Aprendre valencià en dosis de mitja hora: Rosquilletres – a poqueta nit\nAprendre valencià, Sense classificar\nAprendre valencià en dosis de mitja hora: Rosquilletres\nDate: 05/03/2018Author: mònica richart 5 Comentaris\nQuan vaig publicar l’entrada sobre 4 eines gratuïtes per a escoltar valencià encara no disposàvem de la ràdio autonòmica valenciana, À Punt ràdio, i per tant no vos en podia parlar. Ja vaig confessar en el seu moment que mai he sigut molt de ràdio, jo, però com més escolte esta emissora, més m’atrau el món de les ones radiofòniques i més aprofitament didàctic li veig. Hui, en concret, vos vull parlar d’un dels programes d’À Punt: Rosquilletres.\nEl programa es defineix com “familiar” i es tracta d’un concurs entre alumnat d’educació secundària sobre ortografia. L’altre dia el vaig escoltar per primera vegada i de seguida vaig entendre que era una eina potentíssima per a aprendre valencià ben bé a qualsevol nivell. Si voleu saber com vos pot beneficiar, seguiu llegint!\nL’emissió comença amb la lectura del rànquing i la presentació dels participants de cada setmana. Hi ha tres concursants per equip, i són dos els equips que s’enfronten cada dia, de dos pobles o ciutats diferents d’arreu de la geografia valenciana. Tan bon punt comencem, per tant, trobem el primer element útil per als aprenents de valencià dels nivells més bàsics: els monòlegs sobre u mateix. Els concursants parlen sobre les seues aficions, les seues mascotes… vocabulari bàsic que resultarà especialment profitós als aprenents de nivells A1/A2. Però, ei! No penseu que els principants són els únics que es poden beneficiar de la part inicial del programa. En acabar de presentar-se, els concursants de cada equip lligen “la postal”, que és una descripció del municipi en què està el seu institut. Parlen de gastronomia, festes, orografia… termes, en definitiva, que ja comencen a ser rellevants en un B1/B2. Penseu, per exemple, que entre els descriptors de nivell B1 de la JQCV hi ha els següents:\nDonar informació sobre un mateix o sobre una tercera persona: costums, hàbits, comportament, cultura i activitats quotidianes.\nDescriure la ciutat, poble o barri on es viu tot informant dels serveis i les comunicacions que s’hi ofereixen.\nÉs prou evident la relació amb el que fan els concursants de Rosquilletres! I, per si fóra poc, cal que no oblidem que fins i tot els aprenents de valencià dels nivells més avançats (i estic parlant ja del C1 i el C2, el que abans eren el Mitjà i el Superior, respectivament) poden obtindre lèxic i estructures propis d’estos nivells. Dissabte passat, per exemple, les concursants de Pego i Almenara parlaven de les marjals dels seus pobles. Fixeu-vos en este descriptor del nivell C2:\nAmpliar el lèxic relacionat amb l’entorn: denominacions de llocs, paisatges i zones\nurbans i rurals.\nNo vos sembla una manera molt entretinguda d’aprendre? I acabem de començar!\nLa prova principal del concurs consisteix a lletrejar paraules. Està dividida en tres fases, en què s’augmenta progressivament la velocitat del lletreig i la llargària de les paraules. Esta prova és útil per a aprenents de tots els nivells: els principiants podran consolidar l’accentuació, les grafies b/v, la h… Als aprenents de nivell avançats, d’altra banda, els permetrà repassar l’ortografia i, de pas, la fonètica: tant el presentador de programa com la jurat tenen un estàndard lingüístic exquisit. Problemes amb les vocals obertes i tancades? Fixeu-vos bé com ho fan ells!\nEn esta prova, es lligen llistes de tres paraules, de les quals una és un barbarisme: un mot propi d’un altre idioma (en este cas, el castellà) que no és correcte en valencià. A més d’indicar quina de les tres paraules és un barbarisme, la jurat indica com es pot dir correctament en valencià. Això no només vos servirà per a corregir paraules que potser déieu malament, sinó per a descobrir-ne altres que pensàveu que eren incorrectes i no ho són (com ara caldo, per exemple). Açò és especialment interessant per als nivells B2, C1 i C2.\nLa música al Rosquilletres\nUna de les coses que més m’ha agradat del programa és que, entre la segona i la tercera fases de lletreig, ofereixen un tastet de música en valencià. No posen la cançó sencera, almenys no ho feren dissabte passat, però sí que en diuen el títol i l’autor/a de manera que, si vos agrada, ho teniu ben fàcil per a fer una cerca ràpida i conéixer més temes dels mateixos autors. Qui sap si no descobrireu un grup que vos encise gràcies a esta mostra de poc segons? Ah! Després d’escoltar la cançó, el presentador fa una pregunta de comprensió oral a cada equip. Tenint en compte que ara les tres entitats acreditadores (JQCV, EOI i CIEACOVA) tenen comprensió oral en la majoria dels nivells, sembla lògic practicar-la, encara que siga un poquet, no trobeu?\nM’encanta! Quan i on puc escoltar Rosquilletres?\nSi voleu seguir el programa en directe, el podeu sintonitzar cada dissabte a les 11.30 del matí. Si no vos va bé l’horari, no patiu: gràcies a internet, el podeu escoltar còmodament en format podcast al web d’À Punt Media, a l’apartat de Rosquilletres.\nQuant als mitjans, és ben fàcil. A la Viquipèdia mateixa podeu trobar les freqüències en FM per a sintonitzar l’emissora amb qualsevol ràdio. Si preferiu fer-ho en línia, tant en directe com en diferit, simplement heu d’entrar en el web de l’emissora.\nEspere que vos animeu a escoltar el programa i a traure’n el màxim profit. Al cap i a la fi, és un espai de trenta minutets, que no suposa una inversió gran de temps i és totalment gratuït d’escoltar. I, si teniu més idees per a aprendre valencià a casa, no dubteu a deixar un comentari!\nA casaA1A2AccentuacióAutoaprenentatgeÀ puntB1B2C1C2Comprensió oralConsonantismeDescripcionsMúsicaOrtografiaPresentacionsRàdioVocalisme\nAnterior Previous post: Preparar-se per a CIEACOVA (nivell C1)\nSegüent Next post: JQCV, EOI o CIEACOVA: edició estiu 2018\n5 thoughts on “Aprendre valencià en dosis de mitja hora: Rosquilletres”\n06/03/2018 a les 7:28 am\nGràcies! Sembla prou interessant.\nAra m’has deixat amb un dubte…com és diu “caldo” correctament? Jeje\n06/03/2018 a les 8:31 am\nDoncs caldo es diu així, caldo. És una paraula molt viva en valencià: bufar en caldo gelat, gallina vella fa bon caldo, si no vols caldo, tres tasses…\n06/03/2018 a les 9:27 am\nCert! El que dic en l’entrada és precisament això, que hi ha gent que pensa que “caldo” és incorrecte (perquè acaba en -o àtona) i no ho és:\n“Això no només vos servirà per a corregir paraules que potser déieu malament, sinó per a descobrir-ne altres que pensàveu que eren incorrectes i no ho són (com ara caldo, per exemple).”\n13/10/2018 a les 10:54 pm\nDoncs yo vaig llegir per algú lloc que caldo en valència és pot dir :brou, ,ès de deveres?\n14/10/2018 a les 7:02 am\nSí! Tant ‘brou’ com ‘caldo’ són correctes, les recull el DNV.


Montserrat - Barcelona,Barcelona: Classes de cant per a tothom. Educació vocal també per mestres i oradors en general\nSuperprofClases particularesClases de cantoclases de coroClasses de cant per a tothom. Educació vocal també per mestres i oradors en generalClasses de cant per a tothom. Per la gent que volen aprendre tècnica vocal i respiració, per impostar la veu i fer repertori d'òpera i música clàssica; per aficionats o cantants de coral o grups d'amics; per cantants de musicals; per a gent que necessita la música com a vehicle per a alliberar les seves tensions; per a oradors i mestres d'escola o institut amb problemes d'afonía i cansament vocal, etc, etc. Veniu a fer una classe gratuïta sense cap compromís. Us proposare un treball regular que us obrirà tot un món ple de música. Demaneu hora al (información oculta) per la vostra primera lliçó gratuïta. Fins aviat.\nTinc una llarga experiència en educació vocal de més de 20 anys i una carrera de més de 30 anys a l'escenari del Gran Teatre del Liceu com a Mezzosoprano del Cor del Gran Teatre del Liceu, on també he fet algunes intervencions solistes. Els meus alumnes corregeixen mals hàbits vocals i respiratoris en poques setmanes, sempre i quan facin un treball personal regular i assisteixin setmanalment a les classes de cant.


Línies ICO de finançament 2018 per pimes i autònoms - GEMAP Asesoría\nYou are here: Home / Actualitat / Notícies / Línies ICO de finançament 2018 per pimes i autònoms\nLínies ICO de finançament 2018 per pimes i autònoms\n20 maig, 2018 /0 Comments/in Notícies /by Asesoría Gemap\nEls autònoms i empreses poden sol·licitar finançament a través de les línies de finançament de l’ICO per 2018 per cobrir les seves necessitats de liquiditat o realitzar els seus projectes d’inversió (compra de maquinària, compra de vehicles, etc.).\nQuan la destinació sigui inversió es pot demanar sota la modalitat de préstec o de leasing i quan sigui liquiditat se sol·licitarà sota la modalitat de préstec o de línia de crèdit. L’import màxim per client és de fins a 12,5 milions d’euros en una o diverses operacions.\nUna de les principals avantatges d’aquesta línia són els seus llargs terminis d’amortització, que cobreixen períodes de fins a 20 anys amb dos de carència per a inversió i de quatre anys amb un de carència per a liquiditat. El client pot formalitzar la seva operació a tipus d’interès fix o variable.\nLes línies ICO per 2018\nSe segueixen finançant (a través de la línia “Empreses i Emprenedors”) necessitats de liquiditat (despeses corrents, pagament de nòmines i de proveïdors, etc.) i inversions (adquisició d’actius nous o usats, vehicles …).\nTambé hi ha línies específiques per a les empreses que operen a l’exterior (bestreta de factures, finançament d’inversions a l’estranger …) i per a les que realitzen instal·lacions que redueixin el consum d’energia.\nImport màxim per client: fins a 12,5 milions d’euros, en una o diverses operacions.\nInversions dins el territori nacional:\nVehicles turismes, l’import no superi els 30.000 euros més IVA.\nModalitat: préstec / lísing per a inversió i préstec / línia de crèdit per a liquiditat.\nSi es finança 100% liquiditat: 1, 2, 3 i 4 anys amb la possibilitat d’1 any de carència.\nGaranties: a determinar per l’entitat de crèdit amb la qual es tramiti l’operació llevat aval d’una SGR / SAECA.\nVigència: es podran formalitzar préstecs a l’empara d’aquesta Línia fins al dia 21 de desembre de 2018.\nTrobareu informació addicional sobre les línies existents i sobre les condicions de cadascuna d’elles (interès, termini d’amortització, etc.) a la web del ICO, apartat “Líneas ICO”.\nhttp://www.gemap.cat/wp-content/uploads/sites/2/2018/05/accountant-1238598_1920-e1526807873385.jpg 683 1024 GEMAP IUS http://www.gemap.cat/wp-content/uploads/sites/2/2017/01/logo-30-anys_web.jpg GEMAP IUS2018-05-20 11:19:012018-05-20 11:28:08Línies ICO de finançament 2018 per pimes i autònoms\nEls autònoms podran canviar la base de cotització fins al 30 de juny Guia dels tipus impositius de l’IVA


Espanya viu una situació de bloqueig polític, que ha fet d’aquest estiu un dels més estranys que es recorden, donada la impossibilitat de què l’agenda típicament estiuenca s’imposés a la pràctica a l’agenda política habitual del curs. Els ciutadans, per dues vegades, s’han pronunciat electoralment d’una forma molt més complexa a com ho havien fet fins ara i els representants de les diferents opcions polítiques –especialment del partit que té el major suport popular- no estan sent capaços de traduir els respectius vots en la configuració d’un govern. Podríem dir que els deures que els ciutadans han posat als polítics són un “quadern d’estiu” excessivament ambiciós donada la cultura política del país.\nAquest bloqueig, aquesta espera, aquesta expectativa... genera fatiga entre els ciutadans. I finalment la sensació –molt a la italiana- de què, sense govern, el país pot sobreviure. Que no passa res perquè no hi hagi política i no es prengui decisions. Això és tremendament perillós perquè acaba erosionant l’essència mateixa de la política, que és la necessitat de prendre decisions per tal d’acompassar l’evolució d’una societat respecte les seves normes de convivència. I si bé és cert que el país no s’enfonsa, l’ètica ens reclama que fixem la mirada en el 37% de ciutadans espanyols que segons els estudis no se n’ha pogut anar de vacances perquè la seva situació econòmica no li ho permet; aquest contingent de població espera que un nou govern ajudi a generar noves oportunitats econòmiques i per tant un eixamplament del benestar del conjunt de la població.\nTenen raó, doncs, els que s’exclamen del bloqueig polític. I fins a cert punt els que constaten que no passa res extremadament greu per no tenir govern. “L’Estat en crisi és la nova ‘normalitat’ a bona part d’Europa”, ha escrit el periodista Enric Juliana. Però també cal entendre que la política espanyola està havent de canviar d’una cultura de grans partits dominants que fàcilment aconseguien els suports per governar –si no és que tenien majoria absoluta- a una cultura política molt més fragmentada.\nAquest procés d’evolució del sistema polític ha estat rapidíssim degut a la irrupció de nous partits -fruit del període de crisi- i certament al conjunt del sistema li està costant molt digerir-lo.\nTambé vivim en un bloqueig polític a Catalunya, tot i que en aquest cas cal subratllar que la cultura política catalana fa ja més d’una dècada que s’assenta sobre la base dels pactes entre diferents formacions polítiques. La represa del curs veurà la celebració d’una inèdita moció de confiança al Parlament de Catalunya, després de la qual podria ser que el país s’encaminés a noves eleccions. O no, ja ho veurem.\nSigui com sigui, els esdeveniments han de seguir el seu curs i tothom hauria d’actuar a l’alçada de les circumstàncies: els ciutadans no deixant d’exigir els polítics que es posin d’acord però alhora respectant la seva autonomia i els que es dediquen a la política sortint de la seva zona de confort per arribar a pactes amb els altres que permetin, si més no, desbloquejar la situació.\n* Pòrtic de la revista Valors corresponent al mes de setembre de 2016.\nBé, sempre ens deixem endur i acabem mirant la punta de l'iceberg. Diuen els estudis que un 37% no pot marxar de vacances i els que marxem de vacances d'això sembla que en fem una màxima. Potser cal mullar-nos i posar el cap sota l'aigua, per veure més enllà de la punta. Les vacances no són imprescindibles i molt menys viatjar, encara que dubto que no hi hagi molta gent que no li agradi fer-ho. Potser hi ha coses molt més preocupants, com que hi hagi un 50% d'atur juvenil,o que l'atur, en general, encara estigui en xifres record respecte a Europa. Em preocupa que les xifres de fracàs escolar siguin encara escandaloses i això ens privi de tenir un gruix de gent capacitada per pensar en quelcom molt més enllà d'un país de cambrers, i que els que consegueixin capacitar-se hagin de marxar. Ens hauria de preocupar que molta gent tingui problemes pels serveis més bàsics o per portar un vida digna.Quants d'aquests no avantposarien solucionar els seus problemes i tenir un treball amb una certa expectativa i recorregut, a la possibilitat de fer uns dies de vacances fora de casa? Potser ja estarien molt contents tenint una feina que els permetès tenir vacances pagades, encara que no viatgessin, però amb el temps lliure suficient per la familia, per passejar o anar a la platja. En Resum viatjar, marxar de vacances, malgrat tot, no és una necessitat tot el demés, si! I tot això molt em temo que no se soluciona amb la formació d'un Govern a Espanya.


Josep Rull: "Si no volen dialogar, tenim la porta oberta per marxar d'Espanya"\nEl secretari d'organització de CDC considera que l'encariment dels peatges és una represàlia del govern espanyol a l'aposta pel concert econòmic\nACN Barcelona 29/07/2012 17:10\n260x366 Rull, amb Roger Puigví (a l'esquerra) i Gerard Figueras (a la dreta) Rull, amb Roger Puigví (a l'esquerra) i Gerard Figueras (a la dreta)\nL'augment dels peatges a algunes autopistes és "un no proactiu" a la proposta de pacte fiscal aprovada aquesta setmana pel Parlament de Catalunya. Així ho ha assegurat aquest diumengeel secretari d'organització de CDC, Josep Rull, que ha advertit que el 'no' taxatiu del govern espanyol a obrir la negociació del pacte fiscal "vol dir claríssimament que tenim la porta oberta per marxar". Rull també ha emmarcat l'augment dels peatges en l'ofensiva d'"asfíxia econòmica i financera" que, segons ell, manté l'Estat contra Catalunya i que, ha advertit, afecta no només l'autogovern, sinó també el dia a dia dels ciutadans.\n"Tres dies després d'haver-se aprovat allò que vam aprovar al Parlament de Catalunya tenim una de les primeres respostes, no només amb el 'no' burleta, impresentable, de Montoro, o amb el 'no' tàcit del president Rajoy, sinó amb un 'no' molt més proactiu en aquella línia d'erosionar el dia a dia dels ciutadans de Catalunya, que és aquell increment vergonyant dels peatges del nostre país": així ha interpretat aquest migdia la mesura adoptada aquest divendres per sorpresa pel govern espanyol presidit per Mariano Rajoy.\n"Nosaltres anem fent les maletes"\nDurant la clausura de l'escola d'estiu de la JNC a Sant Esteve de Palautordera, el secretari d'organització i diputat de CDC ha, ha extret una conclusió d'aquesta negativa: "si fins i tot rebutgen el diàleg, si no ens deixen ni parlar, vol dir claríssimament que tenim la porta oberta per marxar; per tant que ho tinguin molt clar; nosaltres anem fent les maletes", ha proclamat Rull entre aplaudiments de l'audiència.\n"Ofensiva irresponsable", pitjor que la LOAPA\nA més, el dirigent de CDC ha remarcat els efectes que tindrà l'augment dels peatges a les autopistes de titularitat estatal, que serà d'un 7,5% a l'AP2 i a l'AP7 a Catalunya i del 3% al peatge de Mollet, a la C33, de titularitat compartida, sobre el dia a dia dels ciutadans. "Això en aquests moments té un impacte immediat en la qualitat de vida dels catalans i de les catalanes", ha recordat Rull. Per tant, ha conclòs, "no només s'està fent una ofensiva irresponsable contra l'autogovern de Catalunya, sinó contra la nació, que vol dir contra les persones, contra la societat civil, contra els ciutadans i les ciutadanes".\nI l'ofensiva no es limita a l'augment dels peatges, segons el convergent. Aquesta pujada forma part, ha afegit Rull, d'una "ofensiva amb tota la potència" contra Catalunya que supera la dimensió que va tenir, als anys vuitanta, la LOAPA, ha afegit. Com llavors, es tracta de "solemnitzar el cafè per a tothom a la baixa" i de "diluir el fet nacional català" amb "recentralització en tots els aspectes i asfíxia econòmica i financera" del país, ha advertit el polític.\n"Perplex" per la postura del PSC\nDavant d'aquesta ofensiva recentralitzadora Rull s'ha mostrat "perplex" per la proposta que el primer secretari del PSC, Pere Navarro, impulsa com a alternativa al pacte fiscal. Rull l'ha definida com "un nou cafè per a tothom en l'àmbit del finançament" i s'ha preguntat: "és que no hem entès res? és que no n'hem tingut prou?". Per això ha convidat els socialistes a sumar-se a la proposta aprovada al Parlament, per "aconseguir no la llibertat, sinó el progrés i el benestar dels ciutadans de Catalunya".\nAbans d'ell ha parlat el també diputat i president de la JNC, Gerard Figueras, que ha celebrat la foto de la votació sobre el pacte fiscal al Parlament, que va rebre el suport de CiU,ERC i ICV-EUiA. "Especialment ens agrada que CDC i ERC tinguem una bona sintonia i avancem junts", ha declarat el líder de la JNC, que ho deixarà de ser en el proper congrés de la formació juvenil, l'octubre vinent. Per això en el seu discurs ha fet un balanç del seu mandat i ha preparat la successió de la mà de l'actual vicepresidenta, la vigatana Marta Pascal, que ha presentat la seva candidatura per ser la primera dona en presidir la JNC.


Puig insta el Senat a promoure el debat territorial - À Punt\nPuig insta el Senat a promoure el debat territorial\nEl president de Generalitat s'ha reunit amb la presidenta de la Cambra Alta, Pilar Llop.\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig es reuneix amb la presidenta del Senat, Pilar Llop / Gva\n26 de febrer 2020 - 22:07\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, i la presidenta del Senat, Pilar Llop, han mantingut una reunió aquest dimecres en la qual el primer ha instat Llop a promoure el debat territorial a la cambra alta, ja que el considera l'espai idoni per a fer-ho.\nPuig creu que el Senat pot tindre un paper fonamental on acollir les comissions sectorials, la conferència de presidents o altres assumptes que afecten les autonomies. A més, el president s'ha oferit a "participar i impulsar" tots els debats que siguen necessaris i ha deixat en suspens una possible petició seua per a comparéixer sobre el problema del finançament a la Comunitat Valenciana.\nPuig demana la gestió de la xarxa de transport de rodalies El debat de política general posa el focus en el finançament autonòmic, la sostenibilitat i l’ocupació La comissió interdepartamental decideix aquest dilluns si canvien les restriccions Com arriba el Botànic II al debat de política general? Aragonès es reuneix amb Puigdemont a Sardenya per a donar-li suport Edmundo Bal reivindica un finançament just i "sense privilegis" per a la Comunitat Valenciana Puigdemont ix de la presó de Sàsser: "Sempre hem pensat que açò podia passar però també com podia acabar” Zapatero demana a Alacant que la detenció de Puigdemont “no trenque el diàleg mamprés per Sánchez” El jutge permet a Puigdemont eixir de Sardenya i el cita el 4 d'octubre


s'està treballant quan sorgia una mala idea? - Aptitud\nEl dolor muscular després d'una crema de suor dura pot sentir-se com una insígnia d'honor; és un recordatori que vas tenir el malbaratament al matí per fer temps per a un entrenament i realment va empènyer-se. Però, què significa això per a l’entrenament del proper dia? S’està treballant quan em dol una mala idea?\nTot i que una mica de dolor després d’un entrenament nou o intens (com aquesta rutina d’esculpir-se al capdavant d’efectes esbojarrats) és totalment natural, una mentalitat “sense dolor, sense guanys” pot tenir conseqüències greus si es torna a avançar completament quan hauria de ser realment estar alentint. Sí, el treball que feu al gimnàs és important, però és igual d’important donar-li al vostre cos temps suficient per recuperar-se entre entrenaments, segons Kirk Campbell, MD, cirurgià en medicina esportiva i professor ajudant de cirurgia ortopèdica a NYU. Centre Mèdic Langone.\nSi bé és possible que tinguis la temptació de potenciar-se, existeix el gran perill de no permetre descansar molt temps als músculs, explica Leesa Galatz, M.D., presidenta del departament d’ortopèdia de la Icahn School of Medicine del Mount Sinai. Atès que el dolor que experimenta es deu, en realitat, a un dany muscular microscòpic, el múscul ha de recuperar-se abans que pugui tornar a funcionar a la seva capacitat òptima. Explica que un múscul cansat que no ha tingut temps de recuperació és més susceptible a una llàgrima muscular greu o a un dany excessiu del teixit.\nAquesta cremada que se senti de 24 a 48 hores després d’un intens entrenament s’anomena dolors musculars d’aparició tardana (DOMS), i és suficient per fer-vos desitjar deixar la caldera i agafar un còctel. Però pressiona! Hem parlat amb l'expert en fitness i nutrició Harley Pasternak, M.Sc., formadora de famoses com Lady Gaga, Megan Fox i Halle Berry, sobre per què (alguns) el dolor és bo.\ndepuració per raigs làser\n'La idea que hi ha darrere de l'entrenament de resistència és que bàsicament es trinxa alguna cosa i es crea un microtrauma al múscul', afirma Pasternak. 'Quan el múscul es recupera, es recuperarà més fort i més dens del que era abans'. (Aquesta és tota la ciència que necessiteu saber sobre la crema de greixos i la construcció de músculs.)\nNomés heu d'assegurar-vos que el que pateix és DOMS i no una lesió. 'Una bona manera de dir la diferència és si el dolor és bilateral', afirma Pasternak. Tenir una espatlla molt adolorida després d’haver treballat ambdues espatlles podria encetar lesions. Si sentiu dolor normal en un múscul, un lligament o un tendó, es tracta de DOMS i es pot continuar treballant al seu voltant, afirma Pasternak. En el cas dels braços i les espatlles, podeu treballar els vostres quads, abdominals o glutis per després tornar al vostre cos superior en pocs dies.\nPer evitar el dolor de DOMS la propera vegada, Pasternak suggereix iniciar la vostra rutina d’exercici lent. 'Augmenta la resistència gradualment perquè els músculs s'adaptin al teu nou pla d'entrenament'. (I afegeix aquests 10 menjars d’ajuda a la recuperació al teu menú!)\nPerò, hauríeu de resoldre amb dolor? O ets? també mal per resoldre? La desglossem a sota.\nHauríeu de fer exercici amb músculs adolorits?\nLa resposta és dura i ràpida NO si ...\nBaixar-se del llit et fa venir ganes de plorar. Tots coneixem aquest sentiment. Però, si us costa passar el llit al matí, o és difícil sentar-vos o aixecar-vos l’endemà després d’una forta pessicada, tens una resposta clara. Dóna-li més temps al teu cos per descansar i centra’t en la recuperació amb estiraments dinàmics o utilitzant un corró d’escuma, diu Campbell.\nÉs difícil agafar les escales. Si és excessivament difícil pujar per les escales, ja sabeu que el cos us demana refredar-lo durant un parell de dies i centrar-vos en treballar diferents músculs. En lloc d'això, proveu un entrenament de baixa intensitat de baix impacte com anar a passejar, utilitzar l'el·líptica, o anar a fer una bicicleta fàcil o nedar, cosa que pot ajudar a agilitar la recuperació. (Relacionat: Està bé obtenir un massatge si teniu un error de veritat?)\nNecessiteu un calmant per ajudar-vos a 'passar endavant'. Campons és important no emmascarar el dolor muscular abans de sortir a l’exercici, només per ajudar-lo a somriure i suportar-lo, afirma Campbell. Si necessiteu un calmant per superar-los, no us heu donat prou temps als músculs per recuperar-se.\nSi la sensació muscular no ho fa, no se sent millor amb el moviment. Sí, el cos podria sentir-se rígid i adolorit al sortir al llit per primera vegada al matí, però si no és millor després de passejar-hi, és un signe que també us fa mal per sortir. (Relacionat: 4 corrons musculars gairebé tan bons com un massatge real)\nEls dies més tard, encara us sentiu dolor. Tal com heu experimentat probablement, el dolor muscular no es pot iniciar immediatament & # x2014; normalment, es troba en el pitjor de 24 a 48 hores després d'un entrenament, explica Galatz. Però si us ho heu donat de tres a quatre dies i encara teniu mal i no us ha millorat, aquest és un signe clau que us heu aventurar a un territori massa dolorós per treballar i haureu d’anar a veure un document per Assegureu-vos que no és quelcom més greu, aconsella Campbell.\nSi l’orina està fosca i els músculs s’inflen. Vés a veure el teu document, estadística. Això podria ser un signe de rabdomiòlisi, una condició rara però que pot posar en perill la vida si no es tracta immediatament. És causat pel fet que el cos trenqui els músculs i alliberi mioglobina i creatina quinasa al flux sanguini, cosa que pot provocar danys renals. Tot i que poc freqüent, s'ha trobat en persones que realitzen entrenaments de condicionament intens com CrossFit, adverteix Campbell. (Aprofiteu el dolor! Aquests productes tecnològics us poden ajudar a recuperar-vos de l’exercici mentre dormiu.)\n4 consells per reduir el dolor en els músculs\nHaureu fallat el & # x201C; he de sortir en problemes amb & # x201D; prova? Hi ha moltes coses que pots fer per alleujar els dolors que pateixen a mesura que t’avances ràpidament (de fet, tenim una llista completa de maneres d’alleujar els músculs adolorits).\nProveu quatre dels desafiaments de Pasternack & # x2019; s:\npros i contres del dejuni intermitent\nEscalfar. 'Augmenta la temperatura corporal per ajudar a preparar els músculs per al xoc d'un entrenament intens', afirma Pasternak.\nMantingueu-vos hidratat. 'La falta d'electròlits pot fer mal als músculs', afirma Pasternak. Recomana beure líquids fàcilment digerits perquè puguis encendre i evitar un malestar estomacal. 'Busqueu begudes sense proteïnes ni estimulants, com Powerade Zero'. (Relacionat: & # x201C; Passar un cap de setmana sencer centrat en la recuperació va obrir els ulls a la quantitat que necessitava & # x201D;)\nMúsculs adolorits en gel. 'Teniu a mà un paquet fred per reduir el dolor i la inflamació', afirma Pasternak. ACE té un compressor fred instantani que és molt convenient. 'Doneu-li un gir i tu, teniu gel instantani'.\nFer cardio. “Un entrenament cardio augmenta el flux sanguini i actua com a sistema de filtre. Aporta nutrients com l’oxigen, les proteïnes i el ferro als músculs que ja heu estat entrenant i els ajuda a recuperar-se més ràpidament. A mesura que la sang surt dels músculs, es pren alguns dels subproductes metabòlics (com el diòxid de carboni i l’àcid làctic) que poden causar DOMS ”.\nDe Kylie Gilbert i Chryso D’Angelo\nMandy Moore abraça cada canvi a la seva vida


Té 18 anys i forma part de l'associació ebrenca LGTeBre\nDorian Royo, als seus 18 anys, ha dit "no". No a un gènere, no a una definició, no a una justificació. Fa pocs dies que ha començat a dir al seu poble que el seu nom no és Noelia, sinó Dorian. Abans diu que va fer "la prova" a Barcelona, on els seus companys de facultat ja la coneixen per aquest nom. No se sent identificada amb l'estereotip de gènere femení, però tampoc vol ser considerat un home. Simplement diu que cal assumir que el gènere és una construcció i que ella vol construir la identitat a la seva manera. Aquest testimoni coincideix en el temps amb la posada en marxa d'un nou model d’atenció a la salut de les persones trans, pioner a Europa. El model parteix del principi que no s'ha d'abordar com una patologia i, per tant, l’atenció de salut en la transició cap a la identitat sentida no s'ha de justificar, ni demostrar. Dorian participa activament en l'associació LGTeBre a les Terres de l'Ebre. Enguany ha començat a estudiar Traducció i Interpretació a la UAB i ja ha començat a col·laborar en la redacció d'un llibre sobre gènere i llenguatge. Hem parlat amb ella.\n"Jo penso que la majoria no estem complint un ideal de masculinitat o feminitat. Crec que totes les persones tenim unes característiques mixtes i algunes les oculten millor que altres"\n- Quin és el detonant que et porta a començar aquest camí cap a una nova identitat?\nAquest camí va començar fa un parell d'anys amb un malestar o una inquietud. No encaixava i necessitava trobar-hi una explicació.\n- Com ho has viscut?\nEn general, ha estat un canvi molt positiu en la meua vida. Tot i que no fingiré que no m'ha ocasionat conflictes en el dia a dia.\nHe pogut comprovar en primera persona que, segons si em llegeixen com a home o com a dona, el tracte que rebo és completament diferent. En certa forma, es podria dir que estic vivint en un trànsit per les fronteres del gènere. No sóc ni un home ni una dona, sóc una altra cosa, un tercer gènere o un gènere neutre si li vols dir així. Però em sentiria més còmoda si no se m’exigís definir-me constantment i no visqués en un constant qüestionament de la meua identitat. Un altre problema és que el masculí se segueix assumint com a neutre, cosa especialment notable en el llenguatge. Per això decideixo parlar en femení.\n- Com ha reaccionat el teu entorn més proper?\nÉs un procés. Tampoc pretenc que el facin en un dia, perquè a mi m'ha costat més. Està clar que en el moment en què veuen l'ecografia i se t’assigna que ets xiqueta, els teus pares ja engeguen la maquinària del gènere i creen unes expectatives: s’imaginen que seràs una bona xiqueta i que en el futur et casaràs amb un home. Són idees que costen revertir. A les meves amigues de tota la vida és a qui més els costa, perquè clar, m'han conegut d'una altra manera i suposo que el meu trànsit els fa passar per un procés de dol. Jo sóc la mateixa persona, però en canviar el nom i l'aparença, hi ha qui sent que ha mort una part de mi.\n- Per exemple, en un context com l'Insitut, senties que no encaixaves en el rol normatiu?\nJo penso que la majoria no estem complint un ideal de masculinitat o feminitat. Crec que totes les persones tenim unes característiques mixtes i algunes les oculten millor que altres. No sé. En els homes femenins també estan molt mal vistos. Ells tampoc poden escollir lliurement.\n- Recordes els primers moments en què comences a oposar-te a la identitat que se't pressuposa?\nRecordo que la meua família em deia “ja ets tota una doneta” i jo no suportava la idea de fer-me dona. Uns anys després, quan la gent a l'institut em deia “xica" o "dona" em molestava. No hi ha un moment que trenqui, és un continu, una acumulació. Fins que no surts del camí marcat no veus què hi ha pel costat! Fins que no surts de la norma, no notes la pressió de formar-hi part.\n- Quines reaccions observes quan comences a dir "no" a aquestes etiquetes?\nNormalment contestava amb humor. "Què et fa pensar que sóc una dona?" I llavors es queden bastant perduts... Recordo que això li vaig contestar a un professor quan anava a l’institut. Es va quedar una mica escandalitzat. També, algun cop, he començat a parlar en masculí al mig de la classe, i alguns es pensaven que m'havia equivocat, però tampoc s'ho prenien massa seriosament (riu).\n- Tenint en compte que no t'identifiques en l'estereotip masculí, podríem dir que fas un trànsit cap a un no-lloc?\nSuposo que transito cap a fora (riu). Buscant el meu lloc.\n- Com ho definiries?\nAtureu el món que baixo, doncs el mateix! (riu). Gènere no binari.\n- Quan comences a reflexionar sobre la necessitat de trencar amb el binarisme?\nSeria un procés en el que vaig acumulant dubtes, molts dels quals els ho dec a grans autores feministes com Julia Serano i Kate Bornstein. Considero que ni el sexe ni el gènere són binaris, són més aviat un continu, sent les persones trans i intersexuals les que fan més evident això. Les persones trans només amb la nostra existència ja estem fent un qüestionament polític, i tot això genera violència.\n- No hi ha un únic camí de trànsit?\nHi ha homes que s'apunten al gimnàs per estar més musculats. Dones que fan dieta o es depilen per tenir un cos concret. No és una cosa que únicament faci jo. Tots estem modificant-nos. Operar-se no és l'únic camí, encara que durant molts anys ha estat imposat com l'única possibilitat pels metges. Si jo ara anés a la unitat de gènere del Clínic i els digués que no vull ser un home, però vull hormonar-me, no em deixarien perquè no encaixo dins del seu model rígid. La UIG del Clínic considera la transsexualitat una malaltia, cosa que vulnera la llei contra la LGTBIfòbia. Per això, Trànsit és ara el servei referent a Catalunya.\n- Què ha aconseguit el servei de salut de Trànsit?\nA la majoria de països existeix un model patologitzador. Els professionals fan gatekeeping i si no pots demostrar que ets hipermasculí o hiperfemení no et permeten l'accés. Trànsit està basat en un model canadenc, la seua essència és la despatologització trans. No has d'anar allà per demostrar res, sinó que pots anar amb els teus dubtes i no t'imposen com has de ser. T'exposen una mica els camins que hi ha, i et donen a elegir.\n- Si et vols operar hi ha més traves...\nSí. Abans havies d'anar al Clínic i passar els seus examens, però ara el servei s'ha estès a més centres públics que, en moltes ocasions, tenen un tracte més obert. Tinc amigues trans que es tancaven al lavabo de l'hospital, es posaven una minifalda i es maquillaven per tal de poder encaixar millor en el prototip de feminitat. Si agaféssim a una dona qualsevol pel carrer probablement no passaria l'examen. Ens exigeixen impossibles.\n- Trobes en els col·lectius LGTBI un entorn d'acolliment. Quan comences a introduir-te en l'activisme social?\nActivisme... No ho sé. De fet, quan la teva identitat és qüestionada cada dia has de fer activisme. No pots triar ser activista o no.\n- Hi ha gent que tria no parlar, que és invisible...\nClar, hi ha molta por. No és un camí de roses.\n- Tu sembles bastant directa en la manera que tens de parlar... Has anat empoderant-te poc a poc?\nBé, hi ha persones en les quals em costa més. Sobretot les que més t'importen. Moltes vegades quan comences una conversa intentant explicar-ho no saps com acabarà. Jo de petita no era gens femenina. Moltes vegades se t'identifica com a lesbiana, però no pots ser lesbiana perquè no et sents una dona. Moltes vegades la masculinitat s'assumeix en l'orientació sexual i no té res a veure perquè és una qüestió d'identitat.\n- Quant temps fa que pertanys a l'associació LGTeBre?\nEm vaig fer sòcia l’any passat. Així que no sóc una nova incorporació, però tampoc sóc una veterana. Un aspecte únic de l’associació és la complicitat intergeneracional: et trobes amb gent de totes les edats, però no es creen subgrups o jerarquies, estem totes integrades.\n- Com veus la percepció social de la diversitat afectivosexual en zones rurals, com les Terres de l'Ebre? Veus diferències entre la ciutat i el poble?\nVeig que la majoria acabem fent una espècie d’èxode rural. A les Terres de l’Ebre, trobem pocs referents i és important fer-nos visibles, només així podem arribar a normalitzar-ho. A més, és important que les persones LGTBI tinguem algú en qui veure’ns reflectits, cosa que és molt més fàcil a la ciutat. Per l’altra banda, l'anonimat de les ciutats és una arma de doble fulla: tens més acceptació social i és més fàcil relacionar-se amb gent com tu, però tens menys seguretat pel carrer ja que es produeixen més agressions. De vegades, tot és qüestió d’atrevir-se a estimar i a estimar-nos, crec que això ja és suficient lluita.\n- Com has viscut aquesta situació al poble? Creus que s'ha de portar a l'esfera pública el teu cas perquè les persones que vinguin després puguin trobar-se en un context més facilitador?\nÉs complex, al poble. A part que la ideologia sol ser més reaccionària, també és cert que hi ha menys persones i menys diversitat. No ho tinc clar. Si hi ha un canvi, jo ja no el veuré, serà per als que vinguin després. Fins que no va venir Miquel Missé a Amposta a fer una xerrada, no ho vaig acabar de comprendre, perquè jo mateixa considerava les persones trans com a "bitxos raros" apartats de la societat. La transexualitat només s'entén en una societat que t'imposa un gènere d'acord amb els teus genitals. Si no hi hagués aquesta imposició, no tindria sentit la transexualitat.\n- T'imagines una societat en què no existís aquest control social i binarisme?\nHi ha cultures on no està tan marcat, com la dels natius americans. A aquestes persones que no són ni homes ni dones se les anomena two-spirit -dos esperits-. També estan els hijra de l'Índia. Són identitats que estan desapareixent a causa del colonialisme.\n- A les societats occidentals, que ja acumulen molts segles de control social a través del gènere, com creus que es pot combatre?\nJo crec que a través de la lluita feminista. Establir aliances entre la lluita feminista, la lluita trans i els col·lectius LGTBI. Totes estan entrellaçades perquè totes tenen com a base la lluita contra la societat heteropatriarcal. En el binarisme de gènere, també se sosté l'homofòbia. Si neixes amb penis, ets un home, has de ser masculí i t'han d'agradar les dones. El feminisme és l'origen de totes les lluites contemporànies.\n- Quin és el sentit de la lluita feminista per a tu? Com ho relaciones amb l’activisme LGTB?\nJo crec que la lluita feminista és transversal i interseccional. No puc concebre una lluita feminista que no inclogui totes les dones, independentment de classe i raça. Però estic veient com el feminisme mainstream es torna transfòbic. Si el teu feminisme radical no inclou a dones trans, ni és radical ni és feminista. Una estratègia política que intenti igualar els drets de les dones sense desnaturalitzar el binarisme de gènere està destinada al fracàs, ja que perpetua el sistema en què es basa la desigualtat.\n- Creus que és necessari celebrar el Dia de la Dona?\nSí, encara que més que una celebració és una commemoració d’una tragèdia on van morir més de 100 dones treballadores. Aquest 2017 ha començat amb una de les pitjors xifres de dones assassinades dels últims anys. Però l’assassinat no és l’única forma de violència cap a les dones, sinó la màxima expressió d’una cadena de violències quotidianes.


Creu Roja enceta una nova campanya de joguines amb l’objectiu de promocionar el beneficiari i el seu entorn més directe - El diari digital de Sabadell - iSabadell\nEscrit per Plataforma Vàlua el 14 desembre 2019\nArticle d’opinió de la presidenta de Creu Roja Sabadell, Montserrat Font i Pérez\nUn any més, un Nadal més. A Creu Roja Sabadell ja estem immersos en la campanya de joguines que impulsa Creu Roja Joventut, la branca jove de la institució. Aquest any, arriba amb algunes novetats que amaguen un mateix objectiu i que se l’alineen amb la línia de treball de la institució, en el marc dels projectes d’atenció a les persones que desenvolupem: la promoció de la persona. M’explicaré.\nLa campanya de joguines d’enguany arriba amb un canvi de model a Sabadell. Es tracta d’una prova pilot que ens agradaria replicar a la resta de poblacions en les quals desenvolupem la campanya: Sant Quirze, Barberà i Badia, aquesta última per primer any. Ja fa mesos que la institució va valorar la necessitat d’implementar un seguit de canvis en la campanya que apuntessin cap a una direcció. I és que volíem fer partícips els beneficiaris d’allò que rebrien.\nEl canvi de model, que de fet es va començar a treballar a finals de la campanya anterior, ha desembocat en un nou format de botiga que vol apoderar les persones. Un espai on la recollida de joguines sigui més digna i confortable. Tot, amb un objectiu: que els pares puguin escollir les joguines pels seus fills –una de principal i dues de complementàries- i que això eviti algunes deficiències de campanyes anteriors com el fet que els infants repetissin joguets que ja havien rebut altres anys.\nMontse Font, presidenta de la Creu Roja. Autor. David B.\nPerò el nou format de botiga no és l’única novetat del nou model. Volíem que les persones beneficiàries coneguessin què hi havia darrera de la filosofia de la campanya de joguines de Creu Roja Joventut: el valor del joc com a eina de creixement, l’aposta pels jocs cooperatius, el consum responsable, etc. Per això, vam optar per a realitzar fins a una desena de tallers sobre la joguina educativa. Unes sessions que han permès fer xarxa social entre les persones participants i que aprenguin que el joc va molt més enllà d’un simple passatemps.\nDe moment, i a falta de valoracions finals, estem molt satisfets del funcionament del nou model. No cal dir, que també ho estem del compromís d’ajuntaments, entitats, empreses i particulars per tal que la iniciativa sigui un any més un èxit. I és que com diu el lema de la campanya, els drets dels nostres infants estan en joc. I, precisament, el del joc és un dret reconegut als tractats internacionals.


Crònica Dinar-àgora amb Artur Mas – BLOG\nCrònica Dinar-àgora amb Artur Mas\nEl passat dimarts 29 de març, Sobirania i Justícia va tenir l’honor i el privilegi de comptar amb la presència de l’expresident Artur Mas, en l’acte que portava per títol “Nou país, nous partits”. El format del col·loqui va ser l’anomenat dinar-àgora, en el qual els assistents no només van poder escoltar al president, sinó que també van tenir l’oportunitat de fer-li preguntes.\nL’escenari, el restaurant La Pomarada, presentava un ple absolut. La xifra de periodistes acreditats rondava la vintena. D’entre els comensals, cal destacar la presència de l’alcaldessa de Figueres, Marta Felip; i del president de la patronal CECOT, Antoni Abad. També van assistir-hi diversos diputats i membres destacats de Convergència. Hi havia, per tant, moltes expectatives per escoltar les paraules de Mas.\nLa presidenta de Sobirania i Justícia, Isabel-Helena Martí, va ser l’encarregada de donar la benvinguda a tots els presents. Tot seguit, Alícia Casals, membre de la junta directiva, presentà a Artur Mas, repassant així la seva extensa i reeixida trajectòria política.\nEl president, en prendre la paraula, començà admetent que “segurament els partits no estan prou entrenats” en aquesta nova fase política que s’està obrint, i que “CDC s’ha de posar al dia”. En la mateixa línia, Mas insistí que un “país nou” implica uns “partits renovats”.\nPel que fa a la qüestió nacional, el president sentencià que “la proclamació del dret a l’autodeterminació ja s’havia fet als anys 80 i 90”, i que ara estem a la fase d’”exercir-lo”. També va constatar que l’autonomisme va durar trenta anys, mentre que l’exercici del dret a decidir només en porta tres.\nPoc després sentencià que ara més que mai calia actitud i confiança, que “no ens podem posar roques al camí nosaltres mateixos”. En la mateixa línia, el president tingué un record per Cruyff i usà una de les frases cèlebres de l’holandès: “Si lo quieres, cógelo”, amb una clara referència a l’oportunitat que ens brinda el moment polític actual.\nMas també emfatitzà que cal eixamplar la base social de l’independentisme, admetent que “hem de ser més i hem de fer-ho millor”.\nMés enllà del procés independentista, Mas declarà que Catalunya hauria de ser “el millor exemple del somni europeu”, pel fet de garantir pau, benestar i oportunitats als seus ciutadans.\nDesprés de la intervenció inicial del president, el periodista Francesc-Marc Álvaro va intervenir per a obrir el debat, tot constatant un “canvi generacional de la política”, així com “la fi de la cultura de la transició”. De fet, va parlar de “crisi de model de partits”, “agreujada pels escàndols de corrupció i la endogàmia i inèrcies de certes formacions”. Tot això hauria provocat una “crisi de credibilitat” que, segons el periodista, hauria obert la porta a noves forces “que volen substituir als que hi eren abans”.\nA tot això, segons Francesc-Marc Álvaro, se li ha de sumar la crisi del sistema polític espanyol, fet que englobaria des de la corona fins a certes institucions com el Tribunal Constitucional. La manca de relat també és un símptoma més d’aquesta idea obsoleta de la Espanya de la transició, segons Álvaro. Amb aquesta intervenció, quedava inaugurat el torn obert de preguntes dels assistents.\nResponent a una de les qüestions, el president parlà sobre la internacionalització del procés català. Mas reconegué que “no ens reconeixerà ningú fins que no haguem assolit la independència, tot recordant que en les relacions internacionals hi ha “molts interessos i poc amor”. Els que tenen el poder, com ara els creditors internacionals, “no acceptaran cap escenari on no hi hagi acord”, recordà. El punt a favor que té Catalunya, però, és que “haurà arribat al seu objectiu sense violència, tot i tenir en contra el propi estat”.\nLa defensa en una Catalunya independent també va ser motiu de debat. Mas reiterà que per a molts països aquesta qüestió és cabdal, i per aquesta raó són temes “poc publicitats però molt estudiats”. El president, però, reconegué que no hi ha consens entre el sobiranisme sobre la idoneïtat de crear un exèrcit català.\nTornant al tema de la refundació de CDC, el líder de la formació recalcà que el seu ha de ser un partit transparent i honest, però sobretot ha d’aparentar-ho. També denuncià que les dretes i les esquerres “són una excusa de les cúpules dels partits, nous o no, per mantenir-se en el poder”, tot reivindicant una centralitat àmplia en el sí de Convergència. Finalment Mas recordà que a Catalunya és vigent una de les lleis de transparència més exigents de tota la UE.\nFinalment, la darrera qüestió sorgida de les preguntes dels comensals va ser la pertinença de Catalunya a la francofonia. Sobre aquest tema, Mas denuncià que l’Estat va dinamitar les gestions de la Generalitat per ingressar en aquest club d’estats que tenen en comú l’ús del francès com a llengua principal o bé que tenen una proporció notable de ciutadans que el dominen.\nL’acte va tenir molta repercussió en els mitjans de comunicació: RAC1, Catalunya Informació, l’ARA, Nació Digital, el Món, ABC, Regió 7, el Nacional, El Periódico, La Gaceta, Diari de Girona, Vilaweb, Expansión i la Vanguardia, entre d’altres, se’n van fer ressò i van titular les seves cròniques amb les declaracions del president. Per tant, podem concloure que el dinar-àgora va ser tot un èxit de participació i rellevància mediàtica.\nXavier Portet, politòleg i membre de Sobirania i Justícia. .@xaviportet\nPublicat el 31/03/2016 05/06/2016 Autor Mònica MorrosCategories economiaEtiquetes artur mas, autonomisme, catalunya, cdc, ciutadania, crisi, debat, europa, independència, mitjans, nació, partits, president\nAnterior Entrada anterior: Poca pràctica i molta irresponsabilitat\nSegüent Entrada següent: 6 mesos després del 27S: balanç de govern


Casaments exclusius amb Nandu Jubany – Bodes amb encant\nJubany Events suma a la màgia del vostre casament la passió i l’exclusivitat per convertir-lo en un dia especial. Nandu Jubany i el seu equip hi aporten la gastronomia d’autor per a esdeveniments, fent que des del primer aperitiu fins al pastís de noces, els nuvis i els convidats gaudeixin de la cuina de Can Jubany portada a la celebració de casaments exclusius.\nBusquem per als nuvis l’espai i la localització per aconseguir que la vostra boda sigui tal i com l’havíeu somniat. A només 1 hora de Barcelona i de Girona, disposem de tres espais amb personalitats diferents. Perquè totes i cadascuna de les bodes són i han de ser de somni.\nA Mas Albereda us oferim l’encant de l’hotel gastronòmic de Nandu Jubany. Ubicat en una masia del segle XIV, aquest petit hotel està situat entre el Pirineu i el Montseny, al cor de la Plana de Vic. Els murs d’aquesta masia amaguen l’encant de la història a cada racó (el pou, les portalades, i fins i tot una petita església romànica on es pot celebrar la cerimònia). Els nuvis, familiars i convidats es poden allotjar a les habitacions i suites de l’hotel després de celebrar el casament.\nA Viladrau, envoltat de l’essència dels boscos frondosos del Montseny, Jubany Events us ofereix Mas d’Osor, una casa pairal rehabilitada amb un ampli espai annex per a celebracions i uns jardins magnífics on celebrar la vostra cerimònia de casament a l’aire lliure.\nI a Taradell, envoltat de jardins increïbles i a tocar de la C17, el Serrat del Figaró us espera amb una combinació de natura i arquitectura moderna de ferro, fusta i vidre. Un espai encisador envoltat de vidrieres per tenir la sensació de celebrar l’àpat del casament enmig de jardins. La cerimònia es pot celebrar a l’exterior.\nConsulteu aquí la gastronomia de Nandu Jubany per a casaments.\nPer contactar o sol·licitar informació sobre els nostres serveis, empleneu el següent formulari.\nD’acord amb la Llei de Protecció de Dades, l’informem que les seves dades seran incloses en un fitxer, propietat de Nando Jubany, S.L., amb domicili a la Ctra. de Sant Hilari, s/n (08506 Calldetenes), per tal de poder-li oferir informació sobre els nostres serveis. L’informem també del seu dret d’accés, oposició, rectificació i cancel·lació de les seves dades personals.\nGràcies per utilitzar la nostra web. Ens posarem en contacte amb vostè el més aviat possible.\nl’enviament o contacteu


Misteris, incògnites i dubtes sobre la patata – La Cuina de Catalunya\nMisteris, incògnites, dubtes…Té llacunes que en algunes ocasions se transformen gairebé en capítols a mig recorregut entre el que podríem anomenar una crònica real, com la vida mateixa, i la llegenda. Aquest és la baula que uneix el Vell Continent amb els Andes a través de l’alimentació. És la patata, què visqui la patata! Rendim un sentit homenatge al tubercle que ha fet i fa molt feliços a la taula a milers de persones de tot el món, i per què no dir-ho, que ha tret, també, de perill a molta gent de la fam.\nDe la importància d’aquest aliment al Perú es desprèn una vella llegenda andina que explica que els homes cultivadors de la “Quinta”, van dominar durant anys als pobles de les serres altes que, per tal de deixar-los morir lentament, els robaven les seves collites fins anar reduint així la ració d’aliments indispensable per sobreviure ells i els seus fills. Al caient de la mort, els pobres famolencs clamar al cel i aquest els va deixar caure unes llavors rodones i carnoses les quals, després de sembrades, es van convertir en belles mates, tenyint de to morat les abruptes terres altes de la serralada.\nSegons explica Jorge Fernández Nogueira en el seu treball “Història de la patata”, aquests dominadors no es van oposar a la sembra, amb la idea que una vegada la planta estigui en flor, la recollissin ells deixant una altra vegada als pobres a la vora de la fam general. Quan les plantes van començar a groguejar els opressors van segar els camps i es van emportar el que semblava una ex-cel lent collita de verdures.\nDesconsolats i moribunds de fam, els deprimits i pacients camperols van demanar de nou al cel que els ajudés i una veu des de les altures els va dir: regireu les terres i traieu els fruits, que allà els he amagat per burlar els homes dolents i enaltir els bons. Així van fer i sota el terra aparentment assolat per l’enemic van aparèixer aquelles belles patates que van ser recollides i guardades en estricte secret. Afegint una porció de patates a la seva empobrida dieta, ben aviat es van restablir, van agafar forces i van aconseguir fer fora els invasors que van fugir sense tornar mai més a pertorbar la pau de les muntanyes.\nLa història alimentària de la patata, que pertany a la mateixa família que el tabac, és originària dels Andes xilens i peruans. Es va conrear en àrees muntanyoses fa uns 8.000 anys aC, on no creixia el blat de moro que era l’aliment principal dels inques. Gonzalo Jiménez de Quesada la va descobrir en 1537.\nDe les mans de Pedro Cieza de León, van arribar a Espanya a meitat del segle XVI les primeres patates de l’espècie indígena del Perú. Aquestes van ser presentades a Carles I i algunes es van enviar al papa Juli II com a curiositat botànica que van florir als jardins de Roma durant molts anys abans de ser considerades comestibles.\nLa patata des d’Espanya va passar a Itàlia, Portugal i França. Més tard va arribar a Anglaterra i Irlanda, i posteriorment, en 1610, a Holanda. A tot el continent europeu es va usar principalment com a planta decorativa de jardins i patis. A França es va encarregar de donar a conèixer la patata Antonio Augusto Parmentier, farmacèutic gal. Parmentier, després d’assegurar que aquestes havien contribuït a salvar de morir de fam a milers de companys, arribaria fins al rei per brindar les qualitats del tubercle.\nActualment es coneixen 3.311 varietats de patates. Els anglesos li van donar el nom de “potato”, vocable del Carib. A Alemanya, kartofel, a Irlanda, murphy, a Itàlia, tartuffolo, a Holanda, aardappel, i a França, “pomme de terre” (poma de terra).\nLa patata és polivalent a la cuina. Es pot i de fet es prepara de mil maneres diferents, tant com a acompanyament, com a plat principal, com en truita. Sempre surt airosa de l’envit culinari al que se li posi. De totes, destaquen dos, una les patates fregides també conegudes com “xips”, i una altra, la truita, una recepta eminentment espanyola, molt identificada amb la cuina de totes les autonomies espanyoles.\nTags: ChefsCocinaCocinerosGastronomiaHistoria de la cocinaHistòria de la restauracióLlibres de cuinaReceptesRestauradorsRestaurants\nNext story José Vinagre, un dels chef més emblemàtics de Portugal\nPrevious story Saben d’on ve el refrany “amb tu pa i ceba”?


La publicitat a la pantalla gran davant el sof� - Bitologies\n04/10/2011: La publicitat a la pantalla gran davant el sof�\nEn l'apunt �La pantalla gran davant el sof�� mirava d'explicar el canvi que suposar� la televisi� per internet. A grans trets, en aquest moment �s poc rendible fer programes de televisi� per internet perqu�, pels publicistes, els espectadors de la xarxa valen vint vegades menys que els espectadors de la TDT, per� la realitat �s que valen vint vegades m�s. Ser� veritat quan la majoria mirem la televisi� mitjan�ant internet. Quan aix� arribi, com ser� la publicitat? No ho sabem, per� potser podem fer cab�ries sobre com ens agradaria que fos: �til i creativa. Sembla una obvietat, per� cal cometre-la perqu� la publicitat a internet no ho ha estat gaire, fins ara �tret de comptades excepcions.\nLa caracter�stica m�s notable de la publicitat de la televisi� per internet �s que l'emissora sabr� en tot moment des de quants llocs la miren (per� no quantes persones) i la seva situaci� geogr�fica per l'adre�a IP de receptor. Qu� veiem, qu� ens interessa. Si veiem molts programes de cuina podran mostrar-nos publicitat de restaurants pr�xims que preparen plats semblants. Hi podrem reservar taula al moment, si aprofiten les capacitats bidireccionals dels televisors connectats a internet. O podrem dir que ens agrada el producte objecte d'un reportatge i rebre al m�bil una nota basada en geolocalitzaci� perqu� ens avisi quan passem a prop d'una botiga on ens el deixin provar. En tot plegat hi haur� avantatges com a clients i un valor prou alt per a una publicitat (molt m�s �til que no pas l'actual) que haur� de servir per finan�ar bons programes de televisi� dels quals podrem gaudir. Donar� lloc a nous canals, a ind�stria audiovisual local; feina per als nostres ve�ns. Per� tamb� hi haur� prou desconfian�a pel que fa a la privadesa.\nLa confian�a �s una q�esti� de temps i de bones maneres prou demostrades. Cal que ens convencin que s�n ells que estan al nostre servei, mai al contrari. Que no som carn d'un mercat publicitari sin� clients a qui conv�ncer amb creativitat i pr�ctiques �tiques al voltant de la privadesa. Podem estar d'acord a ser identificats com un perfil de client per pagar els programes que veiem, per� mai com a persones f�siques. El dret a la intimitat forma part de la Declaraci� Universal dels Drets Humans que ha inspirat la majoria de constitucions democr�tiques. Aviat tamb� caldr� vigilar-la quan mirem la pantalla gran davant el sof�; aix� que encara en diem televisi� i que aviat deixar� de ser unidireccional perqu� les costures del model audiovisual actual estan a punt de petar.


Palafrugell registra més de 100l/m2 des de dissabte - Ràdio Palafrugell\nMés de la meitat es van acumular ahir amb 57’2l/m2 arran del temporal de Llevant.\nLa Policia Local va haver de tallar la carretera vella de Calella durant tota la tarda.\nEl temporal de pluja que està passant per tot el país des del passat cap de setmana, també s’està deixant notar al nostre municipi. Així, Palafrugell registra més de 100l/m2 des de dissabte que és quan va començar l’episodi.\nPalafrugell és troba en Prealerta per la situació meteorològica que està passant per tot Catalunya. Del total de 103l/m2 que s’han acumulat al municipi des de dissabte, 57’8 es van registrar durant la jornada d’ahir. La llevantada ha provocat caiguda d’arbres i alguns despreniments com comenta David Puertas, cap de la Policia Local de Palafrugell. A més, també van haver de tallar la carretera vella de Calella fins a 4 ocasions perquè aquesta estava negada d’aigua.\nUn altre punt sensible és la riera de Tamariu. Des de la Policia Local s’ha treballat per avisar als propietaris dels vehicles aparcats del risc que aquest punt es pugui inundar per una crescuda sobtada.\nLes pluges de tota la nit deixen 20l/m2\nMalgrat que durant el dia d’avui està previst que les precipitacions vagin remetent, ha plogut durant tota la nit i matinada. Això ha fet que, segons dades de meteopalafrugell.net, fins a les 8h del matí, s’hagin acumulat 22’60l/m2.\nEn aquest segon dia de Llevantada es demana extremar les precaucions durant la conducció i a primera línia de mar. No obstant això, el confinament ajuda a no patir tant davant de possibles curiosos que s’apropen al litoral segons explica Puertas.\nUn cap de la Policia Local que assegura que després del Glòria, aquest és un simple temporal de Llevant com els que hi ha cada any.\nAixí, en un dels mesos d’abril més plujós dels darrers anys, en les properes hores cal estar atent al que pugui deixar el temporal de mar. De moment, però Palafrugell registra més de 100l/m2 des de dissabte.\nEtiquetes David Puertas Llevantada Meteorologia Palafrugell Policia Local de Palafrugell


Olesa fa una jornada de portes obertes per ensenyar la renovació de la piscina - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nOlesa fa una jornada de portes obertes per ensenyar la renovació de la piscina\nredacció 19.12.2019 | 22:05\nEls veïns d'Olesa ja han pogut visitar la remodelació de la piscina coberta de la població, una obra que ha mantingut les instal·lacions tancades per un període més llarg del previst a causa del canvi d'empresa que havia guanyat el concurs per executar-les. Avui, també hi ha prevista una segona jornada de portes obertes. La piscina es posarà en funcionament el proper 30 de desembre. L'horari de les visites és de 10 del matí a 2 del migdia i de 4 de la tarda a 8 del vespre.\nEls treballs de reforma han consistit en l'enderroc dels mòduls antics de vestidors i sala de màquines i la construcció d'un nou edifici que acull els vestidors per a la piscina d'hivern i d'estiu, i la sala de màquines, amb espai per aixecar una nova planta per a una futura sala de fitness.\nTambé s'ha renovat completament l'accés a les dues piscines municipals, la coberta i la d'estiu. Ara la piscina té dos vestuaris per a abonats, quatre més per a grups i també un per a persones amb mobilitat reduïda i el personal de la piscina.


Notícia històrica - CONSULTORI VETERINARI - Consultori veterinari: Leishmaniosi - vacunes - Federació Catalana de Caça\nCONSULTORI VETERINARI: LEISHMANIOSI - VACUNES\nEls últims anys ha augmentat el nombre de casos de leishmaniosi i val la pena insistir amb la informació i prevenció d´aquesta malaltia.\nLa prevenció és fonamental en la lluita contra la leishmaniosi per evitar-ne la transmissió. Les eines terapèutiques actuals han anat millorant molt però, tot i així, ha augmentat el nombre de casos de leishmaniosi els últims anys.\nEl principal canvi que ens trobem és l’increment del nombre de flebotomus (Phlebotomus sp., el mosquit transmissor de la leishmània) i la dilatació del temps d’activitat dels mateixos. Ara en algunes zones va d’abril-maig a octubre-novembre, molt més llarg que abans.\nTambé s’han trobat nous reservoris (animals parasitats per leishmània) i s’ha investigat més en el seu paper en la transmissió. Per exemple, els lagomorfs (llebres i conills). Es va arribar a comprovar científicament, en un cas greu de leishmaniosi, que fins un 20% dels lagomorfs van donar positiu al paràsit leishmània. Fa 30 anys no ens ho hauríem cregut.\nUn altre canvi es l’increment de zones endèmiques, i a la península fins i tot zones hiperendèmiques com Ourense, on la prevalença de la malaltia és molt elevada.\nS’han trobat altres alternatives de contagi, com:\nLa transmissió vertical (de mare a fill), documentada als USA on, en absència de vector (mosquit) hi ha nombrosos casos de malaltia.\nLa transmissió sexual\nTransmissió sanguínia (transfusions). S’han de controlar els gossos donants de sang.\nPer últim, la predisposició d’algunes races de gossos, com el boxer, que estan incapacitats per generar una resposta adequada a la infecció.\nLes vacunes recombinants contra Leishmaniosi estan demostrant una bona efectivitat en la lluita contra aquesta malaltia. La vacuna LetiFendâ, la primera recombinant comercialitzada a Europa, té una alta eficàcia contra el paràsit en animals sans, 72% de prevenció de leishmaniosi en zones d’alt risc d’infecció per Leishmania infantum.\nNomés es poden vacunar animals sans, i han de passar el test de leishmania abans de vacunar-los. La vacuna no interfereix en els test de diagnòstic (té resposta immune específica), permet diferenciar entre animals infectats i vacunats. La protecció contra el desenvolupament de la malaltia comença 28 dies després de la vacunació.\nLa vacuna s’ha de combinar amb collars repel·lents per evitar la picada del flebotomo (mosquit). Actualment hi ha collars que protegeixen 12 mesos amb una eficàcia repel·lent d’entre el 94% i 98%.\nPassos per la vacunació, a partir dels 6 mesos d’edat:\nAplicació d’antiparasitaris externs\nExtracció de sang per serologia (detecció anticossos leishmània)\nSi el gos no està infectat: vacunació\nAplicació d’antiparasitaris externs pel control del flebotomo (collar repel·lent )\nRevacunació anual: abans de la revacunació s’ha de repetir els passos 1, a,b,c. Per assegurar que és un animal sa.\nGuillem Díaz Pont. Veterinari


Informe del DARP: Mesures per prevenir la caudofàgia - Notícies del sector porcí | Porcat.org\nLa Comissió Europea va publicar l’any 2017 la recomanació 2016/336 respecte a l’aplicació de la Directiva 2008/120 relativa a les normes mínimes per a la protecció dels porcs en el referent a les mesures adreçades a disminuir la necessitat de practicar l’escuat.\nLes mutilacions no poden, atenent la Directiva comunitària, realitzar-se de manera rutinària i pel que respecta a l’escuat, els productors han de portar a terme una avaluació d’incidència de la caudofàgia.\nLa recomanació de la UE per evitar el tall de cues, proposa tres grans mesures:\nAportar els materials d’enriquiment adequats\nProporcionar altres mesures de maneig, com condicions ambientals adequades, un bon estat sanitari i una dieta equilibrada\nMonitoritzar els factors de risc i implementar un sistema de recollida de dades que permeti identificar possibles causes d’un brot de caudofàgia i l’eficàcia de les mesures preventives.\nEl DARP realitza inspeccions rutinàries per controlar que les explotacions apliquin els protocols establerts per evitar l’escuat. En el cas que les mesures no s’executin correctament, el Departament pot sancionar al productor.\nEn aquest informe sobre caudofàgia es troben, entre altres coses, les causes que propicien els brots de caudofàgia i les característiques dels materials d’enriquiment.


A BARCELONA -AROLA. BADIA, RAFAEL. 9788492408535 Llibreria Altaïr\nA BARCELONA -AROLA\nLes vuitanta imatges que recull el llibre A Barcelona formen part d'un projecte fotogràfic personal en color que Rafael Badia du desenvolupant des del 1998. Aquest retrat subjectiu de la capital catalana conforma una visió particular de l’evolució de l’espai urbà. Un espai i un temps on coincideixen la pedra i la llum, el monument i la pintada, l’efímer i l’intemporal. A Barcelona s’inscriu en la tradició documental de mitjans del segle passat, líanomenada “fotografia de carrer” que va arrelar a París i Nova York. Els poemes escrits expressament per a aquest títol són el primer treball literari de Rafael Badia en llengua catalana.\nVista previa: A BARCELONA -AROLA\nLibro a reservar: A BARCELONA -AROLA


Apartment Seki Manavgat Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEvren Mah 3 Sokak No :6 07600 Manavgat, Side, Manavgat, Turquia, 07600 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Side, Apartment Seki és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Seki és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, restaurant, ascensor, bar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com centre esportiu, sauna, piscina exterior, piscina coberta, spa. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Apartment Seki és una selecció idònia per a la vostra estada a Side.


Vist el nou metro de Barcelona circulant (sèrie 5000) - Pàgina 28 - Transport.cat\nHora i data actual: Dilluns 17/05/2021 12:35\nEntrada Autor: Miquel » Diumenge 17/05/2015 14:55\nFins fa un temps, la unitat 5121-5124, assignada a L3, duia uns bogies motors amb un so diferent. Des de fa uns mesos la meitat de la composició va deixar de fer aquest so característic i per tant, suposo que per tasques de manteniment dels bogies o del motor, els hi van canviar. (res estrany, actualment que un tren porti els "seus" bogies es pura casualitat).\nDoncs bé, aquests bogies ara han anat a parar a la unitat 5005-5008 assignada a la L5, on també la meitat de la composició fa aquest so característic.\nPer L1 corria un 6000 també amb aquest so als bogies, diria que la 6037-6040 però no se com està el tema actualment.\nEntrada Autor: Fran-Ikarus » Dilluns 18/05/2015 14:03\n10 anys ja dels 5000... Ens fem grans...\nRealment han portat una vida molt paral·lela a la del FTC.\nEntrada Autor: Renfe445 » Dilluns 18/05/2015 14:10\nFran-Ikarus ha escrit: 10 anys ja dels 5000... Ens fem grans...\n10 anys... A vegades em dóna la sensació que encara són molt nous, i els 1000 encara circulen.\nAlguna cosa semblant em passa quan entro a la línia 4, que els 1100 són els que porten el carrussel.\nEntrada Autor: Vox » Dimarts 19/05/2015 13:50\nVox l’ha editat per darrera vegada el dia: Dimarts 19/05/2015 23:20, en total s’ha editat 1 vegada.\nEntrada Autor: Renfe445 » Dimarts 19/05/2015 17:17\nVox ha escrit: I l'any que ve farà 9 anys dels 9000 i dels Civia (a la R1).\nEntrada Autor: metring » Dimarts 19/05/2015 18:50\nUn nou avistament:\nCarlos @trenesmania Fa 1 hora\nUn vagó del Metro de Barcelona fa una estona a la Diagonal amb Aragó. @TMB_Barcelona\nEntrada Autor: Vox » Dimarts 19/05/2015 23:19\nTiro de memoria pero la primera 9000, a la L2 clar, va arribar cap el setembre o octubre de 2006, mentre que les dues primeres Civia, unes 465 (009 i 010??), van apareixer a la R1 al juliol de 2006 (por abans o poc després d'aquella R10 a l'aeroport que va durar pocs anys).\nQue per cert, en el meu post anterior, volia dir 10 anys, no pas 9.\nEntrada Autor: Renfe445 » Dimarts 19/05/2015 23:34\nSí, els primers Civia de la variant de C.A.F. van entrar allà pel 2006 a la línia 1 i a aquella línia 10, però jo veia més 440 que Civia fent aquesta.\nEntrada Autor: Renfe451 » Diumenge 31/05/2015 3:44\nAhir per tornar a casa, vaig agafar un 5000 amb el torn... 553! Tants trens té l'L5 en cap de setmana?\nSuposo que devia ser un error...\nEntrada Autor: Miquel » Diumenge 31/05/2015 10:54\nRenfe451 ha escrit: Ahir per tornar a casa, vaig agafar un 5000 amb el torn... 553! Tants trens té l'L5 en cap de setmana?\nQui sap, en tot cas, a L5 circulen fins un màxim de 30 trens a hora punta.\nEntrada Autor: Adolescent barceloní » Diumenge 31/05/2015 12:09\nO potser era una reassignació, igual que es van veure torns 6xx a no sé quina línia.\nEntrada Autor: Renfe451 » Diumenge 31/05/2015 17:17\nEl cas dels torns 6xx, va ser precisament a la mateixa L5. Quines casualitats no?\nEntrada Autor: Kane_84 » Diumenge 31/05/2015 22:56\nVa ser just un any abans, jo anava a la feina en metro, i després de l'estiu ja vaig començar a pujar als 5000 i als 9000, recordo que sempre em feia més il·lusió agafar el 5000. Poc temps van durar a la L2.\nEntrada Autor: Renfe445 » Diumenge 31/05/2015 23:29\nAlguna vegada es va provar de ficar un 5000 a la línia 4?\nEntrada Autor: Miquel » Dilluns 01/06/2015 11:28\nRenfe445 ha escrit: Alguna vegada es va provar de ficar un 5000 a la línia 4?\nHi ha hagut 5000 per L4 però no en servei comercial.\nLa 5001-5004 és (o era) la encarregada de fer de "tren auscultador" de la xarxa. Per això temps enrere se l'ha vist per L4 en algún moment puntual. Consti que parlo de memòria, doncs és una informació que es va dir al fòrum fa ja força anys, i juraria fins i tot que hi ha alguna foto.\nPots cercar-ho aviam\nEntrada Autor: raulitinbcn » Dilluns 01/06/2015 21:31\nJo també ho vaig llegir. Va estar circulant per tota la xarxa. Si no m'equivoco, la foto era a Canyelles o Trinitat de L3, oi?\nEntrada Autor: bitxofo » Dimecres 03/06/2015 2:30\nEntrada Autor: Renfe451 » Dimecres 03/06/2015 17:08\nEntrada Autor: Renfe445 » Dimecres 03/06/2015 17:18\nCrec que els 9000 són del 2006 i els 6000 del 2007.\nUna pregunta... Per què es van menjar els nº 7000 i 8000?\nEntrada Autor: Fran-Ikarus » Dimecres 03/06/2015 17:33\nDurant uns anys, les sèries noves de trens, fins allà on era possible, començaven per la xifra coincident amb la línia "per la qual eren" inicialment... 3000 per L3, 4000 per L1 (1xxx ja ocupada), 2000 i després 2100 per L2, 5000 per L5, 6000 per L1 (1xxx ja ocupada, novament), 9000 per L9...


Els participants a l'assaig clínic per a la reobertura de l'oci nocturn a Sitges se sotmeten al segon test d'antígens La República\nEls participants a l’assaig clínic per a la reobertura de l’oci nocturn a Sitges se sotmeten al segon test d’antígens\nACN Sitges.-Les 405 persones –entre participants i organització- que la setmana passada van participar a l’assaig clínic per a la reobertura de l’oci nocturn a l’icònic ‘Carrer del Pecat’ de […]\nACN Sitges.-Les 405 persones –entre participants i organització- que la setmana passada van participar a l’assaig clínic per a la reobertura de l’oci nocturn a l’icònic ‘Carrer del Pecat’ de Sitges s’han sotmès aquest dimecres a un segon test d’antígens. Després de fer-se la prova, l’alcaldessa del municipi, Aurora Carbonell, ha explicat que amb els tests d’avui se sabrà si en els últims sis dies hi ha hagut algun positiu entre els participants i que en uns 15 dies es faran públiques les conclusions de l’assaig. El sector, “convençut” que els resultats seran positius, vol pactar un protocol amb la Generalitat per poder obrir “ja” els seus negocis i no esperar a Sant Joan. “Si el resultat és bo no sé que més hem de fer per poder obrir”, apunten.\nEls tests d’antígens s’han fet en unes carpes instal·lades a Can Milà. Els participants a l’assaig clínic s’hi han pogut acostar de dos quarts d’onze a dos quarts de dotze del matí i de les sis de la tarda a tres quarts de deu del vespre. Els resultats s’han introduït ‘in situ’ al sistema informàtic.Aurora Carbonell, alcaldessa de Sitges, ha destacat que l’assaig clínic és molt important pel sector de l’oci nocturn al municipi i també al conjunt del país. En aquest sentit, ha dit “ser conscient” que molts empresaris, treballadors i clients estan pendents dels resultats per “posar en marxa” un dels sectors econòmics més afectats per la pandèmia.Carbonell ha especificat que amb els nous tests d’avui només se sabrà si en els últims sis dies hi ha hagut algun positiu entre els participants, i que caldrà esperar encara dues setmanes per tenir els resultats definitius.L’Alexis Charles, uns dels participants a l’assaig, ha destacat que tot el dispositiu ha estat “molt ben controlat i organitzat”, tant la matinada de divendres, quan van poder “tornar a la normalitat” per unes hores, com aquest dimecres amb la segona prova d’antígens. “Estic convençut que tot anirà bé i que aviat podrem tornar a gaudir de la nit de Sitges”, ha destacat després de fer-se la prova.Qui també s’ha mostrat “convençut” que l’assaig clínic “sortirà bé” és Damià Orts, president de l’associació de bars musicals del ‘Carrer del Pecat. Orts confia que, un cop surtin els resultats, puguin asseure’s amb la Generalitat per pactar un protocol de reobertura “imminent”, perquè cada dia que passen amb els locals tancats “és molt fotut”. Orts també vol que els resultats de l’assaig clínic serveixin per “accelerar” la tornada a la normalitat del sector. Aquí, ha assenyalat que tot i que Salut ha fixat Sant Joan com a data provable per reobrir l’oci nocturn, intentaran que sigui abans si, com esperen, els resultats són positius.


Foie en escabetx i torró dur d’Agramunt\nPer començar, poseu a bullir les mongetes en una olla amb aigua freda, remullades des de la nit anterior, a foc molt baix durant 30 minuts. Si cal, espanteu-les (talleu l’ebullició) amb aigua amb gas. Depèn de si a mitja cocció encara tenen la pell enganxada. Quan estiguin cuites, escorreu-les i reserveu-les.\nA continuació, marineu les sardines en un bol amb aigua, sal i vinagre durant 30, 45 minuts. Després, escorreu-les amb un colador, assequeu-les amb paper absorbent, poseu-les en una safata i deixeu-les reposar durant unes 3 hores cobertes amb oli d’oliva.\nFinalment, talleu el rave, sense pelar, a làmines, poseu-lo en un bol juntament amb l’escarola, els brots de ceba i les mongetes restants i amaniu-ho tot amb l’oli de les sardines.\nI ja per acabar, munteu al plat el puré de mongetes amb l’ajuda d’un aro metàl•lic, desemmotlleu-ho i acompanyeu-ho l’amanida d’escarola i mongetes.\nSardines, font d'omega 3\n« Crema freda de síndria amb gelea de verdures\nHamburguesa de poltre amb ceba caramel·litzada i parmentier de formatge »\nAbadejo (bacallà) fumat


fets de l’actor Katharine Hepburn - Article\nAl llarg dels seus 62 anys de carrera cinematogràfica, Katharine Hepburn va retratar una sèrie de personatges còmics i dramàtics que de vegades eren enginyosos, sovint independents i mai mai avorrits. Hepburn, que era especialment coneguda per la seva actitud sense disculpes i la seva inclinació per portar pantalons sempre que era possible, era tan captivadora com fora de pantalla. Seguiu llegint per descobrir detalls fascinants sobre l’estrella deLa història de Filadèlfiai molt més.\n1. Katharine Hepburn va ser una saga des de ben petita.\nKatharine Hepburn a Londres el 1952. Keystone / Getty Images\nA banda de la seva carrera com a actor, Katharine Houghton Hepburn també era famosa pel seu compromís amb el vestit de pantalons en un moment en què la resta d’estrelles femenines de Hollywood pràcticament mai s’allunyaven de les faldilles i els vestits; fins i tot el 1986 el Consell de Dissenyadors de Moda d’Amèrica la va distingir amb un premi a la vida.\nHepburn, la mare de la qual era sufragània i defensora primerenca del control de la natalitat, va ser criada per ser segura, independent i individualista, i la seva aversió a la feminitat forçada va començar a una edat primerenca. Durant un estiu memorable durant la seva infància a Connecticut, va tenir un tall de cabell curt i va començar a passar per 'Jimmy'. 'Vaig pensar que ser nena era realment la llitera', va explicar Hepburn més tard en una entrevista. 'Però Jimmy no té cap llitera'.\nTot i que, després d’això, es va quedar amb el seu nom de naixement, mai no va tenir la idea de roba llarga i fluida. 'Fa temps em vaig adonar que les faldilles no tenen esperança', va dir Hepburn el 1993. 'Sempre que sento a un home dir que prefereix una dona amb faldilla, li dic:' Proveu-ne una. Proveu una faldilla '.'\n2. Katharine Hepburn va trobar el seu germà mort quan tenia 13 anys.\nTot i que l’educació de Hepburn va ser privilegiada d’alguna manera, no va estar exempta de tragèdia. El 1921, quan tenia 13 anys, va trobar el seu germà Tom, de 15 anys, penjat de les bigues, després d'haver-se escanyat fins a morir. La seva família va afirmar que era el resultat d'un truc de màgia que es va torçar, ja que Tom havia provat una trucada simulada almenys una vegada abans, però va projectar una ombra fosca sobre la resta de la infància de Hepburn i es va afegir a un llegat ja establert de suïcidi a la família: dos oncles, un tiet besavi i el seu avi van acabar la seva pròpia vida.\n3. Katharine Hepburn va comprar el seu contracteEl llacen lloc d’acabar la carrera.\nKatharine Hepburn fa una postura el 1933, poc després d'escapar-se'nEl llac.Agència fotogràfica general / Getty Images\nHepburn va debutar a Broadway a la dècada de 1930Art i la senyora Bottlei va tornar a adornar l’escenari el 1932El marit del guerrer. La seva tercera obra, 1993’sEl llac, va obtenir ressenyes abismals, inclosa la suposada observació de Dorothy Parker que Hepburn 'corria la gamma d'emocions d'A a B.' Poc després de la carrera, Hepburn, de 26 anys, era tan desgraciada i va ser tan mal tractada pel director Jed Harris, que va comprar el seu contracte i simplement va marxar.\n4.El llacva ser la font original d’una de les línies més memorables de Hepburn.\nUna línia de la desafortunada obra, però, va seguir a Hepburn per aquella porta de l’escenari i fins a una altra. L’any 1937Porta de pràctiques, Hepburn retrata una aspirant a actriu que competeix amb altres inquilins de pensions per obtenir peces en una obra i el director Gregory La Cava li va donar la línia 'Els lliris de cala tornen a florir', que havia manllevat deEl llac. Lliurada diverses vegades al llarg de la pel·lícula amb la marca comercial de Hepburn Mid-Atlantic drawl, la línia es va convertir en una de les seves més emblemàtiques i s’ha anat fent referència en diversos programes al llarg dels anys, inclòs un episodi deI Love Lucyi la comèdia del 1988Big Top Pee-Wee.\n5. Una vegada Katharine Hepburn va llançar una tassa d’aigua sobre el seu protagonista Ginger Rogers.\nEs necessitaria més que una mica d’aigua per espantar la llegendària parella de ball de Fred Astaire. London Express / Getty Images\nAl plató dePorta de pràctiques, Ginger Rogers feia ostentació d’un nou abric de visó quan va aparèixer Hepburn i li va abocar la tassa d’aigua, explicant que si l’abric fos, de fet, un autèntic visó, no es reduiria. Els mitjans de comunicació van especular que el comportament va ser provocat per la gelosia de Rogers, ja que, aleshores, el llavors bonic Hepburn, Howard Hughes, havia mostrat interès per ella, però la mateixa Rogers no jugaria als rumors. 'No em pregunteu, no tinc la noció més boira de per què [ho va fer]', va dir Rogers més tard en una entrevista.\n6. Durant un temps, Katharine Hepburn va ser considerada 'un verí de taquilla'.\nHepburn va seguir el seu debut al cinema el 1932Una llei de divorciamb una actuació guanyadora d’un Oscar el 1933Glòria del matíi una altra aclamada aparició aDones petitesaquell mateix any. Però també tenia prou flops comercials, inclòsSpitfire(1934),Maria d'Escòcia(1936), i la comèdia de cargols ara estimadaBringing Up Baby(1938) —a mitjans o finals de la dècada de 1930, va aterrar en una llista d’actors de 1938 que va ser etiquetada com a “verí de taquilla” per la Independent Theater Owners ’Association de Nova York.\nHepburn no va ser desconcertat. 'Mireu, diuen que sóc un ha estat', va dir a laNoticies del diaamb una riallera: “Tot i aixíBringing Up Babyja ha fet clic a la quantitat de 2 milions de dòlars bruts, mentre quePorta de pràctiquesha obtingut millors ingressos de 2.500.000 dòlars. Si no riuria tan fort, podria plorar, però per què hauria de fer-ho? '\n7.La història de Filadèlfiava ser un punt d’inflexió en la seva carrera.\nResulta que Hepburn tenia raó en no insistir en les verinoses crítiques. El 1938, va acceptar un paper protagonista —que el dramaturg Philip Barry havia escrit per a ella— a la comèdia de BroadwayLa història de Filadèlfia, i Howard Hughes li va comprar els drets perquè pogués reprendre el seu paper en una adaptació cinematogràfica. La pel·lícula produïda per MGM del 1940, que va coprotagonitzar Cary Grant i Jimmy Stewart, va ser un gran èxit de taquilla i va plantar Hepburn de nou en el seu camí cap a la grandesa.\n8. Katharine Hepburn va tenir una aventura de dècades amb Spencer Tracy.\nHepburn es va casar amb l'empresari de Filadèlfia, Ludlow Ogden Smith, poc després de graduar-se de Bryn Mawr el 1928, però es van divorciar després de 6 anys. Molt més significativa va ser la seva aventura amb el seu actor Spencer Tracy, amb qui va viure durant 27 anys (encara que Tracy, que era catòlica, mai no es va divorciar de la seva dona). Al llarg de la seva relació, Hepburn i Tracy van protagonitzar nou pel·lícules juntes, incloses les de 1942Dona de l'any, 1949Costella d’Adam, i de 1952Pat i Mike. Van embolicar la producció en el seu darrer, el de 1967Endevina qui ve a sopar, poques setmanes abans que Tracy morís d'un atac de cor als 67 anys.\n9. El whisky era la beguda preferida de Katharine Hepburn.\nTot i que Hepburn no va beure gaire durant els anys que va passar amb Tracy (que era alcohòlica), se la sabia gaudir regularment d’un got de whisky a la vida posterior, que va dir que va ajudar amb el tremolor de cap que havia heretat del seu avi. 'Vaig descobrir que el whisky ajuda a aturar el tremolor', va dir al documental de 1993Tot sobre mi. 'El problema és que, si no aneu amb compte, també us aturarà a la resta'.\nPerò basant-se en el que va dir als seus companys de repartiment Brian Blessed mentre filmava el 1971Les dones troianes, sembla que també li encantava el whisky, deixant de banda els efectes secundaris favorables. “Quan faig olor de whisky, em surto del tot. El whisky és bonic. Sento olor de whisky en un got i el vull ”, va dir, segons l’autobiografia de Blessed. 'Beuria whisky al matí, al migdia i a la nit fins que em matés'.\n10. La recepta de brownie de KathArine Hepburn va trencar un matrimoni.\nÉs possible que Hepburn es rebutgés amb certes restriccions socials a les dones, però això no volia dir que tingués res en contra de passar el temps a la cuina. Era especialment especialitzada en els brownies, que, al seu parer, haurien d’estar humits. DesprésEl New York Timesva publicar la seva recepta de signatura en línia el 2015, una dona anomenada Sydne Newberry va revelar a la secció de comentaris que les delicioses postres de Hepburn van acabar amb el seu matrimoni sense voler-ho. Com va dir NewberryEl tall, havia portat els brownies en un viatge per visitar el seu marit mentre ell estava estacionat en una base de la força aèria a Alemanya als anys vuitanta. Mentre era allà, va compartir les postres amb el seu amic i la dona del seu amic, 'una preciosa dona italiana que estava molt orgullosa de la seva cuina i que era un veritable esnob de menjar'.\nAl seu nou company de cuina li encantaven els brownies i els dos van mantenir la correspondència durant els propers anys mentre la dona intentava encertar la recepta. Després de reiterats fracassos, va donar a entendre que Newberry havia omès alguna cosa intencionadament. Aleshores, mentre visitava Newberry als estats, la dona va començar una aventura amb el marit de Newberry, que finalment va deixar la seva dona per ella, aparentment sense deixar-se deure per la seva manca d’èxit al front dels brownies. 'Si voleu robar el marit d'algú', va dir Newberry a NPR, 'hauríeu de descarnar una recepta de brownie'.\n11. Katharine Hepburn va ostentar el rècord de nominacions a l'Oscar ... fins que va aparèixer Meryl Streep.\nAmb la seva nominació a la millor actriu perA l’estany dauratel 1981, Hepburn va establir un nou rècord per a la majoria de nominacions obtingudes per un actor: 12. El rècord es va desvetllar fins al 2002, quan Meryl Streep va aconseguir el seu lloc 13 per un paper secundari aAdaptació(des de llavors, el recompte de nominacions de Streep ha augmentat fins als 21 impactants). No obstant això, quan es tracta de victòries reals, Hepburn surt a la primera: Streep en té tres, mentre que Hepburn en té quatre.\nL'escola 6 maneres de graduar és diferent de la de grau\n17 dades sobre l'apocalipsi ara\nfets príncep fresc de bel air


Marc Màrquez suma un punt, tot i caure a Sant Marino | Lleida Diari.cat\nMarc Màrquez suma un punt, tot i caure a Sant Marino\nper Redacció - Fotografia: @marcmarquez93 14/09/2014 00:00\nMarc Màrquez suma un punt, tot i caure a Sant Marino| Redacció - Fotografia: @marcmarquez93\nMarc Màrquez no ha pogut aconseguir aquest diumenge una nova victòria. El cerverí ha caigut a Sant Marino, tot i que ha aconseguir st ar un punt. El seu germà, Àlex Màrquez, ha pogut lluitar fins al final i s'ha fet amb la segona posició.\nMarc Màrquez ha aconseguit arribar a la meta i puntuar, tot i haver caigut. Aquest diumenge, el pilot cerverí ha estat quinzè, però segueix liderant la classificació del mundial amb comoditat, amb 289 punts. Li segueixen Dani Pedrosa, amb 215 punts, i Valentino Rossi, amb 214, que en la cursa d’avui, han estat tercer i primer, respectivament, amb Jorge Lorenzo completant el podi.\nPer la seva banda, l'Àlex Màrquez ha tingut opcions d’endur-se la victòria en Moto3, lluitant fins a la última volta amb Àlex Rins, qui ha acabat imposant-se. A la general, el petit dels Màrquez continua segon, seguint de prop, a 9 punts, l’australià Jack Miller.\nLa pròxima cita del mundial de motociclisme serà en quinze dies al GP d’Aragó.


Puig creu que Aitana Mas aportarà "nova il·lusió" al Consell - À Punt\nPuig creu que Aitana Mas aportarà "nova il·lusió" al Consell\nBaldoví lloa el perfil polític d'Aitana Mas i espera que Oltra encapçale novament el projecte de Compromís "com ho ha fet tan bé tantes vegades"\nXimo Puig, aquest dijous en les Fogueres d'Alacant / À Punt NTC\n23 de juny 2022 - 12:40\nLa substituta de Mónica Oltra en la vicepresidència, com a portaveu del govern valencià i com a consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives, Aitana Mas, prendrà possessió del càrrec al principi de la setmana vinent, segons han indicat fonts de Compromís.\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha dit des de les Fogueres d'Alacant que creu que Aitana Mas aportarà "nova il·lusió" al Consell.\nSegons Puig, "pot aportar un impacte positiu des de la joventut, i en aquest foment de la intergeneracionalitat que és aquest govern, es tracta d'una aportació interessant, sense dubte".\nLa nova vicepresidenta podria participar en el seu primer ple la setmana que ve\nLes dates amb què treballa Compromís és que l'acte en el qual prometrà els seus nous càrrecs al Palau de la Generalitat se celebre entre dilluns i dimecres, perquè tinga temps de tornar d'un viatge familiar a l'estranger, on l'ha sorpresa la designació.\nL'elecció d'Aitana Mas, que té el suport de tots els partits que formen la coalició, l'ha comunicada Compromís aquest dimecres a Ximo Puig, i ara el pas següent és que prenga possessió.\nCliment sobre Oltra i Puig: “Qui té la màxima responsabilitat és qui ha de telefonar. Lamente que Puig no ho haja fet”\nD'aquesta manera, si es compleix el calendari, la nova vicepresidenta participarà el divendres de la setmana que ve en el seu primer ple del Consell i després oferirà la primera roda de premsa com a portaveu de l'executiu valencià.\nBaldoví lloa el perfil polític d'Aitana Mas i espera que la candidata siga Oltra\nDel futur de Compromís també ha parlat a Madrid el diputat al Congrés Joan Baldoví, que ha destacat la formació d'Aitana Mas i ha lloat el seu perfil polític. Ha dit que és una "garantia" al capdavant de la vicepresidència del Consell i de la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives.\nBaldoví també ha parlat del seu futur i ha dit que, de moment, no preveu encapçalar la llista de Compromís a les autonòmiques de l'any que ve. Hi hauria d'estar Mónica Oltra. "Hui només preveig un escenari, que és l'absolució d'Oltra i que ella siga la que encapçale novament el projecte de Compromís, com ho ha fet tan bé tantes vegades".


[Vídeo] Méndez de Vigo redueix els ferits de l'1-O al noi que va perdre un ull per una pilota de goma La República\n[Vídeo] Méndez de Vigo redueix els ferits de l’1-O al noi que va perdre un ull per una pilota de goma\nRedacció| Per primer cop un membre del Gobierno demana perdó en un mitjà espanyol per les càrregues policials de l'1 d'octubre a Catalunya. Ha estat el ministre d'Educació, Cultura i Esports, i portaveu del govern espanyol, Iñigo Méndez de Vigo, que -en una entrevista a 'La Sexta'- va dedicar un “ho sentim” a les persones que “es van sentir maltractades” per la policia espanyola durant la jornada del referèndum. Però el seu penediment no va durar gaire.\nImmediatament després d'aquesta disculpa (en part, forçada per les incisives preguntes de la periodista Ana Pastor), va puntualitzar que l'únic ferit de l'1-O havia estat el noi que va perdre un ull per l'impacte d'una bala de goma disparada per la policia espanyola, tot i estar prohibides a Catalunya.\n“He vist imatges que no m'han agradat, i que a tothom li hauria agradat evitar, ningú es troba còmode en aquestes situacions”, va dir per després justificar-les explicant que els guàrdies civils i policies nacionals es van desplegar a Catalunya “complint una decisió judicial”. I va rematar afirmant que “si les comparem [les càrregues] amb altres” que es veuen pel món tampoc tenen tanta importància.\nPer acabar, va responsabilitzar el Govern legítim per haver convocat un referèndum i es va referir a la investidura de Carles Puigdemont i la decisió del Tribunal Constitucional aquest cap de setmana per reclamar-li que es personi davant el jutge. Sobre el 155, va dir que només s'aturarà amb “un Govern amb totes les de la llei” i no amb “un Govern amb trampes”.


Sergi Estella - Com està el pati! | Cultura\nInici / Agenda / Sergi Estella - Com està el pati!\nSergi Estella - Com està el pati!\nPati de la Biblioteca Torras i Bages\nTercera actuació musical del cicle de concerts Com està el pati!\nLa proposta que us tenim preparada per tancar el cicle Com està el pati! no us deixarà indiferents.\nEl Sergi és un músic, cantant, guitarrista, multi-instrumentista molt peculiar. A banda d’interpretar els seus temes amb veu i guitarra, en algunes ocasions ho fa amb instruments com l’harmònica o, fins i tot, amb instruments creats per ell mateix, tot això acompanyant-se de la percussió que fa amb els peus.\nUn veritable home orquestra. No us podeu perdre aquesta actuació.\nAforament limitat per ordre d'arribada.


Quan sortia de la caixa, és probable que el vostre ordinador es comprimís mentre obriu els programes i realitzeu operacions ràpidament com vulgueu. Amb el pas del temps, la seva velocitat ha minvat i l’ordinador que un cop ha estat més zippy s’assembla més a un cargol. Esborrar-ho tot i restablir-lo a les condicions de fàbrica pot restaurar-lo, però aquest procediment requereix molt de temps i requereix la reinstal·lació de tots els programes i dades. Alguns passos menys intensius poden ajudar a recuperar part de la velocitat de l’ordinador sense necessitat de restablir-los de fàbrica.\nAtureu o elimineu els programes innecessaris\nTots els programes que instal·leu a l'ordinador ocupen espai al disc dur i alguns es configuren automàticament per iniciar-se en arrencar. Això pot provocar que programes innecessaris obstrueixin el disc dur i desvieu la CPU o la RAM d'altres programes. Desinstal·leu els programes que ja no utilitzeu o que necessiteu per estalviar espai al disc dur i consulteu el menú d'inici per obtenir una llista dels programes que s'inicien en arrencar. Aquests programes s’executen tot el temps en segon pla, tant si els necessiteu com si no. Desactiveu els programes que no necessiteu executar tot el temps. (Vegeu els enllaços de Recursos per obtenir instruccions.)\nEl vostre disc dur necessita una certa quantitat d'espai lliure disponible (normalment un 10 per cent de la capacitat total de la unitat) per actuar com a "contenidor de contenidors" per als fitxers temporals que actualment no utilitzen la memòria RAM. Si no teniu prou espai lliure a la vostra unitat, l'ordinador disminueix la velocitat a mesura que es queda sense llocs per emmagatzemar aquestes dades. Neteja el disc dur eliminant els fitxers i programes que no s’utilitzen i desfragmentant-lo regularment. Executeu la utilitat "chkdsk" de Windows per escanejar la unitat en busca d'errors i reparar qualsevol problema.\nEls fitxers obsolets poden provocar problemes de comunicació entre el maquinari i el programari instal·lats, cosa que provoca retards en el temps de reacció de l’ordinador. Mantingueu el sistema operatiu actualitzat i consulteu el lloc web del fabricant de l’ordinador per obtenir actualitzacions de controladors de maquinari. Consulteu les especificacions de l’ordinador per a la memòria RAM instal·lada i actualitzeu-les a una capacitat superior si és possible. Com més fàcilment es pugui comunicar l’ordinador amb els components instal·lats, més ràpidament pot processar les seves instruccions.\nExecuteu l'exploració de programari maliciós\nTot i que diversos factors innocents poden fer que la vostra màquina es desacceleri, un ordinador lent també pot ser un ordinador infectat. El programari maliciós infecta el vostre sistema per robar-vos les dades o simplement causar problemes en els fitxers del sistema operatiu. A mesura que s’executen aquests programes ocults, us eliminen la memòria RAM i la CPU, cosa que provoca que l’ordinador funcioni lentament. Realitzeu una exploració profunda de programari maliciós amb un programa antivirus actualitzat per buscar i destruir aquestes plagues no convidades i restaurar la velocitat del vostre sistema.


Manifest 2017 – L'ALTRE Fòrum\nInscripcions taller Arduino i Restart Party\nFulletó empreses Fòrum 2019\nResum l’Altre 2019\nResum Inauguració l’Altre 2019\nResum dia 19: Cooperatives al mercat\nResum 20 de març: Democratitzem el Big Data\nResum 21 de març: Electrònica col·laborativa\nUs convidem a fer un viatge per aquesta agradable presentació:\nNosaltres som L’ALTRE, una associació d’estudiants de l’ETSEIB que va nàixer el 2007 en una època on la crisi capitalista actual just havia començat. Venia amb la voluntat de posar sobre la taula i qüestionar molts aspectes de la vida que ens venien com intocables, o que simplement ens amagaven (software lliure, finances ètiques, sostenibilitat… n’eren alguns exemples). Amb el pas dels anys, L’ALTRE, de la mateixa manera que la situació social, ha anat evolucionant. Hem deixat enrere el caire purament enfocat a la recerca de sortides laborals alternatives, i L’ALTRE s’ha convertit, a més, en un espai de confluència de lluites i experiències de transformació molt més enllà de l’àmbit estrictament laboral.\nUn espai per despertar consciències i posar el nostre petit gra de sorra en la lluita per un món millor. Un espai per allunyar-nos del curt-terminisme tan present a la nostra universitat. Un espai de confrontació dialèctica d’idees. Un espai, també, per pensar i repensar-nos a nosaltres mateixes.\nÉs en aquest context i en procés de tancar l’edició anterior de L’ALTRE en què vam debatre el què, el com, el qui, el perquè, el per a què… dels projectes d’enginyeria des d’una perspectiva de gènere, social i ecologista, que encetem una nova edició amb moltes ganes, il·lusió i amb el bagatge acumulat com a fonaments del món millor que estem construint.\nEn les trobades i debats prèvies a l’organització de L’ALTRE 2017 hem diagnosticat una gran mancança en el pla tecnològic que ens afecta de primera mà. Aquesta és el poc marge d’actuació que tenim a l’hora de fer nostra la tecnologia, ja que aquest poder recau únicament en grans corporacions transnacionals les quals en tenen el monopoli i la conseqüència que se’n deriva: la necessitat de reapropiar-mos d’elles.\nÉs aquí quan ho encaminem a bastir sobiranies, és a dir, tornar a fer nostre del poder del qual se’ns ha desposseït, ja sigui en termes de producció i consum energètic, de creació i ús de les tecnologies de la informació, tot passant per la sobirania alimentària… Un espectre infinitament ampli i sobre el que volem aprendre i començar a construir en aquesta edició.\nÉs per això que si sents la necessitat de donar-li un sentit a l’enginyeria més enllà del que ens volen fer creure, si vols canviar el món, si vols aprendre o si simplement tens inquietuds aquest és el teu espai!\nEns reunim cada dijous a les 14h al nostre local del passadís d'associacions de la planta 1 de l'ETSEIB i fem tarda de treball a continuació. Vine i et rebrem amb els braços oberts!\nens trobem cada dijous a les 14h i durant tota la tarda farem jornada de treball.