer Anònim el 5 de febrer de 2017 a les 17:50\nLa pregunta és: Voleu esclavitzar a altres humans o no?\nA VEURE SI PER FI PDECat\nPer Anònim el 5 de febrer de 2017 a les 17:48\nEs diu Partit Liberal Català!! Que és la seva essència Massiana\nPer Anònim el 26 de gener de 2017 a les 22:36\nConfoneu conservador, llibertari i neoliberal! Aquesta gent són liberals (als EUA coneguts com a llibertaris, ja que la paraula liberal, a Amèrica vol dir progre). Els liberals (dels moderats als anarco-capitalistes) no poden ser conservadors, és una contradicció flagrant. Aquesta notícia em confón molt i no acabo d'entendre la orientació del think-thank, tot i que pels perfils que segueixo a twitter sembla que seran entre liberals moderats i no tant moderats, però NO PAS conservadors.\nA Amèrica, un llibertari és un liberal, no un anarquista.\nPer Blai, nacionalista català. el 26 de gener de 2017 a les 11:43\nA tot Amèrica, de sempre, en la cultura política d'allà, un llibertari és un partidari de la llibertat en abstracte, no un anarquista-àcrata com és a Europa. D'un independentista en diuen independista.\nMadí és un exemple paradigmàtic de l'escàndol de les portes giratòries.\nPer Anònim el 26 de gener de 2017 a les 11:37\nDavid Madí sempre ha fet de Rasputín nostrat, un intrigant de ca l'ample amb prou recursos. El seu separatisme no és fiable.\nPer Anònim el 26 de gener de 2017 a les 11:35\nDes de la Cuuuuuuuuuup Crida Constituïent..........\nPer Kabories el 26 de gener de 2017 a les 10:37\nLlàstima que el pas al costat, no el fes la cup en ple, però es clar, estaven molt enfeinats amb les tupinades i el empats de vots a les assemblees. Salut!!!!\nPer Ppkillo el 25 de gener de 2017 a les 18:24\nMira el qur li va aconsellar al Mas fer el pas al xostat! Gran consell!!!\nEl retorn de Madí\nPer Bruna C. el 25 de gener de 2017 a les 18:24\nMolt bona aquesta. El president del consell assessor d'Endesa (visca les giratòries, eh), David Madí, ex-DVD amb el que Convergència es va començar a enfonsar fins al que és ara, inspira un think tank. Ah, i per variar, amb diners que no se sap d'on surten (per variar). Els tant per cent donen per molt, veig.\nPer jordi tor el 25 de gener de 2017 a les 16:47\nFora mes que convenient, de cara a l'objectivitat de les notícies , que a casa nostra deixéssim d'utilitzar el terme llibertari per a qualificar determinats moviments neo-conservadors. Als Estats Units poden fer servir la terminologia que vulguin però aquí a Europa i especialment a Catalunya, la paraula llibertàri defineix un corrent de pensament que prové de la tradició política anarquista i d'esquerres que no te res a veure amb la manera que el fan servir vostès. Gràcies\nPer Anònim el 25 de gener de 2017 a les 16:41\nNo es cansen mai d'estavellar-se? No han entès encara que Catalunya, per sort, no és els EUA i aquí una cosa com el Tea Party és absolutament impensable? Clar, el que no ens diuen són els donatius generosos i anònims que reben abans d'haver començat.\nPer Pako Jones Menda el 25 de gener de 2017 a les 09:29\nLa pregunta es: voleu ser lliures o esclaus?


Un lleidatà apedrega una oficina de Naturgy en rebre la factura de la llum\nUn home apedrega la seu de Naurgy per la pujada del preu de la llum. | EuropaPress\nUn client insatisfet amb la seva factura de la llum carrega contra la companyia elèctrica.\nper Beatriz Paricio Cabañas 01/09/2021 20:00h\nSetembre segueix els passos dels mesos que el precedeixen marcant un nou rècord en la pujada de la llum. Durant tot l'estiu, hem estat testimonis de l'augment del preu de l'energia, arribant a límits mai assolits.\nCom a conseqüència, milers de famílies esperen amb angoixa l'arribada de la factura i temen el pitjor. Això és el que li ha passat a un home que ha decidit fer justícia pel seu compte.\nCap a les 19:00 h de la tarda del passat 26 d'agost, la Policia Local de Vigo va acudir a una trucada d'emergència. Un individu estava tirant pedres a una oficina de Naturgy per mostrar el seu descontentament amb l'encariment de la llum.\nApedrega Natrugy per l'augment de la seva factura\nEls agents de la Policia Local van acudir immediatament als voltants de l'empresa Naturgy ubicada al carrer López Mora. Un home havia començat a llençar cops de pedra contra la vidriera de la companyia.\nLa crida va posar en alerta les forces de l'ordre que van traslladar una patrulla al lloc dels fets. En arribar, van identificar un home lleidatà de 54 anys i sota les sigles JSF.\nEs tractava d'un client insatisfet que va entrar en fúria quan va rebre la factura de la llum. Ell mateix va confessar els fets i va explicar el seu enuig davant el preu desorbitat que havia de pagar.\nVa admetre als agents que feia dies que volia fer-ho, però no s'atrevia. No obstant això, aquest mateix dia ja «no es va poder aguantar més».\nUn cop identificat l'autor dels danys, la policia es va posar en contacte amb el responsable de l'empresa. Els van explicar els fets i els van tranquil·litzar assegurant que tenien el culpable. Naturgy assegura que emprendrà accions legals, interposant una denúncia contra el client insatisfet.\nUna factura que pocs entenen\nEl malestar que l'home va manifestar després de l'arribada de la seva factura és un sentiment compartit per molts. La nova factura de la llum va entrar en vigor fa tres mesos i encara hi ha gent que no l'acaba d'entendre.\nEls nous conceptes establerts, que a vegades presenten dos rebuts al mes, desconcerten la població. La majoria opta per pagar sense dir ni piu i altres, com en el cas de JSF, decideixen actuar.\nEl cas de l'Ajuntament de Batres, a Madrid, n'és un altre exemple. El consistori d'aquest municipi de 1.700 habitants va decidir deixar de pagar els rebuts de la llum. Critiquen el preu abusiu de l'energia i mostren el seu malestar pel Govern i l'oposició.\n«La situació és insostenible», al·leguen des de l'Ajuntament. «Si el Govern no fa res, els ajuntaments hem de prendre mesures al respecte», afirmen amb rotunditat.\nEl primer a fer el pas va ser un veí del municipi. Va confessar al regidor que deixaria de pagar els rebuts de casa, encara que això suposés el tall de subministrament.\nLa situació és complicada per a moltes famílies que no poden arribar a final de mes, incapaços de fer front a les factures tan elevades. La crispació va en augment en un any on encara molts no s'han recuperat de la crisi sanitària.\nEl dret de cadascú davant un rebut d'import indegut\nMolta gent no presta atenció als conceptes reflectits a la factura de la llum. Bé per incomprensió o per deixadesa, el 47% confessa «no haver-la mirat mai» per si hi ha errors.\nDes de FACUA recorden que fer una reclamació per un import indegut o una lectura errònia és un dret de tot usuari. Per això cal tenir en compte el tipus de tarifa de què disposem i tots els passos a realitzar.


El banc pot canviar les condicions dels comptes - Castelló Notícies\nInici Societat Economia El banc pot canviar les condicions dels comptes\nEl banc pot canviar les condicions dels comptes\nQualsevol entitat bancària pot canviar les condicions dels comptes corrents en qualsevol moment de forma unilateral. Aquesta pràctica és legal. No obstant això, si ho fan, ha d’avisar al client almenys dos mesos abans de la seva entrada en vigor, amb la finalitat que pugui rescindir el contracte sense penalització, si no li interessen les noves condicions. La comunicació s’ha de realitzar en paper o un altre suport durador, sent el més habitual avui en dia, fer-ho per correu electrònic o a través de la correspondència virtual del seu web.\nQuan un banc informa un client d’un canvi, sol alertar-li que si no manifesta la seva oposició abans que entri en vigor la modificació s’entendrà acceptada. El Banc d’Espanya assenyala, en aquest sentit, que aquesta acceptació tàcita només és vàlida si es donen dues circumstàncies:\n• Si la possibilitat es recull en el contracte.\n• Si se li dóna al client la possibilitat de rescindir el contracte sense cost abans de l’entrada en vigor.\nEn general, les principals modificacions que solen veure’s afectades són les comissions, els requisits de vinculació, la rendibilitat del compte, condicions de serveis menys utilitzats, com transferències internacionals o pagaments en divises, així com la rendibilitat dels estalvis.\nArticle anteriorQuina és la pregunta que més fem a Google?\nArticle següentEscola Valenciana presenta les activitats commemoratives del 8M\nFestival dels balcons de l’Escola de Música La Lira\nDel 13 al 20 d'abril de 2020, l'Escola de Música La Lira ha programat el 'Festival dels Balcons' seran a les 20.00 h on...\nEl club de patinatge artístic de Castelló torna a sumar més...\nObituari – JOSÉ SAUCO BARBERÀ\nReportatge fotogràfic del concert de Fira Santa Llúcia 2019


Quedeu-vos amb aquest nom: Nico Desclot. Així s’anomena el noi d’11 anys que protagonitza la nova novel·la de Lluís Prats: Corporació d’alienígenes, SA. Aquesta esbojarrada història, amb il·lustracions d’Anna Baquero, ha guanyat el XXXVIII Premi de Narrativa Infantil i Juvenil Guillem Cifre de Colonya i té com a tema principal la confiança entre un pare i un fill.\nEn Nico Desclot viu amb el seu pare i la seva àvia i té una vida prou “normal”, fins que un dia el seu pare li diu que la seva feina és caçar alienígenes. Al principi, el Nico no pot donar crèdit a aquesta bestiesa, però, a poc a poc, i gràcies a les proves que el seu pare li mostra, haurà d’acabar creient-s’ho. En el fons, al Nico li agrada que el seu pare sigui un heroi caça-alienígenes i frisa per acompanyar-lo en les seves expedicions.\nPerò la trama es complica i una sèrie de fets difícils de pair faran dubtar en Nico fins al punt de descreure les cabòries del seu pare. No serà fins al final de la novel·la quan descobrirem la veritat: és realment el pare del Nico un caçador professional d’alienígenes?\n“La novel·la és molt cinematogràfica”, comenta l’autor. “Hi trobareu referents molt familiars, com ara els Men in Black, els caçadors d’àliens que van vestits de negre, i també una pel·lícula deliciosa que es diu La vida és bella, sobre un fill que ha de confiar en un pare en unes circumstàncies tremendes.”\nLa novel·la va ser presentada a la llibreria Rata Corner de Palma de Mallorca l’11 de desembre, on l’editora Sara Moyano va recalcar que “és un relat molt dinàmic i visual, amb multitud de referències al cinema i al còmic. En aquesta història, el Nico, el noi protagonista, viu amb el seu pare una història que es mou entre la realitat i la fantasia, en un finíssim equilibri”.\nLluís Prats (Terrassa, 1966) és autor de novel·les que han estat traduïdes a una desena de llengües i han estat guardonades amb diversos premis. Va estudiar Història de l’Art i Arqueologia a la UAB i a la UdG, i actualment compagina la feina d’escriptor amb la de professor.\nPots llegir el primer capítol de Corporació d’Alienígenes, SA aquí.\nBarcanova, LIJ, Llibreria Rata Corner, Lluís Prats, Premi de Narrativa Infantil i Juvenil Guillem Cifre de Colonya


Colla excursionista de Vilanova del Cami - PUJADA AL PEDRAFORCA\nPUJADA AL PEDRAFORCA DE LA COLLA EXCURSIONISTA DE VILANOVA DEL CAMÍ\nEstem a 11 de Setembre, un diumenge calorós de finals d’estiu que ens porta a la comarca del Berguedà, concretament farem una bona pujada per arribar a l’enforcadura tant concorreguda, encara que avui no fem la típica baixada per la tartera, la pujada i baixada que fem no desmereix l’esforç, tot fet son 1.100 mts., en 9 kilòmetres. El Pedraforca es una de les muntanyes més emblemàtiques de Catalunya.\nAquesta muntanya té una forma molt particular, amb dos pics (el pic superior de 2.497 metres i el Calderer de 2.491 metres) aquest últim els el que culminarem avui. Es troba a la Serra del Cadí, dins de l’àrea del Parc Natural Cadí-Moixeró. El Pedraforca es una formació muntanyosa especialment atractiva pel seu perfil en forma d’U, peculiaritat que li dona nom. pujar i baixar des de un dels pics que les coronen.\nEls 53 caminares arribem a Gósol i amb la motxilla a l’esquena i l’espectacle del Pedraforca davant, comencem la caminada molt animats, xino xano amunt, parant després de força estona per esmorzar a un pla amb unes bones perspectives del que es l’enforcadura. Tornem-hi amunt, a capa migdia som dalt, amb unes vistes increïbles que bé mereixen l’esforç. Tot deixant la senyera que es el que toca sent la Diada, comencem la baixada. Com demostra la fotografia, hem passat un magnífic dia i volem agrair aquest sortida als nostres vocals Francesc Viera i Hipólito Elvira.\nLa propera sortida serà el dia 25 de Setembre al Montsec d’Estall (Aragó), sortim a les 6 del matí i tornem a les 20 h. Les inscripcions fins al dijous a les oficines del Banc Popular i també dilluns i dijous de 7 a 8:45 del vespre al local social. Reserves, servei per a socis, cevcami@hotmail.com i 93 803 43 88 fins al dijous a les 8:45 del vespre.


Aplicació informàtica per a donar informació al consumidor sobre la fruita comprada\nTècnics del Centre d'Investigacions Científiques i Tecnològiques d'Extremadura (CICYTEX), en col·laboració amb l'Associació de Fruticultores d'Extremadura (AFRUEX), han dissenyat una aplicació informàtica en programari lliure anomenada QRFRUIT, la finalitat és que les empreses fructícoles extremenyes puguin proporcionar als consumidors informació sobre les característiques de la fruita, a través de les dades subministrades per una etiqueta amb codi QR.\nA més aquesta eina permetrà a la indústria interactuar amb el consumidor, que podrà avaluar el producte a través d'una enquesta que mesurarà el grau de satisfacció i reflectirà hàbits de consum i recomanacions sobre el mateix.\nAls avantatges comercials i competitius de l'aplicació cal afegir que també proporciona informació relacionada amb la seguretat alimentària, a través de la traçabilitat indicada pels camps origen SIGPAC i dates de recol•lecció i producció.\nQRFRUIT s'ha presentat avui a empreses fructícoles en un taller pràctic organitzat per CICYTEX a les instal•lacions del Centre Tecnològic Agrotech a Don Benito.\nL'aplicació QRFRUIT disposa d'un formulari adreçat a les empreses fructícoles, a partir del qual es generen una fitxa per fruita i un codi QR. La informació recollida en aquest formulari es traduirà a espanyol, portuguès i anglès.\nSerà aquest codi el que es col•loqui en la fruita, envàs, caixa o lineal de venda, i al qual accediran els usuaris finals a través dels seus telèfons mòbils. Els consumidors seran redireccionats automàticament a una pàgina web en la qual podran descarregar la fitxa del producte i valorar-ne les característiques.\nAquesta aplicació és un dels resultats de les tasques desenvolupades en el projecte MITTIC (Modernització i innovació tecnològica amb base TIC en sectors estratègics i tradicionals). El projecte, liderat pel Centre d'Investigacions Científiques i Tecnològiques d'Extremadura (CICYTEX), compta amb la participació d'altres 11 entitats de recerca de la comunitat i de les regions Centre i Alentejo de Portugal, i la col•laboració de 10 associacions empresarials i entitats públiques i privades.\nMITTIC està cofinançat pel Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER) a través del Programa Operatiu de Cooperació Transfronterer Espanya-Portugal (POCTEP) 2007 - 2013.


IB3 | Suspenen el partit amistós de futbol entre Alemanya i Holanda i evacuen l’estadi\nSuspenen el partit amistós de futbol entre Alemanya...\tPortada > notícies > Suspenen el partit amistós de futbol entre Alemanya i Holanda i evacuen l’estadi notícies\tSuspenen el partit amistós de futbol entre Alemanya i Holanda i evacuen l’estadi Estat d'alarma\nContinua l’estat d’alarma també al món del futbol. Després de l’intent frustrat d’atemptat a Saint Denis, a París, avui s’ha suspès l’amistós entre Alemanya i Holanda. S’ha evacuat l’estadi Arena de Hannover. La policia alemanya ha pres la decisió per motius de seguretat després de detectar la presència d’una motxilla sospitosa dins de l’estadi. Al partit estava prevista l’assistència de la cancellera, Angela Merkel.\nSe suspèn el partit amistós de la selecció espanyola contra Bèlgica per l’amenaça d’un atac terrorista


UN CONTE PER LA PAU - LES BOTES DEL GENERAL. CONTES INFANTILS EN CATALÀ - EN LLETRA DE PAL. RAMON, ELISA. 9788417207366 LLIBRERIA LA PLOMA\nÉs un conte infantil, en lletra de PAL, dElisa Ramón i dibuixat per en Francesc Rovira, dos dels professionals amb més trajectòria del panorama infantil català. Recrea magníficament que, a lhora dactuar, sempre es té la opció descollir allò que un creu que és millor, sense endur-se pel corrent. I és que mai és tard per a la pau, oi?\nUn general necessita unes botes per anar a la guerra, així que decideix fer-sen unes a mida. Pel general, la guerra és la guerra: ha daniquilar tot allò que es trobi en el seu camí.\nPerò el que no sospita és que ni els seus soldats ni les seves botes opinen igual. A ells, la guerra no els agrada gens; de fet, el general no els agrada gens, ni lolor de pólvora, ni els xiulets de les bales, ni... Llavors, què hi fan allà?\nQuan el general crida A latac! i es disposa a fer la primera passa, les botes es neguen a obeir-lo, els soldats marxen corrents i el general es queda sol davant lenemic, sense entendre què està passant. I és que mai és tard per celebra la vida!


El Consorci neix a partir de l’adscripció de les dues grans col·leccions centenàries conservades a la ciutat de Lleida: l’arqueològica, procedent de l’Institut d’Estudis Ilerdencs i hereva del fons que havia nodrit l’antic Museu d’Antiguitats, creat el 1868, i l’artística, que havia conformat l’antic Museu Diocesà de Lleida, fundat el 1893. Per tant, el museu és el resultat de la voluntat de reunir en un mateix contenidor arquitectònic les grans col·leccions patrimonials del territori.\nMés informació www.museudelleida.cat\nEl castell de Mur és un exemple clar de castell militar de frontera i s’hi exposen magníficament els elements que conformen aquestes construccions. La torre de planta circular apareix protegida per una muralla que s’adapta al terreny, tot definint una morfologia singular d’angles arrodonits. Complementa el conjunt, l’excel·lent canònica i col·legiata de Santa Maria, que conserva l’església, el claustre i bona part de les dependències que l’envoltaven. La consagració de l’església l'any 1069 va ser promoguda per Ramon V de Pallars i per la seva esposa Valença, filla d’Arnau Mir de Tost.\nMés informació www.castelldemur.com\nLa Sala del Cretaci del Museu mostra vàries restes fòssils de dinosaures trobades en els nombrosos jaciments de la conca Dellà. Aquestes consisteixen en un niu d’ous i ossos de dinosaures que varen viure fa uns 65 milions d’anys, és a dir, molt a prop del límit K/T, el punt on aquests grans rèptils es van extingir i desaparèixer per sempre més. És en aquest fet on radica la gran importància dels jaciments de la zona a nivell europeu i mundial, ja que es tracta dels últims dinosaures que caminaren per la Terra, els quals poden aportar informació del perquè de la seva extinció.\nEl museu ofereix una sèrie de visites guiades als diferents jaciments de la zona, com el de La Posa o una ruta pels principals afloraments de Basturs on es pot veure ous, ossos i petjades de dinosaure.\nMés informació www.parc-cretaci.com\nEl castell de Montsonís va ser construït l´any 1024 per Ermengol II amb l’objectiu de protegir els territoris recuperats del domini musulmà. La fortificació es troba dins la ruta de peregrinació cap a Santiago, per la qual cosa disposa d'una habitació per a l’hostalatge dels pelegrins.\nEn 1418 el castell va ser venut a Gispert de Ponts, llinatge que va perdurar fins a finals del segle XVII. El 1661 Francesc III de Ponts va portar a terme una important reforma que van conferir al castell la seva fesomia actual.\nEl monestir de Santa Maria de Gualter va ser una iniciativa del comte d’Urgell Ermengol IV qui, l’any 1076, va proposar la seva construcció, proporcionant-li una important dotació patrimonial. Inicialment la comunitat va esdevenir un antic priorat benedictí que depenia del monestir de Santa Maria de Ripoll. L’església romànica data de 1207 i va ser consagrada sota les advocacions de Santa Maria, Sant Pere i Sant Nicolau; també en aquesta ocasió el monestir va ser objecte de generoses donacions comtals per part d’Ermengol VIII.\nEl temple va patir els efectes de la guerra civil espanyola, durant la qual va ser utilitzat com a polvorí, patint greus desperfectes durant la retirada de les tropes republicanes.\nEl castell de Llordà marca l’inici de la transició dels castells militars de frontera vers els castells de caire més residencials. L’any 1033 Arnau Mir de Tost i la seva esposa Arsenda van adquirir la fortificació al comte d’Urgell, Ermengol II, i iniciaren una intensa remodelació probablement amb la intenció de fixar la seva residència. Malgrat que aquest projecte no va arribar a consolidar-se, la transformació del conjunt en un castell-palau va fer-se efectiva i va comportar, entre d’altres reformes, el reforçament de la muralla amb la construcció de tres torres i l’ampliació de l’espai destinat a habitatge.\nMés informació: www.castelldellorda.blog.com\nCastell i Col·legiata de Sant Pere (Àger)\nLa construcció del recinte fortificat de Sant Pere d’Àger va ser promoguda per Arnau Mir de Tost al segle XI, com a un pas fonamental en la reorganització territorial de la Marca Hispànica. El castell s'aixeca sobre les ruïnes d’un antic castrum romà que, posteriorment, va ser ocupat pel poder àrab.\nLa canònica romànica de Sant Pere, data de la primera meitat del segle XI i completa l’obra magna del cabdill urgellenc. El conjunt col·legial conserva el claustre gòtic del segle XIV, construït a instàncies del comte Pere d'Urgell i finalitzat al segle XV.\nAbadia de Santa Maria de Gerri de la Sal\nL'antiga abadia de Santa Maria de Gerri de la Sal és situada en un espai net d'edificacions, i destaca pel seu esvelt campanar en espadanya de tres pisos. L'església abacial, amb alguns petits afegitons, és la mateixa que va consagrar l'arquebisbe de Tarragona, acompanyat dels bisbes d'Urgell, Barcelona, Vic, Girona, Lleida i Saragossa i dels comtes de Pallars, el 25 de setembre de 1149.


QUÈ ÉS EPA OPEN DATA I PER QUÈ ES TANCA? - MEDI AMBIENT - 2021\nQuè és EPA Open Data i per què es tanca?\nDilluns, milions de nord-americans van despertar-se amb una sorprenent sorpresa: les dades que es van alliberar es tornarien a bloquejar. Segons una llista emergent que va aparèixer al lloc web d'EPA Open Data, els seus dies estan numerats; el missatge afirmava que el lloc deixaria d'existir a partir del 28 d'abril de 2017. Resulta que això no és cert, però el lloc tampoc és exactament segur.\nEl científic Bernadette Hyland, que va informar per primera vegada de notícies, el servei de dades oberts d'EPA dels EUA proporciona informació de lectura humana i de màquina sobre instal·lacions regulades per als EPA dels més de 4 milions, des de tintoreries fins a centrals nuclears. "\nHyland és el conseller delegat d’una empresa que ajuda a mantenir EPA Open Data. Segons l'EPA va informar que "havien d'estar a punt per desactivar el servei web de dades obertes de l'EPA fins al migdia del 28 d'abril de 2017, l'últim dia de la resolució continuada. Si el Congrés no aprova un pressupost, ens trobarem davant d'una paralització del govern i no podrem donar orientacions tècniques per continuar cap feina. "\nÉs a dir, el lloc de les dades obertes de l'EPA és una de les entitats governamentals, incloses les que controlen els parcs públics i la devolució d’impostos, que s’enfosquiria si el govern tanqués.\nA Twitter, moltes persones van trobar amenaces de l'obertura de dades obertes a causa de la creixent crítica del govern que va rebre l'EPA des de gener.\nA continuació, l'EPA va tuitejar que els rumors són falsos i que el lloc web de dades no va enlloc.\nFinalment, el menú emergent es va substituir per aquesta correcció:\nEl 2013, l'Office de la Casa Blanca de Política de Ciència i Tecnologia (OSTP) (que, com el seu nom indica, està dins de la branca executiva), va dir a les agències federals que fan recerca: l'EPA, el CDC, els Instituts Nacionals de Salut, etc. .- Que les agències havien de trobar alguna manera d’assegurar-se que la seva investigació, pagada amb dòlars d’impostos nord-americans, es feia pública.\nLa preocupació era doble. El primer va ser que la investigació amb finançament nord-americà quedaria bloquejada per darrera de les parades periodístiques que, en els darrers anys, han esdevingut costoses. La publicació en un diari revisat per iguals, on un grup d’experts del vostre camp revisa un estudi per rigor científic i ho determinen la pena d’inclusió al cànon de la literatura científica, continua sent el patró d’or de la investigació científica. Tanmateix, un cop publicat un estudi en una revista, l’accés a aquesta informació pot arribar a ser difícil, ja que moltes de les publicacions més importants són entitats privades que cobren l’accés.\nL’accés a un article de revista única sol costar al voltant de 30 dòlars, encara que institucions com les universitats i les biblioteques solen comprar una subscripció que els doni accés a un conjunt de revistes i als seus arxius històrics. Tanmateix, la manera de combinar aquestes subscripcions no és barata. De fet, fins al 2012, fins i tot la Universitat de Harvard, que en aquell moment tenia una dotació de més de 30 mil milions de dòlars, va dir que les subscripcions a revistes s’havien tornat massa cares. Harvard va començar a animar els seus acadèmics a publicar en revistes d'accés obert al seu lloc. Revistes d'accés obert, el més famós de les quals és probablement PLOS, no cobren a la gent que accedeixi a articles, tot i que encara hi ha cert debat sobre si la qualitat d'aquestes revistes és generalment tan bona o no.\nPagar per accedir a les dades del govern no era només costós, sinó que també significava que les persones pagaven dues vegades essencialment per accedir a la investigació. Primer pagaven a través dels seus dòlars d’impostos i, en segon lloc, mitjançant una quota pagada a un diari per ells mateixos o la seva institució. En el cas de les biblioteques públiques i les universitats estatals, això significava que el govern pagava essencialment una taxa per proporcionar accés a la seva pròpia investigació.\nEl lloc web Open EPA, que és el més gran i robust pel que fa a les dades que proporciona, era una manera d’obtenir-ho. Els científics de l'agència continuarien publicant en revistes revisades per iguals, però també publicarien les seves conclusions al lloc web de l'EPA. El pagament per accedir a les dades de l'EPA no seria obligatori.\nPerò el lloc web Open EPA va prendre la idea i va treballar amb ell, potser, en part, perquè l’estructura de les regulacions mediambientals depèn una mica de la consciència de la ciutadania que hi ha un problema (podeu veure el seu pla complet aquí). Si aneu al lloc web del codi postal de les instal·lacions de dades obertes EPA, podreu veure quines són les instal·lacions d’interès de l’EPA a la vostra zona: com de respectuós amb el medi ambient és aquesta tintoreria a la carretera, quant la vostra planta elèctrica local contamina el barri, etc. endavant.\nMolta informació està disponible en altres llocs, però el lloc web d'Open Data la proporciona en un format increïblement fàcil per als humans i les màquines. Voleu crear una aplicació amb dades d'Open Source? Podeu fer-ho. Voleu mapar les indústries més contaminants del vostre barri? També ho podeu fer.\nL’aturada del lloc web Open Data d’EPA podria amenaçar aquest accés. Tot i que la llista emergent d’aquest matí sembla que ha estat una falsa alarma, podríem perdre l’accés al lloc –almenys temporalment– en cas d’aturada del govern. En un moment en què els membres de la casa critiquen que l'EPA sigui massa privada, seria lamentable, per dir-ho menys, que els nord-americans perdessin una eina tan gran de transparència.\nBodyByDarwincom : Què és EPA Open Data i per què es tanca? © 2019. All Rights Reserved.


Redacció 11 de maig 2021 Israel Palestina sionisme Gaza Al Aqsa\nBombardeig israelià de Gaza\nIsrael ha fet una passa més en la seva ocupació del que resta de Palestina, i en la vulneració dels drets humans i del dret internacional sense que això tengui conseqüències. En les darreres setmanes, la tensió s’ha incrementat tant amb les ocupacions de cases de famílies palestines a Jerusalem per part de colons israelians amb la complicitat del govern de Netanyahu, i amb atacs de supremacistes israelians de Lehava a l’emblemàtica mesquita d’Al Aqsa en plena celebració del ramadà.\nL’Estat sionista i terrorista d’Israel, que alguns s’atreveixen a Espanya a posar com a model, està reproduint amb violència l’apartheid que va patir Sudàfrica durant dècades al segle passat, i practica una política de neteja ètnica que fa que ja siguin prou del 80% els territoris palestis ocupats. Només un 0,9% dels palestins han rebut la vacuna, mentre Israel presumeix de ser el país més vacunat del món.\nA la franja de Gaza, que duu més d’una dècada essent un territori assetjat, ha esdevengut amb la pandèmia un vertader camp de concentració, amb una situació humanitària insostenible. Ahir, una vintena de persones moriren pels bombardejos d’Israel a la franja de Gaza, nou dels quals infants.\nMentrestant, la comunitat internacional ni està ni se l’espera. Com a Colòmbia, controlen la situació els socis de les grans potències occidentals, que seguiran mirant cap a un altre costat.\nCommemoració del 48è aniversari del Front Polisario


KurdisCat: Nens i nenes refugiats sirians fabriquen els uniformes de l'lS a Turquia\nNens i nenes refugiats sirians fabriquen els uniformes de l'lS a Turquia\nEl diari britànic Daily Mail ha destapat la trama que prepara els uniformes de l'Estat Islàmic (IS per les sigles en anglès: Islamic State). Els infants sirians, tots ells refugiats de la guerra, treballen 12 hores diàries en tallers de confecció cobrant 10 dòlars al dia. La seva feina és cosir els uniformes que duen els botxins que els han expulsat del seu país i, en alguns casos, han matat els seus familiars. Entre els models hi ha els uniformes que IS utilitza pels seus sinistres escamots d'execució.\nEl propietari, Abu Zakour, assegura que "no és el meu problema d'on són els meus clients". Realment és així doncs també ven a d'altres grups fonamentalistes islàmics com la franquícia d'Al Qaida a Síria, Al Nusra Front i el no menys radical Ahrar al-Sham, cap de la serp anomenada Islamic Front que és aliada del Free Syrian Army.\nEl taller detectat pel diari, i que sembla no ser l'únic és a la ciutat turca d'Antakya. La majoria "d'operaris" són menors però hi ha algun adult. El Daily Mail publica 24 fotografies com a prova de la situació. A part d'aquest fet hi ha diverses proves d'explotació infantil per part de turcs que utilitzen les criatures pels més diversos treballs com barbers o dependents de botigues. Un 80 % de les criatures sirianes refugiades no poden anar a l'escola per culpa dels estats que els acullen, segons UNICEF.


Neu a cotes baixes, una mala situació per als boscos | CREAF\nLes fortes nevades que es produeixen en regions on no acostuma a nevar, com el litoral i prelitoral català, són més greus perquè els arbres no estan adaptats a suportar el sobrepès de la neu. El projecte Alerta Forestal recull les imatges d’aquests boscos afectats per a estudiar-los.\nAquests dies s’esperen fortes nevades a tota Catalunya i això suscita preocupació en el sector forestal. Si la nevada és intensa, en poc temps es poden devastar grans extensions de bosc i comportar pèrdues econòmiques importants. En ocasions, a més, si la quantitat de fusta morta és molt elevada pot afavorir que alguns insectes oportunistes, com certs escolítids, ataquin els arbres debilitats i s’agreugi encara més la situació. Les zones més afectades serien les cotes mitges i baixes, on no acostuma a nevar i les capçades dels arbres no estan adaptades per resistir el pes extra, el qual s’accentua si la nevada és humida (neu barrejada amb aigua). Els danys més visibles són branques trencades o, fins i tot, capçades senceres esberlades.\nAlerta Forestal és una iniciativa de ciència ciutadana que recull les imatges dels boscos afectats per nevades, processionària, ventades o sequera que envien els usuaris a app.alertaforestal.com. La previsió meteorològica actual fa pensar que l’última setmana de febrer molts boscos patiran els efectes de la neu i, per tant, serà necessària la participació dels ciutadans en l’Alerta Nevada per conèixer quins boscos han quedat més afectats.\nCal més coneixement sobre els esdeveniments climàtic extrems\nLa iniciativa, coordinada pel CREAF i impulsada per la Fundació Bancària ‘laCaixa’, pretén recollir dades per indagar com els esdeveniments climàtics extrems, com són les nevades i les ventades severes, afecten els nostres boscos. Encara hi ha qüestions que no es coneixen bé sobre les conseqüències que tenen aquests fenòmens sobre els boscos i com estan canviant amb el canvi climàtic. La informació que la ciutadania va aportant al projecte, ajuda als investigadors a conèixer l’estat de salut dels diferents boscos de Catalunya després dels esdeveniments extrems i fer models matemàtics per predir com seran en un futur.\nAlerta Forestal, alerta nevada, bosc, cotes baixes, neu, neu humida, neucat, nevada\necologia forestal comportament animal mosquito alert papallones CTFC institucional invasores ciència ciutadana divulgació aigua canvi climàtic @es ecologia mediterrani sequera gestió forestal imbalance-p ocells incendis internacional SIG co2 francisco lloret sols adaptació carboni


I aleshores una cosa va portar a l’altra.\nEva i roig.\nAlisa Sibirskaya és una fotògrafa nascuda a Krasnoyarsk, Rússia.\nFa uns anys va decidir canviar la seva Sibèria natal per Catalunya, de manera que ja fa un lustre que viu a Barcelona.\nEra evident que des de jove estava interessada pel món de l’art però no semblava que acabés decidint-se per la fotografia perquè va començar estudiant a l’Acadèmia Estatal de Música i Teatre de Krasnoyarsk, però a Catalunya va donar el pas definitiu graduant-se a l’Institut d’Estudis Fotogràfics.\nTé una manera molt particular de definir la fotografia perquè per ella és com una llanterna, és l’art de trobar i plasmar la llum, una manera de reflectir la realitat que l’envolta.\nEs nota que va estudiar en una acadèmia de teatre per com estructura les imatges que pren, a vegades semblen més quadres que no fotografies, quadres antics o fotografies pictorialistes acolorides, segons es miri.\nTambé es nota la seva cura a l’hora de tractar la llum i l’ombra, es com si absorbís les idees d’antics pintors per transformar-les en fotografies. De fet, alguna podria passar per ser una imatge de l’Edat d’Or dels Països Baixos, per l’estil i la temàtica, encara que toca molts altres temes, alguns relatius a la mitologia i d’altres a la cultura siberiana.\nDiu Alisa Sibirskaya que per ella les fotografies que fa són una mena de diari íntim perquè més enllà de la primera impressió visual, darrere hi ha temes que li són molt propers, però cal interpretar, esclar.\nDe fet, afirma que l’art li resulta sorprenent perquè és una mena de codi universal que es pot desxifrar de mil maneres, i no pretén que la gent entengui la seva fotografia tal com la compren o la sent ella perquè cada persona té la seva pròpia percepció en funció del bagatge personal de cada un (cultural, professional, social, emocional …).\nRecentment, Sibirskaya ha celebrat una exposició a la galeria Valid Foto, de Barcelona. Segur que a aquesta jove creadora li seguiran moltes més.\nAquest és un autoretrat d’Alisa Sibirskaya.\nEl seu Instagram és https://www.instagram.com/alisasibirskaya/


Més enllà de les rajoles de la Facultat de Dret - El Temps de les Arts\nVista general de l’entrada sud a la Facultat de Dret, Universitat d’Alacant. Al davant, la Plaça d’Europa. Foto: Irene E. Santacreu (novembre 2021).\nMés enllà de les rajoles de la Facultat de Dret\n02 des. 2021 Irene Elisa Santacreu Cortés\nL’edifici de la Facultat de Dret de la Universitat d’Alacant és sofisticat i escabrós. Parlem de la primera facultat de la UA, una universitat pública de 1979 que substitueix la Pontifícia i Reial Universitat d’Oriola (1569-1824). Una lectura d’inspiració catedralícia potser ens revela un patrimoni arquitectònic nacional.\nJosé Gras i Fernando Valderrama dissenyen un edifici emblemàtic emplaçat al nord-oest del campus de la Universitat d’Alacant: la Facultat de Dret – Paranimf. Es materialitza l’any 1980. La construcció té un cert aire de família. Recorda l’estil de l’arquitecte britànic James Stirling (1926-1992). Pensem sinó en l’edifici de la Facultat d’Enginyeria de la Universitat de Leicester (1960-1963) o en el d’Història de Cambridge (1964-1967).\nSegons Stirling, l’edifici ha de manifestar quin és el seu ús. L’estructura de la creació arquitectònica alacantina, la Facultat de Dret de la UA, es projecta en un ambient jurídic. Exhibeix una vocació d’honestedat pel que fa als materials. Per exemple, hi apreciem el roig de les rajoles i els materials de les lluernes.\nL’arquitectura industrial de finals del XIX i principis del XX ressona en Stirling i, ara, en José Gras: ferro, vidre i formigó. Un compacte rogenc, que filla prismes triangulars d’un vidre gros i obscur, estreny la biblioteca de la Facultat de Dret de la UA. Els estudiants hi memoritzen els manuals que compren any rere any: canvi de llei, nou manual.\nPrismes triangulars de la biblioteca de la Facultat de Dret, Universitat d’Alacant.\nFoto: Irene E. Santacreu (novembre 2021).\nLa composició arquitectònica li confereix un ambient complex i de caire experimental, a l’interior. En aquesta biblioteca, vaig tindre coneixement d’un pare del liberalisme, John Stuart Mill, i el seu assaig pòstum La utilitat de la religió (1874): «Sense dubte, la humanitat es trobaria en un estat deplorable si no s’ensenyés -públicament o privadament- cap precepte de justícia […]. I com que quasi tot allò que esdevé en aquest ordre de coses es fa en nom de la religió, puix tot el qui ha rebut un ensenyament moral se li ha estat inculcat com a religió a la llarga de la seva vida, els efectes que produeixen aquests ensenyaments, se suposa, són els mateixos que produeixen els ensenyaments religiosos».\nTambé hi repassava dret canònic i estudiava constitucional. L’època constitucional (1998) de José Asensi Sabater és una lectura interessant. Exposa les diferències entre les principals perspectives constitucionals: l’historicisme, d’origen anglosaxó, i l’individualisme, d’origen continental, francès fonamentalment. Mentre aquell veu amb bons ulls la tradició històrica i jurídica, aquest no se’n refia. L’historicista desconfia del legislador; l’individualista, del jutge. Oi que és Déu eixe jutge suprem que acaba per aplicar la legislació en el Judici Final? Llavors, qui mana més: el jutge o el legislador? En el curs dels estudis de la transició de períodes, els estudiants albiràvem, en la intimitat de la consciència, un veritable exercici de biopolítica.\nD’un cop d’ull sobre els plans aeris de la composició arquitectònica de la Facultat de Dret, pot sobtar-nos una lectura d’inspiració catedralícia. Pot ser que la planta de la Facultat emule una catedral gòtica. A primera vista, sembla tindre una forma rectangular presa dels temples protestants de l’Europa occidental, però es confon amb la forma de creu accentuada per la intersecció del pati i el transsepte.\nPlànol de la Facultat de Dret, Universitat d’Alacant.\nEls fidels que reposen a la nau central d’aquesta catedral no tenen una volta de formigó que els arrope. Socialitzen entre la poca vegetació d’un pati allargat a cel descobert per «facilitar el camí dels qui ascendeixen per l’ocàs». En l’accés est al campus de la UA, José Díaz Azorín esculpeix una gran mà que dibuixa en la volta celeste, un homenatge a l’antiga Universitat d’Oriola.\nPati interior de la Facultat de Dret, Universitat d’Alacant. Foto: Irene E. Santacreu (novembre 2021).\nA l’extrem nord del pati de Dret, s’alça la Biblioteca de Dret; al sud, el Paranimf. Aquests dos aclaparen les mirades mentre les aules docents, i més encara els despatxos, romanen desapercebuts en una certa penombra. Als afores de la Biblioteca, gaudim als jardins de la Facultat. S’hi reuneixen les columnes de la mostra Espai de llum (1992) en memòria del cinquè centenari de la ciutat d’Alacant. Són obra de les ceramistes Sol Pérez, Maria Ponsoda, Ángeles Antolí, Carmen Naranjo, Carmen de la Fuente, Beatriz Candell, Matilde Pau i Morán Berrutti. Aquests elements decoratius semblen estranys hermes que flanquegen el rosetó configurat per la disposició dels prismes de vidre de la Biblioteca. En l’antiga Roma, els hermes rebien el nom de termine. Protegien cruïlles i camins dels esperits malignes, no siga que algun revolucionari o revolucionària, individu indesitjable i violent (un heater), fique els nassos on no toca i se li ocórrega (per dir-ne una, de les possibilitats) comparar les pràctiques d’alguns i les guies docents de les assignatures amb les normatives de les respectives facultats i d’altres de més superiors en jerarquia del Pla Bolonya, esfilagarsat d’uns anys ençà, tot s’ha de dir. A què es dediquen les associacions d’estudiants?\nDefora de la Biblioteca de Dret i escultures de la mostra Espai de llum al jardí.\nFoto: Irene E. Santacreu.\nTant se val. Són quatre els punts d’accés a l’edifici de la Facultat, i tampoc no tots el camins tenen hermes protectors. Dos passatges cenyeixen el Saló de Graus, situat sota el Paranimf: dos punts d’accés pel sud.\nEtiquetes Alacant, Fernando Valderrama, Irene Santacreu, James Stirling, José Gras, Sol Pérez Navegació per les entrades\nUn museo da urlo


Laia Gausà: “Els vincles afectius són la base per transformar les coses” - Valors\nLaia Gausà: “Els vincles afectius són la base per transformar les coses”\nJoan Salicrú| 28/10/2015 |Valors a l'alça|\nLa Laia Gausà va ser mentora d’un noi de quinze anys del barri del Raval dins el marc del Projecte Rossinyol, que organitza la Fundació Servei Solidari. Malgrat reconeix que primer va tenir certs moments de dubtes, ben aviat va descobrir que la base de la relació havia de ser la sinceritat, l’estima i la confiança. “Amb aquesta experiència he aprés que els vincles afectius són la base per transformar les coses”, assegura.\nLa Laia només és un exemple del centenar de mentors i mentores que els darrers anys s’han inscrit en aquest projecte. Aquesta iniciativa es basa en l’aparellament d’un jove universitari o universitària menor de 25 anys i un noi o noia en edat escolar i nivell socioeconòmic baix amb l’objectiu que el primer faci de mentor del segon.\nLes parelles Rossinyol es troben durant el curs escolar una vegada a la setmana, fora de l’escola i durant un mínim de tres hores. Realitzen activitats en l’àmbit del lleure (passejades, visites a museus, jocs) amb la intenció de descobrir l’entorn de la ciutat. I així, durant aquest temps, entre ells es crea una relació de confiança i respecte mutu.\nRepresenta que el menor ha de trobar en el gran un punt en el qual orientar-se, però, al final, l’universitari també creix amb aquesta vivència compartida: “Recomanaria molt aquesta experiència i sobretot aconsello que el mentor vagi escrivint tot allò que viu perquè aquesta és una vivència que va molt més enllà de qualsevol voluntariat”. De fet, més que mentories, a través del projecte Rossinyol es forgen amistats.\nEscolta l’entrevista a Laia Gausà a:\nAmistat, projecte Rossinyol, Servei solidari\n←La Fundació factor Humà aposta per “la innovació coherent”\n→Castiñeira: “El diàleg amb Espanya arribarà quan estiguem davant del precipici”\nAprendre a decidir: també és un valor?\nJosep Maria Esquirol: “La quotidianitat pot ser molt fonda i molt rica”


IniciRessenya 2022El ball dels morts\nEns trobem a la cort espanyola, any 1846. La reina Isabel II, filla del finat Fernando VII, ja té 16 anys i el Govern de l'època li arregla un matrimoni amb Francesc d'Assís i de Borbó. L'enllaç és aprovat per les altres monarquies europees i cabdal per mantenir la pau entre països. Però la jove Isabel no pensa casar-se amb el seu cosí, el detesta profundament. I el sentiment és mutu. Quan s'assabenta que totes les parts han decidit, a esquenes seves, casar-lo amb Francesc i no amb el seu desitjat Antoni d'Orleans, l'enrabiada és monumental. Què s'han pensat, ella és la reina! De seguida trama una venjança cap a tothom que ha ordit el seu destí. Per fer-ho demana ajuda a Sor Patrocinio, una monja fosca i temuda que té contactes amb societats clandestines que practiquen unes arts poc convencionals. Tothom que ha conspirat contra Isabel té algun mort a l'armari, ningú està lliure de culpa. Com es quedaran si un dia assenyalat tots aquests morts literalment reapareixen per pertorbar les seves plàcides vides? Segur que s'enduen un bon ensurt. La reina ja es frega les mans.\nHe llegit diverses novel·les de la Care Santos, però fins ara no havia abordat cap de les seves històries destinades a un públic jove. En aquest cas l'autora abandona les seves trames realistes que exploren les relacions humanes i els secrets familiars per endinsar-se en un conte de fades macabre que parteix d'un fet històric com va ser l'enllaç entre la reina Isabel II i el seu cosí Francesc d'Assís. L'argument barreja personalitats històriques amb personatges de ficció, construeix una trama completament inventada que manté alguns esdeveniments i dates com a punts de referència, però que agafa una deriva fantàstica i de terror que, pel meu gust, es descontrola una mica massa. Diguem que acaba deformant la realitat de tal manera que la història no seria com la coneixem avui en dia. En literatura es pot fer de tot, és clar, però a mi m'ha encaixat poc el desenllaç. Més enllà d'això, el llibre enganxa i es llegeix ràpidament perquè la Care Santos en sap un munt, de narrar. Manté enigmes i el misteri fins el final, tot i que algunes de les incògnites són una mica previsibles. A més, hi ha una trama paral·lela amb un anell involucrat que és una mica macabra, però també la part més hilarant, no sé si pretenent-ho o no. Esperits, una bona colla de morts vivents, germandats secretes i fins i tot el diable tindran un paper important en tot plegat, també.\nLlegir Care Santos em suposa un valor segur perquè sé que em farà passar una bona estona lectora. Té molta traça a construir històries i una escriptura planera que enganxa i que et fa avançar la lectura ràpidament. En aquest llibre, com en els altres, no hi trobarem reflexió profunda ni un gran exercici literari, ni tampoc un gran rigor històric. Però sí una lectura intensa, no gaire exigent i que t'atrapa des del principi. És el que li demanava, i el que he obtingut, ni més ni menys. Aquest cop, amb l'afegit de deixar-se anar en un món ple d'esperits i de zombis que ens situa en un gènere de terror juvenil, però no diria que l'obra faci por ni pugui impressionar gaire, perquè és tot una mica exagerat. A més, l'autora es permet trencar la quarta paret i interpel·lar el lector de tant en tant, per avançar-li on se situa l'acció a continuació. Un detall força curiós. Em sembla una bona aposta per enganxar gent jove a la lectura perquè és una història que atrapa, però potser no tant per a joves ja avesats a llegir, que podrien demanar-li més. En tot cas, la bona estona de lectura està assegurada.\nGràcies Fanbooks per enviar-me l'exemplar.\nCare Santos Juvenil Ressenya 2022


Centralitzat vs. Disseny organitzatiu descentralitzat\nLes estructures organitzatives centralitzades centren l’autoritat de gestió i la presa de decisions en un únic equip executiu, amb informació que flueix des dels alts directius fins a diverses unitats de negoci. Les estructures organitzatives descentralitzades, d’altra banda, s’assemblen més a múltiples representacions més petites d’una sola estructura, amb redundàncies de gestió i cadenes de comandament més estretes. Comprendre la diferència entre aquestes dues filosofies de disseny fonamentalment diferents us pot ajudar a crear una estructura eficaç per al vostre negoci.\nComparació d’estructures de gestió\nEn un disseny centralitzat, cada gerent té autoritat sobre una àmplia gamma d'empleats, departaments i funcions empresarials. Els estils de gestió poden esdevenir autocràtics en estructures centralitzades, ja que els gestors es troben amb menys temps per interactuar amb subordinats individuals.\nEn els dissenys descentralitzats, cada gerent és responsable de menys empleats i funcions laborals, i nombrosos directius poden compartir els mateixos títols i responsabilitats en diferents àrees del negoci. Les estructures descentralitzades permeten als administradors prendre decisions a una escala més petita, la qual cosa pot ser ideal per a situacions en què els equips individuals s’han d’adaptar a condicions úniques del lloc de treball, com ara la venda directa.\nDecisions i fluxos d'informació\nEn les estructures organitzatives centralitzades, les decisions es prenen a la part superior i es comuniquen a través de les capes. Els gestors de nivell mitjà i inferior sí que prenen decisions; tanmateix, generalment es limiten a determinar com implementar les ordres que els han estat lliurades.\nLes estructures descentralitzades són exactament el contrari. Els administradors de nivell inferior i fins i tot els empleats de primera línia tenen la capacitat de prendre decisions estratègiques per a ells i els seus grups de treball, i la informació sobre les seves decisions es comunica a nivells superiors de direcció.\nAplicacions d’estructures centralitzades\nLes petites empreses sovint operen de manera centralitzada simplement a causa de la mida més petita de la seva plantilla. Al principi, un propietari de petites empreses pot ser l’únic gestor de tota l’empresa, i tots els altres empleats informen directament del propietari. Els dissenys organitzatius poden canviar a mesura que creixen les petites empreses.\nUna empresa de camions és un exemple d’empresa amb un disseny organitzatiu centralitzat. Els gerents de les empreses de transport de camions prenen totes les decisions operatives, enviant informació a conductors individuals a través dels distribuïdors. Fins i tot els propietaris-operadors autònoms prenen les instruccions dels despatxadors per determinar on anar cada dia.\nAplicacions d’estructures descentralitzades\nLes organitzacions de franquícies ofereixen un exemple ideal d’estructura descentralitzada. Les empreses franquiciades controlen la majoria de decisions sobre el desenvolupament de productes i el màrqueting, però ofereixen als propietaris de franquícies una gran independència en la gestió de les seves botigues individuals. Els propietaris de franquícies prenen decisions sobre la plantilla, les hores d’operació i les decisions de compensació per si soles, per exemple.\nLes empreses amb un ampli abast geogràfic també es poden beneficiar d’una estructura descentralitzada. Les grans empreses multinacionals, per exemple, sovint inclouen càrrecs executius redundants per a cada regió o país, en lloc de permetre a un únic equip executiu prendre decisions en totes les divisions.


No totes les salsitxes són iguals: aquestes són les principals diferències | Consumer\nTotes les salsitxes són segures, però no totes les salsitxes són iguals: els ingredients que contenen i el tipus de carn influeix en la qualitat del producte final\nNo totes les salsitxes són iguals. Existeixen algunes variacions entre les diferents marques o tipus de salsitxes, degudes, per exemple, als tipus d’ingredients o a la forma d’embotit. En qualsevol cas, els seus ingredients no haurien de generar-nos preocupació pel que fa a la seguretat o l’aptitud per al consum. És a dir, estem davant productes que són segurs i comestibles. Però quines són les principals diferències? El tipus de carn utilitzat és, sens dubte, una de les més importants. T’ho expliquem aquí.\nSalsitxes: les diferències que més es veuen\nCol·loquialment les coneixem com a “salsitxes de Frankfurt”, però des del punt de vista tècnic i legal es denominen salsitxes cuites, alguna cosa que es deu a la seva forma d’elaboració. És a dir, “Frankfurt” és solament una varietat de les moltes que existeixen.\nPodem trobar altres tipus, com Wiener, Bratwurst… els noms dels quals estan lligats a diferents característiques, com el seu lloc d’origen, els ingredients, la seva grandària i forma o la seva manera de preparació. Això és alguna cosa que es pot apreciar, per exemple, en la salsitxa Seleqtia Rostbratwurst, que té una forma característica, budell de color blanc i està molt especiada.\nLes salsitxes més “comercials” estan inspirades en aquestes receptes tradicionals, de manera que, a l’hora de la veritat, la majoria es basen en l’estil “Frankfurt” i coincideixen en moltes característiques: tenen forma recta i sabor fumat i manquen de budell (o no s’aprecia). De fet, en moltes ni tan sols es fa referència a un nom tradicional, com ocorre en Argal (que s’embeni com “Classica”) o en Campofrío gall dindi.\nLa importància de la mena de carn que contenen les salsitxes\nQuan observem l’etiqueta de les salsitxes cuites per a conèixer el tipus de carn amb el qual estan elaborades, normalment ens fixem en l’animal del qual procedeixen: porc, pollastre o gall dindi. Però hi ha un aspecte molt més important i al qual no solem donar importància. Algunes salsitxes s’elaboren amb carn, mentre que en unes altres s’utilitza carn separada mecànicament (CSM) o bé una mescla d’ambdues. Malgrat tenir un nom semblant, la carn separada mecànicament no és el mateix que la carn.\nCarn. Per a obtenir les diferents peces de carn que conformen un animal (per exemple, en el cas del pollastre, els pits de pollastre o les cuixes), es realitzen diferents corts amb l’ajuda d’un ganivet.\nCarn separada mecànicament. Una vegada finalitzat aquest procés, encara podem trobar certa quantitat de carn adherida a l’os, ja que és molt difícil retirar-la per complet de manera manual. Per a aconseguir aprofitar al màxim aquesta carn, es fan passar aquests ossos a través d’una placa perforada que permet la separació dels dos elements. Per a això és necessari aplicar pressió, la qual cosa sumat a la ruptura de les fibres musculars que es produeix en passar a través de la placa i a l’augment de temperatura a causa del fregament, dóna com a resultat un producte amb unes característiques diferents a les de la carn: ja no manté la seva estructura original i la seva composició és diferent (per exemple, té una major proporció de col·lagen i de calci). Per això la legislació estableix que aquest producte ja no es pot dir “carn”, sinó que ha de denominar-se “carn separada mecànicament”.\nL’ús de la CSM és molt comuna com a ingredient en les salsitxes cuites, degut sobretot a tres raons:\nEl seu elevat contingut en col·lagen aporta unes característiques idònies per a elaborar emulsions càrnies.\nTé un cost inferior.\nAquest últim aspecte és el més determinant a l’hora de valorar la qualitat comercial de les salsitxes, de manera que les millors s’elaboren exclusivament a partir de carn (per exemple, Schara o Seleqtia ocell), mentre que les de menor qualitat comercial s’elaboren a partir de carn separada mecànicament (CSM), per exemple, Oscar Mayer Wieners o Campofrío Frankfurt. En alguns casos també s’utilitza una mescla d’ambdues, com ocorre en Argal o El Pou.\nSalsitxes envasades: plàstic o vidre?\nPlàstic o vidre? A Espanya el més habitual és consumir les salsitxes cuites que es comercialitzen en envasos de plàstic al buit, però també podem trobar-les en altres formes de presentació, entre les quals destaca l’envàs de vidre.En aquest cas les salsitxes es troben submergides en una mescla d’aigua amb sal, així que tenen una textura més suau i sucosa i un sabor diferent. Aquesta és precisament la preparació tradicional, consumida habitualment als països del centre d’Europa, on les salsitxes no es passen per la paella, sinó que s’escalfen en l’aigua de cocció. És a dir, es tracta d’una qüestió de gustos.Més enllà d’això, hem de tenir en compte que les salsitxes en envàs de vidre sofreixen un procés d’esterilització, així que no necessiten ser emmagatzemades en fred i el temps de conservació és més llarg que en el format de plàstic (encara que en aquest cas la durada ja és bastant llarga, normalment d’uns sis mesos).


Tres pobles amb encant de Castelló - Comunitat Valenciana\nTres pobles amb encant de Castelló\nInspira't turismo de sant mateu pueblos con encanto turismo de castellon planes en castellon que hacer en castellon pueblos de castellon que ver en castellon vilafames la vall d uixo coves de sant josep\nLa província de Castelló amaga preciosos tresors entre els seus sistemes muntanyencs de l'interior i la seua bella costa banyada pel Mar Mediterrani.\nParcs naturals com la Serra d’Espadà o la Serra d’Irta proporcionen paisatges verds i frondosos, i enfront de la costa de Castelló de la Plana trobem les Illes Columbretes, una reserva marina amb gran diversitat biològica. Una terra de contrastos conformada per un total de 135 municipis que fan les delícies dels visitants.\nD'entre tots aquests municipis hui us volem ensenyar la bellesa de tres d'ells, tres pobles amb encant pels quals mereix la pena anar a Castelló per a descobrir-los.\nSituat al nord de la província de Castelló, en la comarca del Baix Maestrat, Sant Mateu ha sigut testimoni del pas de diverses èpoques des de la seua fundació en 1237, destacant l'esplendor medieval del que hui encara podem trobar nombrosos vestigis: un forn medieval, les seues muralles, l'Església Arciprestal o el convent dels Dominicos, entre uns altres.\nA més de tot el seu llegat històric, a Sant Mateu es poden realitzar diverses rutes senderistes on poder gaudir de la naturalesa i el seu entorn més salvatge. D'especial rellevància és la ruta PR CV-201 que recorre l'antic camí de La Jana, coincidint amb el traçat en època romana de la Via Augusta. A meitat del recorregut es poden visitar les ruïnes d'un molí hidràulic de l'època medieval. Una altra opció és realitzar alguna de les rutes BTT, que disposen de diversos camins de diverses dificultats.\nSi aquests motius no foren ja suficients, Sant Mateu compta amb una gastronomia basada en els productes típics del Maestrat, amb productes de la terra com a oli d'oliva, vi, bolets, fruita seca i les típiques “olives trencades” i les delicioses “guitarretes”. Com a plats tradicionals destaca l'arròs al forn o l'arròs amb bacallar, el tombet, el corder al forn o el cabrit. I no ens podem oblidar de la rebosteria, amb els bunyols de Sant Josep, la “coca malfeta”, els “prims”, les “primetes”, els “rotllets d’anís” i els tradicionals “pastissets” de cabell d'àngel o boniato.\nEn la comarca de la Plana Alta trobem Vilafamés, que forma part de la xarxa “Els pobles més bonics d'Espanya” i a més el seu casc antic està considerat Bé d'Interés Cultural des de l'any 2005. En acostar-se a Vilafamés es pot distingir el poble encimbellat a la part alta del turó i, una vegada s'arriba, es pot passejar pels seus carrers estrets i zigzaguejants que ens porten als seus orígens àrabs. També és d'especial rellevància el seu castell al capdamunt, amb les muralles al seu voltant i les seues torres.\nAquest municipi compta amb nombrosos jaciments arqueològics que denoten la importància del lloc i la seua influència al llarg de la història. Destaquen les troballes trobades en la Cova de Dalt del Tossal de la Font amb restes antropològiques amb una antiguitat de 80.000 anys. També en el seu nucli urbà es troben les pintures rupestres esquemàtiques de l’Abric del Castell del període Eneolític.\nEntre el seu patrimoni cal fer referència a la seua Església de l'Assumpció, les Roques de Mallasén, l'Església de la Sang, el Castell, els Estrets-Racó de Rata, l’Abric del Castell, la Cova Matutano, el Tossal de la Font i el conjunt històric.\nNo cal oblidar-se també de les seues rutes senderistes per a realitzar-les a peu o amb bicicleta i de la seua gastronomia típica, elaborada seguint receptes tradicionals. Destaca l'olla, el tombet, la paella, la carn a la brasa amb allioli i entre la seua rebosteria trobem els dolços ametlats, cristines, pastissos de boniato i el singular coc de farina.\nSituat al sud de la província de Castelló, en la comarca de la Plana Baixa trobem la Vall d'Uixó, a tan sols 10 minuts de la costa i del Parc Natural de la Serra d’Espadà. El poble compta amb una gran xarxa de senderes per a la realització de turisme actiu on a més de conéixer la naturalesa i paisatges de la zona, es pot descobrir un important patrimoni militar andalusí i de la guerra civil i un patrimoni etnogràfic on destaca l'arquitectura de la pedra en sec.\nPerò si per alguna cosa destaca la Vall d'Uixó és sense dubte per les Coves de Sant Josep, el riu subterrani navegable més llarg d'Europa. És un lloc únic a la Comunitat Valenciana i en tota Espanya, que permet endinsar-se en la Serra d’Espadà a través d'un camí erosionat per l'aigua durant mil·lennis. Tot l'entorn és de gran rellevància cultural, amb pintures i gravats prehistòrics en l'entrada de la cova, sent declarats Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\nI per descomptat, si es va a la Vall d'Uixó no pot faltar la tradicional gastronomia vallera, basada en la cuina mediterrània, on destaca l’“empedrao” o dolços com les “manjòvenes”.\nMunicipis La Vall d'Uixó Vilafamés Sant Mateu


\tCAPTACO2 - L'Anhidrasa Carbònica entra en escena - Blog Greennova\nCAPTACO2 – L’Anhidrasa Carbònica entra en escena\nDesprés del confinament obligatori, l’equip del projecte CAPTACO2 ha decidit provar un nou enfoc per tal d’augmentar l’eficiència de captura del diòxid de carboni (CO2).\nAquest enfoc canvia la reacció química. En lloc d’un hidròxid, s’utilitzen anhidrasa carbònica (CA) i carbonat de potassi (K2CO3) dissolts en aigua com a solució de captació.\nLa CA és un enzim que, gràcies a la seva capacitat de convertir el CO2 en àcid carbònic (HCO3-) de manera reversible, és clau en la fotosíntesi de les plantes. Es troba als cloroplasts de les fulles, on és el segon enzim més abundant.\nLa CA també es troba al nostre cos, als pulmons i en d’altres teixits. Gràcies a la seva activitat catalitzadora, la conversió de CO2 <–> HCO3- és un milió de vegades més ràpida.\nAl laboratori actualment s’està provant una mebrana de polisulfona d’hidrofobicitat millorada i, com s’ha esmentat, una solució absorbent composta de K2CO3 i una petita quantitat de CA.\nEls resultats preliminars mostren una millora important. Les taxes de captura augmenten més de 20 vegades en comparació amb una solució de captació formada per hidròxid de potassi.\nA l’espera de proves de verificació addicionals, aquesta estratègia podria obrir un nou i prometedor camí de desenvolupament.


Rajoy escull un govern continuista amb 6 novetats - Diari de Girona\nNOU GOVERN DE RAJOY\nRajoy escull un govern continuista amb 6 novetats\nEl president del Govern, Mariano Rajoy, es va mantenir fidel als seus principis i va apostar per fugir de les grans revolucions. D´aquesta forma, els ministeris clau romandran a les mateixes mans, continuarà havent-hi una única Vicepresidència i només ha prescindit de polítics molt desgastats com Fernández Díaz o Margallo.\nefe 04.11.2016 | 12:11\nTOTS ELS NOMS DEL GOVERN\nVicepresidència, Ministeri de la Presidència i per a les Administracions territorials: Soraya Saénz de Santamaría\nEconomia, Indústria i Competitivitat: Luis de Guindos.\nExteriors i Cooperació: Alfonso Dastis\nEnergia, Turisme i Agenda digital: Álvaro Nadal\nFoment: Íñigo de la Serna\nJustícia: Rafael Catalá\nDefensa: María Dolores de Cospedal\nHisenda: Cristóbal Montoro\nInterior: Juan Ignacio Zoído\nEducació, Cultura i Esport: Íñigo Méndez de Vigo\nTreball i Seguretat Social: Fátima Báñez\nAgricultura, Alimentació i Medi Ambient: Isabel García Tejerina\nSanitat, Serveis Socials i Igualtat: Dolors Montserrat.\nSáenz de Santamaria es manté com a vicepresidenta i també s´encarregarà de les relacions amb les autonomies Montoro i De Guindos continuaran en els grans ministeris econòmics\nSoraya Sáenz de Santamaría es mantindrà com l´única vicepresidenta del nou Govern de Mariano Rajoy, que li ha lliurat també les competències en matèria d´administració territorial encara que la relleva com a portaveu, i ha nomenat María Dolores de Cospedal entre les sis noves cares del Gabinet. Rajoy va donar a conèixer la composició i estructura del nou Executiu mitjançant un comunicat difós pel Ministeri de la Presidència després de la reunió que va mantenir amb el Rei al Palau de la Zarzuela per comunicar-li les persones que formaran part a partir d´ara en el Consell de Ministres. Es tracta d´un Govern que compta amb el mateix nombre de persones, 13, que tenia el que va nomenar a finals de 2011 i del que desapareixen Jose Manuel García Margallo, Jorge Fernández i Pedro Morenés.\nEl president del Govern ha decidit que Sáenz de Santamaría conservi el seu poder com a vicepresidenta i ministra de la Presidència, que inclou el control del Centre Nacional d´Intel·ligència (CNI), i li ha atorgat a més el comandament en matèria d´administració territorial.\nPer tant, Sáenz de Santamaría tindrà com un dels seus principals reptes les relacions amb les comunitats autònomes i, en particular, la del Govern amb Catalunya enmig de les aspiracions independentistes abanderades pel president de la Generalitat, Carles Puigdemont. Una complicada tasca davant la qual Rajoy l´ha descarregat de la responsabilitat de portaveu, càrrec que a partir d´ara exercirà qui es manté com a titular d´Educació, Cultura i Esport, Íñigo Méndez de Vigo.\nLes sis noves cares al nou Govern seran les de María Dolores de Cospedal (Defensa), Alfonso Dastis (Exteriors i Cooperació) Juan Ignacio Zoido (Interior), la catalana Dolors Montserrat (Sanitat, Serveis Socials i Igualtat), Álvaro Nadal (Energia, Turisme i Agenda Digital) i, finalment, Íñigo de la Serna (Foment).\nEs donava com a segura l´entrada de Cospedal al Govern i finalment ho farà a Defensa (on relleva Pedro Morenés) i compatibilitzant de moment aquest càrrec amb el de secretària general del Partit Popular.\nA l´àrea econòmica, Rajoy no ha creat una vicepresidència, però ha fet un reajustament en el qual manté el principal repartiment de competències entre Luis de Guindos (que serà ministre d´Economia, Indústria i Competitivitat) i Cristóbal Montoro (que ostentarà el càrrec de ministre d´Hisenda i Funció Pública).\nRafael Catalá ha confirmat els pronòstics que el mantenien en el Govern i retindrà la cartera de Justícia amb la qual es va fer en el primer mandat de Rajoy en substitució d´Alberto Ruiz Gallardón.\nTambé al capdavant del mateix ministeri que en els últims anys hi haurà Fátima Báñez, una més del nodrit grup de «sorayistes» presents en el nou Govern i que ha estat la responsable del departament de Treball i Seguretat Social.\nRajoy ha decidit premiar igualment amb un ministeri dos representants del seu partit que han tingut càrrecs d´alcalde en els seus respectius municipis: Zoido ho va ser a Sevilla fins que en les eleccions municipals de 2015 un pacte d´esquerres li va prendre el càrrec de primer edil, i De la Serna, que haurà de deixar l´alcaldia de Santander.\nEl president ha anat madurant la composició del seu Govern des que va ser investit dissabte passat i dimecres ja el tenia pràcticament ultimat, segons fonts de l´Executiu. En el nou Govern, Rajoy ha situat tres integrants de l´equip negociador del Partit Popular amb Ciutadans: Báñez, Montserrat i Nadal.\nCinc dels tretze membres del Gabinet són dones i vuit homes, mentre que sis són alts funcionaris de l´Estat, quatre són economistes, dos enginyers, un magistrat i una advocada. Hi ha hagut un lleuger rejoveniment respecte al Gabinet que va triar Rajoy el 2011. En aquella ocasió, sis dels seus tretze ministres tenien més de 60 anys i la mitjana d´edat era de 55,5, mentre que ara la sortida de tres dels més longeus (Margallo, Fernandez i Morenés) i l´entrada d´altres més joves ha rebaixat aquesta mitjana fins als 52 anys.\nAvui, tots els integrants del Govern de Rajoy juraran el seu càrrec davant el Rei al Palau de la Zarzuela i tot seguit es desplaçaran a la Moncloa per mantenir la primera reunió del Consell de Ministres. Serà una primera presa de contacte en la qual no s´esperen decisions importants i en la qual, com a molt, podria haver-hi algun nomenament.\nEl gruix de nomenaments i les primeres iniciatives de rellevància s´aprovaran en la reunió del Consell de Ministres del proper divendres, 11 de novembre. Després de la primera cita d´avui a la Moncloa, en els diversos ministeris en els quals hi ha hagut relleu es durà a terme el tradicional intercanvi de carteres entre el titular sortint i l´entrant.\nEls 4 més fidels\nQuatre dels tretze ministres nomenats pel president del Govern han estat al Govern des de 2011, quan el líder del PP va formar el seu primer Executiu. Es tracta de Fátima Báñez, Cristóbal Montoro, Luis de Guindos i Soraya Sáenz de Santamaría, és a dir, quatre ministres que han romàs al costat de Rajoy des del primer minut en què es va estrenar com a cap de l´Executiu.\nTres d´ells (Báñez, Montoro i De Guindos) han estat sempre vinculats a àrees econòmiques, mentre que Sáenz de Santamaría ha mantingut des de 2011 la Vicepresidència, a la qual se li ha atribuït en aquesta legislatura la relació amb les autonomies després de perdre la funció de portaveu de l´executiu.\nD´altra banda, Báñez serà una de les ministres que més temps romandrà al capdavant de Treball, una de les carteres més complexes, ja que han estat pocs els que han aguantat quatre anys i menys encara els que han aconseguit repetir legislatura.\nLa mà dreta de Rajoy al partit entra al Govern encarregant-se de Defensa . Espanya Internacional\nUn valor a l´alça del PP de Catalunya que no sortia a cap de les travesses . Espanya Internacional\nLa gestora del PSOE avisa que el nou Executiu «no és un gabinet per al diàleg» . Espanya Internacional


Aquest dimarts augmentaran els núvols d'oest a est i a la tarda hi haurà algun ruixat al sud de la Costa Brava i al nord de la Costa Central que, durant la nit, s'estendran per la resta del litoral central\nBarcelonaL'última matinada d'agost ha sigut fresca o freda arreu, amb algunes glaçades a les cotes altes del Pirineu. De fet, segons el Servei Meteorològic de Catalunya, avui s'ha registrat la temperatura mínima més baixa per un mes d'agost en 25 de les 146 estacions meteorològiques automàtiques amb més de 10 anys de dades. El cas més extrem és el de Raimat (el Segrià), on s'han assolit els 8,3 ºC de mínima, el valor més baix en 32 anys de dades.\nAvui la temperatura mínima encara ha baixat més que ahir a molts sectors de l'interior i del prelitoral.\n25 de les 146 estacions de la XEMA amb >10 anys de dades han registrat la seva temperatura més baixa en un mes d'agost. Una d'elles és Raimat, amb 32 anys de dades #Segrià pic.twitter.com/9Gv3DkTaCZ\n— Meteocat (@meteocat) 31 de agosto de 2020\nAvui s'espera una jornada molt tranquil·la, res a veure amb ahir, en què hi va haver alguns aiguats locals. Els bancs de boira que a primeres hores hi havia en planes i fondalades interiors es dissiparan ràpidament. En conjunt, dominarà l'ambient assolellat arreu, només amb alguns núvols de tarda al Pirineu, al Prepirineu i al sud de la Costa Brava que no deixaran pluja.\nDurant les últimes hores la tramuntana i el mestral han bufat amb algunes ratxes fortes al nord de l'Alt Empordà, al sud del Camp de Tarragona i a punts de les Terres de l'Ebre. Al llarg d'aquest matí perdran força i, a partir del migdia, desapareixeran.\nLa temperatura màxima serà una mica més alta, en conjunt. Se situarà entre 18 i 23 ºC al Pirineu i entre 22 i 27 ºC a la resta, tot i que al pla de Lleida i a l'interior de la vall de l'Ebre es fregaran els 28 o 29 ºC.\nDemà creuarà un front poc actiu que, bàsicament, portarà un augment dels núvols al llarg del dia. El cel quedarà mig ennuvolat i, a la tarda, pot arribar a caure algun ruixat aïllat i de curta durada al sud de la Costa Brava i al nord de la costa central.\nProbabilitat que demà s'acumulin més de 0,5 l/m² de precipitació Model GFS - ARAméteo\nLa temperatura mínima serà entre 1 i 3 graus més alta arreu, tot i que a primeres hores l'ambient continuarà sent fresc. Per la seva banda, la màxima serà semblant o una mica més alta.\nUn cop hagi acabat de travessar el front, ja durant la nit i la matinada, creixeran nuvolades entre el cap de Salou i la Selva i fins i tot hi haurà alguns xàfecs. Unes precipitacions que al llarg de dimecres es podrien mantenir, de manera dispersa i intermitent, en punts del litoral i prelitoral central i sud de la Costa Brava.\nA partir de dijous el temps millorarà i s'imposarà el sol. Amb el pas dels dies, la temperatura anirà pujant. Ara bé, difícilment es recuperaran els valors de la setmana passada.\nprevisió previsió meteorològica ambient fresc Sol


Fusió de música electrònica amb Ètim - DO Montsant\nLa Cooperativa Falset Marçà i l’estudi de producció musical UrbanCulture_Studios han tancat un acord per promocionar conjuntament la música electrònica i la cultura del vi. Així, el proper cedé de la companyia de Marc C. Griso “Marsika, the electronic album” sortirà a la venda el proper mes de novembre acompanyat d’una ampolla d’Ètim Grenache 2007, un cupatge de garnatxa i cabernet sauvignon matisat per la garbinada i els sòls del Montsant. El celler cooperatiu ha cedit més de 125 ampolles a UrbanCulture_Studios que es distribuiran entre els primers clients que adquireixin el disc.\nL’objectiu de la col·laboració és harmonitzar dos móns que guarden una estreta relació en fons i forma, des del treball en equip, la col·laboració i la cuidada elaboració, a la creativitat i les emocions que desperten en els fans i/o consumidors quan el producte és al mercat. És per aquest motiu que les ampolles d’Ètim Grenache 2007 s’etiquetaran amb el nom del primer senzill promocional del disc que porta per nom ‘Polar Star’.\nLa Cooperativa Falset Marçà tindrà a la venda exemplars de “Marsika, the electronic album” a les seves agrobotigues físiques de Falset, Marçà, Cambrils i a la botiga digital www.etim.cat. A més a més, Marc C. Griso presentarà el nou àlbum en un concert a les instal·lacions de la Cooperativa en què participaran altres músics i solistes que l’acompanyen al disc. La data, pendent de concretar-se, serà al voltant del dia central del centenari de la Cooperativa Falset Marçà, que és el 12- 12-2012.\nLa col·laboració coincideix amb els 100 anys de la Cooperativa, motiu pel qual al llarg d’aquest 2012 s’estan estrenyent més els vincles que mai amb les propostes culturals i innovadores del territori, com és el cas del disc “Marsika, the electronic album”. Des de la Cooperativa es considera aquest un primer pas també per introduir el consum de vi, en les activitats d’oci nocturn, com són els concerts de música electrònica.\nGravació a Copenhaguen\nMarc C. Griso, acompanyat del seu director musical, Antoni Tolmos, es troba aquests dies a Copenhaguen on està ultimant el màster final del disc al costat d’un dels productors amb més prestigi a nivell europeu, Holger Lagerfeld, qui ha treballat amb noms propis de la música a nivell mundial com Kylie Minogue o Pussycat Dolls. El primer senzill del disc està disponible en el següent link:


Ciudadanos l’Hospitalet fitxa a una exregidora de govern del PSC de cara a les eleccions del 2019 - Llobregat Digital\nCiudadanos l’Hospitalet fitxa a una exregidora de govern del PSC de cara a les eleccions del 2019\nDimarts, 16 d'octubre de 2018 - 12:00h\nCauen les màscares i els militants mes unionistes del PSC acaben o pactant amb C’s o abraçant el partit.\nC’s ha presentat com a nova militant de l’ agrupació a Fernanda Sánchez Alcántara, ex regidora del govern del PSC, Sánchez, que va formar part del grup municipal socialista desde 1999 fins el 2011 como a regidora dels districtes de La Florida-Les Planes i de Pubilla Cases-Can Serra.\nAquesta ha manifestat, “orgull e il•lusió” per treballar de nou a la política municipal amb Cs, “un partit amb uns valors amb els que em sento mes identificada, basats en el respecte als principis constitucionalistes”.\nSánchez, que es va donar de baixa de la federació del PSC el passat gener, ha volgut expressar, “respecte i agraïment a tots els militants i simpatitzants del grup socialista,” i ha explicat que, “un dels meus principals objectius com a membre de la formació taronja, serà treballar amb el teixit associatiu de la localitat, escoltar a veïns i veïnes per conèixer els actuals problemes que els afecten”.\nEn aquest sentit, el portaveu de Cs l’Hospitalet, Miguel García, s’ ha mostrat, “molt satisfet amb la incorporació a la nostra agrupació d’ una persona que te molta experiència de govern i que ha estat implicada en assumptes de gran calatge per la ciutat”, Garcia valorava especialment, “el seu coneixement respecte al teixit associatiu i la seva proximitat amb entitats i veïnatge”.\nAlcántara tancava la roda de premsa assegurant que,“em sento mes identificada amb els valors que representa Ciudadanos, basats en el respecte i el garant dels principis constitucionalistes”.