Els tremolen les cames | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nEls tremolen les cames\nAlguns parlen de xoc de trens. No n’hi haurà. Aquí només hi ha un tren, a tota velocitat, directe cap al precipici\n6 JUN 2017 - 14:55\tCEST\nMunté, Junqueras i Puigdemont, al Parlament. M. Minocri\nO viuen als núvols, o no s'han tret el vel de la ignorància, o encara no s'atreveixen a dir als seus que els han enganyat, que han emprès una ruta sense mapa, que els han mentit i els segueixen mentint. De moment, encara no els han implorat que perdonin la seva ineptitud, els diguin que han de rectificar el rumb, desdir-se del que s'ha dit, abandonar l'aventura i replantejar-ho tot, de nou, des del principi. Encara no estem en aquest punt, però tot arribarà.\nEn aquesta difícil situació es troben els independentistes catalans, aquest Govern dirigit per Puigdemont i Junqueras que, segons sembla, un dia d'aquesta setmana fixarà la pregunta del fantasmal referèndum i la data en què, segons ells, se celebrarà. Ho anunciaran de forma solemne, amb tota la pompa i circumstància a la qual ens tenen acostumats per donar sensació de poder. Però serà una farsa, una altra més, i ho saben. Encara que segueixen endavant.\nLa fatiga s’estén, el descoratjament també, la sensació de perdre el temps es generalitza. A més, estan sorgint totes les dificultats que s’havien d'haver previst si tot aquest procés no hagués estat tan improvisat, tan sense idea i sense pla, com deia Jaume Vallcorba repetint una vella expressió de l'atrabiliari Pompeu Gener. Durant aquests últims dies anem de sorpresa en sorpresa.\nPer exemple, l'exvicepresidenta Joana Ortega, inhabilitada pel Tribunal Superior de Justícia català per les seves responsabilitats en el 9-N i que ha recorregut al Suprem, camina inquieta perquè aquest dicti una sentència ràpida, encara que no l’afavoreixi, i així tingui temps a presentar-se com a candidata del seu partit –crec que el PDeCAT, però ja no m'aclareixo– a l'alcaldia de Barcelona. Vegem, en què quedem?\nSi Joana Ortega tingués confiança en què això de la independència serà ràpid i fàcil, tal com diuen els seus, la seva sentència no el preocuparia gens ni mica perquè per a les noves eleccions a l'alcaldia de Barcelona, el 2019, la flamant desconnexió ja seria cosa passada i Catalunya seria, finalment, un poble lliure que, en reconeixement als seus sacrificis per la pàtria, l'hauria amnistiat. Però no: tanta confiança té Ortega en el que diuen els seus, que està nerviosa per si té temps per estar en condicions de complir amb la legalitat espanyola, la d'ara, la que apliquen els jutges en les seves sentències, i que sospita que encara durarà un cert temps. O sigui: desconfiança en el procés, confiança en el seu fracàs.\nTampoc els funcionaris de la Generalitat confien en la serietat de Puigdemont i els seus. Aquesta setmana passada s'ha sabut que una gran majoria no accepta formar part de les meses de contractació pública per si es veuen forçats a cometre algun acte il·legal i arriscar-se a ser inhabilitats. La por corre des de fa temps pels passadissos de la Generalitat. Lluís Llach, amb el seu advertiment, va fer un gran servei a l’estat de dret. La sentència que va inhabilitar a Mas, Ortega i Rigau ha fet l'efecte esperat, els funcionaris saben que és el que s’hi juguen i la llei es respecta sense obrir la boca.\nPerò Puigdemont i els seus són inassequibles al desànim: consulten a la Comissió de Venècia. Aquesta els respon que un referèndum només tindrà validesa si respecta la Constitució i les lleis. No calia cap consulta, aquesta evidència l'ha repetit aquesta Comissió en moltes altres ocasions. Ens ho explicava amb detall en aquestes pàgines el professor Josep Maria Castellà, catedràtic de dret constitucional de la Universitat de Barcelona i membre de la Comissió de Venècia, fa unes setmanes. Doncs bé, l'inefable Puigdemont responia que la Comissió donava la raó a la Generalitat i era un advertiment a l’Estat. Amb tota la cara. Enganyen i menteixen, són incontenibles.\nPuigdemont ja va demostrar la seva ignorància sobre el que era un estat de dret quan va desafiar Rajoy a emprar la força per impedir el referèndum. “S'hi atrevirà, senyor Rajoy?”. El dret, senyor Puigdemont, és la força legitimada per la democràcia. Això s'explica a la primera classe del primer curs de dret. Un president de la Generalitat hauria de saber-ho.


El BIOCOM constata “males dades” en l’evolució de la transmissió de la covid i alerta d’un creixement “molt fort” – La Manyana\nL'equip de la UPC no descarta que es mantingui la tendència a l'alça de les UCI però espera que per sota d'altres onades\nPla d'un box amb les constants d'una pacient ingressada per covid a l'UCI de Vall d'Hebron. Imatge del 6/8/2021 (horitzontal)\nEl grup de Biologia Computacional i Sistemes Complexes de la UPC (BIOCOM-UPC) ha constat “males dades” en l’evolució de la transmissió de la covid-19, amb un creixement de casos “molt fort”. Ha afegit que no és descartable que es mantingui una tendència a l’alça dels ingressos en les UCI, seguint la dels darrers dies, però espera que se situï en valors “més baixos” que en altres onades. Alerta especialment dels de la pujada forta en majors de 60 anys i demana precaució amb els vulnerables. El BIOCOM explica que les pujades fortes de transmissió poden estar associades a pèrdues d’immunitat, possiblement per les noves variants, o a canvis en el patró d’interaccions.\nEl grup ha explicat que els casos en la població més jove es troben infradetectats i per això no es poden fer comparacions directes amb altres grups d’edat, només tendències, ja que el percentatge de malalts amb pocs símptomes és més elevat entre la població jove.


700 empreses del Maresme paguen en excés en l’Impost sobre Societats – Vilassar Ràdio\n700 empreses del Maresme paguen en excés en l’Impost sobre Societats\nPIMEC, la patronal que representa les micro, petites i mitjanes empreses i autònoms de Catalunya, ha assenyalat que 700 petites i mitjanes empreses del Maresme podrien estalviar-se milers d’euros en l’Impost sobre Societats. L’entitat alerta que un 90% de les empreses desconeixen les deduccions fiscals que existeixen en les activitats de recerca, desenvolupament i innovació, uns ajuts que va introduir el Govern per millorar la competitivitat empresarial.\nAquests ajuts, però, no només tenen a veure amb la innovació tecnològica; també fan referència a la innovació de productes i processos i, fins i tot, permeten deduir hores de personal, subcontractacions i col·laboracions externes, i patents i prototips, entre d’altres. PIMEC assenyala que aquests incentius fiscals poden arribar a suposar fins a un 59% d’estalvi en l’Impost sobre Societats i apunta que moltes de les pimes maresmenques o bé no estan aplicant les deduccions o bé no ho estan fent correctament.\nPIMEC acompanyarà totes aquelles petites i mitjanes empreses del Maresme que generin nous productes o que introdueixin millores en alguna part dels seus processos productius, identificant totes aquelles activitats susceptibles de deducció i generant tota la documentació necessària per garantir la seguretat davant l’administració pública.\nNotícia anteriorPuja la renda per càpita dels habitants del Maresme, però es manté per sota de la catalana\nSegüent notíciaEl vestíbul de l’estació de Renfe acull el 17è desfibril·lador del nostre municipi


Wikiloc | Ruta Sender de Corbera - Cinc cims\nSender de Corbera - Cinc cims\nSenders de Corbera\n611 10 111\nSenders de Corbera Todos los derechos reservados\nVista 738 veces, descargada 17 veces\nAquest recorregut resegueix l'itinerari que fa la cursa Cinc Cims que es celebra a principis d'any a Corbera de Llobregat. El nom ve donat perquè en aquest prova esportiva es coronen els cims de la Creu de l'Aragall, la Roca Foradada, el Roc de Forellac, el Puig d'Agulles i el Montmany. És una volta panoràmica al municipi que a més ens permetrà descobrir indrets com la Penya del Corb o l'església de l'antic priorat de Sant Ponç. Tot plegat immersos en les Muntanyes de l'Ordal i amb l'espectacular teló de fons del massís de Montserrat.\nÉs un recorregut molt llarg i si el voleu fer sencer caldrà estar en bona forma física i anar ben equipat (tenint cura de dur suficient aigua). La ruta té forts desnivells i fins i tot punts on caldrà grimpar, pel que també és convenient portar un calçat adequat a l'activitat.\nEs tracta d'un recorregut circular que s'inicia i s'acaba a prop del pavelló municipal de Corbera. Anirem seguint marques que d'inici són blanques i grogues, i també n'hi ha de blaves, tot i que un cop sortim del poble la major part del temps seguirem les marques vermelles. Malgrat això, no ens hem de refiar i haurem d'estar pendents del mapa en tot moment.\nSi voleu més informació i imatges de la cursa podeu visitar la seva pàgina web: http://www.cinccims.cat/\nCreu de l'Aragall (548msnm)\nCan Cases de Castellví\nRoca Foradada (580msnm)\nRoc de Forellac (629msnm)\nPuig d'Agulles (653msnm)\nPuig Montmany (498msnm)\nAlbatros Aventurer 19 ene. 2021\nRuta llarga i dura però molt interessant i variada. A més hi ha mol bones vistes des d'alguns punts. Sobretot portar aigua!!! Jo vaig fer la cinc cims en poc més de 3h :D\nHice esta ruta con Senders de Corbera\nPide a Senders de Corbera que te añada como compañero en esta ruta


FLOWER PERLITA 7 L. - Agricaldes\n> Casa Hort i jardi>Substractes>FLOWER PERLITA 7 L.\nFLOWER PERLITA 7 L.\nSubstracte per a plantes\nPERLITA FLOWER són silicats d'origen volcànic que, després d'una exposició a altes temperatures pateixen una expansió que fa que adoptin la forma de petits grànuls blanquinosos, altament porosos i d'estructura lleugera.\nRoca silícia volcànica expandida\npH: al voltant juliol\nVolum total de porus: 95%.\nDensitat aproximada: 85 kg / m3\nCom barreja amb els substrats, per afavorir la ventilació i la circulació de l'aigua per tot el test.\nCom a suport en cultius hidropònics, en els quals s'haurà d'aportar els nutrients necessaris en l'aigua de reg.\nAIREACIÓ: col·locar la PERLITA FLOWER barrejada en la proporció desitjada amb la resta de components del substrat de manera homogènia. Ideal com a component per a barreges amb turbes i fibra de coco.\nHIDROPONIA: substituir el substrat pels grànuls de PERLITA FLOWER. Trasplantar la planta netejant bé les arrels. Col·locar la planta al recipient subjectant-la amb cura, i anar tirant poc a poc les boles de perlita fins a cobrir tot el sistema radicular. Afegir aigua.\nContingut: 10 litres.


Dia 16. Canvi d’estratègia | Coses a dir\nDia 16. Canvi d’estratègia\nPublicat el 23 d'abril de 2018 per Mònica Amorós i Gurrera\nDilluns començava una altra setmana amb intensitat judicial. Oriol Junqueras, Jordi Cuixart i Jordi Sànchez tornaven al Suprem: Sànchez, Junqueras i Cuixart denuncien al Suprem la criminalització de l’independentisme. Es nota un canvi d’estratègia de la defensa. Defensen les seues idees, legítimes, d’assolir la independència de manera pacífica i democràtica. Uns dies després el vicepresident ho expressa en aquesta carta:\nEl mateix dia estava citat a declarar el Major Trapero: La defensa de Trapero afirma que es va posar a disposició del TSJC després de la proclamació de la independència.\nD’altra banda, el món acadèmic exterior es continua movent: Economistes d’arreu del món signen una carta conjunta en suport de Clara Ponsatí. Clar contrast amb els acadèmics de l’Estat que es mantenen majoritàriament en silenci, amb honroses excepcions, cal dir. Palinuro ho explica bé: “El silencio de los intelectuales españoles y catalanes y de la izquierda española en general sobre el proceso de fascistización de España es impresionante. Que nadie proteste por la injusticia de los presos políticos y el atropello de los derechos de todo tipo en Catalunya hace augurar lo peor: no hay dique a la oleada de represión que se avecina. El dique está fuera. Es el impacto en la opinión pública mundial de hechos como esta carta.”\nDimarts: avui són Romeva i Forn els que compareixen davant el judge. Romeva recrimina a Llarena la judicialització del procés i Forn torna a demanar al Llarena que el deixi lliure perquè ja s’ha apartat de la política.\nMentrestant, més de dos-cents càrrecs i ex-càrrecs electes del Baix Llobregat i l’Hospitalet, a favor del front unitari impulsat per Torrent. Es tracta de càrrecs i ex-càrrecs del PSC, el PDeCAT, ERC, ICV i la CUP.\nD’altra banda, el presiden del Parlament Roger Torrent viatja a Ginebra per portar a l’ONU la vulneració de drets fonamentals dels diputats.\nA Tarragona, més d’un miler de persones exigeixen la llibertat de Sànchez i Cuixart en un concert reivindicatiu.\nDimecres: Avui Turull, Forcadell i Bassa declaren davant el judge. Turull a Llarena: ‘No tinc cap dubte que sóc un pres polític’. Forcadell retreu a Llarena que està injustament empresonada i defensa que va respectar el reglament del Parlament. Bassa diu davant Llarena que l’única violència la van exercir la policia i la Guàrdia Civil.\nTorrent continua a Suïssa i es reuneix amb membres de l’Alt Comissionat dels Drets humans de l’ONU i demana la implicació de l’ONU en la defensa dels drets dels catalans.\nPer cert, allò que va dir Marta Rovira que hi hagués pogut haver morts, ho acaba confirmant un mosso que està en excedència: David Torrents: ‘Sí, haurien pogut causar morts el primer d’octubre’.\nDijous: Llarena continua buscant arguments per al delicte de malversació de cabals públics, contra l’opinió del Ministre Montoro que afirma que no hi va haver malversació. Torrent continua a SuÏssa i es reuneix amb relators de l’ONU i el representant permanent de la Francofonia davant les Nacions Unides.\nDivendres: arriba ajuda exterior, s’internacionalitza encara més el conflicte: Noam Chomsky i un centenar d’acadèmics demanen l’alliberament dels presos polítics (demanen la intervenció de la UE i denuncien que la democràcia espanyol viu ‘els dies més foscos d’ençà de 1978’). I, també, presentació a Barcelona de la Plataforma Diàleg UE-Catalunya del Parlament Europeu (alguns eurodiputats seran sempre nostres, crònica de Martí Estruch). Un ex-ministre d’Afers estrangers eslovè diu que l’estat espanyol vol humiliar Catalunya. I l’alcalde de Ginebra, disposat a fer de mediador entre Catalunya i Espanya.\nEl president, Roger Torrent, saluda l’alcalde de Ginebra, Rémy Pagani, a la seu de l’Ajuntament de la ciutat, el Palau Eynard, el 19 d’abril de 2018. Agencia ACN\nI Dissabte: la Catalunya Nord es mou: Manifestació de solidaritat amb els presos polítics a Perpinyà. Per cert, dissabte a la nit va ser la final de copa. Xiulets i samarretes grogues van ser requisats per la policia. Això no va impedir una enorme xiulada al Rei i a l’himne, ni la merescudíssima i treballada victòria del barça per 5 a 0. Una altra copa al sac i en van quatre de seguides.\nEl mateix dia que Jenn Díaz anava a Estremera a veure a Oriol Junqueras. I la televisió suïssa es feia ressò del llarg viatge de Txell Bonet cada setmana a Soto del Real.\nAcaba una altra setmana i arriba Sant Jordi. Un Sant Jordi sota el 155, però això serà un altra història. Que tinguem una Bona Diada!\n237 brosses blocats per l'Akismet


Un veí de la Sagrera canta des del balcó: "Podríem estar pitjor, podríem estar a la cua del súper" Un veí de la Sagrera canta des del balcó: “Podríem estar pitjor, podríem estar a la cua del súper” – Tot Barcelona | Notícies i Informació d'actualitat a Barcelona\nUn veí de la Sagrera canta des del balcó: “Podríem estar pitjor, podríem estar a la cua del súper”\nEl confinament està obligant a molts veïns a trobar maneres d'entretenir-se\nArnald Garcia 15/03/2020 2:54 pm\nLa pandèmia del coronavirus i l’obligat confinament està provocant imatges inèdites. Compres compulsives i cues a distància o carrers buits, se sumen ara als concerts improvisats dels veïns.\nAquesta vegada ha estat un home de la Sagrera que, amb una guitarra a la mà i imitant l’esperit gitano de Peret, s’ha posat a cantar la cèlebre cançó del pare de la rumba catalana: El muerto vivo. Amb una variació: “No estava mort, estava confinat”, en comptes del ja conegut “estava de parranda“. L’home, que ha cantat amb un altaveu, se l’ha escoltat perfectament.\nDesprés ha afegit un comentari per guanyar-se el seu públic: “Podríem estar pitjor, podríem estar a la cua del súper“, ha bromejat. Tot això amb les ballarugues d’un nen petit al seu costat i la seva dona, que ha aprofitat per gravar-lo.\nPerò no s’acaba aquí: també s’ha atrevit amb un dels himnes de Camarón de la Isla, Volando voy. El resultat acaba sent que el veïnat li demana una altra. I al final, una barreja entre Volare i Pedro Navaja i els aplaudiments d’un públic, des de tercera o quarta graderia, quan cau la tarda a Barcelona.\nEl fet de tancar-se a casa està obligant a molts veïns a trobar maneres d’entretenir-se i, ja de pas, entretenir el veïnat. No sabem si va afegir algun bis.\nBarri de la Sagrera Coronavirus


Barrufet és part de qui sóc avui – 50 anys de l'escola Barrufet\nBarrufet és part de qui sóc avui\nBarrufet és part de qui sóc avui. Afirmo amb seguretat que gran part de la meva manera de viure i observar el món, de relacionarme (amb la resta, i també amb mi mateixa) i de buscar i trobar opcions de vida, tenen molt a veure amb la decisió presa per ma mare i mun pare de que jo anés a l’escola Barrufet. També, crec, la manera en com m’agrada treballar amb infants desde l’educació alternativa o en el lleure és com és després del procés caminat des de P3 fins a 6è.\nAmb el temps, i les distàncies recorregudes, he conegut moltes persones que duen amb elles mals records de l’escola on van anar, i els seus relats fan que em senti afortunada. La majoria d’aquestes males experiències tenen en comú la pressió exercida pels controls acadèmics, l’avaluació dels coneixements, la qualificació d’aquests en base un únic patró: el que exigeix una societat basada en la homogeneitat i la competència, amb un objectiu d’èxit profesional (que consisteix en escalar posicions per accedir a llocs de poder restringits a uns quants).\nÉs a dir: examens, deures, controls, rànquings, etc. que posen en valor les habilitats matemàtiques o científiques, lingüístiques, i poca cosa més; amb una recompensa numèrica (una nota i una conseqüent felicitació que té exclusivament a veure amb aquest resultat) en cas que te’n surtis, o amb un “càstig” d’escarni davant la classe, i a vegades amb reprimendes parentals incloses. Repeteixo que això ho he escoltat en moltes ocasions, no en totes, i sobretot en boca d’aquellxs que foren nenxs a escoles privades o en països lluny del meu.\nI crec que justament és en aquesta perspectiva que Barrufet es diferencia de moltes, o com a mínim, que va fer especial per a mi el meu procés formatiu des de petita: l’autoavaluació. Recordo molt els finals de trimestre a primària en que ens dedicàvem uns dies a reflexionar sobre nosaltres mateixxs, assegudxs davant un full en el que ens “auto-examinaríem”.\nQuan érem més petitxs havíem de pintar en colors un “bé/molt bé/regular/malament” per a cada àmbit: matemàtiques, medi, llengua, música, però també el pati, la relació amb lxs companyxs, i amb el nostre entorn. A mesura que ens féiem grans, ja tocava ampliar la casella pintada amb una breu explicació escrita sobre els motius pels quals ens avaluàvem així: quins aspectes ens feien pensar que aquella era la casella que s’adequava a nosaltres en aquell moment concret, què és el que més o el que menys ens agradava, què crèiem que havíem de millorar, etc.\nLes mestres, després, ens feien un comentari, on ens deien el seu parer sobre la nostra visió de nosaltres mateixxs, farcit de molts ànims i paraules encoratjadores, seguit d’un “Bones vacances” ple d’exclamacions al darrera. A casa ho llegien al final de tot, i també podien dir-hi la seva, en una resposta escrita. Crec que l’interessant d’aquest retorn és que es feia partícep a les famílies del nostre procés.\nAquestes eren les nostres “notes”, i l’exercici que requeria més responsabilitat de tots els que fèiem durant el curs, en el que m’atreveixo a dir, que ningú feia trampes. Ningú copiava, ningú omplia el seu full de “molt bé”s, perquè, al final, no havíem de rendir comptes a cap barem, no suspeníem ni aprovàvem, ni trèiem excel.lents o notables, no se’ns compararia amb lxs nostres companyxs. El ritme de cadascú era l’important: si t’adonaves d’allò en què anaves més fluix, t’hi esforçaries més després de les vacances, i aquell esforç és el que et permetria canviar la teva autoavaluació el proper cop, no perquè hi tinguessis més facilitat, sino perquè no faries d’aquesta dificultat una frustració. O simplement et servia per adonarte que encara que t’esforcessis, potser no t’interessava, i aquest fet no era pas res greu ni punible.\nMai vaig fer un examen abans de l’ESO, tret d’aquells “simulacres” que vàrem fer a 6è per entrenar-nos pel salt a l’institut (recordo l’emoció amb la que ens enfrontàvem a les nostres primeres proves escrites malgrat sabíem que en realitat a lxs mestres els importava ben poc el resultat). I mai després vaig tenir cap dificultat, per a fer-ne, d’examens. Però trobo que cap dels examens que he fet han sigut tan rellevants (situant-me en condicions proporcionals a l’edat que tenia en cada moment) com les autoavaluacions.\nMai vaig quedar satisfeta d’un examen: sempre et podia haver sortit millor, si haguessin preguntat allò que et sabies, o sents que has tingut sort perquè t’han preguntat el que t’havies estudiat. En canvi, de les autoavaluacions, no podies sortir pensant que no ho havies “donat tot”: pensar-se a una mateixa i conèixer bé qui ets, què fas, i com ho fas, era un treball intens que aportava molt més que les qualificacions, que fan molt fàcil cribar a les persones, encara en procés de descobrir-se, sota criteris que, per a mi, no ens tenen en compte a totes en la nostra diversitat pel que fa a interessos, habilitats i facilitats.\nAnys més tard, treballant en una escola alternativa (a l’Equador), es fa patent el fet que la qualificació ens desvia del nostre objectiu, que és que cada infant segueixi el seu procés de creiexement guiat pels seus propis interessos, sense deixarse influenciar per una abstracció que posa un número a allò que ell o ella fa per plaer: aprendre. Alba Crespo Rubio


Acadèmia d'idiomes a Barcelona | Babel Idiomes\nEt donem la benvinguda a la pàgina web de Babel Idiomes, la teva escola d´idiomes a Manresa. Posem a la teva disposició un projecte educatiu multidisciplinari, modern i adaptat a tots els nivells i edats.\nLa nostra marxa va començar l'any 1985, quan les sòcies, Anna, Carlota, Gisela i Luisa (filòlogues i traductores de formació dels idiomes anglès, francès, alemany i italià) van fer realitat el seu somni de crear una acadèmia dedicada per l'ensenyament d'idiomes.\nA poc a poc hem aconseguit fer-nos un lloc al món de l'ensenyament dels idiomes i, avui dia, tenim dos centres. En aquests més de 30 anys de trajectòria professional ens hem convertit en l'escola d'idiomes més gran de Manresa i la comarca i més de 15.000 alumnes han passat per les nostres aules.


La Fiscalia es querella contra un 'pub' que va vetar l'entrada a joves amb síndrome de Down a Lleida\nActualitzada 08/05/2017 a les 17:56\nEl ministeri de Sanitat es personarà en la causa\nRepresentants de Down Lleida als jutjats de Lleida amb la denúncia que van presentar a Fiscalia.\nLa Fiscalia de Lleida ha presentat una querella contra el 'pub' Fissure de Lleida per no permetre l’entrada al local d’un grup de joves amb síndrome de Down el 8 d’abril, segons fonts de la Fiscalia.\nLa querella respon a la denúncia presentada el 10 d’abril per la presidenta de Down Lleida, Pilar Sanjuan, i té el suport de l’Estat, ja que el ministeri de Sanitat té previst personar-se en la causa.\nEn sortir dels jutjats, la presidenta de l’associació va afirmar que la denúncia no pretenia que es multi el local o que el tanquin durant una temporada, sinó "que aquest lamentable fet no torni a succeir mai".\nEntitats, associacions i membres del Govern han criticat la decisió del 'pub', entre ells l’alcalde de la ciutat, el socialista Àngel Ros i la consellera Neus Munté, que va publicar aquest apunt a Twitter: "Tot el suport a Down Lleida. Una societat que vol ser inclusiva no es pot permetre aquestes pràctiques".\nLa consellera de Treball, Assumptes Socials i Famílies de la Generalitat, Dolors Bassa, per la seua part, a més de mostrar el seu suport a l’associació va fer saber a alguns membres de la seua junta la seua intenció de prendre un refresc amb els joves en el Fissure, si és possible, i si no en un altre lloc el 24 de maig.\nEl veto a Down Lleida, a la Justícia\nDown Lleida presenta la denuncia contra el pub de la Zona Alta\nAllau de suports a Down Lleida després del veto en un pub\nUn pub de la Zona Alta veta l'entrada a joves amb Down


DIA INTERNACIONAL DE LA DONA 2017. CAP A LA IGUALTAT EN L'AMBIT AUDIOVISUAL\nAvui celebrem el Dia Internacional de la Dona, un dia per sensibilitzar i conscienciar sobre un problema pendent de resoldre, les desigualtats entre homes i dones en l’àmbit social i laboral. Malgrat els passos que es van fent cap a la igualtat de drets, encara queda molt camí per recórrer.\nEn el sector de la interpretació, també existeixen trets comparatius evidents que s’han de detectar i treballar per erradicar-los. Aquesta problemàtica l’ha plasmat la revista Forbes amb la publicació dels llistats sobre els actors i les actrius més ben pagats de la televisió durant el 2016. Aquestes llistes mostren que la diferència salarial de gènere persisteix en l’àmbit audiovisual. L’actriu més ben pagada del món, Jennifer Lawrence, va guanyar 46 milions de dòlars davant dels 64,5 milions de Dwayne Johnson, que és l’actor més ben pagat del 2016. Divuit actors van cobrar més de 20 milions de dòlars en comparació amb només quatre actrius que van superar aquesta xifra. Els actors també tenen carreres més llargues que les dones: el 95% dels actors millor pagats són majors de 40 anys, en comparació amb la meitat de les actrius. La bona notícia és que la meitat de les millor pagades del món ja han complert els 40 anys, mentre que la primera de la llista és l’única que està dins la dècada dels 20 anys. Això sí, segons la classificació de Forbes, totes les actrius més ben pagades són menors de 50 anys, mentre que el 45% dels actors ja tenen els 50 anys fets i fins i tot dos dels actors de la llista, Harrison Ford i Amitabh Bachchan, tenen més de 70 anys. Forbes també explica que un estudi recent ha demostrat que els papers interpretats per dones només ocupen el 28,7% del total de rols d’una pel·lícula i que aquestes apareixen en una actitud sexy més d’un terç del temps que estan en pantalla.\nTothom pot fer alguna cosa per mirar d’eliminar aquestes diferències i així ens ho han demostrat els actors de la sèrie The Big Bang Theory. Durant la desena temporada, el repartiment original de la sèrie, format per 4 actors i una actriu, van cobrar cadascún d'ells un milió de dòlars per capítol mentre que les dues actrius incorporades només en cobraven 200.000. Per renovar el contracte per dues temporades més i que les dues actrius tinguessin el seu increment de sou merescut, els 5 actors s’han rebaixat 100.000 dòlars cadascú perquè elles poguessin arribar a cobrar 450.000$. Aquesta gesta és impensable per a molta gent, però ells han demostrat que qualsevol persona pot fer alguna cosa per mirar de trobar solucions a les injustícies laborals.\nPer això des de l’AADPC us animem a aportar el vostre gra de sorra en contra de les desigualtats de gènere i felicitem a totes les persones que fan possible caminar cap a la paritat de condicions entre els dos gèneres.


L’escoltisme i la Guerra Civil: 80 anys dels bombardejos a Barcelona – #SomDeCau\nInici General L’escoltisme i la Guerra Civil: 80 anys dels bombardejos a Barcelona\nEren vora les deu de la nit del dimecres 16 de març del 1938 quan a Barcelona començaven tres dies d’intensos i mortífers bombardejos. Avui que es commemoren els 80 anys d’aquests successos que ompliren de por i mort la ciutat, cal rememorar també la resistència i feina del veïnat que gràcies als refugis antiaeris que van autoconstruir-se van poder salvar centenars de vides.\nEn aquest context de guerra i d’organització popular, destaquem la feina que va desenvolupar l’escoltisme al servei de les persones refugiades, en l’aprovisionament al front o fins i tot en les campanyes de propaganda cultural.\nPer tot això, recuperem aquests textos de Gemma Cots publicats al monogràfic: “Escoltisme en temps de guerra. L’acció escolta durant la Guerra Civil”.\nEls escoltes al servei de la Guerra Civil\nEl primer dia de l’alçament militar, el diumenge 19 de juliol de 1936, va sorprendre moltes unitats escoltes al camp. Des dels primers dies, alguns escoltes i guies, caps i dirigents van ingressar a l’escola d’oficials i es van incorporar al front per servir a el país i, en tot moment, la seva actuació va merèixer l’estima dels companys d’armes i superiors. Batista i Roca i Alexandre Pinyol van ser enviats com a responsables de la delegació de la Generalitat a Madrid. Més endavant, Batista va ser destinat a Londres com a representant del president Companys.\nQuan va esclatar la guerra civil, l’escoltisme català va començar a actuar prestant tot tipus de serveis d’assistència, com l’atenció d’evacuats i refugiats, o actuant com a auxiliars. Col·lectivament es van organitzar a les ciutats i en diverses poblacions serveis d’ordre, assistència i transmissions civils i, més endavant, determinats serveis de sanitat, paquets per al front, guarderies i biblioteques. Concretament, els Boy-Scouts de Catalunya es van fer càrrec de diferents serveis de la Conselleria de Sanitat de Guerra i després de formar-se el primer Consell General de la Germanor de Noies Guies de Catalunya, aquestes van actuar en el Servei d’Ajuda als Refugiats a Sant Felip Neri, Barcelona i la Molina. Algunes de les funcions del Consell de Sanitat era la preparació de material sanitari per portar al front, l’arranjament de camions sanitaris del Servei de Transfusió perquè la gent donés sang per als combatents republicans o la preparació de motxilles per carregar-les als camions que eren destinats al front dels republicans.\nUna de les campanyes que van deixar una petja més profunda va ser la de propaganda cultural al front. Per a aquests serveis disposaven d’un camió que podia fer d’impremta i de reproductor de cinema, obsequi dels escriptors soviètics i francesos als catalans. També, en coordinació amb el Servei de Correus per a la tramesa de correspondència i paquets postals, diàriament s’enviava al front un camió de deu tones amb les edicions que es feien expressament per als soldats catalans.\nAssociacionisme o mort\nEl vell lema de les classes populars de Barcelona, durant el segle XIX, “Associacionisme o mort”, va prendre un sentit fatalment literal durant els bombardeigs de Barcelona. En el temps que va del primer bombardeig del 13 de febrer de 1937 a la constitució de la Junta de Defensa Passiva de Barcelona l’agost del 1937, és també el temps de la màxima construcció de refugis a la ciutat. Va ser la capacitat d’organització de la ciutadania la veritable clau de volta de la seva construcció. Per poder tirar endavant un tasca tant ambiciosa com la construcció de refugis per als veïns dels barris, les associacions creades per organitzar balls, festes, dinars col·lectius, activitats esportives, familiars, etc. modificaren les seves finalitats, establien els criteris generals per aplicar als treballs col·lectius i s’iniciava l’obra amb la participació majoritària de dones, infants i gent gran, que extreien el material de les llambordes aixecades durant la defensa contra la revolta de l’estiu del 1936, les esglésies i els convents cremats i les mateixes cases enderrocades per l’efecte de les bombes enemigues.\nTota aquesta transformació es va realitzar a partir d’un bagatge compartit, d’un experiència col·lectiva, aprofitant les estructures internes (president, secretari, adherits, etc.) i les formes de funcionament (distribució de treball, recaptació de diners, etc.) pròpies de l’associacionisme popular. Gràcies a la tradició associacionista del nostre país, ja tenim grups organitzats, no específicament per construir refugis, però sí per organitzar-se i saber quines són les funcions per a cada persona.\nTot plegat va poder servir per una organització ràpida i eficaç, capaç de construir els 1.200 refugis necessaris per protegir la població dels atacs que es van fer el 18, 19 i 20 d’aquest mes a Barcelona. Curiosament, les zones de major ritme constructiu van ser les barriades populars (Clot, Sant Martí, Poble Sec, Sants i Gràcia), que evidencia la importància de la tradició associativa d’aquests indrets. D’aquesta manera, Catalunya es va defensar treballant de la mort que queia del cel. Només a Barcelona s’hi van construir més de 1.200 refugis i arreu del Principat es calcula que se’n van fer més de 2.200. De tots ells, tant sols entre 100 i 200 es van construir sota la responsabilitat de la Generalitat i l’Ajuntament. La resta van ser fets a partir de la iniciativa popular. I encara podrien haver estat més.\nUn cop acabava la construcció, la mateixa organització col·lectiva que l’havia fet possible establia les formes d’accés ordenat al refugi –per criteri d’edat i gènere–, quins eren els veïns que podien fer-ne ús de manera usual –tenint en compte que l’accés també havia de romandre obert per a les persones de trànsit en el moment del bombardeig–, els encarregats de mantenir l’ordre i el manteniment dels refugis i els usos i costums que s’haurien d’adoptar en els comportaments dins dels refugis.\nArticle Anterior Última setmana per fer esmenes i preguntes a la Plataforma Virtual del pre-Congrés\nArticle Següent 14.000 infants i joves a punt pels campaments escoltes de primavera


PRIMAVERA TEMPS DE FLORS I POESIA - Hiperbòlic - Revista digital jove i universitària\nFa uns dies que ha arribat la primavera i amb ella ho han fet les flors, el sol, les llargues tardes i també per a alguns l'amor. I és que tots coneixem aquella famosa frase de "la primavera, la sang altera". Tot és color, alegria, i flower power. L'esperit dels hippys i les margalides ho impregnen tot i els nostres dies es tornen un poc més alegres. Amb la primavera ve també el canvi d'hora, les nostres tardes es fan més llargues i conviden a passejar, muntar amb bici o fins i tot anar a la platja a prendre el sol. Les temperatures baixen i ens desfem dels abrics. Deixem de costat els obscurs colors de l'hivern i deixem que el verd, el groc o fins i tot el rosa tenyeixin la nostra roba. Però sens dubte l'estampat que més veurem durant aquests mesos de primavera seran les flors, que tornen com cada any en l'estació més esperada. La primavera és un avanç de l'estiu, obrim la finestra i veiem que fora ja no fa fred i que els arbres floreixen per fi. Però com sempre tot té el seu però, i és que sembla que aquesta serà una dura primavera per als al·lèrgics. Pobres! Que amb tant arbre i tanta flor sembla que ho passaran un poc malament, no tot anava a ser pau, amor i flower power! I encara que molts ja estiguin pensant en l'estiu i en la platja... gaudim ara del sol, l'amor i les flors que ens porta la primavera.\nFRAGMENT DE LA CANÇÓ 7a EN COLORS (PAU RIBA)\nHa plogut sobre el meu caphi ha crescut herba molt frescai he sortit a passejarla testa florida i verdaperquè també s'hi han fet florscom si jo fos una gerradesprés ha sortit el soli he sentit olor de terra.\nFixa't jo, quin cap més verdquina enveja, quina enveja!papallones i ocelletss'hi posen, i les abellesFixa't jo, quin cap més verdquina enveja, quina enveja!\nEl vent m'ha dut grans de blati com que ja és primaverales espigues s'han llevatper damunt dels brins de l'herbai han cobert les flors del foccar també han crescut rosellesi per fer-me un cap tot d'orel sol m'ha pansit la gespa.\nFixa't jo, quin cap més grocquina enveja, quina enveja!papallones i ocellotss'hi posen, i les abellesFixa't jo, quin cap més grocquina enveja, quina enveja!


Resolucions de la Direcció General dels Registres i del Notariat contra qualificacions de la propietat i mercantils - Núm. 3-2010, Octubre 2010 - La Notaría - Boletín (desde 1995) - La Notaría - Libros y Revistas - VLEX 340160254\nIdentificació de compareixents.\nResolució de 17 d’agost de 2010 (BOE 270, 8-XI-10: 17182)\nDenega la pràctica d’un assentament de presentació causat per una instància privada en la qual se sol·licita l’anul·lació d’una anotació preventiva vigent. Raons: no estem davant d’una de les excepcions legals a l’exigència de titulació pública (art. 3 LH); la modificació d’un assentament ja practicat exigeix consentiment del titular o resolució judicial (art. 40 LH), i ha de ser decretada pel mateix òrgan que va adoptar l’anotació.\nAdmet la pràctica d’una anotació d’embargament ordenada judicialment sobre una finca de guanys, a instàncies d’un cònjuge com a embargador per un crèdit privatiu, contra l’altre cònjuge com a embargat. Ni del Registre ni del manament d’embargament resulta la dissolució de la societat de guanys. Sent vigent la comunitat, és possible l’embargament de finca de guanys sempre que intervingui una notificació al cònjuge no embargat (article 144-1 RH), la qual cosa, en el cas resolt, no és necessària, atès que és precisament aquest qui sol·licita l’embargament.\n[Solució que contrasta amb la de la R. de 16 de gener de 2009 (BOE 36, 11-II-09: 2352), perquè es referia a un cas similar però amb una diferència essencial: els cònjuges es troben separats judicialment, si bé la societat conjugal no s’ha liquidat respecte d’aquesta finca. La Direcció va rebutjar la pràctica d’una anotació d’embargament sobre una meitat indivisa d’aquesta, en què l’esposa era l’embargador, per un deute privatiu, i el marit, l’embargat. En no haver-se liquidat la societat de guanys (la naturalesa de la qual és la de comunitat germànica sense atribució de quotes ni facultat de demanar la divisió mentre no s’extingeixi), no correspon a cada cònjuge individualment una quota indivisa en cadascun dels béns que la integren; només després de la liquidació, la quota sobre el tot cedirà el seu lloc a titularitats concretes].\nResolució de 21 de setembre de 2010 (BOE 276, 15-XI-10: 17506)\nAdmet la pràctica d’una anotació preventiva d’embargament sobre la meitat indivisa de la finca inscrita a nom del deutor; i la denega quant a la meitat indivisa inscrita a nom d’un tercer, per falta de tracte successiu (art. 20 LH).\nNota: les postil·les entre claudàtors [...] no procedeixen de la resolució extractada, sinó que es tracta només de comentaris o observacions de l’autor d’aquests resums.\nResolució de 23 de setembre de 2010 (BOE 276, 15-XI-10: 17508)\nDenega la pràctica d’una anotació preventiva d’embargament sobre una finca inscrita a nom d’una persona diferent d’aquella contra la qual es va dirigir el procediment. Això no es veu obstaculitzat pel fet que la titular sigui fiadora i sòcia única de la societat executada (el que hagués estat procedent és demandar-la en tals conceptes).\nResolució de 29 d’octubre de 2010 (BOE 287, 27-XI-10: 18238)\nLa cancel·lació és un assentament accessori d’un altre principal, el qual declara totalment o parcialment extingit. Així, es denega la cancel·lació d’una condició resolutòria perquè no es va arribar a inscriure al seu moment.\nResolució de 24 de setembre de 2010 (BOE 276, 15-XI-10: 17509)\nDenega una anotació preventiva de concurs, les actuacions del qual declaren en tal situació una societat conjugal, quan la veritat és que a les societats conjugals els manca personalitat jurídica.\nLa Llei Concursal permet que, una vegada declarats en concurs ambdós cònjuges, s’acumulin ambdós procediments (art. 25-3 LC) i que, en cas de concurs necessari, i sempre que hi hagi confusió de patrimonis entre els deutors, se sol·licitin conjuntament ambdós concursos des de l’inici (art. 3-5 LC). La pràctica judicial interpreta extensivament aquestes regles i permet la declaració conjunta del concurs -necessari o voluntari- d’ambdós cònjuges, però sempre que existeixi veritable confusió de patrimonis. En el cas resolt, caldria que el jutjat manifestés inequívocament que estem davant d’un cas de concurs conjunt d’ambdós cònjuges.\nResolució de 18 d’agost de 2010 (BOE 276, 15-XI-10: 17505)\nPer inscriure una escriptura de transmissió de finca que pugui envair una zona maritimoterrestre cal la certificació de l’Administració de l’Estat prevista als articles 31-1 i 35 del Reglament de Costes. En ocasions anteriors (R. de 16 de juny de 1998, R. de 14 de gener de 2000, R. de 21 de febrer de 2002) la Direcció havia interpretat que aquesta certificació s’exigia només per a immatriculacions i excessos de cabuda (com es desprèn dels articles 15 i 16 de la Llei de Costes). Però avui el Tribunal Suprem (S del contenciós, de 16 d’octubre de 1996 i 27 de maig de 1998) estén aquesta exigència a totes les transmissions.\n[Reitera la doctrina de la R. de 6 d’octubre de 2008 (BOE 269, 7-XI-08: 17943)].\nResolució de 10 de novembre de 2010 (BOE 302, 13-XII-10: 19194)\nEn general, la partió (també l’administrativa) és una facultat del domini que serveix per resoldre una qüestió de límits entre les finques, i desenvolupa la seva eficàcia en l’àmbit estrictament possessori, la qual cosa n’exclou la qualificació com a títol declaratiu de domini. Però com a excepció, l’article 13 de la Llei de Costes de 1988 estableix que la partió administrativa en zona maritimoterrestre declara la possessió i la propietat a favor de l’Estat, sense que les inscripcions al Registre de la Propietat prevalguin davant de la naturalesa demanial dels béns partionats, per la qual cosa la resolució d’aprovació de la partió és títol suficient per rectificar les situacions registrals contradictòries amb la partió.\nPer això, en el supòsit resolt, la Direcció declara inscriptible a favor de l’Estat, en virtut de l’Ordre Ministerial que aprova la partió d’una zona de domini públic maritimoterrestre, una finca que apareix inscrita a favor d’un particular.\nResolució d’1 d’octubre de 2010 (BOE 270, 8-XI-10: 17184)\nModifica la doctrina anterior de la Direcció sobre l’àmbit de la qualificació registral en les hipoteques, després de la Llei 41/2007 (art. 12-2 LH), i l’amplia en consideració a altres principis que regeixen el mercat hipotecari (protecció de consumidors i usuaris; extensió a notaris i registradors de l’obligació que tota autoritat estatal té de facilitar el resultat previst a les directives comunitàries; STS de 16 de desembre de 2009, que reitera el paper actiu del Registrador enfront d’una clàusula abusiva; possibilitat que les clàusules de venciment anticipat puguin legitimar l’exercici de l’acció real hipotecària).\nAixí, la Direcció declara que les clàusules financeres sense transcendència real [respecte de les quals fins a ara es deia que només s’inscrivien però no es qualificaven] sí que són objecte de qualificació registral, si bé modalitzada en la seva extensió, i rebutja: aquelles declarades nul·les per sentència ferma, i aquelles el caràcter abusiu de les quals pugui ser declarat pel registrador, amb la qual cosa se subsumeix automàticament el supòsit de fet en una prohibició específicament determinada en termes clars i concrets, sense poder entrar en l’anàlisi d’unes altres l’abusivitat de les quals depengui de conceptes indeterminats o incerts (com el principi general de bona fe o el desequilibri de les prestacions), cas en què la declaració d’abusivitat requeriria sentència.\nL’operació qualificada en el supòsit resolt és un crèdit en compte corrent fins a un determinat límit, el saldo del qual, al tancament del compte, es garanteix amb hipoteca de màxim en la seva modalitat d’hipoteca inversa. La Direcció diu el següent al respecte:\n- No procedeix exigir el...


PP i PSOE rebutgen al Congrés una iniciativa de CiU perquè el Defensa cedeixi la caserna del Bruc a Barcelona La República\nPP i PSOE rebutgen al Congrés una iniciativa de CiU perquè el Defensa cedeixi la caserna del Bruc a Barcelona\nEls grups parlamentaris del PSOE i del PP han unit forces aquest dimarts al Ple del Congrés dels Diputats per rebutjar una Proposició no de Llei de CiU que instava el Ministeri de Defensa a cedir gratuïtament la caserna del Bruc de Barcelona a les administracions públiques catalanes per a la construcció d’habitatges de règim públic de lloguer per a joves, equipaments per a la ciutat de Barcelona i equipaments universitaris. La resta de grups parlamentaris (PNB, ERC, IU-IC-V, BNG, CC, Na-Bai i UPyD) han donat suport a la iniciativa.\nEl portaveu de Defensa de CiU al Congrés, Jordi Xuclà, que ha defensat la iniciativa davant el Ple, ha lamentat l’actitud dels diputats del PSC, que ‘han votat en contra d’una iniciativa a la què van donar suport a l’Ajuntament de Barcelona’. Segons Xuclà, el PSC ‘aplaudeix tot el que fa el PSOE’ i en aquest cas no tan sols fa de ‘palmero’ dels socialistes espanyols, sinó que ‘dóna l’esquena a la ciutat de Barcelona i a la petició àmpliament majoritària de la societat catalana i de l’Ajuntament de la ciutat’.\nXuclà ha assegurat que la professionalització de l’exèrcit fa que instal·lacions com la del Bruc deixin de ser útils per a Defensa i, en canvi, ha recordat que l’habitatge s’ha convertit en una de les principals preocupacions de la societat. Segons el diputat de CiU, els arguments dels socialistes per rebutjar aquesta iniciativa, ‘són absolutament inconsistents’, i d’aquesta manera el PSOE ‘evidencia la seva falta de voluntat política per donar un millor ús a les instal·lacions de la caserna del Bruc’.\nTambé ha defensat la iniciativa el portaveu d’ERC, Joan Tardà, en una intervenció en què també ha parlat en nom dels seus companys de grup, ICV. Tardà ha recordat que la creació d’habitatge protegit és una ‘necessitat real’ perquè Catalunya, com altres territoris, ha registrat canvis en la piràmide d’edat i cada cop precisa més habitatge a preus assumibles per als ciutadans joves i grans. A més, segons Tardà, aquest tipus de cessions permeten donar cobertura al ‘forat negre’ del finançament local.\nEn canvi el diputat del PSC Daniel Fernández ha assegurat que la cessió gratuïta dels terrenys del Ministeri de Defensa en els termes en què l’ha plantejat CiU suposaria un incompliment de la normativa que regeix aquest tipus de cessions. El portaveu del PSOE ha recordat que el Bruc acull diverses unitats militars i ha emplaçat la Federació a impulsar iniciatives ‘més afortunades’ a partir d’un ‘diàleg constructiu’.\nUn rebuig compartit pel portaveu del PP, Jorge Fernández Díaz, que ha expressat la negativa de la seva formació a la iniciativa, i ha defensat que la Caserna ‘segueixi on és’. Segons Fernández Díaz, el Ministeri de Defensa ha de poder aportar la seva opinió sobre les necessitats d’instal·lacions, i aquest tipus de cessions s’han de fer a partir de les lleis establertes per fer-les efectives.


Sobre Nosaltres | VivesBarcelona\nQuè és VivesBarcelona?\nQUÈ ÉS VIVES BARCELONA?\nVives Barcelona és una empresa de serveis dedicada a l’organització d’experiències úniques relacionades amb la moda.\nOferim serveis personals amb assessorament de compres de manera individual amb un personal shopper o les nostres úniques i exclusives\norganitzades per sortir en grup i descobrir la ciutat amb la moda com excusa.\nAmb les nostres WALKING FASHION TOURS passejarem sota el sol de Barcelona per conèixer boutiques encantadores on despertarem els nostres sentits.\nTocarem diferents teixits, caçarem les últimes tendències, viatjarem en el temps i t’enamoraràs de peces exclusives esbrinant en què s’han inspirat els seus dissenyadors.\nDescobrirem els racons més secrets de Barcelona i les zones més cool de la ciutat i degustarem el nostre cava, provarem sofisticats i deliciosos còctels o dolços inesperats …\nTot amb un guia autòcton especialista en moda i imatge personal que us acompanyarà per l’agradable i captivadora experiència .\nGAUDEIX AMB NOSALTRES DE LES NOSTRES WALKING FASHION TOURS.\nSóc Marta Vives de la Cortada Soler creadora de VivesBarcelona .\nVaig néixer a Barcelona en una família de tradició comercial vinculada al món de la dona, joieria, roba i complements. La meva relació amb el disseny i la moda es remunta a la infància i es reforça en el temps amb formació en moda i personal shopper.\nDesprés d’una llarga temporada a velocitat de vertigen per tot Catalunya, per on viatjo representant firmes de caràcter nacional i internacional, em declaro enamorada del territori i les gents que l’habiten i decideixo crear VivesBarcelona.\nLa meva idea està impregnada de l’esperit heretat del valor de l’amistat i el tracte personal , la feminitat , la sensibilitat per la moda i l’amor per la meva ciutat.\nPerò VivesBarcelona no és la passió d’una sola persona. Compto amb un equip de col• laboradors i amic , especialistes en imatge personal i coneixedors del món comercial barceloní amb qui gaudirem del luxe de compartir una tarda de compres i un cafè …


Coneix tots els resultats collits pels equips i esportistes patrocinats\nEls equips i esportistes patrocinats pel Villarreal CF, dins de la iniciativa Endavant Esports, continuen lluitant per aconseguir els seus respectius objectius aquesta temporada. En aquesta passada jornada destaquen els èxits del Amics del Bàsquet, Sara Sorribes i el Peñíscola Bodegas Dunviro.\nEl Amics continua en la lluita pel liderat (81-72)\nEl Amics del Bàsquet Castelló segueix lluitant per aconseguir l'objectiu de l'ascens directe a través del primer lloc de la categoria. Aquesta passada jornada, els de Toni Ten van aconseguir una treballada victòria contra el FC Barcelona (81-72) en el Pavelló Ciutat de Castelló. L'encontre va estar molt igualat fins que en l'últim quart, els castellonencs van aconseguir trencar el marcador i obtenir la victòria davant l'alegria dels espectadors locals. Gràcies a aquest triomf, el Amics es manté a solament un triomf de diferència amb el líder de la categoria, el Cáceres Patrimonio de la Humanidad.\nSara Sorribes cau en Tercera Ronda en Charleston\nLa jove tennista valldeuxense, Sara Sorribes, va collir una gran actuació en el Family Circle Cup de Charleston després d'accedir a la Tercera Ronda del torneig gràcies a les seues victòries contra la russa Pavlyuchenkova (6-4, 3-0) i contra Rogers per 7-5 i 6-1. Ja en Tercera Ronda, Sorribes va realitzar un gran partit contra Errani, forçant els tres sets, però no va poder evitar la derrota per 6-2, 5-7 i 6-2.\nGràcies a aquest resultat, la jove de 18 anys ascendeix fins al lloc 162 en el rànking i encara amb major motivació el seu pròxim desafiament en la Copa Federació amb la Selecció Espanyola de Tennis contra Argentina.\nEl Peñíscola FS Bodegas Dunviro aconsegueix un patit empat contra el Jaén (4-4)\nEl Peñíscola FS Bodegas Dunviro va aconseguir la passada jornada un gran resultat contra el vigent campió de la Copa del Rei, el Jaén Paraíso Interior (4-4). Els castellonencs, ja classificats per al playoff pel títol, van ser superiors en molts trams del partit, però van pecar de falta d'encert davant el porter visitant. Els gols locals els van anotar Juanqui, Ureña, Vaporaki i Conde. En la classificació, el Peñíscola descendeix un lloc a causa de la victòria del Magna Navarra, però continua en la lluita per millorar les seues posicions de cara als playoff pel títol de lliga.\nBautista cau en Segona Ronda de final en Houston\nEl tennista castellonenc Roberto Bautista no va aconseguir superar la Segona Ronda del Torneig ATP 250 de Houston després de caure contra Jack Sock per 5-7, 6-4 i 6-2. Malgrat el mal resultat, Bautista es manté en el Top 20 del rànking ATP.\nL'Aute-Real Moldeazul Villarreal CF cau contra el Valencia (4-2)\nEl Submarí no va poder collir un bon resultat en la seua visita al camp del CDFS Valencia i va perdre per 4-2. El partit va començar de cara per a l'Auto-Real Moldeazul Villarreal CF ja que al descans s'imposava en el marcador per 0-1 gràcies a un gol de Chica. No obstant això, després de la represa, els locals aconseguien anotar quatre gols més. El segon tant del Submarí ho anotava el porter Edo, encara que en l'últim minut i sense possibilitat de remuntar. Malgrat la derrota, l'Auto-Real Villarreal CF es manté en la novena posició de la taula, 10 punts per sobre dels llocs de descens.\nMore in this category: « Sara Sorribes jugarà la Copa Federació\tEl Villarreal CF, amb els campions d'Aspanion »


El govern regularà el preu màxim de lloguer a l'estiu - Diari Millars, informació local en valencià.\nEls lloguers de les zones més demandades poden quedar regulats amb un preu màxim, segons ha anunciat José Luis Ábalos, ministre de transport, mobilitat i agenda urbana. El membre del govern ha explicat que este mateix any tindrà enllestida una iniciativa governamental que podria afectar els lloguers d’estiu.\nLa voluntat de l’executiu és controlar els preus del lloguer per evitar pujades desorbitades de preu a través dels Ajuntaments i les Comunitats Autònomes i, per això, a més de la iniciativa legislativa, el govern publicarà el pròxim mes de març l’índex de preus dels habitatges de lloguer que permetrà tindre una visió conjunta del mercat i serà la base de la futura regulació.\nPost més nousLa Conlloga presenta la V Trobada de Muixerangues de Castelló\nPost més vellsJornadas Gastronòmiques de la galera, el llagostí i l’arròa de Peníscola


L'ACPC visita Morella, Taradell, l'Escala, Girona, Roses i Prades - Premsa Comarcal \nL'ACPC visita Morella, Taradell, l'Escala, Girona, Roses i Prades\n1.set.2017 10:00 h\nAquesta darrera setmana ha prwoseguit la campanya que l’Associació Catalana de Premsa Comarcal (ACPC) duu a terme a la Xarxa Audiovisual Local (XAL). El magazine diari ‘País KM0’ segueix dedicant cada dia un espai de dos minuts on es parla i promocionen les publicacions associades a l’ACPC.\nDEL 24 D'AGOST AL 3O D'AGOST\nEl dimarts 24 d'agost el programa es va gravar a Prades (Baix Camp); el 25 d'agost a Taradell (Osona); i el 27 d'agost a Morella (Castelló); el 28 a L'Escala (Alt Empordà); el 29 a Roses (Alt Empordà), i el 30 d'agost a Girona Capital.


Autocaravanes, nens, bicicletes i el què calgui!: de març 2013\nSetmana Santa 2013 a Carcassonne, Tarn, Sigean: Índex\n26/3 Setmana Santa 2013: Sant Cugat-Carcassonne\n27/3 Setmana Santa 2013: Carcassonne (Via Verda del Canal du Midi, i La Cité\n28/3 Setmana Santa 2013: Carcassonne - Lautrec - Albi\n29/3 Setmana Santa 2013: Albi - Cordes-sur-Ciel\n30/3 Setmana Santa 2013: Cordes-sur-Ciel - Puycelsi - Castelnau de Montmiral - Peyriac-de-Mer\n31/3 Peyriac-de-Mer - Sigean - Sant Cugat\nTotals: 42 sortides i 17175 kms fets, a una mitjana de 2,06 sortides i 843,29 km al mes, i 100 nits passades a la nostra segona caseta :-)\nEtiquetes de comentaris: ac, aude, autocaravana, btt, frança, la iaia, nens, pays cathare, tarn, via verda\nSetmana Santa 2013: Peyriac-de-Mer - Sigean - Sant Cugat\nRéserve Africaine de Sigean:\nEns llevem amb tranquil·litat, sabent que tenim temps de sobra de fer la visita a la Reserva Africana amb calma i arribar a casa a una hora decent.\nEsmorzem, recollim, i cap a la gasolinera. Encara que en teoria hem de tenir prou gasoil, prefereixo omplir ja i anar tranquils.\nEn intentar sortir de Peyriac, veiem que estàvem quasi tocant a la llacuna, ahir en ser fosc no ens havíem adonat que érem prop de l'aigua!\nEns acostem a Sigean, i omplim a la gasolinera de l'Intermarché. Més barat que a Catalunya...\nTornem amunt, desfent els 7 km que hi ha fins al parc.\nEntrem, ja a mig matí, fent una miqueta de cua darrere uns quants cotxes, i anem avançant poqueeeet a poqueeet. Cada cop que hi ha un animal a prop, tots els cotxes s'aturen a fet fotos, un darrere l'altre, fins que ens arriba el torn. Cap problema, encara que no sigui l'òptim.\nEs fa primer una volta en vehicle, després hi ha una zona per visitar a peu, tipus zoo, i després ja marxes... o no :-)\nComencem la volta en l'auto. Els nens van drets a la cabina, en ser un recinte privat, i no passar de 10 km/h en cap moment, els deixem anar solts. Drets entre la Gemma i jo veuen de conya, millor que des del darrere, tot i que pugen a la caputxina en algun moment per veure algun animal.\nFotos de la volta en AC (les deixo en petit perquè n'hi ha moltes, fent click a les que us agradin les podeu veure en gran):\nEn la major part del recorregut, es pot anar baixant el vidre per fer fotos més nítides. Però... vidres ben tancats i ull amb l'estruç!! :-)\nVa arribar a picar diversos cops al vidre.\nEls animals estan per zones (amb més d'un tipus d'animal a cada zona, excepte lleons i óssos). Entre zona i zona hi ha, al terra, unes barres rodones com les dels tancats de la muntanya, per a que no puguin passar els animals.\nEntrem a la zona dels óssos. Aquí t'aturen just abans d'entrar i et donen un paperet dient que res d'obrir finestres ni coses pitjors. I t'ho diuen, també. Poca broma!\nI en sortim, i entrem a la dels lleons:\nLes dues zones anteriors tenen més seguretat, amb tanques i vigilants que si veuen que els animals s'hi acosten massa, les tanquen (sobre tot en el cas dels lleons, amb els óssos, els deixen acostar molt a la sortida, hi ha alguna cosa al terra que suposo que no els agrada trepitjar i els vigilants els deixen acostar més).\nSortim del tancat dels lleons, i anem seguint el recorregut.\nHi havia un ase que tenia dos dies! Els nens al·lucinaven que ja caminés des del primer dia.\nS'acaba el recorregut, i anem a parar a l'aparcament. Un cop ben posats, i després d'ajudar una dona que va encallar el cotxe a un bassal de fang, anem a fer el recorregut a peu, començant per una paradeta on explicaven, mentre els nens feien una rèplica en paper, les parts de l'ou i per a què servia cada una. Hi ha més coses, a més de la closca, la clara, i el rovell!!\nContinuem el recorregut, i arribem al tancat de les cabretes s'hi pot accedir, i se les pot tocar:\nHi ha un terrari, amb algunes serps, algun aligàtor, iguanes, tortugues...\nTambé hi ha una zona per les cigonyes:\nDesfem el camí i tornem a passar pels elefants, que estan molt carinyosos:\nAltres bitxos sense massa ordre:\nI tornem a l'aparcament, a dinar, que és tard!\nMentre dinem, s'encalla al fang un altre cotxe, i aquest cop deixem que el treguin ells, si hi aneu després de ploure, vigileu per on passeu!\nFinal del dinar, recollida, i cap a casa (o no...), amb la darrera foto abans d'engegar:\nEngeguem, i en enfilar cap a la sortida, passem prop (però per fora) dels lleons, la Gemma veu que estan entre els cotxes, ara. I just després, una cruïlla, sortida cap a l'esquerra... i tiro cap a la dreta, per tornar a entrar als óssos i als lleons :-)\nAra els veiem millor, no hi ha quasi cotxes, anem al ritme que volem...\nAra, els lleons, els veiem amb més calma que abans:\nI ja seguim fent la resta del recorregut, fins la sortida:\nLlàstima que la primera part, fins els óssos, només l'hem vist un cop... comentem que, en arribar al final, si podem repetirem.\nEn arribar a la sortida, i just abans de passar la tanca per sortir, veig que hi ha un caminet per tornar a buscar la caravana, si en portaves i l'has deixat a la entrada. Baixo a mirar les branques, i es pot passar amb l'auto. M'acosto a la taquilla, i pregunto amb el meu "excel·lent francès" si es pot fer un segon "tour". Em diuen que sí, o sigui que tornem cap dins!!\nTornem a fer el recorregut, ara gaudint-lo més en estar pràcticament sols amb els animals, des del principi.\nFins els óssos, per tercer cop! Ara un d'ells és a prop de la sortida del seu recinte, però els vigilants estan tan tranquils:\nEn sortir dels óssos i intentar acomiadar-nos també dels lleons, està tancat. Es veu que estan molt a prop de la porta del seu tancat, i llavors tanquen, aquests són més problemàtic que els óssos!\nCom que ja els hem vist dos cops, doncs cap a fora. La part que ja hem vist dos cops ens la saltem, i ja abandonem el parc.\nEns n'havien parlat bé, i sempre pensàvem que estaria bé, però com que és força car (102 euros els quatre), sempre ho deixàvem córrer, pensant que no valia la pena. Doncs sí, fer-ho un cop, amb calma, sí que val la pena, ens ha agradat molt, i pels nens ha estat del milloret del viatge.\nI ja només queda baixar fins la frontera, i refer el camí (sense ni un sol peatge), fins a casa, amb parada al Viena d'Olot per agafar sopar, i la paradeta a l'àrea de Santa Perpètua per deixar l'auto llesta per la propera.\nPublicat per XaviCh a 23:58 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: ac, autocaravana, frança, la iaia, nens, pyrenees-orientales


Introducció i conclusió a qualsevol cosa és molt important ja que concep espai forta a la base ben construïda i començament al final. Una obscura Inici i un final abrupte mai no s'aprecien i el seu treball dur tot pot anar a vana. Intros de vídeos és les representacions visuals que apareixen en els seus inicis mentre; Outros les que apareixen a la conclusió. Ara un dies, aquests són proporcionats per professionals en el camp a preus raonables. Intros de i Outros són molt beneficiosos per a les retransmissions, podcasts, vídeos, presentacions i espectacles en directe. Creus, vostè diu i aconseguir-ho. Anem a descobrir alguns intros de professionals i els responsables dels outros que són millor a les seves feines i produir grans resultats en el que s'hi posen les mans a. Veure el vídeo tutorial sobre com tallar o divideix vídeos primer.\nPreu: Comença des de $26.99\nHas rebut un grapat de logotips vídeo però ningú va colpejar el cable adequat? Bé, orderyourvideo.com és la destinació final per a vostè. Proporciona vostè amb logotips animats frescos, que juntament amb vídeos d'alta qualitat per servir el seu propòsit cada. Només seleccioni una plantilla d'introducció o outro, omplir les seves dades de vídeo i obtenir HD vídeo amb la seva informació en ella. Us assegurem que us encantarà el logotip vídeo que portarà d'aquesta casa.\nStaciahopkins.com, de que és fundada per Stacia Hopkins, converteix videoclips de usuari i imatges en vídeos animats cos sencer i Visualitza el missatge clarament l'usuari de manera volia que fos. Crea intros de ben desenvolupats i refinats i outros per als vídeos donar-los una mirada comprensiva. Els vídeos de costum aquí dissenyades segons les seves necessitats i carrega directament a l'enllaç de YouTube! També proporciona vídeo lliure comercialització i classes d'edició.\n3. l'efecte de vídeo\nPreu: $150 per començar i subjectes a canvis\nUn altre participant a la llista és el vídeo l'efecte que s'especialitza en la creació intros de vídeos més gran que la vida i outros. Fent un eficaç vídeo de la manera més ràpida possible amb excel lent música i gran transicions no és un joc de nens. Efecte de vídeo és una xarxa professional on arribar tot de clips d'àudio, a pre i post producció consells i tècnica, a més de classes. Això garanteix que cap element indispensable perd des del seu vídeo.\nPreu: Lliure d'utilitzar\nSisè al nostre compte enrere és Videos3Z.com i que se centra en crear intros de i outros per a jocs. Una sorprenent i captivador introducció és la necessitat de l'hora que no arribem a final si ens supera el començament. Outro és important fer un gamer adonar-se que si ell va perdre o va guanyar la batalla. Videos3Z.com li proporciona alguns fora el món joc intro i outro que s'ocuparà de totes les seves necessitats i definitivament no el decebrà.\n5. YouTube Intro i Outro fabricant\nCap llista és completa sense esmentar el creador de YouTube Intro i Outro fabricant. Això s'esforça més difícil crear millors intros de i outros pels vídeos utilitzant Adobe After Effects i Sony Vagas Pro 12.\nPreu: Comença a $350\nUn altre proveïdor de serveis a la pila és primer conceptes, per a la construcció de marca, marca just i merescut promoció creant extraordinari intros de HD i SD i outros. Dóna vídeos personalitzats que poden ser utilitzats per blog obrint, presentacions, demostracions de vídeo i presentacions de productes d'informació o serveis. El calendari d'aquestes intros de outros serà fins a 30 segons. Seus productes serà compatibles amb el seu estil, tema i pensaments.\nPreu: Preu assequible $25\nCrear els vídeos amb el mètode Splasheo. Aquesta és una altra plataforma per crear vídeos increïbles, aerodinàmic ràpidament amb fàcil d'usar eines i mesures sense complicacions. L'usuari s'exigeix que seleccioneu animacions ben dissenyats des de la web, ha de triar una pista de música i tercer pas vols ser personalitzar-lo a través de videoclips, logotips, missatges o fotografies. Vostè té control total sobre tots els regnats mentre dissenyeu el vostre vídeo. Seu lema és fer vídeos més interessant.\nPreu: Diversos paquets per triar\nFundada l'any 2006, vídeo boig és un fabricant de vídeo i àudio de qualitat impecable i ha creat una nova revolució en la indústria de diversió. Lliura inigualable obra a programadors de ràdio, empresaris, venedors, televisions i altres tipus d'indústria. Ajuda a la seva clientela per complir els seus objectius, fent la seva visió pròpia visió. Es juga en un paper significatiu en màrqueting online, promoció de marca, promoció de canal de YouTube, potenciació de la presència de mitjans socials, twitter promocions i molts més.\nPreu: Personalitzades animacions vídeo començant a $400\nTenint l'apropament cap al treball, experiència de produccions per a crear i oferir millors continguts digitals. Van ajudar des de zero a creació de I.e. sortida final del concepte, pre i post producció, intros de i outros, edició i màxima optimització de vídeo del seu canal de YouTube. Comprendre al valent de nitty de fer vídeos en línia i estructurat el procés per satisfer necessitats dels clients.\nPreu: Només $10 per començar\nIntroducció fabricant ajuda els usuaris a dissenyar els seus vídeos de qualitat superior amb un logotip animat de la seva empresa. Els serveis del seu domini són creació de intros de vídeos i outros, animant logotips, personalització de vídeo logos i desenvolupar el contingut de vídeo complet. També es centra en la marca, promoció i fa més accessible el seu canal de YouTube per afegir més aspecte professional. També proporciona als seus usuaris amb instal·lació de provar el seu sistema utilitzant dos vídeos.\n> Recursos > vídeo > Top 10 vídeos Intros i fabricants d'Outros


Festes Eivissa 2019: Embolic Eivissa Closing Party - Festa de Tancament Embolic Eivissa\nEmbolic Eivissa Closing Party\nEl restaurant, cabaret i club Embolic Eivissa acomiada aquesta temporada amb el seu Closing Party dilluns 7 d'octubre 2019, amb Joey Negre i Sebastian Gamboa\nEmbolic Club Eivissa, El sofisticat i exclusiu local del Grup Pacha que combina restaurant, cabaret i club, ha culminat un altre increïble estiu, amb la visita de multitud de personalitats de tot el món i sota el suggestiu concepte de "La Fête Sauvage".\nEl comiat arriba amb la Embolic Eivissa Closing Party, Que aquest any se celebra el dilluns 7 d'octubre de 2019.\nAcosta't a Marina Eivissa a gaudir en aquest glamurós local al costat de dos grans artistes com Joey Negre i Sebastian Gamboa, Encarregats de posar-li música a aquesta gran festa de tancament.\nEl Dj i productor londinenc Joey Negre és un artista icònic que ha marcat a generacions. Pioner a incorporar samples discotequers en la música house, aquest reeixit artista és responsable d'èxits com "American Dream", "Sota Lonely" i "My Vision", Tots sota el nom de Jakatta.\nAcompanyant-hi haurà el Dj eivissenc Sebastian Gamboa, Tot un veterà a Embolic i responsable de l'èxit de les nits d' Collita al club. Tot un referent del house i, especialment, de la nit eivissenca, que et farà gaudir amb el seu elegant estil.\nUna vetllada que promet ser el colofó perfecte a una altra temporada carregada de màgia, creativitat i bellesa en Embolic.


Global icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Pizzes l'Àvia\nAquesta molt peculiar rostisseria i botiga de menjar per emportar disposa de tota mena de pizzes, empanades uruguaies i una sel·lecció de plats de pasta i carn i paelles que noi estan gens malament. També disposa d'unes quantes taules de ferro i marbre per fer l'àpat in situ.\nAra bé, qui fa d'aquest lloc un local del tot singular és el seu propietari: l'uruguaià Mario M. Perez, fill de barcelonins republicans exiliats, és tot un personatge. Militant comunista i perseguit per la dictadura argentina, va tornar a Barcelona a finals dels setanta. Apart de cuinar, és un fèrtil escriptor de llibres esotèrics i artista: trobareu els seus volums sobre viatges astrals i maçoneria a la prestatgeria, i a la paret els seus quadres a mig camí entre Munch i allò naïf.\nTrucar 93 442 00 97\n12 a 02:00 h. festius tancat entre 18 i 20h


“HOMENATGE A PICASSO” | El rastre d'uns escrits\n← PLORADORES I HIPOCONDRÍACS COM A PROFESSIÓ LITERÀRIA\nPANFLETO CONTRA DALINIANOS, PSEUDODALINIANOS Y POSTDALINIANOS →\n“HOMENATGE A PICASSO”\nPosted on 29 Mai 1983\tby Carles Camps Mundó\nCarles Camps Mundó i Xavier Franquesa\nAquest text, en principi introductori a l’obra Homenatge a Picasso, d’Antoni Tàpies, l’imaginàvem format de tres apartats. El primer havia de ser una mena de visió general a partir de diversos temes que l’obra de Tàpies ens suggeria, i els dos apartats següents els vèiem com dues propostes de lectura possibles escollides entre les diverses que vam anar proposant al llarg de la conversa, en funció de tot el que volíem assenyalar referent al monument inaugurat.\nEl primer dels tres apartats, doncs, havia de consistir en l’exposició de qüestions com és ara la relació entre creació i la seva anàlisi, convençuts que sovint les interpretacions fetes sobre la producció artística han dut a la dilució dels aspectes més emotius —i en primera instància generadors— del treball de l’artista: ens preocupava comprovar com els estereotips culturals havien aconseguit restar eficàcia al treball creador, ben bé com si la societat —aquesta societat— necessités produir anticossos davant de la possibilitat de commoció, i preferís interposar-hi un discurs neutre, atònit, en què prevaldria la contemplació per sobre de l’acció.\nEn la nostra conversa també vam referir-nos a la sintaxi de la violència nascuda de l’heterogeneïtat i de la juxtaposició, fenomen evident en les obres de Tàpies com en les de Picasso, i opinàvem que aquest tipus de sintaxi havia trobat un canal d’expressió idoni en els “collages”: pensàvem en el mateix Picasso o en la “columna” de Schwitters, entre els quals crèiem que es podia encloure perfectament l’obra de Tàpies ara inaugurada.\nDel tema del “collage” vam passar als orígens d’aquesta sintaxi “desconstruïda”, i vam parlar de la concepció de l’espai cubista, i com aquest era encara el més irritant per l’espectador a causa del desassossec que provoca la multiplicitat. Aquest espai cubista també el vèiem reflectit en l’Homenatge a Picasso, però en el seu vessant més punyent, és a dir, aquell que substitueix l’al·lusió per l’evidència, i això ens remetia immediatament a les escultures de cartró i als “collages” escultòrics de l’artista malagueny.\nUn altre tema que vam esmentar va ser eI de l’agressivitat del monument tapià cap a la ciutat i alhora la volguda contradicció que suposava tancar-lo dintre d’un cub de vidre, cosa que creava un impacte visual entre un espai minimal i aquell interior estàticament i estèticament convuls i denunciador. En aquest punt va sorgir la idea irònica que Tàpies, al tancar el monument dintre del vidre més que transformar l’obra en un petit museu que calia protegir, volia preservar l’exterior, com qui mostra alguna cosa extraordinària, però perillosa, talment l’urna esdevingués una gàbia. Amb aquesta idea intentàvem expressar que l’obra tapiana trencava els límits restrictius del simple discurs esteticista a què sovint queden reduïdes moltes obres al poder ser resumides fàcilment mitjançant uns “clixés” socialment protectors. I aquest trencament es produïa sobretot pel fet sorprenent d’incidir en un món com és el dels monuments públics condemnat als materials imperibles com la pedra i el metall, sovint polits i brillants i sempre complaents: opinàvem que tot artista, a l’enfrontar-se al monument, es plantejava més que mai la durada, la immortalitat; en canvi, Tàpies emprava ara uns elements, els mobles, totalment contraris, dissenyats per anar en un espai recòndit i protector. D’aquí va sorgir la idea d’interior inaccessible, on només es podia penetrar en imatge a través del mirall.\nMoltes altres qüestions van anar sorgint al fil de la conversa, i gairebé sempre constatàvem que molt fàcilment, com en els somnis, al recordar el monument ens perdíem en consideracions parcials i en detalls accessoris que ens feien estar pendents del sofà i el seu mirall, les cadires, les mantes, etc., sense adonar-nos que l’obra no era cap paradoxa, i que els objectes, un a un i també entre ells, de manera gairebé automàtica, componien més enllà de l’autor un llarg relat difícil d’esbrinar però transparent.\nLa primera de les dues propostes de lectura escollides va ser la de redactar una història en què un personatge, caracteritzat socialment i culturalment, s’enfrontés al monument i descobrís amb estupor que els mobles que componen l’obra tapiana eren de la casa on va viure tota la infància.\nA partir d’aquesta situació gairebé única, però que podria ser real, es tractava d’analitzar totes les reaccions del personatge, des de la sorpresa inicial fins a la impotència de veure que una part íntima del seu passat restava irrecuperable i exposada per sempre a la mirada publica.\nA l’anar-hi pensant ens adonàvem que realment la situació era absolutament colpidora, i ens imaginàvem el personatge, paralitzat davant del monument, sense esma de res, evocant passatges de la seva vida relacionats de manera concreta amb aquells mobles, definidors d’una ideologia caracteritzada per les idees bàsiques de seguretat i protecció i en la qual la “casa” té un paper fonamental.\nAmb aquesta mena de petita història preteníem defensar la necessitat que l’art sigui viscut amb aquesta força colpidora, gairebé com a situació límit, no particular evidentment, però sí límit a nivell simbòlic; és a dir, no plantejar-nos l’admiració o el rebuig esteticista en ell mateix —reduccionisrne avui a l’ordre del dia—, sinó l’art com a coneixement aventurat, arrauxat, de les pròpies reaccions i dels límits de la realitat, i en aquest sentit l’Homenatge a Picasso ens semblava exemplar.\nL’altra proposta de lectura escollida era la d’establir la comparança entre una obra de Picasso i aquesta obra de Tàpies.\nPer nosaltres, l’Homenatge a Picasso se’ns representava —ja ho hem assenyalat abans— com un interior, un interior destruït, mostrat, tràgic, però un interior. Per tant, una de les obres de Picasso que s’hi adeia més bé era el Gernika, també un interior portat a un alt nivell dramàtic.\nA partir d’aquesta idea volíem fer una descripció entre objectiva i poètica de totes dues obres i a continuació comparar-les en el pla ideològic.\nPicasso pinta una obra sol·licitada on expressa tot l’horror pel drama d’un bombardeig que amb el temps, i en part gràcies a l’obra picassiana, ha esdevingut simbòlic del genocidi d’un poble. L’obra de Tàpies, també d’encàrrec, és en canvi d’un dramatisme més lent, més nostàlgic: relata també una destrucció o, si voleu, una crisi profunda, la d’un tipus de societat que ha cregut fer dels seus objectes l’altar del seu fetixisme i la garantia de la seva perpetuació, sense ser capaç de comprendre mai la seva pròpia peribilitat. Aquell sofà traspassat per una biga industrial és una metàfora bellíssima i alhora duríssima de les contradiccions d’un model social.\nGernika seria la destrucció, la mort, l’instant. Homenatge a Picasso, la decrepitud, l’agonia, el temps.\nPerò aquest text no ha sigut possible.\nI-1983 – Universitat de Barcelona, IV/V-1983\nAquesta entrada s'ha publicat en Articles en col·laboració i etiquetada amb "Homenatge a Picasso", Antoni Tàpies. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Closcadelletra (CCV): El sentit en el so\n«Trobes, amic, que em faig massa propòsits en un temps de misèries a balquena, de violències cegues, de catàstrofes ecològiques, d’ignoràncies creixents i d’un antihumanisme generalitzat?»\nA partir de cert punt no hi ha retorn. És aquest punt que vull atènyer.\nVaig trobar aquestes dues frases en una llibreta de notes antiga on escrivia allò que em passava pel cap, que trobava en un llibre o el que sentia profundament.\nNo sé d’on sortiren però el fet de caure’m a les mans ara, quasi al cap d’any de MMXIX, m’ha deixat perplex i m’ha fet pensera.\nI he recordat la vella música d’un poeta, Li Quing-zhao, del segle XII, que surt d’un esqueix de tristesa: Que la pols s’amuntegui / damunt el meu cofre de bany…\nLa pena es mescla als objectes del món, a les transformacions del dia, a l’oscil·lació dels sentiments, a les tendreses petites que em donen un parell de fulles verdoses, que encara no han volgut caure d’una branca del lledoner i desafien les ventades del temps.\nEm repetesc un altre cop que és una feta i una festa extraordinàries que la poesia que es troba en qualsevol part pugui ser introduïda per mi en els mots, en les coses, en els somnis, en les obres d’art o en els escrits.\nEm torn a dir que cadascú és únic, que cadascun dels seus instants és únic i en l’idea d’aquests instants únics, quan són feliços i bells, hi ha un conjunt de sentiments en carn viva: la nostàlgia infinita de la pèrdua, la consciència que tota bellesa és efímera i la nostra condició de mortals.\nUna frase de Baudelaire m’acompanya en aquest viatge: Feliç aquell qui planeja sobre la vida, i comprèn sense esforç el llenguatge de les flors i de les coses mudes.\nI com si hagués llençat al fons de la cúpula enterrada d’una cisterna fosca aquesta frase baudelairina, una altra veu ressona en ones perfumades pels murs encimentats, que em diu: Feliç aquell qui fa nova la vida a cada instant.\nTrobes, amic, que em faig massa propòsits en un temps de misèries a balquena, de violències cegues, de catàstrofes ecològiques, d’ignoràncies creixents i d’un antihumanisme generalitzat?\nCreus, amic, que potser val l’alegria confegir paraules breus sense cap vibrato que funcionin com un bàlsam?\nPenses, amic, que caldria sacsejar a les totes la mollor, l’esllanguiment, la inèrcia i la robotització del cos social?\nSaber qui som i què som?\nEns cal una moral pròpia, individual, una dignitat moral.\nEns hem de reconèixer en nosaltres mateixos.\nAprèn a fer-te aquell que ets, deia mestre Píndar a un atleta grec.\nDesprés vendrà la moral col·lectiva, on es fonamentarà la nostra cultura.\nAprendrem a fer-nos aquells que volem ser.\nLa cultura ha de tenir un paper precís i exacte en un projecte social, ho hem oblidat? No ho hem sabut mai?\nLes teles d’aranya brillen, exemplarment fràgils i tenaces, plenes de gotes de rosada entre les fulles de les figueres de moro.\nEscoltar el món amb atenció intensa, pouar-lo en la destrossada parla diària i traduir-lo amb esforç i música sobre el teixit de la plana, aquesta podria ser la meva batalla quotidiana contra la mort que portam a l’esquena.\nAquest podria ser el pervenir de la revolta de cada dia davant el mar nu en el si d’aquest temps insubornable.


01 el nucli cel·lular\n4 – EL NUCLI CEL·LULAREl nucli és l’estructura més voluminosa de les cèl·lules eucariotes. Hi ha lamajoria de l’ADN cel·lular, que conté la informació genètica. 2.\nEn les cèl·lules animals, el nucli generalment ocupa una posició central, mentreque a les cèl·lules vegetals està desplaçat cap a un dels costats, a causa de lapressió que exerceixen els vacúols 3.\nLes cèl·lules solen tenir un sol nucli, però hi ha cèl·lules amb molts nuclis,anomenades polinuclears, com les cèl·lules musculars estriades. També nhi haque no en tenen, com els glòbuls vermells dels mamífers. 4.\nEl Nucli nucleoplasma 5.\nLembolcall nuclear. Format per una doble membrana, lexterna i la interna,separades per un espai intermembranós. La membrana externa està connectadaamb el reticle endoplasmàtic. 6.\nEls Porus NuclearsTotes dues membranes estan travessades per porus nuclears, a través delsquals té lloc lintercanvi de substàncies entre el nucli i el citoplasma. 7.\nEl nucleoplasma. És el medi intern aquós on hi ha immersos els altres componentsnuclears. És el lloc on es fa la replicació de lADN nuclear.El nuclèol. És un corpuscle esfèric i sense membrana que només es pot veure quanla cèl·lula no està en procés de divisió. Té com a funció principal formar elsribosomes. En un mateix nucli hi pot haver més dun nuclèol.La cromatina. Està constituïda per filaments dADN en diferents graus decondensació, associats amb proteïnes i dispersos pel nucleoplasma. 8.\n5 – ELS CROMOSOMESEls cromosomes són estructures amb forma filamentosa que apareixen durant ladivisió cel·lular. Reparteixen la informació genètica contiguda en l’ADN de la cèl·lulamare a les cèl·lules filles 9.\nParts d’un Cromosoma 46Cada cromosoma està format per dues cromàtides que suneixen en un puntanomenat centròmer. Una cromàtide conté una molècula de cromatinacondensada i laltra posseeix una altra molècula de cromatina idèntica, resultat dela replicació de lADN; per això en un cromosoma es pot parlar de cromàtidesgermanes. Cada cromàtide presenta dos braços, que poden tenir la mateixalongitud o diferent. 10.\nPlegament ADN - CromosomaCada cromosoma està constituït per un filament d’ADN d’uns quants metres delongitud. Per solucionar això, la molècula s’empaqueta molt. En procariotesaquest fenomen no es produeix; en canvi, en Eucariotes l’ADN s’interrelacionaamb proteïnes bàsiques, ja que l’ADN és àcid. s’enrotlla sobre blocs de proteïnesque constitueixen el nucleosoma, i entre cada nucleosoma hi ha l’anomenat ADNenllaçant, que no està replegat. Alhora, els nucleosomes és repleguen entre ellsmateixos, reduint molt el volum total del material genètic. 11.\nLa cromatina i els cromosomesUn cromosoma està format per una solamolècula d’ADN(3 a 4 cm de longitud)(2n=46 cromosomes = 2 metres d’ADN)L’ADN dels eucariotes es troba combinat ambproteïnes (histones) tot formant la cromatina. Leshistones tenen càrrega + i atrauen a l’ADN –La unitat d’empaquetament fonamental de lacromatina és el nucleosoma, tot presentant unaspecte típic a collaret de perles. (estadid’interfase de la mitosi o meiosi)La fibra de cromatina s’enrotlla encara unesquantes vegades més i forma un filament mésgruixut fins a donar el cromosoma. (estadi dedivisió cel·lular) 12.\nCromosoma format per les dues cromàtides germanes 13.\nORGANISMES O CÈL·LULES ORGANISMES O CÈL·LULES HAPLOIDES DIPLOIDES Tenen un sol joc de cromosomes a les Tenen un nombre parell de cromosomescèl·lules. Es representen amb la lletra n, a les cèl·lules somàtiques. Aquests que indica el nombre de tipus diferents cromosomes s’anomenen cromosomes de cromosomes presents a cada homòlegs i cadascun procedeix del cèl·lula. gàmeta d’un progenitor. Es representen amb 2n. 14.\n6 – CARIOTIP: conjunt de cromosomes d’una espècie 15.\nCariotip de l’espècie humana 16.\nTIPUS DE CROMOSOMESEn moltes espècies diploides existeixen dos tipus de cromosomes: elsautosomes, que són les mateixes parelles en femelles i mascles, i elsheterocromosomes o cromosomes sexuals, anomenats així perquè segons estracti de femella o de mascle són de diferent tipus, o si són del mateix tipus estroben en nombre diferent.22 parellesd’autosomes1 parellad’heterocromosomesDeterminació sexual enels humans 17.\nHi ha dos tipus d’heterocromosomes: l’anomenat cromosoma X i l’anomenatcromosoma Y. La parella XX determina l’anomenat sexe homogamètic, on tots elsgàmetes són X. La parella XY determina l’anomenat sexe heterogamètic, ambgàmetes X i gàmetes Y. Hi ha mascles heterogàmetics (XY) i femelleshomogamètiques (XX). Hi ha mascles amb un sol heterocromosoma (X0). Tambépodem trobar mascles homogamètics (ZZ) i en canvi la femella és heterogamètica(ZW o Z0)Sexe degut alscromosomes sexuals 18.\n7 – EL CICLE CEL·LULAREl cicle cel·lular és la seqüència de modificacions que pateix una cèl·lula des de laseva formació fins que es divideix, tot originant dues cèl·lules filles. INTERFASE – nucli interfàsic (cromatina). FASE DE DIVISIÓ o FASE M – el nucli desapareix i els cromosomes es fanvisibles (mitosi + citocinesi) “mitos” significa filament 19.\n8 – LA DIVISIÓ CEL·LULAREn la fase de divisió o fase M, apartir d’una cèl·lula mare s’originendues cèl·lules filles amb un nombrede cromosomes idèntic al de laprogenitora. 20.\nINTERFASE – FASE G1, S i G2 A la fase G1 la cèl·lula creix i fa moltesfuncions. A la fase S l’ADN es replicaA la fase G2 es posa a punt la cèl·lula periniciar la mitosi http://www.cellsalive.com/cell_cycle.htm 2n=4 21.\nPROFASELa cromatina es comença a condensar i a formarels cromosomes.El nuclèol i la membrana nuclear desapareixen ies comença a constituir el fus acromàtic Profase inici Profase final 22.\nMETAFASEEls cromosomes, totalmentcondensats, es disposen en el centrede la cèl·lula formant la placaequatorial, i s’adhereixen pelcentròmer a les fibres del fusacromàtic. Metafase 23.\nANAFASELes cromàtides germanes de cadacromosoma se separen i es dirigeixen a polsoposats de la cèl·lula arrossegades pelsfilaments del fus acromàtic Anafase inici Anafase final 24.\nTELOFASEReapareix el nuclèol i escomença a formar la membrananuclear. Desapareix el fusacromàtic i els cromosomes esdescondensen per constituir denou la cromatina. Telofase 25.\nLA CITOCINESI O DIVISIÓ DEL CITOPLASMAUn cop acabada la divisió delnucli té lloc la divisió delcitoplasma i el repartiment delsorgànuls entre les dues novescèl·lules filles.En les cèl·lules animals es faper estrangulació del citoplasmaa nivell de l’equador de lacèl·lula. Citocinesi 2n=4 SOLC DE SEGMENTACIÓ 2n=4 26.\nCitocinesi en la cèl·lula VegetalEn les cèl·lules vegetals es forma un envà de separació entre les cèl·lules fillesanomenat FRAGMOPLAST 27.\nMITOSI 4n=82n=4 2n=4 2n=4 28.\nhttp://www.youtube.com/watch?v=5uPC-HMFNMo&feature=related http://www.cellsalive.com/mitosis.htm 29.\n9 – LA MEIOSI “meios” significa menysLa meiosi és un tipus de divisió reduccional, ja que a partir d’una cèl·lula marediploide (2n) es formen cèl·lules filles haploides (n), és a dir, amb la meitat delcontingut d’ADN que la cèl·lula progenitora. En tots els vertebrats, la meiosi té lloc en les gònades i les cèl·lules que es formen són els gàmetes. Al final de la meiosi es poden formar quatre cèl·lules filles haploides, genèticament diferents entre si i diferents de la cèl·lula mare. 30.\nInterfase: la cèl·lula sexual, espermatòcit o ovòcit està dins de la gònada. Aquesta cèl·lula duplica MEIOSIel seu ADN. MEIOSI 1 (divisió reduccional)Profase (inici): els cromosomes es fan visibles;cada filament té el seu homòleg al costat.Profase (final): els cromosomes homòlegss’aparellen i intercanvien fragments d’ADNfenomen Quiasmàtic o entrecreuement.Metafase: les Tètrades es disposen en la placaequatorial del fus. Els quiasmes poden provocarrecombinació de fragments cromosòmics.Anafase: les fibres del fus comencen acontraure’s i els cromosomes homòlegs esseparen. Cada pol rep només un delscromosomes homòlegs.Telofase: s’insinuen els dos nous nuclis. En elmateix procés s’esdevé la citocinesi.Tenim aradues cèl·lules haploides, diferents per tant a lacèl·lula original. MEIOSI 2 (divisió equacional)Profase II i Metafase II : es tornen a duplicar elscentríols, en canvi no passa el mateix amb l’ADN.Els cromosomes amb dues cromàtides esdisposen en el fus.Anafase II i Telofase II: obtenim en total quatreespermatozoides haploides, tots diferents entreells. En la femella obtenim un sol òvul. 31.\nMEIOSIDivisió 1 2n=4 Tètrades 32.\nn=2 n=2 34.\n2n=4 Es separen el cromosomes homòlegs n=2 n=2 D IL’ADN V no es Iduplica Es separen les cromàtides S I Ó n=2 n=2 n=2 n=2 2 36.\n9 – COMPARACIÓ: MITOSI - MEIOSI  Es dóna en cèl·lules diferents: somàtiques - sexuals  Diferent durada: curt - llarg  Tipus cel·lular: qualsevol cèl·lula – cèl·lules sexuals  Divisions del nucli: 1 – 2  Quiasmes: NO – SÍ  Anafase: separació de les cromàtides (mitosi). Anafase 1, separació dels cromosomes homòlegs i Anafase 2, separació cromàtides (meiosi)  Com són les cèl·lules? Idèntiques - diferents 37.\n10 – SIGNIFICAT: MITOSI - MEIOSISón dos mecanismes de divisió cel·lular amb un significat biològic diferent MITOSI: MEIOSI  Creixement d’un individu  Fabricació de gàmetes pluricel·lular (zigot) haploides  Reproducció asexual  Reproducció sexual d’organismes primitius  Variabilitat genètica (quiasmes  Clonació d’individus + segregació independent) 38.\nLa formació de gàmetesLes cèl·lules reproductores o gàmetes són cèl·lules que s’originen en els gònadesdesprés de la meiosi. 39.\nDivisions Radials 40.\nEscissió Múltiple 41.\nElabora el cicle biològic de l’organisme viu que t’ha tocat, tot detallant les fasesdiferents per les quals passa. Cal que representis clarament el procés reproductiuque segueix, ja sigui asexual, sexual o ambdós.  Dinoflagel·lat  Cianòfit  Ciliat  Asteroïdeu  Porífer  Mixomicot  Cnidari  Condricti  Amfibi  Cloròfit  Hirudini  Rèptil  Poliquet  Au  Gasteròpode  Mamífer  Cefalòpode  Briòfit  Aràcnid  Ascomicot  Crustaci  Llevat  Insecte Recommended\n06 l'evolució de l'home


Aspectes penals del programari lliure — Portal i·Legal\nAspectes penals del programari lliure¶\nProgramari lliure i el dret penal\nLa infracció dels drets d’autor pot ser considerada, en alguns casos, un delicte sancionat pel Codi Penal, el qual col·loquialment i incorrectament es diu “pirateria” (i que és realment una activitat barbàrica practicada a alta mar).\nSota el Dret de la Propietat Intel·lectual la còpia, la modificació i la distribució d’un programa sense l’autorització del seu titular - i la distribució d’instruments per a neutralitzar dispositius de “protecció” de programes (com les claus d’activació o accés) - es consideren infraccions dels drets d’autor. Aquest control està reforçat pel dret penal que, de manera resumida, considera aquestes activitats com delictes si es realitzen amb fins de lucre i en perjudici del titular, sancionats pel Codi Penal. Ho expliquem breument a continuació.\nAquests delictes inclourien, entre altres coses, la falsificació, la distribució de programes i de “cracks” i claus a través d’internet, o la instal·lació de còpies múltiples d’un mateix programa sense tenir el nombre corresponent de llicències.\nEl Codi Penal sanciona, amb una pena de presó de sis mesos a dos anys o de multa, diverses activitats relacionades amb el programari (entre altres coses, perquè inclouen “obres literàries, artístiques o científiques”).\nL’article 270 (1) castiga a\n“qui, amb ànim de lucre i en perjudici de tercers, reprodueixi, plagiï, distribueixi o comuniqui públicament, en tot o en part, una obra (un programa ) [...] o la seva transformació […] fixada en qualsevol tipus de suport o comunicada a través de qualsevol mitjà, sense l’autorització dels titulars dels corresponents drets de propietat intel·lectual o dels seus cessionaris”.\nÉs important notar que l’activitat ha de ser amb ànim de lucre i en perjudici de tercers, els quals són conceptes desenvolupats per la jurisprudència. Encara que una posició (més optimista?) manté que s’entén com un “benefici econòmic” i no com un estalvi, la qüestió no és pacífica. Si més no cobrirà la venda de còpies de programari a través d’internet.\nLes mateixes sancions s’apliquen:\nA qui intencionadament importi, exporti o emmagatzemi exemplars de programari (i altres obres) sense la referida autorització. [Art. 270(2)]\nA la fabricació, posada en circulació i tinença de qualsevol mitjà específicament destinat a facilitar la supressió no autoritzada o la neutralització de qualsevol dispositiu tècnic que s’hagi utilitzat per a protegir programes d’ordinador (i altres obres) [Art. 270 (3)].\nAixò inclourà, per exemple, la creació, distribució o tinença de “cracks” que permetin eliminar les limitacions que protegeixen les versions d’avaluació d’alguns programes.\nAquestes penes s’augmenten, entre altres casos, si el culpable pertanyés a una organització o associació, fins i tot de caràcter transitori, que tingués com a finalitat la realització d’activitats infractores de drets de propietat. Aquesta disposició apunta a les organitzacions tipus “top manta” i xarxes de distribució massiva de còpies il·legals. Afortunadament una “hackparty” per exemple, potencialment inclosa en aquesta definició, podria evitar la qualificació perquè la seva finalitat no és la infracció de drets d’autor.\nÉs important notar que aquests delictes es poden perseguir d’ofici: no cal que el titular denunciï l’activitat il·lícita. Els poders públics (la guàrdia civil) estan començant a actuar contra les pràctiques infractores dels drets d’autor, per les pressions que les agrupacions de titulars de drets estan exercint. Sobretot la BSA (Business Software Alliance), en el context del programari.\nEls articles 273 i 274 també castiguen respectivament les infraccions de patents i de marques amb “fins industrials o comercials” (per exemple, la venda a través d’Internet de programari que infringeixi una patent), sota certes condicions.\nProgramari lliure i el dret penal¶\nDes de la perspectiva dels titulars de programari lliure, el dret penal sembla irrellevant: com que les seves llicències concedeixen amplis drets de còpia, modificació i distribució, els usuaris compten amb el consentiment necessari per a realitzar les activitats sancionades.\nTot i així, les llicències lliures contenen condicions, per exemple les de copyleft, l’incompliment de les quals resol (finalitza) la llicència i per consegüent retira l’autorització de còpia, modificació i distribució. Un titular podria denunciar penalment a qualsevol que realitzi activitats amb ànim de lucre incomplint aquestes condicions (per exemple la venda de programari lliure sota GPL sense atribució d’autoria i sense posar el codi font a disposició del destinatari).\nFins ara aquesta no ha estat la manera d’obligar als tercers perquè compleixin amb les condicions de copyleft. El més usual és que rebin un correu electrònic explicant la infracció i exigint que es compleixi dintre de cert termini. No obstant això, un titular tindrà a la seva disposició la possibilitat de sol·licitar que s’iniciï un procediment penal.\nD’altra banda, existeix la possibilitat que alguns programes de programari lliure siguin considerats com “un mitjà específicament destinat a facilitar la supressió no autoritzada o la neutralització de qualsevol dispositiu tècnic que s’hagi utilitzat per a protegir programes d’ordinador o qualsevol de les altres obres”. Per exemple, considerem el cas del sistema “CSS”, un sistema de protecció (suposat) de la reproducció dels DVD. El programa DeCSS, creat per “DVD Jon” per permetre la reproducció dels DVD en sistemes Linux, podria considerar-se com un mitjà de supressió d’aquesta protecció.\nAixí mateix, nous sistemes de “gestió” dels drets d’autor (els DRM, Digital Rights Management) es comercialitzen per a controlar el que fa un usuari amb diferents programes i, sobretot, diferents obres com pel·lícules o música, en el seu ordinador. Cada sistema DRM té una forma de protecció (contra la supressió), però no es poden usar en entorns lliures ja que la possibilitat d’accedir al codi font del sistema operatiu permetria eludir aquests controls.\nEl Codi Penal no està redactat tenint en compte les característiques i “sistemes” de programari lliure; al contrari, s’ha dictat d’acord amb les necessitats de la indústria del programari i els continguts propietaris. Un usuari de programari lliure i “consumidor” de continguts lliures no s’ha de preocupar per la còpia i redistribució, àdhuc massiva i per fins comercials d’aquestes obres; sempre que compleixi amb les (poques) condicions de la llicència corresponent.


IV Jornades Nacionals de Senderisme - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nFoto: Josep Llusà\nGarrotxa Excursionisme Excursionisme Senders\n14 de maig 2022 - 10:00h / 15 de maig 2022\nPassatge de Can Trona, 26, Joanetes\nCartell IV Jornades Nacionals de Senderisme\tFitxa de seguretat caminada\nEl Comitè Català de Senders de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC) organitza, amb el suport de l’Ajuntament de la Vall d’en Bas i el Grup Excursionista Cultural i Alpinista (GECA) la quarta edició de les Jornades Nacionals de Senderisme. La cita serà el cap de setmana del 14 i 15 de maig a Can Trona (La Garrotxa), el Centre de Cultura i Natura de la Vall d’en Bas.\nDurant tot el cap de setmana hi ha previstes activitats de diversa índole. La jornada de dissabte, que s’iniciarà a les 10.00 h amb una benvinguda de les autoritats municipals i federatives, estarà composta per una sèrie de tallers i ponències, les quals es desenvoluparan a l’auditori de Can Trona (Passatge de Can Trona, 26, Joanetes).\nEl mateix dissabte també es farà el tradicional dinar de germanor, al qual estan convidats tots els cuidadors/es de senders acreditats/es amb el carnet de cuidador/a actualitzat. Els acompanyants hauran d’abonar en el moment de la inscripció el preu d’aquest (25 €).\nL’endemà diumenge a les 09.30 h es durà a terme una caminada per l’entorn de La Vall d’en Bas, resseguint part del GR® 2, el sender de gran recorregut que discorre pel terme municipal de la Vall d’en Bas. Adjunt a aquesta circular trobareu tota la informació sobre la caminada, a la fitxa de seguretat.\nEn definitiva, dos dies que seran una gran festa del senderisme i que serviran per mostrar la força d’un moviment que creix exponencialment.\nTots els interessats en participar en les jornades han de realitzar la seva inscripció al web de la FEEC abans del 6 de maig, indicant si són cuidadors de senders acreditats o acompanyants. L’aforament màxim de l’auditori és de 120 places i el restaurant pot acollir un màxim de 55 assistents. Es prioritzarà l’ordre d’inscripció, que és totalment gratuïta.\nPossibilitat d’allotjament a La Vall d’en Bas.\nAl web de turisme de La Vall d’en Bas podeu trobar totes possibilitats d’allotjaments i activitats lúdiques del municipi.