Trucs per desconnectar de la feina durant les vacances - Empordà\nL'estiu és la millor temporada per passar uns dies sense l'estrès viscut a la feina durant tot l'any\nREDACCIÓ 02.08.2016 | 16:33\nTrucs per desconnectar de la feina durant les vacances Getty\nPerquè les vacances siguin el que el seu nom implica cal fer un parèntesi que serveixi per resetejar el cap i canviar les rutines adquirides durant l'any. El cos i sobretot la ment arriben a aquest períodes exhausts i necessiten un respir per poder funcionar al màxim a la tornada del descans estival.\nAquest cap de setmana són moltes les persones que faran les seves maletes i viatjaran rumb a la seva destinació de vacances per gaudir d'uns dies lluny de la rutina, però saps aprofitar adequadament aquest període estival? La psicòloga Florència Poy dóna les claus per aconseguir desconnectar a les vacances.\nPerò no tothom ho aconsegueix; a Espanya, un 28 per cent dels treballadors reconeix que no és capaç de desconnectar de la feina durant les vacances, segons un estudi de Randstad. Tothom coneix la teoria, però a l'hora de la pràctica, com podem abstreure'ns de les tasques quotidianes o d'una situació que ens manté atabalats o pendents durant la resta de l'any? Aquests són alguns consells per aconseguir posar en 'off' el cervell i les preocupacions.\n-Si et preocupa que a la feina pugui haver-hi problemes per la teva absència, deixa tots els caps lligats perquè en cada moment tots sàpiguen què fer, afirma la psicòloga Florència Poy.\n-Mentalitza't i recorda que ningú és imprescindible en el treball. El que tu feies mentre altres companys estaven de vacances, ara poden fer-ho ells mentre tu gaudeixes de les teves.\n-Organitza excursions perquè les teves vacances estiguin aprofitades. Vés a la platja, a la muntanya, de compres... Poy explica que és important triar una destinació de vacances que inspiri pau o tranquil·litat, ja sigui la platja o la muntanya, per gaudir del paisatge, respirar aire pur, estar en contacte amb la natura. Fes el que el cos et demani! Però recorda que descansar també ha d'estar dins d'aquests plans.\n-Dorm durant la nit les hores que necessites. L'any t'ha deixat esgotat per culpa de la feina. Recupera aquestes hores ara que tens la possibilitat.\n-Gaudeix d'aquesta família i amics que durant l'any gairebé no veus. El període estival també és una època per gaudir de converses amb els amics, amb la parella o amb la família i, encara que en ocasions acaben en discussió, Poy aconsella "conrear el sentit de l'humor i no enfadar-se per banalitats".\n-Deixa el mòbil a un costat. De vegades, tenim la mania d'estar enganxats al mòbil per saber que passa en tot moment en el lloc que hem deixat de banda per uns dies. Potser és el propòsit més difícil de complir per a molts: evitar aparells electrònics com les tablets o consoles.\n-El temps lliure durant les vacances és ideal per a conèixer i gaudir de la cultura. Un llibre per llegir a la platja, l'última temporada de la sèrie de moda o una pel·lícula són uns companys fantàstics per relaxar-se.\n-Finalment, oblida't del rellotge. Ja no és moment de mirar contínuament l'hora perquè camines amb pressa tot el dia. És el teu moment, gaudeix d'ell.\nGràcies a aquests trucs, tindràs les claus perfectes per gaudeixes d'aquestes vacances que tant desitjaves.


Peres al vi blanc amb almívar d'anís estrellat - Sorli\nPeres al vi blanc amb almívar d’anís estrellat\nTot just ara està començant la temporada de les peres blanquilla i conference a les comarques de ponent, i del vi blanc en poder gaudir tot l'any. Et proposem unes postres senzilles que són una variació del clàssic plat de peres al vi negre, es prepara amb molt pocs ingredients, sense molta elaboració ni massa temps d'elaboració, però amb un resultat final exquisit.\nPer a aquesta recepta utilitza la varietat de pera que més t’agradi, però millor si està en temporada, ja sigui una pera conference, blanquilla, ercolini, llimonera o la varietat que sigui. El que sí que és important és que la pera triada tingui un punt de maduració òptim, ha d’estar ben madura però encara ferma, sense estar passada ni tova. La quantitat de peres dependrà de la mida, per exemple si són peres conference, amb 4 n’hi haurà prou.\n• 8 peres blanquilla\n• 50 cl de vi blanc sec\n• 2 flors d’anís estrellat\n• pebre rosa\n1. Pela i prepara les peres, trau el cor i deixa-les senceres amb la cua o tallades per la meitat. Reserva-les\n2. Fica el vi blanc i tot el sucre en una cassola a foc alt i, una vegada arrenqui el bull, redueix a foc mitjà durant 10 minuts, al cap de 5 minuts fica les dues flors d’anís estrellat perquè aromatitzi l’almívar.\n3. Retira l’almívar de vi blanc amb les flors d’anís estrellat del foc i afegeix uns 8 grans de pebre rosa i la branca de canyella.\n4. Introdueix les peres pelades i netes a l’interior de l’almívar i torna a posar la cassola al foc. Cou les peres a foc mitjà-baix fins que estiguin cuites, que estiguin tendres sense que es desfacin, mantenint la seva forma. El temps aproximat de cocció si cous les peres senceres, és d’uns 18 minuts, mentre que si les cous tallades per la meitat amb 8 o 10 minuts en tindràs prou.\n5. Una vegada cuites trau les peres de l’almívar d’anís estrellat amb cura de no trencar-les. Deixa-les refredar.\n6. Cola l’almívar per a retirar l’anís estrellat, el pebre rosa i la canyella. Redueix l’almívar a foc mitjà fins a la meitat del seu volum o fins que tingui textura d’almívar espès i amb cos, ni massa líquid ni massa espès.\n7. Deixa refredar uns minuts l’almívar i torna a introduir-hi les peres. Acaba de refredar les peres juntament amb almívar d’anís estrellat.\nAquestes peres es poden degustar tíbies o fredes i amb infinitat d’acompanyaments, per exemple, un bon gelat de vainilla, o amb unes nous picades per damunt. Pots decorar el plat amb una estrella d’anís estrellat i per sobre l’almívar com si fos mel.\n– És important triar un vi blanc adequat, un vi blanc sec de qualitat, és recomanable que destaqui pel seu baix o nul contingut en sucre, amb un gust que contrasti amb la dolçor de la pera, per això és desaconsellable un vi blanc dolç o excessivament afruitat.\n– L’anís estrella millor que usis les llavors en forma d’estrella, senceres, en pols donen un sabor massa intens i difícil de mesurar.\n– Pots aromatitzar les peres al vi blanc amb les espècies que més et vinguin de gust. Pots usar altres ingredients com el safrà, el cardamom, la pell d’algun cítric o claus, així donaràs a les peres amb almívar un toc personal i diferent.\nNo dubtis en preparar aquestes postres amb gran riquesa de sabors i aromes, el dolç de la pera contrastant amb el vi blanc sec, juntament amb l’almívar anisat, picant i dolç.


El govern del progrés - Noticias Opinión - El Periódico Mediterráneo\nEl govern del progrés\nÉs la primera vegada en la història que un executiu d’esquerres revalida l’alcaldia a la Vall\nEl dissabte vaig prendre possessió de nou com alcaldessa de la Vall d’Uixó, gràcies als 6.324 vots obtinguts pel Partit Socialista el passat 26 de maig i a un important i necessari exercici de diàleg, consens, humilitat i responsabilitat per a arribar a un acord de progrés amb Esquerra Unida i Compromís per a donar estabilitat al govern municipal durant els pròxims quatre anys.\nAixí hem interpretat els resultats de les passades eleccions locals, que ens han donat major lideratge al PSPV-PSOE, però també més força al bloc d’esquerres amb un total de 13 regidors. 13 regidors que formarem el govern més ampli de la nostra història. Això significa que serem més persones treballant per seguir fent avançar la nostra ciutat i pel benestar de totes les valleres i els vallers. A més, és la primera vegada que un govern d’esquerres revalida el govern a la Vall d’Uixó.\nDe forma simbòlica vam signar l’acord en el parc del Progrés, perquè després d’arreglar una complicada situació econòmica i financera sense apujar impostos, combatre la desocupació, posar a les persones en el centre de les polítiques socials i promoure un model de ciutat més amable, ara ha arribat el moment de consolidar la transformació iniciada, governant per a totes i tots i apostant per les polítiques de progrés, en línia amb el govern autonòmic amb Ximo Puig al capdavant i de l’estatal amb Pedro Sánchez.\nTenim la il·lusió del primer dia per a seguir avançant, governant per a totes i totes amb un projecte ambiciós que reculla com a prioritat l’ampliació del Polígon Belcaire per a atraure noves empreses i ampliar les ja existents i la connexió dels polígons mitjançant un pont. També posarem èmfasi a aprofundir en el canvi de model dels serveis socials deixant arrere una visió assistencialista per una concepció universal, donant impuls al CEAM en el centre social de la Vallense.\nLa protecció del medi ambient és també un altre dels eixos que recull el pacte, per la qual cosa es contempla desenvolupar el Pla Integral de Residus (PIR), continuar apostant per l’accessibilitat i la mobilitat sostenible, la connexió del barri Toledo d’una banda amb la zona de Sant Vicent i d’altra amb el barri Carbonaire, la reforma de l’avinguda Sud-Oest i el pla de millora de zones verdes.\nEntre les altres qüestions destacades que inclou l’acord està la implantació total de l’administració electrònica, fent-la més àgil i més amable; la dotació d’una oficina de contractació independent que millore el control dels contractes i concessions públiques; la reducció d’impostos; la revisió del contracte de subministrament d’aigua, que finalitza esta legislatura; la creació d’un comité mixt per a desenvolupar el paratge de Sant Josep, l’impuls a la innovació educativa i el Pla Edificant; la dotació d’un arxiu municipal en condicions; la posada en marxa dels pressupostos participatius i la construcció del segon poliesportiu i la pista de ciclisme.\nSabem que tenim molta feina al davant, però el servei a la ciutadania i la nostra estima per la Vall d’Uixó ens seguirà empentant cada dia.


Coral Som Cor – El Centre\nCentre Catòlic de Sant Vicenç dels Horts, fundat el 1880\nCoral Som Cor\nCoral 3/4 de 10\nLa Coral Som Cor va ser fundada el 1993 amb el nom de Coral Jove en el sí del Centre Catòlic de Sant Vicenç dels Horts, com una alternativa pels joves de gaudir de la música coral.\nActualment, la coral té uns 15 cantaires i la dirigeix el mestre Joan Vinyes Costa, director-fundador\nEl seu repertori sempre ha estat molt variat, però, d’ençà del seu desè aniversari, ha centrat el treball en temes monogràfics. Així, com a celebració d’aquesta efemèride, va presentar un programa de cançons de pel·lícules. L’any següent, sota la direcció de Sónia Moreno, el gospel va fer vibrar tant cantaires com públic\nL’any 2006 va portar a terme la posta en escena d’Els Miserables, un espectacle de teatre musical.\nL’any 2007 va presentar un muntatge de música i poesia, amb poemes de Mario Benedetti i ritmes sud-americans.\nL’any 2009 va representar el musical Cats, que va titular Jove.Gats, en el que els cantaires van interpretar els diferents personatges tot cantant i ballant, amb textos adaptats al català i música en directe.\nEl següent treball va ser un muntatge sobre textos de Federico Garcia Lorca, que va dur el nom d’Alma Ausente.\nEl maig de 2012 va estrenar un espectacle inèdit, sobre texts de Joan Salvat Papasseit, “Res no és mesquí” música composta expressament per l’ocasió per Francesc d’Assís Pagés.\nL’any 2013, per celebrar el vintè aniversari, va crear l’espectacle Vint Anys per Vint Cants, amb vint temes de vint musicals diferents i un elaborat treball coreogràfic.\nEl 2016, la Coral Jove va cedir el seu nom a l’actual Coral Som Cor, amb la intenció de continuar gaudint del cant tot i la maduresa dels cantaires.\nAl gener de 2018, vàrem estrenar l’espectacle Som Jazz. Un repte molt important per la Coral, tant a nivell de dificultat vocal com la coordinació amb un grup instrumental de jazz.\nEl curs 18-19 va ser el del 25é aniversari, i ho vàrem celebrar reunint els antics cantaires i muntant un cap de setmana de concerts rememorant les peces més significatives dels primers vint-i-cinc anys d’història del cor.\nActualment, estem a punt d’estrenar un nou espectacle: Som Cor, Som Dona. Un projecte que barreja cançons emblemàtiques del mon de la dona amb la nostra interpretació tant musical com del sentit de cada peça. A més afegim a l’espectacle, dansa i un recital de poemes per reforçar l’homenatge que volem tributar a totes les dones.\nDirecció: JOAN VINYES i COSTA\nMontse Joaniquet, Teresa Sabater, Núria Balsells, Montse Reverté, Montse Carceller\nMarta Casas, Marta Rosell, Carme Miró, Vicky Castel, Mireia Pedreño, Cristina Cortiella\nJoan Capdevila, Anton Pujol, Teo Pérez, Joan Andreu\nCarme Miró, Marta Casas, Montse Joaniquet, Montse Carceller, Anton Pujol\nDeu anys de pel·lícula (maig 2004)\nGospel (maig 2005)\nEls Miserables (maig 2006)\nAquarel·la (juny 2007)\nJove. Gats ( novembre 2009)\nAlma Ausente (febrer 2011)\nRes no és mesquí ( maig 2012)\n20 x 20 (febrer 2014)\nLes Mis 24601 (gener 2017)\nSom Jazz (gener 2018)\n25è aniversari ( març 2019)\nSom Cor, som dona ( juny 2021)\nActualment assagem a EL CENTRE tots els divendres de 20h a 22h


02/01/17. Camí del xoc pel referèndum. El Punt Avui. - Gironès per la independència\n02/01/17. Camí del xoc pel referèndum. El Punt Avui.\nCamí del xoc pel referèndum\nEls partits i les entitats independentistes engeguen campanyes per separat per mobilitzar l'electorat\nLa llei de la desconnexió empararà els funcionaris perquè es pugui celebrar la votació\nCues per votar el 9-N a Mataró. Aquest cop, JxSí i la CUP tenen clar que no es pot repetir un procés participatiu, sinó un referèndum legal i vinculant REUTERS Foto: Arxiu.\nCarles Puigdemont va eliminar qualsevol possibilitat alternativa: “O referèndum o referèndum”, va proclamar durant el debat de la qüestió de confiança del setembre. Aquest 2017 arrenca amb el final del mandat escrit a peu d'urna. Els partits sobiranistes i les entitats independentistes treballen en les campanyes electorals del compte enrere que es preveu definitiu per a l'anomenat procés, amb una “operació diàleg” en marxa a Madrid que per ara s'acota al compromís d'avaluar obligacions estatutàries vulnerades, i amb un enèsim intent del front sobiranista per intentar pactar la convocatòria, redoblant la pressió amb una campanya que buscarà adhesions de persones i entitats a nivell internacional i dins de l'Estat. Si el govern pot celebrar la consulta vinculant abans no s'acabi el setembre, s'ha compromès amb la CUP a convocar les eleccions constituents per al març de l'any vinent. Si no ho fa, ja sigui per la bel·ligerància dels impediments que hi posin les institucions de l'Estat o per divisions insalvables entre els actors independentistes, el procés podria fracassar o fer el tomb definitiu, dues possibilitats que els partits i les entitats coincideixen que dependrà en gran mesura de la resposta ciutadana. El president d'Òmnium, Jordi Cuixart, ha batejat la fase que s'atansa com la de la “mobilització permanent”.\nLa campanya del referèndum serà polièdrica: cada partit i entitat farà la seva. L'ANC en presentarà aquesta setmana la primera fase, amb el lema País informat, encaminada a intentar resoldre sectorialment dubtes per penetrar a l'electorat no independentista. No serà fins abans de l'estiu, segons fonts de l'ANC, que començaran la campanya pel sí pròpiament dita. Òmnium, que està bolcat en la campanya anomenada Lluites compartides, en farà una de pròpia i l'engegarà més tard. ERC ha reservat un milió d'euros del pressupost per sufragar la seva. El PDeCAT també preveu endegar-ne una a partir del gener. La CUP la llançarà el febrer, amb l'objectiu d'arribar al màxim de població possible i relligar-hi simbòlicament les lluites socials viscudes en defensa de la república. Demòcrates de Catalunya, aliats amb diversos independents, ja van donar el tret de sortida a la seva campanya pel sí. Tots els actors donen per feta la celebració del referèndum i se centren a mobilitzar l'electorat.\nJxSí i la CUP obren l'any nou amb un pacte general sobre la llei de transitorietat jurídica, que hauria de permetre el pas de la legalitat espanyola a la catalana i donar cobertura al referèndum si l'intent de pacte amb Madrid es manté com un impossible. Els socis de governabilitat, tanmateix, han d'acordar quan començaran a tramitar l'articulat al Parlament, assetjat per un Tribunal Constitucional més vigilant que mai, amb el TSJC com a braç executor dels processos judicials que s'encadenen. JxSí i la CUP debaten, segons fonts coneixedores de la llei, que una part de la norma entri en vigor abans de la totalitat per donar cobertura al referèndum unilateral i protegir jurídicament els funcionaris, imprescindibles per tirar endavant la convocatòria. La desconnexió, tanmateix, se supeditarà al sí majoritari en el referèndum. Es tracta de dos vasos comunicants.\nNingú no amaga, però, les dificultats d'esquivar l'alt tribunal, que té facultats per promoure la suspensió de càrrecs públics i la imposició de multes si els càrrecs electes desobeeixen les directrius. I ho pot fer sense que hi hagi l'obertura de procediments judicials, més lents i garantistes.\nUna possibilitat mai tancada, i que s'ha verbalitzat públicament, és que el referèndum s'avanci per la inhabilitació de la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, tot i que altres fonts no compten que el procés judicial que afecta la que va ser presidenta de l'ANC tingui una sentència ferma abans del límit fixat per al referèndum, per a la segona quinzena de setembre. Tothom contempla, tanmateix, que algun moviment del govern espanyol per aturar el procés pugui trasbalsar els plans inicialment pactats i desencadenar definitivament l'aprovació de la llei de transitorietat i la convocatòria del referèndum.\nEl referèndum està subratllat en vermell als calendaris internacionals. La revista Time el va incloure com un dels temes destacats del setembre que ve, amb la data encara per confirmar. Plana, però, un núvol d'incògnites organitzatives que el govern –amb el president i els consellers reiteradament advertits pel TSJC del seu deure d'impedir qualsevol iniciativa que vulneri el TC– també guarda sota clau. El PDeCAT i ERC van convenir que sigui el vicepresident del govern, Oriol Junqueras, qui en dissenyi l'arquitectura. El conseller Raül Romeva, amb competències sobre participació ciutadana, se n'encarregarà de la gestió. Des del govern asseguren que treballen perquè tot estigui a punt per quan arribi el moment. Junqueras presideix la comissió interdepartamental de desenvolupament de l'autogovern, la que reuneix Carles Viver i Pi-Sunyer, Josep Maria Reniu i Víctor Cullell. A l'estiu, l'executiu estarà a punt perquè Catalunya pugui funcionar com a estat, tot i que la dependència econòmica amb Madrid pesa com una llosa.\nté la llei de transitorietat jurídica, pactada entre JxSí la CUP. Guarden en secret l'articulat.\nd'aplicació està previst que tingui la llei de transitorietat jurídica, que ha d'emparar el referèndum.\nLes regles per a la convocatòria\nLa Comissió de Venècia no fixa un mínim de participació perquè la votació sigui vàlida, ni tampoc un percentatge per a l'aprovació de la proposta\nProhibeix que el cens es faci a peu d'urna en la jornada electoral\nPaperetes del procés participatiu del 9 de novembre del 2014 Foto: ALBERT SALAMÉ.\nEl codi de bones pràctiques sobre referèndums, elaborat per la Comissió de Venècia, estableix les regles europees per a la celebració d'aquestes convocatòries. El govern de Carles Puigdemont i Oriol Junqueras s'agafa a una de les més significatives per desmuntar el possible intent dels partits constitucionalistes de boicotejar la votació promovent l'abstenció: no hi ha d'haver una participació mínima perquè el referèndum sigui vàlid. En canvi, la Comissió de Venècia, que és un òrgan consultiu del Consell d'Europa, estableix altres principis que, si l'executiu vol complir, pugen el llistó organitzatiu del referèndum. Per exemple, el registre d'electors ha d'estar prèviament elaborat, no es pot fer a peu d'urna amb els votants que acudeixin als col·legis. El cens ha de ser anterior i actualitzar-se cada any o bé fer-ne un d'específic al qual els ciutadans es puguin inscriure durant un termini relativament llarg. A més, també reclama que el referèndum estigui emparat per una constitució o un estatut. En cas que no sigui així, ho ha d'estar per una llei que no sigui esmenada durant l'any previ a la celebració de la votació o, almenys, durant l'any posterior a la promulgació del referèndum, tenint en compte que aquestes convocatòries difícilment es fan amb tanta antelació, a diferència de les eleccions, que es desenvolupen en intervals temporals més estables. En aquest aspecte, el memoràndum explicatiu del codi de bones pràctiques es mostra obert a aquestes possibilitats tenint en compte que el propòsit és impedir la manipulació.\nPel que fa al quòrum, la Comissió conclou que no és recomanable establir una participació mínima per validar la votació perquè els votants que s'abstenen s'assimilen als que voten en contra de la proposta, i poden boicotejar la votació, tot i que realment siguin una minoria. Els opositors poden decidir no participar en la campanya i incrementar l'abstenció, de manera que el quòrum no es pugui completar. Aquesta pràctica, tenint en compte que poden ser minoritaris, no és saludable per a una democràcia, sosté la Comissió. A l'hora de llegir els resultats, l'estipulació d'un percentatge mínim del registre electoral per determinar la victòria tampoc és recomanable perquè pot provocar una situació política complexa si el projecte obté el suport d'una majoria simple inferior al llindar de representació fixat. També pot dificultar en excés les possibilitats de canvi, fins al punt que la majoria democràtica percebi que ha estat injustament privada de la victòria.\nLa claredat de la pregunta és clau i, d'acord amb la Comissió de Venècia, ha de ser binària. Això vol dir que no ha d'induir a l'error ni pot suggerir cap resposta, ni tampoc mencionar les possibles conseqüències d'una aprovació o d'un rebuig de la proposta perquè podrien condicionar el vot. Els electors han de poder respondre les preguntes amb un “sí”, un “no” o un vot en blanc, i han de saber si el resultat de la votació serà consultiu o vinculant.\nUn òrgan imparcial ha d'organitzar el referèndum, i s'ha de poder disposar de la participació d'observadors nacionals i internacionals que acreditin el compliment de tots els requisits democràtics. La Comissió també recorda que hi ha d'haver igualtat d'oportunitats per als partidaris i detractors de la proposta que es vota en aspectes com ara les subvencions públiques, la cobertura dels mitjans de comunicació o la difusió de la propaganda electoral. Les autoritats no poden fer campanya per una opció per assegurar l'oportunitat i la lliberat dels electors a formar-se una opinió.


6è SANT JORDI Unes fotos per recordar la festa i les guanyadores dels Jocs Florals. Més imatges\n6è Visita a les COVES DEL SALNITRE El 17 d'abril vam visitar les Coves del Salnitre. Vam poder veure el vídeomaping i recordar l'origen geològic de la muntanya de Montserrat. També vam fer uns tallers relacionats amb la muntanya al llarg del temps: la prehistòria, l'ús del salnitre a la pólvora i els turisme del segle XIX. Va ser un matí molt intens! Més imatges\nDivendres 13 d'abril, l'Escola La Salut va participar en una jornada solidària on els alumnes de tota l'escola van ajudar a l'ONG Kimo-Kaps Catalunya en la confecció de gorros de tela 100% cotó que els infants i joves malalts utilitzen per cobrir els seus caps. Els alumnes de 5è van participar de forma activa en l'elaboració dels patrons, a més de poder observar el procés de confecció, costura i planxat final dels gorros. Va ser una experiència enriquidora per l'alumnat, així com fer activitats solidàries ajuda a créixer personalment, treballant els valors i fomentant la cooperació i l'empatia. MÉS IMATGES\nEl passat dimecres 4 d'abril, els alumnes de 5è de primària van fer una visita a la Granja Escola de Navàs, per treballar una mica més els animals vertebrats que han estudiat a l'àrea de medi natural. Van poder gaudir de tota una gran varietat d'animals de les diferents zones del recinte: grangeta, aviari, animals salvatges, animals perillosos, rapinyaires i van finalitzar amb un "toca-toca" d'animals exòtics. Va ser una jornada on l'alumnat va gaudir molt de l'experiència, van aprendre molt i van poder conèixer una mica millor la importància de l'espai on habiten els animals i que no són joguines per tenir a casa. MÉS IMATGES\n6è LIFE MONTSERRAT El 6 d'abril vam fer una excursió dins del Projecte Life Montserrat que vol que entenguem que els espais naturals, com el de Montserrat, s'han de cuidar, protegir i fer prevenció. Vam fer diferents activitats per entendre-ho millor. Més imatges


Colomer Leather Group. Empresa\nSom una companyia holding que controla i integra els diferents factors del mercat que intervenen en el negoci de la pell petita mitjançant una xarxa d'empreses especialitzades en la recol·lecció i transformació de pells en brut de l'àmbit europeu per a la seva comercialització a tot el món.\nHereus de la tradició adobera més important d'Europa, hem concentrat les nostres activitats en l'entorn de la materia prima seleccionant els millors orígens amb una logística de recol·lecció àgil, una conservació eficaç i uns classificats orientats a l'article conscients de que la qualitat integral comença als nostres magatzems.\nLes nostres riberes utilitzen la tecnología Colomer que permet obtenir piquelat, wet blue o crust adequats per confecció, calçat o marroquinería capaços de satisfer els requeriments més exigents dels mercats.\nLa recerca de nous mètodes de treball, la inversió continuada en innovació i l'adquisició d'actius moderns ens permeten adaptar-nos també a les normatives mediambientals i de respecte a la societat.\nColomer Leather Group controla i integra els diferents factors del mercat que intervenen en el negoci de la pell


Les aglomeracions van ser ahir la nota predominant al suburbà, especialment a la línia 1, i sobretot a l’estació de Plaça Espanya, com es pot veure en la imatge. FRANCESC MELCION\nBarcelonaEls treballadors del metro de Barcelona decidiran aquest dimarts si convoquen més mobilitzacions per millorar les condicions laborals. La plantilla està cridada a tres assemblees –al matí i a la tarda– per votar la nova proposta de conveni de metro 2016-2019, que l'empresa va enviar fa uns dies als treballadors.\nDes del sindicat majoritari al metro, CGT, no descarten que de l'assemblea de demà en puguin sortir altres convocatòries de vaga. "Hi ha possibilitats que es convoquin noves aturades. La gent està molt indignada, hi ha emprenyament", afirma el portaveu de CGT de metro, José Ángel Ciércoles. De fet, des del sindicat es neguen a valorar la nova proposta de TMB, al·legant que l'han enviat als treballadors a través d'internet sense reunir-se amb el comitè d'empresa per debatre'n el contingut. "No valorarem un document que donem per no rebut", assenyala Ciércoles. Aquest dimarts, diu, durant l'assemblea, debatran quina ha de ser la postura dels treballadors "respecte de tots els greuges de TMB", en especial alguns dels darrers mesos, com ara l'acord amb el Barça de perllongar el servei o l'externalització de diverses tasques. "Tallar totalment amb l'externalització segueix sent la nostra principal reivindicació", conclou Ciércoles.\n"Aquestes són les nostres condicions. Tal com està la proposta en l'actualitat, no la podem acceptar", reitera el secretari general de CCOO. Pérez afegeix que "donarà suport" al que digui l'assemblea. "Si de l'assemblea surt la proposta de convocar més vagues per protestar contra tots els bastons a les rodes que TMB ha posat en la negociació del conveni, donarem suport a la decisió". "No ens fan por les mobilitzacions", conclou.\nmobilitat infraestructures metro Barcelona Vaga vaga metro TMB conveni Mobilitzacions


Ercros inverteix 12 milions a Flix en sanejar sòls i desmantellar naus | Diari de Tarragona\nLa química impulsa un pla per accelerar en el període 2017-2018 la neteja de terrenys i naus afectades per contaminació\n15/03/2017 02:00 | Actualizado a 21/05/2017 15:23\nFranscisco España, director industrial de la Divisió de Derivats de Clor d´Ercros, mostra el segellament de l´abocador al sector Aubal. Foto: joan revillas\nErcros inverteix 12 milions d’euros en el període 2017-2018 en un programa de sanejament de sòls afectats per contaminació al complex químic de Flix. Dividit en nou accions, és una extensió del projecte iniciat el 2012, en el qual s’han invertit 5 milions d’euros.\nDues de les accions més immediates seran l’enderroc de dues naus i instal·lacions en desús: l’antic magatzem exterior i l’antic magatzem Alsuta, on s’han detectat altes concentracions d’organoclorats en els sòls. Es preveu l’extracció selectiva dels sòls contaminats i la construcció de pous d’extracció de vapors per capturar compostos orgànics volàtils. La tècnica s’utilitzarà en una altra zona del complex també afectada per orgonaclorats.\nD’altra banda, i a partir de 2018, i un cop aturada la producció de clor amb tecnologia de mercuri –avui en funcionament–, es redactarà el projecte de descontaminació dels equips i de la planta, que serà desmantellada en un procés que es pot allargar entre dos i tres anys, diu l’empresa.\nEl pla es completa amb la instal·lació de nous aparells i realització de nous sondejos per completar la investigació dels sòls, el manteniment del programa de control i vigilància fixat per les autoritats competents, i l’estudi dels cinc possibles abocaments històrics de residus.\nEn aquest punt, els responsables d’Ercros es mostren prudents a l’espera de conèixer els resultats de l’estudi en marxa per determinar l’existència de la suposada contaminació i el seu origen. Quatre dels cinc punts se situen en terrenys propietat d’Ercros. Si es determina la seva responsabilitat –Ercros no en té cap registre–, procedirà a la seva neteja.\nEl paquet d’actuacions és conseqüència dels estudis iniciats per l’empresa el 2004 amb l’objectiu de caracteritzar els terrenys i les aigües subterrànies del recinte industrial, de 30 hectàrees de superfície. Els estudis van determinar la presència en determinades zones de la fàbrica de contaminació per compostos organoclorats i mercuri a les aigües subterrànies i l’existència d’un abocador de 19.000 m de residus tòxics produïts entre 1972 i 1975 (hexaclorobenzé i altres hidrocarburs clorats) procedents de l’antiga planta de percloroetilè d’Ercros.\nEn els últims cinc anys Ercros ha actuat a les dues àrees que la Generalitat ha declarat sòl contaminat, un total de 2 hectàrees, el 8 per cent de la superfície d’ús industrial del recinte. Pel que a l’abocador del sector Aubal, s’ha optat pel segellat i impermeabilització del mateix amb «condicions de màxima seguretat», afirma l’empresa.\nDe manera paral·lela, s’han excavat 20 pous per retirar el líquid contaminant del subsòl procedent de l’abocador. A hores d’ara s’han extret 200 de les 1.000 tones de contaminació, amb la previsió de finalitzar els treballs l’any 2022 per la mateixa dinàmica de les aigües subterrànies que impedeix accelerar els treballs.\nCompleta la feina la col·locació de quatre barres hidràuliques per impedir la sortida no controlada de les aigües subterrànies, que en alguns punts presenten concentracions altes de mercuri i organoclorats. Fins ara s’han depurat 64.000 m d’aigua i s’han extret 1.400 quilos/any d’organoclorats de les aigües subterrànies i 110 quilos/any de mercuri.\nErcros garanteix que a dia d’avui no es detecta cap focus actiu de contaminació en tot el recinte de la fàbrica i que «no hi ha risc per a la salut de les persones en tots els sectors de la fàbrica».\nAquest matí, la comissió d’experts per fer el seguiment dels treballs de descontaminació dels terrenys visitaran les actuacions que ahir va detallar l’empresa química.


2022, Audiòfons, Tecnologia | Audició\nAudioPacks el 20/02/2022\nL’audiòfon de Phonak Paradise presenta el nou auricular revolucionari ActiveVent, un auricular que combina confort i rendiment auditiu com mai abans. ActiveVent s’acobla als seus audiòfons recarregables Audéo Paradise i evita que senti el soroll en ambients sorollosos per a optimitzar l’audició en aquestes situacions complexes, alhora que li proporciona una experiència auditiva còmoda i natural en silenci.\nActiveVent s’ha dissenyat per a ambients sonors complexos o per a moments de concentració i AutoSense OSTM 4.0 ho controla de manera intel·ligent, ja que ajusta automàticament els seus audiòfons per a adaptar-se a l’ambient.\nGràcies a l’obertura tancada de ActiveVent, ara també pot gaudir d’una qualitat de so superior per a transmissió multimèdia. El que fa realment especial a aquests auriculars és que si desitja passar de sentir una transmissió a parlar en una conversa, amb un senzill doble toqui es pausa el contingut transmès i l’auricular ActiveVent s’obre per a aconseguir una transició sense esforç (disponible en tots els nivells de rendiment).\n• L’auricular ActiveVent proporciona una comprensió verbal en soroll un 10% millor, al mateix temps que ofereix so natural en diversos ambients sonoros5\n• L’auricular ActiveVent l’ajuda a mantenir-se connectat tant en soroll com en silenci, la qual cosa garanteix que pugui socialitzar amb familiars i amics, i mantenir les seves excel·lents connexions\nCom funciona l’auricular ActiveVent?\nActiveVent és un auricular que inclou una obertura integrada juntament amb un petit disc que canvia entre dues posicions: oberta i tancada. AutoSenseUS 4.0 controla tot aquest procés de manera intel·ligent i el clic de comprovació li comunica a l’usuari que el disc ha canviat de posició.\nQuan el disc està en la posició oberta, el so directe passa a través de l’obertura integrada de l’auricular i, per tant, ofereix el confort d’una adaptació oberta, la naturalitat de la pròpia veu i la consciència dels sons ambientales2.\nEn ambients sonors complexos amb discurs amb soroll elevat o en transmetre contingut multimèdia, el disc canvia a la posició tancada i evita que els sorolls ambientals entrin directament a cau d’orella, per la qual cosa emfatitza més la paraula que procedeix de la part frontal o el contingut transmès.\n• Equilibri amb intel·ligència entre claredat verbal en ambients sorollosos i confort auditiu.\n• Proporciona qualitat de so superior per a transmissió multimèdia.\n• Controlat per AutoSense US 4.0 de manera intel·ligent.\n• Compatible amb tots els audiòfons recarregables Audéo Paradise.\nConsideracions sobre l’adaptació de ActiveVent\n• Per a mantenir un rendiment òptim, ha de substituir els auriculars cada sis mesos. Això es pot fer fàcilment en la consulta.\n• Els candidats ideals són els qui tenen molt poc cerumen i bona destresa.\n• És necessari netejar i canviar els filtres anticerumen amb regularitat.\n• No és adequat per a persones amb acúfenossevers i hiperacusia.\nL’auricular ActiveVent és compatible amb tots els audiòfons recarregables Audéo Paradise, la qual cosa ofereix diferents graus d’avantatges en funció del nivell de rendiment de l’audiòfon. ActiveVentRendiment + és el conjunt d’avantatges a les quals podran accedir els usuaris amb els seus audiòfons gràcies a l’auricular ActiveVent.\nEquilibri amb intel·ligència entre claredat verbal en ambients sorollosos i confort auditiu\nEls auriculars ActiveVent són ideals per a usuaris amb un estil de vida actiu que passen un temps considerable en ambients sorollosos, com ara restaurants, reunions socials o llocs públics amb molt de soroll extern. En aquests ambients es pot dificultar encara més l’audició. Amb els auriculars ActiveVent, a mesura que el nivell de soroll augmenta, AutoSense US 4.0 tanca automàticament l’obertura, la qual cosa permet que l’usuari d’audiòfon es beneficiï del millor rendiment d’una adaptació tancada (disponible en el nivell de rendiment Superior). Quan el nivell de soroll disminueix, l’obertura s’obre perquè els usuaris puguin gaudir del confort d’una adaptació oberta. Amb els auriculars ActiveVent, els usuaris també tenen accés a programes manuals quan l’obertura està tancada (disponible en nivells de rendiment Superior, Avançat i Estàndard).\nGràcies a l’obertura tancada, ara els usuaris també poden gaudir d’una qualitat de so superior per a transmissió multimèdia. El que fa realment especial a aquests auriculars és que si l’usuari desitja passar de sentir una transmissió a parlar en una conversa, amb un senzill doble toqui es pausa el contingut transmès i l’auricular ActiveVent s’obre per a aconseguir una transició sense esforç (disponible en tots els nivells de rendiment).\nPost anterior\tCOVID-19 i la pèrdua auditiva


No fugi d'estudi, senyor soler - Diari de Girona\nmartí fonalleras i darnaculleta 18.04.2016 | 07:20\n«Insistirem en el fet que cap ciutadà ha de pagar la seva part dels 332.271,40 euros, sinó que ha repercutir\nen els responsables»\nFa pocs dies vaig llegir els articles signats pel senyor Manel Salvador i pel senyor Jordi Soler, alcalde de Calonge i Sant Antoni, i mai m'hauria pensat que em tinguessin tan present en els seus pensaments, en les seves estones lliures... Gràcies pel detall.\nA veure, senyor Soler, no fugi d'estudi. Aquí la qüestió és saber qui paga la indemnització de 332.271,40 euros pel cas urbanístic que anomenem Llevantí de Mar: si ho fa l'Ajuntament, i per tant som tots els ciutadans i ciutadanes de Sant Antoni i Calonge els que ho fem, o si són els responsables que van cometre l'error -deixem-ho així- i varen crear la situació. I res més. Vostè qui vol que pagui?\nals tribunals de justícia. Segon: diu de mi «quan hi era», referint-se a la meva actuació a l'anterior govern. Només vull repetir-li -ja li vaig dir una altra vegada- que mai vaig deixar de fer la meva feina, res va quedar pendent i vaig assistir a totes les reunions que vostè em va convocar. Repeteixo: a les que em va convocar.\nTornem al tema principal i clau, perquè vostè és un geni a fer mirar la gent cap on indica el seu dit índex i amb l'altra mà, mentrestant, va fent jocs malabars.\nLa qüestió essencial és que l'Ajuntament ha de pagar 332.271,40 euros per accions fraudulentes de consistoris anteriors. I vostè sap que aquesta xifra pot anar pujant. Certament que va ser degut a la mala gestió politicoadministrativa d'anteriors governs que vostè no va presidir, però, que no oblidi ningú, eren governs de CiU (Convergència i Unió), el seu partit, el grup polític amb el qual es va presentar a eleccions els anys 2003, 2007, 2011 i 2015, i vostè actualment forma part del Grup Municipal de Convergència i Unió. Per tant la situació la va generar el seu partit. I algun dels regidors d'aquells moments encara ho eren el 2015.\nIgnorem de qui és la responsabilitat política i tècnica dels fets que van començar amb una llicència d'obres il·legal a l'edifici Llevantí de Mar i han acabat amb una indemnització de 332.271,40 euros, però vostè sí que ha de fer tot el possible per saber-ho.\nEls ciutadans de Sant Antoni i Calonge no han d'assumir ni un euro d'una pèssima gestió política en la concessió de la llicència i que ha comportat ingents esforços per part dels governs posteriors per a redreçar la situació, on també va ajudar a trobar la solució, i molt, Esquerra Republicana, encara que a vostè li costi admetre-ho o no ho vulgui fer per no sé quines raons.\nCom a oposició, en el Ple del 31 de març passat, ens vam oferir a treballar conjuntament amb el govern per tal d'aconseguir que no sigui el diner dels ciutadans el que tanqui aquest espinós tema. Com pot veure, volem col·laborar.\nDe totes maneres insistirem en el fet que cap ciutadà ha de pagar la seva part dels 332.271,40 euros, sinó que s'ha de repercutir en els responsables que ho van provocar fa quasi vint anys. I el govern era de CiU, encara que li costi d'acceptar. Ja sé que no és fàcil, i fins i tot pot ser dolorós, posar els teus a rega, però per sobre d'això hi ha l'interès públic, l'interès de tots els ciutadans del municipi. Ningú ha de pagar perquè uns senyors ho van fer molt malament en el seu moment. I Déu nos en guard, de parlar d'interessos.\nSenyor Alcalde, l'Ajuntament ha de tancar aquest tema i vostè sap quin és el millor camí: prioritzar l'interès públic, defensar els interessos dels ciutadans. Com a veí de Sant Antoni, com a cap del Grup Municipal d'Esquerra Republicana, li demano que no marxi d'estudi i posi fil a l'agulla, «que tot està per fer i tot és possible».\nGrup Municipal de Convergència\nLlevantí de Mar


Les receptes de Reme: Melmelada de poma\n-Mai he estat massa aficcionat a menjar melmelada. Recorde, quan era menudet i a casa desdejunàvem tostades, que tots se la feien amb melmelada i jo me la feia amb sucre. Aquesta melmelada, símplement la faig per després fer-la servir pel pastís de poma, explicat en una altra recepta, però també es pot fer servir per qualsevol altra cosa.\n-Pomes (1,5kg de pomes menys un parell).\n-Aigua (un got).\n-Sucre (200g. aproximadament, depén de lo dolça que ens agrade, podem anar provant).\n-Llima (una llima escorreguda, per als catalans seria llimona, ho dic per no crear confusions, que allà dalt, la llima i la llimona són dos coses diferents)\n-Pelem les pomes i les tallem a trossets. En un perol, posem tots els ingredients i ho posem a bullir a foc no molt alt. Ho tenim bullint prou de temps, com més millor, perquè la poma quedarà més desfeteta i l'aigua més consumida. Una vegada pensem que ja ha bullit prou, ho passem per un colador i l'aigua que queda, que serà almíbar, el reservem si el que volem fer després és un pastís de poma. La poma, la fem ben escorreguda i la guardem en un pot, ja tenim la melmelada feta.\nPublicat per Rafa Faus García a 3:40\nUnknown 12 de setembre de 2019, a les 18:32\nEn principi es molt senzilla i el gust acabada de fer es molt bo,he posat 3quarts de pomes i120g de sucre , no m'agrada la melmelada molt dolça.


PERE SÀBAT: Llibres d'Estiu: "El Bulevard dels Francesos"\nLlibres d'Estiu: "El Bulevard dels Francesos"\nTots els temps i totes les èpoques amaguen petites històries que ajuden a fer-se una idea del què succeïa en cada període de la història. Històries que queden soterrades per la velocitat dels esdeveniments i que, amb els anys, queden oblidades. Històries de misèries, de grandeses i de moments de somriures i llàgrimes o tal vegada de decepcions i derrotes.\nUn dels períodes recents més agitats va ser el de la dictadura feixista que va patir el nostre país durant 40 anys al segle XX. És en aquesta època on ens transporta el llibre de Ferran Torrent titulat “El bulevard dels francesos”. El País Valencià dels anys de la dictadura, la brutal diferenciació entre allò rural i allò urbà, el món de la clandestinitat, “el” partit quan “el” significava el PCE o les frustracions d’una generació per l’ensorrament de les seves idees sota el jou de les armes i la repressió. Una unió de tot de conceptes lligats per la vida d’un jove pres per la fatalitat d’una herència ideològica i d’una voluntat insubornable d’acció i radicalitat.\nAmb gran estil Torrent fa transcórrer la història, o més ben dit les històries, saltant de temps temporal fet que permet anar saltejant i relligant parts de la història. Un fil que s’explica amb dos començaments i dos finals.\nLa descripció de la vida militant-política del protagonista, Josep Baixaulí, fa que qualsevol que hagi participat o participi de la vida política pugui fer-se seves situacions en les que Josep participa. La discrepància, sovint, es paga, encara que mai s’ha de deixar de pensar per un mateix.\nEl llibre però, mostra també l’opció que com a societat, en base als obusos imposats durant la transacció de la dictadura a la democràcia, es va optar: l’oblit. Oblidar per amagar allò va passar. Uns per el pes dolorós que provoca recordar, altres perquè havien d’amagar un passat que no s’ajustava al què els temps demanaven, tots van decidir passar pàgina tot i que aquest fet signifiqués la pèrdua de la memòria, tan la personal com la col·lectiva.\n“El bulevard dels francesos” és un bon llibre que permet passejar-se per un país que segurament no ha canviat tant com caldria.\nPublicat per Pere Sàbat a 19:24\nFM'10: Qüestions de Calendari\nCom Sempre, Sols\nJa ho Deia Macià...\nLa Proposta Maragall: Referèndum Multiresposta\nVa de Primàries\nPersonatge de la setmana: Sandro Rosell\nLa Vigència de Serra i Moret\nVisca la Publicitat!\nCarta Oberta a la Militància d'Esquerra Republican...\nEl Pensament dels Tres Pals\nEl Plaer de Perdre's\nMoviments Estivals a l'Espai Fairy


Huí Dijous 20 de maig de 2021, Plenari Extraordinari de l’Ajuntament de Canals – Conèixer Canals\nAquest dijous, 20 de maig de 2021, a les 20.30 hores, tindrà lloc el primer Plenari Extraordinari presencial de l’any 2021 de l’Ajuntament de Canals.\nLa sessió plenària, que transcorrerà d’acord amb l’ordre del dia que adjuntarem baix per a la seua consulta, tindrà caràcter presencial; no obstant això, l’aforament serà limitat pel fet que queda condicionat al compliment de la normativa COVID-19.\nCom que serà gravada i emesa al mateix temps, els i les interessades podran seguir-la a través del canal de YouTube de l’Ajuntament de Canals (https://www.youtube.com/c/CanalsAjuntament).\nOrdre del Dia Plenari Extraordinari de data 20 de maig de 2021\nCanals obri el termini per a accedir a les ajudes del pla Resistir.\nL’Ajuntament de Canals obri la inscripció al Voluntariat Mediambiental de Prevenció d’Incendis 2021


Protecció Civil activa l'alerta per onada de calor i demana precaució per temperatures "extremes" els propers 3 dies La República\nProtecció Civil activa l’alerta per onada de calor i demana precaució per temperatures “extremes” els propers 3 dies\nACN Barcelona.-Protecció Civil ha activat el pla PROCICAT per onada de calor davant la previsió de temperatures “extremes” els propers tres dies. El Departament de Salut ha posat en fase […]\nACN Barcelona.-Protecció Civil ha activat el pla PROCICAT per onada de calor davant la previsió de temperatures “extremes” els propers tres dies. El Departament de Salut ha posat en fase 2 el pla d’actuació per prevenir els efectes sobre la salut. Segons les previsions del Servei Meteorològic de Catalunya, aquest dijous s’inicia un episodi de temperatures màximes extremes que afectarà especialment les comarques del pla de Lleida, on el llindar d’avís es podria superar durant tres dies consecutius. Les temperatures més altes s’assoliran divendres i s’espera que la temperatura mínima no baixi dels 20 graus, tret de zones de muntanya. La matinada de divendres, la temperatura rondarà localment els 25 graus al litoral central i sud, la vall de l’Ebre i Ponent.\nDivendres també tenen avís per temperatura màxima extrema totes les comarques de l’Alt Pirineu i Aran, Berguedà, Solsonès, Bages, Anoia, Conca de Barberà, Alt Penedès, Alt Camp i Alt Empordà. Davant les previsions del Servei Meteorològic de Catalunya, Protecció Civil ha demanat als ajuntaments que es prevegin llocs frescos o sales amb aire condicionat, respectant sempre els mesures de seguretat per la covid; i es tingui especial vigilància de les persones més vulnerables, com major de 75 anys o persones amb discapacitat. Protecció Civil ha recordat que cal hidratar-se molt sovint, evitar sortir al carrer en les hores de més insolació, que les persones que treballin a l’aire lliure es cobreixin el cap, que no es faci esport en les hores de més calor i que es visiti un cop al dia persones grans que viuen soles complint amb les mesures per reduir el risc de contagi per covid, entre d’altres.


Salom espera que el Govern impulsi la reforma de la Platja de Palma amb "rapidesa i pressupostos"\nActualizado 5/5/2008 20:36:05 CET\nLa portaveu de Turisme del PP al Congrés dels Diputats, María Salom, va incidir avui en la necessitat de què el Govern impulsi en aquesta legislatura el projecte de renovació de la Platja de Palma "amb rapidesa i amb pressupostos".\nEn declaracions a Europa Press, Salom es va mostrar "contenta, feliç i amb ganes de treballar" en la nova tasca que desenvoluparà dins el Grup Parlamentari Popular al Congrés, més quan el turisme és una activitat econòmica "importantíssima" tant per a Balears com a nivell nacional, com mostra el seu pes en el PIB.\nSalom va assistir avui a la constitució de la comissió parlamentària que es va celebrar avui, en què també es troba la diputada del PSOE per les Balears i portaveu adjunta de Turisme, Miriam Muñoz, i el diputat popular per les Balears, Enrique Fajarnés, qui ocupa el mateix càrrec pel seu partit en el referent a les qüestions de societat de la informació.\nTambé va precisar que es mantindran en els pròximes dates reunions entre els membres del PP per establir les línies de treball a emprendre, i en les quals es perfilaran les iniciatives parlamentàries i les compareixences que se sol·licitaran en el si de la Comissió, incloses les de l'àrea turística.\nSalom ha passat de ser portaveu adjunta del PP en la passada legislatura a mantenir la posició del partit a l'àrea de Turisme, una àrea en la qual podrà interpel·lar en les seves compareixences els dos màxims responsables polítics de la gestió pública del sector, el ministre Miguel Sebastián i el Secretari d'Estat Joan Mesquida.


Llum verda de la Diputació de Tarragona per desplegar la fibra òptica a través de la seva xarxa de carreteres | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nLlum verda de la Diputació de Tarragona per desplegar la fibra òptica a través de la seva xarxa de carreteres\nÉs un dels projectes prioritaris de la institució\n18 de Desembre de 2020, per ACN\nImatge de la seu de la Diputació\nLa Diputació de Tarragona ha aprovat per unanimitat, en el ple d'aquest divendres al matí, el desplegament de la fibra òptica a través de la seva xarxa de carreteres. L'ens supramunicipal dona així llum verda al conveni amb la Generalitat per tal que pugui estendre la infraestructura i fer arribar Internet d'alta velocitat als municipis més petits, que arrosseguen problemes de connectivitat. El conveni se signarà el pròxim dilluns, amb l'assistència del conseller Jordi Puigneró, i d'un centenar d'alcaldes de manera telemàtica.\nÉs un dels projectes prioritaris per a la institució, tal com ha remarcat la presidenta de la Diputació, Noemí Llauradó. En el darrer ple de l'any, Llaudaró ha aprofitat per fer balanç d'un any "complex". Llauradó ha destacat que, malgrat les circumstàncies durant aquests mesos tan "complicats", la institució ha tirat endavant projectes "clau" com aquest conveni per a la implantació de la fibra òptica en els municipis petits, a punt de signar, o bé el conveni, ja signat amb la Generalitat, per millorar la xarxa viària de la seva titularitat, en el període 2021-2024, amb una inversió conjunta de 23 milions d'euros.\nDurant el plenari d'aquest divendres també s'ha donat compte de seguir mantenint suspès el contracte d'arrendament de la Tàrraco Arena Plaça (TAP) amb l'empresa que explota l'activitat, de manera que la institució continua tenint el control de les instal·lacions per l'emergència sanitària. El ple ha aprovat retardar la data de finalització de l'adequació del contracte fins que es reactivi l'activitat.\ncarreteres de la Diputació\nPere Lluís Huguet serà el diputat de Ciutadans a la Diputació de Tarragona\nLa Diputació adquireix 1.200 polseres solidàries per col·laborar amb el Projecte Emma de recerca contra el càncer de mama\nEl ple rebutja la proposta socialista de suport al teixit esportiu reusenc\nEl govern tomba la moció de Cs per fer un parc de cal·listènia perquè ja n'hi ha de previstos\nEl govern dona suport a la declaració de Cs per reduir els sobrecostos de la tarifa elèctrica


Santa Coloma celebra diumenge el Dia Internacional de la Infància - Diari de Santa Coloma\n21/11/13. La plaça de la Vila acollirà, a partir de les 11.00 hores, una festa familiar amb el nou musical del Club Super3 com a plat fort d’una matinal farcida de tallers i activitats per als infants.\n21/11/13. Aquest diumenge 24 de novembre se celebrarà una gran festa a la plaça de la Vila amb motiu del Dia Internacional de la Infància. La jornada començarà a les 11.00 h amb diversos tallers lúdics i cinc passis de l’espectacle Carilló. Després hi haurà la lectura d’un manifest al·lusiu (13.00), que donarà pas a l’espectacle Superaventura, a càrrec dels SP3, el grup musical del popular Club Super3. Es tracta del nou musical infantil de TVC per a públic familiar, elaborat amb la col·laboració de Marc Parrot i de l’escola de teatre musical Memory. Simultàniament, al jardí de Can Sisteré hi haurà inflables.\nArticle anteriorEl Juvenil de Marfil es deixa dos punts a Les Corts (2-2)\nArticle següentL’ANC instal·larà 18 paradetes a la ciutat per informar sobre la independència


Llibres Aprofitables (o no): RELATOS DE LO INESPERADO\nTítol original: Tales of the unexpected\nAny primera edició original: 1979\n"Tales of the unexpected" és un recull de setze relats curts que el senyor Roald Dahl va tenir a bé escriure entre la segona meitat dels anys quaranta i l'inici dels anys seixanta. Del segle XX, naturalment.\nInicialment aquests relats van ser publicats en diverses revistes com a narracions independents. Un d'ells, "Lamb to the Slaughter", es va convertir en un memorable episodi (1958) de la no menys memorable sèrie de televisió "Alfred Hitchcock Presents". Uns vint anys després Anglia-ITV transformaria aquest recull d'històries en una altra sèrie de televisió prou digna.\nJo no diria que aquests relats del senyor Roald Dahl siguin terribles, malgrat que de tant en tant hi planti un cadàver per aquí i un altre per allà, probablement per a donar-hi un cert toc "estètic" a la cosa. Ara bé, el que sí diria és que són un pèl esgarrifosos. I què és el que els fa "un pèl esgarrifosos"? Doncs que estan construïts amb elements absolutament quotidians i que el què s'ha dedicat a fer l'escriptor és procedir a combinar-los de tal manera que el resultat, tal com diu el títol genèric del llibre, és efectivament inesperat.\nInesperat, però no impossible; per a entendre'ns, després d'haver llegit el ja esmentat "Lamb to the Slaughter" ("Cordero Asado", segons la creativa traducció al castellà) no em costa gens imaginar a la indefensa i pacífica iaia del pis del costat de casa meva cometent tot un senyor assassinat a sang freda com qui fa ganxet, i després seguint amb la resta de les seves coses de cada dia com si res. És més, després de llegir el llibre procuro evitar qualsevol situació que pugui comportar el risc de topar-me amb la pacífica iaia en absència de testimonis.\nLlibre aprofitable, sens dubte; i recordin, cap situació quotidiana és necessàriament innocent, encara que d'entrada ho pugui semblar...\nPublicat per jordalgar a dijous, de setembre 20, 2012\nEtiquetes: Relats curts, zzz-Amb video adjunt


Rayhana i els bàrbars d’Enait | Taranis\n← Solidaritat reeixida amb Kosovo -Sèrbia-\nHaití, Senegal, Àfrica →\n17 gener 2010 · 8:24 pm\nRayhana i els bàrbars d’Enait\nGairebé cremada viva ha estat, després de ser ruixada amb benzina i llençar-li a sobre una cigarreta encesa, enmig del carrer al 11è districte de Paris. De res no li ha servit a l’escriptora i comediant Rayhana sortir d’Algèria fugint de la violència islàmica, en saber-se’n objectiu pels seus llibres on denuncia el sotmetiment de la dona als països araboislamitzats, fins Paris a França.\nAra, com amb ella es palesa, aquesta mateixa violència embruta Europa. Encara que el cas de Rayhana, sortosament n’ha sobreviscut il·lesa, és només un de molts. De molts altres que, tanmateix, són patits per dones anònimes a tots els llocs reduïts a assentaments islàmics arreu dels països europeus.\nVal a dir que l’11è dictricte és un dels molts indrets arreu de França i d’Europa on l’islamització es desferma sense que ningú faci gaire per combatre-la. Fins i tot algú com Mohamed Sifaoui, també algerià, afirma que (…) el carrer Jean-Pierre-Timbaud -11è districte de Paris- és un territori ja no pertanyent a l’estat francés. Fa molts anys que miro d’alertar, debades, l’opinió pública i la classe política sobre la situació imposada al barri [(…) la rue Jean-Pierre-Timbaud -XIe arrondissement de Paris- est un territoire qui n’appartient plus à la République. Cela fait plusieurs années que j’essaie d’alerter l’opinion publique et la classe politique sur l’état d’esprit qui règne dans ce quartier, en vain]\nMohamed Enait, heroi islamitzador i multiculturitzador de TVC\nPerò que pot esperar-se de gent com qui, pel telenoticies des de Rotterdam als Països Baixos, va fer una condescendent entrevista a Mohamed Enait malgrat aquest vantar-se supremacista i xenòfobament que els musulmans poblen Europa per civilitzar-nos als europeus -malgrat titllar-nos, literalment, de bàrbars-?\nSón els mateixos que fan aquesta mena d’entrevistes on l’immigracionisme i el multinterculturalisme es presenten com indestriables de la islamització qui, alhora, silencien casos com el de Rayhana. Del que se n’han fet ressó, a desgrat seu i mínimament, només en ser una persona ben coneguda. Sí res se’ns pot retreure és, pel contrari, ser massa civilitzats amb aquesta mena de púrria. Què fa tot el possible per aprofitar-se’n.\nTagged as bàrbars, comèdia, dones, Enait, escriptores, França, immigració, islam, islamització, islamofília, llibres, Països Baixos, Paris, Rayhana, Rotterdam, teatre, telenotícies, televisió


Zinc és un protocol publicitari basat en la cadena de blocs. Permet als usuaris compartir dades i els permet guanyar recompenses per veure anuncis a les seves aplicacions preferides.\nZinc té com a objectiu desenvolupar un nou ecosistema de publicitat en línia que sigui més transparent. La plataforma farà que els usuaris siguin jugadors actius en lloc de lectors passius sense un impacte significatiu en el funcionament dels anunciants, desenvolupadors d’aplicacions i editors amb l’ecosistema publicitari actual..\nDaniel Trachtenberg va fundar Zinc. Trachtenberg és l’ex cap de prevenció de fraus mòbils i director de la Plataforma de gestió de dades mòbils per a IronSource, líder mundial en tecnologia publicitària. Això fa que Zinc tingui una col·laboració increïblement útil amb IronSource, la plataforma publicitària arriba a més de 1.500 milions d’usuaris actius cada mes mitjançant la seva xarxa SDK que s’integra amb més de 80.000 jocs i aplicacions..\n1 Quin problema tracta el zinc?\n2 Com resol el zinc aquests problemes?\n3 Com s’utilitza el zinc?\n4 Quines són les funcions B2B del zinc?\n5 Com beneficia Zinc els usuaris de les aplicacions?\n6 Token de ZINC\nQuin problema tracta el zinc?\nUna de les principals preocupacions que pretén abordar Zinc és la manca de dades d’usuaris de primera mà disponibles que puguin orientar-se al públic humà real. Els que recopilen aquestes dades estan cada vegada més desbordats pel trànsit fraudulent, cosa que no ajuda els anunciants ni el públic humà. L’equip darrere de Zinc va examinar els principals proveïdors de serveis de dades i eines de prevenció de fraus i no va trobar un servei B2B que fos eficaç per resoldre aquest problema..\nLa qüestió del frau de dades és crucial. S’espera que més del 30 per cent dels 335.000 milions de dòlars previstos que es destinaran a anuncis digitals el 2020 a causa de fraus i ineficiències. Els tipus de frau més habituals inclouen:\nClics en segon pla programats que els usuaris no coneixen (feu clic a correu brossa)\nEmpleats pagats per interactuar amb anuncis i fer-hi clic (granges de clics)\nIntercepció automàtica de clics que podrien atribuir-se (detecció de clics)\nCol·locació d’anuncis entre si per obtenir diverses impressions (apilament d’anuncis)\nMàquines que creen trànsit fals i interactuen amb anuncis\nProgramari maliciós que genera accions falses (segrest de dispositius)\nTambé hi ha diversos problemes integrats en el sistema publicitari actual. Els usuaris navegaran per una aplicació o jugaran a un joc i veuran anuncis perquè el desenvolupador pugui obtenir ingressos amb l’aplicació. Les mètriques d’ingressos publicitaris són baixes a causa de la manca de dades fiables. Per superar-ho, els desenvolupadors publiquen més anuncis perquè puguin obtenir un ROI positiu. El nombre més gran d’anuncis arruïna l’experiència de l’usuari i comporta un compromís no natural.\nCom resol el zinc aquests problemes?\nEl zinc aprofita la tecnologia blockchain per permetre als usuaris compartir les seves dades. També els premia per veure anuncis a les seves aplicacions preferides. Com a part d’aquestes coses, crea un nou protocol de publicitat digital centrat en l’usuari. En general, el zinc hauria de millorar l’eficiència dels anuncis, reduir la quantitat de diners gastats en publicitat ineficaç, mitigar el frau i augmentar la monetització dels béns immobles digitals..\nCom s’utilitza el zinc?\nPer aprofitar Zinc, comenceu descarregant l’aplicació. A mesura que el configureu, podreu triar quines dades compartireu amb els anunciants. A continuació, utilitzeu les vostres aplicacions preferides com ho faríeu normalment i obtindreu recompenses per fer-ho. Podeu convertir les recompenses ZINC a fiat o utilitzar-les per desbloquejar funcions integrades a l’aplicació.\nQuines són les funcions B2B del zinc?\nZinc es crea per ajudar diverses empreses, inclosos anunciants, editors i desenvolupadors, i xarxes publicitàries. Els anunciants podran assignar de manera eficient el seu pressupost publicitari perquè puguin ser rellevants per als usuaris. També obtindran un 100% de trànsit real mitjançant Zinc en lloc de bots o granges de clics. A més, els anunciants poden aprofitar l’audibilitat i la claredat com a resultat directe de les transaccions a la cadena de blocs.\nEls editors i els desenvolupadors rebran el pagament en una moneda estàndard dels anunciants, tal com solen fer. A causa de l’estalvi i l’augment del valor que obtenen els anunciants amb Zinc, també podran pagar els tokens ZINC als editors i als desenvolupadors. El ZINC es pot canviar per moneda fiduciària per millorar els marges. Com a alternativa, els desenvolupadors i editors poden utilitzar aquestes fitxes com a recompenses dins de l’aplicació que augmentaran l’atractiu de l’aplicació i en fomentaran l’ús. Els desenvolupadors i editors també poden oferir contingut premium a canvi de ZINC.\nLes xarxes publicitàries que utilitzen Zinc ja no hauran de confiar en altres parts per funcionar. En canvi, obtindran transparència i valor real. Els participants a les xarxes publicitàries podran millorar els formats d’anunci, cobrar tarifes competitives i publicar anuncis amb confiança.\nCom beneficia Zinc els usuaris de les aplicacions?\nAquells que facin servir l’aplicació tindran un control complet de l’enviament de les seves dades, inclosa la possibilitat d’obtenir recompenses quan comparteixin aquestes dades. A canvi de dades, els usuaris veuran anuncis que siguin rellevants per a ells i rebran fitxes ZINC, que poden utilitzar o canviar per fiat. Algunes aplicacions poden oferir recompenses ZINC als usuaris i els usuaris també guanyaran ZINC pel seu temps dedicat a les aplicacions, a més de les seves accions, coses que ja fan..\nToken de ZINC\nA més de la funcionalitat ZINC esmentada anteriorment, hi haurà un esdeveniment inicial de distribució de tokens a la cadena de blocs Ethereum, ja que el testimoni ZINC compleix ERC20. Del total de tokens, el 55% de ZINC es destina a associacions estratègiques, reserves i adquisició d’usuaris d’empreses. L’equip de Zinc obté un 20 per cent amb un període de concessió de 36 mesos i un període de bloqueig de 12 mesos. Un altre 20 per cent és per a la venda de fitxes. L’últim 5% correspon als assessors amb un període de compra de 18 mesos i un tancament de 12 mesos.\nEl zinc està a punt de canviar la manera com funciona la publicitat en línia. Mitjançant l’ecosistema Zinc, els anunciants poden obtenir un retorn de la inversió més gran, mentre que els usuaris tenen una experiència millor amb anuncis orientats i poden obtenir recompenses. La configuració de Zinc permet ajudar totes les parts implicades en la publicitat, inclosos els usuaris que visualitzen els anuncis, els anunciants, els desenvolupadors i editors que allotgen anuncis i les xarxes publicitàries. El zinc es prepara per a la seva prevenda, de manera que encara hi ha temps per invertir mitjançant la compra de fitxes.


Alberto Flores: "Als patis, no només construeixes materialment, també construeixes cures i responsabilitat"\nJoves durant el procés de cocreació del B Espai Jove. Font: Makea Tu Vida\nMakea Tu Vida és una entitat sense ànim de lucre que es dedica a processos constructius de cocreació en espais comunitaris o públics.\nMakea Tu Vida és una entitat sense ànim de lucre que treballa amb el disseny i l'ecologia, i que s'ha incorporat com a organització col·laboradora del Canòdrom - Ateneu d'Innovació Digital i Democràtica aquest curs 2022-23. En parlem amb un dels seus impulsors, Alberto Flores.\nCom neix Makea Tu Vida?\nVam començar com un col·lectiu d'estudiants de disseny i arquitectura relacionats amb l'activisme ambiental. Ens vam ajuntar per fer projectes que posaven en crisi el model de consum. Les primeres activitats estaven relacionades amb llançar campanyes de comunicació, d'aquí el nostre nom i logo que tergiversa el d'Ikea. Volíem construir imatges i missatges per replantejar una resituació davant de la cultura del consum d'un sol ús.\nVa evolucionar en forma de petits tallers de transformació de residus de qualsevol tipus. La idea era construir idees que recordessin a possibilitats de reutilització d'aquells materials.\nRecorda alguna activitat especialment d'aquests inicis?\nDurant uns anys vam fer passeigs pels barris de Barcelona el dia de recollida de trastos. Muntàvem petites escenografies i reproduíem escenes habitables amb la idea del recorregut d'una botiga en la qual vas passant per diferents estances. Amb un component lúdic i artístic, representàvem espais de possibilitats amb elements que, si els separes del contenidor, ja no són residus i recuperen el valor d'objecte que tenien. La gent s'aturava, agafava els objectes, feia fotos, i es feia preguntes.\nAl final, era una manera de cridar l'atenció. Sabíem que comunicar per a organitzacions, almenys llavors, era avorrit, i aquest format era engrescador. Les energies de totes van anar fent la bola que després va anar evolucionant.\nFeu servir el concepte 'makeadora'.\nHo relacionem amb una actitud temporal. Ets makeador o makeadora quan estàs en situació de necessitat. També es pot convertir en un 'modus vivendi'. És una manera de situar-te davant de la realitat. És un personatge fictici que ens ha servit per treballar la conscienciació ambiental i posicionar-nos davant la forma de consum.\nI us vau constituir com a associació.\nVam començar a rebre reconeixements i el moviment es va visibilitzar. Vam començar a rebre demandes d'accions i vam necessitar organitzar-nos. Vam començar a proposar activitats i formacions per transmetre aquesta manera de construir missatges. Ens hem anat especialitzant en projectes de cocreació en espais públics perquè és on ens interrelacionem entre nosaltres. És el que ja fèiem, però en versió professional.\nTreballem amb espais socials comunitaris o públic. No hem volgut fer espais comercials perquè es perdria el plantejament d'un altre model de consum. Això ha generat algunes escissions al grup.\nCom és un procés de cocreació?\nPrimer s'ha de conèixer la comunitat receptora perquè ens expliquin en quin estat es troben i si tenen la capacitat d'abordar un procés d'autoconstrucció, si tenen recursos humans, materials i econòmics. Sempre s'han de comprar coses com eines i tenim uns preus per a la dedicació. A partir d'aquesta anàlisi, es dissenya el procés de construcció i els elements a construir.\nTreballem amb la idea de compartir coneixement amb dissenys oberts. Els models que es generen es registren en manuals. No és tant perquè es repliqui en altres contextos sinó per poder-los reparar, millorar i evolucionar.\nÉs fàcil generar consensos?\nEls límits del consens els posa el material, els diners, les persones i les seves capacitats. Ens passa que la gent es motiva molt. Potser volen fer una cúpula geodèsica, però si no saps tallar fusta, no podem arribar fins aquí. L'errar és un aprenentatge. Potser t'havies plantejat fer-ho d'una manera però, com que no podem, ho resolem d'una altra, i això aguditza l'enginy. Potencies capacitats i de la mancança en fas virtut. Aquest és el repte.\nQuins són els projectes amb els quals disfruteu més?\nConstruir mobiliari per a centres educatius ens agrada molt. Treballem als patis, on sempre domina l'ús de la pilota. Hi ha usos jeràrquics, sovint distingits per gèneres. No només construeixes materialment, també construeixes com entendre i reconèixer les altres persones, les cures, la responsabilitat i el manteniment.\nLes joves són més responsables i curoses quan construeixen elles mateixes un element. El mantenen i l'evolucionen més que si l'escola posa un parc al pati. Han fet l'esforç, i han tingut en compte les dimensions materials i les necessitats de les companyes. Reconeixen que l'escola és un espai comú que han de cuidar. Els que no juguen a pilota han d'estar als marges. Com trenques aquesta dinàmica? Amb anàlisi, el reconeixement, i veient quin mobiliari s'adapta millor.\nA través de la creativitat?\nExacte, però aplicada perquè serveixi per modificar situacions i generar nous usos. No oblidem que podem treballar això perquè els centres ja s'ho estan plantejant. I també es treballa amb el professorat. L'element físic és l'excusa per treballar qüestions de poder, responsabilitat i decisions.\nQuins projectes educatius teniu en marxa?\nEstem en una escola d'ebenisteria de Cornellà generant mobiliari per a un espai jove. També a l'institut Martí i Pol de Sant Andreu, gràcies a la Fundació Carulla, pensant elements que serveixin d'equipament per al recinte de la Fabra i Coats, que utilitzen com a pati.\nI ara sou una de les entitats col·laboradores del Canòdrom - Ateneu d'Innovació Digital i Democràtica.\nEns semblava interessant ser a prop del que està passant allà. Estar envoltats de gent que comparteix les nostres lògiques: les dades en obert i l'horitzontalitat. Dins del 'hacking' de mobles ens basem en filosofies que s'entenen més fàcilment en entorns digitals. Ens ha servit sempre fer referència a l'entorn digital per explicar l'activitat que fem en l'entorn material. Compartim codi, però amb les parts del mobiliari i les solucions constructives. Pot ser molt potent el que passi allà a dins.\nBarcelonès, desenvolupament sostenible, participació ciutadana, programari lliure, treball comunitari, reciclatge i reutilització


Més comunicació per a Vilamarxant | Ajuntament de Vilamarxant\nMés comunicació per a Vilamarxant\nLa Regidoria de Comunicació signa un contracte amb “La VEU” per tal de dotar d’una millor comunicació a la població.\nEl passat dia 5 d’agost es va signar el contracte amb una empresa de comunicació per tal de dotar a l’Ajuntament de Vilamarxant d’un servei de comunicació millorat i, d’esta forma, poder oferir al poble tota la informació que s’està demandant per part del veïnat, els quals ens han transmès la necessitat de rebre informació rigorosa, actualitzada i de manera periòdica sobre l’activitat municipal. Açò només es pot portar a terme disposant d’una política comunicativa més dinàmica, completa i a l’abast de tots els habitants del municipi.\nCom que l’Ajuntament de Vilamarxant en tant que administració actuant, és competent per contractar els serveis professionals de premsa, comunicació, imatge i difusió, este equip de govern ha decidit concretar este servei mitjançant la figura d’un contracte de serveis. Per la qual cosa, el passat dimecres dia 8 d’agost, es va enviar una carta amb tota la informació de l’expedient, el format de contracte i una invitació de col·laboració a la resta de partits amb representació al consistori.\nEn esta carta hem volgut transmetre el nostre compromís d’informar d’una forma rigorosa, transparent i basant-se sempre en dades i fets que siguen rellevants i útils per a la població. Així mateix, s’ha convidat als membres de l’oposició a ser partícips de l’elaboració del reglament de participació, per transmetre la imatge i la tasca institucional del nostre municipi amb el màxim grau de responsabilitat i rigor, tant com es mereix Vilamarxant.\nCarta sobre el nou servei de comunicació


El lloc de l'ensenyança -\n← Tres gratacels massa petits i una galeria enorme\nPlay fucking loud →\nEl lloc de l’ensenyança\nPosted on 2014/05/20 by jparquitecte\n(Sobre una escola de Ted’A a Suïssa. Gràcies a Ted’A pel seu entusiasme i per la trobada casual)\nEscola a Riaz, per Ted’A arquitectes. Imatge: Ted’A arquitectes\nSecularment, la humanitat ha usat, a gairebé totes les cultures, dos sistemes de mides de naturalesa radicalment diferent: els derivats dels peus i els derivats del colze.\nMesurar en peus, i en passes, és propi de societats nòmades. Caçadores. L’aplicació de la mida és directa: n’hi ha prou amb prendre la mesura del teu peu amb les mans, o directament sobre el terra al llarg de l’objecte o animal que es vulgui mesurar, i anar comptant. És una mesura dinàmica, apta per a objectes de poca mida, pròpia d’una economia bàsica basada en l’intercanvi. Els peus (i les polzades per a mesures més acurades) són el sistema de mesura més directe que existeix.\nEs tracta d’un sistema poc precís. El que, si ens ho parem a pensar, no resulta cap inconvenient. La diferència de mida dels peus a diverses cultures només resulta rellevant si l’objecte és gran: com més petit més acurat. I més universal. No és exacte, ni ho ha de ser. Pensem en el sistema horari català o en la freqüència de toc de les campanes de les esglésies(1). L’hora catalana tradicional(2) té una precisió de mig quart d’hora. Més no. El sistema horari català és hereu de quan cada poble mesurava la seva pròpia hora respecte del sol, directament, de quan les hores eren hores solars i, per tant, teòricament (i pràctica) diferents cada dia de l’any. És fill dels desplaçaments a peu, generalment curts. Per això les campanes de les esglésies sonen cada quart d’hora: és el que es triga a recórrer un kilòmetre a peu quan estàs cansat, i anticipes l’arribada al poble. El sistema horari universal és fill del ferrocarril. I, fins i tot quan aquest s’accepta, poques coses (o cap) de les que fem a la nostra vida diària necessiten més precisió.\nAmidament en peus. Frankfurt, gravat de 1536. L’elecció de ciutadans a l’atzar garanteix un resultat més o menys estàndard\nIgualment succeeix amb el sistema de mides. La posició relativa d’un company de taula, de cadira a un tren, de terrassa a un bar, de sofà a casa, torna irrellevant un origen de replanteig, una precisió acurada en el que mesurem.\nEls peus són la base per les mesures dels materials de construcció. No existeixen parets de quinze, trenta o quaranta-cinc centímetres: existeixen parets de mig peu, de peu o de peu i mig. Qualsevol petit element manufacturat amb tècniques tradicionals, on les mides varien lleugerament i es fa necessari introduir el concepte de tolerància per a manejar acuradament els materials, té el seu origen en aquest sistema de mesures. L’arquitectura tradicional, per completar l’apunt, només coneix dos sistemes de mesures complementaris: el dels peus i el propi del material. A Catalunya (i a bona part d’Espanya i Europa) resultava relativament senzill fer una estandardització a l’engròs de les biguetes fetes amb troncs d’arbre sobre els quatre metres, i aquesta és la crugia bàsica de bona part de les construccions tradicionals. A països on això és més complicat, com a les civilitzacions del desert, on no existeix pròpiament la fusta, sinó fibres vegetals agrupades en forma de troncs de palmera(3), les crugies són força més estretes o força més amples, depenent de l’espècie concreta de palmera usada com a biga. A països on hi ha bambús les crugies són tan amples que les tipologies d’habitatge han variat en funció d’això. O mana el cos o mana el material que es té a ma: no hi ha més.\nInterior del poble de Hakka, Xina (ver más adelante): medidas imprecisas debidas a la capacidad de estandarización de los materiales y a mediciones directas\nLa mesura en peus porta associat un sistema de numeració que remet directament al cos: el sistema decimal(4). Mans nues: del u fins al deu. Sumes, rectes, multiplicacions i divisions. Operacions directes, bàsiques, que es poden fer senzillament comptant.\nLa mesura en colzes és pròpia d’una societat agrícola. Sedentària. La mesura en colzes, tot i prehistòrica, prefigura l’aparició de la història a través de l’escriptura, perquè la mesura en colzes és una mesura intel·lectual. Abstracta. És una mesura d’estudi. És una mesura que no remet directament a un material, sinó a la terra. A les divisions parcel·làries. Als cursos d’aigua, als bosquets. A la línia recta pura i dura.\nUn colze resulta molt fàcil de mesurar: es pren una corda llarga i es va enrotllant, tensa, entre el palmell de ma (fent servir el dit polze de topall) i el colze. Dues consideracions: es tracta d’un sistema de mesures que requereix d’un intermediari amb el cos: la corda. Prens la mida amb de la corda, la desplegues i mesures. Res de caminar. Tot més estàtic i intel·lectual. La segona consideració és que el colze no és una mida abstracta. Remet al cos humà.\nAgrimensors egipcis mesurant camps amb una corda (en colzes) després de les inundacions anuals del Nil. Pintura sobre papir\nLa mesura en colzes s’ha d’estandaritzar d’una manera més exacta i universal: està lligada a una economia especulativa, en la que un valor abstracte queda adjudicat a un bé que s’ha de trossejar (parcel·lar) i repartir. Crea, directament, divisió territorial. Crea ciutat. I es presta a ser sacralitzada: un peu és un peu. Sempre i arreu. Un colze és el que es vulgui que sigui. La civilització egípcia, del desert, disposava d’un catàleg de diversos tipus de colzes, entre els que es comptava el colze reial, sagrat, usat per als edificis públics, els temples, els monuments funeraris: un colze de mida hipertrofiada, poc pràctic, que imposava una separació mental addicional a qui el manejava.\nRegla egípcia graduada en colzes que n’estandaritza la mesura\nLa mesura en colzes remet directament a la superfície. Al volum. A operacions matemàtiques més complicades, com les derivades de la trigonometria: operacions a realitzar amb regle i compàs que troben el seu eco en fórmules matemàtiques encara més abstractes.\nLa mesura en colzes remet a un sistema de numeració abstracte, que surt no directament del cos humà, sinó del cos humà manejant un intermediari: la corda. Així, subjectes la corda amb una ma. No necessites el polze i l’aixeques: u. Tens tota l’altra ma per comptar. Ha nascut el sistema sexagesimal(5).\nResulta rellevant, per bé que no és el tema d’aquest article, comprovar com el sistema de mesures actual ha perdut la base del cos humà(6).\nL’equip d’arquitectes fincat a Mallorca Ted’A té el gruix de la seva carrera coneguda(7) partit en dos: per una banda encàrrecs privats de mida més o menys petita (d’un moble a habitatges unifamiliars) i, per l’altra, propostes de concurs (i un museu encara en obres) per a equipaments de promoció pública. Alguns d’ells realitzats a l’estranger. És a dir, obres a poca distància de l’estudi, amb una intervenció molt directa, direccions d’obres a base de visites gairebé diàries, i altres obres proposades a centenars de kilòmetres de la seva base.\nRecentment l’equip va concursar per a la realització d’un institut a la ciutat suïssa de Riaz, pertanyent a la regió de Gruyère. No van guanyar el concurs, amb el que la documentació de la proposta ha passat, sense transició, a ser el projecte definitiu, i il·lustra la manera de treballar de l’estudi des de la proposta sense el suport d’una obra que la deformi (o la enriqueixi quan el procés es completa amb èxit).\nPlànol d’emplaçament. Imatge: Ted’A arquitectes\nRiaz és un petit poble format bàsicament(8) per cases unifamiliars aïllades de mida mitjana, envoltades de jardí, puntejades per edificis més grans que encabeixen tots els altres programes: comerç, tallers i oficines, equipaments. Sobre plànol(9) s’insinua la presència d’un carrer principal paral·lel a un curs d’aigua i una via fèrria amb edificis de mida una mica més gran, a partir del qual el poble es dispersa. És sobre aquest carrer principal que s’obre la parcel·la on s’ha d’ubicar l’institut. Es tracta d’una parcel·la gegantina, que té més a veure amb un camp de conreu que amb qualsevol mida de la ciutat, vagament rectangular, orientada pel cantó curt al carrer principal. És tan gran que el seu ample equival a la llargària de tres dels pocs edificis d’habitatge plurifamiliar que hi ha al poble, disposats en filera formant alguna cosa semblant a una caixa urbana que pugui arribar a pressionar l’entrada al nou equipament.\nPlantes de l’institut. Imatge: Ted’a arquitectes\nUn institut és un lloc de trobada. D’intercanvi. De relació. La veritable educació no es produeix per la memòria, sinó per l’exemple, i, a un sistema d’educació calvinista, això equival a un tot a la vista que es tradueix en un únic espai al que s’aboca tot el programa. Un espai que es vol sense jerarquies ni especialitzacions. Un espai, doncs, que Ted’A llegeix com un cercle. El cor de l’institut, doncs, no és una construcció: és un buit, un recinte eventualment definit per una sèrie de construccions que allotgen les parts que es requereixen cobertes i, quan toca, climatitzades, del programa. El recinte circular significa algunes de les arquitectures primitives. De petita mida, cobert, allotja el foc i es sacralitza als temples vestals. El formigó primer i el metall després permeten canviar-lo d’escala, produint edificis com el Panteó de Roma, el Parlament dels Estats Units o, més modernament, el Reichstag: el foc de la Cabana Primitiva. El recinte circular descobert és propi d’assentaments a entorns hostils. Les caravanes acampen en cercle. Les tribus amazòniques i algunes tribus africanes organitzen els seus assentaments com un únic edifici circular, un anell de construcció que envolta una clariana sense vegetació. El centre és lloc de protecció, de trobada, de cerimònia. És el lloc de la tribu. De la família. Del ritus: circular és la forma del Kromlech. De Stonenghe. De les millors places de braus. El cercle ha donat lloc a un dels tipus arquitectònics més rellevants: el panòptic. Dels hospitals a les presons o, convenientment deformat, peces tan complexes com el Guggenheim de Bilbao. Significar un institut amb un pati circular unifica claredat distributiva amb voluntat de representació.\nTemple de Vesta a Roma. Foto del segle XIX. Foto: autor desconegut\nPanteó de Roma: planta circular realitzada en formigó. Foto: autor desconegut\nLogarret Kayapó a l’Amazones: assentament circular. Foto: Wikipedia\nPoble xinès de Hakka: ocupacions successives d’un perímetre circular tancat que que s’amplia amb un assentament igual al costat. Foto: autor desconegut\nStonenghe. Foto: autor desconegut\nLa bellíssima plaça de braus de la Maestranza, Sevilla. Ni tan sols fa falta que sigui un cercle perfecte. Foto: Wikipedia\nLa parcel·la, però, és rectangular. Queda, per tant, la qüestió de com s’organitza la part exterior del cercle. Com s’entrega contra el perímetre del terreny, que, per anar bé, s’hauria de confondre amb el que és l’edifici. Ted’A disposa el centre del perímetre interior circular a l’eix major de la parcel·la i desplaçat al nord, allunyat del poble, sensiblement excèntric respecte de l’eix menor. Un cop realitzada aquesta operació, el diàmetre del cercle interior parteix la parcel·la en dos meitats, una lleugerament més gran que l’altra, pel nou eix menor. La meitat nord, relacionada amb camps de conreu i, no massa lluny, la via del tren, rep una plantació intensiva d’arbres de fulla caduca, de fullatge i brancam dens i espès, que, en gruix suficent(10), paren el so ambient dels vagons. La meitat sud connecta l’edifici amb el poble a través de les peces de mida més gran, disposades en forma d’edificis rectangulars allargassats replantejats pel seu eix major, un radi del cercle: un panòptic.\nLa plantació d’arbres esmorteeix el so i entrega la geometriacircular amb els límits de la parcel·la. Imatge: Ted’A arquitectes\nPresó Model, Cuba: edifici panòptic exemplar. Foto: Florio studio\nGuggenheim de Bilbao. Sales de diferent mida pengen d’un atri central, organitzant-se com un panòptic deformat\nL’institut: assentament circular amb els accessos organitzats com si es tractés d’un panòptic. Imatge: Ted’A arquitectes\nL’edifici, doncs, juxtaposa dues tipologies en dos semicercles units: a nord, un edifici-recinte circular. A sud, un panòptic que, per la seva cara interior, recupera i completa la figura del cercle sense cap interrupció. Les peces del panòptic són quatre: dos recintes esportius coberts i dos edificis per a peces de mida més grossa: tallers, seminaris i un auditori. S’oposen per mida i forma a la construcció bàsica del cercle, conformat per lloses i murs, amb coberta plana. No per estructura: a qualsevol de les construccions que formen el complex aquesta s’insinua de façana a façana, sense suports intermedis.\nSeccions de l’institut: diferent secció pels components del cercle i edificis annexos, mateix concepte estructural. Imatge: Ted’A arquitectes\nEls quatre cossos radials no tenen tan sols la funció de connectar l’edifici amb el poble a través d’una bona organització d’accessos i d’una bona distribució: també se’ls ha adjudicat una funció més ambigua(11) de connexió amb el que s’ha interpretat que són les arquitectures del lloc. Actualment gairebé totes les ciutats i pobles funcionals d’Europa i Nord-Amèrica estan formades per construccions que Rem Koolhaas ha anomenat genèriques: edificis amb tipologies més o menys estàndard bastits amb mètodes constructius igualment més o menys estàndard. És possible, calculant adequadament les sobrecàrregues adients, construir amb coberta plana a Anchorage o a Otaniemi. La decisió de coberta plana o inclinada no es pren en funció de la pluviometria del lloc, sinó d’altres paràmetres: economia, voluntat de representació o, simplement, el mètode amb que un client o un constructor es puguin sentir psicològicament més segurs. Qualsevol de les dues solucions es pot resoldre perfectament amb tècniques perfectament provades, econòmicament solvents, eficaces i prou versàtils com per a no treure gens de llibertat ni poder de decisió a qualsevol arquitecte competent. No obstant, bona part dels arquitectes s’entesten(12) a trobar idiosincràsies arquitectòniques i/o constructives pròpies de cada lloc.\nAl cas d’aquest institut, Ted’A s’ha fixat en unes construccions presents al poble, pròpies de Centreeuropa, en que unes estructures de barres de fusta convenientment triangulades per a assegurar el seu arriostrament i la seva rigidesa, implementades per parets de pedra, maó o fang, sovint arrebossades. L’implementeria compleix, en algunes d’aquestes construccions, una funció addicional d’arriostrament de les riostres, que poden ser, així, més lleugeres. Els esquelets (quan les parets treballen tot és estructura) es marquen invariablement en façana, sigui per davant de (però enganxades a) la paret, sigui embegudes en ella, moment en que el gruix de l’arrebossat pot provocar jocs d’ombra interessants. Ted’A proposa les peces de mida més gran amb aquest tipus d’estructura en forma de crugies esteses de façana llarga a façana llarga. Les triangulacions i les riostres d’aquesta estructura conformen la façana de l’institut al carrer, així com el paisatge interior dels edificis, que, en alguns casos (com el de l’edifici de seminaris) es conformen amb una mena d’encavallades pseudoVierendeel formades exclusivament per tirants verticals que confereixen a l’interior una estranya i etèria bellesa: com ser dins d’una espècie de bosc penjat prou abstracte com per que els elements constructius s’expressin per sí mateixos sense evocar cap altra cosa.\nL’edifici d’accés, emulant estructures\nL’interior caracteritzat per l’estructura de cavalls. Imatges: Ted’A arquitectes\nLa cara (la tapa) interior d’aquest edificis quan es troben amb el pati segueix la lògica de façana portant del cos baix, un diafragma format per una gelosia de pilars i jàsseres de formigó rectes: en realitat, el cercle interior no és talment un cercle, sinó un decàgon(13).\nVistes de l’espai buit interior i dels tancaments-estructura de les diverses cares del polígon que el conformen. Imatge: Ted’a arquitectes\nL’edifici, doncs, és el resultat d’uns arquitectes fascinats per les cultures suïsses(14) que han projectat el que entenen per un edifici suís des de Palma de Mallorca. La pertinença d’aquest gest s’entén molt fàcilment si treiem el contraexemple de l’arquitecte Jørn Utzon proposant, des d’Austràlia i Dinamarca, un dels edificis més mallorquins que es puguin construir a Mallorca: de vegades la visió de forani és capaç de proposar arquitectures més locals que les de molts arquitectes locals, més indolents, més atents a la ciutat genèrica, més despreocupats d’una idiosincràsia que han donat per descomptada.\nJørn Utzon: Can Lis. Una casa mallorquina\nAxonometria constructiva : cultures vistes des de lluny. Un institut suís\nQueda (i trigarem poc a descobrir-ho) la incògnita de com Ted’A formalitzarà construccions a aquesta distància: la qüestió del diàleg entre peus i colzes. Entre tècnica immediata i plantejament abstracte. La seva resolució seguirà il·luminant aquest diàleg entre maneres d’operar aparentment contraposades (al final, complementàries) no tan sols a la seva arquitectura, sinó a l’arquitectura.\n(1)\tGràcies a Josep Maria Espinàs i als seus viatges a peu vaig aprendre per què els campanars sonen cada quart.\n(2)\tQuarteja cada hora i admet una sola subdivisió dins de cada quart. Mira al futur: sempre es parla de l’hora que ve, no de la que ha marxat. Un altre cop, les comparacions són odioses.\n(3)\tUna palmera no és un arbre, sinó una planta. No fa llenya. Pocs oficis hauríem de tenir més clar això que els arquitectes (que no les usem com a estructura si ho podem evitar), però fins i tot molts d’ells no pensen i les segueixen considerant el que no són.\n(4)\tQue en algunes tribus es converteix en sistema vigesimal, ja que compten amb els dits de les mans i amb els dels peus.\n(5)\tMés que curiosament, òbviament, directament, associat a la trigonometria.\n(6)\tEl sistema mètric decimal (decimal perquè, al ser més directe, és més universal), remet al cosmos: A les distàncies interestel·lars. A la velocitat de la llum. La universalització definitiva d’un sistema de mesures apte per a tot el globus terrestre ha hagut de prescindir dels seus propis habitants. Fins i tot de les pròpies mides de la Terra. Només el Cosmos (Déu, en última instància) és seu el garant absolut. Fins l’aparició d’Einstein, és clar. Ara… bé. Seguim.\n(7)\tÉs a dir, publicada al seu web, o publicada en general.\n(8)\tD’acord amb el plànol romà subministrat al seu web.\n(9)\tNo he estat a Riaz. He decidit, com a mètode de treball, no investigar el poble, sinó mirar-lo a través de com l’han llegit els propis arquitectes.\n(10)\tNo una maleïda filera d’arbres com posen davant els seus edificis alguns pseudosensibles a l’entorn.\n(11)\tI, per tant, més rica.\n(12)\tO ens entestem: comparteixo aquesta posició, encara que amb unes certes reserves.\n(13)\tParlar de les simplificacions del cercle i del seu valor simbòlic és tema d’un article sencer. Recordar que, en determinades cultures, el triangle equilàter és l’abstracció d’un cercle. El que ens pot permetre entendre fàcilment per què moltes representacions de la divinitat cristiana prenen aquesta forma.\n(14)\tAbsurd parlar de cultura suïssa: massa extens, complex i ramificat en quatre cantons, moltes èpoques diferents i una superposició de nivells tecnològics que fa fredat d’estudiar i tot.\nA aquest article s’ha publicat fotografes d’autors desconeguts. Si algú (o el mateix autor) desitja acreditar-se les seves demandes seran ateses.\nThis entry was posted in crítica and tagged Ted'A. Bookmark the permalink.\nOne Response to El lloc de l’ensenyança\n2016/07/05 at 3:54 pm\nBuen día me gustaría utilizar la fotografía de los medidores con cuerdas y cadenas quisiera saber si cuentan con el nombre del autor o en su caso algún medio de comunicación con el mismo. Saludos y gracias.


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Vilert viu una Festa Major amb més participació local\nAixí doncs, la Festa Major de Vilert va arrancar dissabte de bon matí amb la baixada amb barca pel riu Fluvià, l’activitat més significativa d’aquesta celebració per la seva singularitat i per l’estima que li tenen tots els veïns i veïnes. El “Campi qui pugui”, que és com s’anomena, posa a prova les embarcacions que de manera totalment artesanal fabriquen els participants. Enguany va registrar una molt bona participació, bàsicament de gent del poble.\nDe cara a la tarda, es va organitzar una sessió d’activitats per a infants i joves en la que es va combinar un escape room i un espectacle de màgia. Al vespre, els veïns i veïnes es van aplegar a la plaça de Vilert per celebrar, amb totes les mesures de seguretat, un sopar popular, en una vetllada que es va tancar amb música en directe gràcies al concert de La Veïna del Costat.\nOrganitzada per la comissió de Festes de Vilert, la Festa Major va tenir el seu darrer capítol aquest diumenge al migdia amb un ofici solemne a l’església.


Notícies - L'Ajuntament impulsa la lluita contra la pobresa energètica a les Planes\nL'Ajuntament impulsa la lluita contra la pobresa energètica a les Planes\nVisió aèria de les Planes\nL'Ajuntament impulsarà a les Planes una prova pilot de lluita contra la pobresa energètica. El programa s’adreça a les famílies amb rendes baixes i necessitats sociosanitàries específiques. L'arranjament dels habitatges es finançarà a través del Pla de Barris i gràcies als ingressos obtinguts amb la venda de l'energia de les plaques fotovoltaiques municipals.\nLa prova pilot d'arranjament d'habitatges a les Planes consistirà a fer petites reformes i reparacions als domicilis particulars amb un doble objectiu: contribuir a millorar les condicions dels habitatges i lluitar contra la pobresa energètica.\nSeran intervencions com la reparació de façanes, la fixació d'aïllament tèrmic al sostre dels edificis i el segellament de les portes perquè els veïns de les Planes guanyin confort i redueixi la despesa energètica gràcies a la millora en la climatització.\nEl finançament d'aquesta prova pilot es durà a terme a través del Pla de Barris, que fa possible la contractació d'un equip multidisciplinar compost de tres manobres (plans de treball del SOG) i d'un arquitecte (pla d'ocupació de l'Àrea Metropolitana de Barcelona), i de part dels ingressos que l'Ajuntament ha obtingut gràcies a la venda de l'energia produïda per les plaques fotovoltaiques municipals (20.000 euros).\nLes persones beneficiàries del programa hauran d'acreditar la seva situació econòmica i, si cal, sociosanitària, com una resolució de dependència o el certificat de discapacitat. Les instàncies es podien presentar fins al 31 d'agost, però el consell de barri del districte d'aquest dijous ha decidit prolongar la data límit fins al 15 de setembre. El projecte també permetrà fer una prospecció real de les construccions de les Planes, oferir formació general sobre l'ús de l'energia i establir un conveni de col·laboració amb l'ETSAV.\nEls habitatges beneficiaris del projecte, que poden ser de propietat o de lloguer, no podran tenir un valor cadastral superior als 300.000 euros i hauran de presentar un estat de conservació suficient per garantir que no poden ser objecte de declaració d'estat de ruïna. El cost total de les intervencions en un mateix habitatge no podrà excedir els 3.000 euros.\nL'Ajuntament està estudiant la possibilitat d'estendre aquesta prova pilot a la resta de barris de la ciutat. Això sí, en un futur, el finançament es farà a través de l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB).


CASA EN VENDA A AVENIDA MILLENARI, ALELLA – finques Badalona\nCASA EN VENDA A AVENIDA MILLENARI, ALELLA\nHabitacions: 6 Banys: 3 Metres quadrats: 295 m²\nMAGNÍFICA casa de 291m2 amb parcel·la de 961m2 totalment plana amb vista A la MAR i a la MUNTANYA!\nEls presentem una casa molt còmoda i àmplia, distribuïda en dues grans plantes amb sortida a un gran jardí amb PISCINA, amb sol tot el dia per la seva perfecta orientació cara mar.\nPlanta principal – Aquí destaca el saló menjador amb sortida a un porxo terrassa on relaxar-se i gaudir de les vistes i tranquil·litat de la zona. cuina reformada (amb possibilitat d’obrir-la al saló formant un gran espai diàfan ), compta amb sortida directa al jardí.\nÉs important destacar que aquesta casa disposa d’un dormitori individual i un altre doble mes un bany.\nPlanta primera – destinada a zona de nit compta amb un dormitori molt gran, dos dormitoris dobles amb un bany complet i una màster-suite amb sortida a una àmplia terrassa amb impressionants vistes d’Alella i de la costa.\nPlanta inferior destinada a garatge de 90 m².\nLa casa es troba a l’inici de Coma-Fosca al costat de l’autobús, i tan sols a uns minuts del centre d’Alella.\nNo deixis passar l’oportunitat de viure a 15 min de Barcelona envoltat de naturalesa, al costat de la platja, port esportiu, col·legi internacional.