Crítica - ECO: Los Años Del Silencio | La Ressenya d'El Rock-Òdrom\nECO: Los Años Del Silencio\n4 juny, 2021 | Ressenyes\nECO: Los Años Del Silencio // Data de sortida: 23 Abril 2021 // Segell: CD Music\nLos años del silencio d’ECO han estat, ni més ni menys que 14. Des d’aquell ja llunyà i ben rebut Réplica del 2007, moltes coses han passat al voltant dels ECO. Una de les més rellevants és que l’únic músic que hi repeteix és Roberto Espinosa, autor de totes les lletres d’aquell Réplica i, alhora, autor de totes les cançons (segons llibret) de Los años del silencio. Amb l’excepció, en cada cas, d’una versió per disc.\nSi a Réplica, el pes de la composició de les músiques del disc estava repartit entre el mateix Roberto Espinosa, Tino Mojón i Alberto Cereijo, a Los años del silencio aquesta tasca recau exclusivament en Roberto Espinosa i amb arranjaments a càrrec del guitarrista Luis Rivera i el mateix Espinosa.\nAixò ens permet concloure que si a Réplica Roberto Espinosa era l’espina dorsal d’ECO, a Los años del silencio, ECO és fonamentalment Roberto Espinosa. Acompanyat de bons músics, sens dubte, però bàsicament ho percebo com el projecte musical d’Espinosa.\nAcompanyen en aquest viatge a Epinosa l’esmentat guitarrista Luis Rivera, Javier Teijido al baix i Pablo Espido a la bateria. A més de les aportacions al teclat de Manuel Ramil qui, d’altra banda, ha estat l’encarregat d’enregistrar, produir i mesclar el disc, imprimint el seu segell al so resultant, que és tan cristal·lí com generós en elements més propis del pop que no pas del rock.\nVal la pena esmentar que Los años del silencio és un dels treballs que més han vist endarrerida la seva sortida arran de la pandèmia. L’àlbum va ser enregistrat entre agost i desembre de 2019 i, repassant l’hemeroteca, veiem que el juny de 2020 (ja amb retard sobre el previst) la primera data anunciada per la sortida del disc va ser la tardor d’aquell any. El 29 de setembre van presentar el primer senzill en forma de videoclip, mantenint la tardor com a previsió per la sortida del disc, però ja el desembre de 2020, mentre aprofitaven per mostrar un segon senzill d’avançament, van avisar que s’endarreria la sortida fins a l’abril d’enguany, data que finalment es va concretar en el dia 23 d’aquell mes, Sant Jordi.\nTot escoltant el disc d’ECO, Los años del silencio:\nUn dels elements més cuidats i, sens dubte, protagonista de Los años del silencio són les seves lletres. Són uns textos molt personals de Roberto Espinosa, on ens obre el seu cor parlant-nos de sentiments profunds, de pors, de silencis, de pèrdues, de foscor i de dubtes però també d’esperança i de llum. Sempre és Espinosa qui ens parla. S’obre tant que un pot arribar a creure que, després d’escoltar unes quantes vegades el disc, coneix una mica a aquest senyor.\nAquest protagonisme del text, em fa pensar que Los años del silencio té més un punt de dietari personal o de poemari musicat que no pas de disc de cançons amb bones lletres.\nI és aquest potser l’element coix del treball. Fer cançons no és gens fàcil. A Los años del silencio hi ha 10 “tracks” però no necessàriament 10 cançons si entenem cançó com la carícia melòdica que es fan la veu i la resta d’instruments. Això és el que ens permet gaudir de cançons en les quals no entenem ni un borrall d’allò que s’hi canta.\nLos años del silencio guanya molt si segueixes les cançons amb el llibret a la mà i llegeixes amb atenció els textos d’Espinosa, però em costa imaginar-me al públic taral·lejant les tornades als concerts. Tinc la sensació que Roberto Espinosa ha fet les cançons de l’àlbum més pensant en ell mateix que en qui hauria d’escoltar el disc.\nUn altre dels elements més destacats del treball és la potent, emocional i sentida veu d’Espinosa. L’entrega que s’intueix ens confirma que allò que diu en les cançons de l’àlbum no li és intranscendent. Ans al contrari, Roberto Espinosa vol que l’oient experimenti el valor emocional que per a ell té tot el que, a cor obert, comparteix amb nosaltres. Això no només és d’agraïr, sinó que fa créixer globalment el disc.\nLes cançons que més m’han agradat d’aquest Roberto Espinosa’s ECO són la que obre i dóna nom al treball, Los años del silencio, Mares de paz, ¿Dónde están ahora?, Éxodo, Cantares (una versió de l’obra que Joan Manuel Serrat va publicar el 1969 en homenatge a Antonio Machado) i la que tanca, Lágrimas, una emotiva cançó que expressa l’angoixa enfront de la mort d’una mare.\nEntre Los años del silencio y Réplica, jo em quedo amb el seu primer treball. Los años del silencio es gaudeix i té elements interessantíssims, però si ens quedem amb el concepte cançó que esmentava més amunt, trobo que a Réplica em feien més patxoca.\nD’altra banda, les produccions de Manuel Ramil, des del meu punt de vista personal, amaguen molt la guitarra rítmica, traient força al conjunt (tal com vaig assenyalar a la meva ressenya d’Adventus) apropant el resultat final massa al pop en detriment del que pretén ser un disc de rock dur. Amb un tractament més cru, més elèctric (que no deixat) trobo que hauria resultat un so més heavy que hauria donat un punt de força que hauria casat enormement amb l’entrega d’Espinosa, fent créixer l’àlbum en el seu conjunt.


Toni Comín posa a lloc els processistes i demana recuperar l'embat contra l'Estado - XCatalunya.cat\nToni Comín posa a lloc els processistes i demana recuperar l’embat contra l’Estado\nToni Comín considera que “tenim un problema”\nToni Comin posa a lloc els processistes\nEl vicepresident del Consell per la República i eurodiputat de Junts, Toni Comín, ha lamentat que la Generalitat no estigui desbordant democràticament l’Estat. “Tenim un problema”, ha afirmat en una entrevista a ‘El Matí de Catalunya Ràdio’. Segons Comín, hi ha un “problema de coherència” a Catalunya entre l’objectiu d’aconseguir la independència i l’estratègia proposada: la taula de diàleg. I és que, segons ha dit, la independència no es pot fer trucant a la porta del govern espanyol i demanant que segui a una taula. “Si s’hi acaba asseient és perquè es veu desbordat”, ha afegit. Segons Comín, cal que es retrobin les dues ànimes de l’independentisme: els “realistes” i els que tenen “moral de victòria”.\nDavant un hipotètic govern espanyol de PP i Vox, Comín creu que potser hi hauria gent que faria un “exercici de realisme” i assumiria que “no es pot fer la independència de manera indolora”. I és que, segons ha afegit, el govern del PSOE ha creat una “falsa expectativa” que potser es pot fer un referèndum acordat sense desbordament democràtic.\nDesprés de l’acord entre PP i Vox a Castella i Lleó, Comín diu que el PP d’Espanya va “en contra les regles de joc” del PP Europeu ja que, segons ha explicat, els grans partits europeus integrats a aquest grup fan un cordó sanitari a l’extrema dreta.\nComín considera que l’independentisme s’ha instal·lat en dues ànimes: la dels realistes, que “han convertit el realisme en sinònim de rendició”; i els que tenen moral de victòria i “a vegades poden transmetre un voluntarisme que no és creïble”. Davant d’aquesta situació, el vicepresident del Consell per la República ha apostat per intentar que es retrobin les dues ànimes.\nVigència de l’1-O\nL’eurodiputat defensa la vigència del mandat de l’1-O i alerta que els partits que se’n vulguin desvincular políticament hauran de fer un “acte equivalent” al Parlament del que va suposar la declaració d’independència del 27 d’octubre. I ha carregat contra els partits independentistes que deixen al marge l’1-O. “No té cap sentit que es facin crides al consens estratègic de l’independentisme ignorant l’1 d’octubre”, ha afegit tot situant el referèndum del 2017 com el “punt 0 del consens”.\nI és que, per a Comín, els independentistes no van perdre l’1 d’octubre, sinó que van guanyar i ara “la batalla continua”.\nEn l’àmbit de l’autocrítica, Comín ha admès que el govern presidit per Carles Puigdemont es va preparar “insuficientment” per a una independència no pactada i que “no es va preparar prou psicològicament el país”.\nReforma de la política lingüística\nComín ha carregat contra el preacord de la reforma de la llei de política lingüística per fer front a la sentència del TSJC sobre el 25% en castellà a l’escola, de la qual Junts se n’ha desmarcat. Segons l’eurodiputat, “és pitjor” la reforma que l’actual redactat pel que fa a la protecció del català. I, a més, ha posat en dubte que la reforma serveixi per evitar l’execució de la sentència ja que, segons ha dit, el govern espanyol ho pot demanar durant 5 anys. En aquest context, Comín ha apostat per donar “instruments” a centres, directors i famílies que vulguin desobeir el TSJC i ha alertat del risc de “fragmentar el sistema segons projectes lingüístics dels centres”.\nTags: processistes, Toni Comín\nAnterior Es coneixen més detalls de la cacera de Botswana: L’escàndol encara és més gros\nNePròximxt Sofía de Grecia reapareix al “lloc dels fets” i tothom ho interpreta com una indirecta vers Letizia Ortiz\n1 pensa en “Toni Comín posa a lloc els processistes i demana recuperar l’embat contra l’Estado”\nRetroping: El cinisme d'Adrián Vázquez (Ciudadanos) amb el cas de la immunitat de Puigdemont aprofitant que és el president del comitè d'Afers Jurídics de l'Eurocambra - XCatalunya.cat


Teràpies per a infants:\nL’adolescència és una edat complicada, jo sempre dic que a l’adolescència tots i totes ens «perdem» i cal retrobar-nos.\nTeràpies per a famílies:\nSovint m’arriben famílies a consulta «desperades» amb els seus infants perquè volen «curar-los» ràpid. La «culpa» sovint és sempre del nen/a. » És que és així… es que fa això…».\nEn una família no hi ha un únic «culpable», sinó que els problemes i símptomes es deuen precisament a deficiències en la interacció familiar, o als punts febles i traumes de cada membre de la família (tots i totes portem una motxilla que si no resolem la traspassarem als nostres fills i filles).


Steve Hammill, miner i company, 1951-2021 - marx21.net\nSteve Hammill, miner i company, 1951-2021\nPor Marx21.net|2022-02-14T22:24:16+02:0025/07/2021|Categorías: articles (CAT)|Etiquetas: Gran Bretaña, Lluita obrera, Socialist Worker|\nRepubliquem aquesta nota sobre la mort d’un company del Socialist Workers Party, la nostra organització germana a Gran Bretanya.\nIan Mitchell, Phil Turner, Nick Gill, Mike Simons\nEls i les camarades s’entristiran a l’assabentar-se de la mort de Steve Hammill a l’edat de 69 anys després d’una llarga lluita contra el càncer. Steve era un miner de Yorkshire, militant de base, que va participar en tres grans vagues.\nPrimer a la vaga minera de 1972, que va obligar un govern conservador a una rendició abjecta, i la vaga de 1974 que va enderrocar aquest govern.\nDesprés en la Gran Vaga de 1984-5, on la primera ministra conservadora Margaret Thatcher va utilitzar tots els recursos de l’estat i els mitjans de comunicació en una amarga batalla de 12 mesos per venjar-se.\nSteve era la personificació d’un intel·lectual marxista de classe treballadora, i tenia una forma meravellosa i inimitable de jugar amb les paraules. “Serendipity” era un de les que solia utilitzar.\nPot ser que no hagi estat una casualitat, però va ser una sort tenir-lo com camarada durant tants anys. Es va unir al grup International Socialists, precursor del Socialist Workers Party, en la dècada de 1970 i va seguir sent un militant compromès i entusiasta fins a la seva mort.\nSerà recordat per sempre, juntament amb el grapat de camarades miners del partit, per exercir un paper principal en la vaga de miners de 1984-5.\nSi alguna vegada vas parlar amb ell, hauràs gaudit amb el seu accent de Rotherham, Yorkshire.\nUn orador poderós, amb girs expressius i colorits en cada frase, podia convèncer una reunió de centenars de miners amb la seva comprensió de la baula clau de la cadena. Començaria amb la “situació objectiva” abans de captar la gent amb un inspiradora crida a la lluita.\nAquells que el van conèixer mai oblidaran un reportatge de la televisió local des del piquet a la mina de Silverwood cap al final de la vaga i les seves respostes a un reporter desconcertat, demolint la propaganda dels mitjans mentre explicava per què els miners seguien lluitant.\nPots gaudir de Steve a tot drap a la pel·lícula Still the Enemy Within.\nAbans de deixar la mineria, va aconseguir l’oposició de la seva secció sindical a la legislació homòfoba de la Clàusula 28 de Thatcher.\nAquesta resolució va passar a rebre el suport de l’àrea de Yorkshire del Sindicat Nacional de Treballadors Miners (NUM). Finalment es va convertir en política nacional del NUM, que al seu torn va iniciar un canvi fonamental en les actituds de el moviment laboral vers els drets de lesbianes i gais.\nNo obstant això, Steve no era només un home per a les grans ocasions. Va ser un camarada càlid i solidari quan les coses es van posar difícils, particularment després de la derrota de la vaga de 1984-5.\nDesprés de la mineria del carbó, Steve va treballar com a electricista contractat abans d’aconseguir una feina a la impremta del SWP a l’est de Londres. Va tenir un impacte significatiu allà, aportant una gran experiència, així com solidaritat personal i no poc humor a la vida dels i les companyes.\nSempre més que un militant industrial, Steve va ser un combatiu antiracista i antifeixista i una poderosa veu de la classe treballadora en suport dels drets LGTBI+, donant almenys a un camarada la confiança per declarar-se homosexual.\nAquells de nosaltres que vam conèixer Steve, des de la mina de Silverwood i el Yorkshire NUM, a Sheffield, South Yorkshire i East London SWP, fins a Crewe, on va seguir sent un membre actiu del partit, hem perdut a un camarada únic. Molts de nosaltres també hem perdut a un veritable amic.\nEls nostres pensaments estan amb la seva companya Nina, els seus fills i filles Bill, Donna, Stevie, Jay i Ceilidh, el seu germà Geoffrey i la resta de la família.\nNomés hi havia un Steve…\nAquest article va aparèixer en Socialist Worker, la nostra publicació germana a Gran Bretanya.


La teca de la mediateca : de setembre 2011\nMural fet per el nois i noies de primària.\nPublicat per La teca de la mediateca a dimarts, de setembre 27, 2011\nA continuació us presentem el muntatge "La paraula en català que més estimo". Hem recollit les paraules que ens han fet arribar des de l'edifici de secundària i ens ha servit per celebrar el dia Europeu de les llengües que va tenir lloc el 26 de setembre.\nDes de la biblioteca i mediateca de l'Escola Pia de Granollers ens volem sumar a la proposta de la plataforma Somescola.cat: La paraula en Català que més m’estimo i celebrar aixi el Dia Europeu de les Llengües. D'aquesta manera contribuïm a donar suport al model d’escola catalana vigent, en el qual la immersió lingüística n'és un dels elements cabdal i irrenunciable. Així doncs us convidem a enviar-nos fins al dia 26 de setembre la paraula en català que més us estimeu (mitjançant dibuixos, fotografies, emprant les noves tecnologies o simplement escrivint-la) i després en farem un petit muntatge o exposició.\nEquip de mediatecaris\nPublicat per La teca de la mediateca a dimecres, de setembre 21, 2011\nBenvinguda al nou curs 2011-2012\nDes de l'equip de mediatecaris de l'Escola Pia de Granollers us desitgem un bon inici de curs.\nFotografia: Teresa Jarque\nI engrecar-vos a seguir compartint lectures, activitats...\nPer a qualsevol cosa que necessiteu podeu venir-nos a veure o bé ens podeu contactar mitjançant el correu electrònic:\nPublicat per La teca de la mediateca a diumenge, de setembre 04, 2011\nA continuació us presentem el muntatge "La paraula...


COLLA XAPOUTOT: Vies que s'han de fer...\nAquest dissabte només tinc el matí. Així que quedo amb un nou probable Xapoutot, en Joan, que fa quatre dies que escala i encara no ha provat mai la via llarga. També és d'Arenys de Munt, i això ja diu molt d'ell. La via escollida, és una d'aquelles que s'ha de fer un dia o altre. Quan passàvem pel seu peu de via, sempre deia: collons, encara no l'he fet, però mai trobàvem el moment. Doncs aquest dissabte era el dia, i la via, la Cerdà-Riera a la Saca Gran.\nQuè dir d'aquesta via que no s'hagi dit!! Doncs que s'ha de fer. Nosaltres vam passar amb el material que hi trobem, tot i que es poden posar friends mitjans-grossos al Ll1, i algun de petit al flanqueig del Ll3.\nEn Joan es va viciar de mala manera. Tranqui que ja pringarà algun día, jejejeje... De fet les primeres escalades hauríen de ser com aquesta, d'anar fent, i disfrutona al 100x100!!! Així tens ganes de tornar.\nAmb aquestes que em truca en Marçal. Estan a la Portella Petita amb en Ramon, en Jaume, en Ricard, i la jove promesa de la colla, en Dani!!! Qui deia que avui no ens veuríem!!!!!!!\nDoncs res, que amb en Joan baixem fins al Pas de les Portelles, i els hi fem un book fotogàfic que no tenen prous calers per pagar-nos'el.\nElls com sempre segueixen la tònica de buscar l'ombra... jejejeje.\nEn Dani tirant al pas crític de la via. Primer el van provar tots, inclús en Ramon i en Ricard i no el van passar ni en Ao... En Dani el passa en un plis plas!!\nQuina colla!!! De fet aquesta, la Gam, també és una d'aquelles que s'ha de fer, i encara no l'he fet!! Queda apuntada.\nEn Ramon geient a l'última R. Sembla que estigui a una trona o a un ...\nUn curt ràpel i sense adonar-nos'en, al bar. Això no falla!!\nBé gent, bones vacances als que en fagin, i als que no... doncs a disfrutar igualment!!!\nSalut a tothom i fins a la pròxima!!!!!!!!!!!!!\nMolt bones vies, si senyor! M'has fet recordar que fa dies que no vaig per Agulles...\n30 de juliol de 2010, a les 12:20\n4 d’agost de 2010, a les 20:15


La greu situació metereològica en Castelló ha obligat als seveis d’emergències de tota la província a repondre a les conseqüències de la pluja en el litoral del Maestrat, la Plana Alta i la Plana Baixa. Els llocs on més s’ha deixat sentir la descàrrega d’aigua. Ara mateix ha donat una treva, però no és la fi de l’espisodi.\nEl epicentre de les plutges ha estat en Almenara, on han plogut més de 189,4 l/m2, seguits per Torreblanca (187,4) Alfondeguilla (183), Alcalà de Xivert (182) i Chóvar (169). També han sigut nombroses les descàrregues d’aigua en Les Coves de Vinromà (168) , Xert (159) i la Cinctorres (138).\nLa policia local d’Almenara alerta que les carreteres i carrers estan oberts però recomana no agafar el cotxe.\nEn el cas de Borriana (105) vora 40 reallotjaments. Alguns veïns van ser rehubicats pels membres de la Creu Roja en el poliessportiu Sant Blai per tal de passar la nit.\nTambé ha sigut necessari desallotjar a una família en Vila-real (123,4) a causa de les plutjes. Molts camins rurals de la localitat estan tallats al trànsit, també el túnel del carrer dels Furs de València, camí Artana, avinguda de França amb Grècia, pont de Santa Quitèria i camí d’accés a la ITV. L’alcalde José Benlloch, està coordinant des de primera hora del matí el dispositiu especial d’emergència per les pluges. Tots els recursos materials i personals de l’Ajuntament estan mobilitzats i alerta.\nEn Almassora hi ha talls en l’Avinguda de Castelló, el Camí Benafelí, el Camí Els Clots, els Accessos a Sta. Quitèria, la Rotonda final de S. Jaume i el Camí Fondo, recomanen precaució en els accesos a la platja, i en cas de fer-ho que siga pel Camí La Mar.


Política de Privacitat | Escola Musical Crescendo en Alcoy (Alacant)\nSeguint les directrius del Reglament General Europeu en matèria de Protecció de Dades de caràcter personal (RGPD EU) 2016/679 i la Llei orgànica de Protecció de Dades de caràcter personal i Garantia de Drets Digitals (LOPD-GDD) 3/2018 de 5 de desembre, els informem que:\nDes de CRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI, com a titulars de la present web (www.escolacrescendo.es), protegim les dades personals i informació dels nostres clients i usuaris, no sols quan visiten el nostre lloc web, sinó també quan utilitzen la resta dels nostres serveis.\nPer això, i de conformitat amb la legislació vigent en matèria de Protecció de Dades, tant nacional com europea, així com la resta de l'ordenament jurídic espanyol i comunitari, presentem aquesta Política de Privacitat, que reflecteix el nostre compromís per mantindre i garantir relacions comercials segures mitjançant la protecció de les dades personals, garantint la privacitat de cadascun dels nostres usuaris i clients.\nCom a 'Dada Personal' hem d'entendre qualsevol informació concernent a una persona física identificada o identificable. Tenen aquesta consideració, entre altres, el nom, cognoms, l'adreça postal i electrònica, així com el número de telèfon o fins i tot una foto.\n3. TRACTAMENTS I FINALITATS DE LES DADES RECOLLIDES\nQualsevol dada personal que ens facilite en visitar el nostre lloc web o durant la prestació dels serveis, serà tractat de conformitat amb les normes de protecció de dades i només seran recollits, tractats i utilitzats per a fins lícits i legítims, dels quals sempre s'informarà prèviament.\nPer això, i d'acord amb el que s'estableix en la normativa vigent, l'informem que les dades personals que ens facilite a través del nostre lloc web, o mitjançant enviaments de correus electrònics, seran incorporats als fitxers automatitzats sota la titularitat de CRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI, amb domicili en Na Saurina D'Entença 70 03803 Alcoy (), amb la finalitat d'atendre la seua petició, facilitar-li la informació sol·licitada, així com gestionar la prestació del servei contractat i informar-lo sobre aquest, o fins i tot sobre productes, activitats, serveis o ofertes que puguen resultar del seu interés.\nDe totes maneres, detallem a continuació les finalitats per a les quals recollim informació:\nCRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI, a través de la seua web www.escolacrescendo.es, recull les dades dels usuaris a través del formulari de contacte a fi de contactar amb vosté i atendre el servei/informació sol·licitat.\nAixí mateix, aquestes dades es recullen perquè CRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI puga contactar amb els usuaris de la pàgina, respondre a quantes qüestions plantegen i remetre'ls informació comercial sobre els productes i novetats.\nEn qualsevol cas, l'usuari té l'obligació de facilitar les dades de manera veraç i mantindre'ls actualitzats, pel CRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI es reserva el dret d'excloure dels serveis i procedir a la cancel·lació del servei a tot usuari que haja facilitat dades falses, sense perjudici de les altres accions que procedisquen en Dret.\nCRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI indicarà en tot cas si les dades que se sol·liciten han de facilitar-se o no amb caràcter obligatori. De totes maneres, s'entendrà que el facilitar-los és voluntari llevat que s'indique el contrari.\nAra bé, el no emplenament d'aquestes dades pot donar lloc al fet que CRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI es veja impedida per a prestar tots aquells serveis que, per la seua naturalesa, necessiten el coneixement de tals dades, per la qual cosa, en tals casos CRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI queda exempta de responsabilitat per la no prestació, o prestació incompleta, de tals serveis.\nDestacar també que cap dada personal serà comunicat a empreses externes si no es compta amb el consentiment del seu titular per a l'enviament de comunicacions comercials d'altres productes i serveis.\nFinalment, l'usuari no inclourà, en aquells espais habilitats com a 'camps de text lliure', cap dada de caràcter personal que puga ser qualificat dins d'aquells per als quals s'exigeix un nivell de protecció mitjà o alt (això és, dades relatives a ideologia, religió, creences, afiliació sindical, salut, origen racial i/o vida sexual, entre altres), sense previ avís a CRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI segons defineix la normativa vigent. Tampoc podran utilitzar-se per a vulnerar els drets a l'honor i intimitat de tercers. Qualsevol informació d'aquest tipus que siga facilitada serà eliminada.\nCRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI té una preocupació especial per garantir la seguretat de les seues dades personals, per la qual cosa són emmagatzemats en els nostres sistemes d'informació, en els quals hem adoptat i implantat mesures de seguretat, tècniques i organitzatives, per a previndre qualsevol pèrdua o ús no autoritzat per tercers. En particular, els nostres empleats i col·laboradors estan obligats a complir amb el deure de secret professional i han sigut degudament informats i formats a aquest efecte.\nCRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI l'informa que la vista al present portal web no implica el registre automàtic de cap dada de caràcter personal que permeta identificar a l'usuari.\nEn canvi, existeix determinada informació de caràcter no personal que es recull durant la sessió en directe a través de dispositius denominats “cookies”, que són xicotets fitxers de dades que es generen en l'ordinador de l'Usuari i que ens permeten obtindre la següent informació:\nEl nombre de visitants diaris de cada secció. Això ens permet conéixer les àrees de més èxit i augmentar i millorar el seu contingut, amb la finalitat que els Usuaris obtinguen un resultat més satisfactori.\nSense perjudici que la informació referent a la Política de Cookies es desenvolupe en un apartat específic sota el mateix nom, el titular d'aquesta pàgina web desitja aclarir que les dades obtingudes a través d'aquestes cookies són totalment anònims i, en cap cas, permeten associar-se a un Usuari concret i identificat. No obstant això, permet CRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI adaptar i millorar els seus Serveis als interessos de l'Usuari.\nD'altra banda, aquest lloc web usa Google *Analytics, un servei analític de les cookies descrites anteriorment prestat per Google, Inc.\nNo obstant això, l'Usuari té l'opció d'impedir la generació de cookies, mitjançant la selecció de la corresponent opció en el seu programa navegador, encara que CRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI, adverteix que en el cas que deshabilite l'ús de cookies la navegació pot ser més lenta de l'habitual.\nQualsevol dels consentiments atorgats té caràcter revocable. Així mateix, podrà exercir els seus drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició, dirigint-se per escrit, i adjuntant el DNI, a CRESCENDO ESCOLA DE MÚSICA D'ALCOI, direcció Na Saurina D'Entença 70 03803 Alcoy (), o per correu electrònic: info@escolacrescendo.es.\n7. ¿NO DESITJA REBRE INFORMACIÓ DE NOSALTRES O DESITJA REVOCAR EL SEU CONSENTIMENT?\nQualsevol usuari pot oposar-se a l'ús de la seua informació per a fins publicitaris, investigacions de mercat o desenvolupament d'enquestes de satisfacció, així com revocar el seu consentiment en qualsevol moment (sense efecte retroactiu). Per a això, haurà d'enviar un correu electrònic a l'adreça info@escolacrescendo.es. Quan reba publicitat per correu electrònic, també podrà oposar des d'aquest correu electrònic, punxant en l'enllaç inclòs en el mateix i seguint les instruccions que li siguen facilitades.\nLa nostra Política de Privacitat podrà patir actualitzacions, degudes a canvis i necessitats legals, així com degudes a millores i canvis inclosos en la manera d'oferir i prestar els nostres serveis. Per això, li recomanem que visite i accedisca a la nostra Política de Privacitat periòdicament, per a poder tindre accés i conéixer els últims canvis que hagen pogut ser incorporats. En cas que aquests canvis guarden relació amb el consentiment prestat per l'usuari, en tal cas li serà enviada una notificació independent i per separat per a recaptar-ho novament.\nSi durant la lectura li ha sorgit algun dubte o qüestió sobre la nostra Política de Privacitat o vol exercitar algun dret o acció relativa a les seues dades personals, per favor pose's en contacte amb nosaltres en la següent adreça de correu electrònic info@escolacrescendo.es.


Receta sopa de calabaza ¡Con ingrediente secreto! - Casa Rex\nFinalment ja ha arribat la tardor, i amb ella la temporada de sopes de verdures i hortalisses. Avui farem una recepta que a nosaltres ens encanta i es un clàssic de la tardor: Sopa de carbassa!\nCada casa tenen els seus petits trucs, i com no pot ser d’una altre manera, nosaltres també: tomàquet sec en oli! Dona un gust a tomàquet més profund, amb algunes especies com l’orenga, amb l’oli,… proporciona un gust rústic i deliciós!\nPodeu aprofitar altres verdures que tingueu per la nevera, per incorporar-les, com pastanaga, bròquil, mongetes,…sense problemes.\nAquesta es la recepta que ens agrada més a casa, sense gluten i sense lactosa (canviant la llet per llet sense lactosa) i fins i tot als més petits els hi encanta!\nVeureu que la recepta no te cap complicació, i que els ingredients no són mooolt precisos, però es a proba de bombes, sempre queda bé, i com les millors receptes, va evolucionant segons els ingredients i gustos de cada casa.\n1 carbassa mitjana (tipus Butternut o cacahuet)\n2 tomàquets secs en conserva*\nBrou o caldo vegetal*\n250ml Llet (Llet sense lactosa en cas de intolerància)\nOli (un rajolí per sofregir la ceba)\n*Revisar que no porti gluten en cas d’intolerància o celiaquia.\nEn una cassola o olla posem a escalfar oli. Mentrestant pelem i tallem la ceba a daus. Incorporem la ceba a la cassola amb l’oli calent.\n2. Pelem la carbassa, la tallem a daus i l’afegim la cassola. Anem remenant de tant en tant.\nPodem pelar la carbassa amb un pelador de patates! També disposem de peladors de carbasses, més amples, per anar encara més ràpid.\n3. Tallem els tomàquets secs en conserva i els afegim a la cassola. Generalment aquestes conserves tendeixen a portar alguna especia, que donarà un toc diferent a la nostra sopa.\n4. Deixem que es daurin una mica i anem remenant. Deixem uns 5 minuts o fins que la ceba estigui daurada.\n5. Afegim brou calent o aigua amb caldo vegetal fins a cobrir la resta d’ingredients. Sal pebrem al gust.\n6. Deixem que bulli amb la tapa posada fins que la carbassa es desfaci quan la pressionem amb la cullera. Uns 15 minuts aproximadament.\n7. Retirem la mescla de foc, hi afegim la llet (en cas de intolerància a la lactosa, llet sense lactosa), i ho triturem tot amb la batedora de mà. Afegim la llet a poc a poc fins trobar la consistència que ens agradi més, més densa com una crema o més suau i líquida com una sopa.\n8. Recomanem provar i rectificar de sal i pebre segons gust.\n9. Ja la podem servir ben calenta amb uns crackers o trossos de pa torrat, un rajolí de nata, unes quantes llavors cruixents de carbassa o pipes,…. al gust!\nEsperem que la gaudiu igual que nosaltres, i que us ajudi a que petits i grans mengin de manera equilibrada i deliciosa 😉


La qualitat de l’ocupació de la indústria a Catalunya | Apunt de Joan Antoni Santana – Llibres gencat\nL’objectiu principal de l’informe és estudiar l’evolució de la qualitat de l’ocupació a la indústria, analitzar els factors que més incideixen en la determinació de la qualitat de l’ocupació i identificar els sectors industrials tractors en la creació d’ocupació de qualitat.\nL’estudi s’estructura en sis apartats. D’entrada es fa una revisió de la literatura existent sobre qualitat de l’ocupació. Posteriorment s’analitzen les fonts disponibles per estudiar la qualitat de l’ocupació a la indústria a Catalunya. A continuació es fa un repàs de l’evolució de la indústria a Catalunya durant la darrera recessió i es mostren els principals eixos que acaben definit la qualitat de l’ocupació de la indústria a Catalunya. Tot seguit s’estudia la qualitat de l’ocupació a la indústria amb una aproximació a través de l’anàlisi de convenis col·lectius, i finalment, s’estableixen unes consideracions i recomanacions.\nLa qualitat de l’ocupació de la indústria a Catalunya (pdf)\nCTESC, Indústria, ocupació


‘Àgora en quatre temps’ guanya el Concurs d’Idees de la Nova Centralitat de Valldoreix | EMD Valldoreix\nInici Actualitat Acció de Govern ‘Àgora en quatre temps’ guanya el Concurs d’Idees de la Nova Centralitat...\n‘Àgora en quatre temps’ guanya el Concurs d’Idees de la Nova Centralitat de Valldoreix\nEl projecte guanyador neix de la suma de sinèrgies de dos estudis d’arquitectura diferents que van donar com a resultat l’equip de treball format pels arquitectes Bàrbara Balanzó, Antoni Barceló, Lluís Alegre i Lluís Lloveras. El segon i tercer premi van recaure en els projectes ‘Àgora verda’ i ‘Cavea’, respectivament.\nLa idea dels seus creadors és que ‘Àgora en quatre temps’ sigui un projecte que es pugui adeqüar, en cada una de les seves fases, a les necessitats, tant econòmiques com ciutadanes, que es donin durant el transcurs de l’execució. És en aquest sentit que la proposta guanyadora es podrà dur a terme en quatre fases diferenciades, independents l’una de l’altra, i que no tenen perquè seguir un ordre concret a l’hora de la seva construcció. La voluntat dels creadors és que, en funció de les necessitats i de la disponibilitat de recursos, es puguin anar desenvolupant les diferents fases constructives.\nL’acte d’entrega de guardons del Concurs d’Idees de la Nova Centralitat va servir també per entregar els premis en metal·lic, que corresponien a cada un dels tres equips d’arquitectes guanyadors. ‘Àgora en quatre temps’ es va endur els 11.000€ del primer premi, mentre que a ‘Àgora verda’ li van correspondre 4.000€ i a ‘Cavea’ 2.000€.\nEl president de l’EMD-Valldoreix, Josep Puig, en el seu parlament, va definir l’acte d’ahir com ‘un pas més cap a l’assoliment de nous equipaments, que tant necessitem i que ens donaran autonomia i ens faran guanyar en benestar’. Per Josep Puig la Nova Centralitat ‘consolidarà un nucli de convivència, un punt de trobada, un centre de serveis, que farà que Valldoreix sigui més vila que mai’.\nPer conèixer els projectes guanyadors: http://www.centralitat-valldoreix.com/concurs-didees/equips-guanyadors/


Fotògraf acompanyant – David Pastells Fotografia\nBook per parelles\nGuia ràpida com fer-ho diy prostate massager. Obteniu informació important! Vens de viatge a Catalunya? Aquesta terra té mil racons per descobrir: la màgica ciutat de Barcelona, l’enigmàtica Seu Vella de Lleida, Montserrat,… Guarda instants inoblidables de la teva visita que estaràs orgullós de veure, compartir i mostrar.\nT’acompanyo a tu i els teus en el teu viatge, sortida o excursió arreu de Catalunya i capturo els millors instants de la visita. Afanyeu-vos a comprar a bon preu shampoo without sodium chloride. La quantitat es limitada.\n+ – CARACTERÍSTIQUES\nDurada: Sessió de 6h (5.30h de sessió + 30 min traspàs de fotografies)\nLa durada de la sessió pot ser diferent. Aquest és un exemple de sessió completa de duració 5.30h d’acompanyament fotogràfic i 30 minuts dedicats al traspàs i entrega de les fotografies.\n+ – OPCIONS D’ENTREGA I PREU\nTots els caçadors volen saber-ho how to skin a rabbit. Vés a descobrir-ho! S’entreguen totes les fotografies de la sessió, només descartant aquelles que no tinguin els paràmetres de qualitat que vull donar als meus clients.\nEntrega immediata de les fotografies al finalitzar la sessió en format USB. Per a què us espereu còmodament mentre treballo en la preparació del material, serà un plaer convidar-vos a un refresc per persona.\nUSB amb les fotografies en alta qualitat i sense marques d’aigua\nWeb creada per DIPCAT


Pia Hansson: "Espanya també és un país petit comparat amb els Estats Units"\nCRISTINA MAS 03/06/2013 00:00\n¿Hi ha lloc per als petits estats en el món globalitzat i dins de la UE?\nPerò què és un estat petit? Depèn de com es miri: Espanya pot ser petit comparat amb els Estats Units. Alguns els defineixen com els estats amb menys de deu milions d'habitants. Però hi pot haver coses més importants que el volum de la població: la percepció interna i externa, el pes en determinats àmbits... Tunísia és un estat petit i ha tingut una influència enorme.\n¿La clau és la col·laboració entre estats?\nTé sentit unir-se per obtenir un benefici comú. I això podria ben bé ser la UE. El món no és tan bipolaritzat com abans i tenim la Xina i els BRICS. Però hem de mantenir Europa al mapa, i incorporar els petits estats pot ser un camí.\nI com mantenim Europa al mapa?\nCal retornar a la ideologia original. El projecte europeu és apassionant i haurien de presentar-lo així. Si pensen per què tenim una UE i quin és el seu fonament, els líders europeus tenen molts arguments per defensar-lo amb fermesa.\nCom veu el procés català?\nSé que estan passant coses importants i que la crisi que travessa Espanya té un impacte sobre la manera de pensar dels catalans. Però no puc preveure què passarà.


Amidaments estimatius: Dissenyant un retaule per Sant Joan (5): Menció eucarística, reinterpretació trinitària.\nSeguim amb el disseny del retaule per la parròquia de Sant Joan Baptista de Reus (darrer article aquí). En aquesta darrera proposta, la cinquena, incorporem elements i simplifiquem l’anterior. Els punts forts són els següents:\nEl retaule s’estén a tota la base de la paret frontal (el malaguanyat “mur de les lamentacions”) a mode de sòcol, de forma que s’inicia i finalitza amb l’emmarcament de la porta d’accés a la Capella del Santíssim i a la sagristia. Entrats en aquest punt, cal apuntar a favor del projecte de Rafael Bertran i Pau Pérez (del 1991) la relectura encertada dels usos que partia del mateix projecte original de l’arquitecte reusenc Pere Caselles, mantenint la mateixa disposició inicial (Santíssim-Absis-Sagristia) un cop passat l’espai del creuer. Els arquitectes van encertar en la reinterpretació tipològica i en la seva adaptació en el nou edifici parroquial, però els va mancar aprofundir en el simbolisme de l’espai que creaven, ja que el forat en el mur frontal que van deixar és més un cau de mals endreços que pròpiament el que ha de ser l’absis d’una planta basilical.\nLa talla de St. Joan Baptista té un lloc important en la composició del retaule però no n’és el protagonista absolut. El seu davallament l’apropa a la devoció dels feligresos i, alhora, el seu desplaçament respecte l’eix de simetria deixa “respirar” l’altar i la celebració eucarística. (seguir llegint)\nPublicat per eloi a 3:30 p. m.


La primera ambulància per a animals és a Vilafranca del Penedès\nL'atenció als animals es fa a un preu molt assequible: tan sols s'ha d'abonar el quilometratge\nRedacció 06/03/2017 - 10.19 Actualitzat 06/03/2017 - 22.08\nL'ambulància per a animals domèstics de Vilafranca del Penedès\nVilafranca del Penedès té la primera ambulància solidària per a animals domèstics de l'estat espanyol, posada a disposició de veterinaris i particulars. L'ambulància assisteix les 24 hores del dia qualsevol animal que hagi tingut un accident o que necessiti desplaçar-se a un hospital o centre veterinari.\nTot això, a un preu molt assequible: tan sols s'ha d'abonar el quilometratge i, en cas de no poder-s'ho permetre, s'estudia una solució per a cada cas.\nPer fora, el vehicle no té cap diferència amb la resta d'ambulàncies però, per dins, hi trobem un equipament pensat sobretot per a gats i gossos.\nLa prioritat és, doncs, l'assistència de l'animal domèstic, rescatat, abandonat o maltractat per sobre del cost del servei. Així ho ha explicat la Matilde, de Veterinaris Solidaris, el centre pioner d'aquesta iniciativa.\n"D'entrada s'atén a l'animal i després avaluem individualment el cas de cada família, la seva situació. Es factura, s'estableix un pla de pagament, etcètera, però l'animal és atès."\nFins a 20 animals del Penedès i d'altres poblacions com Sitges, Terrassa, Sabadell o Barcelona han fet servir l'ambulància en menys d'un mes. Iguanes, tortugues i porcs vietnamites són alguns dels animals que s'han atès, a banda dels casos amb gossos i gats, que són majoritaris.\nVist l'èxit del servei, Veterinaris Solidaris preveu ampliar la flota aviat amb dues ambulàncies més.


Minyons, Capgrossos i Borinots acomiadaran la temporada 2017 amb altes intencions\nLa diada dels Minyons de Terrassa, aquest diumenge 19 de novembre a les 12h amb Capgrossos de Mataró, Castellers de Sants i els Minyons, serà la darrera oportunitat de l’any per veure els millors castells\nEls Minyons, que no han protagonitzat la temporada que haurien desitjat, no renunciaran a una actuació ambiciosa i apunten al 3de10fm que no intenten des de Sant Fèlix. L’altra gran aposta serà el 2de8 sense folre que ja han completat sencer a l’assaig amb l’ajuda de la xarxa de seguretat. El van provar ara fa un any i van estar a punt de coronar-lo, millorant l’intent del 2015 a Girona on només van col·locar els dosos. Per arrodonir la diada, dos castells emmanillats; el 2de9, que han sovintejat en els darrers mesos, i el pilar de 8, que van completar per darrera vegada a les fires de Sant Narcís de Girona.\nAra fa un any els Capgrossos de Mataró van coronar pels pèls el primer 5de9f de la seva història. Aquest diumenge però, podrien tenir l’oportunitat de completar el quart del seu historial. Són uns altres Capgrossos, molt més sòlids i efectius que mai, i ho volen tornar a confirmar en la darrera aparició de l’any. Caldrà desplaçar un gran nombre de camises a l’assaig d’aquesta nit de divendres com diumenge a plaça i la seva actuació anirà en funció d’això. Les intencions passen per repetir les tres millors rondes de la colla; 3de9f, 2de9fm, 5de9f que enguany han ajuntat en tres ocasions, a més de rematar la feina amb un pilar de 8 que mai han descarregat i que fa 15 dies van recuperar carregant-lo a Vilafranca. Seria la millor actuació dels del Maresme.\nEls Castellers de Sants ja saben que és completar un dels seus millors castells en aquesta diada, el 2de9fm que van portar a Terrassa el 2014. Aquest serà el gran objectiu per diumenge, que aquesta temporada ja han descarregat a la seva diada i posteriorment a Vilafranca l’1 de novembre, anotant-se el desè de la seva història. Aquest i descarregar també els dos castells bàsics, especialment recuperar el 4de9f que en el darrer cop els va quedar en intent. Ho han d’acabar de valorar, però per finalitzar la que esdevindria millor actuació de l’any -i tercera de la seva història-, podrien plantejar-se el pilar de 7, que en la seva estrena a Tots Sants només van poder coronar. Tot i tenir actuacions més rellevants, si descarreguen aquestes 4 construccions seria la primera vegada que ho aconsegueixin en un mateixa actuació.


Artroscòpia de turmell | Institut Amorós\nL'artroscòpia de turmell es realitza a través de dues o tres petites incisions. Durant el procediment, el cirurgià ortopèdic introdueix l'artroscopi en l'articulació de turmell, que envia la imatge a un monitor de televisió en què es veuen les estructures amb gran detall per poder reparar o treure teixit lesionat, el que es porta a terme utilitzant la instrumentació específica. El procediment generalment té una durada de 30 minuts a una mica més d'una hora en funció de les troballes i del tractament a practicar.\nExtirpar, retallar el cartílag lesionat.\nReconstruir un lligament lateral trencat.\nRetallar o extirpar fragments solts d'os o cartílag.\nLes complicacions de l'artroscòpia de turmell són summament rares; amb tot es poden donar casos d'infecció, trombosi o acumulació de sang en l'articulació; per això s'ha de consultar al cirurgià ortopèdic en cas de febre, calfreds, enrogiment de turmell, dolor persistent o en augment i en cas de dolor i enrogiment del panxell.\nLa recuperació de l'artroscòpia de turmell és molt més ràpida que la cirurgia oberta. El període d'estada hospitalària és de 12-24 h i segons la patologia tractada pot precisar l'ús de crosses i la descàrrega de l'extremitat durant algunes setmanes.\nExcepte en el cas d'una reconstrucció de lligaments o de cirurgia de l'osteocondritis de l'astràgal o la tíbia, el pacient pot reintegrar-se a la seva activitat laboral habitual al cap de quinze dies o abans si el treball és sedentari. Les activitats de més alt impacte s'han d'evitar durant un temps prudencial així com si l'activitat laboral és molt sol·licitant físicament. El resultat final de la cirurgia serà determinat pel dany trobat en l'articulació com en el cas que el cartílag articular estigui molt deteriorat; en aquest cas el resultat caldrà recomanar al pacient un canvi en el seu estil de vida, el que pot significar limitar les seves activitats i buscar alternatives d'exercicis de baix impacte.


Informació al pacient / Llagues: les aftes bucals\nSol crear dolor i picor intens just abans que surti l’afta, que és una petita úlcera. Pot ser única o formar grups de fins a 30 o més aftes. Les aftes no són contagioses, però sí molt doloroses, duren aproximadament 10 dies i poden condicionar les activitats diàries de la persona.\nLlaga. Afta en mucosa yugal\nLes causes més comunes són l’estrès, trauma, desequilibris hormonals, aliments (xocolata, cafè, cereals, nous, formatge, tomàquets i aquells aliments que continguin gluten). De totes formes, de vegades també són causes bacterianes o víriques.\nRecomanem una molt bona higiene oral, no menjar entre hores, aplicar un gel específic per indicació de l’odontòleg/a i, sobretot, evitar fer servir antisèptics que portin alcohol, pel gran dolor que produeix aquest element a sobre de les aftes.\nLi recomanem visitar-se amb el professional per a què li faci un bon diagnòstic i li indiqui quina és la millor solució per al seu cas.


Diari del capellà: de març 2016\nCessent iurgia maligna, cessent lites, et in medio nostri sit Christus Deus\ndissabte, 19 / març / 2016\nRecullo un poema d’en Josepmiquel Sevià que corre per la xarxa:\n“Volgut mossèn Ballarín,\nvos que ja ho teniu clar\ntot això del més enllà,\ni de la transcendència\ni ara en teniu experiència,\nsi és cert, feu-nos-ho notar!\nI ajudeu-nos a actuar\ncom vos, en conseqüència\n(Ah!... i si teniu influència\nprop d’aquell que ens va crear,\nfeu que el poble català\n-que tant vàreu estimar-\ntingui aviat la independència.\nAquest poeta de Palamós havia estudiat al Collell on conegué els meus germans, i és nebot de la Sra. Càndida Figa, molt amiga de la mare.\nVenen la Nora, l’Etna, l’Abril, en Joan Maurici i l’Ona. Els comento el pla de treball d’aquests dies per preparar-se per la Professió de Fe. Sembla que els fa il·lusió.\nAl migdia batejo en Lluís , nét d’en Joan Cañigueral amb qui vaig coincidir estudiant al seminari menor. És el segon nét que li batejo.\nA la tarda hi ha el bateig de la Sofia que oficia en Volodymyr, el capellà ucraïnès. Els ucraïnesos, quan bategen un infant, també li administren la confirmació i, sovint, la primera comunió.\nLa primera missa de Rams l’oficio a Sant Martí Sapresa. Hi participen 10 feligresos, dels quals 4 venen d’altres parròquies. Ja veig que el proper any no caldrà fer aquesta celebració anticipada.\nA Anglès, a la missa anticipada de Rams, hi participen cap a 60 persones.\nA les misses hi ha força gent, especialment a la de Bonmatí a dos quarts d’onze i a la d’Anglès, a les dotze. La celebració de Rams conserva molts elements populars.\nVaig a dinar a Can Vernis. M’hi trobo la M. Rosa Vila, d’Amer, i la seva família. Ens saludem i parlem una estona. Està contenta perquè anà molt bé la processó de la Mare de Déu dels Dolors.\nA la tarda treballo una estona.\nA mig matí ve el grup que es prepara per la Professió de Fe: quatre noies i un noi. Avui toca escoltar el testimoni de dos parroquians, la Dolors i en Joan, que els parlen amb senzillesa de les seves conviccions cristianes.\nAl vespre celebro la missa. Hi participen una dotzena de feligresos. Fa goig.\nQuan acabo vaig cap a Les Planes per col·laborar amb en Jesús a la celebració de la Penitència. Hi participa cap una quarantena de persones.\nLes notícies parlen d’un doble atemptat a Brussel·les, a l’aeroport i al metro. Es parla d’algunes desenes de morts.\nA mig matí vaig a celebrar la missa al Centre de Dia acompanyant els avis que hi són atesos. També hi participen altres feligresos, a més del grup que es prepara per la Professió de Fe. I l’Esteve em fa d’escolà.\nQuan surto veig que tinc diverses trucades. Com que són gent que col·labora a la vida parroquial, els truco per mirar què volen. Resulta que a la nit algú ha entrat al magatzem de Caritas, a Santa Magdalena, i s’ha endut una bona carregada de menjar. Ara feina a canviar panys, a mirar què hi falta, a fer la denúncia...\nA la tarda vaig a Sant Martí Sapresa. En Pep Oliveras porta les dues imatges restaurades: la Mare de Déu dels Dolors i en Nen Jesús dret, mostrant el calze i la partícula. I baixem de les fornícules les imatges del Sagrat Cor i de Sant Josep que s’endurà per restaurar. I em penso que ja estaran restaurades totes les imatges d’aquesta església.\nEn Pep ve amb els seus dos fills, en Max i en Marian. Són molt comunicatius. Estan fent ESO. Em comenten que fan d’escolans a Sant Esteve d’Olot amb Mn. Lluís i que es preparen per la Confirmació, amb l’Anna Verdaguer (que feia de monitora a Les Fonts quan jo era per allà). Em demanen si algun dia podran venir a fer-me d’escolans. Els comento que els seus avis, en Marià i la Roser, quan es van casar, van començar el seu passeig de nuvis a casa.\nAl vespre, no tinc missa vespertina i vaig cap a Sant Feliu de Pallerols. Col·laboro amb en Jesús a la celebració de la Penitència. Hi participen unes 60 persones. Acabada la celebració, tot xino xano vaig cap a Anglès. Arribo a la doma cap a ¾ de 10.\nM’assabento que la Coral Nit de Juny de Palafrugell estan retinguts a Brussel·les on havien anat a actuar. Els envio un missatge de coratge.\nDino a Banyoles. Aprofito per anar a proveir-me per aquests dies de festa.\nDesprés de la missa vespertina va arribant la gent per la celebració de la Penitència d’Anglès. Hi veig feligresos d’Amer, d’Osor, de la Cellera... i, clar, d’Anglès. Superem el centenar d’assistents. Hi respiro devoció i interès. Val la pena aquestes celebracions que ajuden a descobrir la Misericòrdia.\nAl vespre veig, per primera vegada, el programa de El Foraster dedicat a Ventalló. Hi surt la Paquita Roca que estava casada amb en Pere Serramitjana de Banyoles. Es veu que té 90 anys. També hi surt la meva padrina, la tia Lola acompanyada d’en Josep (el seu germà), de la seva jove (la Isabel), del meu cosí (en Lluís). També hi surt la Núria Esponellà i el seu marit.\nAl matí ajudo a arreglar l’església, especialment el Monument i el que es necessita per la celebració del vespre.\nAl migdia celebro la missa del Dijous Sant a Bonmatí. El to és senzill i devot. Hi participen unes 25 persones.\nAmb en Ramon, en Jesús i en Jordi, dinem plegats a Ca l’Elisa celebrant així el Dijous Sant.\nA les 8 del vespre oficio la segona celebració del dia, la Cena del Senyor, a Anglès. Hi participen una cinquantena de persones.\ndivendres, 25 / març / 2016\nA les nou del matí iniciem el Viacrucis pels carrers del barri vell d’Anglès. Hi participen unes 7 5 persones. Diversos voluntaris porten, per torns, la creu: una persona a cada estació. En Joan i en Ramon flanquegen la creu amb una torxa. La Maria fa un toc de campana a cada estació. En Pedro entona els cants del viacrucis... i jo vaig llegint els comentaris referits a cada estació.\nA les 12 oficio la litúrgia de la Passió a Bonmatí. Hi participen unes 30 persones.\nPer dinar faig una olla de verdura amb bacallà, tal com m’ensenyà a fer-ho la mare.\nA les 6 de la tarda tenim la litúrgia de la Passió a Anglès. Hi participen unes 5 5 persones.\nPoc després de les 7 surto d’Anglès i vaig cap a Girona, a l’església de la Mare de Déu dels Dolors. Els passos ja són tots davant de la catedral. Un cop m’he vestit amb la túnica i la vesta, tot negre, sortim al carrer, davant de l’església dels Dolors. Amb els congregants diem una avemaria i els imparteixo la benedicció. I anem cap a la catedral.\nVaig al costat del pas de la Mare de Déu i, quan sortim, em situo al darrera. M’agrada observar la gent que omple els carrers per contemplar la processó: moltes famílies joves amb els fills, alguna família amb algú disminuït, la majoria de la gent va observant amb curiositat i respecte, hi ha qui mou els llavis devotament i mira la imatge amb devoció...\nArribem a les escales de la catedral cap a 2/4 de 12 i, amb la junta, pujo al capdamunt. Quedo prop del bisbe i dels capellans de les confraries. La Concepció i la Mercè em saluden...\nPoc abans de les dotze arribo de nou a l’església dels Dolors. Es serveix un xic d’àpat a base de pa amb tomata, pernil i, al final, bunyols. Acabem cap a la 1 i surto cap Anglès. Hi arribo quan el campanar marca dos quarts de dues. I a les 2, cap al llit.\nPublicat per el mossèn a 21:37 0 comentaris\nPublicat per el mossèn a 17:40 0 comentaris


Ordino aprova un pressupost amb un dèficit de 3,2 milions, que cobrirà amb romanents | BonDia Diari digital d'Andorra.\nUn moment del consell de comú celebrat aquest dijous a Ordino.\nDj., 29/11/2018 - 20:27\nEl comú d'Ordino ha aprovat aquest dijous al migdia en sessió de consell de comú el pressupost per al 2019, el qual preveu uns ingressos d'11,4 milions d'euros i unes despeses totals de més de 14,5 milions, el que suposa un dèficit de 3,2 milions d'euros. La consellera de Finances i Pressupost, Maria del Mar Coma, ha explicat que, malgrat la diferència negativa entre ingressos i despeses, en cap cas es genera nou endeutament ja que aquests més de 3 milions es cobriran amb romanents, que s'han anat aumulant a conseqüència d'inversions que no s'han fet els darrers anys. Pel que fa als ingressos, destaca que es preveuen 800.000 euros en concepte d'impostos de construcció d'una urbanització de luxe que es vol fer a tocar de la carretera del coll d'Ordino.\nTornant al dèficit previst per al 2019, un dels motius que el justifiquen és l'augment del capítol d'inversions, que puja fins als 4,8 milions (pels 3,2 milions de l'any passat). La partida més important d'aquest capítol, 2,4 milions concretament, se l'endú la remodelació del Centre esportiu d'Ordino (entre d'altres per canviar els vestidors i la construcció d'un ascensor), seguit de la segona fase del projecte de la Casa de la Muntanya, amb 265.000 euros. La corporació també ha previst una nova zona d'esbarjo a la Cortinada, l'estabilització de la carretera de Sorteny i la millora de la senyalització d'aquesta zona, inversió al Bosc Viu i també al parc infantil Prat de Call, entre d'altres.\nPel que fa a l'endeutament, se situa en els 14 milions d'euros i baixa considerablement gràcies a l'entrada de Saetde dins de Secnoa: si el comú havia d'assumir fins ara un endeutament de la societat proper als 5 milions, aquest any baixa fins a 1,4. Aquest fet, ha destacat Coma, ha permès rebaixar les previsions del sostre d'endeutament permès del 153% al 122%.\nL'oposició liberal s'ha abstingut en l'aprovació del pressupost. La consellera Eva Choy ha celebrat que Secnoa "respiri" amb l'entrada de Saetde i també ha assegurat que comparteixen el capítol de les inversions. Però ha criticat que les despeses corrents segueixin creixent any rere any i ja representin el 57% del total de les transferències que la corporació rep del Govern, ha alertat. Fa un any el percentatge era del 45%.\nTampoc comparteixen que el pressupost tingui un dèficit de 3 milions, crítica a la qual Coma ha respost que el comú "no ha de fer estalvi", sinó "invertir en el poble".\nL'altre gran punt de desacord són aquests 800.000 euros previstos en impostos pel projecte d'urbanització de luxe. Choy ha dit que no han estat informats en comissió i que fins i tot alguna vegada se'ls havia comentat que no hi havia res ferm perquè el projecte no complia amb l'ordinació urbanística de la parròquia. En aquest sentit, el cònsol major, Josep Àngel Mortés, ha justificat que hagin inclòs aquesta partida al pressupost "veient la voluntat real dels inversors" de tirar-ho endavant. Tot i que ha afegit que encara no han entrat res a la corporació i que, quan ho facin, la construcció haurà d'estar alineada amb el nou POUP.\nEs tracta de la unitat d'actuació 17 i es troba en un carrer que surt de la carretera del coll d'Ordino, a prop de la urbanització Mirador del coll d'Ordino. La idea és fer-hi habitatges grans de luxe, ha informat el cònsol.\n4 milions en un pla mediambiental, que preveu un parc solar a Pal\nServei de bus gratuït per anar al cementiri del Pessebre i de La Plana


Agrària de Miralcamp – Cooperativa del Camp\nCamí de Golmés, 25242 - Miralcamp (lleida)\n+34 973 601 725\nPanis per ensitjar\nServeis Agraris, Tècnic ADV, gestió de finques, lloguer de màquinària, allotjament per temporers, assegurances…\nSUBMINISTRES – AGROBOTIGA\nFitosanitaris, adobs, llavors, pals\nOli d’Oliva, vins i licors, ferreteria\nGas-oil A i B, ADBlue, Gasolina SP 95\nRamon Masot Ibars\nJosep Mª Massot Roset\nMarc Moya Vilalta\nRamon Llubes Martinez\nAlbert Falguera Masso\nGerard Balp Piro\nLlorens Pedrol Esteve\nRamon Ortet Fabregat\nRamon Carnice Pons\nLa Cooperativa Agrària Miralcamp, és una societat fundada l’any 1954, on els cultius preponderants eren les oliveres i els cereals. Els motius principals per a la fundació de la Cooperativa foren la gestió d’un molí d’oli i la utilització de la maquinària agrícola en comú.\nLa primera inversió fou l’any 1956, amb la compra d’una collitadora de cereals amb ensacadora canandenca marca Massey Harris.\nLa següent inversió va ser la construcció dels magatzems de la cooperativa, l’any 1958, per part dels mateixos socis, on l’aportació de capital social van ser en hores de treball. Avui dia, aquests magatzems són la seu social de la cooperativa.\n1960’s 70’s 80’s\nA principis dels anys setanta entra amb molta força el cultiu del panís i l’any 1975 es construeix unes sitges i un assecador de panís. Aquesta inversió fou determinant pel desenvolupament de la Cooperativa.\nCap a finals dels anys 70, es comença a introduir el cultiu de la fruita dolça a la comarca i la cooperativa decideix potenciar els subministres i serveis d’aquest cultiu.\nUna fita a destacar va ser la creació de l’ Agrupació de Defensa Vegetal l’any 1986, per fer més racional l’aplicació de productes fitosanitaris a la fruita.\n1990 – Actualitat\nA partir de l’any 1995 i amb l’entrada d’un Consell Rector molt jove, es vol potenciar més l’ apertura de la Cooperativa a la comarca. Degut aquesta apertura la Cooperativa guanya en dimensió i l’any 1999 s’amplia la capacitat d’assecatge de panís amb la compra d’un nou assecador.\nA partir de l’any 2000 destaquem la instal·lació d’un assortidor de gasoli B, es construeix l’allotjament de temporers, es reforma les oficines, s’amplia la capacitat d’emmagatzematge de cereals amb la construcció d’un nou magatzem.\nUna data important per entendre l’evolució de la Cooperativa és l’abril del 2011 on es compra un terreny 25000 m2 per traslladar i ampliar les instal·lacions.\nL’any 2013 es construeix el nou assecador de panís i un magatzem de 3000 m2 el qual permet duplicar la capacitat de cereal a comercialitzar.\nNotícies d’interès i actualitat\nPrimer post de prova. Tipus blog. Queda inaugurat el portal web, en fase de proves!!\ninformació obligatòria del compliment dels diferents termes i condicions legals GDPR per al lloc web\n© 2022 Agrària de Miralcamp. Built using WordPress and the Mesmerize Theme\nUtilitzem cookies pròpies per oferir una millor experiència de navegació. Si continues navegant, considerarem que acceptes el seu ús.


Els organitzadors anuncien la incorporació de MGMT, Cat Power, Viva Suecia i Neuman al Cruïlla de Tardor\nEl festival Cruïlla Barcelona ha tancat la seva novena edició amb un total de 57.000 assistents, una xifra similar a la de l’any passat. Segons informa l’organització a través d’un comunicat, es tracta d’una edició “d’èxit” que “evidencia que el Cruïlla s’ha instaurant com la cita musical a Barcelona i a tot el país”. La darrera jornada del festival, aquest dissabte, va arrencar amb el concert de Fatoumata Diawara i va acabar amb les actuacions dels francesos Justice i el hip-hop dels The Roots. Aquesta era la primera edició en què no s’utilitzava cap got de plàstic, sinó de material 100% biodegradable. Els organitzadors han aprofitat el tancament del festival per anunciar la incorporació dels grups MGMT, Cat Power, Viva Suecia i Neuman a la pròxima edició del Cruïlla de Tardor, que se celebrarà a l’octubre.\nEl Cruïlla ha fet una valoració molt positiva de la 9a edició del certamen i ha expressat que “després de dues jornades de gran nivell artístic”, la darrera jornada –la de dissabte- va arrencar amb el concert de Fatoumata Diawara, una de les “millors músics i representats del continent africà d’avui dia”. El festival va seguir amb Lil’Yeti i el concert d’Urfabrique. A l’escenari de Radio3, el guitarrista novaiorquès Albert Hammond Jr. va retornar “la màgia d’uns The Strokes primigenis”. Més tard, el públic del Cruïlla va tenir l’oportunitat d’escoltar a David Byrne amb un show que barreja música, ‘performance’, escenografia, dansa i teatre. Ja entrada la nit, va arribar un dels concerts més esperats del festival, el dels francesos Justice, una de les “millors bandes del món de música electrònica dels darreres anys”. Tot seguit, els The Roots, una de les bandes més representatives de la música nordamericana, van omplir l’escenari amb una escenografia de Lluís Danés.\nEls organitzadors valoren que, més enllà de les activitats musicals, el Cruïlla es caracteritza per oferir altres activitats als assistents. Així doncs, la Fura dels Baus ha presentat l’espectacle ‘Dreams’, una performance aèria i lúdico-terapèutica en què la meitat dels actors són persones amb necessitats especials i l’altra meitat són terapeutes. Alhora, els impulsors del Cruïlla asseguren que el festival ha estat un “tot terreny amb tota classe de sons” i ha obtingut “la complicitat del públic”. Els organitzadors destaquen que la darrera jornada del festival ha estat marcada per un “ambient distès i per la presència d’un públic de totes les edats”. D’altra banda, el festival ha volgut destacat el “gran pas endavant” que ha suposat en matèria de responsabilitat mediambiental que durant els tres dies del certamen no s’hagi fet servir cap got de plàstic, sinó que tots eren de material 100% biodegradable. Els organitzadors han aprofitat per anunciar la incorporació dels grups MGMT, Cat Power, Viva Suecia i Neuman a la pròxima edició del Cruïlla de Tardor, que se celebrarà del 12 al 31 d’octubre. Algunes de les actuacions que ja s’havien anunciat són les d’Emir Kusturica, Anna Calvi, La M.O.D.A, Myles Sanko, Mafalda i Tremenda Jauría.


Automobile Barcelona, el saló europeu amb més marques\nEl certamen del 2021, que porta per lema ‘Torna la il·lusió’, comptarà amb 23 firmes de cotxes i mostrarà gran varietat de vehicles elèctrics per impulsar el sector\nEl president d’Automobile Barcelona, Enric Lacalle, i el director general d’Anfac, José López-Tafall. Fira de Barcelona\nSota el lema Torna la il·lusió, Automobile Barcelona acollirà les novetats de 23 marques d’automòbils en una de les cites més importants del sector d’aquest any. El certamen, organitzat per Fira de Barcelona amb el suport de l’Associació Espanyola de Fabricants d’Automòbils i Camions (Anfac), tindrà lloc al recinte de Montjuïc de Fira de Barcelona del 30 de setembre al 10 d’octubre (pavellons 1 i 8, avinguda Maria Cristina i als entorns del carrer Rius i Taulet) i mostrarà als visitants el futur de la mobilitat sostenible. Serà de nou una gran plataforma per al sector de l’automoció que contribuirà a la reactivació de les vendes.\nEl president d’Automobile Barcelona, Enric Lacalle, expressa la importància de la presencialitat, òbviament adaptant el format al protocol de mesures de prevenció i seguretat contra la covid-19 elaborat per Fira de Barcelona. “El saló és fruit d’un gran esforç col·lectiu i del nostre compromís amb la indústria de l’automòbil, que ha cristal·litzat en un esdeveniment que vol tornar la il·lusió al sector, als amants del motor, però també a tota la ciutat, a la qual el saló està profundament arrelat des de fa més de 100 anys”. Lacalle afegeix que “serem el saló amb més marques dels celebrats a Europa, cosa que ens converteix, un cop més, en una de les cites de referència del motor i una immillorable plataforma per connectar amb el gran públic”.\nLa descarbonització i l’electrificació, eixos de les innovacions de les marques\nEl director general d’Anfac, José López-Tafall, ha valorat la importància d’aquest esdeveniment: “No podíem perdre aquesta cita centenària amb la indústria de l’automoció a Espanya, i menys amb la transformació que abordem al sector. L’electrificació és una de les claus per complir els nostres compromisos europeus de descarbonització i el mateix saló i les jornades sobre Els reptes de l’electrificació de la mobilitat han de servir per apropar encara més als ciutadans aquesta transformació, que ja és una realitat al mercat, amb més de 150 models disponibles”.\nLes marques automobilístiques participants seran Baltasar, BMW, Cupra, Dacia, DFSK, DR, Evo, Ford, Hispano Suiza, Honda, Hyundai, Kia, Lexus, Lotus, Mercedes Benz, Mini, Nissan, Renault, Seat, Smart, Subaru, Suzuki i Volvo. Així mateix, estaran presents altres empreses dels àmbits de la mobilitat i l’automoció. Els dies 30 de setembre i 1 d’octubre el saló estarà reservat a premsa i professionals, i des del 2 d’octubre estarà obert al públic. Cal recordar que el certamen és l’únic dels que se celebren a Espanya que té el reconeixement internacional de la OICA (Organisation Internationale des Constructeurs d’Automobiles).\nLa cita comptarà amb circuits de proves i una zona sobre mobilitat urbana i sostenible\nEls visitants d’Automobile Barcelona podran experimentar les últimes tecnologies aplicades a l’automoció i posar-se al volant dels últims models de les marques presents. Als tradicionals boxes de les avingudes Reina Maria Cristina i Rius i Taulet hi haurà les gammes actuals de vehicles, inclosos els elèctrics, híbrids i híbrids endollables, per conèixer les seves prestacions. I l’emblemàtic circuit de Montjuïc és on es podran provar els cotxes en els test drives, per descobrir quin s’adapta més a les seves necessitats.\nFòrums d'innovació per a professionals\nDesprés de l’anunci de la Comissió Europea de la fi de la venda de cotxes amb motors de combustió per a l’any 2035, els sistemes de propulsió alternativa també seran els grans protagonistes de les jornades per a professionals. Anfac organitzarà el dia 1 d’octubre el fòrum de l’electrificació, en el qual les marques abordaran temes com la descarbonització i l’electrificació del transport com a eixos de la recuperació postcovid, i el paper clau de les estructures de recàrrega en una Europa electrificada. Està prevista l’assistència, entre d’altres personalitats, de la ministra d’Indústria, Turisme i Consum, Reyes Maroto, i el vicepresident executiu de la Comissió Europea, Franz Timmermans.\nPer la seva banda, la Societat de Tècnics d’Automoció (STA) també organitzarà cinc jornades temàtiques per a professionals del sector que tractaran temes com la xarxa de punts de recàrrega, el vehicle d’hidrogen, el cotxe connectat i autònom, el vehicle industrial i la mobilitat com a servei o maas (mobility as a service). A més, l’Associació Espanyola de Gestors de Flotes celebrarà la reunió anual de tots els seus associats en el marc del Saló.\nL’esdeveniment també apostarà per la innovació en l’àmbit del transport urbà i comptarà amb firmes de l’ampli ecosistema de la mobilitat com Smou i Mapfre. A més, Automobile Barcelona ha preparat la zona Urban Mobility, a la plaça de l’Univers, per saber com ens desplaçarem per les ciutats en el futur pròxim i on els visitants podran provar vehicles de mobilitat personal dissenyats per a l’entorn urbà, entre els quals motos, bicicletes i patinets elèctrics, en un circuit especialment habilitat en què també s’abordarà la formació viària.\nEntre les empreses i organismes que participen a l’espai Urban Mobility de l’Automobile Barcelona hi ha el Servei Català de Trànsit, Arena, Brixton Motorcycles, E.twow, Horwin, Kymco, m-Motorbikes España, Niu, Ray, Silence Urban Ecomobility, Spin Mobility i Sunra.\nfira de barcelona Saló de l'Automòbil


Creació d'una pàgina web per Bachiller - Serveis d'Internet Javajan\nBachiller és una enginyeria industrial especialitzada en el disseny i fabricació d’equips de procés i recipients a pressió per indústries químiques, petroquímiques, farmacèutica, cosmètica i alimentaria. És una empresa líder a Europa, present en més de 35 països per donar resposta a qualsevol necessitat a nivell global. A més, cuiden la seva ètica comercial i respecten valors mediambientals.\nEl projecte que ha desenvolupat Javajan ha estat la creació de la pàgina web per Bachiller en WordPress a partir d’una plantilla escollida conjuntament entre el client i Javajan, adaptada a la imatge d’empresa i que estigui preparada per tenir un bon posicionament SEO.\nLa web és en format responsive i en quatre idiomes: castellà, anglès (per defecte), francès i alemany.\nLes característiques d’aquesta web que ha desenvolupat Javajan han estat:\nCreació de post types específics per cada producte, per tal de ser personalitzats.\nDisponible l’accés als productes a través de la categoria de producte (equips) o per l’aplicació del producte (indústries).\nImatges d’alta qualitat i molt visuals.\nS’ha treballat la usabilitat web\nMillorar la conversió de cada producte a partir d’un formulari.\nProgramació d’un formulari a cada fitxa de producte, i que l’empresa rebi un missatge cada vegada que s’ompli i pugui conèixer des de quina fitxa de producte s’ha omplert el formulari.


Suhkruliiva Holiday Home Lobi Estònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLobi, Lääne-Virumaa, Lobi, Lobi, Estònia, 45425 - Veure al mapa\nMés informació sobre Suhkruliiva Holiday Home\nDissenyat tant per oci com per negoci, Suhkruliiva Holiday Home està situat idealment a Lobi; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Suhkruliiva Holiday Home és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, cuina americana a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Suhkruliiva Holiday Home.


Meditació al Parc de la Ciutadella – Meditació, consciència i creixement personal\nAvui us proposo una proposta interessant als qui sou de Barcelona donat que som a l’estiu i que sovint ens ve més de gust sortir a donar un tomb i que ens toqui l’aire que quedar-nos a casa practicant.\nEl grup Espai de silenci organitza cada dilluns de cada setmana, a les 15,30 hores, una trobada de meditació al Parc de la Ciutadella. Les trobades són darrere de la glorieta del parc, entre dues palmeres molt altes i un xiprer, el lloc és prou visible i no indueix a massa confusió.\nEntre els assistents habituals s’hi troba el professor de mindfulness de la Casa del Tibet de Barcelona, Ferran Mestranza. A la pàgina del Facebook d’aquest grup s’hi poden consultar, també, arxius que comparteixen els membres sobre la pràctica de la meditació.\nEspai de silenci és un punt de trobada laic, no jeràrquic, no vinculat a cap tradició ni mètode, on cadascú hi pot fer la seva pròpia pràctica en silenci, compartir la seva experiència i conèixer altres persones.\nCiutadella Espai de silenci Ferran Mestranza meditació Parc\nEntrada anteriorIntentar canviar-te és una falta de respecte cap a tu mateix\nSegüent entradaAprèn a estar amb tu mateix!


Casals amenaça a Mémora de treure-li la concessió del tanatori | Viu Molins de Rei\nBombolla d’oxigen. Després de denegar la llicència a Mémora per construir un crematori a l’actual tanatori, l’Ajuntament ha tancat la finestra de petició de noves llicències. Una decisió que l’alcalde Joan Ramon Casals ha presentat als veïns desplaçats fins a la Federació Obrera com un respir de dos anys per definir un Pla Especial que determini quines zones de Molins de Rei podrien acollir aquesta mena d’instal·lacions. Si més no, aquest cop de porta també pot obrir una veda judicial. De fet, el mateix Casals ha admès que l’empresa ja els ha avisat que es trobaran als tribunals. Una amenaça a la qual l’alcalde, lluny d’apagar, ha decidit encendre amb més benzina: “Anirem a totes i, si cal, estudiarem treure’ls la concessió de tot el tanatori”.\nSegons el màxim representant polític, a dia d’avui l’empresa duu a terme un “correcte” servei a la ciutadania, però si decideix anar “contra allò que volen els molinencs i molinenques, l’Ajuntament anirà a totes contra ella”. En aquest sentit, l’administració local també ha encarregat un informe jurídic per saber “si l’Ajuntament pot anul·lar aquesta clàusula d’acceptació del crematori i quines conseqüències tindria”, ha detallat Casals. Almenys, des del govern veuen “gairebé segur” que l’empresa els hi reclami una indemnització.\nUn dels dubtes que ha sorgit entre els veïns és la possibilitat que la campanya electoral trenqui els tempos per trobar el consens polític que necessitaria l’anunciat Pla Especial per aquest tipus d’instal·lacions. A parer de l’alcalde, tots els grups polítics estan en consonància en la necessitat de dotar al municipi d’una normativa en la línia, tot i que no ha precisat si l’acord podria arribar abans o després de les eleccions.\nDe totes maneres, el que és segur és que la suspensió de llicències s’aixecarà d’aquí a dos anys amb el nou govern municipal i que serà aquest el que hagi de tramitar la llicència del nou crematori si finalment la futura normativa ho permet. Un fet al qual caldria sumar la hipotètica victòria del consistori davant Mémora, si la funerària acaba denunciant a l’Ajuntament. En cas que això passi, Casals ja es cura en salut: “Si l’empresa ens porta a judici, [la construcció del crematori] dependrà d’aquest jutge”.


DICCIONARI D’ESTIU • 2. La roba estiuenca | e s c o l t i v e i g\nDICCIONARI D’ESTIU • 2. La roba estiuenca\n18 Juliol 2009 ~ escoltiveig\nQuè caracteritza la roba d’estiu? Segurament no només allò que duim sinó, sobretot, i molt important, allò que no solem dur en l’estiu. La calor modifica els hàbits, i no sols els hàbits de monges i capellans (els religiosos tenen uniforme d’estiu? Les monges canvien de color l’hàbit per a fer-lo més fresquet?), sinó també els altres hàbits: els de la nostra indumentària. Aquests canvis arriben a tot arreu: a ca nostra, als llocs de feina (hauríem de fer un estudi sobre formes de vestir canviants entre… els col·laboradors dels programes de ràdio).\nFa uns anys que es parla molt de la influència de la CORBATA en el canvi climàtic: en el Japó, el primer ministre animà els ciutadans a llevar-se-la per a poder pujar un grau o dos la temperatura de l’aire condicionat. A Espanya, el ministre d’Indústria promogué que se la llevassin els diputats per a donar exemple, però el president Bono es negà, sortint en defensa de la sacrosanta etiqueta que s’ha de respectar a les Corts. Però d’on ve el mot CORBATA?: del serbocroat ‘hrvat’ –a través de l’italià ‘crovata’– denominació que es donen a ells mateixos els habitants de Croàcia, i les corbates es diuen així perquè les varen començar a emprar els genets croats del segle XVII.\nCompanya de la corbata és l’AMERICANA (= un jac modern, documentat el 1882, segons el DCVB), que rep aquest nom per haver-se començat a utilitzar a les colònies espanyoles d’aquell continent. La setmana passada explicàrem que el TERN acompanya l’americana… amb uns calçons o uns pantalons? Els CALÇONS són una casta de pantalons. Els “calçons amb bufes” eren uns pantalons amples que duien habitualment els pagesos illencs fins a mitjan s. XIX, i que arribaven fins més avall del genoll. Els “calçons blancs” a Mallorca i “calçons de davall” a Menorca són els calçotets. Els PANTALONS vénen del francès ‘pantalon’, inspirat en el nom de Pantalone –personatge de la Commedia dell’Arte italiana que vestia uns pantalons llargs venecians–. En canvi, els curts reben distints noms, de curt a llarg:\n– els SHORTS, tan curts, tan curts, com els que duia, diuen, l’emperador romà Octavi August.\n– els BERMUDES són uns pantalons curts que arriben fins al genoll, creats, diuen, a l’arxipèlag atlàntic de les illes Bermudes (pel descobridor de Palos, Juan Bermúdez).\n– els pantalons que acaben a mitjan panxell o al final del ventre de la cama (la ‘pantorrilla’ dels castellans) reben noms diversos, atenent al major o menor respecte cap a la llei que tenien els seus portadors: PESCADORS, CORSARIS o PIRATES. En el món de la moda, es començaren a conèixer com PANTALONS CAPRIS, creats per la dissenyadora alemanya Sonja de Lennart (1948); la seva col·lecció Capri va ser coneguda per tot el món i els capris triomfaren en les cames d’Audrey Hepburn, Marilyn Monroe, Kim Novak, o Uma Thurman (a Pulp Fiction).\nLa CAMISA (que aquí pronunciam *camia) prové segurament del llatí tardà ‘camisia’ –una túnica utilitzada a les Gàl·lies–. La CAMISETA té un sinònim SAMARRETA, sobretot si té una funció esportiva: “samarra” ve del basc ‘zamar’ (amb l’article: ‘zamarra’, la massa de llana de les ovelles amb la que es feia un gec usat pels pastors). Hi ha CAMISES DE DORMIR (‘camisón’) i hi ha SAMARRETES IMPERI, amb tiranys, com les que canten Gertrudis i els Aiaiai\nHi ha també MARIOL·LOS, un mot plenament acceptat a tots els diccionaris (DCVB, IEC, GEC) com sinònim de camiseta. Segons l’Alcover-Moll, el mariol·lo era antigament una peça feta de llana fosca que es duia damunt la camisa en lloc del gec. El prof. Joan Coromines aventura un origen ben curiós, mossàrab, a partir de la parella de sinònims ‘samariolo’ + ‘camesiolo’ i, que donaren “mariol·lo” i “camiol·lo” (Manacor).\nPerò hi ha gent que en l’estiu no li agrada dur CAMISA. S’estima més el NIQUI (de l’alemany “Nicki”): “Peça de vestir de punt fi, semblant a una camiseta però amb coll i embotonada per davant a la part superior”. És més de vestir que una samarreta però més casual que una camisa. Una definició semblant la dóna la Real Academia per al terme castellà POLO, “un joc a cavall”, que ve de l’anglès, com a manlleu del balti (llengua índia del Caixmir) en el qual significa “bolla”.\nEl polo o niqui modern va ser una creació del campió francès René Lacoste, el del cocodril, per jugar… a tennis (1929), semblant al que usaven els jugadors de polo. Va ser un terme que més endavant (1967) popularitzà Ralph Lauren en una línea inicialment esportiva. Polos i niquis quedaren lligats a una estètica pija o bufa, com la d’una banda de la movida dels anys ’80, Los Nikis, que cantaven allò d’El imperio contraataca en aquest vídeo de La bola de cristal; en Toni Alcalà ens recordà al programa que és una cançó que agrada molt als fatxes. Los Nikis es defensaven dient que la seva exaltació del Imperio-donde-nunca-se-ponía-el-sol era una gran broma que ningú no havia entès. Coses de pijos.\nPublicat a Radioscopi\tamericanabermudescapricatalàcorbatadiccionariestiuGarcieshistòriaIB3ImperiMallorcamariol·lomitjamotsniquiNoemípiratespoloradiorobasamarretashortstassavideo\n< Previous Avui s’estrena el nou Harry Potter\nNext > QUIN FRACÀS ?


Tremosa avala negociar els PGE amb el Govern espanyol si la "proposta és bona per a Catalunya"\nPublicat 20/10/2020 16:18CET\nCreu que l'economia pot millorar d'aquí sis mesos i anuncia una línia per a l'oci nocturn\nEl conseller d'Empresa i Coneixement de la Generalitat, Ramon Tremosa, ha demanat als partits catalans del Congrés que negociïn els pressupostos generals de l'Estat (PGE) amb el Govern central si la "proposta és bona per a Catalunya" i es presenten projectes concrets.\n"El PNV ens marca el camí. No tornarem a votar de franc com en les dues investidures", ha assenyalat Tremosa durant una intervenció telemàtica per parlar sobre l'economia catalana, i ha lamentat els pocs rèdits que, segons ell, han obtingut les forces catalanes al Congrés des que Pedro Sánchez és a La Moncloa.\nTremosa ha afirmat que no es creu la "propaganda del PSOE" quan el Govern espanyol assegura que els fons de recuperació europeus estan condicionats per l'aprovació dels PGE, i ha assegurat que si no s'aproven els fons entrarien en els comptes prorrogats.\nPel que fa a la seva possible assistència --o la del vicepresident Pere Aragonès-- a la conferència de presidents autonòmics amb la presidenta de la Comissió Europea, Ursula von der Leyen, Tremosa ha afirmat que al Govern encara no ha arribat la convocatòria i que l'assistència de la Generalitat dependrà de l'existència d'un ordre del dia i la discussió sobre els fons europeus: "No sabem ni si serà presencial o virtual".\nTremosa ha apuntat que la lluita del Govern serà evitar que els fons europeus es reparteixin d'acord amb les quotes de territori i es facin tenint en compte projectes concrets que puguin ser rendibles, la qual cosa considera que beneficiaria Catalunya.\n"Mani qui mani a Espanya sempre se'ns transfereix un 10%, però quan els projectes catalans es presenten a fons europeus els resultats són imbatibles, per sobre del nostre pes poblacional", ha assegurat Tremosa, que ha confiat en el bon disseny de les institucions europees.\nAGUANTAR SIS MESOS\nTremosa ha volgut ser optimista amb la situació econòmica, i ha animant a observar-la des de la perspectiva llunyana que "els resultats no són tan dolents com poden semblar" perquè el comerç internacional es recupera relativament ràpid i moltes famílies estalvien i esperen que millori la situació per tornar a consumir.\nEn aquest sentit, Tremosa ha assenyalat que l'objectiu de l'economia és "aguantar sis mesos" fins que es comencin a distribuir les vacunes o s'arribi a un punt de control efectiu del virus a través de proves que permetin la reactivació de sectors com el turisme o l'aviació.\nHa destacat l'esforç que fa el Govern per mantenir amb vida els sectors més tocats com la restauració a través de l'ajut inicial de 40 milions, i també ha anunciat que es prepara una línia específica per a discoteques i locals d'oci nocturn.\nEl conseller ha posat com a exemple de recuperació les exportacions catalanes que, segons Tremosa, ara mateix estan un 10% per sota del 2019 --un any rècord-- però que si els dos mesos següents són com els últims podria tancar amb xifres similars.\nQuan li han preguntat si es veu com a candidat de la Generalitat per JxCat en les properes eleccions, Tremosa ha assegurat que "no es tanca les portes" però ha recordat que no és militant del partit i que a hores d'ara desconeix el funcionament de les primàries i si un independent s'hi pot presentar.\n"Si volgués ser president hauria tingut un carnet de partit des de fa anys. El meu dia a dia --com a conseller-- és bastant intens com per pensar en això", ha remarcat Tremosa.


El blog del senyor i.: The Winding Stair.\nJa vaig dir-vos al final de l'entrada en la que visitàrem virtualment Chester Beatty Library, que el proper objectiu era anar passejant tanqui-lament fins al Pont del Mig Penic ( Ha'penny Bridge ). Construït l'any 1.816 sobre el riu Liffey, és l'únic pont de vianants de Dublín i comunica Temple Bar amb la riba nord del riu. Inicialment el seu nom era Wellington Bridge, en honor al primer Duc de Wellington Arthur Wellesley, però tothom el coneix com Ha'penny Brigge perquè era l'import del peatge que calia pagar per passar-hi. Més endavant el peatge va doblar el seu preu, de mig a un penic. Aquest peatge es deixà de cobrar l'any 1.919.\nCreuem el pont i només passar a la riba nord trobem l'edifici The Winding Stair on hi ha un restaurant i una de les antigues llibreries independents que ha sobreviscut a Dublín.\nAls grans finestrals, amb lletres fetes retallant fulls de diari, podem llegir bookshop, entrem doncs a la llibreria del costat del riu, tot un tranquil refugi al cor de la capital d'Irlanda.\nAbans d'entrar una placa ens recorda que Dublín és membre de la Xarxa de Ciutats Creatives UNESCO com a Ciutat de la Literatura. Barcelona l'onze de desembre passat va entrar en aquesta prestigiosa llista també com a Ciutat de la Literatura. A la Xarxa de Ciutats Creatives UNESCO, a més a més de la literatura hi ha ciutats que destaquen en disciplines com cinema, música, arts digitals, gastronomia, disseny i artesania. Al món 116 ciutats formen part de la Xarxa de Ciutats Creatives UNESCO, 20 de les quals són Ciutats de la Literatura.\nPer ser Ciutat de la Literatura cal destacar en el món editorial, programes educatiua centrats en la literatura, literatura-teatre i/o poesia, biblioteques, llibreries, centres culturals, implicació editorial en traduccions i implicació dels mitjans de comunicació en la promoció de la literatura.\nSi podeu seure en una de les petites taules al costat dels finestrals, viureu una experiència encisadora, gaudir tranquil·lament envoltats de llibres, d'un cafè o un té contemplant la vida dublinesa...\nA les dècades dels 70 i 80 del segle passat, la Winding Stair Bookshop fou el símbol de la ciutat de Dublín. L'any 2.005 s'anuncià el seu tancament, però un any després Elaine Murphy va reactivar aquest espai amb el seu restaurant. La llibreria està a la planta baixa i s'ha mantingut sense canvis.\nA la part del davant trobem els llibres nous i a l'espai més petit, a la part posterior, podeu remenar i remenar els llibres de segona mà.\nEls prestatges estan plens de llibres de ficció, autors irlandesos, poesia, teatre, jardineria, cuina, art, disseny, humor, no ficció, llibre infantil... A més a més hi ha una colla de revistes literàries. Si no trobeu el llibre que busqueu, ells es trencaran la closca per buscar-lo.\nSi passegeu per Dublín, guardeu una estona per descansar i assaborir la tranquil·litat que es respira a la Winging Stair Bookshop.\nTornem a creuar el Pont del Mig Penic per anar a donar un cop d'ull a la National Library of Ireland, al costat del Trinity College.


Parroquia de Sant Josep - Arquitectura Catalana .Cat\nAlçat lateral de la Parròquia de Sant Josep.\nPerspectiva de la Parròquia de Sant Josep.\nPerspectiva de l'interior de la Parròquia de Sant Josep.\n© Joaquim M. Masramon de Ventós\nAv. Docotor Lluís Pericot, 2\nUn encàrrec molt directe del bisbe Cartañà es materialitza en la quarta parròquia del nucli urbà, si bé amb grans restriccions econòmiques. El 1947 es va elaborar un primer projecte de cos de tres naus amb una façana neovignoliana. La seva dilació suscita una reconsideració profunda per l’autor, que hi destil·la lentament la seva mística personal i l’interès per les fàbriques romanes, el romànic i la construcció pairal catalana. És el primer temple «modern» de la ciutat i l’últim de litúrgia i planta preconciliars. L’estructura alça a divuit metres tres grans voltes bufades, rebudes per arcs torals i contravoltes de canó i preses finalment per dotze massius contraforts. Diversos tempteigs successiusvan portar la torre campanar a una posició híbrida de gran llanterna sobre presbiteri, en un bany de llum que eleva místicament l’espai interior. La fàbrica ceràmica és mixta, a la romana, i busca fer-se expressió constructiva del temple, combinada amb uns revestiments de pedra de tall molt precís. Masramon i els seus col·laboradors detallen el mobiliari, la pica baptismal, les inscripcions litúrgiques, etc., tot i que els revestiments i l’acústica evidencien un pressupost magre. Masramon es va aproximar a l’avantguarda catalana dels anys cinquanta (Coderch, Grup R) i va centrar tota una constel·lació d’autors (J. Masgrau, N. Negre, J. Duixans, D. Fita); el seu parentiu ideològic i artístic va persistir.


Les caigudes frenen l'ambició de les colles en la primera jornada castellera de Santa Tecla\nLa Colla Vella dels Xiquets de Valls i els Castellers de Vilafranca carreguen el quatre de nou sense folre, que han fet llenya al descarregar\nACN/ Jordi Marsal Tarragona 17-09-2017 21:15 Lectures 3290\nPla general de la caiguda al descarregar dels dos de vuit sense folre dels Castellers de Vilafranca. ACN\nBalanç molt discret, especialment pel que fa als castells descarregats, en la diada castellera del primer cap de setmana de les festes de Santa Tecla de Tarragona. No ha estat la d'aquest diumenge, en el context dels últims anys, una jornada particularment brillant. Especialment per les caigudes, les llenyes generalitzades, que han acabat condicionant de forma considerable el resultat final, malgrat l'ambició exhibida per les quatre colles participants. Els Castellers de Vilafranca, per exemple, han tancat les tres rondes i la de recuperació sense descarregar cap castell, tot i haver arribat a carregar estructures complexes com la torre de vuit neta o el quatre de nou sense folre. La mateixa construcció, aquesta última, ha estat aixecada per la Colla Vella Xiquets de Valls, que també l'ha aconseguit només carregar. Les agrupacions locals participants, els Xiquets de Tarragona i la Colla Jove Xiquets de Tarragona, han aconseguit descarregar davant del seu públic la descàrrega el tres de nou amb folre o el quatre de nou amb folre.\nAmb un quatre de nou amb folre i l'agulla descarregat, que ha trontollat lleugerament en el moment de carregar però defensat de forma sòlida, la Colla Vella Xiquets de Valls ha presentat d'entrada les seves credencials per a una diada que, d'acord amb els resultats dels últims anys, arrencava amb unes expectatives força altes. Aquest diumenge, però, no ha estat especialment un bon dia per als Castellers de Vilafranca, que han vist com el tres de deu amb folre i manilles, una estructura que havien aconseguit descarregar dos cops ja aquesta temporada, es desplomava mentre descarregaven els cinquens. Aquesta llenya ha deixat tocada la moral dels Verds. Mentre la canalla dels Xiquets de Tarragona es feia enrere a últim moment en l'intent d'un cinc de vuit, la Jove Xiquets de Tarragona descarregava sòlidament el cinc de nou amb folre.\nEls de la camisa rosada han volgut anar encara un pas més enllà en la segona ronda i han intentat l'espectacular quatre de nou sense folre, que només han aconseguit carregar. En aquest cas, la llenya ha afectat anímicament la Colla Vella. Tampoc els grans dominadors de l'escena castellera dels últims temps, els Castellers de Vilafranca aconseguien descarregar el pilar de vuit net, el dos de vuit sense folre, que ha fet llenya després de carregar. Cap de les colles s'ha lliurat de la dinàmica de caigudes en aquesta segona ronda: els Xiquets de Tarragona han carregat el cinc de vuit, que s'ha trencat quan els dosos es retiraven, i el tres de deu amb folre i manilles carregat per primer cop a la plaça de la Font per la Jove Xiquets de Tarragona, que s'ha ensorrat després de molt de patiment.\nLa recta final ha permès als de Valls consolidar la seva actuació descarregant un cinc de nou amb folre. Per la seva banda, els Verds no s'han rendit i han optat per aixecar un quatre de nou sense folre que, finalment, han desmuntat. Les colles locals, envalentides davant del seu públic, han pogut descarregar les seves construccions: tres de nou amb folre els Xiquets i quatre de nou amb folre la Jove. En la repetició, Vilafranca ha aconseguit carregar el quatre de nou sense folre, sòlid en la construcció inicial i que ha caigut, desplomant-se progressivament. en la descàrrega. Els nervis han acabat passant factura als Verds, de forma particular, en aquesta primera Jornada Castellera de Santa Tecla. Els Xiquets de Tarragona, per la seva banda, han tancat amb un quatre de nou amb folre molt defensat i celebrat la seva actuació\nEnvalentides pels resultat satisfactori de les últimes construccions, les colles de la capital del Camp han estat les més ambicioses en la ronda finals de pilars: pilar de set amb folre descarregat per als Xiquets, i pilar de vuit amb folre i manilles per a la Jove. Valls i Vilafranca, molt més conservadores després de superar una jornada amb un resultat discret, s'han quedat amb el pilar de sis descarregat, respectivament. Tancament d'una jornada que molts han qualificat d'"estranya", que s'ha allargat més de quatre hores i durant la qual, puntualment, s'han pogut escoltar crits de "Ballesteros dimissió" dirigits a l'alcalde de la ciutat, impertèrrit al balcó consistorial, exigint-li que l'Ajuntament doni suport al referèndum de l'1-O.


Afany per viure! – Bitàcoras.\nPublicat per Al Fenici on Juny 13, 2019 Juny 13, 2019\nSi he de recordar un concert entre molts, de quan la poli anava amb talbots de color marró i els mossos quasi no existien, em quedaria amb el del Ultimo de la Fila de l’any 90. Jo tenia 17 anys, les hormones a flor de pell, la testosterona rebel·lada, i l’esperit lliure. Crec que cap de les coses han canviat gaire, però els del concert ja no existeixen, si per separat, jo ja no tinc disset anys i si malgrat em rebota molt que la gent m’amenaci per telèfon com l’altre dia un tal Adam, et fa sentir viu, (fins que algú et pella a una cantonada sense gaires explicacions i menys miraments) de sonats n’està plè.\nAvui hi pensava amb aquest concert, com de viu vaig sentir-me i sobretot com d’immortal era. Parlava amb el David, el meu company de despatx, en quan es pot considerar una putada morir-se. La meva resposta ha estat senzilla, estranya, la mateixa que sentia a les venes als anys 90: depèn de la teva disponibilitat per la vida.\nHi ha gent que amb 20 anys haurien de esser morts, hem refereixo que la manera com tenen de fruir aquest bé tant preuat que és respirar, follar, cantar, plorar, menjar i cagar cada dia, viure, és tant intens com fotres una aspirina al mati. Zombies! En canvi hi ha d’altres que moren o que la mort els segueix, i son extremadament vitals. Quan és una putada morir, a partir de quan? Doncs, francament: ho és quan la teva disponibilitat per la vida és immensa i te l’arravaten. És com si et fotessin la cartera el dia que pagues els gintònics.\nJo els pagaria cada dia, i per aquesta raó m’encanta viure, em crida el tocar els límits, i de cop aturar-me davant d’una rosella vermella, que neixen i moren tant ràpid, però que tenen la sort de deixar de viure dins de l’esplendor.\nNo puc evitar retirar-me a vegades de coses que em podrien matar, ja no tinc aquell cos que ho aguantava tot, i és que siguem sincers: amb un terç del que aguantàvem fot 20 anys avui estaria criant malves: concerts, drogues, rock and roll, i sobretot una ma de males companyies a tort i a dret, algunes mortes avui, i altres que encara serien capaces de treure’t d’un mal pla si els truquessis. L’hampa sempre ha estat la mà màgica, semblar que no trenacaves un plat quan petaves Barcelona quan feies COU.\nEls meus pares hem deixaven al pis del Carrer Mallorca divendres quan pujaven a Alella, i si la meva germana no es quedava, els caps de setmana eren eterns, perillosos a vegades y sobretot divertidíssims. Tot començava al Bar de sempre i després qui sap? Jo no entenia com els agradava tant pujar a arrencar herbes al jardí! Ja en aquella època despietada la meva tendència a la disciplina més absoluta per el plaer descontrolat, els concerts, els baixos fons i el límit van fer que em convertís en el fill o el germà de malfiar, i sobretot en la cosa més eclèctica que potser la meva família ha vist mai: treia bones notes, les vaig continuar treient i finalment em vaig convertir en un home de profit. Quin fàstic d’expressió i sobretot quin malrotllo que avui m’agradi arrencar herbots. Tot i així, encara alguna vegada veig la por als ulls quan algú em mira. La meva disponibilitat per la vida és total, i això és molt més del que es pot demanar a algú que s’acosta als 50 amb més estil que ofici.\nDarrerament la vida em rebella molt, gent que té unes ganes de viure immenses es troben en l’entrellat mal mastegat de malalties de complicat recorregut. La vida és fantàstica perquè la pots perdre en un segon, i això malauradament és fàcil d’escriure quan saps que la teva no corre un perill evident. Què Facil Al!!! Per això la visc a glopades grans, amb poc respecte, sentint més que no pas pensan t’hi, i em molesten tots aquells que no la frueixen com el que és, un bé irrepetible. La nostra individualitat és màgica i la nostra trascendentalitat molt discutible. Em fastiguegen els que amenacen la teva integritat per telèfon o de viva veu, perquè els homes i les dones i la seva integritat és sagrada i sols nosaltres amb els nostres actes hauríem de ser els que haguéssim de poder decidir, i no les malalties o els maquinavajas fracassats amb menys horitzó que pesquis.\nLa disponibilitat per la vida ha de ser el termòmetre per viure, el nostre afany, la nostre set, les nostres ganes de viure no per la por a morir i si per l’alè de continuar endavant fruint de tot, per tot i en tot.\nLlegia l’altre dia una frase del Jordi Torres, un company de Insti, que quan va fer els seus 40 anys va escriure al Facebook una cosa que hauríem de portar tots gravat a la pell:\nNo us preocupeu, els 40 no feran variar el meu estil de vida!!! Moltes gracies a tots per enrecordau se d aquest dia . La meta es disfrutar i feu se\ndisfrutar a tots!!!!\nPero sense faltes que un a la meva té la pell molt fina!\nafanycancerdisponibilitatel ultimo de la filamalaltiaVida\nEntrada prèvia Washington, 21.754 pasos buscando la Luz.\nEntrada següent La Segarra (lliure i tropical)


Hostalric - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nEtimologia: Prové dels mot ostal , de l’occità antic, que vol dir "casa, posada o refugi per a acollir a vianants", i del llatí hospitalis que vol dir "casa on pagant donen menjar i allotjament" i del sufix -rich que vol dir "poderós, ric".\nAntic convent i claustre de Sant Francesc de Paula d'Hostalric\nL’edifici que actualment alberga la Casa de la Vila i la biblioteca d’Hostalric és l’antic convent de Sant Francesc de Paula. És situat ...\nEl recinte emmurallat d’Hostalric, que data del segle XIV, segueix el que havia estat el traçat del camí ral que anava de Girona a Barcelona, ...\nPODEU VISITAR-LO VIRTUALMENT EN 360º El petit terme municipal d’Hostalric compta amb infinitat de racons que val la pena visitar. ...\nL’església dedicada a la Mare de Déu dels Socors és el temple religiós més important de la vila d’Hostalric. Sembla ...\nSi bé el nom d’Hostalric té origen en l’existència d’un hostal prop el camí a França, la vila que ha sorgit al seu ...\nPortal de les Hortes Després de reformes i més reformes realitzades al llarg de la història, aquest és l’únic element ...\nTorre d’Ararà També anomenada com a torre dels presos degut al seu ús de presó, la torre d’Ararà ...\nCom arribar a Hostalric des de:\nTercera Setmana Lila d'Hostalric