Quin és el darrer anime que has vist? - Pàgina 4 - Tadaima: anime en català, manga, el Japó i més!\n08 ago. 2016, 10:43\nGènere: Acció, Sobrenatural, Misteri, Vampirs\nBasat en: novel·la\nPrimera de les tres pel·lícules amb què comptarà aquesta adaptació preqüela de la saga Monogatari. En aquesta, l'Araragi Koyomi, un estudiant de secundària de l'escola Naoestu es fa amic de la Hanekawa Tsubasa, una de les estudiants d'honor. Aquesta li menciona un rumor sobre una vampira rossa que recentment s'ha estat veient per la ciutat.\nAquell vespre mateix, sense més ni més, en Koyomi troba la mencionada vampira: Kiss Shot Acerola Orion Heart Under Blade, també coneguda com la reina de les excentricitats (li direm Shinobu XD). La criatura d'ulls daurats implora a l'humà que la salvi mentre agonitza en un toll de sang amb les quatre extremitats amputades. La Kiss Shot li demana la seva sang per salvar-se i, després de fer-ho, es troba convertit en un vampir. Podrà tornar a ser humà o s'endinsarà més en el món de les excentricitats?\nDesprés del hype que li tenia necessitava dedicar-li unes paraules, sobretot després d'esperar 6 mesos des que es va estrenar a Japó, però ha valgut la pena!! Només una paraula: SHAFT Es poden dir moltes coses de la sèrie, però el que és indiscutible és que l'animació és per quedar-se encantat mirant la pantalla com un zombi. Em va meravellar des del primer instant i és que quina passada!! Com es nota que han tirat la casa per la finestra, ha estat summament impressionant. Només amb la flipada d'animació podria haver estat mirant la pantalla durant una hora sencera sense que hagués passat res, completament al·lucinant. Ha estat preciosa i més que fluïda, amb molt bones perspectives i els detalls típics de l'estudi. En un principi barrejar CGI i 2D pot semblar una mala idea, però el fons hiperrealista amb CGI i el contrast dels personatges animats a mà fins a aquest punt de detall ha estat innovador i ha quedat més que bé. Una nitidesa i fluïdesa difícils de trobar, com es nota que era una preqüela molt esperada. Han barrejat diferents estils i els hi ha quedat un resultat increïble. Just WOW!! Juntament amb la música i banda sonora original de la sèrie ha estat una meravella audiovisual. I què dir dels actors de doblatge: Kamiya Hiroshi, Sakamoto Maaya, Sakurai Takahiro i Horie Yui. Són tots força coneguts i ha estat una punyetera passada.\nRealment només ha estat la primera de les tres pel·lícules, però després de tants anys l'espera ha valgut la pena. Malgrat ser només la que posarà les bases ha fet el seu propòsit a la perfecció i deixa amb moltes ganes de més. Fa tant que esperava aquesta peli que encara no m'ho crec!! En aquest cas ha estat una història més lleugera a nivell de diàleg, ja que no donava la impressió de morir-te de mal de cap en acabar (que, per cert, és una de les coses que m'encanta de Monogatari Series i ho he trobat a faltar) però tot i així no ha perdut la seva essència. Suposo que en ser format pel·lícula havien d'anar una mica més per feina. Com a la resta d'arcs el punt fort de la sèrie és l'apartat psicològic i han sabut relacionar perfectament les emocions de l'Araragi amb l'estil d'animació en cada moment. En tota la punyetera pel·lícula només surten 4 personatges, dóna la sensació que no ha passat pràcticament res i tot i així no puc deixar de dir que ha estat brutal!!\nNo poso nota perquè encara falten dues pelis per estrenar\nAlguns exemples de l'animació!!\n08 ago. 2016, 10:56\nEpisodis: 1x22 cap + 2x11 cap + peli\nGènere: Accio, Policial, Psicologic, Ciencia Ficcio, Futuristic\nLa justícia, i l'aplicació de la mateixa, ha canviat. Al segle 22, el Japó fa complir el Sistema d'Sibil·la, un mitjà objectiu de determinar el nivell d'amenaça de cada ciutadà mitjançant l'examen del seu estat mental a la recerca de signes d'intenció criminal, conegut com el seu Psycho-Pass. Els inspectors donin suport a la llei subjugant, sovint amb la força letal, qualsevol persona que alberga la més mínima mala voluntat; al costat d'ells són responsables de la seva aplicació, Inspectors fastiguejats que s'han tornat criminals latents, atorguen una relativa llibertat a canvi de dur a terme la feina bruta dels inspectors.\nEn aquest món els passos Akane Tsunemori, una dona jove amb un honest desig de mantenir la justícia. No obstant això, ja que treballa al costat del veterà Enforcer Shinya Kougami, aviat s'assabenta que les sentències de la Sibil·la del sistema no són tan perfectes com els seus companys d'Inspectors assumeixen. Amb tot el que ha conegut lloc de cap, Akane lluita amb la qüestió del que realment és la justícia, i si pot mantenir-se mitjançant l'ús d'un sistema que ja pot estar danyat.\nLa vaig acabar divendres pero no em vaig enrocordar de fer-li resenya i avui Skuld m'ho ha recordat (Gracies!).\nTinc una batalla interna per valora-la, desde el primer moment m'ha donat la sensacio de que primer s'els va ocorrer l'idea del Psycho-Pass i despres l'ambientacio i l'historia, intentant que tot cuadres pero trontolla una mica.\nL'animacio es molt bona i hi han pj molt bons com Kokami o Makishima (el millor de la serie) i es entretinguda de veure.\nJo personalment la recomano, sense grans pretensions pot entretindre a qualsvol.\nLa segona temporada si no l'hages vist tampoc m'hagues matat, nomes la primera ja esta be. El millor de la segona es l'opening (presentat al Animesong) i una escena "medica", la resta repetitiu.\nPD: ara em toca buscar el seguent anime a veure, que encara no el tinc clar.\n08 ago. 2016, 11:47\nJa que parles de Psycho Pass he de donar la meva opinió perquè és un dels meus anime preferits i els que van marcar un abans i un després (serà llarg). El primer que he de dir és que la primera temporada per mi és un 10/10 i la segona temporada no passa d'un 4/10 molt raspat i sentint-me generosa perquè a banda que no arriba a l'alçada de la primera es contradiu en alguns punts que havien deixat clars en la temporada anterior amb un món ja ben construït de per si. No haurien de malgastar temps en deconstruir de manera tan poc operativa una cosa que en els primers capítols de la primera es van prendre la molèstia d'explicar. A més que la segona temporada és un intent de seguir la mateixa estructura de la primera que no funciona perquè el format és diferent (11 capítols) i tota la informació que donen és redundant fins a l'infinit. Si no has vist la pel·lícula te la recomano ja que segueix la història de la primera sense la mediocritat i tot allò innecessari de la segona temporada. La pel·lícula està feta pel mateix personal de la primera temporada!!\nEl manga en aquest cas és el que està basat en l'anime, ja que la història és original. La qual cosa tenia sentit a l'hora d'acabar la primera temporada on va acabar, tenien una història per explicar i la van explicar, no era necessari continuar perquè la segona no tenia cap propòsit i no pretenia transmetre cap missatge, només violència gratuïta i sense sentit (en el capítol 02x04 es queden a gust amb això). Vaig intentar amb moltes ganes que m'agradés però és una bírria per això que dic i que l'equip inicial estava treballant en la pel·lícula.\nNo és que el cyberpunk hagi estat mai un dels meus gèneres per excel·lència, però amb Psycho Pass van saber-ho combinar amb aspectes socials, filosòfics i psicològics i això sí que és el meu gènere per excel·lència, de manera que ho van compensar a la perfecció i al final vaig acabar agafant gust per aquesta estètica. El disseny de personatges és una meravella, l'animació molt bona amb plans molt bons (estudi Production I.G.) i uns personatges carismàtics i interessants, a més de coherents amb la història i el que passa. En Makishima és el meu personatge preferit de la sèrie i, probablement, de l'anime en general. És d'aquells dolents ben construïts amb un propòsit, que el presenten des del principi i et fa entrar en la sèrie envoltant-lo de misteri (a diferència d'en Kamui). A més que estèticament parlant destaca i crida l'atenció (mentre que en Kamui no el distingiries ni amb bona il·luminació) i s'assembla a un dels dolents més ben construïts de la història i amb qui comparteix seiyuu (Sakurai Takahiro): en Griffith (Berserk). Realment no sé perquè vaig connectar tant amb en Makishima, però és senzillament una passada i gran part del meu amor per la sèrie és gràcies a ell.\nI amb ell i la resta de personatges tenim els tres pilars en què se sustenta la història: l'anarquia radical i la llibertat (Makishima), la justícia humana i els sentiments (Kougami) i les lleis jurídiques i allò "socialment" correcte (Akane). A més de la gran participació dels secundaris i la seva aportació al seguiment de la trama. Els capítols introductoris i la construcció del món, els personatges ben presentats, les situacions impactants i violència en dosis justes, el clímax, la narració etc. A mi em va agradar moltíssim!!\nA banda d'això la banda sonora també m'encanta i encaixa amb la sèrie a més no poder, en un primer moment em vaig enamorar de l'opening (Ling Tosite Sigure - Abnormalize) i en acabar el capítol amb l'ending (EGOIST - Namae no nai Kaibutsu). La banda sonora és espectacular i sembla que a diferència de vosaltres a mi em va agradar molt més el primer opening jaja Diria més coses, però em sembla que ja he escrit massa XDDD\nDeixo un vídeo comparant les dues primeres temporades i explicant el perquè una és molt millor que l'altra. És algú una mica cremat perquè li ha passat igual que a mi i el vídeo és llarg de la hòstia, o sigui que s'ha de mirar a trossos jajaja\nPD: Si no heu vist Psycho Pass salteu-vos la segona temporada que no val per res, mireu només la primera i la pel·lícula!!\n08 ago. 2016, 18:31\nEn el meu cas l'últim anime que he vist, és un clàssic de ja fa una bona tira d'anys... Elfen Lied. Haig de dir que m'he sorprés a mi mateix tolerant prou bé un anime amb fama de macabre, precisament aquest es el punt de la serie, intercalar una història molt tendre amb moments de molta cruesa. Malgra tot haig de dir, que al ser tan incomplert el seu final obliga a llegir un manga molt més complert i infinitament més cruel. Crec que es un anime molt correcte i curiós, el seu opening en llatí Lilium es dels més orginals que he escoltat, pero un pèl sobrevalorat, deixa masa preguntes i sobtretot no aprofundeix masa amb les relacions dels protagnistes. Recomano la lectura del manga, són 107 capítols que si es miren des de el 64 que es quan acaba l'anime tot queda molt més clar.\n10 ago. 2016, 14:26\nTinc pendent Elfen Lied, gràcies per la teva opinió rob-kun!\nD'altra banda, no fa gaire jo vaig acabar Hibike! Euphonium perquè tot just ara començarà la segona temporada, havia sentit només bones crítiques i quan vaig estar pel Japó vaig veure molts posters de manera random per allà i la tenia pendent de feia molt de temps. A més els animes musicals i jo ens portem molt bé!\nDir que en general m'ha agradat moltíssim!! És d'aquests animes que t'atrapen al primer moment, que enganxen i que el capítol es passa volant i sempre en vols més! En un dia em vaig mirar l'anime sencer amb ganes de saber com continuava. La veritat és que l'argument és simple: una escola secundaria té un grup d'orquestra bastant cutre i amb l'arribada d'un nou professor les coses canviaran amb l'objectiu de participar en la competició nacional de bandes.\nEn si l'anime està xulo per la música, pels personatges i perquè l'animació és molt bonica. Si li hagués de posar alguna pega, hi ha una tsundere que em posa dels nervis i el professor també és com bastant imbècil a segons quins moments, però per la resta està molt xulo, si voleu seguir la segona temporada en directe la recomano molt!\nDoncs jo el darrer anime que he vist ha estat Nana\nDues noies es troben en un tren de camí cap a Tokyo i les dues comparteixen molt en comú, especialment el nom: Nana. Però les casualitats no acaben aquí perquè les dues Nana acaben compartint pis i fent-se molt amigues. Una d'elles va a Tokyo per triomfar com a vocalista mentre que l'altra (a qui més tard anomenem Hachiko) ho ha deixat tot per poder estar a prop del seu nòvio. La seva vida a la gran ciutat tot just comença, amb les pors, inseguretats, amors i desamors...\nOpinió personal (amb spoilers):\nI així en general m'ha agradat peeeeeeeeeeeeeeeerò. I amb aquest però vull dir que em va encantar durant la primera meitat, era brutal, em va tenir molt enganxada a la pantalla i no era putament capaç de fer res per deixar de consumir capítols com si fos una droga. Quan el Souji deixa la Hachi o quan torna a aparèixer el Ren... m'encanta, simplement varen ser moments brutals!\nPerò després va aparèixer el Takumi (i el moment en que només es follava el Takumi tampoc estava pas malament) però es queda prenyada i la molt pava decideix tenir el nen quan podia haver triat deixar-ho córrer i ser feliç amb el Nobu! És que realment em va posar molt nerviosa, els darrers 10 capítols varen ser una tortura però vaig continuar pensant "vinga, que segur que ara se n'adona que està fent una bestiesa, aborta i se'n va amb el Nobu" però al final res...\nEs casa amb el Takumi i té la nena només perquè el Takumi li pot donar tot el que vol? (evidentment no dic que no sigui bona idea, el Takumi té pasta de sobres com per mantenir la nena i a ella i donar-li tots els capritxos que vulgui com ara tornar de viatge amb un munt de regals...) però realment es pot sacrificar la felicitat per capritxos materials i per un anell de diamants? Això diu molt poc de les dones japoneses, em va fer molta mania.\nAixí com va acabar no he tingut ganes de llegir-me el manga (que he llegit que està inacabat, toca't els ous) però la Nafi em va dir que les coses anaven encara a pitjor i va ser un SUUUDA!. Però bé, estic hater amb el Takumi però s'ha de dir que és un anime molt bonic sobre amor, amistat i superació (realment sí xD) i que la música també és brutal, així com els històries del principi on explicaven el passat de les dues Nana... aquells capítols em van enamorar i trobo que val la pena només per això!!\nUkiHana ha escrit: Opinió personal (amb spoilers):\nJo crec que diu molt de la societat japonesa en general, l'importànça de l'aparença per sobre de la felicitat personal. Del bé de la comunitat per sobre del propi individual.\nQuan vaig veure l'anime recordo (vagament) que vaig acabar molt rallada amb aquest tema, com la Hachi sacrifica (crec jo) la seva felicitat (= Nobu) per aconseguir estabilitat i una vida "solucionada". Personalment no crec que la Hachi sigui feliç amb aquesta desició, jo sempre he cregut que fa lo correcte. Per altra banda no sé com està el tema de l'abort al Japó, però m'imagino que no deu estar acceptat del tot en la societat (de les lleis ni idea) i cal recordar que Nana és de principis del 2000 així que encara deu ser més complicada la situació. La veritat és que tot i el drama a mi em va fer reflexionar bastant sobre els rols a la societat, la importància de les aparences, i vaig entendre que no es pot analitzar una història com aquesta des de una perspectiva occidental.\nEstic completament dacord amb tu, la primera mitat de l'anime és apassionant, i en canvi la segona part és putament deprimen, jo vaig tindre la sensació d'estar mirant un anime completament diferent. El drama s'apodera completament de tot l'anime i tot l'ambient i t'arrastra a un maleït pou sense fons flipant.\n10 juny 2017, 18:07\nDoncs jo el darrer anime que m'he vist ha estat Uta no Prince-sama.\nTenia bastanta fama i els dissenys m'agradaven, així que fa uns mesos em vaig mirar la primera temporada i la veritat és que em va agradar bastant.\nLa història ens conta la vida de la Nanami, una noia que vol ser compositora i que ha tocat el piano toca la vida, així que ingressa a una escola per aconseguir el seu somni: ser la compositora del seu ídol: el Hayato. Coses del destí, la Nanami amb els seus ulls sidosos seductors al final acaba amb un harem de tios que estan tots de toma pan y moja i (Spoilers a partir d'aquí) al final composa una cançó que és com super bona i es crea un grup d'idols i la tia aconsegueix el seu somni perquè, entre aquests guachils sensuals, hi ha el seu estimat Hayato.\nI res, més o menys la primera temporada és bastant entretinguda, et van presentant els personatges i, alguns d'ells, tenen una història profunda al darrere o com a mínim tenen motius per fer el que fan i somnis per acomplir. I a més, hi ha molta música, així que la primera temporada està bastant bé i la recomano bastant: música, tios buenos i un argument que et deixa amb la intriga.\nAra, després ve la segona temporada. O més aviat, el desastre de la segona temporada. Crec que he estat mesos en acabar-la i ja suda de la tercera i de la quarta... La segona temporada ens mostra que tothom ja s'ha llicenciat i que estan fent feina a la indústria de l'espectacle. Les coses van de puta mare fins que decideixen que vinga, que ficaran un tio nou al grup que a més, és com gilipolles perdut i que té la seva aparició estel·lar a cada puto capítol... I a més, cada capítol és igual: hola, sóc un idol que té un problema, no passa res, confia en l'amor, arriba la prota, li dóna forces, arriba el nou i diu la frase triomfal i, al final, tothom content. Repetitiu.\nNomés té un poc d'emoció al final i el darrer capítol és tan ridícul que fan ganes de potar. Sí, de potar de tonteria que fan i diuen.\nAixí que la meva recomanació és que us mireu la primera, gaudiu d'amor i de les vistes i que la segona l'oblideu, com si no existís.\nO sigui, que la raó principal realment és el fangirleig però joder, mireu al moreno que sensual que és i, a més, té la veu del Mamoru Miyano!\n25 des. 2017, 18:13\nDoncs jo feia molt de temps que tenia pendent veure Usagi Drop, no perquè em cridés l'atenció, sinó perquè sempre havia llegit ressenyes d'aquest anime on deien que era una obra mestra (ho havia llegit a més a molts llocs i no sé, m'ho vaig creure)\nNo sé si és que anava jo ja amb la idea preconcebuda que seria l'hòstia i per això m'ha decebut o no sé... La història va d'un vell que es mor i deixa una nena petita de 5 anys i el seu net, el Daikichi, un solter de 30 anys decideix fer-se càrrec de la Rin, sense tenir ni puta idea de com criar una nena.\nLa història està bé, és entretinguda però no enganxa i el pitjor de tot: queda oberta. El ritme així mateix és àgil i es podria dir que fins i tot és entranyable, però no és una obra mestra. La recomanaria? Uhmmm... potser si us agrada l'slice of life us diria que li donessiu una oportunitat perquè realment no està malament i no te n'adones i el capítol ja ha acabat.\nImouto sae Ireba Ii... és aquell anime que saps que bò bò no és, objectivament, però segueixes mirant perquè ja l'has començat i en algun moment t'adones que realment t'ho estàs passant molt bé. Comença amb l'anomenat "normie filter", 3 minuts dissenyats per fer quedar l'escena del raspall de dents de Nisemonogatari com si fos per a tots els públics. És exagerada, és conya, és per prendre-se-la amb humor. I passat això tenim un slice of slice còmic, amb protagonistes joves adults, personatges expressius, product placement de marques japoneses de cervesa, i el secret més mal guardat de la història. Fanservice? Sí, també.\nUna cosa que m'ha agradat molt d'aquest anime és que deixa molt clar quins personatges són bojos i quins et pots prendre en serio, i fa que te'ls puguis estimar a cada un a la seva manera.\nSi hagués de dir què crec que és el pitjor, potser la premissa inicial (el fet que l'escriptor estigui obsessionat amb la germana petita que mai ha tingut).\nOh, i és important fer notar que realment no està acabat. La història ha de seguir, i queda molt clar quan acaba l'anime que el fet que l'hagin acabat on l'han acabat és més tema de diners que res. L'original és un seguit de Light Novels, i també n'han fet dos manga.


Allà on trenquen les onesTren de llarg recorregut\nTorno ha enfrontar-me als enigmes i les eternes divagacions, el temps reclama respecte, seny i determinació però, tranquil, el mar m’acompanya i les onades em persegueixen escumoses, blanques, amigues…\nEl mar ja ho fa això; t’incita a tornar a valorar, al dubte permanent. Veient com la nit s’apressa per endur-se’n els grans pensaments, les intencions fallides i les il·lusions escatimades. A penes m’hi veig perquè la foscor s’ha fet reina de la nit i jo un vulgar vassall que es debat en les mateixes disquisicions de totala vida. Tots som , d’una manera o altre, perseguits o inclús captius, assetjats per conflictes banals que, ben mirat, no tenen massa rellevància en mig d’una vida. Però ens amoïnem, ens inquieten, ens trasbalsen, ens produeixen insomni. En un proper horitzó trencat i corbat veig llumetes que van cosint les costures de la costa i retallen el límit entre la terra i el mar.\nÉs una sensació veure que et perds en l’anonimat de la nit, creure que la teva esquinçada ombra és més gran que les demés i que les petjades en la sorra seran immortals, per sempre més, quina vana i fútil pretensió! De nou parlant amb el mar, buscant respostes!\nEl vent em fa de correu i m’apropa la incansable campaneta del pas a nivell, el de sempre, el de les lànguides i nyonyes tardes d’estiu, dels dies crus i anònims del hivern amb ronca veu. No trigarà en sentir-se la veloç i creixent embranzida de ferralla que al seu pas farà tremolar vidres i agenollar orgulls. El tren no et diu mai de on ve, però et suggereix un destí pel que sospires, un lloc que voldries tornar a veure, un destí que t’humiteja els ulls dels records o les il·lusions amagades. Un rostre que voldries tornar a besar. El tren sempre és futur, mai passat. Quan solca la nit t’imagines els passatgers dormint dins d’aquell cuc de ferro i et preguntes com és pot dormir amb tota aquella sorollada, però el tren té pressa,persegueix la minutera i la gent té són i esperança. I també ganes d’obrir els ulls allà on els seus mil i un motius els han conduït.\nEl paisatge marítim sempre és captivador i evocador, ara hi fa molt fred i diuen que encara està per arribar una mena d’ambaixada siberiana. No serà tan punyent com a terra endins, però si més complicat de combatre per l’aigua invisible que transporta l’aire. Hi ha poca gent, quatre jubilats alemanys jugant a descobrir racons per immortalitzar i on aparcar les seves autocaravanes sense tenir de pagar un càmping. El cel pestanyeja de color ennegrit entre bromes espesses i núvols cavalcant atropelladament per les esbufegades del vent. La lluna, vergonyosa i a mitja llum, s’amaga en mig d’un núvol arrodonit. Sembla un sol apagat.\nSi, un altre cop sóc al mar, el meu mar, i m’enyoro de la meva terra i dels meus boscos. De l’olor a palla humida i d’alzina feta cendra. I dels sarments ben morts i amuntegats a la vora del camí mentre els ceps despullats miren de reüll el poc sol que surt a passejar comptades hores del dia. Si, m’enyoro de les fràgils columnes de fum que travessen terrats i paisatges petits, pintats de color poble petit, fum de llar, d’estufa de llenya. Sento les campanes, després de saltar vinyes adormides i ametllers garrativats pel fred, com repiquen a l’alba monacal i obren les llums i engeguen les màquines de la preuada naturalesa. Els moixons s’entesten a fer la primera volada de la vida, de la vida d’una jornada. M’agrada el mar, m’agrada la lluna escombrant les onades i la sorra dibuixada pels rastres de lo desconegut. Però, no hi puc fer més, m’agrada la terra, la meva terra.\nOn a l’estiu hi ha un xiringuito ara ja el meu tren parat, quiet, silenciós. M’he assegut a les fosques amb l’única claredat de la costa retallada amb llumetes, ara mateix no sé si estic despert o he somiat totes aquestes coses però, tant s’hi val, m’agrada la terra i el mar, però també m’agrada somiar…\nLaia 05/02/2012 en 13:45\nM’ha agradat molt tot l’escrit, m’imagino que la majoria en shi hem sentit reflectits, jo com a mínim, quants cops asseguda davant del mar, de dia o de nit, amb solitud, intentes esbrinar pensaments, posar una mica de seny als sentiments, passió al seny, buscar les petites coses que et fan viure amb moments feliços, barrejes records, somnis, realitats, desitjos,… i et trobes petit davant de l’inmensitat, ets com una gota d’agiu dins d’un oceà. Moments en que te n’adones que el realitat les coses són senzilles, però sembla que si no les emboliquem no estem contents i després diem “que complicat és tot” i en el fons som nosaltres els complicats. Ens queda molt per apendre però també és bonic el camí, caure, ensopegar i tornar-se a aixecar, treure la sorra dels genolls, fer una rialla i sant torne-m’hi.\nM’ha agradat el final “tant s’hi val, m’agrada la terra i el mar, però també m’agrada somiar…”, a mi també m’agrada somiar, jugar amb la imaginació, inventar petits contes en que en som protagonistes, i això forma part de la vida, dels petits moments íntims que cada persona ha de gaudir amb ella mateixa, no creus?\nPep 05/02/2012 en 17:31\nSi que ho crec Laia, i tant si ho crec. En realitat no són les grans reflexions ni les transcendents meditacions les que ens faran obrir els ulls ni resoldre el nostre futur, sinó les petites i diminutes coses que ens motiven i conformen el dia a dia. Moltes gràcies per les teves paraules.-\nMarta 06/02/2012 en 0:18\nson escuma dibuixada de lluna,\nque espera embruixar-nos\nabans que la matinada\nens desperti traïdora.\nDe cop he pensat que voldria tornar-me a mullar…..


e L’expropiació de l’espai públic |Nativa\nEscrit el 14/04/2016 per Nando Cruz a la categoria ARTICLES, Articles "Idees per la música".\nPubliquem un altre extracte de “Cultura en tensió”, en aquest cas del text de Nando Cruz “Trencar el marc”.\nEl text del Nando Cruz a “Cultura en tensió” revisa el paper del periodisme en la difusió de la música, i, de passada i de forma conseqüent, també posa en qüestió el marc de referència sota el qual és pensada i explicada la música.\nPodríem veure la cultura en tensió, en aquest cas, sota dos prismes. D’una banda, la tensió entre el compromís del periodista amb la realitat objecte del seu treball informatiu i les demandes del sector que processa part d’aquesta realitat musical en forma de productes comercialitzables. De l’altra, la tensió entre un marc mental que redueix la música a aquesta activitat de consum i una visió eixamplada de la música que la contempla com a forma de relació entre persones i amb el seu medi. La reapropiació proposada passa, evidentment, per aquesta obertura del marc. Jordi Oliveras\nLa reapropiació de la cultura també té a veure amb la reapropiació de l’espai públic, un context històricament essencial per a la música en viu. Avui veiem l’espai públic com un entorn que desprestigia la música. Un altre triomf per a aquells que volen la música tancada i acotada per poder posar-hi preu. Avui la música es crea a l’habitació o al local d’assaig; espais privats o de pagament. Gairebé ja no existeix música concebuda al carrer. I els qui encara gosen fer-ne o escoltar-la al carrer se’ls considera incivilitzats.\nJa ho advertia Richard Sennett a El declive del hombre público: l’espai públic, un domini del poble on es produïen trobades entre persones, ha passat a ser un espai impropi, desconegut, on es fomenta la desigualtat i els conflictes, on es perd l’esperit democràtic. Sennett arriba a dir que busquem en el terreny íntim allò que se’ns ha robat en l’espai comú. Sona trist, oi?\nLes institucions ens han expropiat l’espai públic fins a gairebé esterilitzar-ne la pràctica musical, arraconant la música en cada cop menys cantonades i traslladant-la a recintes tancats; bombolles legals on la música deixa de ser una activitat habitual de les nostres vides i pren forma de fet excepcional. Però música i vida no poden existir tan separades com ens volen fer creure.\nFa uns anys vaig veure un concert del Joan Garriga a la Bodega Saltó del Poble-sec. La gent entrava, s’asseia, s’aixecava a demanar una cervesa, ballava, xerrava, sortia a fumar… Ningú no demanava silenci. N’hi havia que arribaven amb les bosses del súper, miraven una estona, es prenien un refresc i tiraven cap a casa. I tot això, mentre ell i Madjid Fahem, un guitarrista que també toca amb Manu Chao, improvisaven cançons com veritables músics de taberna. Abans d’acabar, van passar la gorra i la gent hi va deixar unes monedes; poques, segons van confessar després. Fins i tot en aquest darrer detall, és innegable que va ser un concert ple de vida. Era la vida real.\nDe fet, qualsevol manifestació musical espontània i no regulada és considerada menys valuosa. Sembla una contradicció si tenim en compte que la improvisació, sigui oral o instrumental, és l’essència de la música popular. Justament el Manu Chao ho té força clar, això: ha defensat sempre la música al carrer davant les restriccions imposades per l’Ajuntament i sovinteja bars i places on es posa a tocar amb qui el vulgui acompanyar. Són actuacions imperfectes, inacabables, imprevisibles, repetitives, interrompudes…\nAixò que fa el Manu és l’antítesi del concert programat i perfecte. En un context comercial i professional, on es valora la qualitat del so, la comoditat de l’escolta, el refinament de l’espai i el profit econòmic, no tenen cap valor. Però si pensem en la vivència col·lectiva, en l’experiència dels qui acaben tocant la guitarra amb ell aquell dia que només van sortir a prendre una cervesa al bar, en la quantitat de normes que desafia el concert improvisat, en el grapat de barreres entre públic i artista que trenquen i en el munt d’intermediaris que queden fora de joc, la nostra valoració serà molt positiva.\nContribuir a alliberar la cultura des dels mitjans és també donar cabuda a altres maneres de generar cultura. És revalorar els centres cívics, amb les seves dinàmiques i virtuts. És anteposar els espais de fraternitat i igualtat. És visibilitzar les pràctiques a altres barris, ciutats i pobles, perquè la cultura d’un país amb set milions d’habitants no pot estar representada només per quatre locals; sovint, els mitjans fomentem una visió centralista que perpetua estructures de poder i reforça els desequilibris. És reivindicar pràctiques culturals més enllà del circuit comercial i oficial que protegeixen uns contextos més justos, menys distorsionats i condicionats, on la música recupera el seu veritable sentit. És, fins i tot, esperonar la reapropiació de l’espai públic per poder exposar-hi una cultura més lliure. Trencar tot aquest marc significa, en definitiva, dinamitar l’actual ordre cultural per recuperar el vell desordre. És ben bé apostar per un classicisme punk.\n« El regomello El rebético i el reflex d’una cultura popular »


Parc Natural del Delta de l’Ebre – Destinatura\nEl Delta de l’Ebre és la zona humida més gran de Catalunya i una de les més importants de la regió Mediterrània.\nLa desembocadura del riu constitueix un parc natural de primer ordre amb una incomparable riquesa de flora i fauna que el fan únic.\nAmb una superfície total de 7.736 hectàrees comprèn les comarques del Baix Ebre i el Montsià. Dins la seva basta extensió s’hi troben les basses de les Olles, el Canal Vell, el Garxal, l’Alfacada, la Platjola, la Tancada i l’Encanyissada; així com les illes de Buda, Gràcia, Sapinya i Sant Antoni; les penínsules de la Punta de la Banya i del Fangar, els erms de Casablanca i els ullals de Baltasar.\nPerquè som uns dels pocs territoris que ni la industria ni el turisme han canviat la nostra essència. Ideal si busqueu autenticitat i turisme sostenible.\nMés de 500 espècies diferents li confereixen un gran potencial pel que fa a la vegetació, on hi destaquen els canyissars, les jonqueres, els eucaliptus i els lligaboscs de riu. No s’ha però oblidar l’arròs, el cultiu estrella del delta, la producció del qual ocupa grans extensions de terreny.\nPel que fa a la fauna, els ocells tenen una gran importància a la zona. S’hi quantifiquen entre 50.000 i 100.000 exemplars de 350 espècies diferents.\nEl clima humit propicia l’hàbit idoni per a insectes i invertebrats, mentre que els diversos graus de salinitat de l’aigua facilita que s’hi puguin trobar un gran nombre de peixos entre els que destaquen les anguiles, els molls i els reigs.\nLes condicions climàtiques i del terreny, conjuntament amb la seva bellesa natural, permeten contemplar un gran espectacle on l’aigua del riu i del mar en són els protagonistes principals. Multitud de rutes i activitats complementen l’oferta de la zona del Delta de l’Ebre i dels seus municipis.\nL’Ecomuseu del Parc Natural del Delta de l’Ebre va ser inaugurat l’octubre de 1988. La seva funció principal és introduir els nouvinguts en el peculiar món del Delta, especialment en el funcionament dels aspectes naturals i humans del seu ecosistema. La visita comença per la masia, on trobem el centre d’informació i la sala de projeccions i continua per l’exposició permanent sobre el Parc i el Delta situada a la planta superior. Un cop a l’exterior, se segueix un itinerari on es van descobrint els diferents ambients naturals —riu, bassa, bosc de ribera i ullal— i humanitzats —sistema de reg, horta i arrossars. Les activitats humanes tradicionals tenen una presència privilegiada. Hi ha construïdes tres barraques típiques: la primera està dedicada a les tècniques tradicionals del conreu de l’arròs; la segona és una barraca observatori des d’on es poden contemplar els ocells i la vegetació típica d’una bassa, i la tercera està dedicada a la pesca continental i conté una col·lecció d’ormejos tradicionals.\nL’Ecomuseu també disposa d’un magnífic aquari on es poden contemplar les principals espècies de peixos i amfibis presents al Delta.\nLa visita a l’Ecomuseu ajuda a conèixer i interpretar una realitat complexa com és el Delta, on l’equilibri entre el manteniment de les activitats humanes tradicionals i la conservació dels espais naturals és difícil, però del tot necessari per al manteniment cultural i natural del delta de l’Ebre.\nAquesta construcció emblemàtica al Delta acull actualment una exposició permanent dedicada a les llacunes del Delta. Però originàriament la seva funcionalitat no era la mateixa. Per tal de conèixer quin ha estat el procés històric que ha donat lloc al significat actual de la Casa de Fusta hem de remetre’ns a l’any 1926, data en què tres senyors benestants de Barcelona, atrets per la gran quantitat d’ocells aquàtics que albergava l’Encanyissada, van decidir fundar una societat de caça que va aconseguir una concessió de deu anys. La provisionalitat d’aquest contracte i la necessitat de tenir un habitatge on instal·lar-se durant la seva estada al Delta van determinar la construcció d’aquest refugi desmuntable, totalment de fusta, que fou adquirit i portat expressament del Canadà, amb un cost de 350.000 pessetes.\nLa concessió de caça es va perllongar fins al 1966 quan el Ministeri d’Agricultura (Patrimoni Forestal de l’Estat) va assumir la protecció de les llacunes i va començar a negociar amb la societat el patrimoni de la Casa de Fusta. El 1978 va passar a disposició de l’Estat i es va acabar, definitivament, la cessió de caça. Finalment, durant el 1998 es va procedir a la restauració total de l’edifici i el 1999 es va inaugurar la nova exposició permanent.\nD’altra banda, són remarcables els serveis públics de què disposa l’àrea, bàsics tant per conèixer i entendre la complexitat del Delta com per relaxar-se i gaudir de la natura. Destaquen, entre d’altres: el servei d’informació, l’agrobotiga, la sala d’audiovisuals, l’itinerari interpretatiu, els diferents miradors, el carril bici i l’àrea recreativa.\nEn un territori tan pla com el Delta, el fet de poder elevar-se uns quants metres del terra permet visualitzar un ampli sector de l’horitzó. Per aquest motiu, els miradors del Parc s’han convertit en una de les infraestructures més populars i utilitzades pels visitants.\nMajoritàriament i estratègicament situats al voltant de les basses, permeten descobrir i admirar els alts valors naturals d’aquests rics però alhora fràgils espais protegits.\nEl Parc Natural del Delta de l’Ebre ofereix als seus visitants una àmplia i variada gamma d’itineraris per descobrir els indrets més interessants del Delta, sigui a peu, en bici, canoa o a cavall.


Qualsevol compra dels productes oferts al domini www.tallerbaixcamp.org es regiran per les següents condicions que el client accepta al comprar qualsevol producte de la web seguint el procediment d'aquesta. Aquestes condicions de compra estan en vigor per a tots els productes, podent-se modificar sense previ avís, no afectant les compres ja realitzades.\nLa compra dels productes oferts a LA WEB, es realitza mitjançant la selecció dels productes escollits, els quals s'han d'incloure en la cistella de compra, un cop conclosa la selecció es continuarà la compra, procedint-se a l'emplenament de les dades personals per a la emissió de la factura i les dades de la forma de pagament per a efectuar el pagament dels productes. Acceptant finalment la comanda i després de la confirmació del pagament, es procedirà a servir la mercaderia.\nEscollir un article - Detall de la comanda\nPer trobar un article es poden utilitzar els menús de navegació. Mitjançant ells s'accedeix a les diferents classificacions i agrupacions de productes. També es pot utilitzar el cercador situat a la zona superior; el resultat de la cerca mostrarà els articles disponibles en funció de les dades introduïdes. Un cop trobat l'article, es pot ampliar la informació fent clic sobre el seu nom o sobre la seva imatge. D'aquesta manera s'accedeix a la fitxa de producte, que disposa de les característiques detallades de la mateixa.\nNomés cal incorporar el producte a la cistella prement sobre el botó "Afegir a la cistella". Un cop a la cistella, pot continuar comprant altres articles o tramitar la comanda amb els productes inclosos prement el botó amb forma de carret i posteriorment procedir al "Pagament" o veure la "Cistella" i editar-la. Una pantalla us demanarà la clau d'usuari i contrasenya. Si ja és client registrat, només haurà d'introduir aquestes dades.\nSi encara no ho és i desitja registrar-se, ha d'omplir les dades que apareixen al formulari de registre, i obtenir així una clau d'Usuari i una contrasenya que li serviran per a les successives transaccions que realitzi al nostre web.\nPodrà adquirir productes, rebre informació sobre ofertes i promocions, conèixer la situació de les seves comandes... A la seva fitxa de client quedaran registrades les seves dades personals, de manera que no caldrà que torni a emplenar-los en posteriors compres.\nEn el següent pas cal designar un responsable de la comanda, establir la recollida i la forma de pagament.\nUn cop ens assegurem que tota la informació requerida està emplenada i és correcta, cliquem al botó "Continuar" a la part inferior de la pàgina.\nUn cop acceptades, es procedirà a finalitzar la tramitació de la comanda prement en el botó situat a la zona inferior "Comanda amb obligació de pagament".\nFinalment, una pàgina confirmarà la tramitació correcta de la comanda, i un resum dels productes adquirits.\nUn cop realitzada la compra, es confirmarà aquesta mitjançant el registre a la pàgina web de la compra realitzada, i el comprador podrà, en qualsevol moment, imprimir el formulari de comanda.\nCom conèixer la situació actual de la comanda i històric de comandes. Es pot conèixer la situació d'una comanda en curs o consultar les comandes realitzades amb anterioritat mitjançant l'accés situat a la zona superior de la pàgina, "El meu compte" - "Historial i detall de comandes".\nUn cop introduïdes les dades identificatives, es mostrarà informació detallada dels últims comandes realitzades al nostre web, la data de compra, la situació de les comandes en curs, les comandes per confirmar i la composició detallada d'aquestes, entre d'altres.\nTallerbaixcamp.org només admetrà el pagament amb targeta de crèdit.\nDISPONIBILITAT DELS ARTICLES\nEls nostres artícles són artesanals i sempre s'elaboren sobre comanda. Per aquest motiu el procés de fabricació ppor variar en funció de la comanda, essent aquest de forma habitual, inferior a 15 dies naturals.\nCARACTERÍSTIQUES DEL PRODUCTE ARTESÀ\nLes fotografies, grafismes i les descripcions dels Productes a la venda, no tenen caràcter contractual, només són il·lustratives, i no comprometen la responsabilitat del venedor, que fa tot el possible per garantir que els colors que mostren els productes en les fotos exposades a la web siguin fidels als productes originals.\nEls nostres productes estan fets de manera artesanal. Això suposa que pot haver-hi variacions lleus respecte al colro de les fotos de LA WEB, o petites imperfeccions pròpies del procés d'elaboració. Aquestes variacions no s'entenen com a producte defectuós i per tant no seran causa de devolució.\nAlguns dels artícles, per les seves característiques, son molt delicats. Per aquest motiu i per assegurar-ne una entrega en les millors condicions, la seva recollida només estarà disponibl en els nostres punts de recollida presencials.\nEl client podrà sol·licitar la devolució dels productes comprats en el lloc web en cas de no haver estat desembalat el paquet, en els casos permesos per la legislació vigent comunicant tal circumstància a través del correu electrònic botiga@tallerbaixcamp.org, en el termini màxim de 14 dies des de la data de factura de compra.\nPer donar validesa a una devolució s'estableixen unes condicions prèvies: El producte ha d'estar en perfectes condicions i en el seu embalatge original. Un cop rebuda la mercaderia als nostres magatzems, i prèvia comprovació de l'estat de la mateixa, es procedirà al reintegrament del seu import conforme a la modalitat de pagament realitzada pel client. En cas de devolució, les despeses d'enviament no seran reemborsades.\nEn qualsevol cas, s'admetrà la devolució dels productes defectuosos i enviaments erronis, sent ASSOCIACIÓ DE FAMILIARS DE PERSONES AMB DISCAPACITAT INTEL.LECTUAL I DEL DESENVOLUPAMENT TBC qui es farà càrrec de les despeses d'enviament sempre que el client comuniqui aquesta circumstància en el termini màxim de set (7) dies comptats des de la data de recepció de l'enviament.\nTots els productes surten revisats. Si vostè detecta al rebre una comanda que aquest està trencat, ha d'informar a ASSOCIACIÓ DE FAMILIARS DE PERSONES AMB DISCAPACITAT INTEL.LECTUAL I DEL DESENVOLUPAMENT TBC en un termini màxim de 24 hores via email a botiga@tallerbaixcamp.org o per telèfon a el +34 977 328 383. En el cas de no avisar en un màxim de 24 hores, ASSOCIACIÓ DE FAMILIARS DE PERSONES AMB DISCAPACITAT INTEL.LECTUAL I DEL DESENVOLUPAMENT TBC no assumirà cap responsabilitat.\nPer a la resolució de totes les qüestions que es derivin d'aquestes condicions, els contractants es sotmeten a la jurisdicció i competència dels Jutjats i Tribunals de Reus (Tarragona).


CBSP (Infantil masc ) 44 – MAS DE SANT LLEÍ CBVV NEGRE 75 – Club Bàsquet Santa Perpètua\nCBSP (Infantil masc ) 44 – MAS DE SANT LLEÍ CBVV NEGRE 75\nUn mal inici (2-22 els primers cinc minuts) va marcar el desenvolupament del partit de…\nUn mal inici (2-22 els primers cinc minuts) va marcar el desenvolupament del partit de l’infantil masculí. Es va sortir a jugar sense actitud, potser amb excés de confiança ja que a la primera volta es va guanyar còmodament o potser per manca d’aquesta ja que hi havia quatre baixes a l’equip. Sigui quin sigui el motiu, la falta de concentració i de ganes va fer que el Vilanova marxés molt aviat en el marcador. En trobar aquest resultat en contra tan aviat va fer que en l’intent de reduir distàncies no es prenguessin bones decisions en atac i acompanyat d’una defensa poc intensa el resultat del partit va ser un 44-75 que, a aquestes alçades de la temporada, fa mal.\nFelicitar al Vilanova pel partit i la seva evolució.\nNosaltres aprendrem dels errors i la propera setmana sortirem forts des del principi.\nGràcies als jugadors del preinfantil, Manuel i David per ajudar-nos i donar ànims al nostre jugador Joel Torres, que es va lesionar de gravetat. Segur que es passa més ràpid del que penses.


"Home mort" // "Erdogan, l'embriaguesa del poder" - TV3\n"Home mort" // "Erdogan, l'embriaguesa del poder"\n"HOME MORT" EMISSIÓ: dilluns 8 d'abril, a les 22.45, al 33 i 30 dies a Internet GEO blocat a Espanya La història d'un home desesperat que va mantenir\n08/04/2019 - 12.10\nEMISSIÓ: dilluns 8 d'abril, a les 22.45, al 33 i 30 dies a Internet GEO blocat a Espanya\n"ERDOGAN, L'EMBRIAGUESA DEL PODER"\nEMISSIÓ: Dilluns 8 d'abril, a les 23.40, al 33, i 30 dies a internet\nRetrat del president de Turquia des que va començar en la política\nAquesta producció analitza el recorregut personal i polític de Recep Tayyip Erdogan des que va començar en la política turca, quan es va convertir en alcalde d'Istanbul, fins a ocupar la presidència de la República. Els testimonis parlen dels canvis de rumb i de les estratègies que ha utilitzat Erdogan des del principi amb l'objectiu de fer realitat el seu somni, convertir-se en el nou pare de la nació turca.\nErdogan va arribar al poder com el candidat anticorrupció, desafiant el vell ordre i defensant uns llaços més estrets amb la Unió Europea. Però ara sembla que personifica el concepte de l'autoritarisme turc. L'intent de cop d'estat del 15 de juliol del 2016 li va permetre consolidar el seu poder i silenciar qualsevol oposició.\nGilles Cayatte, realitzador de més de 50 llargmetratges documentals per a les grans cadenes franceses, europees i americanes, guanyador d'un premi BAFTA al millor documental per "Sarajevo, chronique d'une rue assiégée" (1994) i una nominació als Premis Emmy per "La tragedie de la navette Columbia" (2009), dirigeix aquest retrat del president Erdogan amb Guillaume Perrier, expert en la política de Turquia.\nEl documental "Erdogan, l'embriaguesa del poder" ("Erdogan, The Making of a Sultan" / "Erdogan, l'ivresse du pouvoir") inclou una entrevista exclusiva amb Fethullah Gülen, l'home acusat d'instigar el cop d'estat, i el testimoni dels partidaris i adversaris d'Erdogan. Una anàlisi profunda de la "democràcia despòtica" que Erdogan està construint a Turquia.\nPodeu veure el tràiler aquí\nDirigit per Gilles Cayatte i Guillaume Perrier.


2016 ~ Millorant Inca\nPOMELO Inca - tenda de decoració\nPosted on 23:18 by Grant A. Williams\nLa tenda de decoració POMELO al centre d'Inca s'ha convertit en una de les tendes preferides dels Inquers i aquells que viuen a municipis properes.\nLa tenda ofereix una gran quantitat d'articles de decoració per tots els gusts i diferents preus. Des de fundes de coxins, veles, copes, lampares, plaques amb dites divertides....\nDes del 2007 du obert a Carrer Sirena, plaça de l'esglesia de Santa Maria la Major d'Inca, Mallorca.\nDilluns – divendres 10:00 – 14:00 i 17:00 – 20:00\nDissabte 10:00 – 14:00\n971 50 14 25\nCentre d'entrenament de muay Thai a Inca\nPosted on 7:59 by Grant A. Williams\nCentre d'entrenament de #muaythai a Inca. #kickfabricclub\nPosted in fitness inca, Salut i Benestar\nXocolatada solidaria a Inca per la Fuerza de Alvaro: Amb actuació de Maria Bimbolles, pintacares,...\nPosted on 7:30 by Grant A. Williams\nXocolatada per tots els que ens volgueu acompanyar...\nRecordau que els beneficis seràn per la Fundació Andrés Marcio\nAjudem a La Fuerza De Álvaro aquest divendres col.labora amb la Xocolatada solidària que es farà al casal de joves d'Inca (Carretera de Lluc, 299) a les 18:00.\nTot el recaptat anirà a la Fundació Andrés Marcio (que investiga la malaltia de n'Álvaro).\nHi haura una actuació de na Maria Bimbolles explicant contes, pinta cares, tallers, tatoos de purpurina etc ... i per als més grans futbolí, billar, playstation station\nAl Casal sa Fabrica d'Inca\nAvinguda de Lluc. 299\nNetflix llençarà el juny 2017 una serie basada en el narcotrafic a Inca\nDesprès de l'exit de la serie "Narcos", la cadena Netflix ha realitzat varis estudis per determinar a quin lloc hi ha hagut una gran influencia de drogues a Espanya. Ha sortit com a guanyadora la capital de la comarca del Raiguer, Inca, al centre de Mallorca.\nEspectacle de Mapping a la façana de l'Ajuntamen\nEspectacle de Mapping a la façana de l'Ajuntament\nFesta amb Carpa i Musica per Cap d'any a Inca\nPosted on 8:51 by Grant A. Williams\nEl 31/12 a mitjanit 🎉 Festa Feliç 2017🎉 T'apuntes a donar la benvinguda al nou any a #incaciutat?\n24/12 Electro-Indie con CRAZYBOYS djs a Quina Canya\nPosted on 0:26 by Grant A. Williams\nEl mejor ambiente en nuestra carpa con BARTONI Djs y dentro el mejor electro-Indie con CRAZYBOYS djs!!\nFestes de Nadal, Reis i Cap d'any a Sart Club Inca\nDijous 22 Raggle Taggle Gypsies Celtic Folk Rock . 23h\nDivendres 23 Dj Party amb DJ Joan\nDissabte 24 Festa Nitbona amb DJ Javi Vives\nDijous 29 Reload (La musicalite Rock Band)\nDissabte 31 Gran festa de Cap d'any amb DJ Javi Vives\nA Sart Club Inca\nMarxa a Inca durant les festes de Nadal i Cap d'any 2016/2017\nPosted on 2:24 by Grant A. Williams\nNo vos quedau a casa vostre aquestes festes quan a Sa LLuna tenen moltes coses preparades per vosaltres!\nCarrer del Born, Inca.\nBingo Navideño a Inca\nPosted on 23:35 by Grant A. Williams\nBingo navideño viernes 23 domingo 25 navidad .viernes 30 y viernes de reyes día 6 a partir de las 18 asta las 23 os esperamos\nFrancesc de borjamoll, 17\n22/12 Dijous Llunatics - Recital de Poesia amb L'Espill i concert amb la cantautora Marga Rotger\nPosted on 23:33 by Grant A. Williams\nVine aquest dijous i disfruta de un #sallunacultura immillorable:\n_ A les 20.30 recital de poesia amb l'L'Espill\n_ i a les 21.30 concert amb la cantautora Marga Rotger\nNo faltis!!! Gratis\n#sallunainca #dijousllunàtics #vi #cerveses\nCarrer del Born, Inca\nConcert de Celtic Folk Rock a Inca\nPosted on 3:46 by Grant A. Williams\nCentre NO+VELLO INCA\nPosted on 22:52 by Grant A. Williams\nNou centre No+vello INCA\nTarifa plana No+Vello de 30€ zona/sesió\n(algunes zones a 15eur) Consultau tambe promocions\nPosted in estetica, tendes, tendes inca\n23/12 Festa Across the Moon a Sa Lluna\nPosted on 6:51 by Grant A. Williams\nDivendres 23 ens visitarà CONEJOMANSO ( Maraca Club) més els nostres Cosmonautes Dirty Appetite & Sideways(Official site).\n· ACROSS THE MOON · OH! BLANCA NAVIDAD ·\nA Sa LLuna d'Inca a partir de les 23h fins les 6h\nConcert de Txarango a Inca 2017\nPosted on 4:05 by Grant A. Williams\nEl grup TXARANGO farà aquest únic concert a Mallorca.\nEl proper 10 de juny de 2017 !\nLloc: Quarter General Luque INCA\nAquest dilluns 19 de desembre és posen les primeres 500 entrades a un preu reduït de 12 euros!\nAcompeyat per grups com ASPENCAT i OQUES GRASSES i més sorpreses a una diada que no hi pots faltar.\nPreu entrada anticipada:\n· De la entrada 1 a la entrada 500: 12€ més despeses de gestió.\n· De la entrada 501 a la entrada 1000: 15€ més despeses de gestió.\n· A partir de l'entrada 1001: 18€ més despeses de gestió.\n· Preu per a residents a INCA*: 15€ més despeses de gestió (Es demanara DNI* amb residencia a INCA).\n· Dia de l'event a Taquilla: 22€ més gastos de gestió.\n*ELS RESIDENTS D'INCA HAURAN DE PRESENTAR OBLIGATORIAMENT EL DNI A L'ACCÉS DESTINAT PER A LA SEVA ENTRADA.\nEls menors de 16 anys hauran d'entrar amb un adult major de 18 anys i romandre amb ells durant tot el concert.\nQueda totalment prohibida l'entrada al recinte amb llaunes, ampolles, armes, paraigües i qualsevol altre tipus d'objectes que l'organització consideri perillosos.\nNo es permetrà l'accés al recinte amb menjar i/o begudes adquirides fora del mateix.\n10 de Juny al Quarter General Luque d'Inca a partir de les 20h\nHotel Sa Vinya des Convent - Bodega Munar a Inca\nPosted on 2:07 by Grant A. Williams\nEl Agroturisme Sa Vinya des Convent és un petit eco-friendy hotel situat al centre de Mallorca, als peus de la "Serra de Tramuntana" proclamada Patrimoni de la Humanitat per la Unesco. Es va construir en els jardins de l'antic monestir de Sant Francesc, que aleshores estava a les afores del poble.\nUn perfecte entorn natural envoltat d'arbres fruiters, oliveres centenàries, hort ecològic i vinyes. Oasis ideal per els amants de la natura que vulguin gaudir de l'autèntica illa, la seva gastronomia i tot el que ofereix. Sa Vinya des Convent és el lloc perfecte per relaxar-se. Compta amb una situació privilegiada, la ciutat d'Inca en ple cor de Mallorca i als peus de la "Serra de Tramuntana", amb fàcil accés per a tots aquells que vulguin recórrer l'illa en cotxe, en bici o a peu.\nLa finca ofereix allotjament en 15 exclusives habitacions equipades amb bany complet, aire condicionat i calefacció, connexió Wifi gratis, Smart Tv, Tv via satèl.lit, caixa forta, telèfon i assecador. Amb servei de despertador i neteja diària de les habitacions, canvi de tovalloles i roba de llit. Destaquen les elegants i acollidores suites convertides en espais únics i exclusius. A més, comptem amb un bungalou equipat com a apartament amb saló menjador, cuina, habitació doble i bany amb dutxa, situat al costat de l'edifici principal i terrassa privada amb piscina.\nEn les nostres vinyes comptem amb 3 varietats de raïm: merlot, syrah i chardonnay, amb les quals elaborem de forma artesanal els nostres vins negres, rosats i blancs molt especials i amb aromes peculiars.\nEl nostre Celler està oberta de maig a octubre; ens visiten grups de turistes interessats en els vins d'elaboració tradicional, així com també en altres productes locals com sobrassada o Quelitas, per a ells vam preparar una degustació dels nostres vins i els licors de l'illa.\nEl lloc és perfecte per organitzar esdeveniments especials amb tocs campestres amb capacitat des de 10 fins a 100 persones.\nEstan convidats a visitar-nos i així poder conèixer-nos i degustar els nostres vins.\nCtra Inca-Sineu, s/n\nInca Majorca 07300\nPosted in agroturismo, visita inca\nConcert gratuit de Kyoto amb en Jaime Perpiñá\nPosted on 4:41 by Grant A. Williams\nRecorda, #Kyoto amb en Jaime Perpiñá aquest vespre a les 23:00 amb les millors versions del #Pop #Rock. Una gran oportunitat per gaudir de #musica de #qualitat a #incaciutat\nProxims partits del Constancia a Inca\nPosted on 4:36 by Grant A. Williams\nFesta de l'Estendard a Inca 2016\nPosted on 4:32 by Grant A. Williams\nL' OCB - Delegació d'Inca m'ha convidat a fer el pregó de la Festa de l'Estendard.\nConcert de Nadal a Inca - Unió Musical Inquera\nAquest Diumenge 18 de Desembre a les 19: 30h a l'església de Sant Domingo (Inca) vine a gaudir del concert anual de la Unió Musical Inquera per així donar inici a les festes de Nadal. De part de tota la família Unió Musical Inquera us desitgem un Bon Nadal i un bon any nou!!!\nExposició Fotogràfica a Inca: Des[cos]ificades és una acció feminista\nPosted on 4:30 by Grant A. Williams\nInauguració divendres 16 de desembre a les 20h\nDes[cos]ificades és una acció feminista que utilitza la fotografia com a eina per a la transformació personal i col·lectiva. Una experiència que parteix del plaer, de l’acceptació, de la realitat dels cossos reals i de la problematització dels modes en que es construeixen les corporalitats en base als estereotips de bellesa. La posada en comú de la nostra experiència convida a mirar(se)(nos) des de la pluralitat d’uns cossos que parlen, que (s’)alliberen, que s’agencien, que teixeixen noves itineràncies, que es resignifiquen i resignifiquen també les formes del desig. Estimar-nos és la primera revolució. Aquesta és una crida a incorporar el nosaltres, al Nosaltres, des dels cossos com a llocs de resistència, des d’on ésser, estar i construir discurs.\ndesembre 16 20:00\nClaustre Sant Domingo, Cultura Balears, Exposicions, Fotografia, Inca\nAvda. de les Germanies 2\n871 91 45 00\nPel.licula gratuita per tota la familia al Casal sa Fabrica d'Inca\nPosted on 4:28 by Grant A. Williams\nVine a gadir amb nosaltres aquest dissabte de la pel·lícula "Tokyo Godfathers"!! Ens veiem en el Casal sa Fabrica a les 19:00 hores!!\nMonoleg i Tapes a Inca\nPosted on 6:50 by Grant A. Williams\nSi t'ho vas perdre, ja no tens excusa, vine aquest dijous a disfrutar del monòleg del #sallunariu amb en Xavi Canyelles i les seves imitacions estel·lars!!! #sallunainca #dijousllunàtics #vi #cerveses #art\nPeri + T-Mark a la festa Aftermoon a Inca\nPosted on 6:49 by Grant A. Williams\nPeri + T-Mark!!! Se vos acudeix un millor cartell? Idò no vos perdeu l'AFTERMOON d'aquest dissabte. Vine i disfruta d'un horabaixa de "Tarde-Oh" !!! #sallunainca #aftermoon — amb Tomeu Pericàs i Toniet Marques.\nELS 3 BARÍTONS AMB NADALES A LA CARTA\nPosted on 3:36 by Grant A. Williams\nMeravellós concert format per sel·leccions del repertori més conegut d'òpera, cançó i sarsuela per a veu greu masculina. Com a novetat hi inclouen vàries nadales dins el repertori i a més realitzaràn un concert a la carta on el públic elegirà quin repertori prefereix escoltar. A vàries de les àries intervendrà el Cor Ciutat de Mallorca amb Joan Laínez Francesc Blanco Sánchez\nCompra la teva ENTRADA ONLINE: bit.ly/ConcertBaritones\nTaller de ciencia: el meravellós món dels Bolets\nDimecres que ve dia 14 a les 19h15 tindrem el nostre últim taller de ciència per aquest 2016 en Fàbrica Ramis. Acabarem l'any amb el meravellós món dels Bolets de la mà de Carol Constantino Bióloga i Gerent del Museu Sóller. T'ho perdràs? També repartirem els diplomes d'assistència per a aquells que heu vingut als nostres tallers durant l'any.\nEl trenet de Nadal d'Inca comença aviat!\nPosted on 6:15 by Grant A. Williams\nUn trenet per gaudir de #incaciutat. Compra als comerços participants a la campanya de Nadal i te obsequiaran amb tickets per muntar gratis.\nMes activitats: http://millorant-inca.blogspot.com.es/2016/11/activitats-de-nadal-reis-cap-dany-inca.html\n"La Caverna" de Tomeu Coll al Centre d'Art Sa Quartera d'Inca\nPosted on 6:12 by Grant A. Williams\nAquest divendres 16 de desembre vine a gaudir de la inauguració de "La Caverna" de Tomeu Coll al Centre d'Art sa Quartera\nArroç Brut amb beguda, postre i cafe per 6EUR\nPosted on 0:36 by Grant A. Williams\nNomes els divendres\n871 51 40 41\nJazz amb Frank Calberg Trio a la FàbricaRamis\nMovimiento Vital Expresivo: Trabajo corporal con liberacion de la voz, juegos teatrales, masaje y meditacion.\nPosted on 7:03 by Grant A. Williams\nDomingo 11 de diciembre de 10h a 18h\nCalle Canonge Payeras, 50 Inca\nTelefono: 634254792 - 657763313\nFesta amb Ball Urba, teatre, dansa del ventre, Equilibri i Acroyog, xocolatada solidaria a benifici del Menjador social d'Inca\nPosted on 1:34 by Grant A. Williams\n17 de desembre de 11h a 13h\nCada diumenge podeu venir als bars de plaça Santa Maria la Major d'Inca per fer un Vermut, un cafetet i disfrutar del bon ambient.\nVolem que la tradició de veure-mos els diumenges demati agafi cada vegada es força. Es per aixo que aquest diumenge per estirar encara mes gent, duen musica en directe de: Million Dollar Trio\nMusica a Cappella OVEUS en concert a Inca\nOVEUS en concert\nDilluns 5 Without String i Dimecres 7 Baix'n'Nicotina\nEl cansament és sols pels que deixen de sortir diuen. No faltis a les dues cites més important d'aquest pont:\nDilluns 5 Without String\nDimecres 7 Baix'n'Nicotina\nEls regals de Nadal poden esperar, t'hi esperam!!!! #sallunainca #viscaelsponts\nHistoria de les Galletes Quely d'Inca\nPosted on 3:27 by Grant A. Williams\nL'origen de les galetes Quely es vincula a la demanda dels companyies de navegació de proveir-se d'un producte nutritiu, que es conservés durant llargs períodes de temps i que fos fàcil d'emmagatzemar. L'ús de les galletes en les travessies oceàniques es pot constatar en obres literàries del segle XVIII, sobretot angleses. Un dels forns que ja, en el segle XIX, produïa a Mallorca artesanalment aquestes galetes era Can Guixe, que encara perdura a Inca.\nFerreteria Bonet a inca\nPosted on 22:43 by Grant A. Williams\nPlaça des Blanquer, 59, 07300 Inca, Illes Balears\nCicle d'arts esceniques de Mallorca: L'arquitecte i l'emperador d'assiria / de Fernando Arrabal\nPosted on 2:23 by Grant A. Williams\nDivendres 16 de desembre al casal de cultura: 21:30h\nDuatlo Ciutat d'Inca (5km de Run / 20km de Bici / 2.5km de Run\nDia 11 de desembre 2016 a les 10h\nAv. Jaume II, Imca\nCicle de Cinema Gratuita a Inca\nPosted on 2:17 by Grant A. Williams\n2, 9 i 16 de desembre.\ncicle de cinema documental produit a Mallorca..\nA la Sala d'actes del Museu del Calçat. Av. General Luque, 223.\nPartit de LLiga: C.E. Constancia vs. C.E. Campos\nPosted on 2:10 by Grant A. Williams\nExcursió de l'IMAF al castell d'alaro. T'apuntes?\nPosted on 2:00 by Grant A. Williams\nVéns d'excursió? Obertes les inscripcions per la pròxima sortida al Castell d'Alaró #esport\nTelefon de l'IMAF Inca: 971504965 - 971504216\n33a Cursa del Sant Silvestre a Inca 2016\nDissabte 31 de desembre 2016 al poliesportiu Mateu Canyelles\n10h Obertura de portes\n10.30h Sessio de Zumba kids\n16h Comença la cursa\n17.30h Entrega de premis\nMes info a www.elitechip.net\nCarpinteria de aluminio La Torre amb més de 30 anys d'experiencia al sector.\nAmplia gama de sistemes de protecció solar.\nHorari de 8:00-13:00 i de 15:00-20:00\nEsteim a Inca, carrer des Jocs, 22.\n📞Telefon de contacte: 971 88 04 02\nPosted in carpinteria, tendes, tendes inca\nXocolatada solidaria a Inca per la Fuerza de Alvar...\nNetflix llençarà el juny 2017 una serie basada en ...\n24/12 Electro-Indie con CRAZYBOYS djs a Quina Cany...\nFestes de Nadal, Reis i Cap d'any a Sart Club Inca...\nMarxa a Inca durant les festes de Nadal i Cap d'an...\n22/12 Dijous Llunatics - Recital de Poesia amb L'E...\nExposició Fotogràfica a Inca: Des[cos]ificades és ...\nPel.licula gratuita per tota la familia al Casal s...\n"La Caverna" de Tomeu Coll al Centre d'Art Sa Quar...\nMovimiento Vital Expresivo: Trabajo corporal con l...\nFesta amb Ball Urba, teatre, dansa del ventre, Equ...\nCada diumenge podeu venir als bars de plaça Santa ...\nDilluns 5 Without String i Dimecres 7 Baix'n'Nicot...\nCicle d'arts esceniques de Mallorca: L'arquitecte ...\nDuatlo Ciutat d'Inca (5km de Run / 20km de Bici /...\nCarpinteria de aluminio La Torre amb més de 30 any...


Oriol Izquierdo: 'La bola de vidre' - Opinió contundent - VilaWeb\nPer això, resulta inversemblant que tants periodistes, cada vegada que entrevisten una persona amb responsabilitats en la cosa pública, s'obstinin a demanar-li què passarà el 9-N. Què creu que passarà i què farem si no hi ha 9-N. És inversemblant i exaspera. Perquè és irrellevant el que ningú, per més eminent que pugui ser la seva posició, pugui creure que passarà. Perquè es pot demanar quin és el projecte propi, com es pretén dur-lo a terme, què es pensa dels projectes dels altres i, fins i tot, com s'hi pensa fer front. Però no, mai, en cap cas, què passarà. Què creu que passarà. Com si ja estigués escrit. Com si el futur fos una qüestió de fe. Com si fos un dret saber-ho. I saber-ho per endavant. No, saber el futur no és un dret. Si de cas, hi ha una obligació: la de fer tots els possibles per construir-lo d'acord amb els propis projectes, les pròpies esperances i les pròpies il·lusions. I anar-hi anant amb paciència i convicció. Fins que el pas del temps en faci, del futur, present i, de seguida, passat. I, aleshores sí, el puguem analitzar, avaluar. I, així, a més, revisar el projecte, l'esperança i la il·lusió. Per continuar fent camí. Per anar guanyant el futur. Sempre obert i ple d'incògnites.\nNo, ningú no té una bola de vidre. Ningú no pot assegurar què passarà abans no passi. I compte: quan el que sigui que passi hagi passat, no tindrà cap mèrit dir: veieu, jo ja ho deia, ja ho vaig dir. Perquè no s'ha tractat mai d'endevinar-ho. Perquè això no és una juguesca. Perquè ni quan els fets ja siguin un fet no es podrà dir que confirmen una premonició d'aquestes. No donaran la raó a qui l'hagi afirmada amb vehemència. Per més que en vulgui presumir.\nM'irriten tots aquests que donen per fet que el 9-N no votarem. I que, donant-ho per fet, ens arrosseguen a discutir sobre tot el que farem en no haver pogut votar. Que si plans B, que si la frustració que ens haurem d'empassar, que si tomba i si gira.


Aspectes tècnics de seguretat de màquines | Formació FC - Associació d’Enginyers de Catalunya\nSense entrar en el disseny de la maquinària per a la seva funció pròpia, sinó únicament des del punt de vista de la seguretat, el disseny de la maquinària ha sofert una veritable revolució en els últims pocs anys. Per al fabricant de la maquinària hi ha hagut dos tipus de canvis molt significatius:\nL'entrada en vigor de la directiva de màquines 2006/42/CE; i els canvis en les normes harmonitzades més significatives que li donen suport.\nLa directiva 2006/42/CE inclou a més algunes definicions (per exemple les de fabricant i de conjunt de màquina), que converteixen en fabricant, ara ja de manera indubtable, a l'usuari que ajunta màquines per automatitzar el procés productiu i fer que diverses màquines que treballaven soltes passin a fer-ho coordinades, com una sola màquina, formant un "conjunt de màquines". Aquest és un tema que crea confusió als usuaris de maquinària, com l'hi crea el dubte sobre què s'ha de fer per modificar una màquina amb marcat CE.\nFinalment, un altre tema que també és font freqüent d'incertesa és la relació entre les directives de màquines i ATEX quan la màquina entra en contacte amb atmosferes potencialment explosives. La quarta edició de la Guia d'Aplicació de la directiva ATEX, que es comenta en el seminari, ha ajudat a aclarir el tema.\nEn acabar el seminari l'assistent, tant si és fabricant com si és usuari de maquinària, ha d'estar en condicions de conèixer i entendre:\nEl marc legal general que afecta a les màquines;\nLes novetats més significatives de l'actual directiva de màquines, 2006/42/CE. Les semblances i les diferències entre la directiva 2006/42/CE i el RD 1215/1997. Els tipus de normes harmonitzades i el rol que juguen. Les funcions de seguretat clàssiques i les avançades que es recolzen en electrònica d'estat sòlid i programari. Les modificacions de diverses normes harmonitzades de la directiva 2006/42/CE especialment significatives. Els criteris del INSHT per a modificació de maquinària antiga. Els criteris per a automatització de maquinària (creació per l'usuari de "conjunts de màquines"), i les implicacions de les modificacions de maquinària.\nAmb tot això es pretén que la persona assistent entengui com afecten al seu cas concret les últimes modificacions normatives a fi que pugui enfocar la seva actuació per, sempre dins de la legalitat, fer-ho de la manera més racional, eficient i econòmica possible.\nEl seminari no pretén, per falta de temps, entrar a fons en com fer l'expedient tècnic del "conjunt de màquines" ni aprofundir en el coneixement de les normes harmonitzades tractades en el mateix.\n1. Visió global dels canvis en les normes legals i tècniques. Com afecten a la maquinària nova i a l'existent.\n2. La nova directiva de màquines, 2006/42/CE.\nDefinicions clau: màquina, quasi màquina, comercialització, posada en servei, fabricant.\nFuncions de seguretat "clàssiques", basades en components electromecànics.\nÚs dels sistemes electrònics programables en les funcions de seguretat\nExemples de funcions de seguretat que es recolzen en programari\nJustificació de la idoneïtat de la funció de seguretat.\n3. Els canvis en les normes harmonitzades de tipus B més significatives.\nLa Norma EN ISO 13849, parts 1 i 2.\nLa Norma EN ISO 14119.\nLa Norma EN ISO 14120.\n4. Com afecta tot l'anterior als usuaris sotmesos al RD 1215/1997\nLa Guia d'aplicació del RD 1215/1997 (versió novembre de 2011).\nCom ajuntar màquines perquè funcionin solidàriament.\nQuè fer per modificar una màquina.\nCom incorporar funcions de seguretat basades en la norma EN ISO 13849 a les preexistents\n5. Màquines en contacte amb atmosferes potencialment explosives.\nCol·legiat /Associat: 205 euros


València guanya el premi al millor projecte de transformació de l'administració pública | Valencia Extra\nEls XI Premis @asLAN Innovation IT i Transformació Digital han reconegut l’Oficina de Ciutat Intel·ligent de l’Ajuntament en la categoria d’Impuls al Talent Digital\nL’Oficina de Ciutat Intel·ligent de l’Ajuntament de València ha sigut guardonada com a millor projecte de Transformació de l’Administració Pública en la categoria d’Impuls al Talent Digital de l’onzena edició dels Premis @asLAN Innovation IT i Transformació Digital.\nEl regidor d’Administració Electrònica, Pere Fuset, ha agraït el treball realitzat per l’equip tècnic que ha fet possible aquest reconeixement a l’Ajuntament de València i ha assegurat que «València està d’enhorabona» per la consecució del premi i per la realitat que reconeix, «una ciutat a l’avantguarda de la transformació digital per oferir a la ciutadania uns servicis municipals cada vegada millors i més eficients».\nAquests guardons reconeixen el paper important que desenvolupen les Administracions Públiques pel que fa a la digitalització de la nostra societat i economia. S’hi havia presentat 39 organismes públics amb grans projectes d’infraestructures tecnològiques. En total, 48 candidatures se sumaven a la de l’Ajuntament de València en diferents àrees de transformació.\nFinalment el projecte guanyador ha sigut el de l’Oficina de Ciutat Intel·ligent (http://smartcity.valencia.es), que té com a missió ajudar als servicis municipals i a tots els actors de l’entorn socioeconòmic de la ciutat en la seua transformació digital, procurant respostes eficients a les necessitats i desitjos de la ciutadania per a la millora de l’entorn, la sostenibilitat, la mobilitat i la qualitat de vida. En les darreres setmanes ha obtingut dues subvencions, de sis i cinc milions d’euros, respectivament, per als projectes Impulso VLCi i Conecta VLCi, amb què està impulsant el desenvolupament tecnològic de diversos servicis municipals i dotarà d’intel·ligència a 194 edificis per oferir un millor servici a la ciutadania.\nEl lliurament de premis s’ha realitzat a Madrid, durant el Congrés Aslan 2019, amb més d’un centenar d’expositors, 150 ponents i 6.000 persones assistents.


Arxius de regals de jubilació originals - Estudi Xevidom\nEtiqueta: regals de jubilació originals\n27 de juliol de 2020 / xevidom / 0 Comentaris\nUn dels articles que fem més com a regal original de jubilació són les auques. A través de les vinyetes i els rodolins, repassarem la trajectòria laboral de la persona. Aquí us deixo un treball que un grup de mestres va encarregar per una companya que es jubilava. Es va reflectir en l’auca la seva trajectòria, la seva família hi va sortir dibuixada i també les seves aficions. Va ser un regal molt emotiu!\n8 de juliol de 2020 / xevidom / 0 Comentaris\nSi es jubila un company de professió i no teniu clar que regalar-li, us proposem una alternativa molt original als grisos regals de sempre: regaleu-li una caricatura d’ell o ella. Us assegurem que cada vegada que la miri, li vindran a la ment tots els bons moments passats a la feina amb vosaltres.\n30 de març de 2020 / xevidom / 0 Comentaris\nUn molt bon regal de jubilació per a un company o companya són les nostres caricatures, originals, divertides i molt treballades. Sens dubte, un regal que no oblidaran mai i sempre els hi recordarà els bons moments passats juntament amb vosaltres a la feina.


Encesa de pins | Candidate\nEncesa de pins\nCOMMEMORACIÓ DELS 500 ANYS DEL NAIXEMENT DE SANT SALVADOR D’HORTA\nL’any que som en fa 500 que va néixer a Santa Coloma de Farners Salvador Pladevall, conegut universalment com SANT SALVADOR D’HORTA. No cal dir que l’efemèride és prou important perquè es realitzin diverses activitats que ho recordin. Segons sembla, és l’única persona amb la condició de sant originària de la Diòcesi de Girona, però la seva transcendència va més enllà d’aquesta condició, rebuda el 1938, en plena Guerra Civil.\nEs tracta d’un personatge de rellevància històrica que va desenvolupar la seva activitat sota l’empara de l’orde franciscà, amb un tarannà i una actitud propers als més desvalguts i que generava molta expectació i seguidors. Desplaçat sovint per la jerarquia a llocs diferents, això no impedia augmentar l’interès per la seva persona que, en un moment donat, es va haver d’enfrontar fins i tot amb la Inquisició pel seu fer, suposem, inconformista i combatiu.\nDurant segles sant Salvador ha estat present de moltes maneres a Santa Coloma. No cal dir que és el nom de pila de moltíssims colomencs, posat sovint de pares a fills en moltes nissagues, però, a més, és recordat en alguns dels espais o equipaments més emblemàtics. L’escola, de la qual enguany es commemoren els 100 anys, la residència geriàtrica i, molt especialment, el parc que porta el seu nom i que és conegut molt més enllà dels límits municipals.\nPer tot això i a partir d’unes primeres converses entre els responsables de l’Àrea de Cultura de l’Ajuntament i de l’Arxiu Comarcal, continuades amb la incorporació d’una comissió d’entitats, s’ha pensat celebrar l’efemèride amb una sèrie d’activitats que siguin al màxim de participades. El programa no està tancat, perquè se’n realitzaran a llarg de l’any i tindrà especial rellevància la que tindrà lloc el mes de desembre, que és el mes en què va néixer Salvador Pladevall, però sí que ja s’han concretat les que es volen dur a terme el present mes de març.\nL’ENCESA DE PINS\nQuan Josep Mas Solench va escriure la biografia Salvador d’Horta, l’humil fra menor, parlava d’una tradició popular vinculada a la figura de Sant Salvador. Es veu que, la vigília de la seva onomàstica, el 17 de març, cada cap de casa anava als boscos propers a Santa Coloma a tallar un pi amb l’única limitació que havia de ser d’unes dimensions i pes que una sola persona el pogués dur a sobre. Posades les branques al voltant de la soca i davant de les cases, al capvespre s’encenien en honor a Salvador d’Horta, en la que probablement era una manifestació ritual molt anterior al cristianisme, de reverència ancestral al foc, tan present en les cultures mediterrànies. La coincidència amb l’equinocci de primavera també ho fa pensar.\nFou una activitat que, a partir de les reformes liberals i dels canvis de règim de propietat dels boscos des del segle XIX, es va anar limitant i suprimint del tot en el primer terç del segle XX.\nTanmateix i per un sola vegada, volem tornar a reviure aquesta celebració que ha de tenir una altra connotació. Precisament, la immensa massa forestal que resta en els nostres boscos serà ara un del motius simbòlics per realitzar novament una ENCESA DE PINS. L’activitat comptarà amb la col·laboració de diverses entitats i prèviament tindrà lloc una xerrada introductòria sobre els focs a la Mediterrània.\nDijous, 12 de març, a les 19 h, a la sala d’actes de l’Arxiu Comarcal de la Selva\nXerrada introductòria: EL FOC COM A ELEMENT FESTIU A LA MEDITERRÀNIA, a càrrec de Xavier Roviró, folklorista i president del Grup de Recerca Folklòrica d’Osona.\nDissabte 21 de març, ENCESA DE PINS\n16 h. Concentració per a la recollida de pins i neteja a la Font de Sant Salvador. La recollida serà pels boscos propers al parc de sant Salvador, de propietat municipal, i s’aprofitarà la passejada pel bosc per a recollir escombraries deixades impunement. Els pins, prèviament tallats, seran recollits per membres de l’Agrupament Escolta Roca Guillera i PER TOTHOM QUE HI VULGUI PARTICIPAR.\n18 h. Les soques i branques recollides es portaran a la plaça Farners (pendent de confirmar) per tal de preparar la foguera.\n19 h. ENCESA DELS PINS en honor de sant Salvador. És prevista l’actuació dels Cantaires de Farners.\n19.30 h. Xocolatada per a tothom!\nVISITA A HORTA DE SANT JOAN\nFa uns anys havia estat habitual que, el dia de la onomàstica del sant, s’anés a Horta de Sant Joan de visita i a participar dels actes commemoratius que hi tenen lloc. S’ha pensat que podia ser una nova ocasió per a dur a terme aquesta visita com un dels primers intercanvis previstos amb l’«agermanada» vila d’Horta. Per aquest motiu s’organitza un viatge en autobús que es faria el mateix dia 18 i es participaria en les activitats i en un dinar col·lectiu, sempre hi quan hi hagi prous persones interessades\nLa visita és preveu que sigui en el dia, el dimecres 18 de març.\nCaldrà que hi hagi un minin de persones interessades.\nUs donarem informació des de la parròquia 0 la Casa de la Paraula.\nALTRES ACTIVITATS PREVISTES DURANT L’ANY\nLa commemoració comptarà amb altres activitats. Així, el mes d’abril és durà a terme una xerrada, a càrrec de Miquel Borrell, sobre la figura de Salvador d’Horta i també un acte d’agermanament entre les poblacions d’Horta i Santa Coloma el darrer cap de setmana del mes d’abril. El mes de juny hi ha previstes, pendents de confirmar, unes xerrades sobre el context històric en què va viure sant Salvador, així com un estudi de la iconografia salvadorenca. Pel setembre hi ha prevista la presentació de l’edició d’una «Petita història» dedicada al sant i, finalment pel desembre, se celebrarà l’acte final de la commemoració, coincidint amb el mes en què va néixer.\nPendent encara de confirmació hi ha previstos dos viatges, a Sardenya i a Nàpols, llocs vinculats directa o indirectament amb el sant, organitzats des d’Horta de Sant Joan i que oportunament seran publicitats per a qui li pugui interessar.


Carles Sans puja a l'escenari del Teatre Borràs sense Tricicle - Teatre Barcelona\nCarles Sans puja a l’escenari del Teatre Borràs sense Tricicle\nPer fi sol! és com s’anomena el primer espectacle de Carles Sans sense Tricicle. El còmic farà temporada fins al gener al Teatre Borràs.\nCarles Sans es llença en solitàri en un espectacle on explica algunes de les anècdotes més divertides i boges que ha viscut durant els seus 40 anys de trajectòria al costat dels seus companys de viatge: Paco Mir i Joan Gràcia. “Després de tants anys, rebento a parlar“, explica l’actor.\nSota la direcció de José Corbacho, Sans desgrana alguns secrets i anècdotes inèdites d’una de les companyies més estimades de l’escena catalana, i ho fa amb el permís dels seus companys: “Des de l’escenari deixo molt clar que trobo a faltar els col·legues, que sense ells no estaria fent aquest monòleg i que me’ls estimo moltíssim“.\n“Després de 40 anys treballant, i tan bé com ha anat, tenia l’opció de quedar-me a casa mirant la pluja colpejar a la finestra, però he preferit fer alguna cosa diferent”, explica l’actor deixant clar “Tricicle és irrepetible i inimitable“.


L’endemà - Totdtot L’endemà - Totdtot\n2 nov. 2017 | 2017, Novembre, Opinió\nTinc una posició particular, un independentista dins dels socialistes a l’Ajuntament de Molins de Rei. Aquesta situació no és novetat ja que fa 4 anys que existeix, però les últims setmanes el fet està ocupant més protagonisme.\nAquesta join venture municipal sempre ha tingut com a base que persones amb un posicionament diferent respecte com hauria de ser la relació entre Espanya i Catalunya poden compartir formes de fer i objectius a nivell local i aquest fet no era motiu suficient per no treballar plegats com si passa en les altres formacions polítiques.\nPassat l’1 d’octubre han augmentat les veus, tants dels favorables a la independència com dels que no, en què la meva situació no era sostenible, aquesta aliança havia d’arribar al seu final.\nHaig d’admetre que no sé que passarà, però sí que tinc una cosa clara, que demà els partidaris de qualsevol de les opcions que hi ha sobre la taula haurem de seguir vivint plegats i compartint espais ja sigui a la feina, al voltant d’una taula o dins un vestidor.\nLa feina més important dels polítics i la que menys es valora és pensar en el futur, començar accions avui pensant en 5, 10 o 15 anys vista. El curt termini és de política barata, de llautó, brilla molt però poca qualitat.\nNo vull ser exemple de separació, en una unió que funciona amb les seves virtuts i defectes però que és un model de comprensió i tolerància diària entre molinencs diferents. Perquè si ens separéssim quin exemple donaríem?


alternativa baix gaià Torredembarra: AVUI, PORTA A PORTA\nAhir vam tornar a instal·lar els muntatges de cartells que vam fer a la Plaça de la Font. Com a la Plaça ens ho van arrencar sens dir-nos res, ho van deixar a terra i ens ho van mullar... vam decidir posar-ne més. Si matineu passeu-vos per la plaça del Castell, o per l'aparcament de Cal Serafí, o per la Plaça de la Vila, etc. Si feu tard potser no en trobareu cap! Avui, porta a porta. A les 19h hem quedat al Cafè. I a les 22h una colla hem quedat per seguir penjant plafons. Ja tenim l'acte de dissabte preparat i esperem que sigui un èxit (20h-Bar del Casal). Ja ha arribat la darrera revista que començarem a distribuir avui. També penjarem els cartells anunciant l'acte de dissabte. I el Centre d'Estudis ja ha penjat els cartells de la taula rodona de divendres (19h-Bar del Casal).


Maritza | Fundació Josep Carreras contra la Leucèmia\nSigues solidari fins a la medul·la! No esperis més, informa't ara.\nHola, el meu nom és Maritza i sóc Colombiana. Estic casada i tinc una filla que Déu em va donar com a regal, després de culminar el meu tractament de càncer. Sóc advocada especialista.\nEm van diagnosticar càncer a l'edat de 19 anys, quan em trobava estudiant dret a la universitat. A causa de l'estrès que vaig manegar durant uns exàmens de la carrera, el coll se'm va inflamar però no li vaig donar importància doncs vaig considerar que era l'esgotament. No obstant això, la inflamació no baixava. Després vaig tenir una febre molt alta i posteriorment vaig sol·licitar una cita mèdica on, immediatament, em van traslladar als metges especialistes (oncòlegs i hematòlegs). Era un Limfoma de Hodgkin.\nLa meva reacció envers la notícia va ser difícil inicialment doncs el meu pare va morir de càncer i vaig pensar que, d'igual forma, jo també moriria i hauria de deixar a la meva família. Uf, quina situació tan difícil! No obstant això, després de que els metges m'expliquessin el tractament i les seves dures conseqüències i, al garantir-me 99% de probabilitats de vida, em vaig sotmetre al difícil i dur tractament amb les mans posades en Déu.\nSuperar la notícia va ser qüestió de dies gràcies a sentir que m'acompanyava Déu, el suport de la meva família, amics, les seves oracions i la meva pròpia força de voluntat, igual que l'equip de metges que em van tractar. A aquests últims els estic infinitament agraïda ja que van ser molt especials amb mi enfront del tractament i els controls. És més, es van convertir en part de la meva família doncs els visitava a cada moment i sempre havia veus de suport i ànim.\nEl meu tractament va ser dolorós, començant perquè les meves venes són molt primes i cada 15 dies havien de realitzar-me les quimioteràpies, a part dels exàmens de sang que em feien en els controls i els medicaments que m'injectaven a casa per a pujar les meves defenses. Els líquids que m'aplicaven via intravenosa, especialment un, era com si cremés les meves venes. L'ardor era insuportable però per sort la meva mare va estar sempre allà amb les seves manetes i em col·locava draps d'aigua gelada en els meus braços per a suportar el dolor.\nLa meva vida, després de sis mesos de quimioteràpia i 12 sessions de radioteràpia, les quals i gràcies a la voluntat de Déu em van sanar, va donar un gir total. Valoro cada segon de la meva vida, agraeixo per tot el que puc viure i sentir al costat de les persones que estimo i, sobretot, m'ha permès créixer com a persona, filla, germana, mare, esposa, amiga, tieta, cosina, néta i neboda. És una sensació que t'ensenya que la vida està plena de petites ensopegades i d'altres més grans, com va ser lluitar per aquesta segona oportunitat de viure. També t'ensenya que la família ho és tot.\nCom a anècdota us diré que sempre que arribava a la sala de quimioteràpia ho feia amb un somriure, malgrat que sabia quant anava a sofrir. Els meus metges sempre em deien "ja ha arribat l'heroïna d'aquesta sala". Quan iniciaven el procés rèiem molt però quan començava a sentir les nàusees i malestars els demanava que guardessin silenci perquè ja no volia riure, així que apagaven llums, televisor i sentia un profund silenci.\nEls moments de tristesa van ser pocs perquè no vaig voler tenir el meu estat d'ànim baix, no obstant això, els vaig sentir però no em vaig deixar vèncer. El primer va ser després de que el meu metge m'expliqués la situació on em trobava i quin procediment em farien; va ser difícil. També recordo molt tristament una vegada que vaig haver d'estar al costat d'una nena que, quan li van iniciar el tractament, plorava i cridava a la seva mare: "Auxili, mare ajuda'm". En aquest moment vaig plorar perquè sabia que jo estava aquí per la mateixa raó que ella però ella no entenia el perquè estava allà. Vaig haver de demanar als meus metges que volia sortir perquè no vaig resistir veure a aquesta princeseta sofrir.\nEm va agafar una profunda tristesa per no poder dormir durant la nit i no poder sentir calor al meu cos. Rondava en les nits fredes per casa meva mentre la resta dormien. Una nit vaig tenir por de morir però va venir la meva germana i em va abraçar, em va dur a la seva habitació i tractava amb el seu cos de donar-me aquesta calor que, sense dir-li res, ella sentia que jo necessitava. Aquestes són les obres divines de Déu.\nLes meves alegries van ser veure a la meva família reunida al voltant de la meva habitació usant els capells que jo usava com a símbol d'acompanyament davant les promeses que van fer a Déu perquè em donés la salut i la vida. L'alegria més important de tot això va ser el dia que vaig acabar la quimioteràpia doncs era l'aniversari de la meva mare i quan vaig acabar, feble i sense ganes de res, vaig poder dir-li: "Aquest és el meu regal d'aniversari mare, t'estimo." Encara recordo aquest moment com si fos ahir. Lògicament, va existir un dia més de felicitat quan em van dir que estava totalment guarida, un 15 de desembre, quin meravellós regal de nadal per a la meva família i per a mi!\nFinalment vull dir que aquesta etapa de la meva vida em va ensenyar a valorar el que sóc i el que tinc i a qui tinc. És un moment difícil però també és una forma de fer un alt en la vida i adonar-te d'on estàs fallant i a què li prestes més atenció sense tenir la necessitat. Et mostra qui realment estar amb tu. T'ensenya que Déu realment està amb nosaltres i que de vegades ho dubtem sense raó d'ésser però Ell es manifesta a través de tot i tots els quals ens envolten. Em resta dir que lluitin per les seves famílies, per vostès mateixos i que sempre estiguin de la mà de Déu i agraeixin per tot quant passa en les seves vides perquè la vida és meravellosa. Déu els beneeixi i si necessiten una mà amiga segueixin-me en @MaritzaPaz3 doncs compleixo amb la missió d'ajudar als que estan en aquest camí que jo ja vaig acabar i espero que vostès també ho facin.\nPàgina web actualitzada 09/07/2019 16:37:27


L’EMT enceta el procés de renovació de totes les marquesines dels autobusos el pròxim 12 de juliol – RiberaTV\nL’EMT enceta el procés de renovació de totes les marquesines dels autobusos el pròxim 12 de juliol\nL’Empresa Municipal de Transports (EMT) encetarà el pròxim 12 de juliol el procés per substituir totes les marquesines de les parades d’autobús de València. Les substitucions començaran en el districte de Quatre Carreres i finalitzaran el primer trimestre de 2022 en Ciutat Vella i l’Eixample.\nLes noves marquesines tenen un disseny renovat i original per a la ciutat de València que, entre d’altres factors, inclou sistemes comunicatius per a persones amb discapacitat visual, diversitat funcional i trastorn de l’espectre autista, entre elles plaques en Braille, pictogrames serigrafiats i informació locutada mitjançant el telèfon mòbil.\nLa instal·lació progressiva de les marquesines anirà acompanyada de reunions amb el veïnat per a informar-los amb detall del pla, a més d’una campanya informativa en xarxes socials, web, mupis i aplicacions informàtiques.\nPer primera vegada des de 1987, la ciutat serà propietària de les marquesines.\nEMT també seleccionarà els punts de major ús i trànsit de la xarxa per a instal·lar carregadors USB per a dispositius mòbils o portàtils en una vintena de marquesines, així com punts d’accés wifi que permetran a les persones usuàries connectar-se a la xarxa de manera gratuïta i complementar així la wifi disponible a bord dels autobusos. També s’instal·laran panells solars en una altra vintena de marquesines i hi haurà tres marquesines intel·ligents en punts estratègics de la ciutat que inclouran carregadors d’inducció per a telèfons o pantalles d’informació de 13 polzades.\nL’Ajuntament calcula obtindre uns ingressos aproximats de 6’6 milions d’euros en els pròxims cinc anys amb els ingressos publicitaris de les marquesines.\nL’EMT enceta el procés de renovació de totes les marquesines dels autobusos el pròxim 12 de juliol added by Ribera Televisió on 5 juliol, 2021