Colau retira la votació sobre el nou contracte de la neteja per falta de suport\nL'alcaldessa no ha trobat aliats per a la contracta de més dotació econòmica de l'Ajuntament\nColau retira la votació sobre el nou contracte de la neteja per manca de suports/ CÈLIA ATSET\nBarcelonaL'equip de l'alcaldessa Ada Colau continua sense trobar aliats per tirar endavant la seva obra de govern. Si en l'últim ple els grups de l'oposició van tombar dos dels seus grans projectes, l'enllaç del tramvia per la Diagonal i la multiconsulta, el d'aquest divendres ha començat amb la notícia que el govern retirava de l'ordre del dia la votació sobre el nou contracte de la neteja. Colau no ha trobat aliats per garantir l'aprovació del contracte municipal de més envergadura –representa el 10% del pressupost– i amb una durada de vuit anys prorrogables a dos més.\nEl grup municipal del PDECat ja va demanar ahir a l'equip de l'alcaldessa que retirés el punt de la votació i es donés més temps per negociar. Es tracta d'una contracta que tradicionalment s'ha aprovat amb un ampli consens. Fins ara cap grup s'havia pronunciat a favor de la proposta del govern, que inclou la demanda a les empreses concessionàries de preparar els contenidors per incloure tecnologia com els sensors, per poder premiar els barcelonins que reciclen millor, i estipula també que tots els residus reciclables de plàstic podran anar al contenidor groc encara que no siguin envasos.\nEl PDECat, que ha sol·licitat dos mesos extres per continuar les converses amb el govern, demana que els plecs de la nova contracta garanteixin aspectes com que s'avança cap a una nova fiscalitat basada en la tributació per generació de residus i l'electrificació de la flota. Demana, en definitiva, més concreció.\nEl ple d'avui sí que donarà llum verda a la modificació urbanística necessària per al nou Camp Nou i tindrà una part monogràfica sobre el Raval, en què els grups reprovaran l'acció de Colau.\nAda Colau Ple neteja


Cardelús amb bones sensacions a Motorland - elPrincipat.com\nCardelús amb bones sensacions a Motorland\nXavi Cardelús ha completat aquest dilluns una jornada d’entrenaments amb l’equip Stylobike de cara a preparar la primera cita del Moto2 European Championship que començarà a Estoril d’aquí a un parell de setmanes.\nEn aquest entrenament, que és l’únic previ a l’inici de la competició a causa de la situació viscuda per la crisi del Covid-19, l’andorrà ha compartit pista amb els seus dos companys d’equip, Niki Tuuli i Piotr Biesiekirski.\nAl llarg de la jornada en la qual les temperatures han estat molt altes, Cardelús s’ha dedicat a recuperar sensacions sobre la Kalex equipada amb motor de 600cc, cobrir el màxim nombre de kilòmetres possible i començar a afinar els settings de la seva moto.\nEl pilot de l’equip Stylobike ha completat 70 voltes al traçat aragonès i els seus registres s’han situat a poc menys de 3 segons del record de la categoria de forma idèntica al que ha passat amb els seus companys d’equip.\nCardelús valora d’aquesta manera l’entrenament d’avui: “Ha estat un dia intens i esgotador, per les altes temperatures i pel fet de tornar a pujar a la moto després de molts mesos d’inactivitat. Hem complert objectius ja que es tractava, sobretot, de recuperar sensacions perquè no havia pilotat aquesta moto des del 2018. Tot i això, m’he sentit be des del principi i he estat el pilot de l’equip que més voltes ha fet. També hem treballat un pel en la posta a punt tot i que aquest no era l’objectiu avui, com tampoc ho era plantejar una volta o un time-attack. Malgrat tot, m’he quedat a uns 3 segons dels millor registres del circuit en Moto2 i he rodat en els mateixos temps que els meus companys que sí que van competir amb aquesta moto l’any passat. En definitiva, ha estat una jornada profitosa i una primera presa de contacte positiva de cara a la temporada que començarà a Portugal en pocs dies. Les circumstàncies han fet que no haguem pogut disposar de més dies d’entrenaments, però això ens ha passat a tots i el més important és poder tornar a l’activitat després dels mesos d’aturada a causa de la pandèmia del Covid-19”.\nPrevious post La Pal Skimo Femení recapta 4.200€\nNext post Enorme Morabanc !!\nPrevious post:La Pal Skimo Femení recapta 4.200€\nNext post:Enorme Morabanc !!


Quadern de treball sobre el llibre: El diari d'Anna Frank. Els fulls del QV permeten treballar els diferents moments: Abans de llegir el llibre, durant la lectura, després de la lectura. Així mateix, inclou informació sobre l'autora. Podeu trobar el material original a les Lectures de la secció de llengua catalana d'Educació Secundària\n(Mercè Junoy Gómez)\n(M. Soledad Clua)\nQuadern Virtual sobre la llet. Mitjançant diferents tipus d'activitats, l'alumnat podrà conèixer el seu origen, alguns dels seus derivats i propietats, una recepta de cuina, un conte...\nQuadern Virtual sobre la guitarra:\nLa guitarra i Emili Pujol\nQuadern Virtual mitjançant el qual l'alumnat s'introduirà en el meravellós món de les faules:\n(Jordi Artola Solé;Estela Gaona Rastrollo)


El Govern fixa la declaració de Pedralbes com a «punt de partida» per investir Sánchez | NacióDigital\nEl Govern fixa la declaració de Pedralbes com a «punt de partida» per investir Sánchez\nLa condició topa amb les demandes de Junts per Catalunya, que considera insuficient el text del mes de desembre perquè és previ a la sentència\nper Oriol March, Palau de la Generalitat | 19 de novembre de 2019 a les 14:10 |\nDamià Calvet ha exercit de portaveu del Govern aquest dimarts | Govern\nEl Govern ha celebrat aquest dimarts la primera reunió setmanal després del judici contra el president de la Generalitat, Quim Torra, que ja ha quedat vist per a sentència. L'encarregat de comparèixer ha estat Damià Calvet, conseller de Territori i Sostenibilitat, que ha excusat la presència de Meritxell Budó, portaveu de l'executiu, a causa d'un procés gripal. Calvet ha fixat la posició oficial del Govern sobre la investidura de Pedro Sánchez: la declaració de Pedralbes és el "punt de partida".\n"Com a Govern, el que expressem és que volem diàleg i negociació", ha recalcat el conseller, que ha desvinculat el posicionament de l'executiu de les demandes que han anat expressant els grups parlamentaris de Junts per Catalunya (JxCat) i ERC al llarg de les últimes setmanes. En concret, la cap de files de JxCat a Madrid, Laura Borràs, va considerar la setmana passada insuficient la declaració de Pedralbes com a base per negociar amb Sánchez perquè és prèvia a la sentència del Tribunal Suprem.\n"Enèsima" crida al diàleg\nCalvet ha aprofitat per fer el que ha anomenat com a "enèsima" crida al diàleg a l'Estat després del judici contra el president i l'informe d'Amnistia Internacional sobre la sentència del Tribunal Suprem contra els líders independentistes. Ha indicat que el contingut de l'informe és "demolidor", i ha apuntat que s'hi deixa clar que la sentència és "desproporcionada, restrictiva, perillosa i excessiva". En aquest sentit, ha valorat especialment que es demani la llibertat de Jordi Sànchez i de Jordi Cuixart.\n#Conseller @damiacalvet: “L’informe d’@amnistia internacional sobre la sentència és demolidora parla de sentència restrictiva, excessiva i perillosa. I demana que s’alliberi immediatement @jordialapreso i @jcuixart” pic.twitter.com/D4SuQ8Trsp\n— Govern. Generalitat (@govern) November 19, 2019\nEl contingut del text serà assumit per l'executiu, que el farà valer en els intents de dialogar amb l'Estat, que per ara no estan tenint fruits concrets en plena negociació per la investidura de Pedro Sánchez. Ahir el vicepresident Pere Aragonès va reclamar el retorn a la declaració de Pedralbes, signada al desembre.\nAragonès va fer aquestes consideracions en l'entrega de premis de Foment del Treball, en la qual la ministra en funcions Nadia Calviño va evitar fer referències al conflicte polític. "Les qüestions s'han d'afrontar amb garanties", ha recalcat el conseller de Territori, que ha demanat "valentia" per tenir un "diàleg bilateral" amb l'Estat.\n#Conseller @damiacalvet: “La jornada d’ahir representa una anormalitat democràtica que un president de la Generalitat s’hagi d’enfrontar a un judici per defensar drets democràtics”. “És el tercer president que és perseguit per defensar el mandat del poble de Catalunya” pic.twitter.com/k7djc2jdwi\n"Lluny d'atemorir-nos, ens sentim més ferms que mai. Fem l'enèsima crida a l'Estat per asseure's i dialogar. Hi ha una part de catalans que han desconnectat, i això els hauria de fer obrir els ulls. La repressió no farà més que ampliar la bretxa", ha recalcat Calvet, que ha indicat que Aragonès i la resta de consellers han fet costat al president per la "fermesa i determinació" de les seves conviccions. "També són les nostres", ha destacat el conseller. Torra va assenyalar ahir que va desobeir l'ordre perquè era "il·legal" i va considerar "benvinguda" la condemna si servia per defensar els drets civils i polítics de la ciutadania, tal com va dir en l'al·legat final davant del tribunal.\nCalvet ha aprofitat per posar data a la nova trobada de la taula catalana de diàleg: serà a principis de desembre a petició de Torra. Aquest organisme fa mesos que no es reuneix -en concret, des que va arrencar el cicle electoral- i es tornarà a trobar en ple debat sobre la investidura a Madrid. En forma part del PSC, però no hi són el PP ni Ciutadans, per la branca constitucionalista, ni tampoc la CUP, per l'independentisme. Pedro Sánchez, líder del PSOE, insisteix aquests dies que cal "diàleg entre catalans" per resoldre el conflicte polític existent.\nLa convocatòria ha arribat al PSC a través dels mitjans de comunicació, segons ha assegurat la seva portaveu parlamentària, Eva Granados. "La legislatura està esgotada. No sabem quin és l'objectiu de la convocatòria, però el PSC, sempre que és convocat, hi assisteix", ha destacat. "Últimament sentim a parlar de diàleg però, com ERC, després no té clar si dona suport a un govern que pot garantir el diàleg. Estaria bé que Torra ens digués per què convoca", ha destacat la portaveu socialista.\n"L'empat el tenim entre catalans i hem de ser les forces catalanes les primeres en arribar a acords. Es necessita que qui convoca tingui credibilitat i l'actitud de voler pactar i per això cal que es reconegui l'altre. Estem contents que convoqui si és per fer diàleg de Catalunya endins, però fins ara Torra només ha parlat de la meitat dels catalans", ha lamentat Granados en roda de premsa al Parlament.\nAmnistia exigeix l'alliberament dels Jordis i urgeix Espanya a revisar el delicte de sedició\nPolítica, procés català, taula de diàleg, Govern, enèsima, crida, diàleg, judici, Quim Torra, Amnistia Internacional


Juan Marsé: “La literatura no té res a veure amb les vendes” | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nL'escriptor, que va dimitir el 2005 com a jurat del Planeta, recorda l'experiència i entra en el debat sobre els premis privats. "No em penedeixo del que vaig fer", diu, "ho tornaria a fer"\n13 FEB 2017 - 13:28\tCET\nL'escriptor Juan Marsé a casa seva, a Barcelona. CONSUELO BAUTISTA\nJuan Marsé (Barcelona, 1933), premi Cervantes 2008, autor d'Últimas tardes con Teresa i premi Planeta 1978 per La muchacha de las bragas de oro, va protagonitzar el 2005 una de les polèmiques més sonades en la història dels premis comercials a Espanya quan va dimitir com a jurat del guardó més dotat després del Nobel (601.000 euros) després de declarar sobre les obres presentades a concurs: "El nivell de qualitat mitjana d'aquest any no només és baix, és subterrani”. En aquesta breu entrevista recorda aquella experiència i se suma al debat de Babelia sobre el paper dels premis comercials literaris a Espanya.\nPREGUNTA. El 2005 va dimitir com a jurat del premi Planeta. Com va ser el procés que el va portar a prendre la decisió?\nRESPOSTA. L'experiència viscuda l'any 2004 com a membre del jurat va ser molt negativa, molt frustrant. Després d'haver-me d'empassar la decisió d'aquell any, una novel·la de la senyoreta Lucía Etxebarria vergonyosament buida i elogiada per gairebé tothom, davant de l'actitud servil del jurat em vaig plantejar dimitir. No només per la novel·la en si, que no era pitjor que altres igualment distingides, sinó per la sospitosa obstinació del jurat a atorgar-li mèrits que no tenia i a premiar-la per aquests mèrits. No obstant això, vaig pensar que potser tot es podria arreglar i vaig decidir esperar a veure com es presentava el premi de l'any següent. I l'any següent tot es va presentar igual, amb una altra novel·la candidata a premi que era tan cursi i pesada com l'anterior.\nA l'octubre, poc abans de la decisió del jurat, vaig sol·licitar una reunió amb José Manuel Lara, president del grup Planeta, i amb el secretari del jurat, Manuel Lombardero, i els vaig exposar les raons per les quals volia dimitir. No em sentia còmode, no volia fer el paperot de cara a la galeria ni de crític exquisit. Millor deixar-ho. Era l'octubre. El primer que em va demanar Lara va ser que, tenint en compte la proximitat de la concessió del premi, reservés la notícia de la meva dimissió a la premsa fins a dies després del lliurament, i que per favor assistís a la festa amb els altres jurats. Li vaig dir a Lara que només seguiria si ell acceptava alguns canvis que afectaven la molesta parafernàlia del premi: primer, que em dispensessin almenys de la paròdia de roda de premsa al Palau de la Música que es convocava dies abans de la concessió del premi, convocatòria que només tenia una finalitat propagandista, incloent-hi el generós obsequi de l'editorial als periodistes, i en la qual només parlava Carlos Pujol en qualitat de portaveu del jurat per dir any rere any les mateixes mentides obligades. “Els originals rebuts aquest any són d'un nivell literari altíssim”, anunciava. Jo no tenia cap voluntat de posar en evidència el pobre Pujol, un home discret i intel·ligent, però quan un periodista em va preguntar inesperadament (Lara m'havia dit que en les rodes de premsa prèvies al premi els periodistes gairebé mai preguntaven res, i m'ho va assegurar amb un mig somriure i amb aquesta convicció de qui domina una tropa prèviament domesticada) pel nivell mitjà, no em va donar la gana de mentir i vaig declarar: “El nivell mitjà de qualitat d'aquest any no només és baix, és subterrani”.\n“El temps és el que dicta sentència. El que val queda i el que no, no, per molts premis que hagi tingut”\nEn l'última reunió amb Lara també li vaig demanar que el jurat pogués disposar no només de les cinc novel·les seleccionades per al premi pel comitè de lectura, sinó d'un llistat de totes les obres presentades, perquè al comitè de lectura que feia la selecció, d'una incompetència escandalosa si s'ha de jutjar pels informes que em van lliurar amb les novel·les, se li podia escapar alguna obra interessant. Aquells textos sobrevaloraven sense cap mena de criteri literari les obres finalistes i predisposaven erròniament el jurat. Lara em va prometre que sí. Jo em quedaria formant part del jurat a canvi d'una sèrie de condicions: que per al premi de l'any següent, el 2005, el portaveu no parlés als mitjans en nom meu i deixar-me dir el que cregués convenient sobre les obres presentades, tant en públic com en privat, i no veure'm obligat a desfilar ni a exhibir-me a la passarel·la i poder votar en blanc, negant el meu vot per a premi a novel·les que són un insult al jurat, a les expectatives dels altres concursants i al mateix premi. Lara va insistir que el premi Planeta no es podia declarar desert, però va prometre atendre les meves peticions amb vista a la convocatòria de l'any següent. No obstant això, arribat el moment no va complir cap de les promeses i immediatament després de la concessió del premi, vaig dimitir. Van ser dues experiències nefastes en dos anys, un darrere l'altre, que, a més, tenien ben poc o res a veure amb la literatura, ja que em va tocar empassar-me els ridículs engendres novel·lístics perpetrats per les senyoretes Lucía Etxebarria i Maria de la Pau Janer. No em negaran que ja és mala sort! Però que consti que no em penedeixo del que vaig fer. Ho tornaria a fer.\nP. Existeixen premis honestos?\nR. Per descomptat que existeixen premis honestos, i parlo per experiència. He estat jurat del premi La Sonrisa Vertical i del premi Tusquets i puc afirmar que s'atorguen honestament. Però l'experiència més lamentable la vaig viure a l'Havana amb el cas Padilla, com a membre del jurat dels Premis de la UNEAC. Havíem atorgat el premi de poesia a Heberto Padilla, però aquest premi no era ben vist pel règim cubà, que ens va demanar anul·lar-lo. Vam tenir diverses discussions amb intel·lectuals i funcionaris cubans, fins i tot una amb Fidel Castro (de nit i en una pista de bàsquet on ell s'entrenava) i ens vam negar a retirar el premi. A l'Havana vaig ser testimoni, en relació amb aquest desgraciat assumpte, d'actituds i declaracions vergonyoses i covardes (per exemple, Nicolás Guillén, president de la UNEAC) i altres de nobles i arriscades (Lezama Lima, en un valent discurs). Tota una experiència.\nP. Els premis literaris van néixer amb l'aspiració de descobrir nous autors i donar-los temps per escriure. Mantenen aquesta vocació? L'elevat nombre de premis que es concedeixen a Espanya ha fet que perdin el seu valor?\nR. Crec que en la dinàmica editorial d'alguns premis, els afanys comercials s'han fet més evidents i descarats: els més veterans i consagrats, el Nadal i el Planeta, per exemple, no sembla que tinguin cap interès a descobrir nous valors, prefereixen no arriscar i premiar autors de la casa, i importa molt poc que la novel·la premiada aporti o no valors literaris. Les editorials que sí que s'arrisquen amb noms nous són les petites… abans que les engoleixin les grans. La literatura té poc a veure amb les vendes i amb els premis obtinguts o no. El temps és el que dicta sentència. El que val queda i el que no, no, per més premis que hagi obtingut. El fet que hi hagi tantíssims premis literaris a Espanya, un país amb índexs de lectura tan baixos i vergonyosos, és si més no una estranya paradoxa, i per descomptat aquesta abundància de guardons, tan celebrada, no té a veure amb la literatura, sinó amb el negoci.\nP. Editors i experts destaquen que els premis literaris han contribuït a crear lectors, creu que és així?\nR. No, en vista dels índexs de lectura que té el país ha estat un fracàs. Hi ha un tipus de lector de premis evident, de modes passatgeres, però funcionaria igual sense premis.\nP. Què han suposat els premis en la seva trajectòria?\nR. En el seu moment van suposar un estímul, sobretot el primer. En aquest sentit, el premi Sésamo de contes, que se'm va concedir quan era un aprenent d'escriptor, quan la meva vocació encara no era ferma ni clara, va ser el més estimulant. El més important, el Cervantes, per descomptat, però arriba quan ja no necessites estímuls.\nP. Vostè ja no es presenta a premis?\nR. No. Ara a l'abril sortirà un llibre de relats, però dubto que m'embarqui en una novel·la llarga.


Lesmes lloa els jutges de Catalunya per haver “superat pressions i desqualificacions” els últims anys – La Manyana\nEl president del CGPJ demana al Ministeri de Justícia un complement salarial pels jutges destinats a Catalunya\nEl president del CGPJ i del TS, Carlos Lesmes, durant el seu discurs al TSJC en l'acte de reconeixement dels magistrats més veterans. Data de publicació: divendres 27 de maig del 2022, 14:30 Localització: Barcelona Autor: Pol Solà\nEl president del Tribunal Suprem i del Consell General del Poder Judicial (CGPJ), Carlos Lesmes, ha assegurat aquest divendres a Barcelona que els jutges catalans han viscut en els últims anys “moments de màxima exigència social” i han “superat amb dignitat crítiques, pressions i desqualificacions”, actuant amb “honorabilitat, respecte a la legalitat i total transparència”. En un acte de reconeixement a veterans magistrats catalans al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), Lesmes els ha agraït la feina feta, per la qual s’han guanyat “la confiança de la ciutadania espanyola i el respecte dels companys”.\n“Els jutges de Catalunya heu viscut moments d’una màxima exigència social. I durant els moments més difícils heu actuat amb absoluta honorabilitat, respecte a la legalitat i total transparència, sempre sota els límits que el procediment us permetia, i així us heu guanyat la confiança dels ciutadans de Catalunya i de la resta d’Espanya i el respecte dels vostres companys”, ha dit. “Heu suportat amb freqüència crítiques, pressions i desqualificacions que, no obstant, heu superat amb la dignitat que teniu com a membres i representants públics d’un poder de l’Estat, el poder judicial”, ha assenyalat\nEl president del TS i del CGPJ ha destacat “l’estret i especial vincle” que uneix la carrera judicial amb Catalunya, seu de l’Escola Judicial en la qual s’han format el 67% dels jutges i magistrats en actiu a tot Espanya; i ha assegurat que l’òrgan de govern dels jutges és conscient dels problemes de mobilitat i de vacants que pateix la planta judicial a Catalunya, als quals es tracta de donar resposta amb les noves promocions de jutges i sol·licitant un complement de destí específic similar a l’existent a altres territoris.\nAl seu discurs, Lesmes ha dit als magistrats amb més antiguitat a Catalunya que l’acte d’aquest divendres “va més enllà d’un mer reconeixement” i que representa el seu saber fer, el seu honor, la seva professionalitat i la seva acèrrima defensa de la legalitat. “És el símbol que us distingeix a tots els que durant anys heu prestat els vostres serveis sota l’escrupolós respecte de la llei en defensa dels drets i llibertats de tots els ciutadans i en aplicació de la Constitució, pedra angular sobre la qual se sosté l’ordenament jurídic, com a clau de volta de la convivència pacífica a Catalunya i a la resta de l’Estat”, ha afegit, per a dir també que els jutges estan obligats a vetllar pel compliment de la llei i de la Constitució “sense ambigüitats i sense càlculs oportunistes”, perquè aquesta és l’única manera de donar resposta als problemes dels ciutadans. “Sé que no fallarem en aquesta tasca. Vosaltres no heu fallat. Els ciutadans poden estar tranquils”, ha conclòs.\nPer la seva part, el president del TSJC, Jesús María Barrientos, ha assegurat que amb aquest acte s’homenatja “el treball i l’esforç de tots els que contribueixen al fet que el sistema judicial pugui, d’una banda, seguir dispensant la tutela efectiva a cada ciutadà que ho demanda i, de l’altra, servir de contrapès i garant dels valors constitucionals sobre els quals s’assenta la democràcia”.\nBarrientos, que ha destacat “l’extraordinari rendiment” dels òrgans judicials catalans en els últims dos anys tot i l’impacte de la pandèmia de coronavirus, ha destacat el paper decisiu que, juntament als jutges i magistrats, desenvolupen els lletrats de l’Administració de Justícia, els fiscals, els metges forenses, els funcionaris i els diferents operadors jurídics.\nTambé ha fet referència al protagonisme de les administracions prestacionals, el Ministeri de Justícia i la Generalitat, a les quals ha recordat que la qualitat del servei que presta la justícia està en relació directa amb els recursos que es posen a la seva disposició i ha advertit sobre els desajustos de la planta judicial, que es tradueixen en “insuportables” càrregues de treball en algunes jurisdiccions, i el progressiu i alarmant increment de les vacants judicials a Catalunya, que ha xifrat en 84 a 31 de desembre de 2021.\n“Urgeix l’aprovació d’incentius que facis atractius els destins judicials a Catalunya”, ha afegit el president del TSJC, que ha afirmat que “la mobilitat, la provisionalitat, la interinitat i la rotació constant de jutges al capdavant d’òrgans judicials unipersonals són obstacles insuperables pel normal funcionament dels òrgans que els pateixen”.\nLa iniciativa de celebrar-ho va partir de la Sala de Govern del TSJC, que a la reunió del 18 de març passat va acordar convocar un acte públic per efectuar el lliurament dels reconeixements que, segons va decidir el CGPJ el desembre de 2019, havien de concedir-se als membres de la carrera judicial que en els anys 2020 i 2021 acreditessin una antiguitat de 25 anys o arribessin a la jubilació. A aquests, s’hi sumen els reconeixements concedits pel TSJC als que en aquell mateix període hagin acreditat 35 anys d’antiguitat.\nDurant la cerimònia també s’han lliurat les quatre condecoracions de l’Ordre de Sant Raimon de Penyafort, en la seva modalitat de Creu Distingida de Primera Classe, concedides pel Ministeri de Justícia el juny de l’any passat al magistrat de la sala d’apel·lacions del TSJC Francisco Segura; al magistrat de la secció 15a de l’Audiència de Barcelona Luis Rodríguez; al president de la secció segona de l’Audiència de Barcelona, Jose Carlos Iglesias; i a la magistrada d’aquesta mateixa Audiència Amelia Mateo.\nA més de Lesmes i Barrientos, han assistit a l’acte els membres de la Sala de Govern del TSJC, vocals del CGPJ, la delegada del govern espanyol a Catalunya, María Eugènia Gay; la subsecretària del Ministeri de Justícia, Ana Sánchez; i el secretari per a l’Administració de Justícia de la Generalitat, Eusebi Campdepadrós, entre altres autoritats.\nLa Policia Nacional ha reforçat les fronteres amb França arran de la cimera de l'OTAN per evitar l'entrada de grups...\nCientífics veuen els darrers incendis com “un toc d’atenció” davant l’abandonament de la gestió forestal\nLa president de la Societat Espanyola de Ciències Forestals (SECF), Felipe Bravo, ha defensat que la "gestió forestal es fa...\nL’Observatori contra l’homofòbia alerta d’un increment preocupant de L’LGTBI-fòbia\nEn un acte al col·legi de periodistes l'Observatori conta l'homofòbia (OCH) ha presentat el seu informe anual sobre l'LGTBI-fòbia a...\nTrànsit defensa que més trams de l’AP-7 on hi ha acumulació d’accidents tinguin un límit de velocitat de 100 km/h\nEl director del Servei Català de Trànsit (SCT), Ramón Lamiel, ha defensat que més trams de l'AP-7 on hi ha...


Pinzellades al món: 21/04/13 - 28/04/13\nPescant en la nit / Pescando en la noche / Fishing at night\nPescant amb la lluna o la lluna pescant?\nDos visions nocturnes sobre la pesca.\n(il·lustracions de Chris Sheban)\nEtiquetas: Chris Sheban, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors nord-americans, lluna, pescar\nXiques de conte / Chicas de cuento / Girls at tale\nLisa Falzon ens dona la seua pròpia visió dels més coneguts personatges femenins dels contes clàssics. Belles i originals són totes aquestes protagonistes.\nEtiquetas: Alicia en el País Meravelles, Caputxeta Roja, contes populars, il·lustradors, il·lustradors irlandesos, Lisa Falzon, princesa i pèsol, princeses\nMuerte en la literatura infantil / La muerte en la literatura infantil / Death in children's literature\nMort / Muerte -il·lustració de Monster Riot-\nLa mort no és un tema que sol aparèixer en la literatura infantil. Però sabem que en la LIJ es pot i es deu tractar tot tipus de tema que, en funció de l'edat a la que va adreçat el llibre, portarà un tractament diferent. La mort existeix, forma part del nostre cicle vital i els xiquets, prompte o tard, entren en contacte amb ella. No per amagar un tema o fer-lo tabú deixa de existir.\nPerò moltes vegades som els adults que, no sabent com encarar esta temàtica, procurem obviar-ho. La literatura infantil ens pot ajudar molt a tractar el tema amb els xiquets i xiquetes. És la desconeixença d'aquests llibres el que fa que els rebutgem.\nCom que diversos pares i mestres ens han sol·licitats moltes vegades informació sobre aquests llibres -per un o altre motiu-, hem pensat anar agrupant tota la bibliografia de literatura infantil sobre la mort o la desaparició d'una persona estimada, en un taulell de Pinterest: Muerte en la literatura Infantil / Mort en la Literatura Infantil.\nTots els llibres que hi estan inclosos tracten el tema d'una forma sensible -que no amb "sensibleria"- original, amb gran empatia amb la mentalitat infantil, amb unes excel·lents il·lustracions. Hi ha molta poesia il·lustrada en ells. Són llibres interessants per llegir a l'aula i comentar. Trobem dolor, però també trobem ganes de viure, molta esperança, estima pels records que sempre aniuaran en un lloc especial del nostre cor. En ells poden trobar els menuts que han perdut un ser estimat l'espill del seu sentiment, podran reconèixer en el dolor dels protagonistes el seu propi dolor.\nAvis, pares, fills, xiquets... son diferents els personatges que moren. Sota cada portada del llibre apareixen les dades bibliogràfiques -escriptor / il·lustrador, títol, editorial-, per tal que fàcilment els trobeu a les biblioteques o les llibreries. També l'edat que més o menys està recomanat l'obra i quin dels protagonistes és el difunt.\nEsperem que us siga útil. Poc a poc, conforme anem coneixent i llegint més llibres sobre la mort en la LIJ, anirem pujant-ne i ampliant el taulell. Si vosaltres en coneixeu i no estan ací us agrairia que en deixareu les dades dels llibres en l'apartat dels comentaris.\nPublicado por Sàlvia en 8:00 5 comentaris:\nEtiquetas: il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors anglesos, llibres il·lustrats (2 a 12 anys), Monter Riot, mort, Pinterest\nColor o blanc i negre? / Color o blanco y negro? / Color or black and white?\nEn color o en blanc i negre? Què preferiu? Cóm us agrada més?\n(il·lustració de Migle Kosinskaite)\nEtiquetas: blanc i negre, il·lustradors, il·lustradors de Lituania, Miglė Kosinskaitė\nLes il·lustracions de Christian Asuh: primavera i joventut\nViure en una primavera permanent, un estat on l'alegria i la felicitat van parelles a la joventut. Aquesta és la imatge que ressalta en les il·lustracions de Christian Asuh. Colors de primavera i de joventut.\nEtiquetas: Christian Asuh, il·lustracions de primavera, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors de Corea\nLes Il·lustracions de Séverine Duchesne\nEl món infantil de Séverine Duchesne és veritablement encantador: xiquets i animals tenen tots molta simpatia, molta proximitat a la mirada dels xiquets i xiquetes, amb gi\nEtiquetas: il·lustradors, il·lustradors de França, Séverine Duchesne\nDeixem ja que repose el drac, suaument, junt a la princesa lectora\nAnem acabant este intens Dia del Llibre amb una preciosa il·lustració,\nque Kim Amate ens ha regalat (moltíssimes gràcies, Kim):\nel drac, ara dòcil,\nes posa suaument en la mà de la lectora -princesa?-\nSols ens resta... deixar-los descansar.\nPublicado por Sàlvia en 21:32 3 comentaris:\nEtiquetas: Dia del Llibre, il·lustradors, il·lustradors catalans, Kim Amate, princesa i drac, Sant Jordi\nFesta del llibre, Dia del Llibre! / Fiesta del libro, Día del Libro! / Book festival, Day of the Book!\nHui és dia de festejar la lectura regalant o autorregalant-se llibres, molts llibres. Les llibreries sempre tenen la porta oberta esperant-vos per a que trieu els vostres llibres, però també se'ls trobarem per les places i carrers, passejant a la vora nostra. Comprem llibres, regalem llibres, fomentem la lectura!\nFeu una bona tria! Us desitgem una interessant i agradable lectura. Mentrestant gaudim d'aquestes il·lustracions de Pierpaolo Rovero, un autèntic homenatge als llibres.\nEtiquetas: Dia del Llibre, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors italians, lectura, llibres, Pierpaolo Rovero\nPescant en la nit / Pescando en la noche / Fishing...\nXiques de conte / Chicas de cuento / Girls at tal...\nMuerte en la literatura infantil / La muerte en la...\nColor o blanc i negre? / Color o blanco y negro? /...\nLes il·lustracions de Christian Asuh: primavera i ...\nDeixem ja que repose el drac, suaument, junt a la ...\nFesta del llibre, Dia del Llibre! / Fiesta del lib...\nPunt de llibre: regal d'Iraida Llucià per al Dia d...\nUs regalem roses per Sant Jordi / Os regalamos ros...\nDia de la Terra 2013 / Día de la Tierra 2013 / Ear...\nLes il·lustracions d'Elichkata\nSant Jordi i el drac: il·lustracions / San Jorge y...


Sony presenta el que serà el seu model 'flagship' - YCOM\nSony presenta el que serà el seu model 'flagship'\nSony presenta el que serà el seu model ‘flagship’\nEn l’habitual presentació que la companyia nipona ofereix a la premsa abans de que comenci el congrés, ha mostrat el que està destinat a ser el seu cavall de batalla contra rivals de la talla de Samsung, un gegant amb pantalla de cinc polzades.\nGA – Des de l’absorció de la part d’Ericsson que la lligava en la joint venture que ambdues empreses tenien en comú, i la presentació de la seva nova línia de terminals en el Mobile World Congress de Barcelona del passat febrer, Sony no ha deixat de rebre bones crítiques pels seus smartphones. Lluitant en una cursa per fer-se un lloc entre les posicions capdavanteres, avui ha presentat el que serà el seu “corredor de fons”: l’Xperia Z.\nEl que més salta a la vista d’aquest dispositiu és la seva pantalla de cinc polzades en línia amb els terminals a mig camí entre un smartphone i un tablet, com el Galaxy Note. Està equipada amb Mobile Bravia Engine 2 i, naturalment, és Full HD, podent presentar vídeos a 1080p.\nEl nou Xperia Z és resistent a l’aigua, el que significa que podem respirar tranquils en el cas de bolcar accidentalment una copa d’aigua o vi a sobre d’ell.\nComplements a go-go\nUna de les característiques a les que més temps ha dedicat Phil Molineaux (President i COO de Sony) és a l’ecosistema de complements que Sony ofereix per a aquest terminal aprofitant la implantació de la tecnologia NFC. Són altaveus, un comandament de televisió, un disc dur per a emmagatzemament massiu multimèdia i diverses appliances que, amb un sol toc del nostre telèfon Xperia Z, executaran determinades accions.\nEn el cas dels altaveus, aquesta òbviament serà la de reproduir música, mentre que el disc dur traspassarà de forma inalàmbrica les imatges i vídeos que haguem pres amb el terminal per a emmagatzemar-los.\nAltres característiques del terminal són:\ncàmera de fotos/vídeo de 13 megapíxels.\nun processador Snapdragon S4 amb quatre nuclis


Universitat de Barcelona - La UB inaugura el nou edifici de la Facultat de Dret\nInici > Notícies > La UB inaugura el nou edifici de la Facultat de Dret\nLa UB inaugura el nou edifici de la Facultat de Dret\nMoment de l'acte d'inauguració.\nD'esquerra a dreta, Andreu Lezcano, Arcadi Navarro, Joan Elias, Enric Sòria, Joan Corominas (president en funcions del Consell Social de la UB) i Xavier Pons.\nEl nou edifici és una construcció de 16.024 metres quadrats que respon a una demanda històrica de la Facultat.\nUna de les aules del nou edifici.\nAvui, dijous 15 de febrer, s’ha inaugurat el nou edifici de la Facultat de Dret, una construcció de 16.024 metres quadrats que respon a una demanda històrica de la Facultat. Durant l’acte d’inauguració, han intervingut el rector de la UB, Joan Elias; el degà de la Facultat de Dret, Xavier Pons; el secretari d’Universitats i Recerca de la Generalitat de Catalunya, Arcadi Navarro; l’arquitecte autor del projecte, Enric Sòria, i el director de l’Àrea d’Infraestructures i Serveis Generals de la UB, Andreu Lezcano.\nEn la seva intervenció, el rector ha celebrat que finalment hagi culminat un procés de gairebé divuit anys, i ha destacat que l’edifici suposa un «reforç i reconeixement a una Facultat de Dret que és un referent a escala nacional i internacional en el seu àmbit». «Estic convençut que amb aquesta nova infraestructura, que resol mancances importants d’espais, aquest reconeixement anirà a més», ha afegit. Igualment, ha destacat que el nou edifici «no és l’única infraestructura que la Universitat de Barcelona necessita», i que hi ha altres facultats on també cal actuacions urgents.\nArcadi Navarro ha afirmat que l’edifici és una passa endavant «en la qualitat de la nostra universitat». Sobre aquest punt, ha destacat que Catalunya té «el 44 % dels seus estudiants assistint a universitats que formen part dels cent millors centres d’Europa». El secretari d’Universitats i Recerca ha aprofitat el seu parlament per posar en relleu el servei que fan els acadèmics a la societat, també «durant una època duríssima», i ha assegurat que com més qualitat té la universitat, més bon servei es dona a la societat. «Aquest edifici representa el símbol del que la universitat és capaç de fer per la societat quan disposa dels recursos necessaris», ha conclòs.\nEl degà de la Facultat ha mostrat la satisfacció pel nou edifici després de tots els anys d’espera i ha tingut un agraïment per a tots el que l’han fet possible i hi han contribuït d’alguna manera al llarg de tots aquests anys. Al mateix temps, ha destacat que l’obra significa «la renovació del compromís de la Facultat amb la institució universitària i la societat».\nL’arquitecte Enric Sòria ha repassat els reptes que ha suposat la nova construcció, com ara el fet de ser una ampliació d’un edifici de referència com és la seu històrica de la Facultat, que va guanyar la primera edició del Premi FAD. «S’han respectat les mides i paràmetres volumètrics d’aquesta seu històrica», ha explicat. També s’ha hagut de tenir en compte la ubicació a la Diagonal, des d’on es veu la façana del nou edifici i el seu voladís. S’ha referit a aspectes rellevants de la nova construcció com la transparència de les parets o una forma que crea múltiples espais de diferents mides. Així mateix, n’ha destacat el fet que és un edifici pensat per fer-hi canvis quan sigui necessari per adaptar-se a l’activitat acadèmica en un futur. Per la seva banda, Andreu Lezcano ha assenyalat que la construcció del nou edifici de Dret ha suposat «un dels reptes més difícils que tenia la UB des del punt de vista arquitectònic i urbanístic». El nou edifici, ha afirmat, ha assolit «el seu encaix amb naturalitat i sense estridències, amb la dignitat que la ciutat i la universitat mereixen».\nEl nou edifici ha tingut un cost aproximat de 40 milions d’euros i ha estat cofinançat per la Generalitat de Catalunya. La nova construcció, un referent arquitectònic per si mateix, ha estat projectada pels arquitectes Enric Sòria, Juan Ignacio Quintana, Neus Lacomba i Victor Setoain, i executada per les empreses Acciona i Sorigué, sota la direcció de l’arquitecte Jordi Marcè. La construcció tindrà un impacte en més de 7.000 estudiants i donarà suport a la docència dels cinc graus del centre. En el cas concret del grau de Relacions Laborals, permetrà allotjar aquest ensenyament, que fins ara s’impartia fora del centre, a la mateixa Facultat.\nL’edifici consta de quatre plantes, soterrani i un ampli ventall d'equipaments dissenyats per aconseguir l’excel·lència en l’activitat acadèmica. Té al voltant de 150 despatxos per a professorat, catorze aules grans, quatre aules d’informàtica, dotze sales de reunions, sis sales de treball, quatre despatxos per a associacions d’estudiants i una sala de professorat. També hi ha sales per a l’arxiu, el servei d’audiovisuals i un menjador per a estudiants. Disposa d’equipaments com ara una vintena d’aules petites per al treball en grups reduïts, una aula de mediació i una per a la simulació de judicis.\nEls estudiants podran realitzar al nou edifici diverses activitats pràctiques: posar-se en la pell d’advocats, fiscals i jutges, o dur a terme pràctiques de mediació. També s’hi podran fer simulacions de negociacions útils per als estudiants de Ciències Polítiques; i de negociacions socials, adequades per a l’alumnat de Relacions Laborals. Els estudiants de Dret i de Criminologia hi podran fer pràctiques d’interrogatori o d’atenció a les víctimes d’un delicte, entre un llarg etcètera de noves possibilitats formatives.\nPodeu veure imatges de l’edifici i de l’acte d’inauguració a Flickr:\nEdifici de Dret UB 25 fotos\nInauguració del nou edifici de la Facultat de Dret 17 fotos


Certificat d'Aptitud per a Conductors Professionals (CAP). Canal Empresa\nA partir del 3 de maig el Certificat d'Aptitud per a Conductors Professionals (CAP), obligatori per a conductors i conductores professionals, només es podrà sol·licitar per via telemàtica.\nAquest certificat permet als conductors professionals transportar viatgers i mercaderies per carretera. Els conductors en actiu han de renovar el certificat cada 5 anys seguint un curs de formació contínua de 35 hores.\nPer demanar el certificat s’ha d’emplenar un formulari i pagar les taxes corresponents, es pot fer amb o sense certificat digital. Tenen dret a demanar aquest certificat els conductors o conductores que han superat el curs corresponent i la prova d'aptitud.


Magnitud (astronomia) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEn astronomia, la magnitud és la mesura de la lluentor d'un estel. Els antics astrònoms grecs anomenaven estels de primera grandària (primera magnitud), als estels més brillants que apareixien després de l'ocàs solar i als últims que desapareixien després de la sortida del Sol, i successivament estels de segona grandària (segona magnitud), tercera magnitud, etc., fins als estels de sisena magnitud, els estels visibles sols amb foscor total.\nAl segle II a. C., l'astrònom i matemàtic grec Hiparc de Nicea va reunir un catàleg de gairebé 1000 estels apreciables a ull nu, agrupant-los en sis categories a les quals va denominar magnituds. Els més brillants van ser classificats com de primera magnitud; els més tènues com de sisena magnitud. Aquesta classificació segueix emprant-se en l'actualitat, encara que amb modificacions. La més significativa va ser introduïda al segle xix per l'astrònom anglès Norman Pogson.\nEscala de magnitudsModifica\nLa moderna escala de magnituds, perfectament establerta, es basa en la lluentor dels estels en unes condicions determinades. En general, quan la lluentor d'un estel és 100 vegades major que el d'una altra, la seva magnitud és 5 unitats menor. Així quan la magnitud augmenta en 1 la lluentor disminueix en (100)1/5, és a dir, en 2,512. A causa que l'escala de magnituds s'estableix amb base en un quocient de lluentors, les lluentors segueixen una progressió geomètrica quan les magnituds segueixen una progressió aritmètica. Això es fa per dos motius: per acostar-se a l'antiga classificació grega de «grandàries» i per seguir la llei de Norman Pogson, anomenada raó de Pogson. L'escala actual de magnitud s'ha ajustat perquè coincidisca el més aproximadament possible amb la magnitud dels antics, sempre que s'utilitze l'ull humà per mesurar la magnitud, la qual cosa es diu magnitud visual.\nLa lluentor d'un estel disminueix amb la distància i amb l'absorció interestel·lar, així que les magnituds mesurades des de la Terra són sol magnituds aparents.\nAltres tipus de magnitudsModifica\nHi ha altres tipus de magnituds:\nMagnitud absoluta és la magnitud que té un estel col·locat a una distància determinada i sense absorció. La magnitud absoluta està relacionada amb la lluentor real o intrínseca.\nMagnitud bolomètrica quan en lloc de la radiació visible es té en compte tota la radiació que emet l'objecte.\nSegons l'aparell que mesura la lluentor, la magnitud aparent es classifica en magnitud fotoelèctrica, magnitud fotogràfica, magnitud fotovisual o magnitud monocromàtica.\nMagnitud integrada o magnitud total és la que tindria un objecte estel·lar extens (nebulosa o galàxia) si se suposa concentrada en un punt.\nMagnitud combinada és la que es mesura si s'observa conjuntament un parell d'estels que estan (aparentment) a prop entre si. L'observador les mesura amb una magnitud conjunta que es pot esbrinar a partir de les magnituds individuals.\nD'altra banda els eclipsis tenen una magnitud d'un eclipsi que depèn del diàmetre de Sol o Lluna ocultat.\nConcepte a part però relacionat amb la magnitud, la magnitud límit és la major magnitud que pot observar un telescopi o la major magnitud contemplada en una catàleg d'estels.\n↑ Rodríguez Cardona, Ángel. Ediciones Nowtilus S. L.. Breve historia de la astronomía, 2013.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Magnitud_(astronomia)&oldid=23745987»\nDarrera modificació: 7 juny 2020 a les 01:48\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 juny 2020 a les 01:48.


Avui en dia es molt més senzill que anys enrere, ara, amb la tecnologia freeform de fabricació de vidres graduats es poden fer autèntiques meravelles impensables fins fa poc, i amb uns resultats de nitidesa, confort visual i estètica que satisfaràn al més exigent.\nPodem graduar vidres amb altes curvatures, fotocromàtics, vidres polaritzats, podem fer-los amb tints especials per millorar el contrast, i els hi podem aplicar tractaments enmirallats de diferents colors.\nTreballem amb les marques més punteres en tecnologia esportiva, Adidas, Bollé, Cébé, Oakley, Rudy project... tenim solucions per tots els gustos i pressupostos.\nSi ja tens unes ulleres i vols graduar-les, segurament te les podrem graduar, i si en vols unes de noves graduades, t'aconsellarem en funció del tipus d'esport i graduació, perquè tinguis les millors ulleres adaptades a tu.\nPerò com que cada cas és particular tant a nivell de gustos estètics com de graduació òptica, recomanem que si teniu qualsevol dubte o petició us poseu en contacte amb nosaltres, o si us és possible, passant per alguna de les nostres òptiques on us informarem extensament de les diferents opcions i sistemes, i podràs triar entre més de 200 models d'ulleres per practicar esport.


Teac Jack Bunbeg Irlanda - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGlassagh, Derrybeg, Bunbeg, Bunbeg, Irlanda - Veure al mapa\nMés informació sobre Teac Jack\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bunbeg, no busqui més enllà de Teac Jack. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Teac Jack, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis, habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, servei de despertador, escriptori, telèfon, aparell de televisió a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com pesca, esports d'aigua (no motoritzats), sala de jocs. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Bunbeg, el Teac Jack és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Poètica de la Contracultura : Escritos, crónicas y otras hierbas : Literatuya : Revista de Literatura\nRevista de Literatura » Escritos y otras hierbas » Poètica de la Contracultura\nIntroducción a los poemas de Pere Marcilla i Blasco\nPoètica de la Contracultura , Pàgina 22\nUn dia del 1978 o el 1979, l'aparador de la llibreria Cosa Nostra, del carrer Hospital, apareixia decorat amb un maniquí. De la bragueta li sortia una bombeta vermella, que es mirava tothom que passava. Feia goig, més si al costat del maniquí, una televisió mostrava a Franco amb un pegat a l'ull, com un pirata. Va arribar la policia, que segons l'agent venia perquè els havien avisat els veïns. Després de discutir sobre la conveniència o inconveniència d'aquell aparador que podria resultar molest per les senyores i inconvenient pels nens, el Pere va aconseguir que només apagant la bombeta no calgués retirar-ho tot plegat. Ho vam celebrar com un gran triomf.\nVaig conèixer Pere Marcilla l'any 1977. Alguns dels inquiets militants de la CNT o dels autònoms anàvem a comprar a la llibreria Cosa Nostra del carrer cartagena, davant de l'Hospital de Sant Pau, que regentaven el David Urbano i ell. El David Urbano era un veterà militant anarquista, que havia passat bastants ansy a la trena i que era amic i afi de Luis Andrés Edo, en aquell moment el nostre guru. Sempre preguntàvem pel David i a força de no trobar-lo vam començar a xerrar i a fer amistat amb el Pere, un autèntic iconoclasta, que detestava els mites, però que sempre et proposava unes lectures que, per a mi, eran enlluernadores. Si no tenia diners li podia tornar el llibre. Si no m'agradava, el podia canviar per un altre. Per a un adolescent foll acostumat a que sempre el tractessin a bastonades - fins i tot a la CNT -, la confiança del Pere va ser fonamental. Al carrer Cartagena, a la rebotiga del carrer Hospital - on es va instal.lar la nova i magnífica nova llibreria - vaig pelegrinar, moltes vegades encara amb l'olor del pot de fum de la policia o la pudor de zotal de les comisaries de les que em vaig fer un especialista. El Pere em va ensenyar William Burroughs, les novel.les policíaques de Boris Vian, Dashiell Hammet, Lovecraft, els contes sobre l'èter de Jean Lorrain i fins i tot El mecanoscrit del segon origen de Pedrolo, que li encantava. La conversa era estimulant i quan hi havia reunions, el Pere sempre movia la seva llengua com un fuet per combatre carques, progres i tota mena de hippies de postal. S'havia format al carrer i a la Model i feia de la impertinència un autèntic art.\nJo militava en la secretaria d'organització d'uns dels sindicats de la CNT de Barcelona i en aquest local ens vam acostumar a fer unes reunions clandestines de matinada, a les que assitien entre altres el Martí Sans, el José Manuel Pérez, la Marta García, el Xavier Sabater i altres activistes que s'escapaven fins i tot de les cotilles de la contracultura oficial. El Pere sempre estava embrancat en algun projecte: les llibreries esmentades, les revistes La Cloaca i Fuera de Banda, l'editorial La Cloaca, el col.lectiu Tricoco, la possibilitat de crear cases ocupades com les dels squaters o la coordinació de tota mena d'iniciatives en paral.lel - alguns d'ells a la comuna de la Miranda, darrere del Parc Güell - als grans actes que organitzaven els llibertaris, com les Jornades del Parc Güell i del Saló Diana, el Miting de Montjuich, les sessions del cimena Princesa i tantes altres.\nAmb les seves caçadores negres estil Lou Reed, el Pere es movia amunt i avalll estenent la ràbia. Vàrem ser veïns durant l'època en què ell i la Marta García vivíen al carrer Rubens, a Vallcarca, i quan me'l trovaba pel barri, anat jo amb els meus amics de la infantesa, sempre teníem la sensació que era algú important. I sí que ho era perquè no es llepava mai el dit, perquè no tragava amb res ni amb ningú, perquè tenia un punt de vista propi sobre el que passava per davant dels seus ulls i pel món. Eren uns temps de gregarisme, on tothom volia afiliar-se o pertànyer a una associació. Ell, en canvi, era un individualista extrem, seguidor de Max Stirner i d'Enrico Malatesta, dintre del pensament anarquitzant que ens motivava aleshores.\nAl Pere Marcilla - com a tants altres - no li van sentar gens bé els anys vuitanta: culte als diners, cocaïna i les horterades que es representaven en les indumentàries dels Duran Duran, els Spandau Ballet i altres ocellots. Ens havíem retrobat al bar Orfeo Negro, al Sidecar o a l'Abracadabra, ja en plena efervescència del punk. Havia perdut punch: es va separar, va estar una època al carrer Sardenya, a casa del Biodramines, també a casa del seu pare del carrer Enamorats i a cau del Jordi Pope del carrer Venus, a Gràcia, ja en males condicions. Cada cop el veia més incòmode. Havia anat passant de venir a les reunions. Anava al seu aire, tot i que compartia algunes de les velles amistats, com les del Quique Bendito, el Salvador Rodés, l'Albert Subirats, el Carles i la Núria, la Maite i el Piru Cirujeda, la Montse Gurgui, el Xavi i el Dani Vidal, el Lluís Rovira, l'Eulàlia Framis, la Meritxell Sales i el Joan Vinuesa, entre molts altres que es movien pel triangle entre Gràcia, la Sagra i el barri Xino, la seva Barcelona.\nQuan va reaccionar, ja era una mica tard. Durant els noranta ens vam citar per anar a veure el Xavier Folch, de l'editorial Empúries, que havia publicat les primeres edicions comercials de l'Enric Casasses. L'editor s'havia mostrat interesssat per conèixer els seus poemes, però el Pere ja no sabia on tenia res. Em va insistir que buscaria per les cases on havia anat llanguint, i alguns dels poemes que hem seleccionat els va escriure pensat en la publicació. En tenia ganes. No es va presentar a l'última cita i quan per casualitat me'l vaig trobar al metro, em va dir que s'estava fent proves i anàlisis, però que estava animat, que creia que no tenia res. No va durar gaire.\nA part de considerar-lo amic i mestre, crec que el Pere Marcilla va ser un individu extraordinari. Tenia coses a dir, però no va acabar de dir-les. Seria necessari ampliar i contrastar aquests poemes - alguns són excel.lents - amb el contes que va publicar a les revistes Fuera de Banda i Trotón o als articles de la revista Star, on havia signat amb diferents pseudònims. Amb aquest tast us fareu una idea d'aquest anarquista total, que havia conegut la zona obscura perquè no li agradava la clara. Com diu en un dels poemes, "la vida és un instant (fonamentalment ple de merda), la mort és eterna".


Inici > Blog > Història de les avarques menorquines i de la marca de garantia Avarca de Menorca\nNo obstant això, saps d’on provenen les avarques menorquines? I em diràs, de Menorca, clar! Però em refereixo al seu origen, a la base que va servir perquè naixessin les teves sandàlies preferides. El vols conèixer? Doncs, t'ho explico!\nMenorca ha estat una terra conquerida en moltes ocasions. El meravellós port natural de Maó va ser objecte de desig per aquells que volien expandir els seus imperis. En cada una de les seves estances, els seus conqueridors deixaven algun “record”, “costum” o “vestigi” que els menorquins transformaven i adaptaven a les seves necessitats i estil de vida. Aquest és també el cas de les avarques menorquines. Com ja et vaig comentar en el post sobre el nom de l’avarca, el terme “avarca” no és exclusiu de Menorca, sinó que el podem trobar en altres punts de la geografia espanyola i mediterrània, ja que té el seu origen a l’imperi romà.\nAixò no obstant, sembla que la seva arribada a Menorca no va ser amb ells, sinó de la mà de la corona catalana-aragonesa, qui amb la seva conquesta en el segle XIII varen inspirar els pagesos menorquins, especialment els del centre de l’illa, on es troba la fàbrica d’avarques menorquines Mibo, per crear un calçat flexible i resistent que els permetés treballar la terra amb els preus protegits del fred, les pedres i el rostoll. Fred, de debò? Sí, com ho llegeixes. Els pagesos de Menorca col·locaven palla a l’interior de les seves primitives avarques per protegir-se de la humitat i mantenir els peus calents i sense penellons que els impedissin seguir treballant.\nEn els seus orígens, els pagesos fabricaven ells mateixos les seves pròpies avarques menorquines, asseguts al voltant del foc les nits fredes de Sant Miquel a Nadal (de setembre a desembre). M’encanta imaginar-me’ls, contant rondalles i contes populars, i fabricant o arreglant les seves avarques mentre també realitzaven altres feines, com fabricar utensilis d’espart, cordant cadires de bova o fent graneres de palma. Eren temps humils i les avarques fins i tot formaven part a vegades del pagament del sou dels treballadors del camp, els “missatges”, jornalers que ajudaven al pagès i la seva família.\nLa matèria primera inicial era el cuir dels animals (vaques, porcs…) dels seus llocs, els predis típics menorquins. Qui no ha somiat en viure en un d’ells! Doncs amb aquest cuir fabricaven tota l’avarca des de la sola fins a les corretges de subjecció, escollint sempre les parts més gruixudes i grasses per a una millor protecció. Amb l’arribada de les rodes de goma va arribar la revolució: canviaren el cuir de les soles per la banda de rodament dels pneumàtics i les corretges per tires de goma extretes dels laterals d’aquests, donant així encara més resistència i adherència a les seves avarques.\nTan còmodes i resistents eren, que la burgesia menorquina va començar a emprar-les. Tanmateix, aquestes avarques primitives eren massa bastes (o sigui, que no eren molt boniques!) per als peus fins de les senyores, per la qual cosa sobre l’any 1955 van demanar a un taller del centre de l’illa, d’experts sabaters que els fabriquessin un model més refinat. Tal va ser el ser l’èxit entre els “senyors” (la burgesia i noblesa de l’illa) que fins i tot van celebrar festes i balls en què l’únic calçat permès eren les avarques menorquines.\nDes d’aquell moment, el principal client de l’avarca menorquina ha estat sempre el turista, i el seu èxit va ser tal que des de 1965 va haver-hi diversos intents de patentar-la, contra el qual van lluitar els fabricants locals, amb l’ajuda de PIME Menorca, fins a aconseguir, l’any 2000, unes normes de regulació bàsica (“Avarca producte de Menorca”) des del Consell Insultar, que van servir de base perquè aquest, juntament amb l’Associació de Fabricants de Calçat de Menorca, aprovessin l’any 2010 el reglament oficial de la marca de garantia Avarca de Menorca, per cedir el seu ús comercial a les empreses de l’illa que ho sol·licitin i compleixin amb la normativa.\nAmb la marca Avarca de Menorca s’informa el consumidor sobre la indicació geogràfica de la producció i es distingeixen en el mercat les avarques que compleixen amb els requisits tècnics de qualitat de materials i fabricació. Això és imprescindible!\nQuè interessant! Coneixies aquesta història? A mi m’ha encantat investigar-la, ara m’agrada encara més portar les meves Avarques Mibo, sabent que és fabricant oficial de l’Avarca de Menorca, distinció que llueixen les seves avarques amb orgull pels cinc continents, promocionant l’illa de Menorca a través del seu símbol més representatiu. I és que no hi ha res millor que la unió de tradició i innovació en un producte que surt del cor.\nJo les utilitzo cada dia, i tu?\nFont: informació històrica extreta del text “L’Avarca de Menorca. Un calçat del cap per al futur de Menorca”, de Miquel À. Marquès Sintes, facilitat pel Consell Insular de Menorca.\nFoto: Llibre "Sabaters de Banqueta Des Migjorn Gran" Adolf Sintes


Els renous a la Platja de Palma forcen la rebaixa dels preus hotelers un 15%\nEl soroll supera 48 vegades la recomanació de l'Organització Mundial de la Salut\nPep Minuesa | 19 juliol 2000\nL'Associació d'Hotelers de la Platja de Palma (AHPP) acusà l'Ajuntament de Palma que els renous en aquesta zona turística «han forçat una rebaixa dels preus hotelers entre el 10 i el 15% per captar clientela».\nEl soroll supera «48 vegades» la recomanació de l'Organització Mundial de la Salut (OMS), segons l'estudi presentat ahir pel president i vicepresidents de l'AHPP, Miquel Vidal, Jordi Cabrer i Francesc Marin; acompanyats per la presidenta de l'associació de veïnats de les Meravelles, Joana Femenías, i el coordinador de l'informe, Àngel Pomar.\nL'auditoria acústica realitzada pels laboratoris Labartec, mitjançant mesuratges sonomètrics al llarg del 1998 i 1999, establí que, davant el 45 decibelis (dBA) estipulats per l'OMS en l'exterior de les habitacions, a la platja de Palma s'arriba a nivells de 85 dBA.\nEls mesuratges efectuats a les zones de major concentració de bars i biergarden (cerveseries a l'aire lliure), com les conegudes «carrer de la cervesa», «carrer del pernil» o els «balnearis 5 i 6», s'obtingueren uns «resultats que, sens dubte, mostren que no es compleix la normativa vigent i se sobrepassen els límits màxims d'exposició al renou recomanats per l'OMS».\nAixí mateix, de l'enquesta elaborada entre 554 turistes es desprèn que «el 45% determinen que el grau de molèstia per sorolls procedents de l'exterior de l'hotel a l'hora del descans genera malestars rellevants».


SLOT VILABELLA: QUARTA CURSA 2014. CRÒNICA\nQUARTA CURSA 2014. CRÒNICA\nEl Martí, l’Aina, el Joan i el Joan Carles repeteixen victòria en unes curses molts igualades i disputades que els referma en el lideratge en cadascuna de les categories 2014 de Slot Vilabella.\nJornada infantil amb vàries absències per causes diverses deixaren la graella amb només 7 pilots, tres benjamins i quatre infantils.\nEs nota que ja estem a la quarta prova ja que el pilotatge ha millorat considerablement. De tal manera que els tres benjamins van fer una cursa molt ràpida i sobretot molt igualada. En les dues primeres mànigues, és a dir, a meitat de la cursa, els tres pilots estaven separats per pocs metres després de vàries alternances en el lideratge. El difícil quart carril ocasionà que el Dani Recasens perdés contacte i deixés la lluita per la victòria entre el Martí Rovira i el Jordi Vilaplana que tornarien a intercanviar-se fins que finalment es decantà pel primer.\nMolt semblant fou la cursa dels infantils, però aquí un pilot, en Roc Boada, amb poques opcions ja que perdia tres voltes per màniga. El primer líder fou l’Àlex Ramal, després el Pau Pons i a partir de la tercera màniga, l’Aina Rovira ja no va donar cap més opció i s’assegurà còmodament una nova victòria. Mentrestant el Pau anava de més a menys i es va veure superat per l’Àlex en la lluita per la segona posició.\nTretze pilots es presentaren a les categories Experts i Iniciació de la Copa Capri amb l’estrena en una cursa de la Núria Buqueras, que no va desentonar amb les seves 79 voltes, només a sis de David Martos que mostrà sensibles millores marcant una millor marca personal amb 85 voltes. Amb 86,4 un desencertat Gerard Mendoza que no va tenir el dia i es va veure superat pel Joan Ramal (87) i Joan Tapiol (88). Però la lluita per la victòria en Iniciació estava entre els joves Joan Pallejà i Marc Torà que a meitat de cursa anaven igualats però en la recta final el Joan va espavilar i aconseguí una avantatge de quatre voltes, 98 a 94.\nA una certa distància es classificaren els Experts, sisè fou el Lluís Bel que es trobà amb l’adversitat de tenir de canviar de cotxe moments abans de la sortida però se’n va sortir dignament amb 103,5 voltes. 105 en va aconseguir donar un regular Santi Torà però insuficients per seguir el ritme del quatre capdavanters que van oferir una interessantíssima lluita que va acabar en un estret marge de tan sols una volta. 108,0 per una nova victòria del Joan Carles Pallejà. 107,5 voltes per un gran Santi Torredemer. El Marcel Rovira patint amb un cotxe irregular en feia 107,2 i en Xavi Aguadé tancava el grup amb 107,1. Màxima igualtat que va fer gaudir d’una esplèndida i alhora emocionant cursa de slot.\nPublicado por Xavier Aguadé Aguadé en 3.6.14


Informació del programa - Afers exteriors - TV3\nEn aquesta nova temporada de l'"Afers Exteriors", hem volgut conèixer quines són les il·lusions i esperances de 11 països del món que han passat moments complicat. Les veurem al llarg de 13 capítols:\nSudan del sud, il·lusió per ser un estat viable\nDesprés de diverses guerres que encara no han acabat i amb una seguretat més que millorable, Sudan del Sud ha aconseguit convertir-se en un país independent. Amb una gran majoria de la població que ha de ser alimentada per organismes internacionals, el següent pas és aconseguir passar del no res a ser un país.\nQatar, és possible mantenir els mateixos nivells de despesa en una futura fase post-petroli?\nQatar, un dels països més rics del món, planifica ara el seu futur preveient que d'aquí 30 o 40 anys esgotarà les seves reserves de petroli. Per preparar el nou Qatar, atrau el millor talent del món al preu que sigui. L'objectiu és crear un estat punter en R+D+I. Paral·lelament però, cal importar mà d'obra barata perque construeixi tota mena d'infraestructures sovint en condicions difícils.\nEslovènia, la il·lusió per ser un mateix després de segles d'haver estat dels altres.\nL'últim segle, Eslovènia ha format part d'almenys 5 estats sense moure's de lloc. Però a principis de la dècada dels anys 90 del segle passat, i en menys de sis mesos, va fer el seu procés de transició nacional. Un referèndum d'autodeterminació la va convertir de república de la Iugoslàvia comunista a ser un estat independent amb un model econòmic liberal. Ah! i sense passar per la casella de sortida i entrant a la Unió Europea el 2004!\nKènia, il·lusió per ser el gran país de l'Àfrica central.\nKènia, un país format per diverses ètnies, busca tenir una identitat pròpia potent per poder convertir-se en referent a la zona. L'explotació de la seva natura i dels seus paisatges vol ser la base per crear una industria que doni llocs de treball a milions de joves sense futur. Visitarem l'exalcalde Clos a Nairobi, on hi viu en qualitat de Director Executiu d'ONU-Habitat, el Programa de Nacions Unides pels Assentaments Humans.\nCorea del sud, la voluntat de ser els millors.\nCorea busca l'excel·lència, però amb un cost personal i social difícil d'assimilar per la nostra mentalitat. Intentarem entendre la seva manera de fer tan diferent a la nostra sobretot des del punt de vista laboral. Descobrirem la seva complicada relació amb Corea del Nord i el seu passat de dominació japonesa. I regalarem un llibre de Quin Monzó a una coreana enamorada de Catalunya.\nMalta, un veritable país petit maldant per crear-se un espai propi.\nHem volgut saber com una illa petita, sense recursos naturals i que no té cap riu, es fa un espai al món apostant pel negoci del joc online. Però també ens sorprendrem amb la presència, encara avui, de la petjada catalana en la seva vida quotidiana. En Miquel aprofitarà per aprendre a jugar a pòquer, a remar i a fer submarinisme.\nNoruega, hi pot haver una societat més sostenible?\nUns dels països més rics del món gràcies al petroli és també un dels països que més inverteix en el desenvolupament i l'ús de les energies sostenibles i dels que més preserva la seva natura. Desfilarem, acompanyats centenars de nens per celebrar la diada nacional noruega, una jornada sense militars, avions ni cabres.\nColòmbia, la il·lusió d'un futur de reconciliació i pau.\nColòmbia potser viu la darrera oportunitat d'aconseguir la pau després de 50 anys de conflicte intern. Coneixerem diverses persones que han treballat per assolir aquest objectiu i ens explicaran com ho estan fent. També aprofitarem per saber els passos que s'estan seguint per aconseguir un futur econòmic i cultural post-conflicte.\nSINGAPUR, la voluntat d'esdevenir una potència econòmica mundial.\nÉs Singapur una democràcia? I una democràcia tunejada'? Sigui com sigui, tothom destaca l'excel·lència del seu sistema educatiu. Intentarem descobrir-ho i, de passada saber quina és la fórmula secreta que ha seguit aquesta illa petita i remota que fa 30 anys vivia de la pesca i que ara és la tercera economia mundial. Un sistema que, fins i tot els xinesos, intenten copiar.\nJAMAICA, més enllà dels tòpics.\n¿Quina és la realitat de Jamaica més enllà de Bob Marley, el reggae, la marihuana i la seva frase nacional: no problem'? Com es viu en un dels països més africans id'Amèrica? La resposta l'obtindrem, entre altres llocs, en un bar situat al mig del mar, a 15 minuts en llanxa de la costa.\nROMANIA, la il·lusió per reconstruir un país d'on van marxar centenars de milers de persones buscant un futur.\nRomania intenta refer-se de l'esclat de la seva pròpia bombolla immobiliària. I tot això, amb el record encara present de Ceaucescu i l'herènca de corrupció present encara en el dia a dia. I de regal Duckadam, el porter de l'Esteaua de Bucarest a la final del Barça a Sevilla, ens explicarà el seus records d'aquella tanda de penals.


Actualitat Poders El congrés del PDeCat arrenca dividit\nEl PDECat ha encetat avui divendres la seva assemblea i es preveu moguda. Les diferències entre l'expresident Carles Puigdemont i la coordinadora del partit que va agafar el relleu de Convergència, Marta Pascal, marcaran en el congrés.\nLa idea de Puigdemont de forçar un canvi a la direcció ha enrarit la prèvia del debat congressual, en el qual la formació ha de fixar posició política i afrontar una renovació de la cúpula.\nDe la posició de l'expresident n'ha transcendit la intenció de motivar canvis al capdavant del PDECat, que renovin la imatge del partit i facilitin la confluència amb la Crida Nacional per la República, el seu nou projecte polític.\nLa coordinadora del PDeCat, Marta Pascal, resisteix i busca un pacte d'última hora que eviti una humiliació.\nPuigdemont es va reunir aquesta setmana a Hamburg amb alcaldes crítics a l'actual direcció del PDECat. Hi era Joan Ramon Casals, alcalde de Molins de Rei i abanderat del sector crític, i també altres dirigents territorials.\nPuigdemont deixa clar que, després de l'assemblea, Pascal no pot ser la veu que parli en nom del partit.Al seu entendre, cal un relleu visible. Un primer pas per encaminar el PDECat a una confluència amb el nou moviment de Puigdemont.\nCarles Puigdemont Marta Pascal PDECat


Fals gurús de l'alimentació | Revista | EROSKI CONSUMER\nL'interès creixent per la nutrició, el desconeixement i les promeses alimenten l'èxit dels falsos gurús de l'alimentació i les seves propostes\nBeure aigua de mar, oblidar-se de la llet, suprimir cereals i llegums o apartar per sempre l'oli d'oliva de la nostra cuina són només alguns exemples dels inquietants "consells nutricionals" que es posen sobre la taula de moltes cases, ja sigui en forma de dietes miracle, fullets publicitaris o llibres. Tots aquests, per descomptat, vénen presentats amb un embolcall elegant i acurat (sovint, de la mà d'algun personatge famós que poc sap de nutrició, però molt d'audiències) i que converteixen aquests "mètodes", fórmules o llibres en èxits absoluts de vendes. Com que l'alimentació és clau per a la salut, cal preguntar-se per què funcionen tan bé aquestes dietes, quins problemes poden ocasionar i, sobretot, com podem descobrir els falsos "gurús" que les promouen.\nFalsos gurús: els sis trets habituals\nQuè tenen en comú l'actriu nord-americana Gwyneth Paltrow, el metge japonès Hiromi Shinya i el francès Pierre Dukan? Els tres són autors de llibres sobre nutrició que arrasen en índexs de vendes (i la salut dels seus lectors). En principi, no sembla lògic donar credibilitat a una autora el currículum nutricional de la qual és nul, o a altres autors que, fins i tot sent metges, contradiuen en els seus llibres les recomanacions dietètiques de les entitats de referència en salut pública. No obstant això, i malgrat les contínues crítiques de la comunitat científica, el fet que It's all good o L'enzim prodigiós hagin esdevingut best-sellers obliga a posar-hi atenció.\nÉs clar que cada vegada hi ha més interès per la nutrició. I això, tot i que es tracta d'un fet desitjable, de vegades s'acompanya d'expectatives exagerades i poc realistes en relació amb els beneficis d'una bona alimentació. Sobretot, perquè els coneixements dieteticonutricionals de la població són bastant superficials. Això ens converteix en lectors vulnerables i crèduls davant les campanyes de vendes, els missatges ben muntats, els llibres bonics o el fals testimoni. Per posar fre a aquesta situació, a continuació s'enumeren alguns trets que solen compartir els falsos gurús:\nVenen suplements dietètics, o bé perceben una contraprestació econòmica en funció del volum de venda (com ara el segó de civada "Dukan"). El professor Edzard Ernst (investigador i expert en evidències científiques) considera que quan un científic es torna empresari, la veritat pot estar en risc.\nFan declaracions irraonables o exagerades relacionades amb l'alimentació, com ara ràpides disminucions de pes o "curació" d'una àmplia gamma de malalties (demència senil, aterosclerosi, disfunció renal, depressió, osteoartritis o fins i tot el càncer).\nAfirmen que les seves teories són aplicables a tota mena de pacients, amb qualsevol tipus de desordre físic, mental o emocional, ja siguin adults o nens.\nSustenten les seves tesis en teories categòriques que solen fer al.lusió a la insulina, l'índex glucèmic, la inflamació, l'oxidació i el metabolisme (aquest últim no falla mai).\nEn els seus arguments no falten paraules o frases com ara "desintoxicació", "sense químics", "neteja", "equilibri interior", "curació vibracional" o "alimentació natural i energètica" (la paraula "natural" és molt habitual sentir-la en boca dels falsos gurús).\nEsmenten les anomenades "teories de la conspiració", com aquesta: "la indústria farmacèutica i el govern treballen junts per ocultar informació sobre una cura miraculosa". Sempre és mentida. Una mentida que pretén distreure al lector de les òbvies preguntes de sentit comú sobre l'anomenada "cura miraculosa".\nSobre el currículum del fals gurú\nPer a detectar el fals gurú, de vegades n'hi ha prou de revisar el seu currículum, ple de vaguetats com ara "m'interessa tot allò relacionat amb la salut i l'harmonia interior" o "he estudiat en diferents països", sense concretar en cap moment quina mena de titulació sanitària posseeix. Unes vegades, s'autoatribueix un doctorat inexistent o bé esmenta universitats fantasma, cosa fàcil de contrastar. Altres vegades, però, el fals gurú és un professional sanitari de debò que, o bé està equivocat (no sap que en l'àmbit científicosanitari és imprescindible demostrar les teories abans d'implementar-les o difondre-les), o bé ens vol engalipar sense miraments. És per això que l'historiador científic Steven Jay Gould va incloure en el seu llibre Vuit porquets la reflexió següent: "Els estudis superiors i els títols darrere del nom no garanteixen un nou nivell de saviesa [...] Al cap i a la fi, no hi ha substitut per a l'antiquat vici d'una lectura atenta".\nÉs un tret habitual, en qualsevol cas, que relatin els seus propis problemes previs de salut. Problemes que no van aconseguir solucionar amb la medicina tradicional, però sí amb un enfocament dietètic alternatiu. La seva suposada millora de salut els fa creure's autoritzats per a proporcionar consells sanitaris i fins i tot prescriure dietes, fet conegut com a "intrusisme laboral". Sigui com sigui, les seves "troballes" fonamenten els seus llibres, plens de dietes "revolucionàries" que sempre "curen qualsevol desajustament" i "desintoxiquen de manera natural". Qui ha enfocat més bé aquesta circumstància és el catedràtic de Nutrició Abel Mariné, que el 2012 va assenyalar que aquestes dietes tenen "coses bones i originals, però les bones no són originals i les originals no són bones".\nPrincipals perills de seguir la dieta de qualsevol i de qualsevol manera\nFer cas de falsos professionals sanitaris interfereix amb els consells o les pautes dels dietistes-nutricionistes, que mantenen una relació estreta amb la millora de la salut. A més de les conseqüències impredictibles de seguir una pauta dietètica sense sentit, apostar pel mètode d'un fals gurú pot provocar els inconvenients següents:\nDemorar (o evitar) la cerca d'un tractament sanitari adequat i necessari per a curar una malaltia\nElevar el risc cardiovascular\nAfavorir el desenvolupament de trastorns de la conducta alimentària\nCronificar o sistematitzar hàbits alimentaris arriscats\nFomentar el sentiment de frustració, que perjudica l'estat psicològic\nGenerar despeses econòmiques innecessàries\nPatir efectes secundaris a causa de suplements dietètics no avaluats en humans\nCausar símptomes com ara caiguda dels cabells, debilitat de les ungles, marejos, astènia, etc.


Particularitats de la presentació dels models 660-650, 651, 652 i 653\nATC > Català > Ajuda > Particularitats de la presentació dels models 660-650, 651, 652 i 653\nContingut de la pàginaMitjançant programa d'ajuda. Hi ha 2 possibilitats: 1. Adjuntar el document pel qual es formalitza l'operació (PDF, màxim 3 Mb) (Novetat en tots els models successions i donacions, des del febrer 2017). 2. Referenciar la fitxa notarial. Requisits: • Que l’acte que es declara hagi estat formalitzat en escriptura pública.• Que el notari hagi facilitat telemàticament la declaració informativa resum (disposa de 10 dies des de l’atorgament de l’escriptura).• Que les dades de notari, protocol, data i subjecte passiu coincideixin: - En l’autoliquidació. - En la declaració informativa resum del notari. Requisits generals• Com pagar i presentar autoliquidacions• Qui pot realitzar presentacions?Més informació • Un cop fet el tràmit telemàtic de presentació i pagament, s'obté una diligència en format PDF que cal adjuntar al document original a fi de presentar-la davant el registre corresponent. • "Consulta de declaració notarial". Opció disponible, amb certificat digital, a l'Oficina Virtual.• Presentació telemàtica dels models 660-650, 651, 652 i 653 (PDF, 1,4MB) Normativa de referència• Decret 648/2006, de 27 de desembre, pel qual s'estableix el procediment de tramesa telemàtica d'informació sobre les dades de transcendència tributària de determinats documents autoritzats a les notaries de Catalunya. • Ordre ECO/5/2015, de 13 de gener, per la qual es regulen l'abast i el contingut de la declaració informativa resum de les escriptures públiques i el procediment per a fer-ne la tramesa telemàtica. Avís legal i de seguretat


Del call a la sinagoga | Vicenç Villatoro\nBiblioteca bàsica d’història de Catalunya\nDurant molts anys, gairebé vuit-cents,van viure jueus a Catalunya. Jueus catalans o catalans jueus, se’npodria dir. La minoria jueva, potser no gaire nombrosa, però força activa, va tenir en algunes fases de la seva història un paper cultural, polític i econòmic molt important i va participar des de la seva religió i la seva tradició en la vida catalana medieval.\nAquest llibre és una aproximació a la vida d’aquests jueus catalans de l’Edat Mitjana i a la seva relació amb la resta de la població del país. Una relació que en alguns moments va ser de convivència i en altres de persecució, gairebé sempre de discriminació, com passava en altres societats medievals. La història dels jueus a Catalunya es va tancar el 1492, amb la seva expulsió, i només s’ha tornat a obrir molt recentment, amb l’existència de noves comunitats jueves a Catalunya.


La pastisseria i la cuina de la garrofa - Tradillibreria\nInici / Cuina / La pastisseria i la cuina de la garrofa\nVisualitza la cistella “La pastisseria i la cuina de la garrofa” s'ha afegit a la vostra cistella.\nISBN: 9788415221388 Categoria: Cuina\nLa pastisseria i la cuina de la garrofa ens ofereix un aplec de receptes on es proposa una nova cultura sobre un producte que ha format part durant molts anys de la cuina tradicional dels pobres i menystingut com a menjar per animals. Des d’un respecte programàtic per la garrofa i la seua tradició, la Fundació Alícia ha impulsat un treball innovador, amb col·laboracions des dels àmbits de la restauració, la pastisseria, les fleques i les escoles de cuina. Un treball d’autèntica excel·lència que despertarà la curiositat dels professionals i els afeccionats al món de la cuina.\nEl llibre del Recuit Llibre de Sent Soví\nEsteu veient: La pastisseria i la cuina de la garrofa 20,00€\nAquest La pastisseria i la cuina de la garrofa té un preu de 20,00€!


Estacions de servei - Gas Natural Fenosa - Empreses\nInstal·la sortidors de\nCom pots instal·lar gas natural en la teva àrea de servei?\nAmplia la teva oferta i augmenta els ingressos instal·lant assortidors de gas natural a les teves estacions de servei. T'oferim el disseny, l'execució i el manteniment integral de les teves noves estacions de gas natural.\nLa construcció i el subministrament de gas natural es duu a terme amb la màxima seguretat i els assortidors no necessiten la presència de personal per fer la recàrrega dels vehicles.\nSol·licita qualsevol tipus d'informació relacionada amb la teva estació de servei.\nCamions de llarg recorregut.\n“El gas natural vehicular és el combustible\nmés econòmic i sostenible”.\nHem desenvolupat una modalitat alternativa de pagament a la targeta de crèdit perquè puguis fidelitzar els clients a les estacions de servei: la targeta client. Aquesta targeta ha estat dissenyada per als conductors de vehicles amb gas natural.\nEls clients es poden proveir a les estacions de carta amb aquesta targeta especial. Es tracta d'una mitjà de pagament segur, que no implica cap comissió per al gestor de l'estació.


Entrevista Montserrat Carulla (1/3/13)\nAvui tenim una convidada de luxe. Acaba de rebre el Premi Gaudí d’Honor per la seva llarga trajectòria i és, sens dubte, una de les actrius més estimades i admirades de casa nostra. Parlem de Montserrat Carulla, que a més, ara, amb 82 anys, se sincera en unes memòries on explica la seva vida però que són també el testimoni d’una època.\nTambé us deixem el vídeo de l’entrevista per si el voleu veure.\nEntrevista Eduard Fernández (31/1/13)\nFins el 10 de Març podem veure a La Villarroel a dos dels grans actors del panorama teatral i cinematogràfic català, Lluís Homar i Eduard Fernández en l’obra ‘Adreça desconeguda’, de Kressmann Taylor i dirigida pel mateix Homar.\nL’obra tracta sobre com pot afectar a una amistat en el sentit més negatiu el fanatisme i més en concret el nazisme. Els protagonistes són dos molt bons amics i socis d’una galeria d’art que se separen i mantenen la seva relació a través de correspondència. Una amistat que canviarà després del nomenament d’Adolf Hitler com a nou canceller alemany l’any 1933.\nAvui ens ha acompanyat l’actor Eduard Fernández. L’actor català va néixer a Barcelona el 25 d’agost de 1964. Eduard Fernández Serrano va començar estudiant mim i fent de pallasso al carrer. També va actuar al teatre Lliure col·laborant amb directors com Lluís Pasqual o Calixto Bieito. A meitat dels anys 80 comença a participar en series de televisió però al cine no debutaria fins el 1994 amb la pel·lícula “Souvenr” de Rosa Vergés. Una carrera molt intensa i molt premiada. L’any 1999 aconsegueix una candidatura als Goya com a millor actor revelació per “Los lobos de Washington”. Dos anys després aconsegueix el Goya com a Millor actor protagonista per Faust 5.0”. Però és que al 2003 torna a guanyar un Goya al millor actor de repartiment per “En la Ciudad” un drama escrit per Cesc Gay amb qui els uneix una gran amistat. També ha optat el premi Goya per “Son De Mar” (2001), o per “Cosas Que Hacen Que La Vida Valgan La Pena” (2004) y “El Método” (2005). Un tot terreny de la interpretació i un dels actors catalans més guardonats.\nI també us deixem el vídeo de l’entrevista per si a part d’escoltar-la també la voleu veure.\nXarxa d’espectacles (20/12/12)\npicocat - 20/12/2012\nLa secció teatral del programa presentada per en Llorenç Corbella, avui amb un convidat, el senyor Ramon Molins un dels fundadors de la companyia ZumZum teatre.\nEntrevista Àlex Mañas i Hèctor Claramunt (14/12/12)\nLa setmana que ve a la Villaroel de Barcelona es fan les tres últimes representacions de l’obra de teatre ‘ALGO’, escrita i dirigida per Àlex Mañas. Una obra que es presenta com un ‘retrat de la societat obsessiva per la innovació’, un ‘retrat de l’home que cerca -a qualsevol preu- la seva distinció’.\nReflexions de ben segur molt interessants que avui hem compartit amb el seu autor i un dels actors que protagonitzen ‘ALGO’. Són l’Àlex Mañas i l’Hèctor Claramunt.


Punt Trobada Mestres: Cor de Teatre presenta "EL CONCERT PER ESCOLARS".\nCor de Teatre presenta "EL CONCERT PER ESCOLARS".\nDes de Punt Trobada Mestres us recomanem:\nDes de Cor de teatre us volem fer una proposta per a tots els mestres i professors/es de música de les escoles i instituts de Catalunya. Sabem que ara és època de triar els espectacle que anireu a veure durant aquest curs. Aquest espectacle el podeu contractar a la guia que ofereix l'empresa ATOT. Hi ha una web per fer treball previ, amb tots les possibilitats educatives de "El concert" !\nVal la pena, no us ho perdeu : 8 actors cantant a capel·la fent percussió.\nCor de Teatre ens mostra la força de l’instrument vocal en tots els seus registres. Interpreta peces polifòniques i a cappella de diferents estils i èpoques de la història de la música, creant un espectacle fresc i dinàmic. I ho fa a partir de l’experimentació i la innovació, amb l’objectiu d’aportar nous matisos, arranjaments vocals i, sobretot, amb la voluntat de crear un nou llenguatge que barregi música i teatre.\nHi podrem escoltar peces de pop dels The Beatles, de rock dels Rollings Stones, Jimmy Hendrix i també grans clàssics com la Obertura de la Flauta Màgica de Mozart, ara només interpretades per la veu. Una excel·lent oportunitat per aprofundir en el coneixement de l’instrument vocal que tots portem dins nostre.\nLa qualitat i varietat del repertori, la interpretació i la complicitat dels recursos teatrals converteixen “el Concert” en un espectacle recomanable per als més joves i els qui s’inicien en l’audició polifònica vocal.\nCliqueu al títol de la noticia si voleu anar a la Web de Cor de teatre.\nWeb per treballar el concert a les escoles:\nPublicat per Punt trobada mestres a 3.9.10\nVan venir a la meva escola i son molt bons us els recomano també !!!


Carme Chaparro presenta ‘Los teloneros’ després de «trencar-se el genoll»: «Ara vaig a l’hospital»\nLa presentadora de Cuatro ha acudit a urgències després de l’emissió del programa\n22 de d’octubre del 2021. 18:51\nCarme Chaparro ha patit un contratemps a escasses hores de presentar ‘Los teloneros’, l’informatiu d’humor de Cuatro a què es va incorporar la setmana passada. Tot i que la periodista ha intentat dissimular el que li havia ocorregut, Miguel Lago i Antonio Castelo han volgut que l’audiència s’assabentés de l’estat en el qual la seva companya estava conduint el programa.\nQuan la presentadora anava a introduir un dels temes del dia, Lago l’ha tallat per informar del que havia passat. «Tenim una notícia d’última hora. Una important periodista d’aquesta casa s’ha partit un genoll i tot i així està fent el programa en directe», ha revelat l’humorista mentre Carme es posava la mà a la cara amb un riure nerviós.\nCastelo ha volgut deixar clar que no estaven fent broma: «Això va totalment de debò. La Carme s’acaba de trencar el genoll». «Això ho feu perquè m’aixequi», ha dit ella mentre intentava mostrar l’embenat que s’havia posat a la zona per alleujar el dolor. «Ja heu espantat la meva mare, que no m’ha donat temps de trucar-li. Mama, estic bé, ara vaig a l’hospital».\nMaría Patiño afirma que va tenir l’«oportunitat» d’estar amb un actor internacional: «No me’n penedeixo»\nLydia Bosch explica el motiu de la seva absència a la gala d’avui de ‘Tu cara me suena’\nLa Carme ha acudit a urgències una vegada finalitzada l’emissió de ‘Los teloneros’, tal com ha explicat a les seves xarxes socials. «A veure què és. De moment, té la mida del meu cap. Vaig a l’hospital i us ho explico. I efectivament, la meva mare s’ha assabentat per la tele i s’ha espantat», ha escrit a Twitter.


L’empresa alemanya Linde construeix plantes de producció de gasos industrials al Port de Tarragona - Autoritat Portuària de Tarragona\nEls treballs que duraran 12 mesos suposaran una càrrega de més de 5.000 tones amb destinació Corpus Christi a Texas (EUA)\nEl projecte es desenvolupa en una de les zones destinades a Project Cargo, en la prolongació del Moll de Cantàbria\nL’empresa alemanya Linde AG Engeneering, especialitzada en el disseny i construcció de plantes químiques a gran escala, desenvolupa un projecte per als estats Units en les instal·lacions i infraestructures del Port de Tarragona. Linde AG hi construeix plantes per a la producció de gasos industrials. El projecte té una durada de dotze mesos i suposarà un total de càrrega de 5.352 tones que s’embarquen, posteriorment, amb destinació Corpus Christi, a Texas (EUA).\nA finals del mes de setembre passat es van iniciar els treballs de càrrega, a la prolongació del Moll de Cantàbria, de les dues primeres plantes. Aquestes dues superestructures, una de producció de gas metà i una altra d'etilè, van haver de ser desplaçades amb mitjans especials atès el seu volum i el seu pes per poder ser carregades al vaixell. Les dimensions de la planta de producció de metà són de 32,9 m x 18,4 m x 26,2 m; i les dimensions de la planta d’etilè són de 19,5 m x 31,3 m x 27,1 m. Unes mides similars a un edifici de 9 plantes d’alçada!\nAquesta és una operativa que es repetirà diverses vegades durant els mesos vinents. Linde AG porta a terme aquesta complexa operació de càrrega, en col·laboració amb Fagioli, una empresa d'enginyeria especialitzada en transport pesat i d'elevació. Fagioli realitza les activitats de remolc i càrrega al vaixell de cada planta desplaçant cada superestructura pel moll mitjançant remolc modular autopropulsat des de l'àrea de magatzem fins a la rampa Ro-Ro per a la seva càrrega en el vaixell ROLLDOCK, pertanyent al grup ROLL GROUP. Roll Group és una empresa amb embarcacions multifuncionals semisubmergibles garanteixen el transport de càrrega pesada a través dels oceans del món. Cada moviment segueix els procediments segons la norma de qualitat ISO 9001:2015, de seguretat i salut en el treball segons la UNI 45001:2018 així com les garanties marines i d'operacions establertes en el DNVGL-ST-N001:2016.\nL’empresa Bergé Marítima SL és l’encarregada de dur a terme la consignació i l'estiba d'aquesta càrrega especial en el marc de Project Cargo. Un servei portuari que es caracteritza per la customització de cada càrrega, adaptat a les característiques de cada superestructura, la qual cosa converteix cada enviament en únic, amb una seva configuració especial en cada cas i estudis únics. A diferència d'altres mercaderies, Project Cargo no és una operació portuària estandarditzable i requereix sempre un treball de disseny i planificació prèvia.\nProject Cargo és una de les apostes del Port de Tarragona per aconseguir una major diversificació dels tràfics marítims. La infraestructura portuària del Port permet desenvolupar aquest servei per les particularitats que presenta respecte als seus competidors: una excel·lent climatologia que permet que gairebé la totalitat dels projectes es realitzin en esplanades a l'aire lliure, i la possibilitat d'embarcament directe des del moll.\nA més a més, el Port té àmplies àrees operacionals amb una disponibilitat de 280.000 m2 d’espai, rampes RO-RO i una excel·lent accessibilitat per carretera i ferroviària que ofereixen totes les garanties per a una logística de subministrament d'aquestes característiques.\nUn altre avantatge competitiu del Port de Tarragona és el calat de 16 metres de fondària. Aquesta profunditat dins de els aigües interiors del port és quasi inexistent en la resta dels ports de la mediterrània i permet l'atracada de vaixells especials preparats per a transportar grans càrregues, impossibles de traslladar amb vaixells de càrrega en contenidor.\nFinalment, les grues multipropòsit amb capacitat de càrrega màxima de fins a 35 tones, permeten dur a terme operatives de desenvolupament, realització i càrrega d'aquests tipus d'estructures durant quasi tot l'any, fent que el Port Tarragona sigui una localització perfecta per aquests tipus de megaprojectes.


Veterinaris en Macedònia - Directori - Llistat - Guia - veterinaris - Macedònia - Veterinariansguide\nveterinaris en Macedònia\nPàgina d'inici › Per país › Veterinaris en macedònia\nVeterinaris en Macedònia recomanades:\nvinica, macedonia (fyrom) macedonia (fyrom) Vinica ,Vinica ,Vinica ,macedònia .\nMira aquí, i trobaràs el millor Veterinaris en Macedònia per cuidar la teva mascota. Tenim centenars de veterinaris amb referències a cada lloc del món, de manera que podeu trobar només el millor professional, allà on sigui..\nTenim professionals a Macedònia (lloc del món amb 2061000 persones) que ofereixen serveis domèstics senzills amb tecnologia d'avantguarda en proves complementàries per a la seva mascota en clíniques veterinàries o hospitals, experts en animals exòtics i molt més.\nEts un Veterinaris en Macedònia? Consulteu la nostra llista si hi ha un perfil per a vosaltres en aquesta guia. Si encara no formeu part d'aquesta llista, registreu-vos ara. Després de revisar les vostres dades, i si tot surt sense problemes, us afegirem..\nSi voleu editar la informació de la vostra empresa de Veterinaris en Macedònia. Introduïu el vostre perfil i feu clic a l'opció corresponent per a aquesta acció. Rebreu un correu electrònic amb un enllaç per accedir a les opcions per modificar els seus continguts..\nVeterinaris en Macedònia per categoria\nSi la seva mascota està malalta, no perdi el temps i obtingui ajuda professional. Aquí trobareu totes les clíniques veterinàries Macedònia. Utilitzeu el nostre mapa o la llista de les clíniques disponibles que hem preparat per a vostè.\nNecessites portar la teva mascota a un hospital veterinari per ser atès per un expert? Veterinariansguide us pot ajudar a trobar l'hospital més proper a Macedònia i al seu entorn.\nÉs important actuar el més ràpidament possible si observa que la seva mascota està actuant de manera estranya o es veu malalta. Consulteu la nostra llista de veterinaris a Macedònia.\nLa teva mascota només va tenir un accident? El millor que pots fer és portar la teva mascota a una cita d'emergència amb un veterinari. Trobeu els millors professionals a Macedònia aquí mateix.\nA la recerca d'una consulta veterinària Macedònia per portar la seva mascota a ser verificat per un veterinari expert? Aquí trobareu els millors llocs per portar la vostra mascota deixant-la en bones mans.\nSi voleu trobar un centre veterinari proper a Macedònia, no aneu al primer lloc proper que vegeu. Comproveu que tinguin les millors opcions per a la vostra mascota. Trobeu un centre veterinari a Veterinariansguide.\nVoleu trobar una clínica veterinària de 24 hores a Macedònia? A Veterinariansguide veuràs una guia que té tots els veterinaris d'aquesta regió que poden assistir a la teva mascota a qualsevol hora del dia.\nProporcionem una llista de diversos veterinaris a Macedònia que ofereixen serveis domèstics. Nomenaments, diagnòstic, vacunació anual, certificats i molt més, sense sortir de casa.\nMostrant 32 Veterinaris en Macedònia\nVeterinaris en Macedònia per ciutat important\nUtilitzeu el mapa situat a sota i consulteu la llista que trobareu al costat d'ell per visualitzar la informació de cada veterinari a Skopje (macedònia).\nEts veterinari? Treballa a Kumanovo (macedònia)? A continuació, envieu-nos els vostres detalls perquè pugueu formar part de les guies més extenses de veterinaris de tot el món. Aquí molts clients potencials us arribaran a conèixer..\nA continuació trobareu diferents categories de la cerca veterinària a Bitola (macedònia). Feu un cop d'ull al nostre mapa situat a la part inferior per veure els veterinaris més propers a la vostra ubicació actual..\nVols trobar un bon veterinari a Prilep (macedònia), a prop de casa teva? Mireu el nostre mapa situat a la part inferior de la pàgina i, amb un sol cop d'ull, descobrireu tots els veterinaris de la vostra zona..\nAquí trobareu els millors veterinaris de Tetovo (macedònia). Proporcionem una llista dels resultats més rellevants per a la cerca. Feu clic a qualsevol dels resultats per obtenir més detalls.\nVeles és una ciutat pertanyent a macedònia amb 57873 persones. Voleu trobar un veterinari a aquesta ciutat? Proporcionarem tots els detalls amb els millors veterinaris de la zona..\nVeterinaris en Macedònia per l'estat\nVeure tot: Veterinaris en Macedònia per l'estat\nMés destacats Veterinaris en Macedònia\nboris krajger, shtip 2000, macedonia (fyrom) 2000 Shtip ,Štip ,Štip ,macedònia .\nslupchane, macedonia (fyrom) macedonia (fyrom) Слупчане ,Altres ciutats en altres ciutats a Macedònia ,Altres ciutats a Macedònia ,macedònia .\n12, mladinska, strumica, macedonia (fyrom) macedonia (fyrom) Strumica ,Strumica ,Strumica ,macedònia .\nslavej planina 12, ohrid 6000, macedonia (fyrom) 6000 Ohrid ,Ohrid ,Ohrid ,macedònia .\nboulevard jane sandanski 61, skopje, macedonia (fyrom) 1000 Skopje ,Karpoš ,Karpoš ,macedònia .\nmarino 526 br 8, shkup 1000, macedonia (fyrom) 1000 Marino / Марино ,Altres ciutats en altres ciutats a Macedònia ,Altres ciutats a Macedònia ,macedònia .\nzhilche, macedonia (fyrom) macedonia (fyrom) Slatino ,Altres ciutats en altres ciutats a Macedònia ,Altres ciutats a Macedònia ,macedònia .\nchegrane, macedonia (fyrom) macedonia (fyrom) Forino ,Altres ciutats en altres ciutats a Macedònia ,Altres ciutats a Macedònia ,macedònia .\nteartse, macedonia (fyrom) macedonia (fyrom) Tearce / Теарце ,Tearce ,Tearce ,macedònia .


A sub8, en Ferran Rovira va ensopegar contra en Gerard Jurca del Platja d'Aro degut a les rapideses, però va guanyar la segona partida sense problemes. Mentre que l'Eudald Torró no va tenir fortuna en perdre les dues partides de la jornada. L'Otis Vilà no es va poder presentar al torneig i es queda amb un punt.\nA sub10, l'Arnau Vilà amb 4 punts de quatre partides, i segon classificat, després de la gran victòria contra en Guillem Campos de l'Alt Empordà. Recordem que la passada edició en Guillem va ser el campió gironí sub8 precisament derrotant a l'Arnau a la darrera ronda. La següent ronda, l'Arnau haurà de jugar contra l'indiscutit favorit, en Joan Moles del Santa Eugènia.\nPel que fa a la resta del jugadors del Club a la categoria Sub10, Marc Cachadiña i en Joel Bañeras es defensen bé portant dos punts cadascú. L'Arnau Camps amb un punt i mig, l'Oriol Serra amb un punt, i el debutant Biel Ros encara no ha estrenat el marcador però creiem que ho farà aviat perquè la conducte és molt positiva.\nA la categoria sub12, en Fermín Villegas que debuta en una competició federada, porta uns magnífics dos punts. Mentre que l'altra debutant en competició oficial, en Pol Pigem encara no ha trobat fortuna per a sumar punts.\nFinalment a la categoria Sub14, sense dubte la més difícil, tant en Nicolás García com en Joan Mera, han estat derrotats en les dues partides de la segona jornada. L'Aniol Anglada per indisponibilitat no va poder venir a jugar.\nDesitgem sort i encert a tothom a la tercera jornada!\nLlegir 1068 vegades


Joven Dolores - Un segundo - IB3 Música | El món de les cançons a Balears\nUn segundo és el nou (i segon) LP de la formació eivissenca Joven Dolores. Una banda que sap mostrar a la perfecció a través dels seus treballs, i especialment en aquest aparegut el 15 d'octubre, la potència controla, la qualitat sonora, les veus cuidades al màxim i la producció impecable del seu projecte.\nAques nou àlbum creat per David Serra i Joan Barbé, a qui molts han conegut com els "frontmans" de Projecte Mut i abans com part d’Statuas D Sal, sembla una tenir certa simbiosi musical d’ambdues formacions anteriors. Per una banda, la propsosta musical i idomàtica del primer projecte d’aquests eivissencs (statuas d sal) i per altra banda el so i les bones maneres en la produccio del segon (Projecte Mut).\n“Un segundo” és un disc que, a més, millora i evolucions allò que tan bé els va funcionar en el debut com banda, aquell "Galopa los días" (2019) ja que és un treball aquest que sona millor i on la banda de David Serra i Joan Barbé, completada per Frederic Torres i Joan Carles Marí sembla estar més unida i compactada.\n10 cançons més 2 bonus tracks d'un treball que comença a llevar-se de sobre la pandèmia que el va endarrerir (com a tants discos durants el 2020) i que també té en l’ambit dels directes que comença a veure's per l'horitzó un dels punts forts del grup.