La música contra el racisme - marx21.net\nPor Rick Blackman|2021-08-14T21:08:13+02:0004/06/2021|Categorías: articles (CAT)|Etiquetas: antirracisme-cat, Cultura-cat, Rick Blackman|\nEntrevista amb Rick Blackman sobre el seu nou llibre Babylon ‘s Burning: Music, subcultures & Anti-Fascism in Britain 1958-2020, (Babilònia en flames: Música, subcultures i antifeixisme a Gran Bretanya 1958-2020), Bookmarks publications, 2021\nP: ¿De què parles al llibre?\nR: El llibre és un estudi sobre com s’ha utilitzat la música per presentar arguments i organitzar-se contra el feixisme al Regne Unit en els últims 70 anys.\nVaig descobrir una història “perduda”, un grup d’artistes de finals de la dècada de 1950, la Campanya d’Estrelles per l’Amistat Interracial (Stars Campaign for Interracial Friendship, SCIF). Van organitzar un moviment musical contra els feixistes que operaven a l’àrea de Notting Hill a l’oest de Londres, abans i després dels anomenats disturbis racials de 1958. Vaig notar les similituds entre aquest grup i una altra organització musical de la dècada de 1970 Rock Against Racism (RAR) i l’actual oposició musical al racisme Love Music Hate Racism (LMHR).\nEls tres grups van utilitzar esdeveniments, concerts, carnavals, discos, fanzines, els mitjans de comunicació i la “celebritat” d’alguns dels seus membres per ressaltar el rebuig vers el racisme i el feixisme.\nEl llibre també detalla com la música ha estat part d’una campanya més àmplia en la qual participen grups antiracistes i antifeixistes per construir una resistència general enfront de l’extrema dreta i analitza les diverses tàctiques utilitzades per combatre als feixistes, què han tingut èxit i què no.\nFinalment, el llibre analitza com algunes subcultures, Punk, Reggae, Mod i Skinheads han estat un element essencial, tant de la violència feixista cap a les minories, com de l’esquerra i la resistència a aquesta violència.\nP: Quina és la rellevància d’aquestes organitzacions musicals antifeixistes en l’actualitat?\nR: L’amenaça del feixisme puja i baixa.\nMolta gent a la Gran Bretanya pensa que cada 10-15 anys sorgeix espontàniament una nova organització feixista. Si bé les raons específiques per les quals creixen nous grups feixistes poden canviar, l’essència del creixement del grup és sempre la mateixa: el racisme i el rebuig a l’esquerra.\nEncara que poden desaparèixer de la vista durant un període d’anys, cada organització feixista té vincles amb les anteriors. El nou lideratge sempre està vinculat al lideratge anterior.\nNecessitem entendre què és el feixisme, com funciona i com creix per derrotar-ho.\nLa cultura és part del nostre arsenal contra ella. Les organitzacions musicals de les quals parlo al llibre són una part integral de la lluita més àmplia contra el feixisme.\nSi bé és necessari en determinats moments confrontar físicament el feixisme als carrers, no és l’única tàctica que tenim. Hi ha molta feina que es pot fer en altres camps, en aquest cas utilitzant la cultura per oposar-se a l’extrema dreta.\nLes manifestacions organitzades pels partits feixistes solen estar poblades pels racistes i feixistes més compromesos. La tasca de l’ala cultural del moviment contra el feixisme, els grups que treballen amb la música, és evitar que els racistes més tous passin a formar part del nucli dur de feixistes incondicionals.\nP: Què va ser diferent en la forma en què aquests grups polítics van utilitzar la música?\nR: El primer i més important és que els tres grups tenien una visió basada en la participació de les persones des de baix, de “fes-ho tu mateix/a”.\nSCIF era una organització molt més petita a la dècada de 1950, però des dels seus inicis volien involucrar joves dels clubs juvenils i aconseguir que la gent organitzés esdeveniments per si mateixa.\nQuan va aparèixer el RAR en la dècada de 1970, va fer exactament el mateix, però a escala nacional. Hi havia una oficina central a la qual escrivien persones de tot el país (tot això abans d’Internet) i preguntaven on era el seu grup RAR més proper. ‘Els van dir “ets tu”! A les persones se’ls van donar alguns consells sobre com establir un grup RAR local perquè el poguessin fer elles mateixes.\nDes del principi, es va insistir, sempre que fos possible, en què toquessin bandes negres i bandes blanques als concerts. Llavors això significava bandes de Punk i Reggae. Es va realitzar un esforç conscient per reunir els joves, en blanc i negre, en l’audiència i a l’escenari.\nL’amenaça feixista va retrocedir després de les eleccions generals del Regne Unit de 1979 i el 1981 el RAR es va dissoldre.\nAl juliol de 1981 es va celebrar un carnaval final a Leeds, una ciutat del nord d’Anglaterra. La banda de ska, The Specials de la discogràfica antiracista Two Tone, el va encapçalar.\nAquesta va ser la culminació del RAR, no només una audiència amb gent blanca i negra o diferents bandes blanques o negres, sinó una banda amb un poderós missatge antiracista formada per artistes blancs i negres.\nEn tot cas, l’aspecte primordial dels tres grups era i és que la gent jove ha de sentir-se com a part integrant d’aquests moviments, tenir la música que vulguin i organitzar les coses ells mateixos.\nP: Què està passant avui al Regne Unit pel que fa a la música antiracista?\nR: LMHR es va formar l’any 2002 en oposició al creixement del Partit Nacional Britànic (BNP), una altra organització feixista, a la qual li estava anant molt bé a les eleccions. Fa quelcom molt similar a SCIF i RAR i organitza concerts a nivell local. L’èmfasi novament està en l’autoactivitat, aconseguint que els joves de tot el país formin grups LMHR a les seves pròpies escoles, col·legis i universitats, pobles i ciutats. Això podria significar esdeveniments massius en estadis de futbol amb actes establerts o concerts locals amb bandes sense contracte o DJ i rapers.\nPerò l’important és concentrar-se en la música i els artistes que els interessen als joves i orientar les persones perquè organitzin concerts ells mateixos. Avui dia també es treballa molt en actes de transmissió en línia tan diversos com Ed Sherran, Stormy i Rita Ora, tots amb samarretes de LMHR i cantant cançons en suport a l’antiracisme. The Beautiful Resistance va ser un esdeveniment d’aquest tipus l’any 2019 que va combinar la campanya en línia amb concerts arreu del país.\nP: Com pot la cultura ajudar a soscavar el feixisme?\nR: La música és molt poderosa, afecta totes les generacions, races i religions. A més de ser divertit, demostra clarament com el món està indissolublement lligat a través de la música. Flamenc, Jazz, Pop, Blues i avui el Hip Hop mostren com la música transcendeix les fronteres i cultures nacionals i és part d’un món multiracial i multicultural que s’ha de celebrar.\nCom antifeixistes, podem utilitzar la música per unir les persones i mostrar com l’extrema dreta cerca destruir la nostra herència compartida. El més important és que la música i la cultura poden evitar que les persones caiguin en el racisme i la intolerància, en l’explicar com els feixistes sempre s’oposen a l’intercanvi i la fertilització creuada de totes les cultures.\nP: Com es relaciona el llibre amb Espanya en 2021?\nR: Com es va esmentar, la lluita contra el feixisme no és una cosa singular. El creixement de VOX, un moviment obertament feixista a l’Estat espanyol té ressons a tot Europa i en menor grau a l’Amèrica amb Donald Trump i els Proud Boys. A l’Estat espanyol, es poden adoptar moltes de les tàctiques reeixides utilitzades pels antifeixistes al Regne Unit.\nSí, hem d’enfrontar físicament els feixistes, però hi ha molta feina que es pot fer paral·lelament a això per generar confiança en la gent del nostre costat, que els ajudi a participar políticament, però al mateix temps soscavar la confiança d’aquells en la perifèria de l’extrema dreta.\nPer exemple, el llibre detalla les tàctiques que LMHR va utilitzar com a part de la campanya per derrotar la feixista English Defense League (EDL) l’any 2010.\nA més d’organitzar concerts per recaptar fons i unir la gent, LMHR també va organitzar entre bastidors. Quan la EDL va anunciar els seus punts de reunió abans de la seva intenció de manifestar-se a través d’una àrea predominantment asiàtica de Londres, LMHR juntament amb Unite Against Fascism (UAF) van recórrer els pubs i bars als quals tenien la intenció de reunir-se per explicar als gerents i a la gent dels pubs qui era la EDL i el que representaven. Si aquest pub/bar permetia que els feixistes es reunissin, LMHR organitzaria un boicot a aquest mateix bar més tard.\nTanmateix la EDL va intentar reunir-se en una important estació de tren abans de la seva manifestació. LMHR amb UAF es va posar en contacte amb el sindicat de treballadors de l’estació i va suggerir una vaga o la negativa a treballar per motius de salut i seguretat en cas que els feixistes intentessin reunir-se.\nLes lliçons d’aquestes tàctiques són clares a l’Estat espanyol avui, ens oposem al feixisme en tots i cadascun dels fronts. Els esdeveniments musicals són una forma d’unir a la gent, especialment a aquells que no s’identifiquen fàcilment com “polítics”, i els expliquen el que passa al seu voltant i els animen a actuar contra el racisme i el feixisme.\nMoltes persones també estan alienades amb els polítics institucionals i un missatge polític que provingui d’un músic o cantant antiracista pot tenir molt més efecte. Els concerts musicals antiracistes no només són un lloc on les persones poden sentir-se segures en un entorn antiracista i discutir sobre política, si ho desitgen, també són un lloc on les persones poden beure, ballar i divertir-se… això també és molt important!\nLa foto principal és de The Clash al primer «Carnival» de Rock Against Racism i Anti Nazi League, abril de 1978. La segona és de la banda de reggae, Steel Pulse, al mateix concert.


Proxy corrector és un servei gratuït que s'utilitza per provar servidors proxy. Un proxy o servidor intermediari és sol un altre ordinador que serveix com a un centre a través de la qual internet peticions des de l'ordinador són processats. Mitjançant la connexió a través d'un d'aquests servidors, el vostre ordinador envia les vostres peticions al servidor proxy que, llavors, els processos de la seva petició i retorna el que van voler. D'aquesta manera, es serveix com un intermediari entre la màquina de casa i la resta d'ordinadors a internet.\nEls intermediaris són utilitzats per una sèrie de motius, com ara per a filtrar el contingut web, anar al voltant de les restriccions, com ara parental blocs, a la pantalla de descàrrega i càrregues i per a proporcionar anonimat quan navegueu per internet. Proxy corrector registres i mostra els detalls dels servidors proxy que esteu utilitzant. És especialment útil per exposar transparent proxies. Aquests són els intermediaris d'inserir entre el navegador i el web, normalment el vostre ISP, i sovint sense saber.\nUn servidor intermediari és un compromès màquina o un programari gadget passejant en un ordinador que actua com a intermediari entre un punt final dispositiu, juntament amb un pc, i qualsevol altra servidor des d'on s' consum o client és per sol · licitar un proveïdor. El servidor proxy maig existeixen dins de la igual màquina com a un firewall (tallafocs) o servidor podria estar en un servidor independent, que envia les peticions a través el firewall.\nUn avantatge un servidor intermediari és que la seva memòria cau pot servir a tots els clients. Si un o extra internet llocs són regularmentsol·licitat, les són possiblement a en l' proxy de la memòria cau, per a poder millorar la usuari resposta temps. Un proxy també pot registre de les seves interaccions, que pot ser beneficiós per a la solució de problemes.\n[Total: 7 Mitjana: 3.4/5]\nUneix altres 53,587 subscriptors


Acord entre la Federació Catalana d'Escacs i el TERMCAT | Esports\nAcord entre la Federació Catalana d'Escacs i el TERMCAT\nEl president de la Federació Catalana d'Escacs, Antoni Ayza, i el director del TERMCAT, Jordi Bover, han signat un acord de col·laboració que té per objecte actualitzar i ampliar el contingut de la terminologia dels escacs i donar-hi la més àmplia difusió possible, amb l'objectiu de contribuir a afavorir la presència del català en aquest esport.\nPer a dur a terme aquest acord, el TERMCAT posarà a disposició de la Federació Catalana d'Escacs el contingut de la Terminologia dels escacs, que va elaborar l'any 2005 i es pot consultar en línia, perquè la Federació pugui treballar en l'actualització, i li facilitarà la formació i l'assessorament necessaris per a fer-ho. També normalitzarà els termes que ho requereixin.\nLa terminologia que actualment es difon consta d'un centenar de termes, amb les denominacions i la definició en català i amb els equivalents en castellà, francès, anglès i alemany. L'actualització preveu la classificació temàtica dels termes, l'ampliació del corpus i la revisió de les definicions si és necessària.


Puigdemont anuncia una rebaixa de l’IRPF per a les rendes baixes | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nEl president de la Generalitat participa en l'obertura de la trobada anual del Cercle d'Economia\nSitges 26 MAI 2016 - 17:36\tCEST\nCarles Puigdemont a la XXXII Reunió del Cercle d'Economia. Albert Garcia\nDos dies després que el seu Govern aprovés el projecte de Pressupostos del 2016, el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha anunciat aquesta tarda la intenció del seu Executiu de reduir l'impost de la renda als contribuents amb menys recursos. “Ha arribat el moment d'alleugerir la pressió fiscal dels catalans”, ha assenyalat Carles Puigdemont davant d'uns 400 empresaris convocats pel Cercle d'Economia a Sitges.\nPuigdemont ha donat a entendre que les modificacions, després de setmanes d'enfrontaments entre Convergència i Esquerra sobre la idoneïtat d'aplicar reformes a l'IRPF, s'introduiran a la Llei d'Acompanyament de Pressupostos que acaba d'iniciar la seva tramitació parlamentària. “El 99% [dels catalans] no només paga més IRPF que la mitjana de les comunitats autònomes, sinó més que qualsevol comunitat”, ha dit, remarcant que “la diferència és més gran en les rendes baixes”.\nEl president de la Generalitat no ha aclarit si la rebaixa de la pressió fiscal s'executarà mitjançant una rebaixa dels tipus del gravamen o amb deduccions fiscals. Sí que ha assenyalat que la mesura no tindrà impacte sobre una baixada d'ingressos en els comptes de la Generalitat. Es podria aplicar ja amb una reducció de les retencions que s'apliquen als contribuents, l'impacte sobre les arques autonòmiques es produirà a partir del 2019. El motiu: el model de liquidació que regeix l'actual sistema de finançament autonòmic.\n“Per una vegada, els estranys mecanismes del sistema de finançament juguen a favor nostre”, ha assenyalat Puigdemont, que ha dit que és urgent modificar el sistema.


Apunt Menorca Teatre de Xoc presenta 'Vincles' a Ciutadella | Apunt Menorca\nTeatre de Xoc presenta Vincles a Ciutadella\nEl pròxim 28 d’octubre, la comèdia Vincles, de la companyia menorquina Teatre de Xoc, arribarà al Teatre de Ciutadella (Calós), en el marc de la gira de presentació de l’obra a Menorca.\nVincles, s’altra família és una comèdia de situació d’estil costumista, dirigida per Víctor Genestar i interpretada per Adriana Aguilar, Xevi Cor, Malu Morro i Jordi Pérez.\nA partir d’un retrobament i una visita inesperada, l’obra gira al voltant dels vincles entre quatre personatges, i ens parla sobre la superació personal i els nous començaments, i ho fa amb la voluntat d’emocionar i fer riure l’espectador.\nTeatre de Xoc, teatre per a totes les edats\nTeatre de Xoc és una companyia nascuda l’any 2013, amb l’objectiu de fer teatre a Menorca. La seva primera producció va ser Improxoc, i des de llavors han creat nombrosos espectacles adreçats a tots els públics, d’estils diferents i amb la improvisació com a element destacat.


Salsa maionesa amb mostassa i cúrcuma - Receptes - Molsa\nContinuem amb les salses! I és que ens encanten! Aquesta maionesa amb mostassa i cúrcuma també és un 10. Queda boníssima amb verdures i per acompanyar una hamburguesa vegetal, per exemple 😋\nEls podeu trobar a totes les nostres botigues físiques i també a Molsa Online.\n1/2 tassa de maionesa MisBios\n3 cullerades de mostassa Cal Valls\n1 cullerada de mel Rel\n1 cullerada de vinagre de poma sense filtrar Badia\n1 cullerada d’aigua\n1 culleradeta de cúrcuma Rel\n1 polsim de pebre negre Artemis\nPosa tots els ingredients dins d’un pot i bat amb la baterdora de mà fins que quedi tot ben emulsionat.\nA gaudir! Queda boníssima a sobre d’espàrrecs verds acompanyant una hamburguesa vegetal o qualsevol proteïna vegetal.\nHamburguesa vegetal amb espàrrecs verds i salsa maionesa amb mostassa i cúrcuma.\nMés receptes de salses:\nSalsa d’alvocat, coriandre i julivert\n← Tipus de proteïna vegetal: diferències entre el tofu i el seitan


Localització | Ajuntament de Otos\nA l’ombria del Benicadell trobem el terme municipal d’Otos, el qual s’estén d’una forma estreta i allargada de forma perpendicular a la muntanya en direcció nord – sud.\nLa seua màxima altitud (1022 m.) es situa en l’Alt del Morral o “Collao”, punt que serveix de divisòria administrativa per a un total de quatre termes municipals. Actualment, la cota més baixa s’assoleix al voltant dels 140 m. sobre el nivell del mar en una ubicació bastant llunyana del nucli de població, al bell mig de la Vall Blanca on el riu Albaida acarona el poble de Benissuera i rep les aigües tributàries del riu Missena (hui en dia territori inundable per l’embasament de Bellús).\nPer tant, limita amb les jurisdiccions de Muro d’Alcoi i Gaianes (comarca del Comtat i província d’Alacant) pel sud; Beniatjar i la Pobla del Duc a l’est; Sant Pere d’Albaida i Benissuera per la vessant nord i Montaverner i Bèlgida queden a l’oest.\nPasqual Madoz el qualifica com a “lugar con ayuntamiento en la provincia de Valencia, audiencia territorial, c.g. y diócesis de Valencia (14 leguas), partido judicial de Albaida (1 ½)…”\nL’extensió d’aquest terme municipal és d’11,23 km2 o, el que és el mateix, de 1124 hectàrees i 59 àrees. La seua forma estreta (no supera en cap lloc el quilòmetre) i allargassada (poc més de 10 km.) també la trobem als veïns municipis de Bèlgida i de Beniatjar, els tres pertanyents a l’antiga jurisdicció del Castell de Carbonera durant l’Edat Mitjana. Responen a una fisonomia bastant semblant, malgrat les diferències paleses tant en la seua forma com en el desenvolupament econòmic i poblacional.\nActualment tots ells estan integrats dins la comarca de la Vall d’Albaida, regida parcialment per la Mancomunitat de Municipis homònima que té la seu a Ontinyent, ciutat de la qual pertanyen judicialment des que en l’any 1960 fóra abolit el partit judicial d’Albaida. I aquesta comarca alhora pertany administrativament a la província valenciana i a la mateixa comunitat autònoma. Del Cap i Casal dista 92,1 km. i 20 fins Ontinyent.\nInusualment trobem que el terme otosí està format per dues porcions de terreny separades entre sí. Una vegada travessada la carretera CV-60 es situa l’antic límit septentrional del terme d’Otos, però transcorreguts al voltant de 50 m en direcció nord, una vegada passada la Casa Alta, on es trobava l’antic molí del Poll que es veia impulsat per la força fluvial del riu Missena, de nou trobem que s’obri el domini otosí entre els territoris belgidans i poblatans, els quals han tingut durant aquest breu tram el riu com a fita, tant física com administrativa. Aquest territori, actualment d’Otos, ocupa les jurisdiccions dels antics poblats moriscs de Torralba i de Missena. El fet que constituïsca un illot separat de l’allargassat cos principal del terme ha ocasionat que en nombroses ocasions al confeccionar mapes, o al modificar les fonts cartogràfiques ja existents per interpretar-les, s’ha adjuntat incorrectament el territori esmentat al terme de la Pobla, al de Bèlgida, a Benissuera o, fins i tot, al del Genovés.


“El marc regulador genera seguretat jurídica i garanteix un model turístic responsable i sostenible” | Euram\nInici » Observatori de l'Euram » Xarxa de territori i societat » “El marc regulador genera seguretat jurídica i garanteix un model turístic responsable i sostenible”\n“El marc regulador genera seguretat jurídica i garanteix un model turístic responsable i sostenible”\n15/12/2017 | Associació d'Apartaments Turístics de Barcelona (Apartur)\n– Quina és la necessitat de regular la vivenda d’ús turístic?\nApartur considera que disposar d’un marc regulador genera seguretat jurídica i garanteix el desenvolupament d’un model turístic responsable i sostenible que promogui la convivència i el civisme a l’espai públic. Igualment facilita un ordre i cohesió en el sector i aporta unes eines per lluitar contra la il·legalitat.\n– Quines condicions considera a l’hora d’arribar a un acord amb l’Ajuntament\nL’Ajuntament ha de creure en aquest sector i, a més, tenir en compte que dona resposta a una demanda molt important. Entre els objectius que persegueix l’entitat, podriem assenyalar com més importants els següents:\n– Desvincular el turisme de la manca d’habitatge públic.\n– Tractar (combatre) el conflicte de l’oferta il·legal.\n– Tracte no discriminatori respecte a la resta de tipologia d’allotjaments turístics.\n– No discriminació al petit propietari/empresari.\n– Retorn de part de la recaptació que genera en inversions en el sector (promoció, infraestructures, veins, etc.).\n8 Responses to ““El marc regulador genera seguretat jurídica i garanteix un model turístic responsable i sostenible””\nApartur, Associació d'Apartaments Turístics de Barcelona


B&B Ma Maison Canove Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Craviano 23, Canove, Canove, Itàlia, 12040 - Veure al mapa\nAl visitar Govone, vosté es sentirà com a casa a B&B Ma Maison, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, B&B Ma Maison és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets .\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com bany, parc infantil, jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Govone, faci de B&B Ma Maison la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (26) Parelles (7) Viatgers en solitari (9) Famílies amb infants petits (8) Grups (2)


Es desclou la tenebra...: Com en la infància (#escripturaperalconfinament; 16)\nA través de twitter la Carla Gracia Mercadé (autora de L'abisme [Ed. Univers]) ens proposa diversos exercicis per poder suportar el confinament d'aquest març. El setzè ha provocat aquest relat:\nHe trobat el jersei de l'avi fent endreça d'armaris. L'he olorat i les pituïtàries s'han emplenat de la seva flaire, tan característica i, alhora, tan peculiar. No és simplement la típica olor de vell, sinó també d'herbes aromàtiques, la pols rica del tros, la flaire de la flor de l'ametller, la ceba arrencada per incloure-la en un dels guisats de l'àvia; totes les essències diverses de persona del camp. Les borratges i els espàrrecs em venen a la memòria. Són menges descobertes pel paladar gràcies a ell, en la meva infantesa. El vellut de les primeres, l'estranya textura esfilagarsada dels segons. I les hores estiuenques de mitja tarda mentre xarrupàvem i pellucàvem les arrels dolces de la regalèssia; em provocaven cucs intestinals però això no m'impedia demanar-n'hi més. Als marges dels camps, la munió de plantes feia avorrir qui en conreava aquells terrenys, i jo en fruïa prou, engrapant aquella mà sarmentosa, encara amb restes de terra fèrtil, la mateixa que cobria la fulla de l'aixada, recolzada a la seva espatlla dreta.\nInspiro de nou i l'aroma m'embriaga els sentits. Tanco les parpelles i el visualitzo amb un llibre entre les mans, al racó més il·luminat de la saleta de casa seva, allà on es veu el televisor i es fa petar la xerrada, o té lloc la batalla de les cartes o les riallades entre tirada i tirada de daus. L'estratègia i la complicitat, l'actualitat i la història. Tantes sensacions en tan poc espai... L'escolto quan em crida, i la seva veu, totalment distorsionada a l'altra banda del fil, és càlida i tranquil·la, la seva cadència em bressa i m'amanyaga. I l'esgarrifança de plaer i de sorpresa m'embolcalla, palplantat davant de les portes obertes de l'armari. El confinament provoca que els sentiments aflorin, i és fàcil que el plor arribi als ulls. Sobretot per la manca de contacte físic amb els éssers estimats. Si em veiés ara així, segurament riuria amb ganes del seu net. Els homes no ploren, ets un figaflor, hauries de passar una guerra i et faria fort i ben mascle! Les frases que m'esperonen a tirar endavant i a anhelar una abraçada ben ferma i prolongada.\nEm poso el jersei i la llana m'envolta en un refugi de pau i d'experiències. Em mentalitzo per suportar aquests dies extres d'enclaustrament, per fomentar al màxim la comunicació amb les persones més vinculades a mi. I conduiré, quan ens permetin sortir al carrer, fins al poble dels avis. Sigui el dia que sigui, ho faré. I l'abraçada arribarà, en forma de ram de flors i de moltes paraules plenes d'amor. Davant de la seva tomba, ploraré com una magdalena mentre li dic que l'enyoro i que voldria un bon plat de borratges amb patata bullida i oli d'oliva verge. Com en la infància.


Avui us deixo amb l'entrevista publicada al NAS nº109 sobre l'anàlisi de la campanya de les eleccions locals del maig a Cardedeu.\nAlba Barrientos: La població va decidir retirar molts suports als partits per donar-los a d'altres que destil·laven una manera de fer diferent.\nLa gerent de Dixtum fa un anàlisi dels resultats de les passades eleccions municipals en base a les campanyes que van portar a terme els diferents partits.\nEls resultats de les passades eleccions municipals ha posat damunt de la taula la necessitat de fer-ne un anàlisi acurat del què va passar, què va voler l'elector.\nDixtum és una empresa cardedeuenca que ofereix els seus serveis d'assessorament tant a l'empresa pública com a la classe política per tal que aquestes millorin la seva comunicació, gestió i estratègia. L'Alba Barrientos, la seva gerent, és Diplomada en Gestió pública i Llicenciada en Ciències Polítiques, especialitzada en comunicació política i electoral.\nAlba, quina valoració general fas de les passades eleccions municipals?\nDesprés d'uns mandats variants en quant als colors del govern, es podien preveure canvis a nivell municipal ja que els cardedeuencs s'havien estat mobilitzant reclamant canvis en diferents aspectes de la vida pública. Les eleccions locals són sempre una oportunitat única per modificar aquells aspectes polítics que ens afecten directament. Però aquesta vegada jo diria que, en general, els partits han oblidat que es presentaven a unes eleccions de caràcter municipal. Els discursos que ens van oferir des de mesos abans, seguien formats establerts des de fora del poble. Tret de la CUP i GpC (Gent pel Canvi), la resta de partits donaven més informació d'àmbit nacional que no pas de Cardedeu, segurament apel·lant a un votant que es fixa més en el color de la papereta que en les propostes i la gestió real de les persones.\nQuè hem votat els cardedeuencs?\nSense aprofundir massa en els resultats caldria destacar el paper interpretat per noves formacions com GpC, amb en Jordi Abad al capdavant, que ha aconseguit un regidor. També l'actuació de la CUP, que ha augmentat en vots i també ha aconseguit un regidor més. Totes dues formacions van assentar les seves bases amb un ideari molt lligat al món local. El contrari ha passat a d'altres formacions que havien estat al govern, les que han perdut vots i regidors. La proximitat dels candidats amb propostes realistes i les llistes renovades han estat la clau de l'èxit. La gran batalla entre Vila i Cots, caps de llista de CIU i PSC, es podien resumir en: nosaltres tot, més i millor. Quedava clar que en algun moment s'havien oblidat de la situació econòmica general i del Consistori, governat per ells mateixos en algun període dels últims 8 anys.\nTenen un paper rellevant les noves tecnologies en el món local?\nEvidentment. De fet durant la campanya hem vist com l'ús d'Internet per comunicar-se ha estat lligat a certes formacions. La tendència ha estat la mateixa que durant la resta del mandat. Són les formacions que utilitzaven eines multimèdia les que han acabat guanyant vots. Pàgines web, blocs i xarxes socials han donat els seus fruits. És cert que tots els partits en tenen, però alguns només tenen notícies breus sobre l'acte de proclamació de la candidatura (CIU i PSC) sense ni tan sols fotografies o detalls dels membres del partit. Altres també hi tenen tota la informació del partit d'àmbit nacional, però poc sobre la vida de Cardedeu (ERC, ICV i PP). Tot i aquesta situació, cal reconèixer que en Jordi Cots, cap de llista d'ERC, té un bloc amb certa activitat però no és menys cert que no era la candidatura complerta, ja que es presentaven en coalició. Només hi ha dos partits que intenten reflectir la seva activitat diària (CUP i GpC) i podem identificar la cara de Cordomí i Abad. Les xarxes socials com facebook o twitter no tenen més sort; són infrautilitzades tot i tenir perfils actius la majoria d'ells. Només la CUP, el PP (l'Íngrid Ruiz és molt activa) i GpC els hi donen ús tant per oferir com per rebre informació.\nPer tant, no tenir-les en compte, els ha perjudicat?\nSí. Sorprèn que són justament aquelles candidatures amb més “activitat virtual” les que han sortit reforçades de les eleccions. Una casualitat? Més aviat un indicador de cap a on vol anar la població i del què passa amb qui no vol escoltar.\nCom deies, CiU i PSC han estat castigats, perdent tots dos vots...\nDe fet, veient com va esdevenir el mandat i la campanya, era de preveure que aquells que deien que volien guanyar per continuar fent el mateix que havien fet durant els seus governs (Montserrat Cots: Sabem fer-ho millor i Calamanda Vila: Bona feina), no s'avinguessin a dialogar ni a acceptar crítiques sobre la seva gestió. Per això ens hem trobat amb una situació desafortunada. La població va decidir queixar-se i retirar molts suports als partits per donar-los a d'altres que destil·laven una manera de fer diferent. Cardedeu va votar un canvi que els partits no han estat capaços de dur a terme.\nVa ser un problema de saber comunicar a l'elector?\nUna campanya no ha de ser una llista d'acusacions creuades. Els polítics, començant pels més propers, han de canviar el xip i acceptar responsabilitats i crítiques, de la mateixa manera que fem tots nosaltres a la vida quotidiana. Una campanya, igual que la resta del mandat, ha de servir per explicar què es fa i acceptar que, igual que no tothom hi estarà d'acord, potser una d'aquestes persones ens pot fer millorar, si som capaços d'escoltar el què ens ha de dir. La comunicació és bàsica en tots els aspectes de la vida, molt més en política. No hem d'oblidar que són els votants qui escullen qui volen que governi i, per tant, han de saber què se'n fa del seu vot.\nNecessiten assessorament els polítics locals?\nEls polítics no han de saber fer-ho tot. De la mateixa manera que busquen un arquitecte o un advocat, haurien de buscar professionals de l'anàlisi i la comunicació que els puguin assessorar. No és fàcil escoltar quan et diuen que no vas pel bon camí, però ho has de veure com una oportunitat per millorar. La política local és la que ens afecta més directament al dia a dia. Els polítics locals haurien d'utilitzar totes les eines per arribar a tots els ciutadans i conèixer les seves demandes. La proximitat que no pot ser exigida a un polític d'àmbit nacional hauria de ser el modus vivendi dels representants de la nostra vila.\nPublicat per dixtum a 13:10 Cap comentari:\nPolítics, que hi ha algú??\nHem encetat el mes d'octubre, ja fa dies que la tornada a l'escola forma part del passat, però encara no tinc clar què fan els polítics del meu poble. De fet no sé què fan els polítics d'enlloc. Segurament tenen molta feina i passen tantes hores treballant que s'obliden d'explicar-ho.\nA les webs institucionals trobem breus de notícies sobre alguns actes passats i algun dels que estan programats però no trobem informació sobre res més. La situació del Consistori de Cardedeu és peculiar des de les eleccions de maig d'enguany, el què ens podria portar a pensar que hi ha d'haver molt moviment per part de tots els regidors. Un govern en minoria en la situació actual hauria d'afavorir que passin coses. Segurament és així. No podem confirmar-ho perquè no tenim la informació, els partits i els regidors no tenen temps per explicar als seus votants què en fan del poder que els van delegar.\nQue aquesta desinformació d'actuacions dels representants es doni a l'Ajuntament es pot arribar a entendre, doncs l'activitat diària no s'atura i podem trobar l'agenda municipal actualitzada. Però no és ara quan els partits i regidors haurien d'oferir notícies sobre què passa realment? Què passa al Ple? Quins són els temes “calents”?\nLa ciutadania reclama informació, ho van deixar clar a nivell local a les darreres eleccions, però els polítics continuen sense escoltar. Fins quan? No és excusa dir que treballen i no tenen temps per explicar-ho. Vull poder saber com s'utilitza el meu vot. Vull saber què defensa qui vaig votar. Ara no tenen excusa doncs amb un Consistori com l'actual, el debat hauria de ser bàsic pel bon funcionament. No hi ha majories que imposin la seva voluntat, ni minories que només tinguin dret a veu i no a vot.\nDoncs, què esperen?\nPublicat per dixtum a 17:43 Cap comentari:\nVull sang de veritat!\nQuan comença la campanya electoral? Legalment queda clar que són dues setmanes, però el què anomenem precampanya, té un temps determinat? Potser són dues setmanes més, o un mes, o un trimestre? En quin moment podem dir: ara comença la precampanya, o ara s'acaba ?\nSón preguntes que porten cap a una mateixa resposta: mai comença o acaba, vivim en un estat de precampanya electoral continua. Però ens podríem fer una altra pregunta que potser ens portarà cap a respostes més productives. Com a mínim ens incitarà a fer-nos altres preguntes que ens ajudaran a entendre el panorama actual. Fins a quin punt és eficaç una precampanya tal i com la fan els partits que ens envolten?\nDurant tota la legislatura (és igual quina) els actors polítics ens imbueixen en un estat de campanya, amb més atacs contra l'adversari que publicitat pròpia. Els partits en govern reben cops des de fora del govern ( i des de dins, en algunes ocasions) pel què fan, pel què han fet o pel què deixen o diuen deixaran de fer. Els partits de l'oposició reben pel què van fer o pel què volen fer. Qualsevol excusa és bona per deixar anar alguna informació que pugui convertir-se en bomba informativa i obri una escletxa a les files contràries (encara més si aquestes es troben dins del propi partit).\nLa societat reb aquest ball de bastons, d'intensitat variable, com una puja suau de tardor: la veus, potser la sents i si et cau una gota a les ulleres, la notes. Fins i tot pots comentar algun aiguat aïllat mentre fas el cafè al bar, però de ben segur que no hi pensaràs més.\nÉs necessari replantejar-se el format de precampanya electoral continua, qui sap si no seria més eficaç un format informatiu amb debat real. Continu, sí, però que elevi el to més enllà d'acusacions de pati d'escola sobre si un s'ha tret un moc o si l'altre li ha ficat el dit a l'ull a un tercer.\nPosats a continuar amb aquest ritme degenerat d'atacs, passem al següent nivell i fem espectacle del bo: donem armes diverses als participants i aplaudim i cridem mentre lluiten a mort fins que només en quedi un. Quan sembli que tot s'acaba, segur que apareixen nous actors que ens mantinguin entretinguts. Si vivim en aquesta precampanya miserable continua, com a mínim vull veure sang de veritat!\nPublicat per dixtum a 17:54 Cap comentari:\nVodevil de Benny Hill català\nAquesta setmana hem viscut la tornada a l'escola després de les vacances i, com cada any, no hem tingut la sensació d'haver gaudit d'unes vacances realment. Durant l'estiu hem continuat gaudint del vodevil polític del país: partits que veuen clar que és el seu moment i volen aprofitar-ho, partits que veuen clar que se'n van de cap al calaix dels desapareguts i acabaran fent companyia als clàssics que ja no hi són, partits que volen semblar nous vestint-se amb roba vella i personatges que ronden per la zona.\nDurant tota la setmana hem anat veient un capítol de “El show de Benny Hill” adaptat al partit dels socialistes catalans: Ros surt i s'anuncia candidat per liderar el partit; tot seguit, Iceta el renya, però diu que ho fa perquè no s'ha esperat al 20N, no perquè ell vulgui postular-se com a candidat també. Finalment apareix Nadal, amb el dit índex ben recte, demanant ordre i un lloc també per ell. Es persegueixen corrents a velocitat accelerada, mentre entren i surten de pantalla.\nPerò no són els únics, a can republicans també fa mesos que tenen la festa muntada. Tot i que, veient com porten unes quantes ensopegades electorals i que tenen massa fronts oberts, han decidit tancar la porta i estomacar-se al menjador de casa. Això, però, no evita alguna escapada mediàtica que busca encendre el cartell de neó que els identifica i els eviti caure en l'oblit, encara que sigui per uns moments.\nEls populars de Madrid tenen clar que vistos els resultats de les enquestes d'intenció de vot, només es pot empitjorar el dia de les eleccions, per tant, busquen suavitzar el discurs després d'haver-lo escalfat durant anys. Duran sap que serà ell qui haurà de lluitar a Madrid i declara que no serà fàcil, tot i que té la boca petita com mai. Des de Catalunya, el President alça la bandera de la no-dependència proclamant que no necessita el govern de l'Estat per governar, mentre para l'orella i es deixa estimar. I els populars de Barcelona col·loquen estratègicament un dels homes forts i poc vistos.\nQui diu que la política és avorrida? En tot cas pot semblar una mica repetitiva, fins i tot previsible, però com els bons espectacles d'entreteniment, no busquen fer pensar, sinó entretenir.\nPublicat per dixtum a 17:30 Cap comentari:\nPolítica sexualment atractiva\nA les darreres campanyes electorals hem viscut una explosió sexual dels candidats. Des dels que comparaven l'acte d'emetre el vot amb un orgasme, fins actrius del cinema per adults dedicant cançons a candidats, passant per pits nus reivindicatius. Es pot entendre que una part de l'esfera política busqui fer una política més atractiva per la població. De fet, que busqui que la població es senti atreta per la política quan toca donar “suport electoral”, però potser ja s'està arribant als límits suportables.\nConsidero lloable l'objectiu de fer proper el fet democràtic, en certa manera seria tornar a la base no adulterada que busca aquest sistema polític, però no sé si el camí triat és el més encertat. En algun moment algú va pensar que si un cotxe es ven millor amb una noia maca al costat, per què havia de ser diferent amb un polític. Però tot evoluciona i, des de fa uns anys, els cotxes han deixat de vendre's segons el color del vestit de la noia en qüestió. En canvi, en política, encara no hem arribat a aquest nivell de maduresa i continuem esprement la poca dignitat que destil·len aquests spots.\nFins on arribarà tot això? D'aquí dos mesos estarem en plena campanya electoral, una altra vegada, i podrem comprovar fins a quin punt els grans pensadors polítics trobaran òptim l'ús del sexe com a reclam. Veurem Rajoy envoltat de les dones del seu partit ballant escasses de roba? O potser gaudirem de la imatge de Rubalcaba parlant sobre el seu passat nudista a algun programa de televisió, deixant-se despullar per la presentadora? I en Duran, criticarà l'espectacle mentre prepara algun moment més apte pels seus electors, tot i mantenir un to picant?\nL'alternativa podria ser el seny. Buscar fer política de veritat, i no mantenir un circ que només indigna la població a cada pas. Que no hi ha idees atractives per realitzar campanyes electorals? De segur que n'hi ha però requereixen estar convençut de que el canvi serà a millor i mentre el sexe funcioni, per què s'hauria de canviar? Per què caminar cap a un futur incert, possiblement a millor, si podem mantenir-nos estables en la decadència?\nPublicat per dixtum a 18:21 Cap comentari:\nAra no, demà qui sap\nAquesta és una frase llargament utilitzada, tot i que de manera el·líptica, en el món de la política. Fins ara quan un polític deia que no, podies suposar que era una negativa que s'establia en un moment concret en el temps. Es podia intuir un canvi, tot i que no es podia assegurar si aquest seria a curt o llarg termini, ni tan sols si esdevindria real.\nActualment comencem a veure modificacions en el discurs. Potser és pel moment social en què vivim, on la població reclama canvis. Potser és per la situació de pre-campanya, on els partits no volen perdre cap possible suport. Potser és el resultat d'anys de demanar als portaveus que no juguin amb la sintaxi per aconseguir no dir res sense parar de parlar. No tancar-se cap porta sense abans haver obert dues finestres. Potser és tot plegat, que ens impulsa cap a un canvi mínim.\nDe fet es podria dir que no hi ha cap diferència entre dir “ara no” o afegir-hi “demà qui sap”, però a nivell comunicatiu és un gran canvi. Aquest afegit ens indica fermament la ductilitat amb la què els governs fan la seva feina i la donen a conèixer.\nAquest canvi del què parlem succeeix avui, al final de la legislatura i amb escasses possibilitats d'encetar-ne una de nova, si fem cas de les enquestes publicades sobre la intenció de vot. Potser és una picada d'ullet a aquells que encara tenen l'esperança de que existeixin pactes i volen veure canvis on no hi són, per aferrar-se a espurnes que només els cremen les mans.\nEn qualsevol cas és un frase eminentment política, que resumeix una manera de fer que s'ha instaurat en la nostra democràcia, en contra del que molts voldrien. Forma part del joc polític d'estratègia que tant bé dominen els qui el practiquen i tant detesten qui el pateixen.\nO potser no era ni una cosa ni l'altre, sinó tot el contrari. Pura casualitat.\nPublicat per dixtum a 16:17 Cap comentari:\nA qui li interessa la política?\nTradicionalment les dades del CIS ens indiquen que només un 30% de la població se sent interessada per la política. Tot i això, durant la primavera passada vam veure com es va produir l'anomenat moviment del 15M, que, entre d'altres, demanava més participació en la vida política del dia a dia, una democràcia continuada que no estigués basada en la delegació del vot cada 4 anys.\nAquestes proclames van portar molta gent als carrers i també a les xarxes socials, on els trending topics anaven plens de paraules reclamant participació. Un dels punts calents es basava en què les dades no eren correctes, doncs no tothom es desentén de la política, sinó que hi ha moltes persones, cada vegada més, que tenen interès en el què els envolta. S'informen i volen participar, consideren que tenen coses interessants a dir. De ben segur que és així, però no podem igualar tota la població ni com a molt interessada i participativa, ni com a absolutament passiva.\nActualment trobem moltes eines que ens faciliten el contacte directe entre persones, el flux d'informacions i l'intercanvi d'opinions. No es pot negar que les xarxes socials han estat un dels instruments bàsics a l'hora de mobilitzar la població, però no tothom hi té accés, no tothom sap el què és i no tothom vol utilitzar-les. Partint d'aquesta base i extrapolant-la a la realitat social, per què hauríem d'exigir el mateix nivell d'implicació a tothom?\nAra ja ha passat l'estiu, les vacances, el temps de refredament i ha arribat el moment de tornar a emprendre el curs. Serà bo veure si aquests moviments que reclamen més participació, organitzats pels propis auto anomenats indignats hauran aconseguit fer augmentar les xifres d'interessats en política d'una manera sostinguda en el temps, impulsant un canvi real en el model actual.\nPublicat per dixtum a 12:13 Cap comentari:


Tàrrega estrena un espectacle d'il·lusionisme per conscienciar als infants sobre el medi ambient | Lleida.com\nTàrrega ha estrenat avui un espectacle d’il·lusionisme que vol conscienciar els infants a fer un ús responsable del cicle de l’aigua i respectar així el medi ambient. En concret, s’alerta els nens i nenes sobre els perjudicis que ocasiona llençar les tovalloletes al vàter. Sorea, empresa encarregada del manteniment del cicle de l’aigua al municipi, i la Regidoria de Serveis Municipals han impulsat aquesta iniciativa pedagògica que ha aplegat uns 900 infants en dues sessions al Teatre Ateneu de Tàrrega. Hi han participat escolars de 6 a 9 anys dels centres d’ensenyament públics i concertats de la ciutat a més d’usuaris de l’Associació Alba. L’espectacle, titulat “Les tovalloletes no desapareixen per art de màgia”, té com a protagonista el Mag Albert i ha estat precedit per la projecció d’un vídeo didàctic.\nPrèviament, l’acte s’ha iniciat amb unes paraules de David Gall, gerent de Sorea a Lleida, que ha destacat la rellevància de fer un bon ús de l’aigua i retornar-la neta al medi natural. “Les tovalloletes humides, fetes de fibres molt resistents, no es desfan amb l’aigua i provoquen embussos a les canonades, malmeten les depuradores i contaminen el medi ambient”, ha explicat.\nPer la seva part, l’alcaldessa de Tàrrega, Rosa Maria Perelló, ha subratllat el caràcter pedagògic de la iniciativa: “Els infants aprenen de forma divertida com d’important és llençar les tovalloletes a la paperera i adquireixen bons hàbits de respecte vers el medi ambient”.\nSorea té previst portar aquest espectacle en altres municipis. La iniciativa s’ha posat en marxa arran de la celebració el passat 19 de novembre del Dia Mundial del Sanejament.\nGuia per a ser responsable amb el medi ambient des de casa


2014 0429. Assaig general - Gironès per la independència\n2014 0429. Assaig general\nValenciano planteja les eleccions com unes “generals europees”, mirant de reüll cap a Catalunya\nPer a què serveix una campanya electoral? L’activitat parlamentària s’atura, el debat polític –si n’hi havia– es contamina sense remei, les despeses dels partits es disparen, s’esgrimeixen programes electorals que neixen ferits de mort, les posicions es radicalitzen… Si les eleccions són al Parlament Europeu i les previsions d’abstenció arriben a índexs que certifiquen el desinterès ciutadà per la política i els polítics, els quinze dies de campanya que tenim per endavant es converteixen en l’escenificació d’una lluita amb conseqüències comptables que afectaran tant el Govern de l’Estat com l’oposició. Hi haurà vot de càstig per a PP i PSOE, ascens d’IU i UPyD, pugna sobiranista entre CiU i ERC a Catalunya, més càstig per al PSC, abstenció per a tothom… Però el que compta és Europa.\nEl Govern de Mariano Rajoy afronta el seu primer examen a les urnes venent un missatge de recuperació econòmica. Un resultat negatiu el 25 de maig podria restar comoditat al seu discurs polític –la majoria absoluta al Congrés el protegeix d’una hipotètica victòria socialista–, i fins i tot condicionar les perspectives electorals dels barons del PP a les autonòmiques de l’any que ve. Madrid, València i potser fins i tot Castella-la Manxa són al punt de mira d’un PSOE que aboca en les eleccions europees gran part de les esperances de futur. El president del Govern espanyol, doncs, abandonarà la letargia per començar a fer carretera aquests pròxims dies i plantar batalla a PSOE, IU, UPyD, Vox i fins i tot a l’allargada ombra d’un Aznar àvid de mítings.\nHo farà mirant de reüll a Catalunya amb l’única esperança que les urnes donin la campanada, ERC superi CiU per primera vegada i Artur Mas emprengui el seu enèsim malson electoral. Amb la previsió d’una presidència de la Generalitat ferida, a la Moncloa s’imaginen la remota possibilitat que el líder de CiU replantegi una estratègia a la qual ha lligat el seu futur polític. Fins aleshores, qui dia passa, any empeny. Tot i que Rajoy podria acabar afegint-hi un problema sobrevingut amb el PP català si els seus números, en ple debat independentista i amb el PSC desarmat, sucumbeixen a l’empenta que Ciutadans demostra a les enquestes.\nAquestes eleccions són, com planteja la candidata del PSOE, unes “generals europees”. Un gran assaig general. Encara que Elena Valenciano situï en una discreta cinquena derivada qualsevol efecte sobre les files socialistes. La nit del 25 de maig tenyirà d’un color o d’un altre el futur d’Alfredo Pérez Rubalcaba, que es juga la pau interna fins a les primàries del novembre. Amb la convocatòria de la consulta a Catalunya escalfant l’ambient i el socialisme català. De manera que al PSC... al PSC, després de les europees, com ara, no hi haurà pau ni de bon tros...


La Banda de Música de Manacor va fer els primers concerts després del confinament a l’Auditori de Manacor | card.cat\nEl director de la Banda de Música de Manacor, Eduardo Bernabéu, va demostrar una total confiança amb els músics de la banda, ja que no és habitual que una banda amateur faci tres concerts seguits, i molt més, sortit d’una sequera de concerts degut al llarg confinament a causa del Covid-19.\nEls concerts es van celebrar els dies 25, 26, i 27 de juny a l’Auditori de Manacor. El primer dia dels concerts, els músics que estaven acostumats a tocar molt junts a l’escenari, i escoltar-se uns als altres, és trobaren un poc desconcertats, per la separació entre els músics imposada per mesures de seguretat, i per la sensació de poc públic present, que els va sorprendre bastant. No obstant, a mesura que anava avançant el concert anaren agafant confiança i poc a poc es feren amb el concert, i els va servir per tornar posar-se en marxa i dinamitzar la banda.\nEls tècnics de l’auditori feren un molt bon treball amb la preparació de la megafonia, que va facilitar la feina al director i músics.\nEl primer concert de dia 25 de juny, sens dubte serà recordat com el primer concert dels tres programats que va oferir la Banda de Música de Manacor, després del confinament pel coronavirus.\nI els dos següents pels músics de la banda que després del primer concert agafaren confiança i ja es feren a tocar amb el distanciament exigit per les actuals circumstàncies.\nAls tres concerts els músics entraren tocant l’emblemàtica obra d’Oscar Navarro «Libertadores» , sortiren desfilant després dels tambors amb els instrumentes a les mans i una mascareta negre en senyal de dol i respecte a les víctimes del Covid-19.\nLa Banda de Música de Manacor és la primera banda amateur de tot l’Estat que ha fet els tres concerts tocant a un espai tancat amb tots els components de la banda. Van tenir la sort que l’escenari de l’auditori és molt gran i es van poder respectar les distàncies de seguretat entre els músics. Al no haver-hi programes de mà. el director va anar presentat les obres; a la primera part tocaren, d’entrada. Libertadores, Dolores Pedro de Toni Pedro, Juanvi de Francisco Valor, Beeny Goodma Memories, ( interpretada en l’últim concert abans del confinament).\nLa segona part del concert va ser de música Cubana, amb molta marxa, que va fer ballar als espectadors. Van tocar Temps de Bolero de Pérez Pedro (popurri), Ritmando cha-cha-cha de Bebo Valdés, Mambo Jambo de Pérez Prado, arr, Nohairo Iwa, i per tancar els concerts, Tot anirà bé, la ja clàssica obra que va compondre el component de la banda Antoni Galmés durant el confinament, i que tot el públic assistent va cantar per acabar els concerts.\nEnhorabona el director i els músics per aquests concerts que ens feren gaudir novament de la bona música de la banda manacorina.\nAquest article s'ha catalogat com a Música, Sa Costa i s'ha etiquetat amb Concerts de la Banda de Música de Manacor per Magdalena Ordinas. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


Aquest dilluns s'han aprovat vint noves sol·licituds per un valor total de 51.439,83 euros\n3 de maig de 2021 (13:24 CET)\nLa Junta de Govern municipal ha aprovat aquest dilluns el tercer pagament de les Ajudes Parèntesi del Pla Resistir, amb un import total de 51.439,83 euros corresponents a vint noves ajudes per a negocis i establiments afectats per les restriccions imposades per la pandèmia.\nD'aquesta manera són ja 62 les sol·licituds que s'han aprovat pel que fa a aquestes subvencions que s'atorguen conjuntament per part de la Generalitat Valenciana, la Diputació de València i el mateix Ajuntament de Xàtiva, amb un import que arriba ja als 157.839,83 euros.\nEn aquesta remesa, les ajudes han oscil·lat entre els 2.000 i els 3.800 euros, mentre que s'han desestimat un total de huit sol·licituds per tractar-se de negocis amb domicili fiscal fora de Xàtiva o tenir més de 10 treballadors en plantilla.\nA més d'aquestes ajudes Parèntesi del Pla Resistir, l'Ajuntament també ha aprovat de moment un total de 88 subvencions corresponents al Reactivem Xàtiva per valor total de 140.000 euros. En total són ja 150 les sol·licituds aprovades pel que fa a les subvencions destinades a la reactivació econòmica dels negocis i establiments de la ciutat, per un import total de 297.839,83 euros.


Opinión | El funeral, por @Desmemoriats - Plaza Deportiva\nVALÈNCIA. L'únic positiu que té Meriton és que es repeteix com un lloro. En este punt mort post funcionari tornen a les nostres vides els vells arguments de sempre: Ja sona el hit de l'entrenador-mánager. Lo del director esportiu sempre els va resultar molest o innecessari, per això els pocs que acceptaren tindre acabaren ocupant-se d'assumptes menors. Ocorre perquè una direcció esportiva professional implica una estructura i un poder que inevitablement li lleva protagonisme a Mendes & associat. Que va ser el vertader motiu de les voladures. De totes. És la raó per la qual els costa tant triar personal capacitat. Quan decideixen ells es mouen en els extrems. O inexperts que no han agafat mai un bou per les banyes, de la cartera de l'amic, o velles glòries amb més anys inactius que un DVD.\nTenen una concepció del futbol tan peculiar que es caguen a cel obert en la ruta canònica per a construir un club. Anava a dir que són incapaços d'entendre que l'èxit necessita un ecosistema que el propicie, que mai passen de la mera aparença, però ha quedat demostrat ja, a base de repeticions, que l'èxit o els molesta o se la bufa. Com va dir el fill de l'amo, per a ells significa una cosa diferent a lo que nosaltres tenim al cap.\nTal vegada per això visquen convençuts de que es tracta d'ajuntar jugadors sense solta ni volta. Un puzle de peces que no encaixen acoplades a trompades fins a construir una imatge desigual e inconnexa perquè la vertadera fi és moure la mercaderia. Així són els mètodes que han portat una crisi darrere d'altra en sis anys. Regats d'excuses repetitives confonent el cost amb el rendiment. La mescla amb un equip. Soltant entrenadors desproveïts de tot esperant, com qui espera un miracle, que funcione per art de màgia. I sense molestar.\nNo, mira. Un vestuari, com la societat, o qualsevol grup de persones, necessita una causa per a moure's. Lideratges, objectius, motivacions. Respecte. Certeses, intangibles. Tot el que Meriton menysprea. Si el grup pega una miradeta a l'esquena del tècnic i veu que darrere no hi ha res, ni ningú, sumant que és una figura d'escassa o nul·la autoritat o ascendència, no rendeixen per més qualitat que atresoren. Ací, i en qualsevol lloc. Basta amb tindre més de cinc anys de vida per a saber-ho, conèixer una miqueta el futbol, o no concebre-ho com un producte financer.\nPer això, per a Meriton, la culpa sempre és dels futbolistes. Sempre. baix qualsevol circumstància. Ho va dir Layhoon, “nosaltres no juguem els partits”, i ho repeteix l'indecent d'Anil amb les seues filtracions i pulles. La realitat, encara que els dolga, és que lo que es veu a la gespa sempre és un reflex d'allò que ocorre als despatxos. Perquè lo de la gespa s'engendra als despatxos. Sort han tingut que este grup fóra construït per professionals que primer miraven el cap i després les cames, perquè són els que veritablement han sostingut el club des de setembre sortejant tota classe de pals a les rodes. Amb altres, en lloc de veure't lluitant per Europa faltant dos jornades, estaries mirant a l'antepenúltim de la taula.\nAmb tals cuiners i la mateixa recepta, una que ix a una ingent quantitat de compres i traspassos, a tres entrenadors i sengles directors esportius a l'any, és el menú que patirem en el futur com ho vam fer al passat.\nUna manera de fer les coses que a la llarga és més probable que et porte a segona divisió que a una final de la Champions League. T'has equivocat amb entrenadors, amb jugadors, fins i tot de vida, però sempre tingueres un gol de Piatti de rebot, o altre d'Enzo Pérez en el descompte, que evitaren veure't a dos punts del descens a tres/quatre jornades del final. A força de temptar-la, un dia eixa sort serà esquiva i ho pagaràs car. I lo pitjor, mentre algun continua enganyant-se, altres aprofitant estes situacions per a veure si està tot tan mal que els cau un carguet, o la resta mira per a altre costat com si així anaren a solucionar algo, és que no podrà sorprendre'ns perquè portes anys obstinat a comprar totes les paperetes.\nL'última: Desmuntar un equip campió i reconstruir-lo en un context de reducció pressupostària de 80/100 milions sense estructura esportiva i tirant de catàleg.\nDesprés, els drames.


Mostrant 1 - 30 de 1185 elements\n8,75 € Producte disponible amb diferents opcions\nColors més profunds i matisos més nítids i lluminosos, així com uns cabells més sans i suaus, aconseguint-se una excel·lent cobertura de cabells blancs.\nAquest Sant Jordi regala una rosa eterna, una de fusta que no es panseix, i no només això, la pots personalitzar i te la fem a mida amb les paraules que vulguis a la tija; t'estimo, Mare, Lluïsa, Ona, o el nom que desitgis...\nSaphir, Perfums. 200ml\nLes aigües de perfum de Saphir són ideals per a dones i homes que volen cuidar-se dia a dia, ja que són fragàncies agradables i duradores. Amb només aplicar uns tocs als canells i el coll, aconseguiràs que la fragància t'acompanyi tot el dia. A més, el seu envàs de 200 ml de capacitat amb polvoritzador la fa una fragància còmoda per utilitzar-la diàriament.\nTatuatges molt divertits, formes, temes i colors molt variats.Decora parts del teu cos amb els dibuixos que vulguis, tú tries!!\nSpray de color pel cabell\nCanvia l'imatge i sorpren als teus amics amb una coloració temporal.S'elimina fàcilment amb una rentada.\nMaquillatge facial. Colors densos i fàcils de treballar. Es neteja amb aigua i sabó. Sis colors de maquillatge, una espongeta i un pinzell\nNova col·lecció de petits ninots articulats de Djeco.Creades en el món imaginari poètic i extravagant de Virginie Brachet.Cada figureta, inseparable de la seva petita i entranyable companya, transmet un món ple de dolçor, que respon als somnis dels nens\nBaldufes petites de fusta\nBaldufes de fusta multicolors adequats per a nens a partir de 6 anys, però també per a col·leccionistes. Disponible en 3 colors diferents\nSabo de mans d'Argan\nSabo de mans amb dosificador 400ml, d'Argan\n23,95 € Producte disponible amb diferents opcions


Volem jugar en català | Griselda Oliver i Alabau\nVolem jugar en català\nUn dels principals reclams de l’ONG del català és que els nens puguin jugar amb la seva llengua. Per aquest motiu, aquest dissabte al matí s’ha celebrat l’onzena edició de la Festa pel joc i el lleure en català, un acte que organitza any rere any la Plataforma per la Llengua i que ha tingut lloc al passeig Lluís Companys de Barcelona, al costat de l’Arc de Triomf. I ha estat tot un èxit, segons afirma la mateixa organització, ja que més de deu mil persones hi han assistit per reivindicar el joc i el lleure en català.\nFesta del joc i el lleure | Foto: Plataforma per la Llengua\nL’objectiu d’aquesta festa és incentivar el comerç, el consum i l’ús de joguines que estiguin en català, ja que, segons dades de la mateixa organització, menys d’un 8% de les joguines incorporen el català, i el 92% no tenen les informacions reglamentàries d’acord amb la normativa vigent de l’etiquetatge en català, establert a la Llei del Codi de Consum.\nDurant l’acte s’han programat diverses activitats en forma de tallers —de moltes menes: per exemple, de doblatge a càrrec de Roger Pera, de maquillatge, de scrabble en català—, així com actuacions, lectures i altres jocs, com una tómbola i el Patge Reial perquè l’infant que volgués pogués donar-li la seva carta. Als escenaris, els infants acompanyats dels pares han pogut veure les actuacions dels Diables i el Tabalers del Poble Sec, els Bastoners del Raval, la Colla de Diables de Mataró, i, fins i tot conta-contes. Finalment, l’actriu Montserrat Carulla ha llegit el manifest de la festa, lectura que ha anat acompanyada pel concert dels Koloraines, que ha clausurat la Festa.\nPer poder donar visibilitat a les empreses que sí que etiqueten en català, els assistents han pogut veure els seus productes a les paradetes que s’han muntat al llarg del passeig Lluís Companys. Qui ha volgut, a més, n’ha pogut comprar: s’han aplegat a l’acte una vintena d’empreses i botigues que distribueixen joguines en català. D’altres, però, han aprofitat per fer encàrrecs, tal com piula l’empresa egarenca Cantapip, que considera que ha estat “una festa fantàstica” i que, gràcies a aquesta festa, “ja tenim un munt d’encàrrecs que els Reis ens han fet arribar!!!”.\nLa cap de l’Àrea de Jocs i joguines de la Plataforma, Isabel Romano, ha volgut destacar “el moment convuls que estem vivint com a país ha fet que moltes més famílies es conscienciïn per demanar joguines en català per als infants”. I afegeix: “els nens i nenes catalans també tenen dret a poder jugar en la seva llengua”.\nSi estàs d’acord amb aquesta acció duta a terme per l’ONG del català, pots signar el manifest clicant aquí.


L'ús identitari dels topònims i paratopònims referits al País Valencià en internet\nBracho Lapiedra, Llum; Calatayud Arràez, Francesc\nEste documento está disponible también en : http://hdl.handle.net/10550/48533\nLa toponímia no és només la manera de denominar un lloc, sinó que és la representació d’aquest a través dels valors, creences, actituds, etc. Per tant, la morfologia que presente un topònim concret vindrà determinada per la llengua que el vehicule i per altres factors culturals. En aquest treball, doncs, s’analitzen els resultats d’aquesta representació en Internet, mitjançant la cerca de topònims referits al territori valencià, que presenten un major interés des del punt de vista ideològic, en diversos dominis i en les dues llengües que hi són oficials. L’objectiu d’aquesta cerca és estudiar a través de la toponímia i la paratoponímia no només com ens veiem nosaltres mateixos, sinó com ens veuen els altres, és a dir l’existència de la nostra identitat com a tal, amb quina morfologia, de quina llengua, on s’hi troben i, per tant, amb quina ideologia. Per a la realització d’aquest estud... [Leer más...]\nLa toponímia no és només la manera de denominar un lloc, sinó que és la representació d’aquest a través dels valors, creences, actituds, etc. Per tant, la morfologia que presente un topònim concret vindrà determinada per la llengua que el vehicule i per altres factors culturals. En aquest treball, doncs, s’analitzen els resultats d’aquesta representació en Internet, mitjançant la cerca de topònims referits al territori valencià, que presenten un major interés des del punt de vista ideològic, en diversos dominis i en les dues llengües que hi són oficials. L’objectiu d’aquesta cerca és estudiar a través de la toponímia i la paratoponímia no només com ens veiem nosaltres mateixos, sinó com ens veuen els altres, és a dir l’existència de la nostra identitat com a tal, amb quina morfologia, de quina llengua, on s’hi troben i, per tant, amb quina ideologia. Per a la realització d’aquest estudi s’ha fet servir un motor de cerca àmpliament conegut, determinant-ne les limitacions i establint-ne el nivell de fiabilitat, amb l’ús comparatiu i puntual d’un altre motor de cerca i amb l’anàlisi concreta de les pàgines web obtingudes.\nBracho Lapiedra, Llum ; Calatayud Arràez, Francesc. L'ús identitari dels topònims i paratopònims referits al País Valencià en internet. En: Caplletra : Revista Internacional de Filologia, 2009, No. 47: 55


Alcoi rep més de 25.000 euros per a les seues biblioteques -\nIl·licità, va néixer un 17 de desembre de l’any…\nFester de la Filà Realistes, Omar Martínez…\nLa Protectora d’Alcoi organitza jornades sobre educació i benestar caní\nLa Societat Protectora d’Animals i Plantes d’Alcoi, amb la col·laboració de la regidoria de…\nLa tercera edició de Sonora tindrà 30 concerts de 33 artistes valencians\nLa secretària autonòmica de Cultura i Esport, Raquel Tamarit, ha presentat la tercera edició…\nAlcoi rep més de 25.000 euros per a les seues biblioteques\nSón per a dues línies d'actuació; adquisició de material bibliogràfic i per a realitzar activitats que fomenten la lectura · L'Ajuntament d'Alcoi rebrà un total de 25.824,48 euros.\nEnviat per Redacció Muntanyes en 27 d'agost de 2019.\nTags: #Alcoi, Ajuntament Alcoi, Biblioteca, Subvencions\nLa Generalitat Valenciana ha concedit subvencions als ajuntaments per a les biblioteques i agències de lectura públiques. Són per a dues línies d’actuació; d’una banda, adquisició de material bibliogràfic, i per una altra, per a realitzar activitats que fomenten la lectura. L’Ajuntament d’Alcoi rebrà un total de 25.824,48 euros.\nEl regidor de Cultura, Raül Llopis, ha mostrat la seua satisfacció: “Amb aquestes ajudes podrem millorar el servei de les biblioteques municipals, ja que podrem disposar de més material i un equipament més adequat. Des de la nostra regidoria treballem per a acostar la cultura a la ciutadania, amb l’objectiu: ‘cultura per a tots’“.\nL’edil també ha destacat que pròximament anunciaran novetats tant per a les biblioteques de la Zona Nord com per a la sala de lectura de la Uixola.\nAlcoi rebrà un total de 24.764,52 euros, sent la concessió més alta per a l’adquisició de material bibliogràfic, mentre que la ciutat tindrà també una ajuda de 1.059,96 euros per a realitzar activitats de foment de la lectura. Per un altre costat cal destacar, que Alcoi formarà part de l’equip Lighthouse Libraries, grup motor de la innovació a les biblioteques europees. El procés s’inicià fa ja temps, amb la realització de dues entrevistes durant el 2018 amb la Reading&Writing Foundation per a la selecció de Biblioteques Innovadores dins del projecte Public Libraries EU from 2020 to 2030, i finalment, s’ha comunicat que ha sigut seleccionada, no obstant això, el llistat de biblioteques seleccionades es donarà a conéixer després de l’estiu segons l’organització.\nDes del Govern durant els últims anys s’ha apostat per millorar i modernitzar l’arxiu i la biblioteca municipal destinant diferents partides. D’una banda, es va fer obres per a dotar d’accessibilitat a la Biblioteca Central. A través dels pressupostos participatius també es van renovar els ordinadors que es prestaven als usuaris amb un total de 50 noves terminals a per als usuaris de les 3 biblioteques, entre d’altres.\nCal recordar també que la regidoria està treballant per a desenvolupar un projecte per a la tercera planta de l’edifici del Centre Cultural Mario Silveste. “Estem treballant en el projecte per l’última planta de l’edifici de la biblioteca central, en breu, podem donar encara més notícies positives per a la cultura a Alcoi“, conclou Llopis.\nL’actor alcoià Juli Mira Premi d’Honor de l’Audiovisual Valencià 2019\nLa Cavalcada es retransmetrà per 13tv\nJoan Castejón; autèntica pauta d’humanisme by Redacció Muntanyes - No Comment\nOmar Martínez: “S’ha d’anar provant i hem de fer coses perquè no ens podem quedar estancats” by Redacció Muntanyes - No Comment\nJosé Maria Valls Satorres tindrà el seu homenatge a Alcoi by Redacció Muntanyes - No Comment\nL’Acadèmia Valenciana de la Llengua presenta la biblioteca virtual Carmelina Sánchez-Cutillas by Redacció Muntanyes - No Comment\nLa Protectora d’Alcoi organitza jornades sobre educació i benestar caní by Redacció Muntanyes - 1 Comment\nOmar Martínez: “S’ha d’anar provant i hem de fer coses perquè no ens podem quedar estancats” 23 d'octubre de 2021\nJosé Maria Valls Satorres tindrà el seu homenatge a Alcoi 22 d'octubre de 2021\nL’Acadèmia Valenciana de la Llengua presenta la biblioteca virtual Carmelina Sánchez-Cutillas 22 d'octubre de 2021\nLa Protectora d’Alcoi organitza jornades sobre educació i benestar caní 21 d'octubre de 2021\nCaixa Ontinyent millora el seu conveni amb Afín SGR 21 d'octubre de 2021\nLa tercera edició de Sonora tindrà 30 concerts de 33 artistes valencians 21 d'octubre de 2021