Mort per intoxicacio | BONET ADVOCAT\nMort per intoxicacio. Tanca el cas i desestima la petició d’acusar l’alcalde i els llogaters de l’alberg on van morir 18 joves\nL’Audiència de Castelló de la Plana ha ratificat el sobreseïment ja dictat el gener pel jutjat de Vinaròs del cas de la mort de 18 persones intoxicades el 6 de febrer del 2005 en un alberg municipal de la Todolella (Ports). L’Audiència ha desestimat els recursos del fiscal i de les acusacions que demanaven la imputació de l’alcalde de la població i dels arrendataris de l’alberg. La resolució de l’Audiència conclou que van ser les mateixes víctimes que van instal·lar unes estufes industrials (que van causar la intoxicació per monòxid de carboni) pel seu compte i perquè van voler i que no van preveure que els suposés cap risc.\nLa fiscalia i les acusacions, en representació dels familiars de les víctimes, havien reclamat la imputació de l’alcalde de la Todolella, Alfredo Pedro Querol Plana, i dels arrendataris que explotaven l’alberg municipal, Maria Pilar Trujillo Ortega i Diego Agut, considerant que, com a garants de la seguretat de les instal·lacions, haurien d’haver adoptat les mesures necessàries per evitar la tragèdia. Les acusacions fins i tot apuntaven que l’alcalde de la Todolella tenia coneixement de la celebració de la festa a l’alberg i de la instal·lació de les estufes no adequades i que, per tant, hauria d’haver prohibit la festa.\nL’Audiència ho veu totalment a l’inrevés. Considera que no eren garants de la seguretat i apunta que no hi ha cap indici que faci pensar que l’alcalde, que en tot el procés ha estat representat pel lletrat gironí Xavier Bonet, tingués constància que se celebrés cap festa, ni que hi hagués gent que es quedés a dormir ni quines estufes hi posarien. L’Audiència destaca que la llicència de l’alberg era vigent i que tot i que un pèrit hi havia detectat deficiències, aquestes feien referència a la neteja i, per tant, no van tenir cap incidència en el resultat de les 18 morts, causades per les estufes. En aquest sentit, l’Audiència apunta que la normativa vigent en el moment dels fets no exigia que hi hagués estufes a les instal·lacions i afegeix que les estufes les van portar a l’alberg els organitzadors i participants en la festa d’aniversari, que «en cap moment van pensar que poguessin suposar cap risc o perill i que fins i tot en van instal·lar una en un dormitori col·lectiu. La instrucció ha posat en evidència que el consum de determinades substàncies per part de les víctimes, detectat a través de les autòpsies, va poder influir a l’hora de reduir la seva capacitat per preveure el risc. La resolució apunta que els explotadors de l’alberg tampoc van tenir responsabilitat perquè ni tan sols sabien que la gent que pernoctava a l’alberg havia instal·lat l’estufa al dormitori, on també van tapar una finestra per evitar que entrés aire Les divuit persones que eren en aquesta habitació van morir i només van sobreviure les dues persones que dormien en una altra estança de l’alberg. L’Audiència considera «paradoxal» que si els afectats no es van adonar del risc que suposava la instal·lació de les estufes les acusacions ara vulguin reprotxar una falta de diligència per no haver previst els riscos per a les persones a l’alcalde i als arrendataris de l’alberg.\nBasant-se en aquests arguments, l’Audiència de Castelló de la Plana ha desestimat tots els recursos i, per tant, el cas ha quedat definitivament tancat pel que fa a la via penal.


llum de flexe amb pinça direccionable per a nens de colors divertits Tienda\n> Decoración>Llums>Llum Flex Pinça\nLlum Flex Pinça\nAquest llum de pinça i flexible ajuda amb qualsevol tasca en la que estem treballant. És perfecte per a la lectura, l'estudi, l'artesania i altres tasques. Coll d'oca flexible que permet dirigir el tir lleuger, mentre que el clip permet col·locar el llum sempre que ho necessiti. Estructura en crom. Flexo en atractius colors vermell, verd, blau, blanc, groc o negre. Bombeta amb reflector lateral.\nLongitud del braç flexible 35 cm


Els diputats de la CUP, ERC i JxCAT abandonen les comissions al Parlament\n17/01/2019 - 01.43 Actualitzat 17/01/2019 - 08.58\nEls diputats de la CUP, ERC i JxCat han abandonat les comissions al Parlament\nEls diputats independentistes al Parlament han abandonat les comissions en què treballaven aquest dimecres, en protesta per les detencions dels alcaldes de Celrà i Verges. El vicepresident de la Generalitat, Pere Aragonès, i el conseller Damià Calvet tampoc no han comparegut a la comissió de Medi Ambient, prevista per aquest dimecres a la tarda per parlar d'ATLL.\nLa CUP, Junts per Catalunya i ERC abandonen les comissions del Parlament avui en senyal de protesta per les detencions de la CUP pic.twitter.com/nLF8zDm2j7\n Marta Corbalan (@martacorbalanb) 16 de enero de 2019\nLa compareixença del vicepresident, Aragonès, i del conseller Calvet, prevista per a aquesta tarda al Parlament, no es podrà fer perquè els grups independentistes estan disposats a mantenir la protesta per les detencions. pic.twitter.com/xZi7njCRSm\n jordι corвalan (@jcorbalan) 16 de enero de 2019\nLa diputada de la CUP Maria Sirvent ha condemnat les detencions i ha demanat que comparegui amb urgència la delegada del govern de l'Estat a Catalunya, Teresa Cunillera, a la comissió d'Interior del Parlament, per donar explicacions per l'actuació de la Policia Nacional.\n"Ens volen perseguir, va per nosaltres. I a nosaltres ens trobaran alçades."\nLa @cupnacional denuncia una operació repressiva orquestrada de l'Estat contra l'esquerra independentista: "Sánchez, Marlaska i Cunillera han enviat encaputxats a detenir activistes." pic.twitter.com/zgb071QLzw\n.@MariaSirvnt @cupnacional Es persegueixen les persones per les seves idees, no calien encaputxats, ja n'hi ha prou. #Parlament pic.twitter.com/54Rp7JjpKM\n Victòria Vilaplana (@vplana_catradio) 16 de enero de 2019\n.@MariaSirvnt @cupnacional demana la compareixença de la delegada del govern espanyol a Catalunya @CunilleraTeresa al #Parlament perquè doni explicacions sobre les detencions pic.twitter.com/XxtjE7SZeE\nPer Sirvent, la Brigada Provincial d'Informació de la Policia Nacional "actua igual que durant el franquisme".\nEl portaveu adjunt d'ERC al Parlament, Gerard Gómez del Moral, ha qualificat les detencions "d'absolutament inadmissibles" i demanen la compareixença del ministre de l'Interior, Fernando Grande-Marlaska.\n.@gerardgomezf: "Hem demanat la compareixença del ministre de l'Interior al Congrés i donem suport a tots els detinguts i detingudes, especialment als alcaldes de #Verges i #Celrà. Unes detencions inadmissibles, sense mandat judicial i arbitràries" #Parlament pic.twitter.com/ahpYj56sUG\nLa diputada de JuntsxCat Gemma Geis ha justificat la protesta perquè no es poden "normalitzar aquestes situacions d'excepcionalitat i repressió".\n.@GemmaGeis sobre detenció membres @cupnacional: "no podem normalitzar una situació d'excepcionalitat, hi ha repressió tant si hi ha un govern del PP com del PSOE" @JuntsXCat pic.twitter.com/VgHkoDNI5i\nLa postura dels diputats de Catalunya en Comú Podem, CatECP, ha estat més ambigua. La diputada Susana Segovia ha expressat que, sense la presència dels membres de CUP, ERC i JuntsxCat, "les comissions no són possibles" però que, tot i que rebutgen les detencions, no veu "com hi ajuda suspendre l'activitat parlamentària".\n.@susannasegovia els comuns "rebutgem les detencions, però cal continuar amb l'activitat parlamentaria perquè pot accentuar la situació" #Parlament pic.twitter.com/MOOWwmsmcE\nFinalment, Segovia hi ha afegit que els comuns també demanen la compareixença del ministre d'Interior.\nEls més contundents han estat els diputats de Ciutadans i del PP.\nCarlos Carrizosa, de Cs, ha acusat els diputats independentistes de "ganduls".\n Carlos Carrizosa (@carrizosacarlos) 16 de enero de 2019\n.@carrizosacarlos @CiutadansCs sobre els diputats que han abandonat les comissions després de les detencions de membres de la @cupnacional: "Són uns ganduls i han buscat l'excusa perfecta" pic.twitter.com/NGjUx9BSyH\nPer la seva banda, el popular Santi Rodríguez ha fet èmfasi que a Espanya "no hi ha repressió":\n.@santirodriguez @PPCatalunya després de les detencions, "rotundament hem de dir que a #Catalunya i a Espanya no hi ha cap mena de repressió" #Parlament pic.twitter.com/hhIQgJGxh5\nRebuig dels presidents de la Generalitat i el Parlament\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, i el del Parlament, Roger Torrent, també han expressat el seu rebuig a les detencions a través d'una piulada a Twitter.\n Quim Torra i Pla (@QuimTorraiPla) 16 de enero de 2019\n Roger Torrent 🎗 (@rogertorrent) 16 de gener de 2019\nLes detencions han agafat Pere Aragonès com a president en funcions, de visita a l'empresa Nissan, des d'on ha dit que "aquestes detencions són injustificades, desproporcionades".\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, a la sortida de la presó del Catllar, on ha visitat Carme Forcadell, ha expressat el seu suport als alcaldes detinguts.\n"El que és una anomalia absoluta que no es pot normalitzar és que la Policia Nacional, la seva Brigada d'Informació, faci detencions per iniciativa pròpia."\nProcés català CUP ERC JxCat Podem Cs PP Pere Aragonés Quim Torra Roger Torrent Ada Colau Fernando Grande-Marlaska\nJxCAT, ERC i la CUP protesten al Parlament per les detencions a Girona


Emails dels vaixells ABR. 20, 2015 10:36\nMenys de 100 milles per endavant!\nPosició: 39º 57’ N 1º 11’ E\nL’últim dia al mar!\nSovint em pregunten per què faig aquest tipus regates quan ja sé per avançat que serà fred i incòmode. Mentre no hi hagi una cursa més impressionant que la de ‘ferla volta el món’, la motivació no és la de circumnavegar el globus. Això ja ho va fer el 1522 l’expedició, de tres anys, de Magallanes i avui en dia qualsevol persona amb una targeta de crèdit i un estómac apte pel menjar dels avions ho pot fer en 48 hores. Llavors, és inútil fer tot aquest recorregut per acabar en el mateix punt? No, això seria com dir que en Lewis Hamilton les tardes de diumenge només condueix en cercles!\nEmails dels vaixells ABR. 14, 2015 10:05\n“Posició: 30° 49’ N i 21° 2’ W\nHa començat el compte enrere. Els instruments de navegació a la banyera només mostren números de tres xifres, les que ens queden fins al proper waypoint. Quan vaig veure que ens quedaven menys de 999 milles fins a Gibraltar em vaig posar tan content com si ja haguéssim arribat. Tot i que sé que ens apropem a l’arribada no hi ha gaires senyals que ens ho indiquin, a banda que les bosses de menjar comencen a estar ben buides! El vent continua bufant i canviant de direcció sense pietat, les estrelles sempre són magnífiques i continuem envoltats pel gran blau, com ens passa des de ja fa alguns mesos. Això explica una mica la meva excitació en veure disminuir les milles que falten: en aquests moments és la única prova real que ens estem apropant.\nEmails dels vaixells ABR. 10, 2015 21:44\n100 dies a la mar!\nEmails dels vaixells ABR. 8, 2015 13:34\nEmails dels vaixells ABR. 7, 2015 12:37\nPeixos voladors i ampolles amb missatge\nEmails dels vaixells ABR. 5, 2015 21:35\nPerseguidors ben acompanyats


Situació de Gaudint Barcelona Suites - Apartaments a Barcelona - Apartaments Gaudint Barcelona Suites\nSituació de Gaudint Barcelona Suites\nEls apartaments Gaudint Barcelona Suites t'ofereixen, sens dubte, una manera diferent de visitar Barcelona en un dels seus barris més representatius i poder-la admirar i fotografiar des d'algun dels seus millors miradors.\nOficina central i recepció\nApartaments a Barcelona - Apartaments Gaudint Barcelona Suites\nC/ Varsòvia, 113 bis / 08041 Barcelona / Spain\nTelèfon: (+34) 936 675 243\nEls apartaments Gaudint Barcelona Suites es troben al centre del barri del Guinardó, de fàcil accessibilitat a tots els punts d'interès de la ciutat.\nSituats prop de l'edifici civil més rellevant del modernisme català, l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, patrimoni de la UNESCO. Sobre el tranquil parc del Guinardó es troben les antigues bateries antiaèries de la guerra civil, els coneguts búnquers del Turó de la Rovira, sens dubte amb les millors vistes de Barcelona. El residencial barri compta amb l'històric i emblemàtic Mas Guinardó, talaia on es van dirigir l’històric “Setge de Barcelona” en 1652.\nPer al turista urbà, independent, que busca opcions culturals i lúdiques, trobarà al Guinardó llocs privilegiats com el Parc del Laberint, de gran valor patrimonial i històric, el temple de la Sagrada Família, el Park Güell o les rutes culturals de l'aigua i les antigues bugaderies de la ciutat.\nMovilitat i transport A peu • Sagrada Familia, 20 minuts\n• Parc Güell, 20 minuts\n• Hospital de Sant Pau, 5 minuts\n• Búnquers de la Guerra Civil, 25 minuts\nMetro • Guinardó > Hospital de Sant Pau a 5 minuts caminant\n• Urquinaona > centre ciutat\n• Vil·la Olímpica > platja\n• Nucli antic d'Horta.\n• Barcelona Sants Estació (enlace al aeropuerto y AVE)\n• Parc del Laberint\n• Vall d'Hebrón.\n• Les Corts (F.C.Barcelona)\nAutobús • Camp Nou > Estadi F.C Barcelona\n• Barcelona Sants Estació\n• Barceloneta (platja)\n• Plaça Urquinaona


Es confirma l’augment de població a la comarca durant l’any 2020 | Notícies | SomGarrigues\nDilluns, 27 de de desembre de 2021 - Redacció\nEs confirma l’augment de població a la comarca durant l’any 2020\nL’any passat es van registrar 129 habitants més que el 2019, quan el 2019 se n’havien perdut 48 respecte l’any anterior. Les limitacions que suposa la Covid a les ciutats, un dels possibles efectes del retorn al món rural.\nUna de les derivades de la Covid amb què s'ha especulat al llarg de la pandèmia, sobretot en períodes de confinament, és un hipotètic retorn de població al món rural, on les limitacions són més portadores i l'espai vital és més ampli. A la primavera ja informàvem que, per primera vegada en 15 anys, hi havia més pobles garriguencs que guanyaven població que no pas que en perdien. Eren dades consultades als padrons municipals de cada ajuntament però encara no s’havien fet oficials per part de l'Institut Català d'Estadística (Idescat), que tot just acaba de publicar els padrons amb data 1 de gener del 2021.\nSegons aquestes, es confirma la tendència a l'alça de les Garrigues en la seva globalitat, amb 129 habitants més que l'any anterior. El creixement és especialment significatiu a pobles com Bovera, Granyena, el Vilosell, la Pobla, Bellaguarda, els Torms i Torrebesses, però també destaquen Arbeca, que guanya població per primera vegada des de fa quasi una dècada; Cervià, que consolida el creixement iniciat el 2019 després de molts anys de reculada o Vinaixa, que també remunta després d'una dècada de pèrdues. Són dades de fa quasi un any i, per tant, serà amb les d’1 de gener de 2022 que es podrà veure si la tendència ha continuat cap amunt al llarg de l’any.\nDel creixement experimentat durant el 2020, el 83% prové de migracions internes, és a dir, d’altres localitats del mateix Estat, i només un 17% són migracions procedents de l'estranger.\nD’altra banda, de les dades de l'Idescat també se'n desprèn el grau d'envelliment de cada comarca i les Garrigues és una de les sis que té el 25% o més de la població que supera els 65 anys, quan la mitjana catalana és del 19%. Les altres que tenen un envelliment similar són la Terra Alta (29%), el Ripollès (25%), el Pallars Jussà (25%), la Ribera d'Ebre (25%) i el Priorat (25%).\nL’estigma sobre els trastorns mentals arriba al Teatre Foment de la mà de l’actriu Àurea Márquez


DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS - Informació sobre la patent\nDISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS - Informació sobre la patent\nE05F 15/70,E05F 15/60\nModel d'utilitat per "DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS"\nE05F 15/70 - E05F 15/60\nES1234879 (18/09/2019) - U Solicitud de modelo de utilidad\nES1234879 (11/12/2019) - Y Modelo de utilidad\nInformació sobre el registre de model d'utilitat per DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS amb el nombre U201931350\nEl registre de model d'utilitat per DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS amb el nombre U201931350 va ser sol·licitat el 07/08/2019. Es tracta d'un registre en Espanya pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta dels països. El registre DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS amb el nombre U201931350 va ser sol·licitat per MANUSA GEST, SL mitjançant els serveis de l'agente Elisabet Torner Lasalle. El registre [modality] per DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS amb el nombre U201931350 està classificat com a E05F 15/70,E05F 15/60 segons la classificació internacional de patents.\nAltres invencions sol·licitades per MANUSA GEST, SL\nÉs possible conèixer totes les invencions sol·licitades per MANUSA GEST, SL entre les quals es troba el registre de model d'utilitat per DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS amb el nombre U201931350. Si es desitgen conèixer més invencions sol·licitades per MANUSA GEST, SL clicar aquí.\nAltres invencions sol·licitades en la classificació internacional de patents E05F 15/70,E05F 15/60.\nÉs possible conèixer invencions similars al camp de la tècnica es refereix. El registre de model d'utilitat per DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS amb el nombre U201931350 està classificat amb la classificació E05F 15/70,E05F 15/60 pel que si es desitja conèixer més registres amb la classificació E05F 15/70,E05F 15/60 clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les invencions sol·licitades a través de ELISABET TORNER LASALLE entre les quals es troba el registre model d'utilitat per DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS amb el nombre U201931350. Si es desitgen conèixer més invencions sol·licitades a través de ELISABET TORNER LASALLE clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les invencions publicades a Espanya entre les quals es troba el registre model d'utilitat per DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de patents en Espanya. Conèixer les patents registrades en un país és important per saber les possibilitats de fabricar, vendre o explotar una invenció en Espanya.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe E (CONSTRUCCIONS FIXES) entre les quals es troba la patent DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS amb el número U201931350. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe E05 (PANYS; CLAUS; ACCESSORIS DE PORTES O FINESTRES; CAIXES FORTES) entre les quals es troba la patent DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS amb el número U201931350. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe E05F (DISPOSITIUS PER A DESPLAÇAR ELS BATENTS DE LA POSICIÓ OBERTA A la TANCADA O VICEVERSA; FRENS PER A B) entre les quals es troba la patent DISPOSITIVO DE CONTROL PARA PUERTAS AUTOMÁTICAS amb el número U201931350. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nMÁQUINA CON MECANISMO DE GIRO PARA SOPORTE DE UN BRAZO VIBRADOR EXTENS...


Inés Ballester i la seva batalla: «Vaig demanar que em sedessin. Era insuportable»\nLa presentadora Inés Ballester explica el patiment que se sent després de contagiar-se de coronavirus | GTRES\nLa presentadora Inés Ballester relata el patiment viscut després de contagiar-se de coronavirus\nper Miguel Cuartas 04/11/2021 18:56h\nInés Ballester, veterana presentadora de la televisió espanyola, va parlar alt i clar sobre el patiment que va viure en primera persona després d'encomanar-se del coronavirus. Cal recordar que va ser de les primeres famoses a agafar el virus, l'abril de 2020.\nLa comunicadora valenciana explica el dolor i la por que va viure quan va acabar infectada del virus a què tots temíem.\n«Ho vaig passar molt malament perquè vaig estar tres setmanes aïllada completament, encara que en honor a la veritat he de dir que la gent es va bolcar amb mi. El meu marit i el meu fill es van moure molt, trucaven a les amigues per dir-vos com em trobava. M'enviaven fotos, però no tenia forces ni per contestar-los», relata Ballester en una entrevista a 'Diez Minutos'.\nInés Ballester revela com va viure el coronavirus | GTRES\nLa presentadora no oblida els pitjors moments que va patir quan més aguaitava el coronavirus dins del cos. «Hi va haver un moment en què vaig demanar que em sedessin perquè allò era insuportable», sosté Ballester.\n«La solitud és terrible, perquè passaven les hores, els dies, no reconeixies ningú. Tampoc sabien quins tractaments posar-te, cada dia era una cosa nova, era com anar en una sínia», reconeix.\n«Va arribar un moment en què em van demanar que em posessin de cap per avall: els vaig dir que no, si em moro, em moro. Encara tenia lucidesa per decidir sobre què volia o no volia fer. Tu saps què és que et posin una escafandre, que és com un casc de busseig? És horrible», afirmava.\n«No sabia si seria capaç de suportar tot això molt de temps»\n«No penses mai que et moriràs, el que no sabia era si seria capaç de poder conviure així molt de temps. El meu fill em va posar en contacte amb un psiquiatre amic seu, que va ser qui em va treure d'aquest pou perquè és una persona molt alegre. Em trucava amb aquest accent tan dolç que tenen els argentins, i això m'animava molt, em va anar molt bé».\nInés Ballester ha explicat en detall com va viure en primera persona el coronavirus | Espanya Diari\nQuan li van donar l'alta, Inés explica que «com que et donen tanta medicació, no em vaig adonar de què passava fins que no vaig arribar a casa. Aquell silenci, sense cap cotxe pel carrer Goya, era una sensació d'estar vivint una pel·lícula de por. Era esglaiador i vaig arribar a pensar que estava somiant», sosté.\nSens dubte, Inés Ballester té marcada una data que mai no oblidarà: la tornada a la tele després de passar la malaltia. «Va ser molt emocionant perquè crec que allà em vaig encomanar, un divendres que vam fer un programa de quatre hores sobre la COVID-19».\nEl missatge rotund de la presentadora als negacionistes\n«Em sembla molt complicat donar consells perquè cada persona reacciona diferent de les vacunes, dels medicaments, i la llei no obliga a posar-te-les. Quan dic que el càncer se supera, que t'oblides que l'has tingut, penso en la gent que està malament i què pensaran quan em sentin dir això».\nAra, Inés Ballester s'ha adonat de la part positiva que ha tret de tot això. «Jo ara veig la part positiva i és cert que amb el temps deixes de veure persones, o de trucar-les. Et vas quedant amb un petit grup que són els més propers i a mi això em sembla que no és bo, perquè jo no vull oblidar-me de ningú», confessa.\n«Jo he estat i estic molt pendent de la gent que viu sola o està necessitada, sobretot els dies durs del confinament».\nLa dona que fa somriure Kiko Hernández: «Represento per a tu tots els pecats»\nKarlos Arguiñano no guanya per disgustos a casa: després de la germana, la dona


el dia 15.6.07\nEl Gabinet Numismàtic de Catalunya, integrat en el Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC), commemora el seu 75è aniversari amb una exposició que mostra la riquesa i diversitat de les seves col·leccions i recorre cinc segles de numismàtica catalana. La conservadora cap del Gabinet Numismàtic i comissària de l'exposició, Marta Campo, ha assegurat avui que la mostra vol mostrar aquesta "diversitat" en la col·lecció, que està composta per 134.000 peces.\nL'exposició, que es podrà veure en el MNAC a partir de demà al 4 de maig del 2008, presenta nombroses peces que mai s'havien exposat al públic, com puntes de fletxa o una espasa xinesa que ajudaven a la confecció de les monedes i que "ningú espera veure en un gabinet numismàtic", ha apuntat Campo. Des de la seva fundació el 1932, el Gabinet Numismàtic de Catalunya ha rebut un conjunt de col·leccions antigues reunides per numismàtics catalans. L'exposició reflecteix també els interessos dels estudiosos i dels col·leccionistes erudits al llarg dels segles XIX i XX.\nSi bé el fons de moneda catalana és el més significatiu que conserva el Gabinet Numismàtic de Catalunya, amb una quantitat important de peces úniques, conserva altres fons que també contenen peces de gran raresa. La comissària de l'exposició ha dit que la moneda té "un valor històric", ja que es dóna en ocasions que una de bronze té més que una d'or, perquè la primera ha permès constatar la presència d'un assentament en una determinada època.\nA la mostra es pot veure un Carlino de temps d'Alfons el Magnànim (segle XV), un monarca que va formar una col·lecció de monedes, el revers d'un dracma d'Empúries, un lingot de plata amb la marca d'un encuny d'auri del segle III, planxes i bitllets d'1 pesseta del Consell d'Amposta, del 1937, entre d'altres peces. La mostra inclou un 'gabinet secret' que permet al públic descobrir els objectes que s'utilitzaven com a moneda abans de la seva aparició, condecoracions, instruments de fabricació de moneda i una espasa ritual xinesa de la dinastia Qing. L'exposició del MNAC vol posar l'accent a donar a conèixer aquests materials, molts d'ells exposats per primera vegada, i a explicar la història de la formació de les diferents col·leccions. El museu ha publicat un catàleg que recorre cinc segles de la moneda catalana, des de l'Edat Mitjana al segle XIX.\nCol·leccions Museus Patrimoni


Silvinaction : 2x17: Jazz Tardor 2017\nEl Jazz és creativitat, improvisació, innovació i experimentació. En resum, el Jazz és sinònim de llibertat i les seves melodies ressonaran per la nostra ciutat en un viatge sonor de gairebé un mes de durada. Si us fascina el jazz, del 3 al 26 de novembre teniu una cita amb el Jazz Tardor 17 a Lleida, un festival que aposta clarament per l'alta qualitat i que ens donarà l'oportunitat de gaudir de músics de molt nivell en l'àmbit internacional, nacional i local. El XXIV Festival de Jazz de Lleida, de caràcter força eclèctic, comptarà amb jazzistes de diferents gèneres tant reconeguts com emergents.\nL'edició del Jazz Tardor d'enguany inclourà, com a plats forts, mites de culte com Rick Margitza i Benny Golson. A més, actuaran altres artistes internacionals com el transformador del jazz Wallace Roney Quintet, o el millor ambaixador del swing Ray Gelato & The Enforcers. Pel que fa als intèrprets catalans, podrem delectar-nos amb la Big Band de Lleida, Afro Blue, Joan Sanmartí i Five in Orbit entre d'altres. Sens dubte, tenim una magnífica oportunitat de descobrir o redescobrir el talent del jazz a Catalunya i arreu del món. A Lleida escalfem motors per un mes de Jazz en acció!!🎶PROGRAMA JAZZ TARDOR 17\nDivendres, 3 de novembre, 22.30 h Joan Sanmartí “Codi Personal” 12 €- Reduïda / anticipada: 10 €\nCafè del Teatre de l'Escorxador.\nDissabte, 4 de novembre, 22.30 h Ray Gelato & The Enforcers 15 €- Reduïda / anticipada: 12 €\nDissabte, 4 de novembre, 00.00 h Dj. Jazz Sessions Cisco Kid Gratuït\nDivendres, 10 de novembre, 21.30 h Big Band de Lleida “Concert antològic” 12 €- Reduïda / anticipada: 10 €\nDissabte, 11 de novembre, 22.30 h Mariola Membrives “Enamorada” 15 € -Reduïda / anticipada: 12 €\nDiumenge, 12 de novembre, 20.00 h Wallace Roney Quintet 18 € - Reduïda / anticipada: 15 €\nDivendres, 17 de novembre, 22.30 h Afro Blue 12 € - Reduïda / anticipada: 10 €\nDissabte, 18 de novembre, 22.30 h Charmin Michelle 15 €- Reduïda / anticipada: 12 €\nDissabte, 18 de novembre, 00.00 h Dj. Jazz Sessions Cisco Kid Gratuït\nDiumenge, 19 de novembre, 20.00 h Five in Orbit 15 €- Reduïda / anticipada: 12 €\nDijous, 23 de novembre, 22.00 h Rick Margitza Quartet 15 €- Reduïda / anticipada: 12 €\nDissabte, 25 de novembre, 21.30 h Fernando Marco & Dave Mitchell Duet 20 € - Reduïda / anticipada: 18 €\nDissabte, 25 de novembre, 22.30 h Benny Golson Quartet 20 € - Reduïda / anticipada: 18 €\nDiumenge, 26 de novembre, 20.00 h Giulia Valle Trio 12 € - Reduïda / anticipada: 10 €\n🎫ENTRADES JAZZ TARDOR 17\nEl preu de l'entrada reduïda és per a socis/sòcies de l’ATENEU POPULAR DE PONENT, CLUB TR3SC, ASSOCIACIÓ AMICS DE LA FIRA DE TITELLES DE LLEIDA, AMICS DE LA LLOTJA i membres de la UNIVERSITAT DE LLEIDA i del CONSERVATORI, ESCOLA MUNICIPAL DE MÚSICA DE LLEIDA, ESCOLES DE MÚSICA DE LLEIDA, CARNET SÈNIOR i BIBLIOTECA PÚBLICA DE LLEIDA exclusivament a taquilla, el dia del concert, tot i que estan subjectes a disponibilitat. Cal presentar el carnet. Es té dret a una entrada amb descompte per cada carnet.\nLes entrades es poden adquirir de manera anticipada en els següents punts de venda:\n🚩 CAFÈ DEL TEATRE DE L’ESCORXADOR\nC /Roca Llaurador, 3 (Obert de dimarts a diumenge a partir de les 19h)\nExcepte per als concerts programats a l’Auditori Enric Granados.\n🚩 AUDITORI MUNICIPAL ENRIC GRANADOS\nPlaça Mossèn Cinto s/n\nHorari de taquilla: de dilluns a divendres de 17:30 h a 20:30 h\nNomés entrades pels concerts programats en aquest espai.\n🚩Punt de venda en línia: Codetickets\nJazz en acció a Lleida!!!


Agents del cos de la Policia Local\ni) No patir cap malaltia ni tindre cap defecte físic que impedisca l'acompliment de les funcions, d'acord amb els quadres d'exclusions mèdiques que s'estableixen mitjançant la disposició reglamentària del titular del departament del Consell amb competència en matèria de seguretat.\nEn cap cas, aquests quadres d'exclusions mèdiques podran suposar una discriminació de les persones amb diabetis, VIH ni qualsevol altra malaltia immunològica no asimptomàtica, sempre que aquestes malalties no impossibiliten l'exercici del lloc de treball.\nEl model d'instància i informació sobre aquesta convocatòria s'ha de sol·licitar a l'Ajuntament de Granja de Rocamora.\nQui vulga prendre part en aquest procés selectiu ho ha de sol·licitar en una instància dirigida a l'Alcaldia Presidència de l'Ajuntament de Granja de Rocamora, en la qual ha de manifestar, sota la seua responsabilitat, que reuneix tots i cada un dels requisits exigits en la BASE TERCERA, referits a la data d'expiració del termini de presentació de les sol·licituds, fet que han d'acreditar posteriorment en el cas que siguen seleccionats.\nLes sol·licituds s'han de presentar en l'Oficina d'Atenció al Ciutadà (plaça de San Pedro, número 1, Granja de Rocamora), en horari de 9 a 14 hores en dies laborables, a través de la seu electrònica: https://granjaderocamora.sedeelectronica.es/board/ o per qualsevol dels mitjans que estableix l'art. 16.4 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.


BUSCADOR D'INDRETS: 09.2007\nTeniem tres dies i els vàrem aprofitar per acostar-nos a Chamonix, a la capital de l'alpinisme, sempre que tenim una oportunitat hi anem. Descartat el tema Montblanc perquè no hi ha ni una plaça lliure en el Refugi i veien que s'acosta el mal temps als Pirineus decidim fer una de les Travesses més maques que podem recórrer en el Massís del Montblanc. El recorregut comença a la vella estació de tren de Montenvers, aquí ja ens aturem davant la magnitud dels cims que ens envolten. Però hem de deixar de somniar, per descendir a la gran glacera de la Mer de Glace. Això, ho fem utilitzant unes escales que hi ha instal·lades, el començament ja és força aeri. Un cop posem els peus al vell gel de setembre, hem de travessar la glacera perpendicularment buscant un accés per tornar a sortir d'ella. Altre cop trobem passos amb escales, cadenes, camins aeris i, fins i tot, quan passem per sota del Refugi de la Charpoua veiem una caiguda de gel. Aquí, deixarem de mirar el que ens envolta per no perdre de vista el circ de Charpoua i els seus perills. Per fi, després d'una carrera d'obstacles, arribem al Refugi de Couvercle, en aquesta època sense guardar, on passarem la nit com alpinistes de veritat. Al dia següent som els últims en llevar-nos, a nosaltres no ens esperen les grans fites. Aquest dia ens toca baixar fins a una altra glacera, la de Talèfre, aquest cop ho fem utilitzant una corda que ens guia el camí. Un cop travessada la glacera, en la qual no hem utilitzat cap material, tornem a seguir un camí, primer per la vora de morrena i després comencen les escales i passamans. I sense adonar-te apareixes ben bé a la terrassa del refugi de Leschaux. Aquí varem fer una de les nostres parades per descansar i menjar, mantenint la vista sempre cap a les Grandes Jorasses, la Dent du Geant i la Arête de Rochefort, bé, no hi ha paraules per descriure tanta grandesa. Però tot s'acaba i hem de començar a descendir, i aquí és on ens trobem els passos més aeris i més difícils de la travessa. Finalment, trepitgem la glacera de Leschaux i la començarem a resseguir fins a la Mer de Glace. Aquí trobarem una zona molt costosa i laberíntica, finalment aconseguirem trobar el camí correcte, fins i tot, vàrem haver d'utilitzar els grampons en l'últim moment per superar alguna esquerda. Per fi, arribarem a Montenvers després de trobar el camí en un laberint de gel i pedres. El tren es portarà a Chamonix, per descansar i seguir somniant amb els grans cims blancs del Massís del Montblanc.\nUNS NÚMEROS I ALTRES CURIOSITATS:\n- El tren de Montenvers va ser inaugurat a l'any 1908, fa gairebé un segle!\n- La Mer de Glace fa uns 7 km de llarg i 200 m d'ample. I la seva superfície és de 40 km2. Tot això en perill sinó la cuidem.\n- L'antic Refugi de Couvercle, actualment el refugi d'hivern, es troba sota una gran pedra que el cobreix. Aquest lloc, també conegut per bivac Whymper, va dormir el mateix Edward Whymper per poder conquerir l'Aiguille Verte el dia 29 de juny de 1865. És tot un honor.\nFoto 1: Baixada vertical a la Mer de Glace.\nFoto 2: De camí al Refugi de Couvercle, al fons el Grands Charmoz.\nFoto 3: Gralles mirant la mar.\nFoto 4: Refugi de Couvercle, al fons les Grands Jorasses.\nFoto 5 i 6: De camí al Refugi de Leschaux, al fons les Jorasses i la Dent du Geant.\nFoto 7: Passos més dificils de la jornada, la baixada a la Glacera de Leschaux.\nFoto 8: Un laberint d'esquerdes, la Mer de Glace.\nPublicat per Buscador d'Indrets. a 22:27 1 comentari:\nIndret guardat a: Alpinisme, Alps\nLa nostra aventura en muntanya a terres tanzaneses va començar al Mont Meru, situat dins de l’Arusha National Park de 137 km2 d’extensió el qual concentra una abundant fauna de grans mamífers com els búfals, fet que t’obliga a anar acompanyat per un ranger (un guia amb una escopeta) mentre ets dins del parc. El Mont Meru es tracta d’un volcà adormit que dista del Kilimanjaro uns 80 kilòmetres i que va arribar a ser molt més alt que aquest, amb un crater central de 10-15 km de diàmetre. Una erupció brutal el destrossà i li donà la forma actual de semicercle i la seva alçada de 4562 metres. Des del cim fins a dins del crater hi ha una caiguda de 1500 metres totalment verticals. Cap a l’any 1857 va tenir una nova erupció que va crear un nou volcà de cendra de 3600 metres d’alçada en l’interior del crater principal.\nL’ascensió s’inicia a la Momella Gate a 1550 metres d’alçada i està situada a la zona derruïda per la gran erupció. Mirakamba Hut, el primer refugi, es troba a 2500 m i es troba a la base del gran conus de cendra. El segon i últim refugi és el Saddle Hut 3500 m i aquest es troba en un coll entre el Rhino Point (cim situat a la vora del crater) i el Little Meru (un volcà adjacent). El recorregut és d’uns 60 km anada i tornada amb un desnivell de 3500 m de pujada i uns tants de baixada.\nBé, l’ascensió així explicada sembla molt avorrida, però va ser tot un espectacle:\n- El primer dia es camina entre animals, passant prop de girafes, zebres, i fins i tot, grups de búfals, ens comenten que els perillosos són els búfals solitaris, igualment passem sense refiar-nos gaire d’aquests. Els colubus monkey és el protagonista, amb les seves acrobàcies i els seus salts entre els arbres, ens entreté com un artista de circ, excepte quan el confons amb alguna bèstia perillosa.\n- La vegetació és totalment diferent a la que podem tenir als Pirineus, caminem per llocs humits, selva tancada, amb lianes i líquens que pengen dels arbres. A partir de l’últim refugi aquesta vegetació va desapareixent, per donar-nos un paisatge volcànic, el verd va transformant-se en marró i el fang en pols.\n- Una de les sorpreses que ens varem endur va ser a l’arribar al cim del Meru. Després de caminar durant la negra nit, imaginant inexistents abismes. Després de caminar per la freda nit, acariciant-nos un aire que ens gelava. Després de caminar per una alçada que no ens deixava respirar. Després de tot això ...... varem veure la sortida de sol més espectacular que hàgim vist mai. El sol just darrere del Kilimanjaro, exactament per l’est, començava a sortir com sempre ha fet. Aquesta perpetua sortida de sol darrere de la muntanya de la llibertat és totalment innarrable, cal ser-hi allà i ....\n- Fins a aquell moment els núvols, les boires i la foscor de la nit no ens havien permès gaudir del Mont Meru. Aquella sortida de sol també va significar descobrir totes les meravelles que amaga l’interior del crater, les parets verticals de roca i de tot el paisatge que ens envoltava.\n- A la baixada continues veien indrets espectaculars, Tululusia, un salt d’aigua, un arbre que forma un gran arc convidant-te a seguir el camí, el paradís del Petit Serengueti,... no podries parar de nomenar indrets.\nDir que només es puja al Mont Meru per aclimatar per ascendir el kilimanjaro, seria una injustícia per a aquest cim, el qual ens ofereix una experiència inoblidable i indescriptible i menys massificada que el seu veí. Direm que vem ascendir al Meru per donar la benviguda a les meravelles de Tanzània.\nFoto 1: L'itinerari dels quatre dies.\nFoto 2: Dins la selva.\nFoto 3: El cim del Little Meru a mitja tarda.\nFoto 4: Mont Meru, molt, molt fred.\nFoto 5: Comença l'espectacle.\nFoto 6: Caminant per la vora del crater.\nFoto 7: El conus de cendra de l'interior del crater principal.\nFoto 8: Tululusia, salt d'aigua més arrels.\nFoto 9: Passavem ben a prop de grans mamífers.\nFoto 10: L'arc ens convida a seguir el camí.\n_________ggggg_gggg__________ Foto 11: El Fig Tree, et deixa sense paraules.\nFoto 12: Petit Serengeti ple de diversitat.\nPublicat per Buscador d'Indrets. a 20:26 2 comentaris:\nIndret guardat a: 4000's, Tanzania i Kenya\nAquest cap de setmana ha sigut d'aquells ben complets i de multiactivi- tat, aquests són els millors, semblen més llargs i estan ben aprofitats. Tot va començar per una curta ferrata a Andorra, després el Pic d'Escobes, i per finalitzar unes petites compres.\nVIA FERRADA DE SANT VICENÇ D'ENCLAR:\nAquesta via ferrada, curta, però intensa, amb algun espectacular pas ens condueix a la bonica ermita de Sant Vicenç d'Enclar. Després de trobar l'inici de la ferrata, que ja és tot un repte, ens equipem i iniciem els primers trams de la via que no són gaire complicats. Ens trobem dins d'un bosc d'alzines i entre roques calcàries i granítiques. Després d'uns 40 minuts ens trobem el primer desplom, un desplom curt i atlètic, però alhora amb el seu truc i divertit. Després de l'esforç, trobarem un tram de cadenes per anar flanquejant i descendint una mica. I finalment, trobem el desplom més llarg i vertical, el qual cal passar sense descansar. Amb una hora i quart (fent fotos i posturetes) i 270 metres de desnivell arribem al final, en el qual ens espera l'Ermita de Sant Vicenç d'Enclar, ermita romànica reconstruïda gairebé totalment amb material original a l'any 1979. Probablement ens trobem davant de l'edifici religiós més antic del Principat d'Andorra i del qual destacaríem el seu campanar de planta circular. Durant el descens a peu ens trobarem una font per poder refrescar-nos.\nA aquesta via se li pot demanar poc més, gaudim d'espectaculars trams, de vistes d'ocell de tota Andorra La Vella i d'una ermita romànica, potser li faltaria un pont penjat?\nPIC D'ESCOBES, L'AGULLA DE GNEIS:\nIniciem el nostre camí a la zona d'acampada d'Incles 1863m, on també s'inicia la Vall de mateix nom. Ascendim tranquil·lament al costat del Riu de Juclar, travessant alguna passarel·la. Finalment arribem a les aigües transparents del primer Estany de Juclar, el qual és l'estany més gran del Principat. Molt aprop d'aquest trobem el Refugi de Juclar, el qual estan ampliant per convertir-lo ben aviat en refugi guardat, i així es convertirà en el segon refugi guardat d'Andorra, en aquests moments només trobem el de Comapedrosa. A partir d'aquí comencem a vorejar l'estany i per dirigir-nos al Coll de l'Alba, necessitarem passar entre els dos estanys de Juclar. A partir d'aquest coll comencen a augmentar els blocs de pedra, fins que arribem a una petita bretxa entre el Pic de Noé i el d'Escobes, on realitzarem un flanqueig fins a la base de la piràmide final. Aquí, per ascendir fins al cim haurem de superar algun pas de I i II, però en cap moment no són passos aeris. Finalment aconseguim coronar el Pic d'Escobes 2781 m i, així, gaudir de les vistes, dels cims francesos, de la Pica d'Estats, i dels núvols que ens han fet patir durant l'ascensió, fent retornar fantasmes del passat, però .... sense por no hi h a valentia.\nFoto 1: Ermita de Sant Vicenç d'Enclar.\nFoto 2: Pic d'Escobes, l'agulla de negre gneis.\nFoto 3: Un del espolons de la via ferrada.\nFoto 4: Un tram vertical.\nFoto 5: El primer desplom.\nFoto 6: Tram de cadenes.\nFoto 7: Aigües transparents de l'Estany de Juclar.\nFoto 8 i 9: Últims passos fins al cim.\nFoto 10: Passarel·les a la Vall d'Incles.\nPublicat per Buscador d'Indrets. a 20:34 1 comentari:\nIndret guardat a: Pirineus, Senderisme, Vies Ferrades\nPublicat per Buscador d'Indrets. a 23:10 Cap comentari:\nPublicat per Buscador d'Indrets. a 9:14 6 comentaris:\nPublicat per Buscador d'Indrets. a 15:00 Cap comentari:\nTot té un inici... I les nostres vacances van començar ascendint els primers tresmils conquerits dels Pirineus. La primera nit la varem passar al Refuge Comunal de la Glère 2150 m, una fantàstica posta de sol il·luminant el Neouvielle i la Cresta de la Morella i també un descans formidable en aquest refugi recent reformat que s’alça sobre la Vall granítica de la Glère. La nostra ruta circular voreja molts llacs petits i més grans, i hem d’anar salvant grans blocs rocosos. La cresta la iniciem per la Bretxa de Neouvielle als peus de l’aresta dels Trois Conseillers, una altra activitat pendent que ens queda. Primer de tot, arribem al Pic del Trois Conseillers 3039 m, gaudim de les vistes i ens mirem el proper cim. Després de dubtar una estona agafem un sender del vessant del Cap Long, una mica aeri i descompost i, així, arribarem al cim del Turon de Neouvielle 3035m. I aquí descansem segurament pensant en les primeres persones que van trepitjar aquest cim fa uns 220 anys. El dia 15 d’agost de 1787, Henry Reboul i Jean Vidal varen ser aquests dos conqueridors que van iniciar l’ascensió dels tresmils dels Pirineus. Només crec que per ells val la pena seure una estona en aquest fàcil cim i recordar-los.\n_________kk______________ Foto 1: Posta de sol des del Refugi.\nFoto 2: Ascensió final al Pic del Trois Conseillers, darrera nostre la Cresta del mateix nom.\nFoto 3: Camí penjat per la vessant del Cap long per canviar de cim.\nFoto 4: Turon de Neouville, el primer cim de tresmil metres conquerit. L'últim del dia.\nPublicat per Buscador d'Indrets. a 14:33 Cap comentari:


Elle Macpherson encara està casada amb el seu marit? patrimoni net 2022 - Biografia\nElle Macpherson encara està casada amb el seu marit? Valor net 2022\nFets d'Elle Macpherson\nmodel australiana, actriu,\n95 milions de dòlars\nVeure més / Veure menys Fets d'Elle Macpherson\n1 Quina és l'edat d'Elle Macpherson?\n2 Quin és el valor net d'Elle Macpherson?\n3 Quina alçada fa Elle Macpherson?\n4 Qui és el marit d'Elle Macpherson?\n5 Carrera professional d'Elle Macpherson\nUna model, empresària, presentadora de televisió i actriu australiana Elle Macpherson va ser el punt culminant del Next Top Model de Gran Bretanya i Irlanda, Miss Univers 2001 i la 42a edició dels premis Logie de la Setmana de la TV.\nQuina és l'edat d'Elle Macpherson?\nEncès 29 de març de 1964 Elle Macpherson va néixer a Killara, Austràlia. El seu nom complet és Eleanor Nancy Gow. De moment, té 57 anys. Va néixer sota el signe solar d'Àries. El seu pare es diu Peter Gow mentre que el nom de la seva mare és Frances Gow .\npaper governat ample vs paper governat a la universitat\nDe professió, el seu pare és emprenedor i enginyer de so. De la mateixa manera, la seva mare és infermera. Quan només tenia deu anys, els seus pares es van divorciar. Té dos germans però el seu nom encara no està disponible. Després que els seus pares es van divorciar, Elle juntament amb els seus dos germans es van mudar amb la seva mare, que més tard es va tornar a casar.\nTítol: foto de la infància d'Elle Macpherson (Foto: Pinterest)\nElle va créixer en un entorn encantador i amigable juntament amb el seu germà. Els seus pares la van criar amb molt d'amor i afecte. Segons la nacionalitat, té la ciutadania australiana i pertany a un origen ètnic caucàsic. Ha completat el seu nivell escolar a l'institut local de la seva ciutat natal. Més tard, es va incorporar a la Universitat de Sydney.\nQuin és el valor net d'Elle Macpherson?\nElle Macpherson és milionària. Té una gran quantitat de valor net, sembla que ha guanyat una gran quantitat de diners amb la seva exitosa carrera. Segons algunes fonts, té un patrimoni net 95 milions de dòlars a partir de 2022. Aquests ingressos inclouen tota la seva riquesa, propietats i riquesa.\nEstà molt contenta dels ingressos que aconsegueix amb la seva carrera. La principal font dels seus ingressos és a través de la seva carrera com a model, model de moda, actor, emprenedora, supermodel, empresari, model nu glamour, presentadora i productora de televisió.\nTítol: Elle Macpherson amb el cotxe (Foto: Autoevaulatio)\nDe la seva carrera, ha guanyat les dues coses i la cara al mateix temps. A partir d'ara, viuen una vida feliç i luxosa amb la seva família amb els diners que guanya amb la seva carrera. En els propers dies, segur que augmentarà el seu patrimoni net i el seu sou anual.\nQuina alçada fa Elle Macpherson?\nElle Macpherson és una bella dama amb una personalitat elegant. Té la pell clara, cosa que el fa més bonic i bonic. A més, està bé tant mentalment com físicament. Es troba a una bona alçada d'uns 5 peus 11 polzades o 1,83 metres d'alçada.\nDe la mateixa manera, el seu pes corporal total segons la seva alçada és de 61 kg o 134 lliures. La seva mida corporal total és de 32-26-32 polzades. Té un bonic parell d'ulls de color negre amb els cabells llargs i ros.\nQui és el marit d'Elle Macpherson?\nBé, Elle Macpherson és un home feliçment casat. Es va casar amb el seu xicot de llarga durada Jeffrey Soffer. Abans de casar-se, la parella va mantenir una relació durant un llarg període de temps. Després d'això, la parella intercanvia els seus vots matrimonials l'any 2013. El seu matrimoni es va celebrar davant dels seus familiars, amics i familiars.\nTítol: Elle Macpherson amb el seu marit Jeffrey Soffer (Foto: The sun)\nDes del seu matrimoni, la parella ha compartit un fill anomenat, Logan Soffer. De moment, la parella està gaudint de la companyia. La parella amb la seva família viatja i també fa trekking. A tots dos els agrada passar temps de qualitat amb l'altre. A part d'això, mai ha estat part de cap rumor i polèmica.\nCarrera professional d'Elle Macpherson\nElle Macpherson va començar la seva carrera professional com a model, dona de negocis, presentadora de televisió i actriu nord-americana.\nHa interpretat el paper a la pel·lícula l'any 1990 com a model en una pel·lícula titulada 'Alice'.\nA més, va aparèixer en un programa titulat 'Dissabte nit en directe” com ella mateixa en dos episodis.\nVa protagonitzar diverses pel·lícules com 'Jane Eyre', 'The Mirror Has Two Faces' i 'If Lucy Fell'.\n15 coses que cal guardar al cotxe en tot moment\n20 clubs insòlits que realment existeixen\nLes 15 possessions més extravagants de Liberace\nUna breu història de la bola màgica 8\n13 maneres de dir que estàs 'boig com l'infern' als Estats Units


Punta Canal Roya (2.345 m.) | Engarrista\nPassem sota el Pène de la Glère\nArribant al cim amb el Midi d'Ossau al fons\nPugem a la base del Pène de la Glère\nGaudim d'un segon descens per amples pales\nLloc de sortida: Cabana de l'Arrailha, Portalet d'Aneu, frontera hispano-francesa\nCabane de l'Araille 00:00 00:00 0,0\nPic de la Canal Roya 02:26 02:26 4,6\nColl sota el Pène de la Glère 01:42 04:08 6,9\nInici 00:50 04:58 10,0\nEl segon dia d'esquí a la zona canviem de vessant. A la frontera franco-espanyola del Portalet abandonem la vall de Tena i entrem a la vall d'Ossau. Un parell de quilòmetres per sota la frontera, al vessant francès, hi ha l'aparcament de la cabana de l'Arrailha, on començarem la ruta. És un lloc molt concorregut, punt de sortida habitual per accedir al Midi d'Ossau, però també moltes altres excursions a l'amplíssim circ d'Anéou. A l'hivern hi ha mil-i-una possibilitats d'excursions amb esquís i raquetes, la majoria dels quals fàcils i agradables.\nEl Circ d'Anéou està format per una amplíssima planúria envoltada de pics, puntes i agulles. En un espai relativament petit podem trobar muntanyes espectaculars i escarpades com el Midi d'Ossau, agulles estètiques com la Campana d'Anéou i tot un reguitzell de cims més arrodonits ideals per a la pràctica de l'esquí. La seva orientació atlàntica i la considerable alçada garanteixen bones condicions de neu fins i tot avançada la primavera. La carretera del Portalet ofereix un fàcil accés, per tant és un lloc ideal per a la pràctica de l'esquí agraït que busquem aquests dies.\nAvui som més colla. Se'ns afegeix el Ferran, el Lluís, la Mònica i també la Xica. Ens equipem a l'aparcament a peu de carretera i sortim encara amb l'ombra, tot i que el sol ja il·lumina bona part del gran circ d'Anéou. Baixem un centenar de metres fins a trobar un petit pont que creua el torrent, i continuem per l'altra banda en lleugeríssima pujada. Comencem a creuar una llarga i ampla coma en direcció est. Al cap de poc passem pel Centre Pastoral, uns estables pel bestiar ara buits. Hi ha força gent a la zona, ja que des d'aquí es poden emprendre moltes excursions.\nAvancem per la coma fins a situar-nos sota el característic pic Pène de la Glère, un monòlit rocós que deixem a la nostra esquerra. Un cop sota aquest cim la vall tomba lleugerament a l'esquerra, i per primer cop podem veure el pic de la Canal Roya, fins ara ocult. Es tracta d'una pala molt ampla situada en la carena fronterera, ben innivada i d'aparença fàcil. Un cop la vall va tombant entrem al Pla de la Gradillera, una coma tancada al nord pel pic de la Gradillère, al sud pel Pène de la Glère, i a l'est pel pic de la Canal Roya.\nAnem guanyant alçada suaument i progressiva, gaudint del paisatge, el bon temps i la companyia. Ens anem apropant a la base de la pala, però no hi pujarem directament, sinó que anirem a voltar per la dreta (nord), fins a buscar el coll de Houer. Des de la base de la pala sí que comencem a pujar més fort, tot i que la zona és tan oberta i ampla que no cal ni fer voltes maria, sinó que amb una gran llaçada assolim el coll. Un cop a la carena girem a l'esquerra i per un llom ample i de pendent mitjà assolim el pic de la Canal Roya (2.345 m.)\nEl panorama des del cim és sensacional. El dia és clar, i només algun núvol prim trenca la monotonia del cel blau. El Midi d'Ossau, com no podria ser d'altra manera, monopolitza la visió cap al nord, amb la seva silueta bicèfala, vertical i isolada. La imatge des d'aquí és perfecta, ja que és molt propera i frontal. Més enllà també endevinem el tram summital del Balaitús, el cim més elevat del sector, i primer tres-mil dels Pirineus venint des d'occident. Cap a l'oest els espadats cims del circ d'Aspe conviden a noves aventures de cara a l'estiu.\nDesprés d'uns minuts de descans encarem el descens directament des del cim. El primer tram és força dret, però la neu és exquisita. Esquiem sobre una neu primavera fàcil i còmoda, aquella neu que permet baixar per llocs on potser no t'atreviries amb altres condicions. El pendent és marcat però la pala és amplíssima, i es pot traçar per tot arreu. Allò que havia costat de pujar ho baixem en pocs minuts, i de seguida som a la capçalera del gran pla de la Gradillera.\nPer evitar haver de remar en algun punt del pla, flanquegem per la dreta, evitant arribar al fons del planell. Baixem directes a voltar de nou la característica Pène de la Glère. Un cop a sota, veient que és d'hora i que hem gaudit molt de la baixada, decidim enfilar amunt i marcar-nos un altre descens.\nAixí un cop hem passat per sota el característic pic punxegut, tornem a posar pells i girem a la dreta per encarar un pendent més fort. Ara sí que haurem de fer una bona colecció de voltes maria per pujar per la coma que, si seguíssim amunt, ens portaria fins a la base de la Peña Blanca. Pugem aproximadament tres quarts d'hora fins a situar-nos a la base del con summital del Pène de la Glère, allà on s'acaba la neu i comença la roca pràcticament vertical. Podríem continuar més amunt per l'esquerra del cim, però des d'aquí ja tindrem un bon descens.\nTraiem pells i ens preparem pel descens. Trobem una pala excel·lent, amb pendent notable i sostingut, i a més a més no hi ha traces. Tot un luxe. Habitualment la gent que puja als cims d'aquest sector, el Peña Blanca i el pic de la Néou, baixen per les pales i tubs més a la dreta, i la pala de sota el Pène de la Glère estava intacta. Gaudim doncs obrint traça de baixada en una bona pala. Descansem en un tram on el pendent disminueix, i de nou encarem una nova pala, també força pendent, fins al fons de la coma. Arribem a baix ben satisfets de gaudir d'una neu tan manejable i divertida.\nUn cop al pla anem flanquejant per la dreta, intentant no perdre tota l'alçada i evitar haver de remar. Tot i això en alguns punts haurem de remar una mica ja que el pendent és poc i la neu és humida, pesada i lenta. Finalment arribem al punt de sortida contents d'un dia d'esquí fàcil però que ens ha aportat molta satisfacció, ja que ens ha permès cavalcar a plaer sobre les taules en un entorn de gran bellesa.


Notícies - Clam multitudinari per l'alliberament dels 'presos polítics' i per l'aplicació dels resultats del 21-D\nDoble concentració a Valldoreix i Sant Cugat aquest divendres per reclamar la llibertat dels 'presos polítics' (15/mar/18)\nel 16/mar/18 Sergio Morales Política PDF\nLes entitats sobiranistes han fet una crida aquest divendres per l'alliberament dels 'presos polítics' cinc mesos després de l'empresonament dels 'Jordis'. Centenars de persones han assistit a la concentració convocada a la plaça de la Vila, on també s'ha reclamat unitat als partits independentistes per fer realitat el mandat de les eleccions catalanes del 21 de desembre. A la trobada també s'ha criticat 'la repressió de l'Estat espanyol sobre els catalans'.\nLa protesta ha servit també per lamentar la marxa de Carles Puigdemont i d'alguns exconsellers, entre ells la santcugatenca Clara Ponsatí a Brussel·les. Les entitats convocants, ANC, Òmnium i CDR, han subrallat que tot plegat és una situació fora de la normalitat. Ho ha explicat el coordinador de l'ANC, Xavier Palet.\nEstem aquí per la repressió al poble de Catalunya i per la fugida a l'exili d'unes persones que només volien tirar endavant allò pel qual els vam votar.\nA l'acte, també s'ha carregat contra els escorcolls d'aquest dijous a la seu nacional d'Òmnium Cultural per part de la Guàrdia Civil, que cercava documents que lliguessin l'entitat al finançament del referèndum de l'1 d'octubre.\nUna hora abans de la concentració de davant de l'Ajuntament, les portes de la Casa de la Vila de Valldoreix han acollit una trobada on també s'han llençat aquests missatges de protesta. De fet, de la façana de la seu de l'EMD penjava una pancarta de suport als presos. La membre del CDR de Valldoreix, Maria Creixell, ha lamentat que encara no hi hagi un govern a la Generalitat.\nNo normalitzem això, però tampoc el fet que haguem votat dues vegades i no s'hagi implementat el resultat d'allò que vam votar.\nLes concentracions han acabat amb les actuacions musicals dels Ments Perdudes a Valldoreix i dels Garlic a Sant Cugat.\nLa trobada d'aquest divendres a la plaça de la Vila ha estat presidida per la pancarta 'Llibertat presos polítics' que l'ANC ha cedit a l'Ajuntament i que penja a la façana del consistori. Un símbol que ha comportat queixes per part de Cs, que assegura que demanarà de nou a la delegació del govern espanyol que insti a retirar-la per 'complir la neutralitat dels espais públics'. La formació taronja lamenta 'el segrest de les institucions públiques a favor d'una única ideologia'.\nA Sant Cugat, la trobada ha tingut lloc a la plaça de la Vila


Als qui puguin escoltar-me els dic: no desespereu | Catalunya Religió\nPer Josep-Miquel Bausset. Dm, 02/06/2020\nAquestes són les paraules que adreçà a la multitud el barber jueu de la pel·lícula de Charles Chaplin, “El gran dictador”. El magnífic discurs que Chaplin posà en boca del protagonista d’aquella pel·lícula és ben actual als nostres dies, quan la pandèmia provocada per la Covid-19 ha portat la malaltia i la mort a moltes persones i la crisi econòmica a moltes llars.\nQuan vivíem refiats perquè ens crèiem “forts i segurs”, com diu el salm 48, un petit virus ha capgirat la nostra vida i el ritme del nostre món. I davant d’això hi ha el risc de caure en la desesperació pel futur incert que tenim al davant, certament difícil. Per això cal, més que mai, escoltar de nou les paraules del barber de la pel·lícula, unes paraules que són un cant a l’esperança.\nEnmig de l’horror nazi (i també en aquests moments tan complicats degut a la Covid-19) el discurs final de la pel·lícula exhortava el poble a la solidaritat i a la fraternitat, a “ajudar-nos els uns als altres” per tal de “fer feliços els altres” i “no fer-los desgraciats”. Com en el temps del III Reich, també ara hem de creure que “en aquest món hi ha lloc per a tothom”. I és que enmig del dolor i d’un desànim col·lectiu, de la por i del cansament, hem de ser conscients que “el camí de la vida pot ser lliure i bell” (tant fa vuitanta anys com ara mateix), tot i que com deia el discurs, referint-se al camí de la vida, “l’hem perdut” perquè “la cobdícia ha enverinat les ànimes, ha alçat barreres d’odi” i “ens ha empès cap a la misèria”.\nQuan ens crèiem “forts i segurs” (Ps 48:7) i estàvem orgullosos d’haver “progressat molt de pressa”, ens hem adonat que “ens hem empresonat nosaltres mateixos”, ja que l’agressió al planeta o “les màquines que creen abundància ens deixen en la necessitat”. I és que el nostre orgull en creure’ns els amos de la terra i “el nostre coneixement, ens ha fet cínics i la nostra intel·ligència, durs i secs”.\nLes paraules que Chaplin posà en boca del barber, també estan adreçades a nosaltres en aquests moments complicats: “pensem massa i sentim molt poc”. I per això, “més que màquines, necessitem humanitat. Més que intel·ligència, bondat i dolcesa”. Perquè “sense eixes qualitats, la vida serà violenta. Ho perdrem tot”.\nCom en la pel·lícula de Chaplin, també ara “els avions i la ràdio ens fan sentir més propers”, sí. Però “la veritable naturalesa d’aquests invents exigeix bondat humana. Exigeix fraternitat universal que ens uneixi a tots nosaltres”.\nEn la situació produïda per la Covid-19, amb la crisi econòmica que ja tenim a sobre, “la dissort que patim no és més que la passatgera cobdícia i l’amarguesa d’homes que tenen por de seguir el camí del progrés humà”. Per això, per sortir d’aquest sofriment, hem de creure que “mentre els homes existeixin, la llibertat no s’acabarà”. I per superar aquesta pandèmia i les seves conseqüències, heu de “portar l’amor de la humanitat en els vostres cors. No l’odi”, com deia el barber. No hem de lluitar per “l’esclavitud, sinó per la llibertat”, ja que “al capítol 17 de Sant Lluc llegim: el Regne de Déu és a dins vostre”. Un Regne de Déu que ens fa lliures i per això mateix, germans els uns dels altres.\nAquests moments tan dolorosos (i amb el compromís de no deixar cap persona al marge), només els podrem superar si tenim “el poder de fer aquesta vida lliure i bella”, per convertir-la en “una meravellosa aventura”.\nCal que deixant enrere les falses seguretats, l’egoisme, el consumisme desenfrenat i l’agressió al planeta, “lluitem per un món nou, digne i noble que garanteixi als homes treball, doni a la joventut un futur i als ancians seguretat”. Hem de lluitar, deia el barber en el seu discurs, “pel món de la raó, un món on la ciència” (beneïts els metges, els infermers i els farmacèutics) “i el progrés, ens condueixin a la felicitat”.\nPer construir un temps nou després de la Covid-19, per néixer de nou, cal que ens alcem “per damunt de l’odi, de l’ambició, de la brutalitat”. I és que, fa vuitanta anys i també ara mateix, com deia el barber en el seu discurs, hi ha un futur millor, ja que “a l’ànima de l’home li han estat donades ales i finalment està començant a volar. Està volant cap a l’arc iris, cap a la llum de l’esperança, cap al futur, un gloriós futur que ens pertany a tots”.\nNomés recreant la nostra vida i el nostre món, és a dir, fent-les noves, amb una nova humanitat, amb una manera de viure més senzilla i més humil, més fraterna i més solidària amb els altres éssers vius i amb el planeta, superarem aquesta situació de pandèmia i obrirem un espai d’esperança per a tothom, especialment per als qui més dificultats tenen per avançar en el camí de la vida. Per sortir d’aquesta situació de pandèmia que sofrim (i de les seves conseqüències laborals i socials), cal que siguem conscients, com ens ha recordat el papa Francesc, que “no hi ha futur per a nosaltres si destruïm el medi ambient que ens sosté”. Per això només podrem sortir més forts d’aquesta epidèmia, si, com ens ha dit el papa, deixem de perdre el temps “en coses insignificants” i descobrim que “la vida no serveix si no se serveix”. Si no ens servim els uns altres i tenim cura del planeta.\nSortirem d’aquesta pandèmia (com es va sortir del nazisme), “amb el diàleg, la reconciliació i la conversió ecològica”, com ens recordava el papa en el seu missatge amb motiu de la 53ena Jornada Mundial de la Pau. Només així construirem la “pau com a camí d’esperança”, per a fer un món més habitable i més humà. Sortirem d’aquesta pandèmia, per formar una nova humanitat, si convertim aquesta crisi en una oportunitat per a créixer com a persones, amb la solidaritat i aquells gestos petits que semblen insignificants però que ens fan més humans.\nEl gran dictador, Charles Chaplin, Espiritualitat, Abadia de Montserrat\nComiat a Casaldàliga, “testimoni creïble de la vida de Jesús” Pere Casaldàliga i el Sínode Amazònic


Responsabilitat Global: Proposta sobre el Voluntariat d’Empresa #Eurovol2011\nAquest article de Josep Maria Canyelles ha estat presentat com a comunicació al II Congrés Europeu del Voluntariat. S’hi llancen algunes propostes adreçades als diferents actors que intervenen en el voluntariat d’empresa, amb la intenció de reflexionar sobre com s’ha de desenvolupar aquest nou canal i com ha d’integrar-se dins el model català d’associacionisme i voluntariat.\nLlegir en pdf (4 pàgs)\nA l’any 2003, l’Institut Català del Voluntariat va organitzar una trobada amb empreses per a parlar d’aquest concepte. Tot i que ja n’hi havia experiències, resultava en general tan desconegut que es va decidir de publicar un manual per a ajudar a divulgar-lo. Ara, uns pocs anys després, ja és una realitat que forma part del nostre entorn, encara que poc conegut, i de vegades amb estils que no formarien part del model ideal que en tenim.\nEren temps de fer proves, i una empresa et podia dir que tenia uns centenars de treballadors disposats a fer una acció de voluntariat durant un dia proper a les festes nadalenques. Eren accions de solidaritat, més que de voluntariat, i sovint responien més a una vivència de grup per part dels participants que no a una acció compromesa en el marc d’uns valors socials. Tot això, en gran mesura, es va anar superant, i avui el Voluntariat d’Empresa és un model interessant, que val la pena observar, estudiar, donar a conèixer, promoure...\nI en el marc d’aquest Congrés Europeu del Voluntariat, podem deixar unes propostes de com caldria gestionar-lo des de cadascuna de les parts, unes breus notes sintètiques en forma de demandes, que pretenen ajudar a reflexionar.\nCal valorar els programes de voluntariat d’empresa com una oportunitat per a ampliar la base social del voluntariat amb persones que sense aquestes accions de foment potser no haurien tingut l’oportunitat de formar-ne part.\nUna altra de les conseqüències positives és que pot suposar un acostament entre empreses i ONL, que obri canals de diàleg i de col·laboració més àmplia, que reverteixi tant en la captació d’oportunitats per part de les entitats com en la gestió dels valors de les empreses.\nEs demana a les empreses que els nous programes de col·laboració amb entitats, ja siguin de voluntariat, de teaming o d’altres, tinguin en compte la realitat associativa de cada territori, integrada per entitats molt diverses també en dimensió i sàpiguen trobar les que més s’adiuen a les seves prioritats i que alhora facin un millor servei a la comunitat. També cal que tinguin en compte la cultura de cada territori, ja que sovint les grans empreses incorren en l’error de no ser prou sensibles a la diversitat.\nEs demana específicament a les pimes que sàpiguen veure en el voluntariat d’empresa la sistematització d’una sensibilitat que moltes ja han tingut sempre, i que ara poden estructurar millor en el marc d’una responsabilitat social de les petites i mitjanes empreses, tot generant relacions de confiança i afavorint el desenvolupament del territori.\nEs demana a les entitats que sàpiguen incorporar els voluntaris que procedeixen d’empreses amb la màxima normalitat, garantint que incorporin els valors propis del voluntariat i de l’acció social o cívica, i donant compliment als drets i deures que tenen reconeguts.\nEs demana a les administracions públiques que experimentin amb aquests nous models de col·laboració amb les ONL que, al marge de les polítiques públiques de suport, poden contribuir d’altres maneres a partir de la implicació dels mateixos treballadors públics.\nEs demana als experts i a tots els agents que promoguin l’expressió Voluntariat d’Empresa en lloc de corporate volunteering, traducció literal de l’anglès, que remet únicament a les grans empreses i sembla que aquesta no sigui una pràctica apta per a les pimes. Ens cal fer la mateixa reflexió que uns anys enrere va portar al consens per a substituir Responsabilitat Social Corporativa (RSC) per Responsabilitat Social de les Empreses (RSE), almenys en els usos públics destinats al foment, al marge que cada empresa usi el que més li plagui.\nEs demana als consultors d’empreses que evitin caure en la solució fàcil de proposar únicament grans ONL que cobreixin tot el territori amb una sola negociació, i optin per seleccionar les entitats, grans o petites, que puguin satisfer millor les característiques del programa i conjuminar millor els interessos de totes les parts. Sovint, caldrà també un esforç per a saber mostrar a l’empresa el major valor que pot aportar comptar amb entitats més estretament vinculades al territori.\nEs demana als voluntaris d’empresa que sàpiguen sentir-se voluntaris plens de l’entitat social on participen més enllà del programa o servei concret que desenvolupin, tot compartint l’experiència amb els altres voluntaris, complint amb la Carta del Voluntariat de Catalunya (o la que correspongui a cada país), i aportant la seva vivència a dins de l’empresa, ja sigui per a motivar altra gent, per a enriquir els valors socials de l’empresa, per a ser font de testimoniatge.\nEs demana a tots els actors implicats el desenvolupament d’un model de voluntariat d’empresa o corporatiu que estigui concebut per aportar valor a la comunitat i que legítimament enforteixi tant les ONL com les empreses. Per això, enfront de models puntuals més propers a l’outdoor training, cal valorar la continuïtat i sostenibilitat dels programes, la seva incidència social, la seva capacitat de gestionar valors, actituds i habilitats socials dels participants, el reforçament del teixit associatiu autòcton.\nLes empreses, així com tots els altres actors, han de fer un esforç per entendre els fonaments del voluntariat, els seus valors, la seva estructuració, i les característiques que pren en cada territori. També les entitats han de fer un esforç per a comprendre les motivacions empresarials, les característiques dels perfils del nou voluntariat, les necessitats de gestió que pugui requerir.\nHem d’assumir que estem gestionant relacions complexes i on es poden creuar objectius, necessitats, inquietuds diverses. Per a una empresa poden donar-se simultàniament una voluntat de fer un servei a la societat amb la voluntat de traslladar valors socials a l’empresa. Per a un voluntari poden donar-se simultàniament un valor solidari, una inquietud vocacional, o fins i tot una sana curiositat d’emprendre un compromís desconegut fins al moment.\nO també pot existir una necessitat d’ampliar el marc de socialització, d’integració al país, o de practicar la llengua catalana per part de treballadors de l’empresa que vinguin d’altres països. Tal com diríem per a voluntaris tradicionals, sovint l’important és verbalitzar tots els objectius o sensibilitats que pugui haver-hi o puguin sobrevenir, ja que així l’organització social podrà valorar com tenir-los en compte i satisfer-los si està en les seves possibilitats.\nModel de voluntariat\nLes pràctiques de voluntariat d’empresa s’emmarquen dins les polítiques de Responsabilitat Social de l’Empresa (RSE). Dins de tot el conjunt d’aspectes que caben dins l’RSE, i de manera generalitzada, les empreses es troben més còmodes en el terrenys de continguts ambientals, de producte, o laborals, que dominen més, que no en els temes socials en relació a la comunitat, ja que l’empresa sol nedar en aigües desconegudes.\nPer això, cal que els partners, les entitats, els consultors, etc., puguin transmetre-li el coneixement sobre les diferències que a cada país es donen sobre el voluntariat i com afecta la relació amb les empreses. En el cas de Catalunya, on hi ha una rica i tradicional realitat en aquesta matèria, ens referim al Model català d’associacionisme i voluntariat.\nVoldria fer arribar a les empreses i de retruc als participants d’altres països europeus -tot respectant els diversos enfocaments que es puguin donar a cada territori- una manifestació particular sobre el model de voluntariat que hem assumit com a propi:\nEntenem per voluntariat el conjunt de les persones que efectuen una prestació voluntària i lliure de serveis cívics o socials, sense contraprestació econòmica, dins el marc d'una organització estable i democràtica que comporti un compromís d'actuació a favor de la societat i de la persona. Sense desmerèixer les accions informals de civisme o bon veïnatge, d’altra banda molt valuoses, el voluntariat en el seu sentit modern sols pot englobar les accions fetes sota un marc organitzat.\nEntenem per entitat de voluntariat l'entitat que té per objectiu de treballar per als altres en la millora de la qualitat de vida, que és integrada majoritàriament per voluntaris i que constitueix una organització autònoma sense afany de lucre. Aquesta definició no exclou l’existència igualment valuosa d’altres entitats no lucratives que tinguin voluntaris (entitats amb voluntariat, no de voluntariat). Totes elles són el marc on el voluntariat s’ha de desenvolupar a les societats modernes per a garantir-ne la seva autonomia i la seva capacitat de vertebració social. Considerem com un valor molt rellevant el fet que el voluntariat s’aglutini a les entitats sense ànim de lucre, essent voluntariat i associacionisme dues cares de la mateixa realitat. L'essència de l'acció voluntària es fonamenta en l'autonomia d'acció de les organitzacions de voluntariat. Aquests principis de llibertat i autonomia del voluntariat respecte als poders públics han d'ésser respectats i potenciats.\nSense pretendre ser crítics amb els models de voluntariat públic, que poden comprendre’s en situacions evolutives o per les característiques de determinats països, considerem que el voluntariat és un gran actiu de la societat civil i que, el foment del voluntariat fora de les organitzacions privades no lucratives pot descapitalitzar el teixit associatiu i pot comportar un model de voluntariat on el focus pel servei i les característiques del marc institucional no afavoreixin el desenvolupament d’un discurs social compromès i crític. El voluntariat no solament ha de curar la ferida sinó que ha d’atorgar visibilitat als que pateixen. Així, al nostre país hem anat transformant aquelles realitats de voluntaris vinculats directament a institucions públiques en nous models on la relació es produeixi entre la institució pública i una organització autònoma de voluntariat, fet que pot garantir millor la seva participació democràtica, els límits de la seva acció sense interferir en les tasques remunerades, la interrelació entre els voluntaris, o el treball en valors.\nEl voluntariat és un vector de vertebració social i no es pot desvincular del seu compromís amb el país, fet que va recollir la llei 25/1991 (actualment derogada):\nL'acció voluntària, lliure i compromesa, de molts ciutadans per a la millora constant de les condicions de vida i per a la defensa i l'acreixement de la societat i la cultura catalanes, ha constituït un element essencial en la configuració de Catalunya com a país amb una identitat pròpia.\nAquesta actuació voluntària, realitzada des de la societat civil durant un llarg període de la nostra història marcat per la supervivència i la consolidació de Catalunya com a país, ha generat la creació i el desenvolupament de moltes entitats que han donat, en cada moment, una resposta cívica i solidària a les necessitats i inquietuds de la societat catalana. La importància de la resposta cívica i voluntària al llarg de la nostra història no desmereix la realitat present del voluntariat, sinó que, ben al contrari, la situa i li dóna una especial rellevància.\nValorem l’existència d’un ventall divers d’entitats, per grandària (grans, mitjanes, petites i micro), per abast territorial, per àmbits i sectors, per ideologia (més marcades o menys, confessionals o no), per estil de gestió, per complementarietat voluntaris - assalariats, per grau de col·laboració amb el sector públic; més o menys orientades al canvi social, especialitzades o generalistes... Aquesta diversitat permet que cada ciutadà pugui triar on es vol implicar. Malgrat els riscos que suposa una certa atomització, aquesta diversitat aporta capacitat de donar respostes àgils a necessitats concretes, és més plural i representatiu de la societat; es genera complementarietat i es facilita la innovació. I una nova cultura organitzativa basada en el treball en xarxa i la col·laboració entre entitats pot optimitzar aquesta realitat. Tanmateix, això no treu que també s’hagin d’incentivar els processos de fusió per a aconseguir entitats de més pes que cerquin el seu òptim per a la seva sostenibilitat i generació d’impacte social.\nD’acord amb els consensos que es van elaborar a Catalunya en congressos anteriors, considerem que els drets i deures (Carta del Voluntariat de Catalunya, en el nostre cas) no han de donar lloc a una llei sinó que han de conformar un codi ètic de consens que cada entitat haurà de saber aplicar adaptant-lo a la seva realitat sectorial. Són, en tot cas, les lleis i normes sectorials les que poden concretar les obligacions vàlides en un determinat sector. Altrament, es generen obligacions més pròpies del voluntariat social cap a altres sectors o models d’intervenció, a banda de les consideracions que pren la carta.\nCom a darrera conclusió, voldria fer referència al fet que terminològicament el voluntariat d’empresa significa que el voluntariat prové de l’empresa, que és qui la promogut. Però el voluntariat, per concepte i per model, no es fa a l’empresa. Això vol dir que jurídicament, els voluntaris formen part de l’entitat social, on estan adscrits, al marge que la seva implicació formi part d’un acord amb una empresa.\nAixò no treu que l’empresa pugui tenir un programa –no sempre és així- i que remarqui la idea de voluntaris de l’empresa. Cap problema perquè són voluntaris i són de l’empresa, però jurídicament el voluntariat el fan a l’entitat social on col·laboren.\nEn sentit estricte, doncs, si es tractés d’una acció que es desenvolupés com a programa d’empresa i sense una adscripció a cap entitat social, no es podria parlar de voluntariat. Si fan una replantada en cap de setmana, es tractaria d’una activitat cívica promoguda per l’empresa, però no en podríem dir voluntariat, de la mateixa manera que si ho fa un grup d’amics tampoc ho seria. Una acció organitzada i amb finalitats cíviques, no és voluntariat si no hi ha una entitat al darrera, com tampoc ho són les accions de bon veïnatge.\nI això no es pot considerar ni bo ni dolent. És normal que hi hagi accions de civisme i de bon veïnatge, i és bo que n’hi hagi moltes, i no cal que siguin ni pretenguin ser voluntariat.\nEn tot cas, una cosa és el que correspon aclarir en sentit estricte i jurídic, i l’altra el fet que l’empresa pugui parlar de voluntaris en un sentit més lax de la llengua, ja que es tractaria d’una acció que els treballadors fan voluntàriament. Però una cosa són els usos col·loquials de la llengua i l’altre el sentit estricte. Val la pena ser-ne conscients. Si col·laboren amb una entitat fan voluntariat. Si no es dóna aquesta col·laboració, fan una acció voluntària de servei a la comunitat.\nNota: podeu trobar unes reflexions complementàries en aquest vídeo d’un debat sobre Voluntariat d’Empresa a Torre Jussana: Noves expectatives i possibilitats de voluntariat a l'empresa: http://responsabilitatglobal.blogspot.com/2011/05/noves-expectatives-i-possibilitats-de.html\nEl modelo catalán de voluntariado y asociacionismo. Josep Maria Canyelles. Conferencia pronunciada en Friburgo (Baden-Wurtemberg, Alemania). 2001 (Año Internacional del Voluntariado): http://collaboratio.net/mm/File/es/Modelo_catalan_de_voluntariado_y_asociacionismo.Friburgo2011.pdf\n LLEI 25/1991, de 13 de desembre, per la qual es crea l'Institut Català del Voluntariat (derogada)\nEtiquetes de comentaris: articles, propostes, voluntariat


Divendres hi haurà jornada de portes obertes a l’Escola Bressol Municipal La Petjada i dissabte a La Caseta Amagada\nDivendres hi haurà jornada de portes obertes a l’Escola Bressol Municipal La Petjada d’Arenys de Munt. La jornada començarà a les 6 de la tarda i fins les 8, a les 7 es farà una xerrada informativa. El proper curs l’escola bressol continuarà oferint el servei habitual i planteja la novetat d’organitzar una excursió amb els infants tot un dia.\nDissabte es farà jornada de portes obertes a l'Escola Bressol La Caseta Amagada. La seva directora, Àngels Salichs, comenta que molts pares ja han anat a mirar l’escola, però que igualment dissabte hi poden tornar. Pel que fa a novetats, Salichs ha explicat que s’han arreglat alguns espais interiors i zones de joc. Les portes obertes a la Caseta Amagada seran de les 10 del matí fins a les 2 del migdia,


Curses de muntanya 2013 a Extremadura\n> Curses de muntanya 2013 a Extremadura\nCurses de muntanya 2013 a Extremadura: s'han trobat 12 resultats\nLos Doce Apóstoles 2013\n29 desembre, 2013\nSalvaleón - Salvaleón en Badajoz - Extremadura (Espanya)\nLa cursa de muntanya Los Doce Apóstoles es farà el proper desembre de 2013 amb una distància aproximada de 17.00 km i un desnivell acumulat aproximat de 0 m. La sortida d'aquest trail no circular serà a prop de Salvaleón. Properament [...]\nTrail Sierra de la Mosca 2013\n4 maig, 2013\nCáceres - Cáceres en Cáceres - Extremadura (Espanya)\nEl II Trail Running "Serra de la Mosca" que aquest any 2013 se celebrarà el dissabte dia 4 de Maig. Igual que l'any passat el nostre principal objectiu és donar a conèixer la Serra de la ciutat de Càceres i els seus racons [...]\nCarrera por Montaña Garganta de los Infiernos 2013\nJerte - Jerte en Cáceres - Extremadura (Espanya)\nLa Cursa per Muntanya Gola dels Inferns pertany al Circuit Extremeny de Curses de Muntanya. Aquest any s'ha modificat el recorregut respecte a edicions anteriors. Una experiència inoblidable per la vall de Jerte.\nSubida a la Lamparona 2013\nLa Codosera - La Codosera en Badajoz - Extremadura (Espanya)\nLa cursa de muntanya I Pujada a la Lamparona tindrà lloc el dia 7 d'abril a La Codosera (Badajoz). La sortida es farà des de la plaça Ejido Llum coneguda com a plaça de l'ajuntament. La sortida per a totes les categories es [...]\nPlasencia - Plasencia en Cáceres - Extremadura (Espanya)\nLa cursa de muntanya TRANSCANCHOS tindrà lloc el dia 24 de març a Plasencia (Càceres). La sortida i Jardí públic al costat de la Factoria Jove al carrer C / Embassament d'Orellana de Plasencia. Hora de sortida: 10:30 H RECORREGUT [...]\nSubida a la Sierra de Alor 2013\nOlivenza - Olivenza en Badajoz - Extremadura (Espanya)\nEl Club d'Orientació Vila Raiders d'Olivenza torna a presentar la Ruta Senderista "Pujada a la Serra de Alor". La ruta tindrà una distància aproximada de 22 km, i partirà de la Plaça d'Espanya a les 9:30 h. El [...]\nFuente Ballestera y Pozos de Escurial 2013\nMiajadas - Miajadas en Cáceres - Extremadura (Espanya)\nRuta senderista de 16km per Extremadura que es celebrará el 17 de març.\nMedia Maratón de Montaña Puebla y Villa de Guadalupe 2013\n24 febrer, 2013\nGuadalupe - Guadalupe en Cáceres - Extremadura (Espanya)\nLa II Mitja Marató Pobla i Vila de Guadalupe es celebrarà el dia 24 de Febrer de 2013, a Guadalupe (Càceres). La prova transcorre per l'entorn natural del Geoparque Villuercas-Ibores-Jara, pel riu Guadalupe, Corredor Ecològic de [...]\nValle del Esperabán 2013\n17 febrer, 2013\nPinofranqueado - Pinofranqueado en Cáceres - Extremadura (Espanya)\nLa ruta comença a Castell una alqueria amb encant de Pinofranqueado i es dirigeix cap a Erias per senders envoltats d'horts de castanyers i fruiters, travessant rierols d'aigües cristal · lines i boscos de pins, alzines i [...]