Final de lliga amb una gran victòria a Sóller (36-49)\nPublicat el Divendres, 14 Mai 2010\nDarrer partit i darrer desplaçament de la temporada a casa d'un Joventut Mariana que ens havia posat les coses molt complicades els dos partits de lliga de la temporada present. El partit començà de la millor manera,defensa agressiva que ens permetia córrer amb comoditat i forçar les pèrdues de pilotes del rival i control del rebot ofensiu, encara que es varen perdonar algunes cistelles clares davall el taulell.\nCategoria: Infantil femení C\nSenzilla victòria contra Consell en el Trofeu Mallorca (74-34)\nPublicat el Dilluns, 19 abril 2010\nSegona victòria de les infantils en aquest trofeu de final de temporada. Un partit molt fàcil per a les nostres jugadores que van fer un gran partit i van destrossar la trobada en el segon període amb un parcial de 23-6, a partir d'aquest moment les rivals es van rendir i va ser el partit més fàcil de tota la temporada. Un partit sense història, erem superiors física i tècnicament. Les infantils van realitzar un joc molt ràpid, amb una defensa pressionant tota la pista, que va deixar sense idees a l'equip rival i ens facilitava un gran nombre de cistelles fàcils.\nBon partit de les infantils que guanyen a Zona 5 (30-37)\nPublicat el Divendres, 09 abril 2010\nBon partit el jugat el dissabte a Manacor, Les nostres infantils minvades per moltíssimes baixes van oferir un partidàs ple d'orgull i sacrifici. Tan sols vuit jugadores van ser les que van poder viatjar fins a Manacor però van ser suficients per derrotar per 7 punts a un fluix Zona5.\nTot el partit va ser molt igualat, acabant tots els períodes en empat i deixant molt obert el partit, la trobada va acabar caient al nostre favor gràcies als rebots que lluitàrem en tot moment i no vam donar ni una pilota per perdut.\nUna victòria més per les infantils de primer any (37-21)\nEl derbi jugat el dissabte va ser emocionant fins al tercer període que les nostres jugadores van despertar i van col.locar el marcador al seu lloc i van deixar clara la seva superioritat en el camp.\nEl partit va començar molt malament per a nosaltres amb un parcial de 0-6, el rival defensava a la seva pista o millor dit dins la línia de 6'25, cosa que les nostres jugadores no estan acostumades i els va costar adaptar-se. No es va trigar a respondre aquest parcial i se'ls va tornar el 6-0 però dos badades en l'últim minut van propiciar dues cistelles fàcils. Marcador 6/10 a favor de rival.\nL'Infantil C, amb moltes baixes, perd clarament a Esporles (69-28)\nUn partit estrany, amb moltes absències per la nostra part a causa d'aquest pont tan festiu que hem tingut i que diverses jugadores han gaudit. 8 jugadores van jugar aquest partit que va ser de més a menys i que va acabar amb un marcador massa elevat, per a la veritable diferència entre els dos equips.


Falta empoderament de les persones trans per a denunciar els delictes d’odi | LambdaValencia\nAmb motiu del Dia Europeo de les Víctimes dels Delictes d’Odi que es commemora hui, 22 de juliol, la Federació Estatal de Lesbianes, Gais, Trans i Bisexuals (FELGTB) alerta sobre la falta d’empoderament que pateixen les persones trans per a denunciar o fins i tot identificar els delictes d’odi de què són víctimes com a conseqüència del fort estigma i de la negació constant de la seua realitat a la que són sotmeses.\nEn aquest sentit, la presidenta de FELGTB, Uge Sangil, explica que “es tracta de persones tan acostumades a la violència que, per un costat, han arribat a normalitzar-la i, per altre, tenen por de ser qüestionades o no tractades correctament a l’hora de denunciar per la qual cosa, malgrat patir una elevada tasa de violència, no acudeixen a les forces i cosos de seguretat”.\nEn aquest mateix sentit, FELGTB denuncià recentment que, segons una enquesta realitzada a una mostra de persones trans, més del 40% havia patit amenaces o maltracte psicològic en 2018. Malgrat això, dels 971 delictes d’odi que FELGTB identificà eixe mateix any a través del seu informe anual com casos registrats a través de centres policials i organismes públics o entitats LGTBI, només el 16% s’havia comés contra persones trans.\nTantmateix, FELGTB assenyala que quant més s’amplia la mostra dels seus estudis, més s’incrementa el percentatge de persones trans que ha patit incidents d’odi. En l’informe anual sobre delictes d’odi per LGTBIfòbia relatiu a 2017, varen ser 21 els casos comesos contra persones trans del total de 332 analitzats, un 6%. Malgrat això, en el mateix informe però en relació amb les dades de 2018, dels 971 casos de violència per LGTBIfòbia registrats, 155 varen ser contra persones trans, un 16%.\nAixí, Sangil explica que “la negació de la seua identitat és una agressió constant a la que aquestes persones han de fer front pràcticament a diari i que les fa més vulnerables davant de qualsevol altra discriminació, sobretot en el cas de qui no poden canviar la seua identitat a nivell registral perquè aparega reflectida en la seua documentació oficial. Açò les exposa a una situació d’extrema vulnerabilitat ja que no disposen de cap recolzament legal per acreditar la seua realitat, i tampoc ajuda la proliferació del discurs d’odi contra les persones trans en l’esfera pública que estem experimentant en els últims mesos”.\n“Per això, és urgent i imprescindible que tinguem una llei estatal que garantisca tant el seu dret d’autodeterminació, com la formació de les forces i cosos de seguretat en materia d’identitats trans”, reclama la presidenta. I és que, tal i com assegura, “la negació de les identitats trans pot incrementar la incidència dels delictes d’odi contra aquesta part del col·lectiu”.\nEn aquest sentit, afegeix que “només el reconeixement jurídico del dret d’autodeterminació permetrà a les persones trans lluitar contra el fort estigma a què són sotmeses i tindre garantida una correcta atenció a l’hora de denunciar, d’accedir al sistema sanitari, al mercat laboral, etc”.\n“Per a açò, necessitem deixar de legislar per parceles o a través de sentències judiciales i comptar amb una legislació estatal que done resposta a les necessitats actuals de les persones trans i sobrepasse marcs normatius anteriors, com la 3/2007, que malgrat ser pionera en el seu moment, ha quedat obsoleta en relació a les últimes resolucions de l’OMS, del Parlament Europeo i en comparació amb les legislacions d’altres països”, asevera.\nDelictes d’odi contra el col·lectiu LGTB+\n“Encara que les persones trans són les més vulnerables del col·lectiu, la resta de persones LGTBI també són víctimes de violències LGTBIfòbicas i la infradenuncia també es produeix entre dones L i B, persones LGTBI sense llar, menors, majors, homes cis usuaris de zones cruising o migrants no regularitzats”, explica la vocal de delictes d’odi de FELGTB, Arantxa Miranda.\nEn aquest sentit, explica que la particularitat dels delictes d’odi contra el col·lectiu LGTBI és que en el 40% dels casos, segons l’últim informe de delictes d’odi de FELGTB publicat en 2019, són comesos per persones de l’entorn proper (26%) i inclús per familiars (14%).\nAixí, assegura que, amb freqüència, el col·lectiu LGTBI rep la discriminació i la violència del seu propi grup suposadament de suport o confiança, la qual cosa dificulta l’eixida de l’armari per tal d’evitar que l’exposició a la violència continúe. Açò pot tindre greus conseqüències com la disminució de l’accés a recursos bàsics, com els sanitaris, i inclús als mecanismes de denuncia.\n“La visibilitat és imprescindible ja que és una de les ferramentes més importants que el col·lectiu deu tindre per a denunciar els fets que atempten contra la seua dignitat. Els delictes d’odi posen en risc la seguretat i la convivència de tota la ciutadania. Un exemple va ser la masacre motivada per l’odi que va tindre lloc en Oslo i Utoya on 77 adolescents van perdre la vida”, explica Miranda.\nPer altra part, l’últim informe de FELGTB també evidencià que el 7% dels incidents discriminatoris va ocòrrer en els espais educatius i que el 6% de les víctimes de delictes d’odi per LGTBIfòbia eren menors de 18 anys. Així, la vocal recorda que “la LGTBIfòbia encara és una de les principals causes d’assetjament escolar, cosa que fa imprescindible blindar i transversalitzar l’educació en diversitat afectivo-sexual, familiar i de gènere per a protegir-la de vets parentals i de qualsevol altre tipus de mesures que atempten contra els drets de l’alumnat”.\nAgressions, assetjament, insults, abusos sexuals, danys a la propietat, denegació de serveis o atenció mèdica i assetjament laboral composen els quasi mil casos de delictes d’odi cometidos contra la població LGTBI durant l’últim any del que tenim xifres (2018). La majoria de les dades recollides corresponen a agressions verbals (31%), a assetjament o intimidació (27%) i a agressions físiques (17%).\n“Les persones LGTBI necessitem una legislació urgent que ens protegisca contra aquestes violències i contra la vulneració continua dels nostres drets. Cal recordar que els estats de dret deuen legislar per a donar suport a la part de la població més vulnerable i més exposada a les discriminacions”, conclou la presidenta de FELGTB, Uge Sangil.


Reus es queda sense final de Lliga Catalana entre el Barça i el Mora Banc Andorra | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nLa Federació Catalana de Bàsquet ha comunicat oficialment a l’Ajuntament de Reus aquest dijous la suspensió de la Final de la Lliga Catalana de Bàsquet que s’havia de disputar el diumenge, 26 de novembre, al Pavelló Olímpic Municipal de Reus entre els equips del FC Barcelona i el Mora Banc Andorra. Segons ha fet públic el consistori aquesta tarda per mitjà d’un comunicat de premsa, “l’Ajuntament lamenta aquesta decisió, totalment aliena a la voluntat municipal; i remet al comunicat oficial de la Federació Catalana per conèixer les causes de la suspensió”. L’Ajuntament “confia en que aquesta situació afecti el mínim possible a espectadors, esportistes i entitats; alhora ofereix els serveis d’atenció al públic de l’empresa municipal Reus Esport i Lleure per atendre dubtes o aclariments relacionats amb les conseqüències que els puguin afectar”.\nEn aquest sentit, la federació catalana assegura que el problema sorgeix del requeriment de la Federació Espanyola per suspendre o canviar de data el partit.\nA continuació reproduïm íntegrament el comunicat de la Federació Catalana:\n“Des del mes de setembre la Federació Catalana de Basquetbol va planificar el calendari de la Final de la Lliga Nacional Catalana, havent-se jugat la semifinal (eliminatòria prèvia) entre el Divina Seguros Joventut i el MoraBanc Andorra, el 8 de setembre a Sant Julià de Vilatorta, i quedant establerta la celebració de la Final entre el FC Barcelona Lassa i el MoraBanc Andorra, el dia 26 de novembre, a Reus.\nDesprés de ser requerits per la Federación Española de Baloncesto (FEB) per la suspensió o canvi de data d’aquest partit en diverses cartes, i especialment en la última d’elles amb data 18 d’octubre de 2017, se’ns manifesta i requereix que hem de suspendre el partit de Lliga Catalana i fer-lo en una altra data, en compliment del calendari oficial aprovat per l’Assemblea General de la FEB de l’1 de juliol de 2017.\nVolem demanar disculpes a la ciutat de Reus, al seu alcalde i regidor d’esports, i a tot els aficionats al bàsquet i molt particularment als aficionats de les terres reusenques, en concret, i tarragonines, en general. Sabem que han fet un gran esforç i que esperàvem amb molta il·lusió aquest esdeveniment, després d’haver acollit les Finals de les Lligues Nacionals Catalanes Femenina, Femenina 2 i LEB, el passat mes de setembre.\nI també volem demanar disculpes a tot el col·lectiu del Bàsquet Català, però els hi volem transmetre que aquesta decisió s’ha pres amb el compromís i la voluntat de vetllar pel conjunt del nostre esport, esportistes i el seu present i futur”.\n25/04/2018 Reus, capital del bàsquet amb la final de la Lliga Catalana i el Torneig Germà Ramon Bosch de Minibàsquet


A Clínica Dental Bardalet & Castellón tenim una filosofia de tractament precisa, eficient i rigorosa.\nLa teva boca no està en oferta\nEn salut el que és econòmic, surt car\nA BARDALET&CASTELLON Clínica Dental recomanem posar especial atenció als tractaments que s'ofereixen amb un preu excessivament baix, perquè es possible que s'estiguin realitzant amb materials de baixa qualitat, o fins i tot que suposin un risc per a la salut. Els materials que s'utilitzen en odontologia, especialment si parlem d'implants, són tecnològicament molt avançats i específics, i requereixen de la qualitat i la durabilitat adequades. En definitiva, està en joc la boca i per tant la salut dels pacients.\nNo a la publicitat enganyosa\nDemani sempre el preu complet del seu tractament, sense trucs ni serveis extra. De vegades és freqüent que s'ofereixin implants a un preu inicial molt barat, però segons va transcorrent el tractament es van afegint al pressupost altres partides com la retirada de sutura, segona fase quirúrgica... o fins i tot materials regeneratius que no són necessaris o no es col·loquen, que arriben a duplicar o fins i tot triplicar el preu inicialment ofert.\nEn algunes ocasions, es produeixen casos de publicitat enganyosa respecte al preu i al tractament. Hi ha ocasions en les quals s'acudeix al dentista amb l'objectiu de tractar un aspecte concret amb un preu determinat (ex. una càries) i finalment el pacient acaba fent-se altres tractaments, de vegades innecessaris, i pagant molts més diners del que estava previst inicialment. Volem insistir en la importància que sigui un dentista i no un comercial qui diagnostiqui al pacient i li expliqui detalladament el tractament que requereix, les proves o materials necessaris per dur-lo a terme i la seva durada estimada..\nPagaments ajornats i finançament a mida\nA BARDALET&CASTELLON Clínica Dental, si vostè està interessat en el tractament proposat i desitja realitzar-lo amb nosaltres, ens intentem adaptar a la forma de pagament que més li convingui i li oferim diverses formes d'abonament perquè triï de manera personalitzada la que més s'adapti a les seves necessitats. Fins i tot disposem de solucions per poder finançar el seu tractament i abonar-ho còmodament.\nPer ampliar la informació consulteu al nostre personal d'Atenció al Pacient.\nDesgraciadament l'odontologia tradicional basada en la salut està desapareixent i evolucionant cap a un mercantilisme, moltes vegades, exempt de qualitat sanitària. El paper del dentista de confiança cada vegada és menys freqüent. Igual que existeix “el metge de confiança”, “el dentista de confiança” és una filosofia de treball que es basa en una relació de seguretat i franquesa entre el pacient i el professional.\nA BARDALET&CASTELLON Clínica Dental apostem per aquesta relació de confiança i per això responem dels nostres tractaments.\nAl contrari que en moltes consultes, sobretot les franquiciades, nosaltres som sempre els mateixos professionals, de manera que el seu dentista no canvia. D'aquesta manera refermem el clima de confiança amb els nostres pacients conscients que "el seu dentista estarà sempre aquí" per respondre dels tractaments realitzats.\nNo tots els implants dentals són iguals\nDemani sempre el preu complet del seu tractament, sense trucs ni serveis extra. En algunes ocasions, es produeixen casos de publicitat enganyosa pel que fa al preu i al tractament.\nCom és lògic pensar, no tots els implants dentals són iguals. Existeixen al mercat més de 250 “marques” d'implants, però només 5 o 6 tenen un aval científic darrere que acredita veritablement la màxima qualitat i els millors resultats, sobretot, a llarg termini. A BARDALET&CASTELLON Clínica Dental només col·loquem implants d'alta gamma: Straumann, Nobel Biocare, i Astra Denstply. La qualitat i fiabilitat d'aquests sistemes d'implants, capdavanters a nivell mundial, ens garanteixen taxes d'èxit superiors al 98%.\nAvantatges d'un implant de gamma alta\nEl suport científic: Permet realitzar tractaments fiables. Hem de respondre dels nostres tractaments a llarg termini, busquem sempre per tant els millors materials i la més avançada tecnologia. No podem especular amb qualitats quan parlem de salut.\nReducció de costos: Els implants d'alta gamma ens permeten realitzar tractaments molt més eficients en reduir les necessitats de procediments complexos com les tècniques de regeneració òssia. Avui dia tots els pacients, encara que no tinguin os, poden ser rehabilitats amb implants.\nRedueix les possibilitats de rebuig i temps de tractament: Actualment les possibilitats de rebuig d'un implant no han de superar el 2%, ni en els casos més complexos.\nGarantia: Els materials dels implants que utilitzem estan garantits de per vida.\nMenor risc de complicacions: Els implants d'alta gamma, degut als estrictes controls de qualitat i al suport científic que els recolza, tenen menys risc de patir complicacions amb el pas del temps.\nL'estètica i la cosmètica aplicades a l'odontologia engloben els tractaments que tenen com a objectiu corregir imperfeccions o alteracions de les dents o de la geniva, que ens impedeixin d'alguna forma sentir-nos a gust amb nosaltres mateixos. Actualment, els problemes relacionats amb l'estètica dental són un dels principals motius de consulta dels pacients. Aconseguir una dentició més blanca, tancar espais entre les dents, alterar la seva forma i grandària o simplement millorar l'aspecte del somriure són demandes cada vegada més freqüents. Per aquest motiu, el camp de l'odontologia estètica és un del que més esforços dedica a la recerca de nous materials i tècniques, a fi de complir amb les expectatives dels pacients.\nA BARDALET&CASTELLON Clínica Dental comptem amb especialistes en estètica dental que l'ajudaran a aconseguir el somriure que desitja. En molts casos, és necessària la col·laboració de diversos especialistes per poder realitzar un tractament integral i aconseguir els resultats esperats pel pacient.\nPer tenir un somriure harmoniós és imprescindible que l'os i els teixits tous estiguin situats i conservats en la seva posició òptima, per mantenir una arquitectura adequada de les dents i un suport de llavis i teixits facials adequats. La col·locació d'implants és l'únic procediment odontològic capaç de prevenir la reabsorció fisiològica de l'os, que es produeix amb el pas del temps després de realitzar una extracció. Per tant, conservar els teixits del maxil·lar en el temps prevé l'envelliment del nostre somriure.


Maltractada per l’assassí del seu pare: “La seva mort m’ha salvat a mi”\nL’exparella de l’Andrea està acusada de cremar viu el pare d’ella fa un any per venjança\n5 min. Barcelona 07/07/2019 00:00\n651x366 L’Andrea fa més d’un any que lluita perquè es faci justícia pel seu pare i pels maltractaments que també ha patit ella. / MARC ROVIRA L’Andrea fa més d’un any que lluita perquè es faci justícia pel seu pare i pels maltractaments que també ha patit ella. / MARC ROVIRA\nEl 13 de gener del 2018 el cos del pare de l’Andrea va aparèixer calcinat en una barraca als afores de Santa Perpètua de Mogoda. Mentre els investigadors buscaven pistes per determinar si es tractava d’un assassinat i qui n’era l’autor, ella ja ho tenia clar. La nit abans la seva exparella li havia trucat i per enèsima vegada l’havia amenaçat amb fer mal al seu pare si no tornava amb ell. “Aquell dia ho va complir”. La por que fins llavors havia sentit l’Andrea per la persona que l’havia maltractat durant 10 mesos va transformar-se en ràbia i va servir-li per afrontar un llarg periple judicial que l’ha portat a interposar diverses denúncies, a necessitar protecció policial les 24 hores -encara avui va acompanyada per dos mossos de paisà- i a convertir-se en el principal testimoni d’una investigació per assassinat. Ara portarà a judici el seu maltractador per les múltiples amenaces i trencaments d’ordres d’allunyament. Després vol que es faci justícia pel cas del pare. “La mort del meu pare m’ha salvat a mi”.\nL’infern particular de l’Andrea, que té 25 anys, es remunta al març del 2017, quan va començar a sortir amb qui es convertiria en el seu botxí. Des del principi alguna cosa no li quadrava, però en aquell moment es tractava d’un maltractament “subtil”: ell era gelós, controlava com vestia i sempre que ella quedava amb les amigues acabava convencent-la perquè canviés de plans i es quedés amb ell. Després van començar les pallisses i les amenaces cap a la família. Per això no ho va denunciar. “Tenia por”. L’Andrea no només patia pel seu pare, afectat d’esquizofrènia, que vivia sol en una barraca. També ho feia per la seva àvia i per la seva filla de 10 anys.\nCada vegada que acabava a l’hospital, era ell qui l’acompanyava i es quedava a la porta. L’Andrea no explicava quin era l’origen dels morats o d’un dit trencat. Però un dia els metges que la van atendre van passar l’informe mèdic al jutjat. Es va dictar una ordre d’allunyament, però ell la va tornar a convèncer que canviaria i ella va tornar-hi. Fins al dia que li va obrir el cap d’una pallissa. “Vaig dir-li que havia d’anar a buscar la nena a l’escola, que tornaria de seguida i quan vaig arribar al centre, amb el cap ensangonat, vaig demanar ajuda”. Era setembre del 2017. L’Andrea va poder anar a una casa d’acollida amb la seva filla. Aquest bàlsam va durar dos mesos, fins que la van canviar a un altre recurs sense atenció permanent. Ell, que sense l’anonimat que ofereixen les cases d’acollida ja sabia com localitzar-la, va tornar a assetjar-la. Trucades i missatges constants, plens d’amenaces cap a ella i la seva família. L’Andrea, pressionada, va tornar a accedir a veure’s amb ell. Fins que el 12 de gener del 2018 va tornar a negar-s’hi. A la nit, ell li va anar trucant. En l’última conversa, segons consta a l’escrit del fiscal del cas de l’assassinat del pare de l’Andrea, “li va dir que no volia estar més amb ella i que aniria contra el seu pare”. L’escrit de la fiscalia -al qual ha tingut accés l’ARA- explica que l’home i dos amics van anar amb cotxe fins a la barraca del pare i hi van calar foc.\nEls missatges que l’acusat va continuar enviant a l’Andrea després han servit als investigadors com a prova de l’autoria del crim que encara s’ha de jutjar. “Et mataré, enrecorda-te’n, és molt fàcil i més ara, amb experiència”, “El teu pare, el cremat, gairebé com un pa torrat”, “Ara se n’ha anat el qui menys culpa tenia, per culpa teva”. Aquest abril l’home va entrar preventivament a la presó. Però fins i tot des d’allà ha aconseguit enviar cartes a l’Andrea utilitzant de remitent el nom del seu company de cel·la, segons expliquen en el seu escrit d’acusació els advocats de la jove, Àlex Zaragüeta i Elisabeth Martín.\nUn mateix cas, dos jutjats\nEls maltractaments cap a l’Andrea i l’assassinat del seu pare tenen un mateix origen i un mateix autor, però estan gestionats per dos jutjats diferents. Actualment els jutjats de violència contra les dones estan especialitzats únicament en els maltractaments en l’àmbit de la parella i, per tant, el cas del pare de l’Andrea no hi té cabuda. Ara mateix hi ha una investigació oberta per l’assassinat del seu progenitor i una altra pels maltractaments que ha rebut ella, i els dos procediments avancen a ritmes diferents. “Al final és pitjor que si et mata a tu. No ho entenc, això també hauria de ser violència de gènere”, explica ella contrariada.\nEl que tampoc no entén l’Andrea és per què únicament en els jutjats de violència masclista hi ha una especialització en aquest tipus de casos. “Des del mosso que t’atén fins al metge haurien de tenir formació”, diu. Però, més enllà del funcionament del sistema, l’autèntica preocupació de l’Andrea és la seguretat dels seus. Els dos còmplices que haurien ajudat l’exparella a cometre l’assassinat del seu pare continuen en llibertat provisional i l’Andrea continua patint, no tant per ella -que té protecció policial les 24 hores- com per la seva àvia o el seu tiet, que viuen sols i podrien patir represàlies. La seva esperança és que quan hi hagi sentència per a tots dos casos “es faci justícia”.


Quan vostè compra alguna cosa de la nostra botiga, com a part del procés de compra i venda, recollim la informació personal que ens proporciona, com ara el seu nom, adreça i correu electrònic.Quan navega per la nostra botiga, també rebem automàticament la direcció de l'equip de protocol d'Internet (IP) per tal de proporcionar-nos informació que ens ajuda a aprendre sobre el seu navegador i sistema operatiu. Butlletí electrònic (si escau): Amb el seu permís, se l'hi poden enviar missatges de correu electrònic de la nostra botiga, de nous productes i altres actualitzacions.\nCom s'arriba meu consentiment?Quan vostè ens proporciona informació personal per completar una transacció, verificar la seva targeta de crèdit, fer una comanda, els arranjaments per a un lliurament o retornar una compra, implica que dóna el seu consentiment d'ús.Com puc retirar el meu consentiment?Si després canvia d'opinió, pot retirar el seu consentiment en qualsevol moment, posant-se en contacte amb nosaltres a info@moblesolidari.cat o per correu postal a: El Poble ajuda al poble nº15 Vic 08500 Barcelona.\nPer protegir la seva informació personal, prenem precaucions raonables i seguim les millors pràctiques per assegurar-nos que no es perden de manera inadequada, per mal ús, accés, alteració o destrucció.Si ens proporciona la seva informació de targeta de crèdit, la informació és encriptada utilitzant la tecnologia de capa de connexió segura (SSL) i s'emmagatzema amb un xifrat AES-256. Encara que cap mètode de transmissió a través d'Internet o d'emmagatzematge electrònic és 100% segur, seguim tots els requisits de PCI-DSS i apliquem normes addicionals generalment acceptats.\nSecció 8 - CANVIS EN LA POLÍTICA DE PRIVACITAT\no per correu postal a: El poble ajuda al poble\nCarrer Ramon Sala i Saçala nº15 Vic 08500 Barcelona


5 min. El Prat del Llobregat 06/06/2014 15:15\nEl president de la Generalitat, Artur Mas, ha reclamat aquest divendres al govern espanyol més autonomia i més bones infraestructures per al Port de Barcelona. En declaracions a la inauguració de la segona fase d'ampliació de la terminal de mercaderies BEST (Barcelona South Terminal) de la companyia xinesa Hutchison Port Holdings (HPH), al Moll Prat, Mas ha explicat que per mantenir el Port a "dalt de tot dels rànquings" espanyol, mediterrani i europeu, i que "no perdi velocitat de creuer", es requereix, en primer lloc, més capacitat de decisió autònoma. "Tenir cotilles és clarament ineficient", ha apuntat el president, que ha deixat clar que, així com Catalunya reclama el dret a decidir al govern espanyol, també ho fa el Port de Barcelona per poder actuar de forma més autònoma.\nEn segon lloc, ha demanat a l'Estat "més i millors infraestructures". Mas ha recordat que, tot i que els accessos viaris al port estan licitats, encara "no tenim enfilats del tot els accessos ferroviaris". Amb tot, ha lamentat que la situació segueixi igual que fa "gairebé un any", quan es va reunir amb la ministra de Foment, Ana Pastor, per signar els acords per tirar endavant els accessos ferroviaris.\nMalgrat tot, però, el president ha assegurat que estem en un "moment atractiu des del punt de vista de captació d'inversió estrangera", i ha apuntat que Catalunya va ser, l'any passat, la regió que va captar més inversió estrangera productiva. "I aquest any segueix creixent", ha afirmat, un fet que considera "decisiu" per a "una economia i un país que es vol internacionalitzar a fons".\nEn aquest sentit, ha posat com a exemple l'aposta de Hutchison per Barcelona. "Segueix reinvertint, segueix confiant en nosaltres, i en aquest moment és una notícia molt important", ha considerat, i s'ha dirigit en anglès als representants d'HPH presents a l'acte per ironitzar: "Ens hem casat i el casament va bé, l'amor encara hi és, i Hutchison està invertint de nou. Volem continuar casats per molts anys. Gràcies per venir i confiar en Barcelona i Catalunya. No us en penedireu". Mas, acompanyat pels consellers de Territori i Sostenibilitat i Empresa i Ocupació, Santi Vila i Felip Puig, respectivament, ha assenyalat la terminal com a exemple d'inversió clau per a la internacionalització de l'economia catalana.\n1.500 metres de moll, 27 blocs d'emmagatzematge i 11 grues\nLa segona fase d'ampliació de la terminal de BEST, operativa des del setembre de 2012 i considerada la terminal semiautomatitzada més avançada d'Europa, es preveu que s'allargui fins al primer trimestre de 2015. Un cop acabades les obres, la terminal disposarà de 1.500 metres de moll (enfront dels 1.000 actuals) amb una profunditat de 16,5 metres, on podran operar fins a 5 vaixells a la vegada. Així mateix, s'ampliaran els 18 blocs d'emmagatzematge automatitzats de què disposa actualment fins als 27, i les 8 grues pòrtic del moll fins a 11. Després d'aquesta segona fase del projecte, que comptarà amb una inversió de 150 milions d'euros (que se sumen als 300 de la primera fase), la terminal passarà a tenir de les 60 hectàrees actuals fins a les 100.\nEl Port, 'hub' logístic del sud d'Europa\nEn la seva intervenció a l'acte, l'alcalde de Barcelona, Xavier Trias, ha valorat la "gran transcendència" que té el projecte d'ampliació de la terminal per a Barcelona: "Permetrà que el port de Barcelona es posicioni com el més avançat tecnològicament de la Mediterrània". A més, ha assegurat que BEST ha tingut un paper molt important en l'increment de les exportacions catalanes i que consolida el port com a "motor econòmic amb una extraordinària capacitat de futur".\n"Estem davant el projecte més emblemàtic i ambiciós del Port de Barcelona", ha afegit el president del Port de Barcelona, Sixte Cambra, que ha deixat clar que la nova fase d'ampliació de BEST demostra i referma l'aposta del grup Hutchison per Barcelona i el seu port. Cambra ha explicat que l'ampliació permet que es vagi complint el que es va preveure en l'acord de concessió amb l'empresa xinesa, que demostra –ha dit– el seu compromís per "consolidar el Port de Barcelona com a 'hub' logístic del sud d'Europa". De fet, la terminal es va impulsar per convertir Barcelona en la porta d'entrada de mercaderies del sud d'Europa, especialment d'aquelles procedents d'Àsia.\nMés enllà d'això, el president del Port ha destacat que la terminal contribueix a generar activitat econòmica al país a través de la seva industrialització i sobretot, ha dit, a crear ocupació en àmbit logístic i industrial. "Aquesta ampliació fa més gran el Port, però també augmenta les oportunitats de creixement de Barcelona i Catalunya", ha conclòs.\nPer la seva banda, el director general de BEST, Guillermo Belcastro, ha destacat l'èxit de la col·laboració entre la companyia xinesa i el Port de Barcelona en la consolidació de la terminal, cosa que –ha assegurat– demostra que "la feina ben feta no té fronteres". Belcastro ha explicat que la nova ampliació de BEST "ens fa únics", però ha admès que per convertir Barcelona en la porta d'entrada de la Mediterrània "és necessari" seguir treballant per minimitzar les "diferències amb altres ports d'Europa".\nLa inauguració també ha comptat amb la participació del director general de Hutchison per a Europa, Clemence Cheng, que ha assegurat que el rendiment aconseguit fins ara per BEST, així com la nova inversió, consoliden la terminal com "la millor del món en termes de productivitat".


MÉS i Compromís portaran els sondejos ocultats al Congrés dels Diputats - MÉS per Mallorca\nMÉS i Compromís portaran els sondejos ocultats al Congrés dels Diputats\nAmbdues formacions denuncien la connivència del Govern Rajoy que fa més d’un any que coneix que hi ha hagut sondejos al Mediterrani i no ha fet res per aturar-los.\nEls grups polítics MÉS i Compromís han sol·licitat, via el diputat Joan Baldoví (Compromís-Equo) al Congrés dels Diputats la compareixença urgent del Ministre d’Indústria, Energia i Turisme, el Sr. Soria, perquè doni comptes de les actuacions del Govern Rajoy pel que fa a les prospeccions petrolíferes, després que el grup MÉS fes públic un informe que demostra que s’han fet sondejos sísmics el 2013 a la costa de les Balears, que el Govern Bauzá en té constància, i que ho va fer saber al Ministeri, mitjançant la tramesa d’aquest informe el juliol de l’any passat.\nEl diputat a Madrid, Joan Baldoví, i el diputat del Parlament, David Abril, han reivindicat la necessitat d’establir fronts amples de cooperació política per frenar el disbarat que signifiquen les prospeccions. “Les Illes Balears i el País Valencià compartim la Mar Mediterrània, i MÉS i Compromís també compartim la lluita per defensar-la activament”, ha afirmat Baldoví.\nEn aquest setit, el diputat de Compromís-Equo també ha presentat una bateria de preguntes al ministre Soria sobre els sondejos ocultats, com ara:\nQuines passes ha fet el Govern central d’ençà que disposa d’aquesta informació (juliol 2013).\nQuines mesures de control sobre els sondejos sísmics sense autorització ha desplegat en aquest darrer any, tenint en compte el seu impacte negatiu.\nSi el govern central ha tingut en compte els sondejos “pirates” a l’hora d’autoritzar les prospeccions a Canàries fa només dos mesos.\nEl diputat de Compromís-Equo ha reiterat que “és intolerable que s’hagin permès aquests sondejos, sabent del rebuig unànime de la societat a les nostres respectives comunitats, i sobretot de l’impacte que poden i han pogut tenir aquestes prospeccions”.\nPer altra banda, David Abril ha criticat la hipocresia del PP i ha assegurat que els populars “son incapaços de sortir de l’argument del ‘i tu més’ amb aquest tema, quan el que haurien de fer és passar, amb la informació de què disposem, a les accions legals contra les empreses promotores de les prospeccions que es sap que han fet sondejos sense autorització, i contra el Govern a Madrid per la seva connivència”.\nEl diputat del Grup MÉS ha tornat a insistir en que “és intolerable que el PP hagi amagat la informació sobre aquests sondejos durant més d’un any, i que encara ningú del Govern Bauzá hagi assumit cap responsabilitat política”.


UMH - INFLUÈNCIA DE L'ESTRÉS ABIÒTIC EN LA NUTRICIÓ DELS FRUITERS. MÈTODES DE DIAGNÒSTIC I RECOMANACIONS\nPDI: INFLUÈNCIA DE L'ESTRÉS ABIÒTIC EN LA NUTRICIÓ DELS FRUITERS. MÈTODES DE DIAGNÒSTIC I RECOMANACIONS\nL'assignatura: influència de l'estrés abiòtic en la nutrició dels fruiters, té cinc nuclis temàtics. (1) Efectes de l'estrés abiòtic. (2) Valoració de l'estrés abiòtic i recomanacions. S'estudien els efectes i els paràmetres analítics per a valorar la intensitat de factors com ara: sequera, inundació, salinitat, bor i metalls pesants. (3) Mètodes d'anàlisi de nutrients. (4) Diagnòstic nutricional i recomanacions, s'estudien els mètodes d'anàlisi de nutrients, així com els mètodes de diagnòstic nutricional i les recomanacions de fertilització aplicats a un suposat cas pràctic. (5) Últims avanços i línies d'investigació futures, dóna una visió del futur d'aquesta disciplina.\nAquelles persones que han cursats estudis universitaris en l'àrea de l'agricultura, posseïxen coneixements teòrics i pràctics per al maneig de la nutrició dels fruiters. No obstant això, en general aquests coneixements se centren en unes condicions òptimes per al cultiu. Moltes vegades, la producció *frutícola s'ha de dur acabo en condicions no òptimes o d'estrès. Part d'aquestes situacions d'estrès són degudes a factors físic-químics mediambientals, és el cridat estrès *abiótico. El canvi climàtic i/o l'activitat humana poden estar darrere d'ells. L'excés de sals en el sòl, els ions potencialment *fitotóxicos de clor, sodi o bor, la inundació, la sequera o l'acumulació de metalls pesats, són exemples d'aquest tipus d'estrès *abiótico. Cadascun d'ells té els seus propis efectes morfològics, fisiològics, bioquímics i nutricionals sobre els fruiters. Conèixer els paràmetres analítics que serveixen per a valorar cada tipus d'estrès *abiótico i el seu grau d'intensitat, així com les mesures correctores que es poden adoptar en cada cas, es fa necessari per a optimitzar la producció i la qualitat del fruit. Desafortunadament, la bibliografia no sempre pot proporcionar-nos la informació necessària per a cada cas concret. La realització d'assajos experimentals és, en molts casos, convenient per a aconseguir aquesta optimització de la producció i/o la qualitat *frutícola. Per això una formació investigadora en aquesta àrea agrícola, que permeti obtenir conclusions científicament valgudes, és necessària.\n1.- Comprendre els efectes dels diferents tipus de *estreses *abióticos sobre el sistema solc-planta en els fruiters.\n2.- Conèixer els paràmetres analítics del sistema solc-planta que poden utilitzar-se per a valorar la intensitat de cada tipus d'estrès *abiótico\n3.- Saber utilitzar les recomanacions necessàries per a la correcció dels diferents tipus de *estreses *abióticos.\n4.- Conèixer els mètodes d'anàlisis de *nutrientes clàssics i moderns.\n5.- Conèixer els mètodes de diagnostico nutricional.\n6.- Saber utilitzar les recomanacions nutricionals necessàries per a la correcció dels diferents tipus de *estreses *abióticos\n7.- Valorar les alternatives biotecnològiques mes apropiades per a millorar l'adaptació de fruiters a diferents estressos abiòtics\n1. EFECTES DE L'ESTRÈS *ABIÓTICO.\nVALORACIÓ De l'ESTRÈS *ABIÓTICO I RECOMANACIONS\nMÈTODES D'ANÀLISIS DE *NUTRIENTES.\nDIAGNOSTICO NUTRICIONAL I RECOMANACIONS\nÚLTIMS AVANÇOS I *LINEAS D'INVESTIGACIÓ FUTURES\nSistema d'Avaluació Contínua de Tasques. L'avaluació de l'assignatura tindrà la ponderació:\n1.- Informes i memòries pràctiques corresponents a les Unitats Didàctica el 90%. La nota s'obté de la mitjana aritmètica de les qualificacions de cada Unitat Docent.\n2.- Participació en sessions presencials el 10%.


Bones notícies: L'alcalde català que torna després d'un problema de salut\nL'alcalde de Badalona torna a l'alcaldia després dels seus problemes de salut\nPastor ha apostat per negociar amb les altres forces polítiques per arribar a un acord, després d'unes setmanes convulses al consistori badaloní\nper Redacció / ACN dilluns, 17 de febrer 2020 - 15:22h\nL'alcalde de Badalona torna a l'alcaldia després dels seus problemes de salut | Cedida\nL'alcalde de Badalona, Álex Pastor (PSC), ha tornat a assumir l'alcaldia de la ciutat després d'haver estat un mes allunyat del càrrec per problemes de salut. En una atenció a la premsa prèvia a la reunió de govern d'aquest dilluns, el batlle s'ha referit als pressupostos municipals i ha apostat per negociar amb les altres forces polítiques per arribar a un acord.\nAmb tot, ha advertit que «ara no toca parlar de cadires», en relació amb la petició de Guanyem Badalona d'obrir un diàleg «sense línies vermelles». Pastor ha explicat que ha patit unes arrítmies cardíaques provocades per l'estrès i ha desmentit els rumors «falsos» que en les darreres setmanes han assenyalat que la seva absència no estava relacionada amb un problema de salut.\nRetirat temporalment per problemes de salut\nGairebé un mes després d'apartar-se del càrrec a causa de problemes de salut, l'alcalde Badalona, Álex Pastor, ha tornat a presidir una reunió de l'equip de govern municipal. En una atenció a la premsa, el batlle ha assegurat que la seva prioritat pels propers mesos és que s'aprovin els pressupostos per poder «seguir desenvolupant polítiques d'esquerres» i complir «amb el Pla d'Acció Municipal (PAM)».\nL'alcalde s'ha mostrat disposat a parlar amb els altres partits del consistori per tirar endavant els comptes i ha recordat que l'equip de govern ha apostat pel diàleg des d'un primer moment: «Sempre hem parlat amb l'oposició, no és notícia que ho fem ara», ha comentat Pastor referint-se a les negociacions amb Guanyem Badalona que van encetar-se dijous passat.\nAmb tot, descarta que l'alcaldia també estigui inclosa en aquestes converses i adverteix que ara «no toca parlar de cadires». Pastor recorda que si ell és alcalde és perquè els partits de l'oposició li van donar suport i indica que ara el que s'ha de fer és treballar per la ciutat.\n«Cadascú posarà el seu preu, però confio que els partits de l'oposició seran suficientment responsables i generosos com per posar la ciutat per davant dels seus interessos», ha assenyalat.\nUnes setmanes molt convulses al consistori badaloní\nTot plegat després que en les darreres setmanes s'hagi intensificat la pressió sobre els socialistes i els comuns, amb l'amenaça del PP de dur al contenciós administratiu el nomenament de l'alcalde accidental, que consideren que es va fer de manera irregular, i la proposta de Guanyem Badalona per intentar propiciar un relleu a l'alcaldia.\nPastor ha aprofitat per agrair el suport que ha rebut per part de la ciutadania, d'alguns dels regidors d'altres partits i dels membres de l'equip de govern que «han seguit pilotant el vaixell» mentre ell no hi era.\nL'alcalde reprèn la feina «motivat i amb ganes»\nL'alcalde ha assegurat que es troba en plena forma i que reprèn la seva feina «motivat i amb ganes». Lamenta els «rumors falsos» que en els darrers dies han apuntat que la seva baixa podria no estar relacionada amb un problema de salut o que hauria defugit de les seves responsabilitats.\n«Als qui em volen mal o m'han criticat també vull donar-los les gràcies perquè si sóc aquí també és per ells, ja que torno per demostrar que vull dedicar-me a aquesta vocació de servei públic», comenta.\nL'alcalde ha detallat que l'agost de 2018, pocs mesos després d'assumir el càrrec per primer cop, ja va tenir un primer episodi d'arrítmies cardíaques i que ara hauria tornat a patir un segon a causa de l'estrès.\nLa proposta 'bomba' de Carles Puigdemont que ho canviaria tot.\nAlbiol se sent «traït» pel PSC després de perdre l'alcaldia de Badalona.\nÚltima hora: Bèlgica pren una decisió urgent amb Puigdemont i Comín\nSalut Badalona PSC


RodaMots - regalimar\ndijous, 6 de març del 2008 / 2004\nDeixar anar regalims, caure a regalims.\nEls cabells li regalimaven de suor.\nLa suor li regalimava pel front.\nFilet de líquid que llisca per la superfície d’un cos que regala, que en cau.\nDe regalar (en el sentit de ‘regalimar’), del llatí vulgar recalare, derivat de calare, i aquest, del grec khaláo, ‘deixar caure, afluixar’.\nEn el despatx, hi ha un silenci absolut. Aquella calma que hi ha a les oficines quan el personal encara no s’ha despertat totalment. Es pot sentir la ploma del senyor Balaguer —la cal·ligrafia del qual és solemne i pomposa— gratant el paper.\nFaig un pas més. Darrera el batent de la porta, assegut en una cadira, l’agutzil, amb la gorra posada, menja, amb els dits, un peix fregit posat sobre una llesca de pa. La boca, els pèls del bigoti, li regalimen d’oli. Menja amb un aire obsessionat, absort, concentrant la mirada sobre el pagell torrat.\nJosep Pla, 16 de març de 1918, El quadern gris (Barcelona: Destino, 1966)\nLes sardines em fan regalimar els sentiments, m’afebleixen la raó i poblen la meva imaginació de formes plenes de gràcia. Aquest fenomen és en mi tan objectiu que de vegades he pensat si els estats d’esponjament sentimental i poètic dels celtes no podrien provenir de la importància que en la seva alimentació tenen les sardines.\nJosep Pla, 17 de maig de 1918, El quadern gris\nCompte enrere per al dia G… A partir de dissabte 8 de març, a elquaderngris.cat.\nEl Punt: «Pla ingressa en la comunitat de blocs en els noranta anys d''El quadern gris'»\nEl quadern gris: 16 de març de 1918\nEl quadern gris: 17 de maig de 1918\nfer la mitja riallaensenyar l’orella\ntenir pa a l’ull\nras com un ull de peix\nJoan Comasòlivas el 23-09-2019\nAl Vallès diem “agafar els trapals”....\nMaria Bruguera el 21-09-2019\nI a Palafrugell, a coll botet!...\nJoan BOSCH el 20-09-2019\nA casa nostra, fem servir una expressió similar: ...\nMaria Bruguera el 19-09-2019\nA Palafrugell diem: serè com un ui (ull) de p...\nIgnasi el 17-09-2019\nEn realitat, "venir" o "baixar d'Arbeca" seria l'e...


Les activitats, programades al llarg del mes de desembre, són un taller de roba reutilitzada amb l’Esplai Municipal Autèntic i la Fundació Humana; una campanya de recollida de joguines amb l’entitat Càrites i l’Àrea de Serveis Socials en diferents punts del municipi, i una campanya de recollida interna de material fungible a les diferents dependències municipals. Les iniciatives formen part de la Setmana Europea de Prevenció de Residus, que va tenir lloc durant la setmana del 17 al 25 de novembre i té per objectiu promoure la celebració d’actes comuns a tot Europa, basats en una mateixa metodologia i amb l’objectiu comú d’augmentar el seu impacte real en la prevenció de residus..\nLa campanya de recollida de joguines s’iniciarà dilluns, 3 de desembre, i fins al 23 del mateix mes. Alguns dels espais amb punts de recollida seran la llar d’infants municipal Ses Falugues, Ajuntament de Begur, Espai Mas d’en Pinc, Escola Doctor Arruga, Local Polivalent d’Esclanyà, Camp municipal de futbol, Poliesportiu Municipal i Supermercat Jodofi.\nL’any passat, Medi Ambient ja va organitzar una jornada sobre prevenció de residus a l’Espai Mas d’en Pinc del municipi. La jornada, amb el lema “Tanquem el cercle” i amb la implicació d’entitats locals, va aplegar una gran diversitat d’activitats, totes elles gratuïtes, que anaven adreçats tant a petits com a grans al llarg del matí i de la tarda. Al mateix temps, es van fer accions a les escoles, entre els treballadors municipals i el públic en general.


ERC i Solidaritat recorden la condemna a Garzón per les tortures a independentistes el 1992 - VilaWeb\nDimarts 17.01.2012 19:48\nERC i Solidaritat recorden la condemna a Garzón per les tortures a independentistes el 1992\nEviten pronunciar-se sobre l'actual judici al magistrat espanyol però remarquen la seva 'trajectòria irregular'\nERC i SI han evitat pronunciar-se sobre la causa oberta contra el magistrat espanyol Baltasar Garzón. No obstant això, en ser preguntades per la qüestió, les dues formacions han recordat la condemna del Tribunal Europeu de Drets Humans pel cas de tortures infringides a disset independentistes catalans coincidint amb la celebració dels Jocs Olímpics de Barcelona, l'any 1992, quan el jutge dirigia l'Audiència Nacional. La portaveu parlamentària d'ERC, Anna Simó, ha afirmat que Garzón és 'una persona nefasta per la memòria de l'independentisme català que va actuar amb dubtosa transparència democràtica'. El diputat de SI, Uriel Bertran, ha afirmat que 'ja era hora que acabés a la banqueta dels acusats'.\nAnna Simó ha recordat la condemna del Tribunal Europeu de Drets Humans a Baltasar Garzón arran dels fets de l'any 1992, en què 17 independentistes van patir tortures per part de les forces i cossos de seguretat de l'estat, quan ell era el cap de l'Audiència Nacional. 'L'estat espanyol va ser condemnat per no investigar aquell cas', ha remarcat Simó.\n'Per tant, el senyor Garzón és una persona de nefasta memòria per l'independentisme català i que en aquest cas va actuar amb dubtosa transparència democràtica. Ens sembla bé que se'l pugui jutjar.' Així s'ha expressat la diputada republicana, que també ha afegit que 'haurien volgut que se'l jutgés també aleshores'.\nDe la seva banda, el secretari general de Solidaritat, Uriel Bertran, ha manifestat que 'ja era hora' que Baltasar Garzón acabés al banc dels acusats. 'Garzón va ordenar la detenció d'independentistes catalans l'any 92 i que van ser torturats per les forces policials espanyoles', ha assenyalat. Segons Bertran, Garzón 'té una trajectòria irregular com a jutge espanyol i és normal que tard o d'hora acabi a la banqueta dels acusats'.\nGarzón i la tortura Vicent Partal.\nGarzón, suspès com a jutge de l'Audiència Nacional espanyola (15.05.2010)\nGarzón declararà com a imputat per les escoltes del cas Gürtel (29.04.2010)\nGarzón, sota l'amenaça de vint anys d'inhabilitació (08.04.2010)


Aliments contaminats: quan ens hi juguem la salut pública | | Revista\nEstudi documental sobre les malalties de transmissió alimentària i hídrica, així com de les notificacions de la xarxa d'alerta alimentària\nAliments contaminats: quan ens hi juguem la salut pública\nLa xarxa d'alerta alimentària va gestionar el 2015 més de 3.000 notificacions, encara que només el 6% eren alertes que exigien una vigilància o actuació immediata\n1 Setembre de 2017\nEl risc zero en els aliments no existeix. Ho assegura la mateixa Agència Espanyola de Consum, Seguretat Alimentària i Nutrició (AECOSAN), encarregada de promoure la seguretat alimentària dels consumidors.\nDe fet, els darrers mesos, els mitjans de comunicació s’han fet ressò de diversos casos d’intoxicacions alimentàries. Per exemple, les que van ocasionar el mes de maig passat els alts nivells d’histamina trobats en uns lots de tonyina procedents d’Almeria i que van provocar més de mig centenar d’intoxicacions en tot el país. O el brot de gastroenteritis lleu produït per un norovirus i que va afectar més de 200 alumnes d’una escola de Sant Cugat a Barcelona.\nNo obstant això, les darreres dècades s’ha avançat molt en aquesta matèria i ara hi ha una xarxa extensa que manté una vigilància constant davant de qualsevol risc o incidència relacionada amb els aliments que es pogués ocasionar i pogués afectar la salut dels consumidors.\nHan quedat enrere casos com el frau massiu de l’oli de colza adulterat i venut a granel, conegut com un dels casos d’enverinament més grans en la història d’Espanya. Aquesta intoxicació va deixar a la primavera de 1981 al voltant de 25.000 afectats en 20 províncies i més de 300 morts.\nEROSKI CONSUMER ha volgut conèixer la prevalença de les malalties de transmissió alimentària i hídrica, els tipus més freqüents de brots que es donen en l’actualitat al nostre país i aprofundir sobre les notificacions de la xarxa d’alerta alimentària. Per fer-ho, ha fet servir les fonts següents: l’Institut de Salut Carlos III (ISCIII), l’AECOSAN, el Sistema Coordinat d’Intercanvi Ràpid d’Informació (SCIRI), la Federació Espanyola d’Indústries de l’Alimentació i Begudes (FIAB) i l’d’Alimentació de l’Escola d’Alimentació.\nBrots de transmissió alimentària\nDe transmissió alimentària\nTotes aquelles malalties que es produeixen per la ingestió d’un aliment (inclosa l’aigua) que pugui estar contaminat per diversos agents (bacteris, químics o paràsits) reben el nom de “malalties de transmissió alimentària”.\nAl nombre de casos que puguin ocórrer relacionats amb aquest tipus de patologies se’ls associen els brots, definits per l’ISCIII com “la presència de qualsevol procés rellevant d’intoxicació aguda col·lectiva, imputable a causa accidental, manipulació o consum”. L’ISCIII destaca la importància de la vigilància d’aquest tipus de patologies per a poder establir mesures adequades de control i prevenció, i així poder avançar-se a l’aparició de brots, minimitzant el dany produït en la població.\nMés de 300 brots\nA Espanya, els brots ocorreguts es comuniquen a la Xarxa Nacional de Vigilància Epidemiològica (RENAVE), com ara els que ocorren per transmissió alimentària. Aquestes notificacions es basen en gran part en les Malalties de Declaració Obligatòria (MDO); és a dir, aquelles que els metges estan obligats a notificar al centre de salut pública corresponent pel fet de ser d’especial importància per a la comunitat.\nAixí, el 2014 es van notificar 310 brots de transmissió alimentària i hídrica, als quals es van associar 22.088 casos de malalties. La proporció de brots més gran es devia a la salmonel·losi (un 78%), seguida de l’hepatitis A (l’11%). En canvi, si s’analitza el nombre de casos, la campilobacteriosi (patologia infecciosa que es transmet a l’ésser humà generalment per aviram infectat) va generar un nombre més alt de casos de malalties de transmissió alimentària i hídrica (un 52% del total), seguida de la salmonel·losi (un 33%).\nPeríode 2008 i 2011\nLa RENAVE, a més, va efectuar una anàlisi molt exhaustiva sobre els brots de malalties transmeses per aliments entre el 2008 i el 2011 (en aquest cas no es van tenir en compte els brots causats per l’aigua).\nAixí, en aquest període es van notificar un total de 2.342 brots de transmissió alimentària, entre 577 i 589 cada any. En total, el nombre de casos associats a aquests brots van ser 30.219, al voltant de 7.500 cada any, i van ocasionar un total de 1.763 hospitalitzacions i 24 defuncions.\nEl període amb un nombre més alt de brots de transmissió alimentària va ser durant l’estiu (entre el maig i el setembre), però va ser el juny el mes en què més es van notificar.\nFinalment, entre el 2008 i el 2011 es van registrar 24 defuncions degudes a malalties de transmissió alimentària. El 67% d’aquestes (19 en total) es van deure a la Salmonella (sense especificar-ne l’espècie). Tot i això, va ser el Clostridium botulinum el que va presentar la letalitat més elevada (el 6%), és a dir, el nombre de defuncions per nombre de casos. I és que, segons l’Organització Mundial de la Salut (OMS), aquest bacteri produeix toxines botulíniques, una de les substàncies més mortals que es coneixen. Aquesta toxina s’ingereix amb aliments elaborats inadequadament i és neurotòxica, la qual cosa significa que afecta el sistema nerviós.\nEl 69% dels brots notificats entre el 2008 i el 2011 es va associar a un agent causal concret. D’aquests agents coneguts, els bacteris van ser el grup predominant (el 79%), seguit dels virus (10%), les substàncies tòxiques (10%) i els paràsits (1%).\nAixí, l’agent causal predominant va ser la Salmonella, que va estar implicada en el 50% dels brots amb agent conegut i en el 74% dels que es van deure a bacteris. Hi destacava la Salmonella Enteritidis.\nLa salmonel·la és un grup de bacteris que es poden trobar en l’aviram cru, els ous, la carn de boví i porcí i, de vegades, en href=”http://frutas.consumer.es/consejos-y-salud/manipulacion-y-cocinado”fruites[/a] i vegetals sense rentar. També es pot agafar després de manipular mascotes (especialment rèptils, tortugues i llangardaixos). En general, els símptomes són febre, diarrea, còlics abdominals, mal de cap i també es poden presentar nàusees, vòmits o perdre la gana.\nAmb tot, des de l’ISCIII indiquen que, gràcies a la millora en el control de la salmonel·la al llarg de tota la cadena alimentària, s’observa una disminució en el nombre de brots d’aquest patogen des de l’any 2010.\nEls principals aliments implicats en els brots de transmissió alimentària succeïts entre 2008 i 2011 van ser els ous, els ovoproductos i la maionesa. Es van veure implicats en el 25% dels brots. Si bé és important destacar que en el 31% dels casos es desconeixia l’aliment implicat.\nA més, el 54% dels brots es van adquirir en llocs de restauració col·lectiva: restaurant o hotel, bar, escola o guarderia, geriàtric, colònies, etc. A continuació, el 37% dels brots es van agafar en l’àmbit familiar (casa i càmping privat). I quin n’era el factor contribuent? Majoritàriament, la contaminació encreuada (27%), el temps o la temperatura inadequats (21%) i l’aliment contaminat (19%).\nNotificacions d'alerta alimentària\nXarxa d’alerta alimentària\nEl SCIRI és l’eina nacional amb què es vigila de forma constant que tots els productes alimentaris que estan al mercat són segurs i no representen cap perill per a la salut dels consumidors. D’aquesta manera, es gestiona la xarxa d’alerta alimentària i s’afronta qualsevol risc o incidència relacionada amb els aliments que pogués afectar la salut dels consumidors.\nEl 2015, el SCIRI va gestionar un total de 3.036 notificacions relatives a productes alimentaris (inclosos 81 expedients que finalment es van retirar o reclassificar). D’aquestes, tan sols un 6% es van tractar com a alertes (191); és a dir, eren notificacions que van exigir una vigilància o actuació immediata de les autoritats competents. És el nivell més greu per a la salut del consumidor ocasionat per un aliment originari d’un establiment nacional o distribuït en territori nacional.\nUn altre 46% van ser informacions (1.399), un segon nivell de notificacions greus que no involucren empreses productores espanyoles ni es troben al mercat espanyol, i que no comporten una actuació ràpida i immediata per part de les autoritats competents.\nA més, el 43% eren rebutjos en frontera a productes alimentaris (1.315). Es tracta de notificacions sobre riscos greus associats a aliments que procedeixen de tercers països i que no han superat els controls dels llocs d’inspecció fronterers de la Unió Europea.\nFinalment, en proporcions més petites es van tramitar notificacions que no es corresponien amb cap dels anteriors, però que aportaven informació d’interès (3%); i d’altres que tenien a veure amb explotacions positives a l’ús de substàncies prohibides o medicaments d’ús veterinari per sobre dels límits establerts legalment (2%).\nRisc greu i immediat\nAixí doncs, en el nivell més elevat es van tramitar 191 alertes. 7 d’aquestes es van retirar, per la qual cosa el total d’expedients d’alerta es va quedar en 184. Aquesta quantitat es va reduir un 5% en relació amb les 194 que es van haver de gestionar el 2014 i un 12% en relació amb les de 2008 (un total de 209).\nEl 58% del total d’alertes gestionades van suposar un risc greu i immediat (107 de les 184 alertes) i, pel que fa a l’origen, un 55% procedien de territori espanyol, especialment de la Comunitat Valenciana, Castella i Lleó i Madrid.\nI quins van ser els productes alimentaris implicats en aquestes alertes? Majoritàriament eren d’origen animal (102 notificacions) i vegetal (62). La resta corresponia a materials en contacte amb els aliments i un altre tipus de productes (com ara complements alimentaris).\nDe manera més concreta, per tipus d’aliments, 72 alertes tenien a veure amb peixos i derivats, 16 amb carns i derivats, 15 amb cereals, farines i derivats, 13 amb fruites i derivats (incloent-hi fruita seca), 12 respectivament amb llet i derivats i condiments i espècies, i 10 amb hortalisses, verdures, lleguminoses i tubercles.\nMercuri en el peix Com es pot observar, el 2015 van destacar les alertes relacionades amb lleguminoses i tubercles.\nMercuri en el peix Com es pot observar, el 2015 van destacar les alertes relacionades amb peixos i derivats, que van suposar el 39% del total. 45 alertes van ser en el congelat, 12 en el fresc i la resta van ser en altres productes de pesca. Així, segons el SCIRI, la majoria de les notificacions relatives a peixos i derivats van tenir com a factor comú la detecció d’elevats nivells de mercuri d’aquests productes: 47 d’aquestes notificacions d’alerta van tenir aquesta causa.\nEls efectes nocius que aquest metall té per a la salut es coneixen des de fa molts anys. Així, segons els experts, el consum de peix i marisc contaminats és la principal font d’exposició de la població a aquest metall pesant. Asseguren que gairebé totes les persones presenten alguna quantitat d’aquest compost, per petita que sigui, la qual cosa indica la seva presència en la cadena alimentària.\nAixí i tot, el peix continua sent un aliment bàsic des d’un punt de vista nutricional i l’AECOSAN estableix que és segur, i molt recomanable, menjar-ne. Però els experts recomanen que perquè la seva ingesta no suposi un perill per a la salut, se segueixin una sèrie de consells:\nVariar el consum de productes del mar, tant en espècies com en fonts de subministrament. Entre les espècies de peix i marisc amb una baixa concentració de mercuri destaquen els llagostins, la tonyina clara de llauna, el salmó i molts peixos del grup del bacallà, entre d’altres.\nMenjar peix almenys dos cops per setmana, sense oblidar el peix blau.\nPer a les dones embarassades o lactants: limitar el consum de grans peixos depredadors a 150 g per setmana i evitar menjar peix espasa, peix agulla o gatet.\n"Els aliments no depuren, encara que els consumim en forma de batut verd a deu euros el litre"\nMODIFICACIÓ DE CONTRACTE TELEFÒNIC\nEquipatge al maleter de l'autobús\nVenda de llibres a domicili amb enganys\nDispositius i apps per a parlar idiomes sense estudiar\nUna de pop\nCom més de prop, millor\nMusclos segurs i deliciosos per a tothom!\nTant costa setembre?\nAmpolles amb segona vida\nSpinner: una joguina sense més\nLes càries també s'hereten\nInnovar para reciclar mejor\nPa de motlle: la molla més tendra


Diari del capellà: d’octubre 2012\nPublicat per el mossèn a 23:26 3 comentaris\ndissabte, 6 / octubre / 2012\nEm llevo cap a 2/4 de 6 i envio un bon dia als nebots. Quan he enllestit, pujo al meu cotxe i vaig cap a l’esplanada del DIA. És cap un quart de vuit. Hi ha tota la colla d’Anglès (21 persones). Només hi falten en Josep i la Núria, que es veu que no es troba massa bé.\nQuan arriba l’autocar des de Bescanó, a més d’en Jordi i els participants de la seva parròquia, hi ha en Joan i la Tarsi. També arria l’autocar amb els participants de Sant Feliu, Les Planes, Amer i La Cellera. Ens saludem els mossens de l’arxiprestat. I quan tothom és al seu lloc, sortim plegats. A Sant Martí hi pugen els que falten (4). I per l’autopista, cap a Montserrat.\nA l’àrea del Montseny hi faig una aturada tècnica. Mentre prenc un tallat, una mare i els seus dos fills em saluden: són de Begur. Van a un festival de ball de saló per col·laborar a una campanya solidària. Espero que algun dia m’enviïn un missatge per saludar-nos de nou.\nPoc abans de Bellaterra, surto per la variant de Terrassa. Quan veig la sortida d’Olesa, pensant amb la Roser, en Xavier i els seus fills, surto per la variant de l’autopista. Quan me n’adono, haig d’entrar de nou a l’autopista. Pujo per Monistrol i arribo a Montserrat cap a dos quarts de nou. Darrera meu arriben els autocars.\nPlegats anem a la cafeteria a esmorzar una mica. Hi ha molta gent fent cua i, tot d’una, hi ha tot de gent que es cola i no em puc estar de rondinar. Possiblement la manca de glucosa em fa més irritable. Algú protesta perquè rondino.\nFinalment anem cap a la basílica. Ens saludem amb els altres mossens de l’arxiprestat de Farnés: en Ramon, en Jordi, l’Eduard i Mn. Lluís de Vidreres que, com sempre que em veu, m’abraça afectuosament, des de l’accident que va patir a El Collell.\nA la missa es fa la memòria de sant Bru, com pertoca. L’hebdomadari, que presideix i fa l’homilia, té l’accent de cap a Lleida. Quan érem a la sagristia, s’ha apropat a Mn. Lluís per posar-li bé l’alba. L’homilia és ben adequada lligant pensaments de sant Bru amb l’evangeli i amb dites de santa Bernardeta Subirós: “Dono gràcies a Déu perquè si, a Lourdes, hi hagués hagut una noia més pobra i més ignorant que no pas jo, la Mare de Déu se li hauria manifestat a ella”.\nQuan acabem la missa saludo els monjos coneguts: l’Àngel Codina (el P. Daniel, que és de La Cellera), en Josep Laplana (que cada dia ens obsequia amb una fitxa d’art als que estem al face), en Salvador Plans (amb qui parlo una bona estona), en Garí (que em em comenta que quan n’era vicari Mn. Josep Colomer, havia fet Casal d’Estiu a Anglès, amb en Pere Carreras que és del seu curs del seminari). Saludant l’un i l’altre, em quedo sense la trobada dels romeus dels dos arxiprestat amb un monjo (que és el P. Codina).\nM’estic una estona voltant per les places i entro de nou a la basílica pel cant de la salve. El xivarri és considerable i el monjo sagristà convida la gent a respectar el silenci i a pregar. I cantem la salve sense l’escolania, ja que els nois són a Polònia (si bé els dissabtes també acostumen a ser amb les seves famílies).\nSortint de la basílica vaig cap al restaurant on em trobo amb en Ramon, la Montse, en Josep, i en Jordi. I de nou a fer cua per recollir el menjar. Dinant, amb la Montse, parlem del llibre sobre Santa Maria dels Turers i d’alguns retocs que cal fer-hi.\nQuan acabem de dinar anem de nou a la basílica amb l’esperança de poder pujar al cambril a venerar la Moreneta. Le cua ha disminuït un xic, però arriba encara fins el pòrtic de sota la façana. Impossible. Entrem a la basílica i faig una pregària a la Mare de Déu: Sub tuum praesidium... Déu vos salve... Us encomano les parròquies i la seva gent, la meva família (la Carme ha caigut i s’ha trencat el canell), els amics, la situació del país... Amb tants encàrrecs, la Mare de Déu està negra.\nI, amb en Jordi Pous, marxem per avall. Retornem per l’eix tant ràpidament com podem, i sense entretenir-nos. Arribo a Bonmatí a temps, si bé abans he passat per la doma a recollir els fulls. En Jordi, amb el seu cotxe que havia deixat aquí al matí, acaba de fer el trajecte fins a Bescanó.\nA Anglès, a la doma, hi ha reunió pares de nois i noies de post comunió. Si Déu plau, l’arreplegarem uns quants. L’Alfred els portarà bé.\nA la missa vespertina hi participa la família Bou Pujolràs. La Jana em fa d’escolà. Els que me’n feien l’any passat, s’ho miren de lluny.\nI quan acabo, a sopar una mica i cap a descansar, que avui ho faré planer.\ndiumenge, 7 / octubre / 2012\nMare de Déu del Roser, feu que en aquesta casa no hi hagi ni poc ni massa, sols el necessari per viure bé.\nLa participació a les misses d’aquests diumenge és més satisfactòria. Amb tot, amb a Anglès, si apleguéssim els feligresos en una sola missa, encara quedaria lloc a l’església.\nA Sant Martí, quan acabem la missa, en Miquel i la Roser ens fan celebrar el seu sant. Quan he fet un tast, vaig cap al poble, a visitar un parell d’àvies.\nAl migdia, batejo l’Eloli (nascut a Kazaistan) i celebrem el 50 aniversari dels seus avis, l’Albert i la Rosa. Això dóna goig!\nVaig a dinar a Can Teixidor. Hi ha la trobada dels cosins dels nebots, els Arnau, o sigui els nebots de la meva cunyada, la Carme Arnau. Amb el cuiner, som 49 comensals, dels quals una dotzena són mainada. Com que dinem a l’exterior, el lloc que em toca és on més hi toca el sol. Com és obvi es parla del futur del país, de les traves que s’hi posen, de les arrels familiars (a Amer i Cogolls, per part dels Arnau, i de Sant Martí de Llèmana, per part dels Roca).\nDilluns, 8 / octubre / 2012\nAl matí feinejo pel despatx. Enllesteixo els llistats de la mainada de catequesi. Això és com una petita escola.\nCap a les 5 ve la mainada de la catequesi. I una trentena de nois i noies bloquegen els baixos de la doma: dos grups de mainada de segon any (amb la gna. Pilar i la gna. Teresa), un grup nombrós de mainada que inicien la catequesi (amb la Vicky i la Maria) i un grup d’adolescents que es preparen per la confirmació (amb l’Alfred).\nAlgunes mares de mainada que ja venia l’any passat no els va prou bé l’horari i cal fer una adaptació. La veritat és que sempre li toca el rebre a la catequesi. Veurem si els acords estipulats es respecten.\nLa sortida de la mainada de catequesi coincideix amb les persones que venen a recollir aliments dels que distribueix Caritas. I es forma un petit garbuix.\nUn noi panjabi i veí de la rectoria, amb qui ens saludem i parlem sovint, em pregunta tot interessat què ha passat allà on estic, que hi havia molta gent i molts nens, i molts cotxes dels pares de mainada...\ndimarts, 9 / octubre / 2012\nAl matí, quan he obert l’església i abans d’esmorzar, surto a fer una caminada de mitja horeta. Em trobo amb la mainada i la jovenalla que van a l’escola. També em fixo en els que van a Girona. Ara ja en conec alguns però la majoria dels que conec no és pas de participar a la vida parroquial.\nQuan em poso a esmorzar, arriben els paletes que venen per netejar els teulats. Espero que estigui tot fet abans de les pluges. Qui no arregla la gotera, ha d’arreglar la casa entera.\nQuan he acabat d’esmorzar, baixo al despatx. Arriba en Joan que està netejant l’hort per plantar-hi alguna verdura d’hivern: cols, carxofes, escaroles...\nFaig una segona passejada, ara cap a Can Patalic per comprar-hi alguna proteïna. Passant davant dels jardins de Can Cendra hi ha tota la colla de l’Oncolliga servint fruita a la mainada perquè s’acostumin a menjar-hi i hi ha uns animadors que interpreten un espectacle infantil.\nQuan torno de Can Patalic en veig un dels que van entrar a l’església esbotzant-ne el portal. I m’arribo fins l’Agrobotiga Santa Bàrbara per comprar pa morè d’espelta.\nAl despatx, entre matí i tarda, redacto el suplement del full, preparo el full de cants de la catequesi, contesto algun missatge, parlo amb algú....\nDino una barreja de verdura bullida (patata, porros, rabequet, mongetes) i un tall de bistec de pobre i, per postres, una mandarina i una pruna. Mentre dino, miro a la televisió les notícies comarcals de TV3 i presenten la mainada d’Anglès menjant fruita, amb les confraresses de l’Escombra que serveixen: la Maria, la Fe, la Consol, la Lluïsa de Camós, la Isabel...\nEn Ramon Pijoan em planteja de presentar el llibre de Santa Maria dels Turers de Banyoles el divendres 9 de novembre a dos quarts de nou del vespre, als locals parroquials de Santa Maria dels Turers.\nFa dies que les visites al DIARI DEL CAPELLÀ han crescut: s’ha passat d’una mitjana de 35 visites diàries a unes 55 diàries. Avui hi ha accedit més de 50 visites provinents de Rússia. Ara fa quinze dies, en un sol dia, entraren al DIARI DEL CAPELLÀ més de 1000 visites. Curiós. També m’arriben comentaris, gairebé tots positius des de diversos llocs i fa 15 dies, coincidint amb l’allau de visites, me n’arribaren un parell d’insultants. Val a dir que el nivell cultural era ínfim, com acostuma en aquests casos. No ofèn qui vol.\ndimecres, 10 / octubre / 2012\nA les 8 arriben els paletes. Em diuen que avui enllestiran la feina i que, després, ja pot ploure. I van fent. Més tard venen en Ramon i en Florenci comptar la menudalla i passar comptes.\nEn Paco Finna (Francesc Pons) està arreglant el bàcul de la imatge de sant Antoni Abat. Per la festa de sant Antoni, amb la imatge amunt i avall, es va trencar el bastó. En Paco, l’avi d’en Francesc i en Narcís, és un autèntic especialista en bastons. Per alguna cosa la fàbrica BASTONS FINNA a Bonmatí serveix bastons a tots els mercats internacionals, especialment Alemanya, Gran Bretanya, països àrabs... I a la fàbrica en fabriquen amb tota mena de fusta i també amb alumini.\nA en Paco li comento que el meu nebot treballa en el transport de fusta amb França i que sovint descarrega a Santa Coloma i a Brunyola.\nDino amb els de casa. En Patllari està pioc però te prou gana: ja se’n pot entornar el metge! La Carme, amb el braç enguixat, va feixuga. Espero que vagi millorant.\nQuan retorno cap a Anglès, m’aturo a comprar a l’engròs: aigua, llet, detergent... Quan vaig per pagar, no trobo la visa enlloc. Encara bo que porto el suficient per pagar en efectiu. Retorno cap a casa per si m’ha caigut per allà. Però res. I recordo la darrera vegada que la vaig usar, baixant de Montserrat,el dissabte, per pagar l’autopista. Telefono en Jordi per preguntar-li si recorda haver-la vist. Em diu que ell va veure que queia enmig dels seients. Sant cristià! I si, la trobo allà.\nA la missa vespertina ens acomiadem de la germana Mercè que demà se’n va cap a Puig d’Olena.\nAl vespre plovisqueja però no acaben de caure ni tres litres.\ndijous, 11 / octubre / 2012\nTot humiteja. Cap a les 9 arriben les confraresses de la Mare de Déu de l’escombra. Els ajudo a col·locar tovalles: aixecar el sagrari, aixecar la imatge de sant Miquel, posar la senyera darrera la Mare de Déu... Tot va en dansa preparant la festa gran de la patrona.\nQuan se’n van les confraresses venen els pabordes. En Ricardet i en Joan porten un carregament de flors per ornamentar el presbiteri per la festa del Remei. Sembla que aquesta any el color serà més harmonitzat.\nAl carrer, els tècnics de l’ajuntament, estan reparant els llums públics perquè aquests dies tot brilli. Hi passa en Bartomeu Carrillo, en Pere Espinet...\nCap el tard vaig a fer una caminada. A la Triassa em trobo amb una parella de ciclistes que em pregunten si sé on és la casa de turisme rural de Can Japet. Els dic que és a La Cellera (millor dit, El Pasteral) i que agafin de nou la via verda des d’on seran uns 4km fins el camí de les serps. Entretant m’arribo fins la gasolinera i, des d’allí, fins el DIA, a bon pas.\nLa Gisela Camarero és la portaveu de les reivindicacions estudiantils i universitàries, la PUDUP i l’he vista diverses vegades a la televisió.\ndivendres, 12 / octubre / 2012\nEm desperto un xic més tard i segueixo la rutina habitual, encara que em cal retallar alguna coseta per acabar a l’hora prevista. I és que abans de les 9 vaig a Bonmatí fer pinya amb els professors, els pares i els regidors en l’acte reivindicatiu de l’escola a favor del català i de Catalunya. Sembla però que algú ja s’ha emportat la senyera que hi havia a l’entrada del poble.\nSaludo i vaig coneixent pares i mainada. També saludo els diversos professors que ja vaig coneixent: la Nuri, en Llorenç, en Josep M... La mainada juguen al pati i ens animem a ballar una sardana, encara que a en Joan (el pare d’en David) no li acaba de sortir la sardana que li hauria agradat. Quan comencen a servir l’esmorzar, cap a les 10 (botifarra i pa amb tomata), retorno cap a la doma.\nFelicito la meva germana pel seu sant i parlem de diverses coses: del seu nét que aviat arribarà (un altre mini nebot meu), de la Roser Brugulat Pecanins (de 62a, que morí ahir a Vic), de l’Acadèmia Abat Bonito de Banyoles (la Roser era filla del seu director, el Sr. Brugulat)...\nA mig matí plou una mica. No arriben ni a tres litres. En Ricardet comença a instal·lar els rams al presbiteri. Sembla que dominarà el blanc, amb algun ram de color rosa. Una opció per l’elegància.\nDino a Ca l’Elisa. Hi ha totes les taules plenes però sempre hi ha algun racó pels habituals. Hi coincideixo amb en Josep Artigas i estem una bona estona xerrant de diversos temes.\nM’assabento de la defunció, ahir, de Mn. Josep Buch Arnau. Va néixer a Bonmatí el 20 de gener del 1931. Els seus pares eren l’Enric Buch Artigas, de Can Timba de Constantins, i la Maria Arnau i Canal, de Cogolls. Eren els majordoms de Can Bonmatí i, l’Enric, feia de carter a la colònia. Va ser ordenat prevere el 1956 i va ser vicari de Malgrat de Mar, les Preses i Foixà. Posteriorment fou ecònom d’Albanyà, Lliurona i Carbonils i, el 1960, fou destinat ecònom de Puigpardines fins el 1964 que fou nomenat rector de Vilabrlareix. Del 1971 al 2004 fou notari secretari de la Curia diocesana guanyant-se l’estima dels companys. Del 1972 al 1990 fou consiliari de la Congregació dels Dolors de Girona. Del 1997 fins el 2007 també fou rector de Camplong. Del 2007 al 2010 fou adscrit a la parròquia del Mercadal. Des del 2010 residia a la residència sacerdotal Bisbe Sivilla on morí ahir.\nAl vespre hi ha la missa de comiat de les germanes dominiques. La capella del col·legi s’omple del tot. També hi participa una volada de mainada. Acompanyen la germana Pilar i la germana Teresa la priora provincial i la secretaria provincial de la congregació. Un missa senzilla, familiar, sentida... intentant agrair el que les germanes dominiques, des del 1820, han aportat a la vida d’aquest poble i d’aquesta parròquia.\nQuan pujo cap a la doma, plou, com si fossin llàgrimes. Arriben a caure uns cinc litres més d’aigua. De mica en mica, s’omple la pica.\nPublicat per el mossèn a 22:54 3 comentaris


Curs d'Estiu: Coaching i PNL per Desenvolupar-se en el Món Laboral\nData inici: 26/06/2017\nData finalització: 20/07/2017 Nombre de places: 25\nHorari: Dilluns i dijous de 16 a 20 h(32 h presencials + 4 h de treball a casa)\n–Treballar l’autoconeixement personal i laboral tot connectant amb els talents, els valors, la missió i visió laborals, els objectius i les creences personals.\n–Descobrir els nostres punts forts i febles així com els aspectes que podem millorar i en els quals volem invertir personalment o en l’aspecte laboral.\n–Concretar i definir els objectius propis.\n–Aprofundir en la comunicació pròpia (descobrir com ens comuniquem) com a pas previ per millorar aquesta comunicació.\n–Desenvolupar una comunicació clara, empàtica, eficaç i propera.\n–Explorar com treballem en equip per decidir si volem canviar-ne algun aspecte i fer els passos pertinents.\n–Saber adoptar una actitud oberta, participativa i col·laborativa a l’equip.\n–Conèixer i practicar exercicis de PNL i coaching per millorar la relació amb un mateix i amb els altres.\n–Conèixer i practicar exercicis de PNL i coaching per desenvolupar una millor versió de nosaltres mateixos.\n–Autoobservar-se per descobrir i posar direcció a una vida en sintonia amb nosaltres mateixos.\n–Generar una actitud enfocada a les possibilitats i recursos interns i externs.\n–Ser un agent actiu i conscient del propi canvi personal.\nAdreçat a qualsevol persona que vulgui entrar en el món laboral o realitzar un canvi d'àmbit laboral (fins ara treballava d'una feina diferent de la que ara vol començar a dur a terme), com a treballador per compte propi o aliè, i adquirir capacitats, competències i eines que li facilitin aquesta inserció.\nA qualsevol persona que vulgui desenvolupar competències per tenir més coneixement de si mateixa, seguretat personal, habilitats comunicatives i relacionals i aprendre a concretar objectius i assolir-los professionalment.\n1. L’autoconeixement per a la felicitat personal\n–PNL i coaching per al canvi i la millora laboral i personal\n–La meva individualitat\n–Missió, visió i valors de la meva empresa o meus, com a treballador\n–Saber fer un bon disseny d’objectius\n–Les meves creences i el meu diàleg intern\n2. Les relacions interpersonals: com tenir-ne cura i per què\n–La comunicació, elements bàsics per a una comunicació eficaç\n–La meva comunicació i què comunico com a persona i com a empresa\n–L’empatia i l’escolta activa com a eines clau\n–Treballar en equip\n3.Recursos per a la gestió emocional i personal en l’àmbit laboral\n–Estats emocionals potenciadors\n–Confiant en la meva saviesa interior\nJudit Padrès Noguer. Vegeu currículum a l'apartat de coordinació.\nJudit Padrès Noguer. Educadora social, Màster en PNL i Coaching, Màster en PNL, certificada en Coaching Wingwave, formació en coaching corporal i hipnosi clínica.


CREMANT POTA!: 7 cims\n58km - 4912m - 8:29:00\nEl 7 cims representava el meu estreno en curses de llarga distància, la meva primera cursa de més de 42 Km i tenia molta curiositat per comprovar com el meu cos assimalava passar d'aquesta distància, i si vull passar-me a les ultratrails, primer tenia que passar pels 58Km d'aquesta cursa que per cert és corria molt aprop de casa.\nEls 7 cims és una cursa de resistència que aquest any cumplia la seva 8a edició, sempre ha sigut una cursa per excursionistes però cada edició que passa la fan més corredors. El recorregut transcorre per la zona de Torrelles, Plà de Manlleu, Querol i Pontons, i passa pels set cims més alts de l'Alt Penedès.\nDesprés del tute de curses de muntanya que arrossegava durant el mes d'abril, diumenge si, diumenge també, arrivaba a aquesta cursa amb molta il.lusió i amb les potes un pèl carregadetes. Aquesta vegada m'acompanyava el Millagui i el Tigre, vaja trio de bèsties pardes que estem fets! jaja.\nUna hora abans de la sortida, agafem el dorsal i ens\nposem a calentar i a xerrar amb tots els amics que ens anem trobant, que per cert n'eren molts perque quasi tots eren de la comarca. Cal dir que la nit abans habia plogut molt i ens esperàvem força fang, i deu ni dó el que ens vam trobar.\nDonen la sortida a les 6:30 i el Millagui ja es desmarca de nosaltres i comença la seva particular cursa com sempre. El Tigre i jo teniem clar que el nostre objectiu era ser finishers de cara a reptes de més tirada. Ja al km 4 pujem el primer dels 7 cims, el Clapí Vell on trobem el primer control, seguidament fem camí cap al segón cim que era el cim de l'Aguila que està molt a prop del primer. Després ens esperen una serie de pujades i baixades trencacames fins arribar al primer control on agafem forçes, sempre m'enrecordaré del membrillo d'aquesta cursa, bonissim! jajaja. Al km 18 ens trobem el tercer, el Montmell, per mi un dels més complicats de la cursa, amb un desnivell força exigent, un cop a dalt la baixada és molt técnica i haig de vigilar de no caure perque tranquilament pot ser el final de la cursa. Sort que el Tigre, que l'any anterior s'hi va espinyar en aquest punt em va fent de guia. Just abaix ens trobem el segón control i avituallament, una mica de fruita i més membrillo jaja. Més desnivells trencacames, sen's ajunten un grupet de corredors, tres d'ells estaràn amb nosaltres fins quasi al final. En el km 24 més o menys començo a sentir-me molt malament, tinc la necessitat de plantar un pi. Començo a posar-me nerviós. Al arribar al tercer avituallament (Km 32), em menjo la butifarra que donen i planto el pi, em quedo com nou! jajajaj.\nDes de llavors recupero tirada, al Tigre li agafa una petita pàjara i jo al revés, estic a tope!, el vaig esperant. Una mica més endavant ens trobem el Montagut, cim força complicat per la pujada que és molt dreta, jo estic a tope i el puc pujar sense problemes, seguidament a 2.5km ens trobem amb el cinquè cim, el Formigosa. Ja tenim més de mitja cursa i els desnivells més complicats completats.\nAl km 36 trobem el quart avituallament, i a partir d'aqui el terreny es torna pedregós, no hi ha gaire desnivell, però és molt dur!!! d'aqui fins al km 42, tot pedra i fang. Començo a sentir que m'està agafant una pàjara bestial, les potes no em tiren, i sort del Tigre que tira de mi, jo només li veig les seves potes i les segueixo com puc...la meva moral baixa en picat, em queden 20km per acabar i ja no puc...penso que no podré acabar...però abans que retirar-me per fluixera, haig de rebentar pota!, tot és mental!!!. fins al 42 se'm fa etern!!!. Al arribar a l'avituallament, al cim del Solanes ens trobem un altre control i agafo forçes, estic exhaust!!!, però coses de la vida, a partir d'aqui conforme van passant els kms em vaig recuperant. Seguidament ens ve el cim del Castellar, assequible perque quasi no perd alçada amb l'anterior. I després d'aquest ultim ens vé un desnivell negatiu de més fang i pedra made in Penedès jajajja. Aquesta vegada resisteixo millor a la pedra.\nUna mica més endavant ens trobem un "regalet" en clau de pista asfaltada, quina kk! el Tigre i jo ja portem les potes carregades i això ens fa mooolt de mal. També cal dir que aqui és tot pujada fins a arribar al Coll de Sapera (km 52). A partir d'aquest punt ens venen 6 km de pista força pedragosa fins a arribar a Torrelles de Foix.\nFinalment el Tigre i jo marquem 8:29, estic content per acabar però una mica decebut. Personalment m'exigia fer sub-8h però el pas del temps m'ha fet sentir-me molt orgullós del meu crono.\nAprofito aquestes linies per felicitar a l'organització, s'ho van currar molt, el circuit estava molt ven senyalitzat, els controls ven situats i abundants, tan liquids com sòlids. És un gustasso còrrer una cursa així de ven organitzada.\nCal dir que la cursa la va guanyar el Sr Millagui! quin putu crack! és el putu amo!!!\nPublicat per Jordi Garcia a 16:27\nJordi vas fer un molt bon paper, era la primera vegada que feies tanta distancia, això es un bon entreno per properes curses de llarga distancia.\nTu sempre pots.\n16 de juny de 2011 a les 9:55


Vot Útil Independentista (VUI) La República\nVot Útil Independentista (VUI)\nQui digui que les eleccions del 20-D no són importants, o és un sòmines o menteix. Per primera vegada des del 1978 el bipartidisme no serà l’eix predominant de la […]\nJosep Maria Vall 17/12/2015\nQui digui que les eleccions del 20-D no són importants, o és un sòmines o menteix. Per primera vegada des del 1978 el bipartidisme no serà l’eix predominant de la política espanyola. Qualsevol govern que es formi, sigui del color que sigui, estarà afeblit per l’aritmètica parlamentària. I la Història ens demostra que quan més dèbil ha estat el govern de l’estat més a prop hem estat els catalans de la llibertat.\nLa majoria d’independentistes ho saben i volen aprofitar aquest moment decisiu. Però els de la CUP no s’hi presenten i criden a l’abstenció perquè, segons diuen, no se senten interpel·lats i no veuen les Corts com “un marc d'oportunitat per a la consecució de la independència”. Una opció respectable però perfectament equivocada.\nAls cupaires els agrada molt parlar de Països Catalans però no sembla que hagin llegit gaire Joan Fuster: “Tota política que no fem nosaltres serà feta contra nosaltres”. Admiradors del sistema chavista com són també haurien d’haver après que, per no haver volgut participar en les eleccions parlamentàries del 2005, l’oposició veneçolana es va quedar una legislatura sencera sense pràcticament cap diputat a l’Asamblea Nacional de Caracas i l’oficialisme els va passar per sobre durant deu anys.\nL’actitud que han mantingut des del 27-S ens ha fet veure que aquesta formació té tics prepolítics i nihilistes veritablement preocupants. Emparant-se en una suposada coherència han convertit la investidura presidencial en mercadeig i sainet. Com va escriure Miquel de Palol, “la coherència és el refugi dels mediocres”. Mireu si són coherents que si bé la CUP demana l’abstenció, alguns dels seus capitostos recomanen el vot per En Comú Podem abans que per una opció sobiranista. Res d’això és gratuït. Els que volen enfonsar l’acord amb JxSí saben que un bon resultat de Podemos a Catalunya i un mal paper de les candidatures independentistes poden decantar l’assemblea del 27-D contra la investidura de Mas.\nAixí les coses, és millor centrar-nos en recolzar aquells que volen defensar el vot a les urnes i no llençar-lo a la paperera. En el camp sobiranista es presenten dues candidatures. Una és la coalició Democràcia i Llibertat, formada per un tripartit de forces benintencionades i voluntarioses que és la suma d’una organització en procés d’autoliquidació (Convergència), un partit fracassat (Reagrupament), i la darrera, un aplec de bona gent que encara ha de demostrar quin suport popular té (Demòcrates de Catalunya). Mal aconsellats, han optat per una campanya desafortunada, més propera a l’esquela que al cartell electoral, amb les cares de Francesc Homs i Artur Mas en format de retrat fúnebre. Una premonició del seu traspàs polític? Dit amb tota la simpatia que mereix una opció patriòtica: un còctel tan rebaixat que no l’adreçaria ni Javier de las Muelas.\nI és que l’antiga CiU mai no va encertar gaire amb els seus caps de fila a la metròpoli. Recordem Duran i Lleida, més preocupat per fer de lobbista, viatjar per tot el món a càrrec de l’erari públic, atipar-se al Zalacaín i fer nones a la suite del Palace que per defensar els interessos de Catalunya a la Villa y Corte. O Pere Macias, qui serà eternament recordat per haver guanyat el Premio a la Pregunta del Millón, guardó atorgat per l’Asociación de Periodistas Parlamentarios, per la pregunta potser més estrambòtica de la història del parlamentarisme espanyol: “¿Conoce el Ministerio de Fomento las características de la colonia de las ratas que se comen los cables de señalización de ADIF en la estación de Sant Miquel de Fluvià?”\nTots els independentistes som conscients que si les forces independentistes no guanyen aquest 20-D de cara a l’exterior el gran resultat del 27-S quedarà en entredit. Per tant, toca anar a votar. Més que mai. I cal fer-ho per l’opció que inspiri més garanties d’èxit. Primer durant la Segona República i després durant l’actual règim borbònic, ERC sempre ha tingut una gran tradició de parlamentaris sòlids i ferms a Madrid, com per exemple Heribert Barrera, Joan Puigcercós, Joan Ridao o Alfred Bosch. Ara, capitanejats per Gabriel Rufián, Joan Tardà, Ester Capella i Teresa Jordà, poden esdevenir un grup imbatible que anirà al Congrés no a negociar res sinó solament a fer de punta de llança i culminar el procés. Igual que el jutge represaliat Santiago Vidal al Senat, seran la veu de l'independentisme valent i combatiu a les trinxeres més dures. Per tant, sense cap mena de dubte, ERC és la millor alternativa per defensar la nostra naixent República en les que possiblement seran les darreres eleccions espanyoles on els catalans votarem.\nÉs hora doncs de fer un VUI, és a dir, un vot útil independentista. Cal recolzar aquells que davant l’immobilisme d’uns i la intransigència dels altres més mostres ha donat de generositat i patriotisme. Sobretot perquè, segons totes les enquestes, els republicans són els únics que tenen opcions reals de guanyar aquí a Ciudadanos i a Podemos. Una victòria que dirà a tot el món que som i exercirem de República. Catalans, a les urnes!


Lluís Subirana: Apunts d’Història. Emissió 6-04-2013\nApunts d’Història. Emissió 6-04-2013\nRecordant Vicenç Bou i les seves sardanes més representatives\nAvui Mimosa una sardana de 1932\nDesprés de l’èxit de Teresa i La mare cantora el 1925 Bou estrena Festamajonera, sardana inspirada en la cercavila que fan els gegants el dia de la Festa Major de Torroella de Montgrí. El 1928 estrena una altra sardana que també es faria molt popular Mar de xaloc.\nTot això es traduïa no sols en popularitat, sinó també amb guanys materials, cosa que donà lloc a un fet perfectament previsible i inevitable i que va fer que Vicenç Bou abandonés l’any 1928 la direcció dels Montgrins, que passaria a dirigir Narcís Paulís, per dedicar-se més a la promoció de la seva música als escenaris barcelonins del teatre musical i les revistes de varietats que interpretaven les més famoses cupletistes de l’època.\nAixò va fer disminuir la seva producció. Però el 1932 ens regalava amb una altra composició que assoliria un gran èxit: Mimosa. Oriol Oller diu que “parlant específicament en termes musicals, les notes llargues, despullades de qualsevol ornament o acompanyament, que sembla que no tinguin fi però que ens porten amunt i avall sense saber com, tenen en aquesta sardana un clar exemple de l’estil Vicenç Bou.\nTambé Lluís Albert es pregunta ¿D’on li podien pervenir a Bou aquestes influències modals antigues, que presenten moltes de les seves sardanes sobretot com aquesta Mimosa?\nI com nosaltres ens hem preguntat altres vegades, per quin motiu, Bou escollia el títol que posava a les seves sardanes? En el cas de Mimosa sabem que aquesta paraula fa referència a un gènere de plantes amb flor de la subfamília Mimoseae. El nom del gènere prové del grec antic (mimos), que significa “imitació”. Les espècies més conegudes del gènere són la Mimosa pudica, una de les poques plantes que pot fer moviments ràpids per la manera en que plega les seves fulles, i Mimosa tenuiflora coneguda per un tipus de droga que es troba en l’escorça de la seva arrel. El gènere floral Mimosa ha passat per tota una història de classificacions i reclassificacions taxonòmiques i hi ha unes 400 espècies diferents d’aquesta flor de tons grocs, subtil i perfumada.\nPerò també ens podem preguntar si Bou no donaria un altre sentit a aquest mot, com per exemple el fet de mimar, de ser una persona molt mimosa en substitució o equivalència a estimar dolçament algú o alguna cosa? Això no ho sabem, per tant, ens quedem amb la seva música inconfusible que ens transmet sensacions que cadascú pot interpretar d’acord amb les seves particulars emocions.\nPublicat per Anònim a 0:42\nEtiquetes de comentaris: 30. Selecció articles\nApunts d’Història. Emissió 20-04-2013\nGlossa Mestre Francesc Olivella


Vaig saber que la meva dona és lesbiana - Lgbtq | Juliol 2022\nVaig saber que la meva dona és lesbiana\n(Com li va dir a Sambuddha Acharya)\n(Noms canviats per protegir la identitat)\nEm dic Anand Ganguly i estic casada amb una lèsbica.\nVenc d’una família de classe mitjana molt humil i amb base a Kolkata. El meu pare era un enginyer que era indiferent a la seva feina i, prou irònicament, volia que omplís les sabates.\nFeu clic aquí per llegir sobre aquesta dona que encara és verge després de dos anys de matrimoni.\nVaig tenir un germà gran que sempre tenia nois. Recordo que el meu pare l’abusava físicament i els dos intercanviaven un llenguatge imperdonable. L’última vegada que el vaig veure va ser quan el meu pare el va desestimar. Feia anys que ho vaig entendre era gai i que el meu pare no hauria tingut un noi gai per a un fill.\nLectura relacionada: El meu germà és gai i tinc por que els meus pares conservadors no ho acceptaran\nDesprés em vaig casar\nDisset anys després, vaig ser enginyer de programari que treballava en una empresa multinacional quan els meus pares van declarar que havien trobat una dona per a mi. Els meus pares van voler veure els seus néts mentre vivien, i jo, un home ple d’edat, encara em vaig estremir davant el pensament de desobeir-los.\nFeu clic aquí per obtenir més informació ningú no coneix.\nI abans de saber-ho, havia conegut a Rupa, la vaig trobar molt atractiva i em vaig casar amb ella. Recordo que va agafar el coratge de preguntar-li si volia casar-se amb mi, i Rupa havia assentit el cap sense paraules.\nCreixent amb la idea equivocada\nJa veieu, vaig anar a una escola de nois on els únics rastres de dones que es podien trobar es trobaven en l’objectivació descarada en forma de caricatures de pits i vagines que grollaven als escriptoris de l’aula. Pensàvem que el matrimoni era la llicència per tenir relacions sexuals, sempre que sigui, sigui on sigui.\nFeu clic aquí per llegir la història desgarradora d'una víctima de violació civil i de la culpa del seu divorci.\nPensàvem que el matrimoni era la llicència per tenir relacions sexuals, sempre que sigui, sigui on sigui.\nI, sorprenentment, la nit del nostre matrimoni no vaig demanar el seu consentiment a Rupa abans de despullar-la i portar-la al llit. En poc temps, érem només una altra parella índia amb un pis propi i una criada que la meva dona havia de quedar tots els dies.\nFeu clic aquí per obtenir més informació sobre les dures realitats de la violació civil i la importància del consentiment.\nRupa no em va mirar tot el temps. Recordo que les llàgrimes li trepitjaven la galta i pensava a mi mateixa que devia ser verge. A l’escola, havíem après que les dones verges solen plorar durant la seva primera època. També havíem après que els crits, els plors i tota mena d’indicadors de dolor eren un testimoni de la masculinitat que érem i que aquests eren honorables per a un marit sa i potent.\nFeu clic aquí per obtenir informació sobre els canvis el cos d'una dona passa després de perdre la virginitat.\nM'havia convertit en l'autor del mateix abús que m'havia espantat de petit.\nA la nit, m’adormí tot just després d’haver ejaculat. I cada matí, em despertava per trobar-me sempre al sol al llit. Rupa era un ocell precoç; i quan estava xerrant amb la criada sobre el te, semblava cansada, però realment feliç.\nLectura relacionada: 7 secrets sobre el sexe que les dones ho sabien\nDesprés es va quedar embarassada\nVan passar mesos i vaig continuar la meva pràctica repugnant. El meu tipus de sexe era el tipus brutal que he vist al porno i no volia tenir-ne cap altra forma.\nQuan la meva dona va quedar embarassada, va haver de romandre a casa dels seus pares durant tot el període. Van aconseguir una criada jove per tenir cura de Rupa. Va ser llavors quan vaig començar a frustrar-me. La meitat del temps, Rupa no va rebre les meves trucades. Sempre estava esgotada. En altres ocasions, Laxmi, la criada, va agafar el telèfon per dir-me que la meva dona no estava disponible.\nEstava segura que estava parlant amb un altre home. Sent el marit que jo era, coneixia tots els seus noms d’usuari i contrasenyes. Vaig passar per la seva història de cerca, i les meves mans es van congelar. La meva dona estava baixant de porno lèsbic amb el meu bebè al ventre.\nFeu clic aquí per obtenir més informació per què les dones tenen afers extramatrimonials.\nEl gènere em molestava. Vaig intentar dir-me que el porno no havia de ser un intent de compensar la meva absència, però alguna cosa no em va semblar bé.\nQuan vaig descobrir la veritat\nVa ser molt més tard, després que Rupa hagués donat a llum a una bella noia, vaig conèixer la veritat. Laxmi es va acomiadar de Rupa i, abans de marxar, va fer-me saber com Rupa li havia donat diners per agafar-se i dormir amb ella.\nNo passava molt abans ella em va confessar ella mateixa. Recordo estar molt enfadat i recordo la seva cara estoica. I em vaig recordar del meu germà.\nM’ha costat edats arribar a l’acord amb el monstre que era, i el difícil que m’havia suposat que em digués la veritat. Feia temps que em sentia emasculada. Estava tan molest amb el que m’havia passat. I per ella, vaig sentir un brot d’empatia i, en el moment següent, una ràbia.\nFeu clic aquí per llegir sobre els delictes de passió i què passa quan la ira pren el cap.\nHan passat cinc anys des que la meva dona ha confiat en mi. Mai vam divorciar-nos. Al mateix temps, som orgullosos els pares de la nostra filla petita i amics que, en secret, s’ajuden entre ells. No sé quant temps passarà.\nPerò si la meva dona no fos lesbiana, ho faria ha estat el meu jo abusiu . I, després de tot el que li he fet, això és el mínim que puc fer.\nquan morirà la reina


Corralito Grècia: Guindos diu que Espanya està “blindada” davant de la crisi grega | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nGuindos diu que Espanya està “blindada” davant de la crisi grega\nEl ministre d’Economia confia que s’arribarà a un acord amb Grècia i no es trencarà l’euro\nMadrid 29 JUN 2015 - 10:50\tCEST\nEl ministre d'Economia, Luis de Guindos. EFE/Arxiu\nEl ministre d'Economia i Competitivitat, Luis de Guindos, ha assegurat aquest dilluns que la bona posició de la seva economia "blinda" Espanya d'un possible efecte contagi com a conseqüència de la crisi grega.\nEl titular d'Economia ha explicat, en declaracions a RNE, que la millor situació de la banca espanyola, la reducció del dèficit públic i un sector exterior "creixent" són "les qüestions que blinden Espanya d'un procés de contagi que pugui arribar de fora".\nEl BCE manté la liquiditat d’emergència als bancs grecs\nParís i Berlín anuncien reunions extraordinàries per la crisi grega\nEn aquest sentit, ha manifestat que les mesures adoptades per l'Executiu són fonamentals per contenir aquests efectes, encara que si aquesta situació s'hagués produït l'any 2011, "el contagi hauria estat d'una altra magnitud completament diferent al que passarà a Espanya". "La situació d'Espanya és molt diferent a d'altres països ja que és l'economia que més creix; la situació dels bancs no té res a veure amb fa tres anys, i el nostre dèficit fiscal, tampoc", ha assegurat el ministre.\nPreguntat per les mesures que es podrien adoptar a la Comissió Delegada d'Afers Econòmics que se celebra aquest dilluns, Guindos ha puntualitzat que l'objectiu serà analitzar la situació, però que no es tracta d'analitzar "plans de contingència domèstics, sinó definir i ratificar l'estratègia d'Espanya en l'àmbit comunitari". "El que no s'ha fet ja, no es farà en les properes hores", ha incidit.\nEn relació amb les negociacions amb Grècia, Guindos ha manifestat que "encara queda temps perquè el programa venç aquest dimarts a la nit i no es pot descartar que hi hagi acord i que la situació es pugui reconduir".\nEl ministre ha qualificat de "decisió unilateral" la convocatòria del referèndum, "que s'ha fet amb la màxima rapidesa que un pugui haver vist i sense saber què és el que es preguntarà". Segons Guindos, "encara hi ha temps i intentarem mantenir una certa confiança que la racionalitat es pot tornar a imposar", tot i que ha reconegut que el referèndum ja és imparable.\nEn aquest punt, el ministre sí que s'ha mostrat convençut que la proposta de negociació de les institucions no és tancada i "s'estan buscant les condicions que permetin que l'economia grega torni a créixer".\nPer finalitzar, Guindos ha volgut deixar clar que l'important és la "irreversibilitat" del projecte de l'euro. "A l'euro s'hi entra, però no se'n surt. Estic convençut que es mantindrà, perquè és la millor opció per a la societat grega, més enllà del que són els riscos del contagi", ha afegit.