1ª Lectura (Dt 8,2-3.14b-16a): Moisès digué al poble: «Recorda't del camí que el Senyor t'ha fet fer pel desert des de fa quaranta anys per afligir-te, per provar-te, per conèixer els sentiments del teu cor i veure si observaries o no els seus manaments. T'afligí fent-te passar fam, però després t'alimentà amb el mannà, que ni tu ni els teus pares no coneixíeu, perquè aprenguessis que l'home no viu només de pa; viu de tota paraula que surt de la boca de Déu. Recorda't del Senyor, el teu Déu, que et va fer sortir de la terra d'Egipte, un lloc d'esclavatge; que t'ha fet passar per aquest desert immens i terrible, infestat de serps verinoses i d'escorpins, una terra eixuta, sense aigua, on per a tu va fer saltar un doll d'aigua de la roca dura, i t'hi alimentava amb el mannà, que els teus pares no coneixien».\n2ª Lectura (1C 10,16-17): Germans, el calze de la benedicció que nosaltres beneïm, no és, potser, comunió amb la sang de Crist? El pa que nosaltres partim, no és, potser, comunió amb el cos de Crist? El pa és un de sol. Per això tots nosaltres, ni que siguem molts, formem un sol cos, ja que tots participem del mateix pa.\nVersicle abans de l'Evangeli (Jn 6,51): Al·leluia. Jo soc el pa viu, baixat del cel, diu el Senyor; qui menja aquest pa, viurà per sempre. Al·leluia.\nText de l'Evangeli (Jn 6,51-58): En aquell temps, Jesús digué als jueus: «Jo sóc el pa viu que ha baixat del cel. Qui menja aquest pa, viurà per sempre. I el pa que jo donaré és la meva carn per a la vida del món».\nAvui, tot el missatge que hem d'escoltar i viure està contingut en "el pa". El capítol sisè de l'Evangeli segons sant Joan refereix el miracle de la multiplicació dels pans, seguit d'un gran discurs de Jesús, un fragment dels qual escoltem avui. Ens interessa molt entendre'l, no solament per a viure la festa del "Corpus" i el sagrament de l'Eucaristia, sinó també per a comprendre un dels missatges centrals del seu Evangeli.\nHi ha gentades afamades que necessiten pa. Hi ha tota una humanitat abocada a la mort i al buit, desproveïda d'esperança, que necessita Jesucrist. Hi ha un Poble de Déu creient i caminant que necessita trobar-lo visiblement per a seguir vivint d'Ell i assolir la vida. Tres classes de fam i tres experiències de sacietat, que corresponen a tres formes de pa: el pa material, el pa que és la persona de Jesucrist i el pa eucarístic.\nSabem que el pa més important és Jesucrist. Sense Ell no podem viure de cap manera: «Sense mi no podeu fer res» (Jn 15,5). Però Ell mateix volgué donar menjar al famolenc i, a més, en feu d'això un imperatiu evangèlic fonamental. Segurament pensava que era una bona manera de revelar i verificar l'amor de Déu que salva. Però també volgué fer-se accessible a nosaltres en forma de pa, per tal que, els qui encara caminem en la història, romanguem en aquest amor i assolim així la vida.\nVolia abans de res ensenyar-nos que hem de cercar-lo i viure d'Ell; volgué demostrar el seu amor tot donant menjar al famolenc, oferint-se assíduament en l'Eucaristia: «Els qui mengen aquest pa, viuran per sempre» (Jn 6,58). Sant Agustí comentava aquest Evangeli amb frases agosarades i plàstiques: «Quan hom menja el Crist, es menja la vida (...). Si, doncs, us separeu fins al punt de no prendre ni el Cos ni la Sang del Senyor, cal témer que morireu».


Lurbel celebra la convenció comercial del seu 25 aniversari - TV Digital Ontinyent\nHome > Economia > Empreses i comerços > Lurbel celebra la convenció comercial del seu 25 aniversari\nLurbel celebra la convenció comercial del seu 25 aniversari\nRedacció TVdigitalOntinyent 07/07/2017\tEmpreses i comerços, Ontinyent Comentaris tancats a Lurbel celebra la convenció comercial del seu 25 aniversari\nLurbel va celebrar el passat 28 i 29 de juny la seua convenció comercial anual d’Espanya i Europa en les seues instal·lacions centrals d’Ontinyent. Una convocatòria especial en la qual va haver-hi a més de les tradicionals sessions de valoració, presentació d’estratègies i noves col·leccions, un gest especial a la celebració del seu quart de segle d’història. Els tres germans Lurbe al capdavant de la marca, Miguel, Rafael i Javier, junt amb el seu pare i fundador, Miguel, han volgut reforçar els vincles d’aquesta “gran família” Lurbel amb diferents gestos a aquest any especial amb activitats lúdiques, gastronòmiques, fotografies i recopilació de records.\nCalceteria punta de llança\nLa marca que ha estat vinculada a la calceteria des dels seus inicis en 1992, segueix actualment tenint aquest segment com a principal ariet. De fet, en xifres del 2016, la venda de mitjons va representar el 66% del total. En aquest apartat, la innovació aportada a través de la seua exclusiva tecnologia Bmax amb fibres d’origen marí, que cuiden la pell, ha fet que aquest segment que va nàixer en 2012 supose ja el 75% del total de vendes de mitjons de la marca.\nAmb aquestes xifres, la marca es proposa seguir apostant per les tecnologies tèxtils pròpies i la innovació per a donar un valor diferencial a la marca i a les seues peces, alhora que s’ha marcat diferents estratègies per a impulsar el segment tèxtil on la seua tecnologia iDT amb fibres de carbonitzat de bambú ja representa el 60% del seu total de vendes.\nLa marca que va nàixer en 1992 amb el cotó com a principal matèria primera per als seus mitjons esportius, ha anat introduint gradualment tecnologies tèxtils pròpies fruit de la recerca amb diferents instituts i laboratoris tèxtils. El temps ha donat la raó a aquesta especialització, amb unes xifres que denoten que el mercat ha acollit amb bons ulls la diferenciació de la marca per la tecnologia, i la seua voluntat per mantenir la seua fabricació pròpia. De fet, el creixement més gran dels últims anys s’ha registrat en les categories Bmax en calceteria i iDT en el segment tèxtil, les més diferenciadores.\nLa marca valenciana que hui compta amb 40 persones en la seua plantilla, es manté ferma en el seu model de negoci, apostant per la fabricació pròpia d’alta qualitat rendiment esportiu. Una visió marcada a la fi dels 2000 amb l’increment de l’entrada de teixits asiàtics a baix preu que va exigir renovació completa de maquinària i adequació de les seues instal·lacions, però que va permetre xifres de creixement en els majors anys de crisi (2009-2015) d’un 20-25%.\nFont: Lurbel / INNOVALL\nAnterior El Centre Excursionista d’Ontinyent celebra la seua XX Marxa nocturna\nSegüent José Antonio Soler seguirà revolucionant la banda dreta de l’Ontinyent C.F.


El desconfinament asimètric deixa el Centre d'Esports un pas per darrere | Ràdio Sabadell\nEl desconfinament asimètric deixa el Centre d'Esports un pas per darrere\nFa dos mesos que el Sabadell no s'entrena al camp | Roger Benet\n12.05.2020 16:15 Sergi Park\nSi tot va bé, Sabadell podria passar a la fase 1 del desconfinament a partir del pròxim dilluns. Mentrestant, però, la ciutat segueix en fase 0, a diferència de moltes de les regions del territori espanyol. Això provoca que, d'entre els 16 equips de Segona 'B' que lluitaran en el 'playoff' exprés d'ascens a Segona, hi hagi una diferenciació en aquest sentit, com es pot comprovar a continuació:\nEquips que es troben en zones en fase 0: Sabadell, Atlético 'B' (possible rival a la primera ronda de 'playoff'), Barcelona 'B', Cornellà, Castellón, Marbella, Valladolid Promesas i Cultural Leonesa.\nEquips que es troben en zones en fase 1: Bilbao Athletic i Badajoz (possibles rivals dels arlequinats a la primera eliminatòria), Ibiza, Atlético Baleares, Peña Deportiva, Logronés, Cartagena i Yeclano.\nQuina diferència hi ha entre estar en una fase o altra? Aquí arriba la controvèrsia. L'Ibiza ha estat el més atrevit i, emulant els equips de Primera i Segona, ha tornat als entrenaments amb restriccions. El conjunt balear, així, o marca el camí que seguiran la resta o s'hi ha desviat per complet. A hores d'ara, tot fa indicar que es tracta de la primera opció, després d'interpretar la normativa de forma diferent de la majoria. Les instal·lacions esportives a l'aire lliure, en aquells llocs on s'hagi avançat a fase 1, poden reobrir, però s'especifica que els exercicis, en cas de no professionals (els professionals, és a dir, Primera i Segona Divisió, van a banda) només poden ser d'una o dues persones complint totes les mesures de seguretat. El dubte arriba aquí: malgrat que el futbol sigui un esport d'equip, d'onze contra onze, és permès o no entrenar-se individualment o en parella? I això no és tot. Gran part dels clubs es van acollir a un ERTE per pal·liar el càstig econòmic que significava (i significa) el coronavirus. Poden o no entrenar-se els jugadors fins que se solucioni aquesta qüestió?\nMentre es resol tota la controvèrsia, el que sí està clar és que la possible tornada als terrenys de joc queda limitada, fins que no es digui el contrari, a les poblacions que estiguin en fase 1. Sabadell, doncs, anirà una setmana per darrere que altres equips del 'playoff'. I el més important: si no s'aproven mesures equitatives, aquest retard també es veurà en fases més avançades, quan hi hagi equips que podran entrenar-se amb tot el grup i, en canvi, d'altres, seguint el protocol, ho hauran de fer encara amb imposicions (en petits grups o de forma individual).\nRiqui Puig, jugador del Barcelona 'B', entrenant-se amb el primer equip | FC Barcelona\nEls filials, un cas a part\nUn dels principals greuges, que va provocar la queixa del president del Centre d'Esports, Esteve Calzada, ha estat la qüestió dels filials. Els equips de Primera Divisió sí que han pogut tornar, també amb limitacions, a la rutina. Per completar les sessions, molts han recorregut a jugadors dels seus filials. Això ha provocat que alguns jugadors de l'Atlético 'B', Bilbao Athletic, Barcelona 'B' i Valladolid Promesas hagin realitzat ja sessions amb els professionals. Els dos primers, recordem, són possibles rivals del Sabadell a la primera eliminatòria del 'playoff'. Hi ha uns quants jugadors, per tant, que tenen l'oportunitat de treballar més dies que d'altres.\nPer acabar-ho d'arrodonir, el Badajoz, l'altre possible rival i que es troba en zona de fase 1, ha passat avui reconeixement mèdic als seus jugadors i sembla que seguirà els passos de l'Ibiza. És a dir, la seva previsió és tornar a la feina en els pròxims dies. El conjunt arlequinat, de moment, té prohibit exercitar-se sobre un camp de futbol.\nEl Sabadell, amb la maquinària a punt\nDes del conjunt arlequinat, malgrat el cop que ha significat seguir en fase 0, està fent tota la posada a punt per a quan la normalitat es vagi imposant a la ciutat. Com s'ha explicat al programa Hotel Suís, en el club ja s'estan maquinant totes les tramitacions corresponents per si es pot reprendre la feina a partir de la setmana que ve, moment previst per passar a la fase 1.\n🔊 ÀUDIO #HotelSuís | El @CESabadell, afectat pel greuge del diferent calendari de tornada als entrenaments #2bg3\n▶ https://t.co/IWYqMhsBe7 pic.twitter.com/9onoGPqusR\n— Ràdio Sabadell 94.6 (@RadioSabadell) May 12, 2020\nAra mateix, i com ha detallat el preparador físic de l'equip, Xavi Moñino, els homes d'Antonio Hidalgo es troben en una fase d'impàs: "Ara es tracta que es vagin adaptant a córrer, a trepitjar, a canviar de direcció, accelerar, frenar... És una etapa intermèdia entre estar a casa i tornar al camp". Moñino considera que l'ideal seria tenir entre sis i set setmanes de preparació, i opina que és injust que alguns equips tinguin la possibilitat d'arribar més rodats. "No té res a veure que el futbolista pugui estar al seu hàbitat natural. A més, en pisos petits és impossible que puguin xutar. Els jugadors m'escriuen ansiosos per veure quan podran tornar a tocar pilota", ha revelat.\nD'altra banda, i com s'ha aprofundit també a l'Hotel Suís d'avui (que ha tornat a la normalitat), el Sabadell també té previst adquirir tests perquè els integrants de l'equip passin la prova de la Covid-19, encara que no sigui obligatori realitzar-la a Segona 'B'.


Presentació del llibre “Ponts d’aigua” al Museu Enric Monjo | Bonart\nPresentació del llibre “Ponts d’aigua” al Museu Enric Monjo\nPresentació del llibre Ponts d’aigua al Museu Enric Monjo, carrer Camí Ral 30 de Vilassar de Mar, el 10 de febrer a les 12.00h. Algunes de les obres que il·lustren el llibre es poden veure a l’exposició Mediterrània.\nCom explica Carles Duarte i Montserrat, “aquest llibre és un relat poètic i pictòric sobre les migracions, el trànsit de persones, voluntats, idees i sentiments que ens han de dur al lloc somiat i desconegut a través dels ponts d’aigua tangibles o imaginaris. Entenc l’art com la creació d’una obra que expressa allò que l’ésser humà desitja exterioritzar amb la seva imaginació i els seus sentiments mitjançant paraules, formes, sons i colors. L’art ha generat tendències, utopies i també especulació per part de les estructures del poder econòmic que han bastit de dubtes la seva essència. L’art ha d’evolucionar, adoptar unes pautes de proximitat i transformar el seu llenguatge visual en un art més participatiu i de compromís amb la societat i amb les arrels de l’humanisme per mitjà de la reflexió creativa que ens aporti emoció i commoció.\nAmb aquest llibre, el pintor Joan Pasqual ha volgut retre homenatge a totes les persones que moren a la Mediterrània. Pintures de Joan Pasqual i poemes de 25 poetes actuals. Els poemes que acompanyen les il·lustracions estan signades per autors de la talla de Carles Duarte, Rafael Vallbona, Sònia Moll, Sílvia Romero, Montse Assens, Teresa Serramià i Samsó, Empar Sáez, Marta Pérez i Sierra, Ferran Planell i Clofent, Teresa Pascual, Toni Arencón Arias, Eduard Miró i Saladrigas, Anna Garcia Garay, Anna Rispau i Falgàs, Josep Ramon Bach, Joanaina Font, Bruna Generoso, Àngels Gregori, Vicenç Llorca, Francesc Arnau i Chinchilla, Joan Carles González Pujalte, Vicent Almela i Artíguez, Ricard Mirabete, Glòria Calafell i Josep Porcar.\nEls drets del llibre es destinaran a la fundació Pro Activa Open Arms, que treballa per millorar la situació de les persones refugiades.\nEl prestigiós professor i polític Lluís Nicolau d’Olwer va publicar l’any 1928 El pont de la mar blava, un llibre que reflectia un recorregut per paisatges de la Mediterrània, com Tunísia, Sicília o Malta, des de la perspectiva de l’home savi que havia estudiat profundament les èpoques més esplendoroses de Cartago o Siracusa, ciutats que recorria en un itinerari on confrontava les formidables civilitzacions de l’antiguitat amb els vestigis que en quedaven. Ho feia, a més, sense oblidar la important petjada catalana medieval en aquelles terres.\nL’obra de Nicolau d’Olwer ha estat fecundament inspiradora i ens porta a evocar el vincle que uneix a l’origen el mot llatí d’on prové pont (pons, pontis) i el grec Pontos, la deïtat grega primordial del mar, que, juntament amb Thalassa, va engendrar els peixos. Tant el pont llatí com el mar grec remetien a una noció inicial de ‘lloc de pas, camí’. Nicolau d’Olwer ho va tenir present en fer confluir aquests mots al títol d’aquell volum.\nI és cert que els fenicis s’havien nodrit de l’aportació cultural egípcia i mesopotàmica i que, al seu torn, van influir decisivament en els grecs, com ho és que els grecs van ser font de coneixement per als romans, que es van disputar l’hegemonia amb els cartaginesos.\nEfectivament, la Mediterrània ha estat des de temps remots un pont entre cultures. Ho demostren les velles melodies que ressonen en cançons que ressegueixen tot el nostre mar. I, com ho ha fet la música, també el llenguatge i el pensament s’han anat entreteixint en aquest mar on Ulisses feia del viatge i la coneixença l’eix de l’aventura d’existir.\nNo és estrany, doncs, que Joan Pasqual i Montse Assens triessin la paraula pont per, reprenent el fil dels significats primigenis, expressar l’anhel que la Mediterrània deixi de ser un mur infranquejable que separa societats dramàticament distanciades. Des de la bellesa dels blaus alhora densos i lluminosos de Joan Pasqual i des del conjunt brillantment polièdric de veus poètiques convocades per Montse Assens, es projecta en aquestes pàgines un missatge comú i radicalment humanista de solidaritat, de denúncia de la indiferència, de compromís amb l’altre, des de la consciència que el món només és sostenible si es fomenta amb determinació el desenvolupament de les zones més desafavorides.\nDes dels temps més llunyans s’han produït migracions per fugir de conflictes, per la necessitat d’alimentar-se,… Si mirem generacions enrere, tots som migrants. En un planeta tan interconnectat com el nostre, s’imposa un reequilibri progressiu, perquè tothom té dret a aspirar a unes millors condicions de vida sense haver d’abandonar els seus orígens, d’arrencar les seves arrels. La resposta davant de multituds que fugen de guerres sagnants no pot ser convertir en un cementiri el Mediterrani on van sorgir els nostres fonaments culturals.\nEl naufragi desolador dels qui moren cercant altres i necessaris horitzons és la imatge del nostre propi naufragi, el d’Europa, aquella filla del rei Agènor, que, raptada per Zeus, transformat en brau, va ser duta a Creta des de les costes fenícies, tan a tocar de la Síria on s’han succeït des del 2011 episodis terribles de destrucció.\nEns cal que el mar avui, com ho va ser fa segles, esdevingui de nou pont.\nA la imatge, llibre “Ponts d’aigua”.


Consuelo Jiménez de Cisneros: “En 'El Cantarano' busquem un pretext per a parlar del text” - LOBLANC\nRecentment va veure la llum “El Cantarano” un nou mig digital cultural, en forma d’anuari, amb plurals i variats continguts que se centra en gran mesura a Alacant i l’alacantí i que s’ofereixen, de manera lliure i gratuïta, a quants vulguen accedir a la seua plataforma www.elcantarano.com\n“El Cantarano” deu el seu nom a un relat inèdit de Daniel Jiménez de Cisneros que narrava la història d’un tresor amagat en les entranyes d’un modest moble: un cantarano. Aquesta revista naix amb el propòsit de servir de mitjà de comunicació cultural, en estreta relació amb la Fundació Daniel Jiménez de Cisneros, actualment en procés, i amb l’obra literària i divulgativa de Consuelo Jiménez de Cisneros.\nLa directora de la revista El Cantarano és Consuelo Jiménez de Cisneros, catedràtica de llengua i literatura espanyola, investigadora, escriptora i conferenciant. Al llarg de la seua carrera docent ha exercit diversos llocs educatius i culturals a França, Holanda, Luxemburg i el Marroc. És autora de més d’un centenar de publicacions de tots els gèneres (poesia, relat, novel·la, assaig…). La seua obra ha sigut reconeguda amb premis com el Ciutat de Benidorm de Poesia, l’Ala Delta de Narrativa Infantil-Juvenil, el Juan Valera d’Assaig i molts altres. Les seues novel·les juvenils han sigut traduïdes al català, el gallec i el basc, i alguns dels seus articles a l’àrab. Com a investigadora i divulgadora ha participat en variats esdeveniments (conferències, congressos, publicacions…), alguns sobre autors alacantins com Gabriel Miró, Azorín, Miguel Hernández, Trina Mercader, Paca Aguirre, Vicente Ramos entre altres.\nHem trobat un matí per a parlar d’aquest projecte de comunicació, quan encara estava permés anar a les cafeteries a compartir moments intensos malgrat la COVID-19. Una conversa amb Consuelo té l’avantatge que et submergeixes en la cultura i en la cultura pròxima per tant és ja un regal d’aprenentatge personal.\nPregunta: Explica’ns la teua relació amb el sector de la cultura al qual has dedicat tant de temps en la teua vida.\nResposta: Des de la meua infància m’he sentit atreta pel món de la comunicació i les lletres, que he cultivat al llarg de la meua vida. De 2010 a 2015 vaig ser assessora tècnica de l’ambaixada d’Espanya al Marroc sent l’editora d’un gran nombre de publicacions el que em va permetre obtindre un gran rodatge. Vaig aconseguir fins i tot pensar en la creació del meu segell editorial on publicar obra pròpia i aliena. L’activitat d’edició té la responsabilitat de la promoció de treballs inèdits i els que tenen interés acaben sent un important llegat.\nP: Quins són els vincles que tens amb el municipi de Crevillent?\nR: El Ajuntament de Crevillent s’ha ocupat de promocionar la figura i l’obra del meu iaio Daniel Jiménez de Cisneros pel fet que va ser un pioner en l’estudi geològic, paleontològic i arqueològic de la serra de Crevillent, per la qual cosa se li han dedicat un gran nombre d’iniciatives (exposicions, cursos, publicacions…) que es recullen en aquest primer anuari. Tot això ha portat a la idea de dedicar una Fundació al meu avi que es gestionaria des de Crevillent. En paral·lel, m’han oferit responsabilitzar-se del meu llegat literari.\nAquest anuari s’obri amb un ampli article dedicat als treballs del meu avi a Crevillent, però també conté aportacions escrites des de Madrid, Granada i fins i tot Mèxic.\nP: Com defineixes el pla de continguts de “El Cantarano”?\nR: En el pla editorial busquem un pretext per a parlar del text. Per exemple, al març parlarem de dones (pel 8 de març) amb una aportació de la professora i feminista Nico Pérez i a l’abril parlarem del llibre (pel Dia del Llibre) amb un assaig poemàtic d’Antonio Gracia, entre altres aportacions. Enguany al gener tindrem un record de l’alacantí General Marvá en el seu 175 aniversari, un article sobre malalties infeccioses de l’epidemiòleg Joaquín Prada i un obituari del metge i poeta Francisco Mas-Magro i Magre sobre la poetessa recentment morta Guadalupe Gran. A més, publicarem en digital l’assaig “Daurada mitjania. Esplendor i decadència del tòpic” un divertimento sobre el tòpic literari on trobem una excusa per a tot en el nostre dia a dia i que té una dosi de llibertat.\nSerà febrer quan publiquem el meu poemari “Un infinit oceà d’amor” on és present la mística en vers des del meu interés per aquest tema i que es va publicar fa un parell d’anys en paper, i al llarg de 2021 també es publicaran altres poemaris meus: Camp de safirs que és un homenatge poètic, previsiblement a l’abril i Dones que travessen les portes del temps, poesia femenina, prologat per l’advocada i feminista madrilenya Carmen Iglesias, que en principi apareixerà a la fi d’any perquè estan pendents les il·lustracions.\nP: “El Cantarano” es planteja com un anuari però realment té vida mensual.\nR: Efectivament l’objectiu és reunir un any de la vida cultural però realment és una publicació que s’actualitza periòdicament amb novetats literàries de diferent índole pel que s’ha de convertir en una revista de consulta habitual per als i les lectors. Aprofite per a agrair el suport de la vostra revista LOBLANC que ajudarà al seu coneixement en el món alacantí.


El CIS pronostica una majoria absoluta ajustada dels partits favorables a la independència | NacióDigital\nEl sondeig atorga 60-61 diputats a Junts pel Sí i 8 a la CUP | Empat tècnic entre C's i Catalunya Sí que es Pot per convertir-se en el principal partit de l'oposició | UDC no entraria a la cambra catalana | El 28% no té decidit el seu vot\nper Redacció, 10 de setembre de 2015 a les 12:26 |\nEl Centre d'Investigacions Sociològiques (CIS) ha fet pública aquest migdia una enquesta sobre les eleccions del 27-S, a poques hores d'inici de la campanya. El sondeig pronostica una majoria absoluta ajustada a les formacions favorables a la independència amb una forquilla de 68-69 diputats. Concretament, atorga 60-61 escons a Junts pel Sí; 19-20 a Ciutadans; 18-19 a Catalunya Sí que es Pot; 16-17 al PSC; 12-13 a PP i 8 a la CUP. UDC, que es presenta en solitari per primera vegada en vuit dècades, no aconseguiria representació al Parlament.\nL'enquesta del CIS dibuixa una clara victòria de Junts pel Sí però els deixa lluny de la majoria absoluta així com de la suma actual de CiU i ERC (71). Percentualment l'estimació de vot és d'un 38,1% que, sumats al 5,9% de la CUP, situen el vot independentista en un 44%. C's, amb un 14,8% de vots, ocuparia la segona posició per davant de Catalunya Sí que es Pot (13,9%) i el PSC (12,2%). El PP, per la seva banda, es queda amb un 9,4% mentre que UDC, que no obtindria cap diputat, no passaria de l'1,5% dels sufragis. Tanmateix, hores d'ara encara hi ha un 28,7% dels ciutadans que, segons l'enquesta, no han decidit el seu vot.\nEl Parlament actual està format per 50 diputats de CiU (30,7%); 21 d'ERC (13,7%), 20 de PSC (14,4%), 19 del PP (12,3%), 13 d'ICV (9,9%), 9 de C's (7,6%) i 3 de la CUP (3,5%).\nMas és amb diferència el líder que més suport obté per tornar a ser president\nXavier García Albiol: «Les dades del CIS mostren que el PP experimenta una remuntada»\n27-S Eleccions Parlament 2015, Política, CIS, eleccions Parlament 2015, 27-S\nPer Anònim el 11 de setembre de 2015 a les 13:09\nSon dades manipulades. La realitat es que Jnts pel SI i CUP tenen molts mes vots i escons.\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 19:00\nSense perdre de vista que hi ha un 29,6% que no sap què farà, pels que sí que saben què votaran, entre partits pel sí i partits pel no l'enquesta recull (abans de cuina) això: SÍ: 55,1% dels vots NO: 41,7% dels vots Blanc: 3,2% dels vots Després en fan una deconstrucció culinària.\nPer Tibidabo el 10 de setembre de 2015 a les 18:16\nyo solo veo a unos partidos y un frente separatista, que ofrece el frente, una varita mágica, que solucionará todos los problemas con una imaginaria separación del resto de España, un intento de plesbicito al estilo de las dictaduras, su programa de gobierno, inexistente, mejor dicho, seremos Mas felices, Mas guapos, Mas ricos, no existirá la alopecia, el desempleo desaparecerá, seremos Mas competitivos, aquí acierta, al salir de la C.E y no estar en el BCE, nuestros costes se igualarán a Bangla Desh o China, eso si la casta burócrata-parasitaria aumentará exponencialmente y la marcha de las sedes de multinacionales para adecuarse a un mercado de 8 millones, tendrá efectos positivos en el mercado inmobiliario. De otro lado las otras fuerzas han caído en el juego y plantean las elecciones de forma similar, necesitamos alternativas en la encuesta, lo que preocupa a la ciudadanía esotra cosa, casta y ciudadanos, van por caminos diferentes.\nSi no surt la independencia\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 18:13\nSi ara que totes les enquestes us donen majoria absoluta, al final no la guanyeu, sera la riota mes gran de la historia independentista de catalunya, ara que poc menys de 500000 persones a la Via Lliure, es que algo no rutlla a can Soberanista, lluny de les xifres de les altres manis habudes i per haber...\nAnònim, 10/09/2015 a les 15:43\nPer Observant el 10 de setembre de 2015 a les 17:46\nLamento corregir-te company...però són escóns, no escanys. PD: que ningú baixi la guardia per culpa d'enquestes favorables. No es pot dir blat fins que sigui al sac ben lligat que diu la dita. Amb un resultat inferior al 50% dels vots és pot obrir la via del referendum forçat a Espanya per la comunitat internacional. Per estalviar-nos més dil·lacións i anar a barraca cal guanyar en vots.\nPer Tibidabo el 10 de setembre de 2015 a les 17:45\ncuatro años más de casta burócrata-parasitaria, con el apoyo de la extrema izquierda filoterrorista\nPer Gratant el 10 de setembre de 2015 a les 17:25\nSi es va directament a les dades, el més destacable és que un 29,6% no té clar què votar. Agafant el resultat amb pinces pel 29,6% indecís, el resultat del CIS seria: Junts x Sí___65-68 C's__________17-18 PSC_________15 CSQEP______13-14 CUP_________11 PP___________7-8 UDC_________2 És una mica diferent, no?\nPer David Ricardo el 10 de setembre de 2015 a les 17:01\nSolo por ver la cara que se os va quedar cuando salgáis de Europa vale la pena pagar entrada para el palco. Que pena por la mitad de catalanes que no quiere la independencia...\nIncomprensible per mi\nPer Lluis l'Espluguenc el 10 de setembre de 2015 a les 16:44\nResulta que si sumen Junts pel Si i Cup per la banda alta sumen 69 diputats, els mateixos que si sumem tots els unionistes per la banda alta, sentint-ho molt això no és possible, a una banda o altra se'l manipula en un sentit o l'altra. A més si sumeu la intenció de vot dels unionistes sumen el 50% mentre que Junts pel Si i CUP que arribarien a la majoria absoluta, assoleixen un esquifit 44%. Com pot ser, serà que als primers ja els adjudiquen percentatges d'indecisos i als primers encara no?. No us fieu d'aquest resultats cuinats a Madrid amb el vist-i-plau del govern, hi ha un 6% que encara volta i que si l'adjudiqueu al bloc del Si per igualar la intenció de vot entre un bloc i un altra al 50% cadascun, resulta que el bloc del Si s'aproparia als 74/76 diputats. Us sona més be ara?.\nmare meua l'operació claveguera d'estat de "Catalunya no se puede" és vergonyós que molts catalans caiguen amb aquesta trampa espanyolista lerrouxista.\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 16:40\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 16:35\nJa ho va dir en Churchil: No em fio de cap enquesta si prèviament no la he manipulada (cuinada en el llenguatge actual)\nPer Mikalet el 10 de setembre de 2015 a les 16:33\nCompte amb aquesta noticia.Es una trampa.No podem caure en aquesta provocació.Faran el que calgui per que anem confiats,i fer mes força als unionistes.ULL.\n43% a favor de la independencia, el resto, el 57%, en contra.\nPer Iván el 10 de setembre de 2015 a les 16:18\nEso es lo único que leo en esta encuesta. Si tenéis lo que hay que tener, proclamar la independencia sin mayoría. No va a haber independencia, no tenéis ni siquiera legitimidad. Por lo tanto, intervención ya del ejército antes de que esta gente, sin legitimidad alguna, proclame la independencia. Es la única forma de frenaros.\nla clau són el 28% d'indecisos\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 16:04\nEs tracta d'anar a buscar el seu vot. Es tracta de deixar de fer campanyes i actes destinats sobretot als convençuts, esbrinar qui són els indecisos i posar tota l'energia en convencèr-los. És el que va fer Barcelona en Comú a determinats barris de Barcelona amb els votants desencisats del PSC. La cosa els va sortir bé. Els independentistes hem de fer el mateix. La clau de la independència no és a Madrid, ni a Brusel·les, ni a Washington ni a les Nacions Unides. La clau de la independència són el milió i mig de catalans que encara no saben què votaran. Menys Diplocat, menys lobbies, menys entrevistes a la BBC, menys reunions amb polítics estrangers, i més feina de persuasió a Nou Barris, al Raval i a tot el cinturó de Barcelona. Val més 1 vot a favor de la independència que cent fotos amb congressistes americans.\nMolta cuina espanyolista\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 15:53\nEls percentatges que es donen a Junts pel Si a Tarragona i Barcelona no guarden cap relació amb els resultats d'altres eleccions (CiU+ERC). Fa l'efecte que han volgut fer créixer clarament els vots dels partits unionistes en aquests llocs per tal de que quedi tot molt just. Aixó s'aconsegueix molt fàcilment. Només cal augmentar el percentatge de trucades a certes ciutats de l'àrea metropolitana amb grans percentatges de vot espanyolista: Ningú diu res del repartiment de les 3000 enquestes dins de cada provincia. No és el mateix fer les trucades dins de Barcelona demarcació, a Osona, Anoia o el Bages o bé fer-les a Badalona, Santa Coloma o l'Hospitalet. A més a més fins i tot es pot escollir el barri on es vol trucar. amb facilitat. La intenció de la cuina del CIS és evident: Es tracta d'animar l'unionisme a participar amb la idea que ho tenen gairebé a tocar.\nPer BJ el 10 de setembre de 2015 a les 15:51\nperdre el 27-S no serà cap fracàs\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 15:51\nSi el 27-S el 45% dels catalans voten partits independentistes, serà un èxit. Algun independentista podia somiar ara fa cinc anys que avui el 45% dels catalans voldrien la independència? Una mica de perspectiva històrica, si us plau. És clar que hem de fer tot el que poguem per guanyar, però si resulta que no tenim majoria d'escons, no passa res. El que compta és la tendència. I la tendència diu que l'independentisme creix any rera any. L'independentisme és majoritari entre els joves. Si ara som el 45%, d'aquí a deu anys serem el 75%. Dir que ara o mai, com sento que diuen alguns, no té cap sentit. Per què ara o mai? A Escòcia el vot independentista va pujar després de perdre el referèndum d'independència. Per què no podria passar el mateix a Catalunya? L'últim que necessita la causa independentista són impacients, catastrofistes i "araomaistes". Calma, si us plau. Anem pel bon camí. En cinc anys s'han més que doblat els partidaris de la independència. Dir que si no guanyem el referèndum ja podem plegar, és com dir que si el Barça no guanya la Champions l'any que ve haurà de plegar. És una estupidesa, vaja. Si no s'aconsegueix aquest any, ja s'aconseguirà l'any que ve, o l'altre. La independència és una cursa de fons. Però sembla que n'hi ha molts que només estan disposats a fer un esprint i prou.\nUn exemple ben clarificador\nPer Coses Clares el 10 de setembre de 2015 a les 15:45\nPels que dubten o no entenen l'ansia d'independència dels catalans, un exemple: Imagines una comunitat de cases adossades, separades per carrers, on totes tenen uns serveis comuns (piscines, parcs infantils, servei neteja, etc...) i cada carrer s'administra les seves despeses, però hi ha despeses comuns on es fa el que diu la majoria. Això seria Espanya actual. Si un carrer vol decidir la freqüència de neteja del seu carrer, encara que s'ho vulguin pagar ells, no pot, ha d'enviar els diners al administrador central (Madrid) i aquest decideix quina part hi destina i amb quina freqüència es neteja. Tu pots demanar, però se't neguen coses un dia si i altre també. Un país federal, la 3era via, seria aquella, on cada carrer, subcomunitat, es gestiona els seus ingressos i despeses, però es segueixen mantenint uns serveis centrals que es decideixen entre tots. Aquest via s'ha demanat des d'un dels carrers, Catalunya, però ha estat negada una vegada i un altra. La independència seria, jo a casa meva, o al meu carrer, vull fer el que jo vulgui, i som els veïns del meu carrer que decidim amb els nostres diners cada quan es neteja, els nostres horaris de la piscina, etc etc etc. Oi que és lògic voler-ho així? I això no vol dir que ens haguem de portar malament amb els veïns del carrer del costat. És més, si podem fer acords per sortir-hi guanyant tots, agafar la mateixa empresa de neteja que ens farà millor preu, etc... ho fem, serien els acords econòmics entre Espanya i Catalunya. Un altre mon es possible!!! Salut, Pere\nAI, LA CUINA\nPer pep - manresa el 10 de setembre de 2015 a les 15:44\nEls esforços dels "cuiners" del C.I.S. van dirigits a intentar treure legitimitat a la victòria incontestable de la independència amb l'argument de què els vots del SI haurien de superar el 50% dels vots emesos. Això és fals, vet aquí alguns arguments: 1.- Si l'estat espanyol vol saber si els partidaris del Si superem el 50% que ens deixi fer un referèndum vinculant, no ho fan perquè no s'atreveixen. 2.- En un referèndum molts dels votants de partits que no son clarament independentistes però en canvi estan a favor de què poguem decidir votarien que SI, per exemple CSQEP i UDC. 3.- Un cop cuinades les dades pel CIS dona una estimació de vot del 44 per cent clarament partidari de la independència (JxS, CUP) i d'un 36,4 per cent contrari (PP, C's, PSOE), o sigui que si uns no arriben al 50% els altres encara menys, i això que el PSC diu que és partidari d'una consulta "legal" (?). 4.- Però és que si les dades no es "cuinen" donen una intenció directa de vot del 37,9% als del SI (JxS, CUP) enfront d'un 20,1% als del NO (PP, C's, PSOE).... GAIREBÉ EL DOBLE. Endavant companys, que tot està per fer i tot és possible.\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 15:43\nHi ha gent que encara no enten que el 27S no es un referendum, i no podem comptar VOTS, sinó escanys....perquè la gent vota, com es logic, en clau de partit, no de SI o NO, perquè no t'ho pregunten. Tan dificil es d'entendre? Mare meva...\nJoanSQV, 10/09/2015 a les 13:16\nPer carlesANC el 10 de setembre de 2015 a les 15:39\nHola Joan. Si el CIS dóna un 44% al sobiranisme és que n'obtindrem gairabé el 50% Es una enquesta manipulada i es nota massa. Dóna un vot estraordinari i exagerat als unionistes (fa quasi vergonya aliena) En fi. Res de nou a espanya. Jo també crec que Unió s'emportarà 0-2 diputats. No més. I no s'ho mereixen, ho sento. Encara que, reconec, son fidels als seus ideals autonomistes, fan un mal terrible a CAT, perquè la subordinen a espanya, un estat que no funciona i que ens escanya, ahir, ara i sempre.\nPer Coses Clares el 10 de setembre de 2015 a les 15:36\nEvidentment que lo ideal pels que volem aconseguir la independència, és que Junt pel Si + CUP sumin més del 50% del vots, però també es fals que el vot unionista sigui la suma de la resta. Dit d'un altra forma, si ens haguessin deixat fer un referèndum amb totes les lletres i de ple dret, molts vots dels que es volen sumar al vot unionista (part de Cat si que es pot, i inclús alguns de unió i del psc/psoe) no anirien a votar No a la independència, apostarien per una tercera via (en la qual jo no crec gens després d'anys de picar pedra). Finalment, dir que la victoria, s'ha de crear des d'un punt integrador de altres visions, oferint un agermanament amb Espanya un cop independents, i no amb una obsessió clara de confrontament. Penseu que molta, molta gent hi tenim arrels al país del costat (espero que aviat poguem dir país veí). Salut, Pere PD: se que des d'Espanya ens ataquen dia si i dia també, però amb una independència pel mig, sols quedaria que ho assumisin i desprès de la rabia inicial, ho acceptessin.\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 15:26\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 15:21\nMola, Unió s'emporta 0-2 en practicm totes les enquestes... Obriré una altre ampolla de cava, per aquest 0 contundent dels botiflers amics del Rajoy.\nTriple empat descarat\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 15:18\nL'enquesta dona el PP per perdut, peró, li dona un triple empat a les altres tres forces polítiques que també sumen vots NO C's, CSQEP i PSC, Aquestas tres llistes són una llista de suma 0 = Si un puja és prquè l'altre baixa, i no poden pujar tots tres sense que baixe ningú. Qué pretenem? Com que són llistes del NO, volen mobilitzar tants vots NO com sigui posible, i les donen igual a in vagin a parar. No cal adormir-se, hem de pencar molt, i sobre tot, no clavar mes la pota com va fer el Jordi Sánchez de l'ANC. Penseu que al govern de Rajoy encara li queden alguns numerets mes en la màniga per tornar atacar el Procès. Ni un sol vot pel SÍ pot quedarse fora de les urnes el día 27\nla bona enquesta\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 15:12\nL'enquesta més creible la veurem demà a la Meridiana. Si fem ple, hi haurà majoria absoluta amb escreix del SI. Els demés és marejar la perdiu.\nNo és una enquesta\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 15:01\nEs una burda manipulació. No podien reflectir la realitat per no desanimar als contraris a la independència, peró tampoc no podrien deixarla per sota de la majopría absoluta perqué no sería creíble. El que han fet, és -perqué sembñi real- donar majoría absoluta al Sí, molt, molt ajustada, per que els del No vegin que encara poden guanyar. Si el govern del PP no te inconvenient d'utilitzar la guardia civil en un numeret mediàtic contra el procès, perqué 'hauria d'estar de no fer-ho amb unes enquestes? No obstant companys, ens convé fer-lis, cas. Ens convé creure l'enquesta i continuar mobilitzat, demanant el vot pel Sí fins al mateix día 27. Farem que es mengin les seves enquestes amb patates. Omplirem de Si les urnes a reventar.\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 14:32\nUnió sense representació. Quin orgasmeeeeeeee Déu meu!!!!!\nPosible conflicto de intereses en Industria: la mujer del ministro Soria ejerce de procuradora para Endesa\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 14:26\nLa ley es muy clara al respecto y obliga al ministro a inhibirse, pero el titular de Industria no lo ha hecho en ningún momento.\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 14:10\nSigui com sigui, en el que estan d'acord totes les enquestes és que el Sí està a anys llum d'aconseguir majoria en vots, que, al cap i a la fi, és l'única dada que donaria legitimitat al procés. Bé, així és cóm ho veig jo.\nPer El Pelut el 10 de setembre de 2015 a les 13:54\nConeixent l'ens que ha cuinat l'enquesta, segur que la majoria d'indecisos ho són entre Junts pel Sí i la CUP i col·loquen en una de les opcions els indecisos entre C's i PP, per exemple. Si és així, la majoria pel sí seria aclaparadora, que és el què serà senzillament perquè tothom vol el millor pels seus fills. Salut i independència!\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 13:49\nMadrid ja té està buscant una porta giratòria. Per la teva fidelitat al Majéstic.\nPer Alguien con sentido común el 10 de setembre de 2015 a les 13:33\nSinceramente, si os declaráis independientes con un 44% de los votos a favor y un 56 en contra, algo estáis haciendo mal. Los escaños no reflejan lo que pide el pueblo y los votos de verdad.\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 13:30\nHha un 26% de gent que no sap/no contesta..........................aixo pot donar un canvi brutal cap a una posicio o l´altre.\nPer albada el 10 de setembre de 2015 a les 13:21\nNo res. Enquesta tendenciosa a favor del NO. Endavant el SI. Per cert, una altra enquesta amb : UDC- 0 points I l'independentisme majoria. La tendència deu ser difícil de manipular.\nJa la teniu\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 13:19\nVenga aviat cobrarem el sous com a Dinamarca, Austria, Suecia, si no es així, els mateixos que us votaran us tallaran el coll, així de clar així de senzill...\nPer Pere IV el 10 de setembre de 2015 a les 13:19\nGuanyarem per golejada! Demà a la Meridiana ho constatarem i el 27-S ho reblarem a les urnes. Tenim el forat que ens fa la història al nostre favor, sóm uns privilegiats. Moltes generacions de catalans ens estan mirant amb joia i esperança. Siguem-ne dignes! ARA o MAI!!!!!! Salut e independència. //*//\nSeguint les enquestes\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 13:17\nAquesta reflexa uns resultats molt semblants a la de Elperiodico amb una mostra molt més gran, ja que sòn 3000 entrevistes. Jo no miro en absolut la cuina que fan, ja que es absolutament desproporcionada. Només hi ha que mirar intenció directa de vot que es més real i gens esbiaixat. Tampoc em poso a calcular el numero d'escons perque estic segur que la majoria absoluta de JxS i les CUP es practicament segura, i només tinc dubtes sobre si JxS aconseguirà la majoria absoluta ella sola. Només observo si guanyarem per vots, perque encara que no ho necessitem, seria molt feliç si aconseguim guanyar també per vots i callar els unionistes que preparen portades dient que hem perdut si ells aconsegueixen encara que sigui 1 vot més. Segons els meus càlculs guanyariem per vots però serà molt i molt ajustat, depen de la paricipació que jo crec estarà a prop del 70% i estem a prop de 1,9-2 millions de vots en aquest cas. Us animo a movilitzar al màxim igual que va passar el 9N o encara molt més, que cap vot independentista es quedi a casa!!!!\nper una vegada els independentistes teniu raó....\nPer JoanSQV el 10 de setembre de 2015 a les 13:16\nde veritat que aquesta vegada , i no és irònic, us dono la raó... perquè més enllà de que jo no sóc independentista pel motiu que sigui, està clar que l'estat també utilitza les seves 'armes'.. de la mateixa manera que l'independetisme utilitzeu les vostres (TV3, etc).... està clar que l'estat vol mobilitzar el vot pel NO, i la manera és que es vegi un perill real que guanyi el Sí...Crec que la cosa va per aquí, de la mateixa manera que crec que lo de UDC 0 no és veritat, però es busca el vot útil (PP o C'S) que sumarà més... En tot cas crec que són males notícies pels partidaris del SI (en vots no arriben al 50% i en escons molt just) i per mi que pensava votar UDC\nés exacte això mobilitzar el no, el que vol el CSID.\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 13:16\nres està fet encara, coratge i èpica per guanyar el futur.\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 13:14\nCAL REPRESENTAR ADEQUADAMENT EL RESULTAT\nPer CasToni el 10 de setembre de 2015 a les 13:13\nSi Junts pel Si i CUP obtenen la majoria absoluta, la representació en el gràfic que publiqueu ha de ser diferent del que representeu. Les dues candidatures cal que sobrepassin mig cercle Si es fa per incentivar el Si, d'acord; però la informació gràfica entra molt millor que l'escrita.\nno afluixeu, però CSI+-= CSID\nPer lleidatà el 10 de setembre de 2015 a les 13:02\nVinga, no els creieu! Encara busquen la 3ª via.. jo, jo, tots sabem que no hi ha 2 vies, i la dels unionistes és morta i no va enlloc! Via fora, amb pluja o sense, l'enquesta vàlida serà demà i es ratificarà el 27 S. VIA FORA CATALANS!\nMOVILITZACIÓ DEL NO\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 12:58\nEl CIS com sempre pronosticant el millor per la independència, ja veureu com els dies abans del 27S pronosticarà tot el contrari. Moviment per moure el vot contrari a la independencia, però no caurem en les seves trampes. JUNTS PEL SÍ, o ara, o mai.\nMàxima mobilització, per l'alliberació\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 12:51\nNo us fieu de les enquestes, volen mobilitzar el NO, continuem sumant al SI, Parleu amb la gent, gran i els joves, hem de sumar el màxim de gent. Ens ho juguem TOT.\nAl tanto ...\nPer Anònim el 10 de setembre de 2015 a les 12:48\nAixò és propaganda per movilitzar el vot del No. No és pot afluixar. Em de seguir empenyent


«Deixo que les emocions em penetrin i ploro a cada funció» - Regió7\n«Deixo que les emocions em penetrin i ploro a cada funció»\nManresa | 17·06·22 | 06:25\nLa ballarina manresana Davínia Descals es posa en la pell d’una persona que, envaïda pe r les emocions, decideix suïcidar-se\nLa manresana Davínia Descals, que després d’uns anys vivint a Barcelona ha retornat a la capital del Bages, on fa classes a l’escola de ballet Olga Roig, és la protagonista de Sextante, la peça de la companyia Eyan Dance que clourà la jornada de dissabte del Festival Batecs. L’espectacle recorre les sis emocions per les quals passa una persona abans de suïcidar-se: la calma, la depressió, la por, el silenci, l’ansietat i la culpa. «Acabo cada actuació plorant, tocada, però molt orgullosa que l’Andrea [Sala], que és la directora i només té 20 anys, s’atreveixi a portar un tema com el suïcidi a l’escenari. No és fàcil, perquè és un tema supertabú, per al qual a poc a poc van sorgint espais per atendre les persones. Però no se’n parla a l’escola, no se’n parla a casa... Admiro l’Andrea per la valentia i per com ha tractat el tema, de forma tant cuidada».\nDescals va entrar a Eyan Dance (que té un muntatge precedent, Carències, sobre el racisme i el patriarcat) el passat setembre, després de superar un càsting en el qual es van presentar 150 ballarins i només en van agafar dos. «No coneixia la companyia i em va agradar per la seva posada en escena amb una coreografia molt neta i per fer art polític. Crec que la dansa és una eina per usar, no val la pena si és pura estètica. Pot ser una eina transformadora, que remogui consciències, que obri mirades», remarca la ballarina manresana, que afegeix que, tot i la seva joventut, «la directora té molt clar què vol fer, perquè sinó no faria aquest tipus de projecte». Als seus 35 anys, Davínia Descals havia de donar vida en principi a l’emoció de la culpa, però poc abans de l’estrena de l’espectacle a la sala Versus de Barcelona (van exhaurir les entrades en quatre dies de funcions) va haver d’assumir el rol principal: «i visc el procés de forma total. No ploro a cada funció perquè hagi de plorar, sinó perquè sóc una tia passional i realment deixo que les emocions em penetrin. Tot sorgeix de forma natural i intuïtiva».\nDe Sextante en destaca la vestimenta de fantasia i el maquillatge corresponent que llueixen els ballarins que interpreten les sis emocions (finalment, Andrea Sala fa el paper de la culpa). La protagonista, en canvi, va sense maquillatge i amb roba de carrer. Han hagut de fer adaptacions perquè a Manresa faran l’espectacle al carrer, i els espectadors veuran tots els ballarins en escena durant 50 minuts. I tornaran a ser a la sala Versus del 6 al 10 de juliol. Mentre Davínia Descals també intenta moure un solo de 30 minuts: Les que venim del desert.


Acord per Llavaneres Regidors valents - Acord per Llavaneres\nAcord per Llavaneres 0 Comentaris polítics\nCal anar superant la imatge estereotipada del polític interessat en el benefici propi i que només busca progressar al partit. La seva condició de personatges públics fa que sovint ens hi referim sense el respecte que es mereixen aquells qui treballen pel be comú i representen una part dels veïns. És impossible satisfer tothom i no ha de ser fàcil negar-se a les reclamacions particulars que alguns creuen justes i que potser entren en contradicció amb les necessitats del conjunt. És per això que els polítics, a banda de demostrar-se honestos i capaços d’escoltar les demandes i d’explicar les seves raons, també són mereixedors del respecte de tots.\nNo han passat ni tres mesos des de la presa del nou govern de Llavaneres i quatre regidors del govern local ja han patit atemptats contra les seves propietats. Concretament es dirigeixen contra els seus vehicles, punxades de rodes del cotxe i seients de moto fets malbé.\nDes d’ACORD rebutgem aquests actes vandàlics i expressem el nostre suport a tots els representants públics que han patit els atacs. No és qüestió ni de partits ni de banderes, és qüestió de respecte a les persones i als representants d’una democràcia que cal que defensem entre tots.


Una cinquantena de persones es beneficiaran de l’oferta formativa de l’IBANAT en el marc del programa SOIB 30\n10 desembre 2021Conselleria de Medi Ambient i Territori\nUna cinquantena de persones es beneficiaran de l’oferta formativa de l’IBANAT en el marc del programa SOIB 30 NNota Informativa\nEls cursos d’enguany duraran onze mesos, dos més que en convocatòries anteriors\nEl conseller de Medi Ambient i Territori, Miquel Mir, i el gerent de l’IBANAT, Joan Ramon, han visitat, aquest divendres, les instal·lacions de Son Tous, a Palma, on es desenvolupa un dels quatre programes SOIB 30 Formació i Ocupació 21/22 que ofereix la conselleria.\nEl programa SOIB 30 ofereix cursos mixtos d’ocupació i formació per a persones desocupades majors de 30 anys. Enguany, els cursos s’allarguen dos mesos respecte a anys anteriors i, per tant, duraran onze mesos. Se’n beneficiaran 49 persones en els quatre cursos programats a Son Tous i a les finques públiques de Menut, Son Real i Can Marroig.\nEl conseller Mir s’ha mostrat «molt satisfet de la continuïtat d’un programa que no només obre portes al mon laboral als qui més ho necessiten sinó que garanteix que la gestió del medi natural comptarà amb professionals formats adequadament».\nEntre l’oferta formativa, s’hi troben cursos com a peó forestal, agropecuari, d’horticultura, de jardineria o en empreses de tractaments silvícoles, entre d’altres.\nEl gerent de l’IBANAT, per la seva banda, ha assenyalat que l’empresa pública està fent feina en l’adequació de les aules de formació a Es Mercadal i Sa Coma perquè en futures convocatòries aquests cursos es puguin dur a terme, també, a Menorca i a Eivissa.\nEl programa SOIB 30 Formació i Ocupació 21/22 està finançat pel SOIB mitjançant Conferència sectorial.


Projectes > Ukessomriures\nUkessomriures és una iniciativa que neix el 2017 de la il·lusió d’un grupet d’ukulelistes motivats per a compartir la màgia de la música oferint concerts solidaris i participatius en diferents entitats socials.\nÉs un projecte musical, solidari i educatiu que vol apropar la música a col·lectius que, pels motius que sigui, no tenen fàcil d’accedir-hi, com: persones amb diversitat funcional intel·lectual o física, persones amb problemàtiques de salut mental i trastorns mentals greus, gent gran, entre d’altres.\nUkessomriures defineix el seu objectiu: «Quatre cordes, quatre desitjos: inclusió, emoció, il·lusions i somriures». Utilitzen l’ukulele perquè és un instrument amable, alegre i versàtil que convida a tothom a la participació.\nDes de setembre de 2018 Ukessomriures forma part d’ARTransforma, on continua amb la seva tasca (Concerts Solidaris, Concerts-Taller, Tallers de Música i Moviment, entre d’altres) tot sumant esforços per vetllar per valors com la participació i la inclusió a través de les arts, fent arribar aquestes a tothom.\nConcerts Solidaris: Ukessomriures ofereix un repertori adequat a cada públic, amb cançons conegudes amb gran diversitat de llengües i estils. Amb una durada flexible, els concerts busquen apropar la música a la gent d’una manera oberta, amb la intenció d’afavorir la interacció amb els espectadors. Ukessomriures proporciona un cançoner amb les lletres de les cançons i petits instruments de percussió. La seva música està pensada per ser feta «amb» el públic.\nConcerts-Taller: És una activitat en la que es treballa durant un temps unes quantes cançons amb l’objectiu de pujar tots junts a l’escenari a interpretar el què s’ha après. Es tracta d’una activitat que motiva, estimula i enriqueix els participants alhora que els visibilitza.\nTaller música-moviment: Es tracta d’un espai on s’aprofundeix en la música i el moviment. Comprovem què és la música, el seu origen, el que ens fa sentir, la mirem com a activitat quotidiana i com a activitat artística i experimentem com podem habitar-la a través del cos. Es treballa amb els ukuleles i diferents instruments de percussió, exercicis de dansa, moviment i l’expressió corporal.\nTenim la nostra propia pàgina de Facebook, segueix-nos!


La taxa d'atur a Salt se situa a nivells d'abans de la crisi - El Gerió Digital\nEl 2018 la reducció ha estat del 7,6%\nDivendres, 11 de gener de 2019 19:15h\nLa taxa d'atur a Salt s'ha situat al 14,9% a finals de 2018, situant-se per primera vegada en els darrers 10 anys per sota del 15%, amb 2.257 aturats totals, una disminució del 7,6% que representa 188 persones menys aturades.\nEl 2018 ha estat un any positiu per l'atur a Salt, que ha aconseguit reduir la taxa de pràcticament totes les franges d'edat, principalment a les persones d'entre 30 i 39 anys amb reduccions superiors al 11% i els majors de 50 anys amb una reducció propera al 11%. Si analitzem l'evolució de les dades des del 2008, els joves de menys de 25 anys i les edats compreses entre els 25 i els 39 son els que millor han recuperat els valors d'abans de la crisis, especialment la franja d'edat de 25 a 39 anys, amb mes de 200 aturats menys que fa 10 anys tot i l'increment de població.\nDurant aquest any s'han inserit 97 persones des de l'Espai Municipal d'Ocupació (EMO), més de la meitat de la reducció total d'aturats, essent la contribució d'aquesta oficina municipal cada vegada més rellevant en l'ajuda als col.lectius més vulnerables. El pla de treball que es va iniciar amb els pressupostos 2017 i que ha continuat el 2018 amb un increment de recursos a aquesta àrea dóna els seus fruïts i mica en mica Salt es va acostant als valors comarcals, malgrat que actualment encara està un 5% per sobre.\n"Seguim desenvolupant projectes d'ocupació per facilitar l'accés al món laboral de tots els veïns i veïnes de Salt. Aquest gener, per exemple, des de l'àrea de Joventut s'està desenvolupant el programa "Gironès, espai singular". L’objectiu final d'aquest és assolir la inserció laboral de joves d'entre 18 i 29 anys en aquells àmbits en els que hagin estat formats o bé realitzar un retorn al sistema educatiu per complementar o ampliar la formació", ha afegit l'alcalde.


Big Data, l’avantguarda enfront del canvi climàtic - ESCI-UPF News\nBig Data, l’avantguarda enfront del canvi climàtic\nMiguel Cabré, February 14th, 20\nLa darrera de les sessions obertes que organitza la UPF-BSM ha tractat sobre “El poder de les Dades davant el Canvi Climàtic”. El ponent Ricardo Klatovsky ha presentat quina serà la importància del Big Data de cara a l’acció mundial en front el canvi climàtic.\nEster Oliveras, codirectora del Postgrau en Gestió de la Responsabilitat Social i Corporativa de la UPF-BSM, va moderar la sessió “El poder de les Dades davant el Canvi Climàtic” que tenia com a convidat a Ricardo Klatovsky, vicepresident d’IBM Global Energy, Environment and Utilities Industry. La conferència va tractar la manera amb què s’han d’utilitzar les dades per convertir el sector energètic en un exemple de sostenibilitat.\nEl vicepresident d’IBM va explicar com el segle XX va ser un període de progrés en gran part degut a l’electrificació i que aquest va ser un avenç dependent del carbó. L’objectiu actual és acabar amb aquesta necessitat de recursos fòssils, però ens topem amb l’actual procés d’electrificació dels països asiàtics, per exemple. I les renovables no estan capacitades encara per assumir aquesta càrrega. Ho demostra la Xina que, tot i ser el país que més inverteix en renovables, està augmentant la seva petjada mediambiental.\nDurant la xerrada es va parlar també de les dificultats que té el procés de descarbonització. L’exemple utilitzat va ser el dels Països Baixos, que depenen de la producció d’energia eòlica. El problema és que els recursos de les energies renovables no són estables i encara requereixen un suport extern (carbó). Klatovsky va explicar com l’energia nuclear és ideal per aquesta transició i va lamentar que estigui políticament i socialment bescantada.\nEl ponent va mencionar també alguns exemples d’empreses que estan treballant per reduir la petjada mediambiental i com això es pot fer a partir de la gestió i coneixement de les dades amb les que es pot optimitzar radicalment la despesa energètica.\nLa transformació digital cap a un món sostenible depèn d’aquesta gestió del Big Data, gestió que també ha de ser sostenible, com va explicar Klatovsky, ja que actualment la generació de dades està consumint fins al 9% de l’energia global, és a dir que està contaminant de forma important.\nL’objectiu actual, com va presentar Klatovsky, és treballar en les quatre “D”: descarbonització, descentralització, digitalització i democratització. Aquestes són el camí per assolir una energia neta i accessible per al consumidor. Les Nacions Unides han marcat el 2050 com a data límit, però en paraules de Klatovsky, els indicadors no diuen que això sigui factible. Només un canvi social radical podria accelerar-ho.\nDr Pere Fullana interviewed at The Weekly Mag\nDecember 11th, 20\nDr Pere Fullana, Director of the ESCI-UPF UNESCO Chair in Life Cycle and Climate Change, has been interviewed at The Weekly Mag. He shared his impressions about the climate emergency and explained what is the Life Cycle Analysis (LCA) methodology and the circular economy model.\nLa quarta Revolució Industrial ja és realitat\nDecember 01st, 20\nLa pandèmia, que ha alterat bona part de les activitats humanes arreu dels cinc continents, també ha influït de manera notòria en l’acceleració de la quarta Revolució Industrial.\nNovember 16th, 20


El Teatre Principal de Castelló comença trimestre amb la producció de l'IVC 'La tempesta'\nLa versió i la direcció de l'obra de Shakespeare és de Roberto García i compta amb un repartiment de nou actors i actrius\nCultura 31 de marzo de 2022 Redacció\nCultura presenta aquest diumenge, 3 d'abril, a les 19.00 hores en el Teatre Principal de Castelló, 'La tempesta', la nova producció de l'Institut Valencià de Cultura.\nLa versió i la direcció de l'obra de Shakespeare és de Roberto García i compta amb un repartiment de nou actors i actrius encapçalats per Teresa Lozano, en el paper de Pròsper, Premi d'Honor de les Arts Escèniques Valencianes 2020, i que feia més de vint anys que no treballava en una producció pública valenciana. La resta del repartiment està format per Marina Alegra, Álvaro Báguena, Paula García Sabio, Nelo Gómez, Jaume Ibáñez, Jacobo Julio Roger, Jaime Linares i Manuel Maestro.\nEl director territorial de l'IVC a Castelló, Alfonso Ribes, ha destacat que la producció "ha obtingut un gran èxit des de la seua estrena al Rialto de València i arriba a les nostres comarques en un muntatge atractiu i que apropa a un públic ampli l'obra de Shakespeare".\nEn una de les obres més populars de Shakespeare, el seu protagonista, Hamlet, munta una peça teatral amb el propòsit d'observar l'efecte que provocarà la representació en el seu padrastre, la qual cosa està dins d'una altra obra titulada 'Hamlet', en què els espectadors i les espectadores observen l'observador.\nContinua Shakespeare jugant al metateatre i, en 'La tempesta', el seu protagonista, Pròsper, que ha espiat el comportament dels nàufrags en la seua illa com si foren rates de laboratori, es dirigeix al públic per a demanar-li l'aplaudiment que l'allibere de la ?cció que, d'alguna manera, ell ha creat. En aquest cas, Pròsper és conscient de ser l'observador observat. O, potser, hauríem de dir el somiador somiat.\nEl director de l'obra, Roberto García, va assenyalar en la presentació de 'La tempesta' que és una obra estranya, peculiar i poc representada, i va destacar que "una de les coses que més interés em va despertar va ser que estem bàsicament davant d'un artefacte metateatral. L'illa que apareix en l'obra no deixa de ser l'espai de creació del dramaturg anomenat Pròsper i del director d'escena anomenat Ariel. És a dir, un teatre dins d'un altre teatre. I, com a espai de creació que és, parlem d'un lloc on pot passar qualsevol cosa i on els personatges són llançats a viure un viatge revelador i de transformació".\nEn l'obra no falten grans temes com l'exercici del poder, la llibertat a què apel·len tots els personatges, les presons mentals i físiques, la relació entre pares i fills, la venjança, el perdó i les segones oportunitats.\nAlfons Ribes La Tempesta Roberto García Sheakspare TEATRE PRINCIPAL DE CASTELLÓ


Si a LibreOffice - PreferènciesEines - Opcions - Carrega/guarda - Compatibilitat HTML, seleccioneu com a opció d'exportació el Mozilla Firefox, el MS Internet Explorer, o el LibreOffice Writer, s'exporten tots els atributs de tipus de lletra importants com a atributs directes (per exemple, color del text, mida del tipus de lletra, negreta, cursiva, etc.) en estils CSS1. (CSS vol dir fulls d'estil en cascada, "Cascading Style Sheets" en anglés). La importació es duu a terme segons este estàndard.\nSi s'estableix com a opció d'exportació el MS Internet Explorer o el LibreOffice Writer, les mides del camp de control i els seus marges interns s'exporten com a estils (formats d'impressió). Les propietats de mida de CSS1 es basen en els valors d'"amplària" i "alçària". La propietat de "marge" s'utilitza per establir marges iguals a tots els costats de la pàgina. Per permetre marges diferents, s'utilitzen les propietats "marge esquerre", "marge dret", "marge superior" i "marge inferior".\nSi a LibreOffice - PreferènciesEines - Opcions - Carrega/guarda - Compatibilitat HTML se selecciona l'opció d'exportació «LibreOffice Writer» o «Internet Explorer», s'exporten els sagnats de les numeracions com a propietat «marge esquerre» de CSS1 a l'atribut STYLE de les etiquetes <OL> i <UL>. La propietat indica la diferència relativa al sagnat del nivell superior següent.


Finestres de la memòriaJa és aquí la XIV Fira Modernista i la Festa Major de la Dreta de l’Eixample - Finestres de la memòria\nJa és aquí la XIV Fira Modernista i la Festa Major de la Dreta de l’Eixample\nAmb l’arribada del mes de juny, la Dreta de l’Eixample torna a guarnir-se per celebrar la Festa Major i la XIV Fira Modernista de l’Eixample. Aquest any dedicada a la pintora de Barcelona Lluïsa Vidal (1876-1918), artista molt activa i compromesa amb els drets de les dones.\nCom cada any, Finestres de la memòria et proposa fer-te una foto amb un autèntic fotògraf minuter que ens demostrarà com eren les fotografies de carrer d’abans; fotografies analògiques revelades en un instant. Ens trobaràs al carrer Girona entre València i Mallorca, divendres i dissabte de 17.30 a 20h i diumenge d’ 11 a 13h.\nDe l’ 1 al 3 de juny no et perdis aquest esdeveniment que omple el carrer Girona d’ activitats lúdiques i culturals per a tots els públics.\nDescarrega’t el programa de la Fira Modernista.


Plaça de la Constitució de les Borges Blanques *** - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nPlaça de la Constitució de les Borges Blanques ***\nLa Plaça de la Constitució és una irregular plaça porticada de forma més aviat allargada , ubicada al centre històric de la població. La forma respon a que antigament el lloc era ocupat per l’antiga bassa del poble . Els primers edificis es daten en època baixmedieval , entre els segles XIV i XV. Els porxos, amb les seves cinquanta-una arcades, són posteriors i han sofert múltiples remodelacions donant lloc a un conjunt desigual.\nConfiguren aquest espai diferents edificis representatius de diverses èpoques, amb portes i façanes fetes de grans carreus, cornises força treballades, alguna llinda o una gàrgola. La plaça s’ha convertit en lloc de mercat, centre comercial de la ciutat i testimoni dels episodis polítics, religiosos i festius de la ciutat.\nD’entre el conjunt d’edificis que configuren la fesomia d’aquest espai urbà cal destacar:\nCal Menso (núm. 2), edifici noucentista de planta baixa i dos pisos, amb tribuna al centre flaquejada per balcons correguts al primer pis i tres balcons al segon. El remat superior de l’edifici és una cornisa i a sobre una balcó balustrat que amaga el sostre de teules. La façana és decorada amb ornamentacions florals de garlandes a la part superior de les finestres.\nCal Segarra (núm. 3), edifici eclèctic entre mitgeres de planta baixa i tres pisos. Un porxo amb dos grans arcs marca l’entrada. Al primer pis hi ha un balcó corregut, decorat amb elements de tipus historicista. Les mènsules que aguanten el balcó són bustos femenins. Al segon pis els tres balcons són ja petits i a la part superior hi ha una petits òculs. L’edifici es remata amb una petita balustrada. Des del balcó d’aquesta casa el President Francesc Macià pronuncià unes paraules adreçades als borgencs el 22 de març de 1931.\nCal Masgoret o Antiga Casa Ricart (núm. 11) és una casa pairal d’estil barroc damunt d’un porxo, de planta baixa, pis i golfes. Són interessants els balcons de la planta baixa, per l’ornamentació que tenen a base de motllures que creen una mena de caixa on s’hi allotgen elements decoratius, recargolats a la part superior i cares grotesques de mitja lluna, a la inferior. Una amplia cornisa limita la casa per la seva façana noble.\nCal Ferrer de Tall (núm. 31), habitatge unifamiliar renaixentista de planta baixa i dos pisos. La façana es recolza damunt d’un porxo amb dos amplis arcs rebaixats de grans carreus ben escairats. Els tres balcons del primer pis coincideixen amb tres petites finestres al segon pis. Cal destacar les motllures que emmarquen les obertures dels balcons, d’esquema típicament renaixentista, flanquejades per pilastres adossades, decorades amb motius florals al fust i querubins al capitell, que suporten un fals entaulament. Al centre de la llinda hi ha un cap femení als balcons laterals i una voluta al central.\nAntic Ajuntament ( núm. 30), edifici ubicat a la part central de la plaça sobre arcada de pedra vista. Les tres obertures del primer pis que donen a un balcó corregut es corresponen amb finestres al segon pis. L’acabat exterior de l’edifici és arrebossat excepte la cornisa, els marcs de finestres i les cantoneres, que són de pedra vista. Presenta portal rectangular de tres arcs, amb unes pilastres als laterals en baix relleu. Allotjà les dependències municipals fins 1940, quan es traslladaren al Palau del Marquès d’Olivart.\nCom arribar a Plaça de la Constitució de les Borges Blanques *** ?


Binibeca Vell, un somni blanc al sud de Menorca - Micol Lux Events\nInici > Blog > España > Binibeca Vell, un somni blanc al sud de Menorca\nBinibeca Vell, un somni blanc al sud de Menorca\nSi estàs somiant amb unes vacances diferents, una experiència màgica per submergir-te en el cor de la Mediterrània més autèntic (aquest que molta gent creu que ja no existeix), aquest és el consell de Micol Lux Events: atreveix-te amb un viatge a Menorca i perd-te en els estrets carrers de Binibeca Vell, un dels racons més encantadors de l'illa.\nBinibeca Vell és un d'aquests llocs màgics que ningú hauria de deixar de visitar en una escapada a Menorca. El millor lloc per fer un aparada després d'un dia de platja a les aigües cristal·lines de Punta Prima o Binisafúller, dues de les millors de sud de l'illa.\nEl poble es mostra davant dels nostres ulls amb l'aspecte d'un llogaret de pescadors tradicional banyada pel mar. Les seves petites casetes blanques (tot sembla aquí edificat amb una escala diferent a la d'la resta de l'món) formen un encantador laberint en el qual desitjaràs perdre't.\nLa vella essència de la Mediterrània\nMalgrat el seu aspecte històric, Binibeca Vell va ser construït en realitat en la dècada dels anys 60. No obstant això, els seus creadors van posar tanta cura en el seu treball que van aconseguir reproduir fidelment i amb molt de gust l'essència d'un tradicional poble de pescadors menorquí, respectant els cànons, l'estètica i la tradició de l'illa.\nPerò el fet que el poble sigui de factura relativament moderna no li resta ni un gram d'encant ni d'originalitat. Binibeca Vell sempre sorprèn a qui el visite per primera vegada i els plena de bones sensacions.\nFaçanes emblanquinades, pulcres carrers empedrats, el blau de cel, balcons de fusta, la brisa fresca d'el mar, la remor de les onades, flors a les finestres ... La combinació de tot això és un regal per al visitant, una experiència captivadora.\nSeria un error pensar que es tracta simplement d'un bonic decorat sense vida. A l'contrari: Binibeca Vell és un lloc viu. Les seves petites cases estan habitades, algunes d'elles estan fins i tot disponibles per a l'llogar als turistes. A més, el poble compta també amb una petita església, un supermercat i diversos comerços i restaurants.\nEn definitiva, no dubtis a incloure la visita a Binibeca Vell, un somni blanc al sud de Menorca, en ruta per l'illa, segur que no et penedeixes.


novembre | 2016 | Escola Pau Casals | Pàgina 3\n2n A – Visitem un planetari\nEscola Pau Casals17/11/16\nEls nens i nenes de 2n A anem al Planetari que ens han preparat a l’Àrea de Sant Joan Despí. Ens va agradar tant que no volíem marxar… Aquí teniu unes quantes fotos perquè durant l’explicació les càmeres havien d’estar apagades ja que si no,… Llegeix més»\nCicle Inicial i Cicle Superior – Apadrinament lector\nEscola Pau Casals10/11/16\nAquest curs ja hem començat a fer l’Apadrinament Lector.\nEls alumnes de 5è són els padrins dels alumnes de 1r i els alumnes de 6è dels de segon. Va ser una tarda compartida on vam aprendre els petits dels grans i els grans del petits.\nEsperem poder… Llegeix més»\n1r, 2n, 5è, 6è, Portada 0\n2n B – Jocs de matemàtiques\nEls alumnes de 2n B fem jocs matemàtics. Així, juguem i aprenem alhora. i no només matemàtiques! Si no també a treballar en equip, a respectar les idees dels altres, a arribar a acords…\n2n.- Educació Física\nAprenem a partir del joc. Una activitat per realitzar diferents desplaçaments i llançaments. Què bé que s’ho passen!\n1r.- Educació Física\nEls nens i nenes van gaudir d’aquest joc tan divertit: Pilotes fora!\nCS-xerrada ciberbulling, ciberseguretat\nDies enrera l’expert en ciberseguretat i pare de l’escola, Francisco Cobacho, va fer una interessant xerrada a l’alumnat de cicle Superior. El Paco ens va explicar els riscos que té l’ús d’Internet, el nostre rastre digital i ens va donar molts consells pràctics de com… Llegeix més»\n2n. Anem al Tecla Sala.\nEls nens i nenes de 2n hem visitat el museu Tecla Sala i després de veure una obra sobre una ciutat de Jordi Colomer, hem construït la nostra ciutat. Ens ha agradat molt.\n2n, Portada, Sortides 0\nP5. Sortida de Tardor\nEls Pirates i els Robots hem anat a veure la Tardor a un parc molt bonic, l’Arboretum de Santa Maria de Palautordera. Hem mirat els arbres, hem trobat castanyes, fulles i pinyes per terra, i hem vist ànecs i una tortuga. És un parc molt… Llegeix més»\nEducació Infantil, P5, Portada, Sortides 2\nTALLERS FESTA CASTANYADA\nEl passat divendres, dia 28, amb motiu de la Castanyada, vam fer uns tallers barrejant l’alumnat de P4 a 6è, cada grup d’alumnes va realitzar diferents activitats:\nP4, P5, 3r i 4t:\nConte “Corre, corre, carbasseta”.\nPoemes en roba.\nExperiment científic de comprovar si sura.\n1r, 2n, 5è… Llegeix més»


Cubbtural 2015: Història\nFoto de la Palanca\nUn dels fets que ha mantingut més viu l’interès de la ciutadania d’Artesa durant la segona quinzena de juliol ha estat l’enderroc de l’antiga Caserna de la Guàrdia Civil.\nEfectivament, l’edifici que datava del 1946 va desaparèixer en qüestió de dues setmanes davant dels ulls de la gent, enmig d’un cert sentiment de nostàlgia però també d’alleugeriment per tot allò que podia representar per a molts. Pel que fa al present i al futur, recordarem que l’Ajuntament va adquirir l’edifici a l’Estat fa pocs mesos per uns 14 milions de ptes. i que, en principi, preveu la construcció del Cubbtural en aquest solar, tot i que falta un projecte oficial i els diners per a fer-ho. De moment s’usarà com a pàrquing i per ampliar el recinte firal. A les fotos, que complementen les de la contraportada i les d’Imatges d’Ahir, podemveure el principi de l’enderroc i el resultat final.\nComencen les obres del Cubbtural\nGener de 2007 s’han començat les obres de la primera fase del Cubbtural d’Artesa de Segre. L’inici d’aquest projecte tan esperat s’ha retardat degut a la llarga negociació amb la companyia Fecsa-Endesa per treure la línia elèctrica que passava pel solar.\nActualment s’està rebaixant el terreny per construir-hi un\npàrquing subterrani per a 50 vehicles. Seguidament es faran els fonaments i l’estructura; i s’acabarà la primera fase amb els tancaments que seran prefabricats. Les obres les du a terme l’empresa Romà i els tancaments els fa Prefabricats Pujol. Està previst que el Cubbtural prengui forma el mes de maig. Després s’haurà de fer la segona fase que consistirà en els acabats interiors i una tercera per l'equipament.\nInf de la Palanca


Un so és defineix per una freqüència. No totes les ffreqüències són audibles, per sota de 20 vibracions per segon i per sobre de 20.000 les persones no sentim res perquè el "timpà" que és la membrana situada dintre l'oïda no és capaç de vibrar en aquestes freqüències i per tant no envia cap senyal al nostre cervell.\nEl nostre sistema musical es basa en una quantitat limitada de notes que s'afinen en funció de diferents paràmetres:\n* Si multipliquem per 2 la freqüència d'una nota ens dóna la mateixa nota a l'octava superior.\n* Si multipliquem la freqüència per 3 ens dóna la quinta.\nPartint de La = 440 podem multiplicar per 3 per anar descobrint la freqüència de cada nota tot seguint la sèrie de quintes:\nLA=440 vibracions per segon, MI=440x3=3960, SI=3960x3= 11880 Etc. (FA#, DO# ...)\nSempre podem dividir els resultats per 2 (baixar una octava) les vegades que faci falta per tal d'incloure la\nfreqüència en l'interval 440 - 880 que correspon a l'octava La-La:\nMI=1320/2=660, SI=11880/2=5940, SI=5940/2=2970, SI=2970/2=1485, SI=1485/2=742.5\nDesprés de fer unes quantes operacions veurem que la freqüència de Sol# i de LaƄ no coincideixen. En realitat el Sol# és una croma més alt que el LaƄ.\nL'afinació natural és la següent: (GREU) "Sol - - - - LaƄ - Sol# - - - - La" (AGUT)\nA l'època del barroc, abans de fer un concert de clave afinaven les sotes segons la tonalitat de l'obra a interpretar. Per exemple si l'obra a interpretar utilitzava el Sol# l'afinaven una mica més alta que si l'obra utilitzava el LaƄ. Això obligava a repassar l'afinació cada vegada que es canviava la tonalitat. Davant d'aquestes dificultats pràctiques diferents músics com J.S. Bach van proposar l'afinació temperada que no és altra cosa que ajustar una mica l'afinació o la desafinació per tal que la mateixa tecla serveixi per a les dues notes.\nPer defensar aquesta idea, J. S. Bach va escriure el "Clave ben temperat". Es tracta de peces curtes per a piano fetes en totes les tonalitats: Do major, Do menor, ReƄ major, ReƄ menor, Re Major .... Evidentment aquesta partitura no es podia interpretar si el clave no estava "ben temperat" és a dir afinat amb l'afinació temperada.\nPensareu que aquesta història és poc interessant però la realitat és que l'afinació temperada ha permès que la música occidental evolucioni molt més que la música oriental en incorporar la modulació com a recurs habitual a les grans obres escrites després de Bach.\nA l'afinació natural els tons són una mica més grans i els semitons (diatònics) una mica més petits\nAFINACIÓ NATURAL ........: Do..........Re..........Mi....Fa\nAFINACIÓ TEMPERADA...: Do........Re.........Mi.......Fa\nLes òperes, les simfonies i fins i tot la música de pel·lícules no serien el mateix sense la visió de futur de J.S.Bach al sacrificar una mica la puresa de l'afinació per tal d'obrir el ventall de possibilitats que ens permet la lliure modulació.\nMalgrat això si els nostres cantaires desafinen igual que ho fa un piano ben afinat, podem estar contents.


Avui es presenta l'Associació de familiars de malalts d'Alzheimer de Tarragona — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Serveis a la Persona › Notícies › Discapacitat › Avui es presenta l'Associació de familiars de malalts d'Alzheimer de Tarragona\nAvui dijous al matí, a les 11 h, es presenta la nova Associació de Familiars de malalts d'Alzheimer de Tarragona en un acte públic a la plaça Corsini que també s'omplirà d'activitats lúdiques i informatives per conscienciar a la població sobre la malaltia de l'Alzheimer.\nL'Associació de Familiars de malalts d'Alzheimer de Tarragona neix per cobrir les necessitats de suport tant emocional com informatiu de les famílies de la ciutat de Tarragona que tenen algun membre amb Alzheimer i d'altres demències. El Servei Municipal de la Discapacitat de l'Ajuntament de Tarragona col·labora des de fa mesos amb la Federació Catalana d'Associacions de Familiars de Malalts d'Alzheimer (FACAC) per crear aquesta nova associació al territori dirigida tant a les persones amb Alzheimer com a les seves famílies.\nLa nova associació disposarà un espai d'atenció al públic al Centre Cívic de Sant Pere i Sant Pau gràcies a la col·laboració de la Xarxa de Centres Cívics.\nAFAT forma part de la FAFAC (Federació Catalana d'AFA) i CEAFA (Confederació Espanyola d'Associacions de Familiars de malalts d'Alzheimer). Aquestes pertanyen a Alzheimer Europe, a la federació iberoamericana (AIB) i a la federació internacional, Alzheimer's Disease International (ADI), que treballen en col·laboració amb l'Organització Mundial de la Salut.\nEls objectius d'aquesta estructura global són:\nReclamar a Administracions i Institucions les ajudes necessàries perquè els malalts i els familiars visquin la malaltia amb qualitat i dignitat.\nTransmetre el capital de coneixement i la sensibilitat que es genera localment als organismes que treballen a escala global.


Comunicat 1. Junta Electoral de la Universitat\nJunta Electoral de la Universitat\nELECCIONS A RECTORA O RECTOR 2020\nCOMUNICAT DE LA JUNTA ELECTORAL Núm. 1: PUBLICACIÓ DEL CENS ELECTORAL PROVISIONAL\n1. EXPOSICIÓ, ADSCRIPCIÓ I RECLAMACIONS Al CENS PROVISIONAL\nLa Junta Electoral ha acordat ordenar l'exposició pública del cens electoral provisional per a l'elecció del Claustre Universitari de la Universitat d'Alacant, d'acord amb el calendari electoral aprovat pel Consell de Govern amb data 25 d'octubre de 2019 (BOUA de 25/10/2019).\nEl termini d'exposició pública, consulta i reclamacions del cens per a aquestes eleccions serà del 4 al 8 de novembre. L'exposició pública es realitzarà, mitjançant accés personalitzat a través de la web de la Junta Electoral.\nEn aquest procés les persones que apareguen inscrites en més d'un cos o circumscripció, hauran de comunicar a la Junta Electoral l'adscripció a aquella en la qual desitgen exercir el dret de sufragi, a través del Registre General de la Universitat d'Alacant emplenant el document corresponent (sol·licitud d'adscripció word, pdf). El termini de presentació d'aquestes sol·licituds és del 4 al 8 de novembre. La no utilització d'aquest model de sol·licitud o la seua presentació fora del termini establit constituirà motiu d'inadmissió de la mateixa. I en el cas de no presentar sol·licitud alguna en els terminis previstos, la Junta Electoral, d'ofici, assignarà a els qui es troben en aquesta situació, a la circumscripció menys nombrosa a la qual pertanguen, d'acord amb el que disposa l'article 6 del Reglament Electoral de la Universitat d'Alacant.\nLes persones que hagen de formular una reclamació contra el cens, bé per no figurar inscrites, bé perquè les seues dades no són correctes o per alguna altra circumstància, i que no corresponga a una sol·licitud d'adscripció, han de dirigir la reclamació a la Junta Electoral a través de Campus Virtual, eAdministración, Tràmits Generals, Instància Genèrica, adjuntant la documentació acreditativa corresponent. El termini de presentació d'aquestes reclamacions és del 4 al 8 de novembre.\n2. PUBLICACIÓ I CONSULTA DEL CENS ELECTORAL PROVISIONAL\nAmb la finalitat de vetlar per la protecció de dades de caràcter personal, tenint en compte l'article 21.1 del Reglament Electoral de la Universitat, els articles 39.2 i 41.2 de la Llei Orgànica 5/1985, de 19 de juny, del Règim Electoral General, aplicables supletòriament, i el contingut de la Llei Orgànica 3/2018 de 5 de desembre , de Protecció de Dades Personals i Garantia de Drets Digitals, la Junta Electoral de la Universitat ha acordat la consulta informàtica individualitzada del cens electoral a través d'aquesta web. Les persones que pertanyen a la comunitat universitària que ho desitgen podran realitzar la consulta en qualsevol de les secretaries de centre de la Universitat, prèvia identificació i en el termini assenyalat anteriorment.\nACCÉS Al CENS ELECTORAL PROVISIONAL\nAlacant, 4 de novembre de 2019\nÚltima actualització: 5-Nov-2019 14:03:11


▷ ⭐El temps a Arbúcies⭐ - eltemps24.cat\nEl temps 24 » El temps a Arbúcies\nAquí tens la previsió del clima de Arbúcies per demà, si desitges veure la informació més actualitzada del temps a Arbúcies en aquesta secció podràs veure totes les dades perquè puguis planificar la teva setmana.\nArbúcies és una població de la província de Girona a Catalunya precisament pertany de la comarca Selva, i disposa de 0 pobladors segons les últimes dades. A continuació tens la informació meteorològica per a les pròximes hores a Arbúcies. Disposaràs de totes les dades de temperatura, vent i temps i cal ressaltar que la temperatura màxima va a ser de ºC i la temperatura mínima serà de ºC.\nPrevisió del temps a Arbúcies avui\nseguidament tens la informació meteorològica per a les hores següents a Arbúcies tens tota la informació de temperatura, vent i temps i cal destacar que la temperatura màxima s’espera que sigui de graus i la temperatura mínima es preveu que sigui de graus.\nPrevisió del temps a Arbúcies demà\nEn aquesta part de la web pots trobar la informació detallada de la previsió meteorològica de Arbúcies per demà, tenim informació de les pròximes hores i pots observar la previsió global per al dia de demà.\nMeteorologia a Arbúcies per als propers dies


Els canvis dopinió . Las Provincias\nEls canvis d'opinió\nEsta semana hem sabut que el ministre d'Exteriors britànic, Boris Johnson, adalit del sí al 'Brexit' en el referèndum sobre la permanència del Regne Unit en l'Unió Europea, havia escrit, en només dos dies de diferència, un artícul favorable a permanéixer en la UE (en el que aplegava a afirmar que el 'Brexit' seria un «shock econòmic» per al país) i un atre absolutament contrari a l'Unió, que finalment se publicà en el diari 'The Telegraph'.\nJohnson ho ha justificat afirmant que el primer artícul no fon més que una «paròdia» per mig de la qual intentava aclarir les seues pròpies idees. La realitat és que, recordant a l'inefable Groucho Marx i una de les seues frases més conegudes («Estos són els meus principis. Si no li agraden, ne tinc uns atres»), Johnson no ha fet més que mostrar una de les característiques bàsiques de tot polític 'triumfador': ser capaç d'afirmar una cosa i la contrària, segons convinga, pero en arguments aparentment igual de sòlits i de convincents.\nÉs cert que la capacitat de canviar d'opinió sempre ha estat ben vista pels pensadors. Un ilustre païsà de Johnson, Winston Churchill, deixà escrit que «Un fanàtic és algú que no pot canviar d'opinió i no vol canviar de tema». Kant, per la seua banda, afirmà que «El sabi pot canviar d'opinió. El neci, mai». El problema sorgix quan el canvi d'opinió no ve donat tant per una reflexió personal profunda o per un major coneiximent del dilema sobre el que s'ha de prendre partit, sino per una falta d'escrúpuls ideològics o per un estricte tacticisme destinat, simplement, a obtindre rèdits personals.\nTornant a Valéncia, alguns dels públics canvis d'opinió vixcuts en la nostra història recent són d'admirar, i entrarien en la categoria 'positiva' -per cóm se gestaren, pels motius que aduïren els interessats i per la trascendència social que implicaven- pero uns atres donarien per a una antologia del més pudent 'jaqueterisme' polític o ideològic. Hi ha, no obstant, una manera sotil de detectar-los: els primers s'afirmen en gallardia, s'assumixen i s'argumenten, i inclús servixen d'eixemple; mentres que els segons s'amaguen, s'oculten quant més millor i es deixa que la natural tendència del ser humà a l'oblit els soterre, com si tal virage ideològic mai haguera tengut lloc.\nEntre els canvis positius, no cap dubte que el de Miquel Adlert a l'hora de prendre partit per la valencianitat idiomàtica -i que tingué el valor i el corage, inclús, d'escriure un llibre per a reconéixer públicament que s'havia equivocat al recolzar en el passat les tan mitificades bases ortogràfiques de 1932-, és u dels millors eixemples. Tal volta per això no el trobarem en els llibres dels nostres chiquets. Al remat, no obstant, els pijors no són els que tenen una atra opinió o la canvien, sino els que realment tenen una atra opinió pero, o temen manifestar-la, o volen aparentar que no la tenen.


Holiday home Vakantiepark De Kuilart 3 Koudum Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Vakantiepark De Kuilart 3-, Koudum, Koudum, Països Baixos, 8723CG - Veure al mapaHoliday home Vakantiepark De Kuilart 3Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 39 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Koudum, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Vakantiepark De Kuilart 3, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Holiday home Vakantiepark De Kuilart 3 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Koudum. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, nevera, renta vaixelles, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Vakantiepark De Kuilart 3 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Koudum.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxacalefaccióneverarenta vaixellesIdiomes ParlatsHolandès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Belvilla t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més


ILLA SONORA: MIKE & THE RUNAWAYS - 7" (1965) - EP\nAvui he tingut el plaer d'asistir com a convidat al programa "Bufet Lliure", amb Celestí Oliver; una interesantíssima i recomendable hora diària que podeu escoltar, a partir de les 15.30 h., a Ona Mallorca (90.6 FM). Al programa d'avui hem parlat sobre el sorgiment i boom del Beat, Pop i Rock a Mallorca: no s'ha pogut obviar ni la qualitat ni la transcendència d'un EP com aquest, datat de 1965, i que juntament amb unes poques rareses enregistrades a Alemanya, suposen el llegat fonamental de Mike & The Runaways.\nA aquest 7" hi trobem quatre cançons sense cap desperdici ni un. A la cara A, deliri de títols onomatopeics, trobam "Um, um, um, um, um", una encertadíssima versió d'una cançó original de Wayne Fontana & The Mindbenders. Li segueix un altre tema antològic, possiblement el més conegut de Mike & The Runaways: es tracta d'una versió del "Ja, ja!" de Casey Jones & The Governors. Però si la cara A és brutal... Atenció a la B! Hi trobem la versió en castellà de "You've Got Your Troubles" dels The Fortunes, seguida d'una altra delícia seixantera, la versió del "Heart Full Of Soul" de The Yardbirds. Es diu, es comenta, es rumoreja, que al posterior guitarrista dels Yardbirds, Jimmy Page li encantava aquesta versió; tal vegada, sorgeix d'aquí el rumor (fals, per cert) de que Led Zeppelin volien oferir el lloc de cantant, abans que a Robert Plant, al mateix Mike Kögel. Una curiositat més.\nAquests quatre temes enregistrats a Madrid són recordats de forma anecdòtica per ser l'embrió del que després es conexieria com Los Bravos; no obstant, la seva importància és major, sobretot per a la música mallorquina. Sigui com sigui, aquestes cançons amb 46 anys d'antigüetat segueixen sonant fresques, agradables i joves.\nPublicado por Illa Sonora en 13:07


Èpica i lírica - Revista Musical Catalana\n© Julien Mignot (foto d’arxiu)\nECHO RISING STARS. Edgar Moreau, violoncel. Pierre-Yves Hodique, piano. PALAU D ELA MÚSICA (PETIT PALAU). 8 DE MARÇ DE 2017.\nEl 8 de març de 2017 quedarà a la memòria de molts barcelonins i parisencs com un dia històric. El motiu principal, la remuntada èpica del Barça davant el Paris Sant Germain. Però no tota la història acaba en l’èpica, sinó que la lírica també hi té quelcom a dir. I és que el dia 8 de març fou també el dia que un parisenc debutava al barceloní Palau de la Música, amb millor sort que els seus compatriotes a l’estadi blaugrana. Dins el cicle ECHO Rising Stars, al Petit Palau, es presentava el violoncel·lista Edgar Moreau, que va triar com a company d’escenari el pianista Pierre-Yves Hodique.\nMoreau és l’intèrpret escollit per la Philharmonie de París per participar en aquest cicle que aplega aquells intèrprets que les sales de més prestigi d’Europa apadrinen com a joves talents. I de talent, a Moreau, no li’n falta. Moreau té un mestratge tècnic absolut i un tal domini de l’instrument que el seu preuat David Tecchler del 1711 gairebé li queda petit. La desimboltura, la contundència i la fluïdesa del seu pas d’arc, efectivament, semblaven demanar un instrument més gran, amb més corpulència i profunditat.\nMoreau va presentar-se amb un veritable tour de force, enllaçant Beethoven, Tanguy i Xostakóvitx. Al costat d’Hodique (amb qui ja ha gravat un CD) el jove cellista de 22 anys encetava el recital amb una Tercera Sonata de Beethoven en què, d’entrada, el pianista quedava bastant en segon terme. I si bé tot feia la impressió d’estar molt ben tocat, també semblava una versió poc madura, sense gaire profunditat. A partir de la reexposició del primer temps, però, Moreau i Hodique van trobar un major punt d’equilibri sonor i van brindar moments molt més feliços. La versió: de cap a peus, una d’aquelles d’anar per feina, amb una expressivitat que no es parava gaire a explorar grans contrastos ni fluctuacions de tempo, com si els intèrprets fossin hereus d’aquella pretesa objectivitat amb què Émile Zola deia que calia narrar la realitat.\nCom a frontissa entre dues de les grans sonates per a violoncel i piano de tots els temps (la tercera de Beethoven i la de Xostakóvitx), Moreau va optar per situar-hi intel·ligentment una obra que la mateixa Philharmonie que el duia a Barcelona ha encarregat al compositor Eric Tanguy. Tanguy, a punt de complir els 50 anys, és un dels noms importants de l’escena compositiva francesa. Amb una estètica enèrgica i poderosa, la seva Spirales dóna voltes a un motiu generatriu que manté el violoncel immensament sota pressió durant prop de 10 minuts i que demostra el seu coneixement de l’instrument (ja fa quinze anys que el mateix Mstislav Rostropóvitx li va encarregar el seu Segon Concert per a l’instrument). El llenguatge amb què Tanguy tracta el violoncel és d’una dimensió absolutament èpica, per la despesa energètica i l’altíssima preparació tècnica que requereix la peça. Moreau la va abordar amb un nivell de virtuosisme extraordinari, pràcticament sense descabellar gens ni mica els seus rínxols i deixant el piano clarament en un segon pla.\nLa Sonata de Xostakóvitx va ser, interpretativament parlant, el punt àlgid del recital. De nou, com en el Beethoven, els dos joves francesos van optar per una versió molt objectiva, absolutament pulcra i decidida, sense marge per a gaires variabilitats expressives.\nDesprés dels merescuts aplaudiments, una obra de lluïment, la Csárdás de Vittorio Monti, una exhibició de malabars tocada a velocitat radiant, amb una emissió sonora immaculada per part dels dos intèrprets. La nova onada d’aplaudiments d’un Petit Palau notablement ple (i més tenint en compte la cita esportiva blaugrana), va propiciar un darrer bis: el Salut d’amour, en què –aquí sí, per primer cop– els intèrprets es van permetre més expressivitat i llicències a l’hora de fluctuar en tempo, en dinàmica i també en timbre. Aquest bombó d’Elgar va propiciar, doncs, el moment de màxim lirisme al recital, mentre al Camp Nou regnava l’èpica de la remuntada històrica.\nPerò, tal com formulava Aristòtil, els gèneres literaris no acaben en l’èpica i la lírica, sinó que hi ha també la dramàtica. I la part dramàtica de la jornada, la posava sens dubte la manifestació del Dia de les Dones que, a la mateixa hora del concert i del partit transcorria per la Via Laietana. Perquè, efectivament, és dramàtic (si bé no en sentit aristotèlic) que encara calgui dedicar un dia a les dones per reivindicar drets fonamentals que, de manera vergonyant (i n’hi ha exemples a cada racó) encara es continuen vulnerant.


EL TRASTERO AZUL: 14 juny 2017 RAC1 (entrevistes col·loqui) (opinió)\nL’Enric és una víctima indirecta de l’atemptat d’Hipercor. El dilluns 19 de juny farà 30 anys de la bomba d’ETA en aquest supermercat de l’Avinguda Meridiana de Barcelona. Ell en té 29, a punt de fer-ne 30. En el moment de l’atemptat, la seva mare estava embarassada d’ell. L’Enric, durant anys, va pensar que era fill únic, fins que un dia, mirant la tele, va veure com els pares explicaven que havien perdut dos fills (dos germans de l’Enric) a l’atemptat d’Hipercor. Albert Om ha parlat amb ell i la seva família a Santa Perpètua de la Mogoda.\nDurant anys em vaig pensar que era fill únic, fins que em vaig assabentar de l’atemptat que hi va haver\nVaig veure alguna cosa sobre l’atemptat d’Hipercor per la televisió, vaig veure els meus pares i em vaig quedar sobtat; va ser com un shock\nL’Enric va agafar consciència de l’atemptat de gran, però l’ha deixat marcat de per vida.\nNo he entrat mai a l’Hipercor, ni hi penso entrar\nEls pares de l’Enric, la Núria i l’Enrique, no han estat mai considerats oficialment com a víctimes de l’atemptat perquè no hi van ser. Tot i així, n’han patit els efectes a nivell psicològic.\nNo ens consideren víctimes, però en canvi hem patit les seqüeles: ho hem recordat sempre, ens ha marcat la vida, vam haver de deixar la feina...\nTant és si no estàvem a l’Hipercor en aquell moment, però ho hem patit tota la vida; que els hi matin els dos fills és el pitjor que els pot passar a uns pares\nLa Núria ha expressat la seva impotència per no haver rebut cap mena d’ajut de l’Estat després de l’atemptat on va perdre dos fills i una germana.\nEncara estem esperant una trucada del Ministeri per veure si ens falta alguna cosa\nEscolteu la conversa sencera que han tingut l’Enric, la Núria i l’Enrique amb Albert Om.\nA més, Islàndia ha recordat l’atemptat d’Hipercor amb Robert Manrique, víctima de l’atemptat i ex delegat de l’Associació Catalana de Víctimes d’Organitzacions Terroristes, la psicòloga Sara Bosch i el periodista Jordi Bordas, que va cobrir l’atemptat per La Vanguardia. Escolteu la conversa.\nEs de agraïr que es tracti el tema relaiconat amb víctimes del terrorisme fugint de l'us polític i partidista i es doni mes importància a la realitat social, mèdica i psicològica de qui ha patit un atemptat. Aquesta entrevista, a mes a mes, te un afegit molt important... es la primera que ha fet l'Enric Vicente Manzanares, un jove a qui admiro des de el primer moment en que el vaig conèixer (i ja han pasat un grapat d'anys)... igual que a d'altres joves que han patit els efectes de un atemptat amb unes edats molt curtes o fins i tot des de l moment del naixement.\nUns èssers humans amb un seny i una dignitat que mai ningú podrá vençer...\nEn el seguent link es pot trobar per sectors l'entrevista amb tots els entrevistats per l'Albert Om.\nPublicado por Robert Manrique en 23:50