DES DEL MEU MAR: Hi ha boirina\nLa pobla de Farnals està prop a Valéncia. Ja saps que no hi ha problema.\nEs veurem, soparem i xarrarem de lo dino y lo humano.\nFins dimecres, reina mora\n13 de juny, 2011 20:42\nSempre que arriba aquest temps em fas molta enveja, ara, jo te'n farè d'aquí un meset! Un petó, estimada!\n13 de juny, 2011 23:59\nI qui vol veure la Teletrés (o qualsevol cadena) amb tota aquesta natura que t'envolta? A mi també em fas molta enveja.\n15 de juny, 2011 01:07\n"Qué descansada vida...", com deia el poeta. Aprofita, Montse, que la vida vola.\nGràcies per totes les referències i atencions que em dediques, Montse estimada.\nLectura. A mi em passa ara, sense voler fer comparacions odioses, amb "L'any de la mort de Ricardo Reis", de Fernando Pessoa. Ja havia llegit Pessoa, però no aquest. El seu llenguatge tan curiós, certament dens i atapeït, d'explicar les coses del moment amb detall i un sens fi de comparacions senzilles o complexes que et fan somriure dins la seriositat, m'ha recordat molt el Joan Francesc Mira en el seu repàs per València a "Els treballs perduts", el deteniment i les consideracions alhora sàvies i en complicitat amb el bon lector. Pessoa fa la visita a la miserable Lisboa del 1936, en un ambient plujós dels que m'agraden. No et posis a llegir-lo, ara, només t'ho dic perquè a vegades els llibres t'enganxen encara que siguin densos. Et recomanaria més aviat llibres de contes, que n'hi ha de ben bons, i així la teva navegació serà plàcida: "Clásicos del terror", de Daphne du Maurier (Els ocells, etc); contes d'Isak Dinesen, on hi hagi "El festí de Babette", "La història immortal", etc. O similars.\nMar avall se'n va la barca...\nM'agraden les riqueses del detall i els personatges una mica estranys, perquè en el fons tots tenim un punt amagat de trapelleria que reprimim. Jo el puc fer aparèixer en els personatges, aquesta és l'aventura dels novel·listes.\n15 de juny, 2011 11:28\n16 de juny, 2011 18:52


Peticions de llibres. Delegació del Govern de la Generalitat a Madrid\nIdentificació del tractament: Llibreria Blanquerna.\nResponsable del tractament: Delegació del Govern de la Generalitat a Madrid. Departament de la Presidència.\nFinalitat del tractament: gestionar la petició de llibres a la Llibreria Blanquerna i l’emissió de factures dels clients/es de la llibreria que ho sol·licitin.\nLegitimació: obligació legal d’acord amb la Llei 58/2003, de 17 de desembre, General Tributaria, pel que fa al tractament relatiu a l’emissió de les factures. Consentiment de la persona interessada pel que fa al tractament relatiu a l’encàrrec de llibres. La persona interessada pot retirar el seu consentiment en qualsevol moment. La retirada del consentiment implicarà que no es pugui completar l’encàrrec.\nPersones destinatàries: les dades es comunicaran als encarregats de tractament que proveeixen els serveis TIC per compte del responsable del tractament. Les dades no es comunicaran a altres categories de destinataris, excepte en els casos previstos per la llei.\nDrets de les persones interessades: sol·licitar l’accés, rectificació o supressió de les dades, i la limitació o oposició al tractament. Cal utilitzar els formularis i el procediment disponibles a la pàgina web del Departament de la Presidència.\nInformació addicional: per ampliar aquesta informació i conèixer els detalls del tractament de dades podeu accedir a la pàgina web del Departament de la Presidència.


Espai Menut | Plans de mar i muntanya per a la Nit de Sant Joan\nSi t’agrada la Nit de Sant Joan, als més menuts també. La possibilitat de sopar a la platja, jugar fins ben tard i banyar-se de nit són motius prou atractius per a ells (evidentment, depenent de la seva edat). A més, aquest any cau en dissabte i per a la majoria serà el seu primer dia de vacances d’estiu. Aquí tens algunes de les moltes propostes programades per a aquesta nit encara que si busques un pla familiar, aquesta és probablement la millor nit per organitzar-se’l un mateix.\nA Castelló, la platja del Gurugú (des de l’aeroclub fins a la desimbocadura del riu Sec) és el punt neuràlgic de la festa encara que el parc litoral del Pinar també és molt popular. La proposta per aquesta nit comença bé ben aviat, a les 20.00. amb un concurs de coques. I per descomptat els dimonis de Botafocs posaran foc i diversió a la nit.\nA Benicàssim, l’hotel Voramarha dissenyat una nit especial perquè, qui vulgui, pugui gaudir de la festa del solstici d’estiu amb els nanos. El Sopar Grill Nit de Sant Joan inlcou un menú especialment pensat per a nens i nenes ia més hi haurà activitats d’animació infantil de 21.00 a 24.00. I el mar a pocs metres.\nSi prefereixes l’interior abans que la platja, Culla celebrarà una concentració de cavalls tot el cap de setmana, que inclou activitats infantils. A més, la localitat de l’Alt Maestrat ofereix recursos suficients (gastronomia i llocs d’interès) per garantir un cap de setmana entretingut.\nBorriana prepara un correfoc que, a partir de la mitjanit, omplirà de so, pólvora i color el passeig marítim de la Platja de l’Arenal. La desfilada festiva i pirotècnica partirà des de la rotonda de Mercaplaya i es dirigirà fins a l’última, situada en direcció Sud al port. Els encarregats de fer aquest espectacle, l’empresa borrianenc d’animació Monitors, preguen prudència a tots els assistents i també que no instal · lin taules o altres elements en el recorregut que puguin entorpir i interferir en el correfoc.\nAlmassora duplicarà la celebració de Sant Joan, amb activitats al casc urbà i a la platja. La plaça Botànic Calduch serà el punt de trobada a partir de les 21.30 amb un porrat seguit d’orquestra per a, arribades les 23.00, calar foc a la foguera. Però la novetat principal és a la platja, amb la instal·lació d’una pantalla gegant per als que no vulguen perdre’s el partit de l’Eurocopa entre Espanya i França, inclosos xiquets i xiquetes. La festa arrencarà a les 20.30 hores i inclou un sopar de pa i porta.\nI el que s’ha dit, Sant Joan és una de les nits més propícies per muntar el pla a mida, especialment si tens fills de fins a 12 anys. Com pots implicar-los en la festa? Els dies previs poden ajudar-te a recollir la fusta o llenya (també hi ha qui crema trastos vells) que dissabte es cremarà a la foguera.\nPer al dia de la festa, demana’ls que, com mana la tradició, escriguin en un paper tres desitjos i que després ho facin fora al foc ¡potser arribin a complir-se! Si els nens volen saltar la foguera assegura’t que està baixeta. Tot i així, sempre és convenient que algun adult salti amb ells. I, si esteu a la platja i el temps i la temperatura de l’aigua ho permeten, gaudiu del clàssic bany de mitjanit. En molts municipis podreu contemmplar castells de focs artificials des de l’aigua.\nRafel Pérez, de Botafocs, encara apunta més motius per a celebrar en la platja la nit més curta de l’any. “És una festa popular, col·lectiva, que pots viure en família i amb els amics, i que et fa sentir part d’una comunitat”. Y per al més menuts encara més: “És una celebració que per a ells és excepcional. Sopes a la vora de la mar, et pots banyar de nit i per la relació amb el foc, perquè és difícil fer fogueres en altres moments”.\nAquesta entrada va ser postejada en Festes, Per edats, Tots els públics i etiquetada com Botafocs, Culla, hogueras, Nit de Sant Joan, Rafel Pérez, Voramar per Espai Menut. Bookmark the permalink.


Emporiae MMXIV A.D: Gestió turística d’Empòrion | Aracne fila i fila\n← El viatge post mortem El matrimoni a Grècia →\n28 thoughts on “ Emporiae MMXIV A.D: Gestió turística d’Empòrion”\nMaría Martín García 6 octubre 2020 at 13:39\nAquest article parla sobre els jaciments d’Empúries, la veritat es que l’article està molt bé redactat, té tants detalls que encara que no he estat mai no m’ha costat res imaginar-me el lloc.\nM’encantaria poder anar aquest any, però amb el tema de la pandèmia no es sap el que passarà.\nLa visita guiada teatralitzada m’ha cridat l’atenció i si aquest any podem anar, personalment, m’agradaria fer aquesta activitat perquè crec que ha de ser divertit i curiós veure a un “romà” parlar-nos de com viuen.\nHe pensat que aquest any podem fer un vídeo amb les fotos i altres vídeos que fem per també fer un article i així poder il·lustrar el text.\nClara Banús Gurri 6 octubre 2020 at 13:40\nAquest text fa referència al jaciment arqueològic romà d’Empúries, la Marina, qui ha anat a fer una visita al Museu d’Arqueologia de Catalunya – Empúries ha explicat com li anava.\nEstà molt ben redactat i explica molt bé, parla de moltes coses i dona molts detalls sobre la visita. Jo ja hi he anat un parell de vegades, però sento que aquest article pot fer que les persones que encara no han tingut la oportunitat de visitar-la, la puguin imaginar.\nJo, per afegir a l’article hagues comentat que al museu també és fan exposicions d’altres museus, posant com exemple l’exposició que van estar exposant a Empúries del 15 de juny al 15 de Setembre del 2019 “Bacus, les mascares del déu”.\nSi vas a visitar el Museu i el jaciment pots mirar si la exposició que hi ha en aquell moment t’interessa.\nEl que també hagues afegit son fotos amb més qualitat, més fotos del paisatge,..\nNuria Navarro 6 octubre 2020 at 13:41\nAquest article m’ha semblat molt interessant, ja que mai he anat a veure les ruïnes d’Empúries. Emporiae junt amb Tarraco sempre ha estat una de les ciutats més atractives en l’àmbit cultural per a mi.\nEstà molt ben estructurat i la informació molt clara, no veig que hi hagi de millorar res ja que esta molt ben organitzat en aquests punts: la presentació general, aspectes generals de la visita, com eren els guies, retolació i informació, com era el museu, informació que es dóna en el museu, pàgina web amb les diferents ofertes de visites que ofereixen.\nM’ha sorpres i m’agradar com es va situar el guia, en la pell d’un romà de fa més de 2000 anys.\nNo hi he anat mai i espero poder anar-hi aquest anys estic molt intrigada de com serà!\nJúlia Casademunt 6 octubre 2020 at 13:43\nAquest article l’he trobat molt interessant i crec que la informació està molt ben estructurada. Vaig anar un cop a visitar les ruïnes d’Empúries i va ser com fer un viatge al passat. Coincideixo amb la opinió de que el museu hauria de ser més ampli i que l’aparcament hauria de disposar de més espai, d’aquesta manera el nombre de visitants augmentaria.\nEmporiae sempre ha sigut un dels llocs culturals més significatius per mi. Penso que el que resta d’aquest lloc s’hauria de cuidar de la millor manera possible per tal de conservar-lo.


Record de Concepción Vázquez de Benito | Sciència.cat\nEn la nit del 7 al 8 de setembre d’aquest 2021 la parca es va endur l’estimada Concepción (Concha, per als amics) Vázquez de Benito, catedràtica jubilada de Filologia àrab de la Universitat de Salamanca. Gran especialista en l’estudi de la medicina i la lexicografia mèdica hispanoàrabs i en la seva interacció amb els àmbits llatí i vernacle medievals, era membre, com el seu amic Luis García Ballester, d’una generació d’investigadors ara per ara irrepetible, que havia estat possible gràcies a una altra valoració dels estudis humanístics.\nFormada en Filologia semítica a la Universidad Complutense de Madrid (llicenciatura el 1967), es doctorà en Filologia àrab per la Universidad de Salamanca, amb premi extraordinari (1971). En un moment en què, en l’arabisme, l’estudi i l’edició dels textos mèdics era molt relegada, va dedicar la tesi doctoral a l’obra mèdica d’Ibn al-Ḫaṭīb (s. XIV), l’últim dels grans autors andalusins. A partir de llavors, les obres dels autors mèdics àrabs van constituir la seva especialitat, en la qual ha fet nombroses aportacions de gran pes, entre les que destaquen les dedicades a Ibn Rušd (Averrois), en part en col·laboració amb Camilo Álvarez de Morales (Granada).\nVázquez de Benito va obtenir la primera càtedra d’Estudis Àrabs i Islàmics a Salamanca (1987), després d’haver-hi desaparegut aquests estudis feia segles, i hi va continuar treballant fins a la jubilació. A Salamanca va trobar un entorn molt estimulant, amb col·legues d’Història de la medicina (Luis Sánchez Granjel i, més ençà, Bertha M.ª Gutiérrez Rodilla) i, en particular, de Filologia espanyola, dedicats a l’estudi de la medicina medieval castellana, però també helenistes i llatinistes. Col·laborà, com a arabista, en l’elaboració del valuós DETEMA, dirigit a Salamanca per M.ª Teresa Herrera i M.ª Nieves Sánchez González de Herrero, consagrades també a l’edició de textos mèdics castellans medievals.\nConcha deixa una obra enorme, però també el saber estar d’una gran sàvia capaç d’una gran senzillesa, el tracte afable i el sentit de l’humor, que els membres de SCIÈNCIA.CAT, projecte que va voler impulsar amb el seu nom, sempre recordarem.\nBibliografia (Regesta Imperii)\nConferència Ibn al-Jatīb y la medicina de su tiempo (9/05/2013)\nEntrevista sobre la Càtedra d’Àrab a la Universitat de Salamanca (La Crónica de Salamanca, 14/10/2018)\nEntrevista grup de recerca GEDHYTAS\nObituari (La Crònica de Salamanca, 8/09/2021)


BADET i MAOU\nComencem l'ascensió a l'aparcament de la presa de Cap de Long bordegem l'embassament pel sud fins a la cua en uns 50 minuts i comencem a remuntar el torrent de Cap de Long per la dreta fins que es creua a l’altra riba. Remuntem una muralla fent ziga-zagues fins arribar a un estany (2500 (1,40 H) que voregem per la dreta.\nSeguim pujant per sender pedregós en direcció a la morena transversal de la glacera (o ex-glacera) i la creuem el més a l'esquerra possible, donant vista a la base de la muralla de cims. Un cop allà, es gira més a l'esquerra fins situar-nos a peus d'un contrafort que neix enmig de la carena que hi ha entre el Maou i el Badet.\nNosaltres pujem per la part dreta del mateix contrafort, on hi ha roca sòlida, ja que la vessant està molt descomposta i rellisca moltíssim. Remuntant aquest contrafort s'arriba a la cresta (3000) (3,00 H). Llavors torçant a la dreta, primer es passa un tram de cresta estreta, però amb roca bastant sòlida.\nDesprés s'eixampla la cresta alhora que s'alça i es podreix la roca, i ascendint amb molta cura per la mateixa cresta, amb algun pas de II, s'arriba al Pic Badet (3160) (PD-) (3,30H).\nMolt bones vistes, sobretot del sector del Mont Perdut i Vignemale. Adverteix que cal anar amb cura en la cresta, la roca està molt descomposta i és bastant aèria, sobretot pel flanc oest. També en els flanquejos el terreny està molt descompost.\nTornem a baixar pel mateix lloc i en arribar al coll ens dirigim al Maou, de nou hem d'anar pel fil de l'aresta per presentar-nos al peu del Pic Maou. La roca canvia a color blanquinós i hem de grimpar per l'esquerra unes lloses on molta gent es gira. Després de la breu grimpada arribem al Pic Maou ( 3074) (F+) (4,15 H).\nAra improvisem un ràpel i baixem pel llom fins l'Horcada Badet (2902) i anem a trobar el camí de pujada.\nPaquita, Joan, Josep i Lourdes


Joan Carles I va donar un milió d'euros a Marta Gayá perquè tingués "una vida decent"\nper Redacció 23 de juliol de 2020 17:48\n65 milions d'euros per a Corina. I un milió per a la mallorquina Marta Gayá. Aquestes són les quantitats que Joan Carles I va donar a dues de les seves amigues íntimes. Segons publica 'Vozpópuli', el novembre de 2011, l'emèrit va ordenar al gestor de la seva fortuna a Suïssa, Arturo Fasana, que transferís un milió d'euros a Gayá des de la Fundació Lucum ja que volia que ella tingués "un nivell de vida decent", segons va deixar per escrit el fiduciari suís.\n"He tingut nombroses trobades amb el client del compte esmentat, el qual m'ha traslladat la seva preocupació sobre una amiga seva", va indicar Fasana dos dies abans de la transacció. "Ell (Joan Carles I) em diu que la coneix des de fa més de 25 anys, i que resideix en l'actualitat a Suïssa", va afegir en referència a Gayá.\n"Aquesta persona (Gayá) té pocs recursos financers i no molts ingressos a causa de la seva edat -68 anys-. Ell (Joan Carles I) desitja per tant assegurar-li un nivell de vida decent i ajudar-la financerament", va subratllar Fasana, qui ostentava en aquell moment la condició de president de Lucum des de la constitució d'aquesta fundació tres anys abans.\n"Per a assegurar el seu tren de vida durant els propers anys, ell (Joan Carles I) desitja fer-li un regal de dos milions d'euros i que el primer milió sigui enguany. El següent pagament es farà en el transcurs de 2012", va ressaltar Fasana, qui va anotar finalment un advertiment que li va fer el llavors cap de l'Estat: "M'ha demanat expressament guardar una gran discreció sobre aquest assumpte".\nEl segon regal d'un milió d'euros a Gayá s'hauria d'haver produït a finals de 2012, però en aquell moment els fons de Lucum ja estaven en mans de Corina Larsen. La citada fundació havia estat dissolta de manera precipitada al juliol de 2012 després d'esclatar la polèmica de Botswana, recorda el digital.


Apartments - bungalows Eder Horni Plana República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHurka 20, Hurka, Horni Plana, República Txeca, 38226 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Horni Plana, no busqui més enllà de Penzion-restaurant Eder. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Penzion-restaurant Eder és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, nevera, forn microones, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com parc infantil, ping pong, jardí. Penzion-restaurant Eder és una elecció inteligents per a viatgers a Horni Plana, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Apartments - bungalows Eder de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (109) Parelles (18) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (38) Famílies amb infants grans (24) Grups (29)


Appartamento Mariolu Santa Maria Navarrese Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 85 allotjaments a Santa Maria Navarrese.\nVia Goloritze 16, Santa Maria Navarrese Town Center, Santa Maria Navarrese, Itàlia, 08040 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartamento Mariolu\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Appartamento Mariolu és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Santa Maria Navarrese. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Appartamento Mariolu, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, cuina compartida són només algunes de les comoditats que fan que Appartamento Mariolu sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, despertador, ventilador, aparell de televisió, cuina americana per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí. Appartamento Mariolu és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Santa Maria Navarrese.\nCal que informeu el Appartamento Mariolu de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nSanta Maria Navarrese Apartaments


Ordenament Territorial invertirà fins a 40,3 milions d’euros el 2018 | BonDia Diari digital d'Andorra.\nD’aquests diners, 30,3 milions, un 5,79% menys que en l’exercici 2017, es destinaran a inversions noves; 9,7% milions, un 11,80% menys, seran per a inversions de reposició, mentre que els 251.750 euros restants corresponen a immobilitzat immaterial.\nDe les inversions noves destaquen dues partides. La primera, dotada amb 14,1 milions, correspon a edificis i altres construccions, i més de la meitat dels diners, 7,5 milions, se’ls emporta el projecte de la nova seu de la Justícia. L’Hotel Rosaleda té assignada una dotació de dos milions d’euros, mentre que 1,2 seran per al nou edifici de Àrea de Conservació i Explotació de Carreteres (COEX).\nQuant al capítol de béns destinats a l’ús general, que compta amb una dotació de 17,9 milions d’euros, la partida més gran, 3,6 milions d’euros, va destinada a la campanya anual de pavimentació de carreteres generals i secundàries i carrers. També destaca la inversió de 3,1 milions per a la cruïlla de la CG-3 i la CS-340 al Serrat i els 2,5 milions previstos per a la desviació de Sant Julià de Lòria.\nLa millora de la CG-1, en el tram comprès entre el pont de la Margineda i la frontera i accessos, s’emporta 1,5 milions, mentre que el tram de la CG-4 entre Pal i el port de Cabús té una dotació d’1,2 milions.\nEl projecte de pressupost per a l’any que ve manté la partida d’un milió d’euros per a l’Heliport Nacional, i malgrat que hi fa referència deixa sense dotació el projecte del recinte funcional i el denominat infraestructures turístiques.


educació superior Archives - Xarxa Vives d'Universitats\nEn les darreres dècades l’accés a l’educació universitària s’ha expandit considerablement en el conjunt dels països de l’OCDE. Entre 1995 i 2012, les taxes d’ingrés a la universitat han augmentat de … Més…\nQuè pot fer l’educació superior per assolir una educació de qualitat per a tothom? El 2015 ha estat un any per repensar l’Educació en clau global. Les Nacions Unides, han … Més…\nEls propers 8 i 9 d’octubre Barcelona acollirà, de la mà de la Associació Internacional d’Universitats (IAU), a més de 40 experts en educació superior. L’objectiu? Desenvolupar el full de … Més…\nL’Educació Superior i l’Agenda 2030 de l’ONU, a debat a la Fundació Bofill amb Via Universitària\nLes jornades de treball per a traçar el full de ruta internacional en el marc de l’Educació Superior de cara als objetcius fixats per a 2030 per les Nacions Unides tindran lloc els propers 8 i 9 d’octubre a Barcelona.


La minoria irresponsable\nActualitzada el 28-04-2020 14:29\nDiumenge vam sor tir, sí. Avui no, ens reservarem pel cap de setmana, bàsicament perquè la conciliació en temps de confinament és una quimera.\nHa passat el que era previsible. Fa quatre setmanes els irresponsables eren els que marxaven a la segona residència i ara ho són alguns pares. Hem vist algunes imatges, fotografies i vídeos, que fan pensar que efectivament el missatge no arriba a tothom . O sí, potser arriba a tothom, però n’hi ha que són impermeables com un tros de plàstic. Que els que ahir van ser irresponsables són una minoria penso que és cert. Però sí que em sorprèn que siguin una minoria sigui un argument de descàrrec. Vull dir que el món és ple de minories poderose s que sobreviuen gràcies als altres i que poden fer molt de mal. Des dels híperrics que governen el planeta fins a la minoria que condueix amb conductes temeràries i es carrega la vida d’algú altre. Dos exemples completament diferents i si vols, exagerats. El millor, segurament, és que el virus també va començar a transmetre’s per una enorme minoria d’uns quants contagiats només, per tant hauríem de ser hiperresponsables tots plegats.\nAvui hi ha hagut toc d’atenció per part de pràcticament tothom, però demà ja sabrem més detalls de com serà la sortida dels següent grup de persones, que podran ser totes les que vulguin practicar algun esport, dissabte que ve. Les imatges d’ahir seran una broma, suposo que ja tots en som conscients.\nEn aquest sentit és interessant el que planteja el govern de la Generalitat d’establir unes franges horàries per ordenar els col·lectius que surten al carrer i que no coincideixi tanta gent a la vegada. I afegir-hi el criteri d’Andorra, que un dia surten els veïns dels edificis amb número parell i l’endemà els senars.\nPerquè si podem coincidir de cop tots al carrer dissabte que ve (sense esperar els 15 dies que sempre ens han dit que s’ha d’esperar després de qualsevol decisió, en aquest cas per veure l’impacte de les sortides dels nens) per què no poden començar a obrir establiments com ferreteries, per posar un exemple, amb límit d’aforament com estan fent els establiments de menjar.\nNo ho sabem perquè no ens ho expliquen, perquè no argumenten perquè es pren una decisió o altre, i la canvien tres hores més tard, més enllà de dir que es té en consideració el que diuen els experts, que tampoc sabem del cert qui són.\nCrec que a aquestes alçades no podem descartar un canvi més, en relació a les sortides: que la idea de les franges horàries acabi sent adoptada pel govern espanyol quan puguin sortir al carrer esportistes i persones grans, en els propers dies.


Acompanya les teves filles i fills\nVaig fugint de les etiquetes tant com puc. Per exemple, aquí no veuràs “materials educatius”, ja que tinc la profunda convicció que tot és educatiu: el bo i el dolent; el que es fa per a un objectiu concret i el que es deixa de fer, o el que es fa sense cap propòsit definit; el que es diu i el que es calla; etcètera.\nSi hi ha alguna cosa que defineix molt bé Oxitocina són els continguts, creats per facilitar-te eines diverses alhora que adaptables a la teva situació familiar concreta.\nFes-hi un cop d’ull pel teu compte!\nQuè pots trobar-hi, en aquesta web?\nT’acompanyo en grup de criança o en sessions individuals.\nA dins d’aquest apartat, pots conèixer una mica més els:\nPer treballar amb tot el nucli familiar temàtiques d’educació i criança amb el toc especial d’Oxitocina.\nAquí dintre podràs trobar els productes descrits en altres apartats. A més, tens materials didàctics a la teva disposició.\nDes de aquesta pàgina pots accedir a tot el contingut d’Oxitocina que és de lliure accés i que pots reproduir, descarregar, compartir… els cops que vulguis.\nI molt més! Continuem en contacte!\nSi vols estar al dia dels continguts d’Oxitocina, recorda apuntar-te al butlletí! Rebràs les novetats, ofertes i activitats directament al teu correu. Sense spam, només contingut del teu interès.


Els museus festius superen les 15.000 visites durant novembre | Valencia Extra\nEls tres museus gestionats per la Regidoria de Cultura Festiva de l’Ajuntament de València han rebut durant el mes de novembre un total de 15.165 visites, una dada lleugerament superior a la del mateix mes de l’any passat, que permet alhora mantenir la tendència a l’alça en el registre de visites. El regidor Pere Fuset ha destacat que aquestes dades continuen demostrant “l’interés creixent de la ciutadania per apropar-se i conéixer el nostre patrimoni cultural festiu a través dels museus de les Falles, el Corpus i la Setmana Santa Marinera”.\nEl més visitat, seguint la trajectòria habitual, ha sigut el Museu Faller de València, on s’han registrat un total de 7.524 entrades, un 14,7% més que en el penúltim mes de l’any passat. Aquesta és la millor dada en un mes de novembre en tota la sèrie històrica d’aquest museu, que fins ara havia registrat la major xifra de visites precisament en novembre de 2018.\nPer la seua part, el Museu del Corpus ha rebut un total de 6.079 persones i ja situa la dada global d’enguany en 73.947 visitants, un 4,3 per cent més que en els primers onze mesos de l’any passat. A aquestes xifres ha contribuït el fet que els registres de novembre hagen sigut els segons millors en eixe mes en tota la sèrie històrica del museu, que se situa a prop de les dades globals de tot l’any 2018 i ja per dalt de les dades globals de qualsevol any anterior.\nRespecte al Museu de la Setmana Santa Marinera, les 1.562 visites rebudes al novembre suposen un increment del 41% al voltant de les 1.102 anotades al mateix mes de l’any passat. De fet, ha sigut el millor novembre dels darrers onze anys pel que fa a les visites a aquest museu.


Especialista ortodoncista a Mollerussa\nUna de les especialitats odontològiques més realitzades i demandades és l’ortodòncia dental, però per poder dur a terme un bon tractament d’ortodòncia necessitem posar-nos en mans d’un bon especialista, un bon ortodoncista a Mollerussa.\nPer trobar un bon ortodoncista hem de confiar i posar-nos en mans d’una bona clínica dental que ens garanteixi bons resultats i un correcte seguiment i diagnòstic del nostre tractament, a continuació, t’expliquem com triar un bon ortodoncista a Mollerussa i tot el que t’oferim a Dental Linyola.\nEn què consisteix l’ortodòncia dental?\nL’ortodòncia dental és el tractament que s’utilitza amb l’objectiu de modificar la posició de les peces dentals o corregir una mala oclusió dental. Aquest tractament s’utilitza amb una finalitat estètica o de correcció de la posició dental per millorar possibles problemes de masticació i aconseguir una bona harmonia facial.\nPodem visitar el dentista en tots dos casos i ell determinarà com procedir amb el tractament, a continuació, veurem en quins casos hem d’anar al dentista per una ortodòncia dental.\nQuan utilitzar una ortodòncia dental estètica?\nQuan es tracta d’una correcció dental amb un objectiu purament estètic sol ser el pacient qui acudeix al dentista i li explica que és el que vol millorar del seu somriure. En aquest cas solen ser pacients d’edat més adulta que volen millorar el seu aspecte.\nEls nostres especialistes en ortodòncia determinaran en cada cas quina és la solució que s’adapta més a cada pacient i a les seves necessitats i es realitza un diagnòstic, a partir d’allí, si s’està conforme amb la decisió del dentista, el tractament segueix endavant i els nostres dentistes realitzen un seguiment en tot moment.\nCorregir problemes amb l’ortodòncia dental\nQuan parlem de realitzar un tractament d’ortodòncia dental per corregir una mala oclusió o poder realitzar espai entre les diferents peces dentals, aquests tractaments solen ser diagnosticats per un dentista i sobretot en pacients com nens o adolescents.\nPer a poder detectar a temps aquests problemes hem d’acudir al dentista de forma regular i així poder mantenir un bon seguiment del nostre estat i poder detectar problemes a temps i que aquests no es compliquin.\nAnticipar-nos a aquests problemes reduirà el risc que quan siguem més grans tinguem altres problemes més greus, i si s’efectua de més jove segurament evitarem que més endavant hagem de tornar a passar per aquest procés.\nCom demanar cita al nostre dentista\nSi estàs decidit a demanar cita per millorar el teu somriure, o vols portar els teus fills perquè un especialista pugui fer-li un diagnòstic pots contactar amb nosaltres a través de la nostra pàgina web o dirigir-te a la nostra clínica a: Carrer Pons i Arola, 3, 1r 2a, 25240, Linyola.\nEls nostres dentistes t’atendran i intentaran trobar la millor solució als teus problemes i millorar la teva salut bucodental. Pots efectuar una primera consulta sense compromís per trobar resposta a alguns dels teus dubtes i que un especialista t’expliqui les diferents opcions disponibles en ortodòncia actualment i aquella més adequada per al teu cas.


Las pimes fan “marca” a les xarxes socials | Sant Feliu Innova\nLas pimes fan “marca” a les xarxes socials\n11 Agost, 2011 6 Novembre, 2014 / Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat\nEstablir una comunicació àgil, propera i efectiva amb els consumidors sempre ha estat una tasca fonamental per a les empreses. Ara, el creixent ús de les xarxes socials els està exigint desenvolupar noves habilitats per a interaccionar amb la seva clientela, oferir els seus productes i serveis i fer imatge de marca.L’ús d’Internet s’està convertint en una activitat central dins dels hàbits de comunicació de la població urbana gràcies a l’ús generalitzat de les xarxes socials.\nAixò està obligant a les empreses a canviar la forma de comunicar-se i guanyar clients. A Espanya, segons un recent estudi realitzat per la Fundació Banesto sobre tendències i usos de les xarxes socials en la petita i mitjana empresa espanyola, dos de cada tres usuaris les utilitzen per opinar i fer recomanacions sobre productes i marques. Una pràctica “tradicional”, la importància ha augmentat pel fet que el consumidor confia més en l’opinió desinteressada d’altres consumidors i ara aquesta és més fàcil d’obtenir i difondre. El “busqui, compari i si troba alguna cosa millor, compri-la” ha passat de ser un eslògan a convertir-se en una pràctica habitual, que facilita l’intercanvi d’informació i experiències per mitjà de les xarxes socials.\nJa que aquestes xarxes permeten a les empreses establir un contacte proper amb els consumidors, és imprescindible que facin un esforç sincer per empatitzar amb ells. Els experts assenyalen que és clau escoltar els seus suggeriments i crítiques, compartir coneixements, aportar informació valuosa i generar continguts útils. Una cosa que semblen haver entès millor les petites empreses, potser perquè en ser els seus amos els responsables directes dels negocis i manejar directament aquestes xarxes, estan més a prop dels seus clients; una cosa impensable en una gran companyia, on el més aconsellable és crear un departament de social mitjana que depengui del DIRCOM de la signatura.\nEncara que, com sempre, també hi ha excepcions.Un exemple d’això el trobem en el compte que una coneguda multinacional del ram de l’alimentació té a Twitter. La firma ha apostat per convertir-la en un punt de trobada al qual poden acudir els amants de la cuina pràctica per intercanviar receptes i consells de cuina, en 140 caràcters. Una estratègia de marca encertada, que contribueix a que moltes persones empatitzin amb ella.\nEn el terreny de les xarxes socials, moltes pimes, encara que amb menys recursos que les grans companyies, han trobat la fórmula que els està permetent fer marca, que es coneguin els seus productes i saber l’opinió que es té d’ells. Una valuosa informació per corregir la seva estratègia empresarial o orientar els seus productes i estocs. Kchalot, una firma madrilenya de roba desenfadada que es defineix com un laboratori gràfic i tèxtil, pot ser un exemple.\nEs tracta d’una microempresa que van posar en marxa tres emprenedores fa ara cinc anys. “Estem en les xarxes socials des de fa dos anys i mig”, ens comenta María Victoria García Mazari, una de les sòcies. “A títol personal, ja érem usuàries d’aquestes xarxes i no ens va costar molt fer-nos amb el seu maneig. Empresarialment les fem servir per donar a conèixer les nostres noves col.leccions, ofertes, demanar opinió sobre quin és el disseny, color i peça que més agrada …També la fem servir per dir en quines botigues, a més de la nostra pròpia, poden trobar els nostres dissenys o donar notícies sobre gent de sèries de la Tele que ha portat algun d’ells “. Ja tenen 800 agregats i seguidors a Facebook, que solen recomanar i fer comentaris sobre la roba que destaquen en el “mur” de la pàgina.\npimes i TIC, xarxes socials\n← El comerç electrònic continua el seu creixement tot i la crisi\nLes TIC: aposta segura de futur per els autònoms →


Anomena i desa...: Recuperant un TP-Link WDR3600 al qual no s'hi té accés\nRecuperant un TP-Link WDR3600 al qual no s'hi té accés\nEn el meu canvi d'encaminador (router), vaig voler córrer massa. Vaig copiar la configuració del meu antic TP-Link WR1043ND directament al nou TP-Link WDR3600 i el resultat var ser que ja no hi podia accedir per xarxa. És perillós treballar amb presses just abans d'anar a dormir...\nPer sort, Openwrt disposa d'una opció de recuperació a prova de fallades (failsafe). De fet, en casos més radicals s'hi pot accedir també usant una consola sèrie, però ja cal obrir l'aparell i fer unes soldadures. Simples, però soldadures.\nEn tot cas, sempre és millor provar primer amb la solució simple. Per això, primer ens haurem de connectar per cable a l'encaminador i configurar manualment la IP de l'ordinador a la xarxa que el WDR3600 utilitza per defecte:\nTot seguit apaguem el WDR3600 i l'encenem de nou. Esperem que el segon led (el del sol), comenci a parpellejar . Just en aquest moment premem el botó de Reset/WDS  que l'aparell té al darrera, entre els connectors de xarxa i l'antena esquerra. Si ho hem fet correctament, veurem que el led comença a parpellejar ara més ràpid. Senyal que hem entrat en el mode correcte:\nLa confirmació definitiva la tindrem si podem connectar al router:\nAmb sort, veurem la consola de Gargoyle:\nTot seguit podrem procedir a esborrar la partició de dades, on hi ha la configuració errònia:\n# mtd erase rootfs_data\nJa podem apagar el WDR3600 i quan engegui de nou, hi podrem accedir normalment des de la seva interfície web:\nI ara, a configurar-lo amb més calma...


Històries de pel·lícula | L'Atenes de Pèricles\nEnviat per: João França | 3 Abril 2009 Històries de pel·lícula\nAl Paul Auster sempre se l’ha acusat (sigui això bo o dolent) d’escriure com una pel·lícula. Coses del temps. Són les influències d’aquesta època, sobretot si ets nord-americà. D’aquí uns anys escriuran com la Wikipedia, cosa que hi ha qui diu que ja feia Borges. En tot cas, ara parlem de Paul Auster. Recentment he llegit el seu Llibre de les il·lusions, que em va portar a buscar per casa i llegir el guió de La vida interior de Martin Frost i, uns dies després, veure la pel·lícula, escrita i dirigida per ell. Anem, però, per parts.\nEl llibre de les il·lusions és una novel·la que parla precisament de pel·lícules. Seria una mica simplista dir que en són el tema, però són una mena de fil conductor. L’autor és un d’aquells avesats (i bo) en explicar moltes històries en una, cosa gairebé inevitable quan, com és el cas, el narrador i protagonista és un escriptor. En aquest cas, ens trobem el professor David Zimmer que, després de perdre tota la seva família, decideix escriure un llibre sobre Hector Mann com una mena de teràpia. Hector Mann és un actor de comèdies mudes dels anys 20. Zimmer veu totes les seves pel·lícules, produïdes en poc més d’un any i repartides per filmoteques d’arreu del món, i s’entreté explicant l’argument d’algunes, històries paral·leles que et fan perdre de vista la del narrador.\nAl llarg de la trama anirà descobrint la vida d’Hector Mann, que va desaparèixer uns mesos després de produir la seva última pel·lícula. Veurà, també, una pel·lícula que havia produït més tard: La vida interior de Martin Frost. És curiós veure com aquesta pel·lícula representa la vida d’Hector i, sobretot, la del mateix narrador. Possiblement també sigui un reflex de la vida de l’autor o, com a mínim, de la seva feina; i és que Martin Frost és escriptor. La seva història és la història de l’escriptura, d’inventar una història, és la història de la inspiració.\nEs produeix un interessant joc amb el lector. Dins El llibre de les il·lusions trobem la pel·lícula La vida interior de Martin Frost, una pel·lícula que existeix en el món empíric, escrita i dirigida pel mateix autor. En aquest mateix sentit trobem, a dins de la pel·lícula que ens narra el llibre, que el protagonista, Martin Frost, havia escrit Viatges per l’Scriptorium, obra que, quatre anys després d’aquesta, també escriuria Paul Auster. El joc és molt interessant: una obra que anuncia les futures, un món d’hipervincles.\nMentre les novel·les de Paul Auster són molt cinematogràfiques, els seus guions són molt literaris; viu en un punt entremig. Acotacions com “nos preguntamos si Claire no está dotada de poderes telequinésicos” són estranyes. Sembla que el guió estigui pensat per ser llegit. En tot cas, sent ell el director, es podia prendre aquestes llibertats. És interessant la figura del narrador, tan inusual en el cinema i de tanta importància en aquesta pel·lícula. És simple: quatre actors apareixen en tota la pel·lícula, en només tres localitzacions. Tot i això no cansa l’espectador i això és, en gran part, un mèrit del narrador.\nMentre en el llibre el personatge que convida Martin a passar un temps a la seva casa és Hector Mann, com el director, en la pel·lícula és un tal Jack Restau, el cognom dels quals comparteix les lletres d’Auster. La pel·lícula comença amb un travelling per la casa, plena de fotos de família en les quals es veuen Paul Auster, la seva dona i la seva filla Sophie de petita que, ja gran, actua sota la direcció del seu pare. La veu del narrador ens acompanya en el viatge per la casa. El narrador no apareix als crèdits però en l’espectador es desperta una curiosa sospita: potser és la veu del mateix Paul Auster. Llegint una entrevista seva es confirma la sospita:\nSoy el hombre que escribió la historia sobre el hombre que escribió la historia sobre el hombre que escribió la historia. Así que, ¿para qué ocultarlo?\nLa història que se’ns narra a la pel·lícula és més llarga que la se’ns narra al llibre. Paul Auster ja l’havia començada abans de El llibre de les il·lusions i va decidir continuar-la. La història d’amor entre un escriptor i la seva obra, personificada, continua i veiem com lluita per conservar-la. En aquesta obra Paul Auster ens mostra la vida de l’escriptor i, alhora, hi veiem reflectides tant la història d’Hector Mann com la de David Zimmer. En més de cinc anys i, amb gran mestria, lliga tots els cables.\nArxivat a Crítica | Etiquetes: cinema, El llibre de les il·lusions, Hector Mann, La vida interior de Martin Frost, Paul Auster\n« Març a l’Atenes\nHi ha altres maneres »\n[…] és que estic bastant content de les meves lectures vacacionals. Podeu veure les meves conclusions aquí o aquí. Novel·les molt interessants, podríem dir que bastant “experimentals”, tot i […]\nBy: Només a vegades fem cas a Unamuno « Em dic João on 13 Abril 2009 at 6:38 pm\nComentaris website on Bruce Lee\tjosep on Take Five\tA.D.Barbagli on Humor de dretes\tIñaskis K on Humor de dretes\tCrític de cine on Llistes\tBlog d’en Xavier Villalba » Carta d’un possible alumne (que possiblement no ho serà) on Universitat Anticonferència de Barcelona\tBloc de notes sobre governança laica – Pneuma » Arxiu del Bloc » Les administracions han de promoure el diàleg interreligiós? on Religions diverses\tEunice on El Circo de la Mariposa\tAnna on Neu\tmarcel on Democràcia?\tAbril 2009


El Terrat col.laborarà amb The Project en la gestió del Festival de la Porta Ferrada els propers quatre anys\nL'empresa The Project serà l'encarregada de gestionar el Festival de la Porta Ferrada de Sant Feliu de Guíxols durant els propers quatre anys.\nAquest és el resultat del concurs públic que s'ha realitzat, i en el qual hi ha aspirat dues empreses més, Bitò Produccions i Legal Music.\nDurant aquests quatre anys, The Project té l'objectiu d'aprofundir en el caràcter interdisciplinari de l'esdeveniment i convertir el Festival en una gran Festa de la Cultura, en complicitat amb el teixit cultural, educatiu, comercial i empresarial del municipi i la comarca. Així mateix, es buscarà un equilibri entre noms consolidats i talents emergents de l'escena nacional i internacional. D'altra banda, també es vol potenciar la internacionalització del Festival, i ja han anunciat que es presentarà arreu d'Europa. És de destacar també l'aliança entre The Project i EL TERRAT, que de ben segur aportarà un nou tarannà i una major projecció mediàtica de l'esdeveniment.\nThe Project presentarà la programació de la 52a edició del Festival durant la primera quinzena de maig de 2014.\nEl festival d'estiu més antic de Catalunya\nEl Festival de la Porta Ferrada va néixer l'any 1958 davant del Monestir de la Ciutat de Sant Feliu de Guíxols. El seu caràcter interdisciplinari (reuneix en un mateix marc espectacles de música, teatre i dansa) fa possible convertir-lo en únic per les seves característiques. Aquesta diversitat ve avalada per actuacions del més alt nivell nacional i internacional que omplen aquesta ciutat de la Costa Brava i actuen en el marc incomparable dels seus especials: l'Església romànica del Monestir, el Teatre Auditori Municipal, la Casa Traschler i els patis i jardins de diverses cases de la ciutat.\nMartes, 15 de abril de 2014 • 13:40h.


FOCALIZZA - Projecte “Fes que els comerços del teu municipi brillin per Nadal”\nProjecte “Fes que els comerços del teu municipi brillin per Nadal”\nAdministració pública municipal\nEl projecte formatiu “Fes que els comerços del teu municipi brillin per Nadal” arriba a la seva tercera edició, i es consolida com una de les propostes formatives més emblemàtiques de la nostra empresa.\nEl projecte descansa en la realització de programes formatius sobre la imatge dels establiments comercials per aquells municipis que, tot just encetant la preparació de la campanya de Nadal, volen potenciar la visibilitat i atractiu comercial dels punts de venda dels seus eixos comercials.\nAixí doncs, a partir de la realització de tallers formatius molt pràctics i dinàmics, els comerços aprenen i executen eines que els permetin millorar la imatge exterior i les tendències actuals pel que fa als embolcalls i la paqueteria. Durant les 4 hores de durada de cada taller es treballen, entre d’altres, els següents continguts:\nQuin és l’atrezzo i els elements visuals que fan Nadal?\nCom puc col·locar el producte i anar-lo rotant estratègicament?\nQuina cartelleria publicitària, de preus i embolcalls són els més idonis per a la campanya de Nadal?\nQuins empaquetats són pràctics en sintonia amb la temàtica nadalenca?\nPel que fa a l’edició d’enguany, el taller s’ha impartit a un total de 16 municipis, arribant a ser-hi presents en aquest més de 150 comerços. Cal esmentar que els municipis participants es distribueixen al llarg de Catalunya però, també, a d’altres punts d’Espanya. Amb aquesta tercera edició, el nombre de comerços que ja han participat del projecte són més de 300, motiu pel qual el projecte s’ha consolidat com un dels més representatius de Focalizza.\nAmb la consolidació del projecte “Fes que els comerços del teu municipi brillin per Nadal”, Focalizza segueix impulsant els programes formatius i d’acompanyament a comerços, empreses i emprenedors com un dels pilars de la seva activitat.


Cuixart i Mauri deixen la direcció d'Òmnium no presentant-se a la reelecció - CATDAVANT - Política\n15 de gener de 2022 | Política | 0 comments\nEls actors destacats de les falses DUI del 2017 van desapareixent de l’escenari. Ahir va ser Jordi Cuixart qui va anunciar que no es presentava a la reelecció per presidir Òmnium. Maurici Mauri tampoc optarà a la presidència. Cal recordar que la percepció entre els independentistes de Cuixart ha empitjorat molt d’ençà que va ser indultat per Espanya. Episodis com abraçar Iceta i també protegir Ada Colau i fer callar el poble fent servir l’argument que ell ha estat a la presó són els dos episodis més feridors.\nL’Òmnium presidida per Cuixart ha estat còmplice de les falses DUI de l’octubre del 2017 i va participar en una campanya demanant que els catalans cedissin el vot sense cap garantia. La història el jutjarà.\nCuixart ha atorgat un avantatge immoral al filòsof Xavier Antic dient que serà el pròxim president d’Òmnium si els socis ho ratifiquen.\nÉs especialment lleig quan Antich és professor d’Ètica a la Universitat de Girona. Citar tots els mitjans públics i privats on ha col·laborat ocuparia mig article. És germà del director del diari subvencionat El Nacional, José Antich. Tot resta en família .\nCuixart va dir que no es plantejava fer política. Però tenint en compte l’al·lèrgia que tenen els líders processistes a la veritat val més que no poseu la mà al foc no fos cas que us creméssiu.\nLlegeix articles amb temes relacionats: Ada Colau, DUI, Iceta, Jordi Cuixart, Maurici Mauri, Òmnium, Xavier Antich


Vi del celler Scala Dei\nJa en 1775, el viatger britànic Henry Swinburne afirmava que: "a la regió de Reus, el millor vi per beure és el que es cull a les muntanyes dels cartoixans". Dos-cents anys després, aquestes muntanyes segueixen conreades de vinyes, i des de la fundació de la Cartoixa es practica la viticultura a algunes de les finques de Cellers Scala Dei.\nLa Cartoixa és una iniciativa del rei Alfons II, quan els cartoixans arribats de la Provença s'instal·len a Scala Dei a 1163. No obstant això, la cartoixa degudament condicionada no s'inaugurarà fins al 1215, constituïda per l'església i 12 cel·les individuals. Progressivament, la cartoixa anirà aconseguint privilegis, en comptar amb la protecció real i d'algunes de les famílies més poderoses del país. En 1263 els monjos adquireixen terres en uns quants caràcters i s'interessen per la pràctica de la viticultura. Temps després, la Cartoixa disposa d'un Manual de plantar vinyes, on deixen escrit: "No totes les plantes són bones, ni maduren per ser el terra fred, i de la verema tinta només convé plantar la Garnatxa i Mataró".\nEl 1835 els monjos abandonen el monestir arran de la desamortització de Mendizábal, i els prioratins, irats, cansats de pagar, assalten la cartoixa que, en pocs anys, queda completament destruïda. Els cartoixans no tornaran mai més a aquesta terra que habitaven des de feia més de sis-cents anys. Arran de la desamortització, la cartoixa i les terres del seu voltant són subhastades, i cinc famílies es reparteixen la propietat de la terra. Aquestes noves famílies propietàries funden la Societat Agrícola La Unió amb la finalitat de posar en producció les terres improductives i impulsar de nou el cultiu de la vinya. I aquest és l'origen del qual neix Scala Dei.\nLes famílies propietàries de l'antiga cartoixa embotellen vi aquest any 1878, i són els primers vins que es posen en ampolla al Priorat. A les etiquetes es fa especial èmfasi en què són vins del Priorat d'Scala Dei, en el que ja és una reivindicació del lloc i la seva terra. En aquest mateix any, els vins embotellats com Priorat d'Scala-Dei participen en l'Exposició Universal de París, i aconsegueixen una medalla d'or. Deu anys després, en l'Exposició Universal de Barcelona del 1888, tornen a repetir l'èxit en obtenir de nou la medalla d'or. No obstant això, i malgrat l'èxit dels vins, el 1974 Scala Dei es refunda i treu al mercat els primers vins "moderns" del Priorat. El celler s'atreveix fins i tot a fer una ambiciosa campanya publicitària. Durant anys, i fins al boom vinícola de principi dels noranta, Cellers Scala Dei és dels pocs cellers particulars que embotella vins del Priorat. L'any 2000 entra en societat el Grup Codorníu amb un 25% de l'accionariat, i pocs anys més tard, cellers de Scala Dei fa un nou salt endavant amb la renovació del seu equip tècnic i la introducció d'importants canvis en l'elaboració dels vins.\nActualment, a les antigues dependències dels cartoixans, restaurades i equipades amb moderns sistemes d'elaboració, se situa el centre d'activitats.\nEn total, el celler disposa de 288 bótes tipus bordeleses, de roure francès i americà, amb capacitat per a 225 litres cadascuna. L'arribada del Grup Codorníu ha suposat, no només l'ampliació i modernització de les instal·lacions, sinó la implementació d'un projecte que consisteix, a causa de la naturalesa de les vinyes i la zona, en l'especialització dels vins en Criança, Reserva i Gran Reserva. El projecte ha contribuït que els vins Scala Dei tinguin una imatge molt renovada i respectin l'austeritat pròpia de la regió d'origen.\nL'elaboració de tots els vins es porta a terme sota un meticulós procés i un respecte per les virtuts pròpies del raïm de la regió. Les naus subterrànies, destinades a la criança dels vins, són construccions del segle XVII, amb murs de pedra de més d'un metre de gruix. Scala Dei disposa de 90 hectàrees de vinya. La major part de les vinyes tenen més de 25 anys i són de la varietat Garnatxa, encara que actualment s'incorporen el cabernet Sauvignon, la Syrah i la Chenin.\nEls vins del celler del Priorat són majoritàriament negres. Destaquen el Masdeu, elaborat de diferents garnatxes procedents de finques històriques en la regió, el Scala Dei Prior Criança, elaborat amb Garnatxa Negra i una petita porció de Syrah i Cabernet Sauvignon, i el Scala Dei Cartoixa Reserva, elaborat amb Garnatxa Negra. La part enològica va a càrrec de Ricard Rofes, que té el repte de treure el millor de les vinyes d'una zona que en pocs anys ha aconseguit atraure l'interès de la premsa mundial especialitzada per la qualitat dels seus vins. Els vins s'elaboren de forma artesanal, el que implica que siguin de producció molt limitada, increïblement potents i amb una àmplia complexitat de sabors que envelleixen bé.\nA les 90 ha de vinyes pròpies que Scala Dei té repartides en 40 localitzacions diferents, creixen 4 varietats: Garnatxa, Carinyena, Cabernet Sauvignon i Syrah, aquesta última de plantació més recent. El raïm del qual surten els vins d'aquest celler procedeix de vinyes que tenen uns cinquanta anys de mitjana, i són gairebé seixanta hectàrees de Garnatxa i de Cariñena, principalment, repartides en 42 finques diferents i que, sovint, són petits mons que no tenen res a veure amb els altres, i que cal cultivar i cuidar des de la respectiva particularitat. Les parcel·les situades entre els 400 i els 800 metres sobre el nivell del mar, pel que són algunes de les vinyes de major altitud del Priorat. Les vinyes s'assenten en diferents tipus de sòls, entre pissarres, argiles i sòls calcaris i, donada l'accidentada orografia del territori, es troben en totes les orientacions possibles. Tot això els permet disposar d'un ampli ventall de matisos en l'elaboració dels vins, atents al més mínim detall de la producció, considerant que és el propi celler el que controla i treballa les finques directament.\nLa fermentació es porta a terme en petits tancs, en volums acords al terreny d'origen del raïm per millorar la complexitat i intensificar els sabors de cada vinya. Després, els vins envelleixen en bótes noves que aporten una altra dimensió de sabor.\nEls vins d'Scala Dei\nScala Dei Negre s'elabora principalment amb raïm Garnatxa Negra, varietat predominant a les vinyes d'Scala Dei, en sòls d'argila, situats a la falda de la Serra del Montsant. L'elaboració del Negre d'Scala Dei es realitza en petits dipòsits oberts de 7.000 kg i no s'utilitzen llevats comercials per a la fermentació. Un cop finalitzada la fermentació i mitjançant tast es decideix el moment de premsar. Depenent de la vinya d'on ve el raïm, el temps de contacte de les pells amb el most-vi pot oscil·lar entre 12 i 16 dies. El vi roman 6-8 mesos en dipòsits d'acer inoxidable fins al moment de l'embotellament. Aromes a fruites vermelles madures, però alhora fresc i atractiu. En boca és un vi rodó i ple, amb francs records de la fruita trobada en nas i amb la típica mineralitat dels sòls de llicorella del Priorat.\nScala Dei Cartoixa és una foto al paisatge d'Scala Dei. S'hi uneixen dos vessants d'elaboració; d'una banda l'elaboració clàssica amb rapa, en dipòsits de ciment i criança en volums grans, i un altre per l'elaboració bordelesa moderna, potenciant la fruita i l'extracció. Aquest vi es va elaborar a partir de raïms seleccionats de Garnatxa (75%) i Carinyena de les millors parcel·les, on cadascuna va fermentar per separat, i va realitzar una criança de 18 mesos en foudres de 1.400 litres, bocois de 500 litres i dipòsits de ciment de 2.100 litres. És un vi d'aromes intenses i persistents de fruites negres madures, prunes i un toc floral de violetes s'entremesclen amb evidents notes minerals aportades per la llicorella, que li donen una tipicitat pròpia del Priorat. El repòs de la criança li aporta aromes especiades, i en boca és un vi potent, untuós, suau, amb intensos tanins madurs, cos imponent, llarg i persistent al pas del temps.\nScala Dei Pla dels Àngels és un vi rosat elaborat amb Garnatxa Negra de vinyes joves i velles procedents de les zones altes d'Scala Dei, sobre sòls argilosos que conserven l'acidesa i per tant la frescor del raïm en el moment de la verema. Per preservar les característiques aromàtiques de la Garnatxa, es refreda el raïm a la seva arribada al celler fins als 2ºC, es derrapa, i després de 3 hores de maceració amb les pells es comença el sagnat del dipòsit per aconseguir aquest pàl·lid però atractiu color. Posteriorment es tracta la fermentació com si fos un vi blanc. Després de fermentació està durant uns 4 mesos en dipòsit fins que arriba el moment de l'embotellat. És un vi de color molt pàl·lid, amb aromes subtils a fruita vermella, amb tons cítrics molt frescos. En boca és una explosió de frescor i de sensacions, maduixes, aranges, tons anisats. Pas per boca refrescant i final envoltant.\nScala Dei Garnatxa uneix tres conceptes: frescor, fruita i senzillesa. Està elaborat principalment amb raïm Garnatxa de la parcel·les de Maset, Parada, Closos, Escorial i Forsans, on els sòls d'argila vermella i l'altitud de les vinyes situats a la falda de la Serra del Montsant li aporten frescor i els de llicorella, una empremta genuïna que es mostra en aquest vi en forma de personalitat prioratina, mineralitat i acidesa.\nScala Dei Prior s'elabora amb Garnatxa 60%, Carinyena 15%, Cabernet Sauvignon 13% i Syrah 12%, i rep una criança d'1 any en bótes roure francès 80% i americà 20%. Intenses i persistents aromes de fruites vermelles i negres, fresetes de bosc, móres, matisos florals de violetes, tot acompanyat per subtils tocs especiats i notes torrades. Es tracta d'un vi amb cos, finor, sedós en boca i amb tanins madurs i elegants que es complementen amb les aromes minerals que li aporta la llicorella.\nScala Dei Masdeu s'elabora amb Garnatxa i Garnatxa Peluda cultivades en Masdeu, en terrasses que van des dels 680 metres fins a gairebé els 800 metres d'altura. A la part inferior, les primeres terrasses són d'argila vermella, a mesura que anem pujant va augmentant la presència de calcari fins a arribar a les últimes terrasses on el sòl és totalment calcari.\nEs tracta d'una vinya històrica, quan a principis del segle XVII els monjos de la Cartoixa d'Scala Dei van decidir construir un Mas, el Mas Deu, per expandir i controlar el cultiu d'aquesta zona. És un vi que ens parla de fermentacions amb el 100% de la rapa, ja que aquest madura al mateix temps que el raïm i aporta a la Garnatxa complexitat, taní i frescor, ens parla també de fermentacions en cups de ciment, i de criances en volums grans, 16 mesos en foudres de 1.200 litres.\nScala Dei Garnatxa Sant Antoni vol recuperar el patrimoni de l'elaboració que ja existia al Priorat i que ens trasllada als primers embotellats de Scala Dei. Fermenta en petits dipòsits de ciment de 3.500 litres, imitant els pics de temperatura propis de les fermentacions del segle passat, sense llevats afegides i premsat en el mateix dipòsit de ciment. Posterior envelleix durant 14 mesos en foudre de 1.400 litres.\nS'elabora de la parcel·la Sant Antoni, situada per sobre de la Cartoixa d'Scala Dei, en una petita plana amb terrasses que acaba en un impressionant penya-segat sobre el monestir; de sòl completament argilós, en forma d'amfiteatre amb una part orientada a l'est, una altra a l'oest i la part central orientada al sud, a 580 metres d'altitud en la seva part més baixa, i a 610 metres en la més alta. És una de les vinyes que els monjos ja tenien plantats amb Garnatxa fa gairebé cinc segles. Els ceps actuals es van plantar en 1945, i es poden trobar almenys dos tipus de Garnatxa: peluda i país.\nScala Dei "Massipa" és un vi blanc procedent d'una única vinya, La Massipa, situat just al costat de la vinya de Masdeu, amb orientació est, a 650 metres d'altitud i amb un sòl d'argila vermella amb incrustacions de guix. Té 45 anys, i és l'única vinya de raïm blanc de Cellers Scala Dei. Un camí el parteix per la meitat: a un costat la Garnatxa Blanca, a l'altre el Chenin, plantat pel Sr. Peyra a finals dels 80 amb l'arribada al Priorat de les varietats franceses. La recuperació d'un clàssic de Cellers Scala Dei "Massipa" és la reedició d'un dels vins del celler que s'havia elaborat en el passat amb el nom de "Blanc de Scala Dei". Amb aquest vi, pretenen mostrar la cara més fresca de la Garnatxa Blanca al Priorat.\nSituación de la bodega Scala Dei\nVi negre Envellit en fusta. 12 mesos en bóta de roure francès i americà. Celler: Scala Dei. D.O.Q. Priorat. (Catalunya) Varietat: Cabernet Sauvignon, Garnacha Tinta, Syrah i Cariñena.\nSituació del celler Scala Dei


L'Obra Cultural Balear fa una crida al Partit Popular perquè torni "al consens lingüístic del qual mai hauria d'haver sortit"\nUn home i la seva filla passen per davant una escola de Palma. Arxiu ARA Balears\nPalmaL'Obra Cultural Balear ha valorat positivament el projecte de llei d'educació, després del seu pas per la ponència de la Comissió d'Educació del Parlament, perquè "permet donar continuïtat al model lingüístic escolar de les Illes Balears". L'entitat considera que, d'ençà que es varen publicar les primeres versions de l'avantprojecte la tardor del 2019, "s'han introduït millores substancials que permeten fer un balanç positiu del text resultant".\nCal recordar que el primer text proposat per la Conselleria d'Educació no assegurava una presència mínima del català a les aules, sinó que només el marcava com a llengua "vertebradora de l'ensenyament" i "com a llengua d'ús normal i general en les comunicacions i en l'àmbit administratiu". En aquell moment, l'OCB es va mostrar crítica perquè considerava que es feia un retrocés respecte de l'actual model.\nEl document que ara es treballa al Parlament blinda el Decret de mínims , el qual estableix que la llengua pròpia s'ha d'utilitzar com a mínim el 50% de l'horari escolar. "El model lingüístic que s'ha aplicat en el sistema educatiu de les Illes Balears en els darrers vint-i-cinc anys, impulsat pel Partit Popular amb l'aprovació del Decret de Mínims, ha funcionat raonablement bé i ha comptat amb l'acceptació generalitzada de tots els sectors de la comunitat educativa", argumenta l'OCB, tot afegint que "és per això que ara, la plasmació explícita de les seves parets mestres en l'actual projecte de llei d'educació permet donar-li la continuïtat que es mereix.\nL'Obra subratlla que tant el català com el castellà seran llengües vehiculars "tal com exigeix la jurisprudència constitucional". Però, malgrat això, recorden que s'ha d'assegurar "coneixement suficient i la capacitat d'usar correctament els dos idiomes en finalitzar l'escolarització obligatòria". Amb aquest objectiu," els centres educatius, en el marc del seu projecte lingüístic, podran continuar decidint sense problemes en quina de les dues llengües vehiculars s'imparteix la meitat de l'horari escolar restant", afegeixen. Amb tot, l'OCB considera que els centres haurien de donar prioritat al català "atesa la situació de minorització" de la llengua i "l'omnipresència i vigor del castellà en tots els àmbits".\nArmengol lamenta la politització\nLa presidenta del Govern, Francina Armengol, ha criticat les organitzacions PLIS i Sociedad Civil Balear, que han demanat a la justícia balear que s'apliqui el 25% de castellà a les aules , de "polititzar-ho tot". "Entenc que hi ha gent a qui agrada polititzar i judicialitzar tot", ha defensat Armengol en una entrevista a TVE recollida per Europa Press. "A nosaltres el que ens agrada és cercar solucions", ha afegit, tot recalcant que no està "en la crispació, ni en la divisió per qüestions lingüístiques".\nLa cap de l'Executiu ha defensat la llei educativa amb què "consolidarem el model lingüístic que tenim a la nostra comunitat, i que no ha creat cap problema durant tots els anys de vigència", ha assegurat. Així mateix, ha assenyalat que la comunitat educativa és "molt madura", que coneix zones en què estan treballant i, per tant "on es necessita potenciar més una llengua o l'altra per garantir que tot l'alumnat surti amb les competències lingüístiques".\neducació llei educativa OCB Obra Cultural Balear conselleria d'educació Català llengua catalana


El Centre Cultural la Mercè celebra els seus 25 anys amb l’exposició de producció pròpia CCM 25\nEl 25è aniversari es complementarà amb una conferència de Josep Ramoneda, director del CCCB el proper dimecres 17 de febrer\nEl Centre cultural la Mercè celebra el 25è aniversari de la seva obertura com a centre cultural de la ciutat de Girona amb una exposició produïda pel mateix centre que incideix en les vivències que omplen aquest aniversari.\nAquesta exposició ressegueix el passat, present i futur del Centre Cultural la Mercè. El viatge s’inicia en el passat més llunyà, quan l’edifici era un convent de mercedaris i, segles més tard, quan va passar a ser hospital militar; continua pel passat més recent i pel present, format per centenars d’activitats culturals i, sobretot, per les vivències de moltes persones que formen part d’aquestes parets. I també apunta al futur, en què la transmissió del coneixement prendrà noves formes i noves mirades.\nL’exposició compta amb un apartat documental i històric que repassa la història de l’edifici abans de convertir-se en centre cultural i també mostra una selecció d’activitats, publicacions i peces musicals que han estat importants en aquests anys. Destaca especialment el tractament de la vivència de les persones que han marcat i marquen la història del centre, recollit gràcies a un video realitzat amb la participació de molts testimonis i amb la creació d’un apartat interactiu perquè els usuaris puguin deixar el seu comentari.\nL’exposició també consta de peces artístiques realitzades expressament per a l’ocasió i que donen visions personals i creatives del present i el futur de l’equipament.\nCCM 25. Artistes, intel·lectuals i escriptors participants:\n- Xavier Carmaniu\n- Ariadna Pagès\n- Irene Serrat\n- Vicenç Pagès\n- Víctor Sunyol\n- Manel Bayo\n- Lluïsa Xarnach\n- Carlos Ruiz Brussain\nPer celebrar el 25è aniversari del centre l’exposició és complementa amb una conferència de Josep Ramoneda, director del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona el proper 17 de febrer (19.30 h.) –nova data!-. La conferència porta per títol Els centres culturals en els nous entorns de la creació contemporània.


[HARDWARE] ASPIRE ONE 531\nPosted on 6,Octubre 2009 by altorres\nAspire One 531. Amb un pes de tot just 1 kg i durada de bateria de fins a 7 hores, el nou Aspire one 531 és el netbook del futur, amb un preu de tan sols 359€. disfrutal on vulguis i quan vulguis! Continua llegint →\n[HARDWARE] MONITOR PHILLIPS BRILLANCE\nPosted on 6,Juliol 2009 by altorres\nEl monitor Phillips Brillance ha arribat per a revolucionar el món dels monitors ecològics. En aquest cas, el monitor és capaç d’estalviar energia mitjançant l’ús de la tecnologia PowerSensor. Aquesta tecnologia és capaç de detectar si l’usuari està o no davant de l’ordinador i, en el cas que no estigui, disminuir la seva despesa. Això s’aconsegueix gràcies a un sistema d’infrarojos, així el monitor pot detectar la presència de l’usuari, entre 30 i 120 centímetres, i si no s’està davant el monitor baixa la seva lluminositat, aconseguint un estalvi de fins al 50%. Lògicament l’estalvi solament es produïx quan no estiguem davant del ordenadro i ho deixem encès. Si estem davant d’ell treballant no anem a aconseguir cap estalvi. Aquest monitor té una grandària de 22 polzades amb una resolució 1680×1050 píxels. Té un temps de resposta de 5 mil·lisegons. A més incorpora entrades VGA i DVI i uns altaveus. El preu d’aquest monitor és d’aproximadament 200€ més iva.\n[HARDWARE] LA MULTINACIONAL FUJITSU PRESENTA “LA CPU MÉS RÀPIDA DEL MÓN”\nPosted on 1,Juliol 2009 by cristiancruzt3\nEl fabricant d’ordinadors japonès Fujitsu Ltd. Va dir, que ha desenvolupat amb èxit el superordinador més ràpid del món, amb unitat de processament de més de dues vegades la velocitat de l’actual. Una nova unitat central de processament, o CPU, seria capaç de processar fins a 128.000 milions d’operacions aritmètiques per segon, superant així, el registre actual. Per 2,5 vegades, va dir el portaveu de l’empresa Masao Sakamoto. L’empresa va reduir la grandària de cada centre de circuit, per tant va duplicar el nombre de circuits per xip. El prototip és també l’eficient en consum energètic i va poder reduir el consum d’energia a un terç dels convencionals. Fujitsu pretén posar la nova CPU, amb un nom de codi “Venus”, en aplicació pràctica en els superordinadors “dintre de diversos anys”.\nFiled under: Hardware | Tagged: Arcablava, CPU, Hardware, NOTICIA, Processadors |\tLeave a comment »


La Seu Futbol Club campió de grup a Tercera i nou equip de Segona Catalana - FÒRUM.ad\nEl 13/06/21 16:42\nJugadors i tècnics de La Seu FC celebren a Golmés el títol del grup 15 de Tercera i l’ascens a Segona Catalana. Foto: RàdioSeu\nLa Seu Futbol Club torna a ser equip de Segona Catalana. El club urgellenc s’ha proclamat aquest dissabte campió 2020-2021 del grup 15 de Tercera Catalana, gràcies a l’empat (0-0) al camp del segon classificat, l’AE Golmés, i d’aquesta manera s’assegura matemàticament l’ascens per a la temporada vinent.\nDes de l’entitat han emès un comunicat en què agraeixen la tasca i el suport de jugadors, cos tècnic, junta, afició, patrocinadors, col·laboradors i institucions, “per formar part d’aquesta gran família”. Un èxit, recorden, que arriba després que “ara fa dos anys ens vam quedar a les portes i l’any passat la COVID-19 ho va paralitzar tot”, i com a fruit “d’un any complicat i exigent”, en què han assolit l’objectiu “amb compromís, orgull, amistat, disciplina, passió, esforç, treball, humilitat, família i dedicació”.\nA Golmés, La Seu no ho va tenir fàcil per assegurar el títol, ja que els del Pla d’Urgell van plantejar un partit molt disputat i ple d’ocasions que haurien pogut decantar el matx. Finalment, però, es va arribar al minut 90 sense gols i, així doncs, el conjunt entrenat per Jordi Santacruz va sumar el punt que li faltava per ser campió i certificar l’ascens.\nUn èxit que, a més a més, coincideix amb el fet que l’entitat ha celebrat aquest any passat el seu centenari (es va crear l’any 1920 amb el nom de FC Valira) i que l’any 2022 es compliran cent anys del seu ingrés a la Federació Catalana. Entre les moltes felicitacions que ha rebut el club hi ha les de l’alcalde de la Seu, Jordi Fàbrega; el vicealcalde urgellenc, Francesc Viaplana, i el tinent d’alcalde d’Esports, Carlos Guàrdia, juntament amb la d’altres equips de la ciutat. Jugadors de l’EDFOR han gravat un vídeo per celebrar l’ascens del conjunt blau, format principalment per joves formats en aquesta escola de futbol.\nQuan encara resten dues jornades pel final de la lliga (que enguany ha estat a una sola volta), i en espera que s’acabi la d’aquest cap de setmana, La Seu FC suma 38 punts, fruit de 12 victòries, 2 empats i una sola derrota, i manté la distància de 10 punts sobre el Golmés (2n). L’Agramunt-Gerard Gatell i l’Andorra B, que han de jugar aquest diumenge, tenen 26 i 25 punts respectivament.\nEl CE Oliana derrota el Tornabous (2-0) i manté les opcions d’ascens\nMentrestant, l’altre equip de l’Alt Urgell en aquest grup, el CE Oliana, s’ha situat com a 3r classificat provisional, amb 27 punts, gràcies a la victòria d’aquest dissabte (2-0) contra un rival directe, el Tornabous, amb gols de Gilbert Reig (40‘) i Xavier Escolies (87′). D’aquesta manera, el conjunt arlequinat manté intactes les opcions d’accedir a la promoció d’ascens.\nD’altra banda, a Quarta Catalana, el CF Coll de Nargó ha guanyat aquest diumenge a casa contra el Bell-lloc Athletic (4-2), en partit corresponent a la desena jornada del grup 21. Daniel Oliveira i Lamine Sane van capgirar just abans del descans (44′ i 45′) el gol inicial dels visitants. A l’inici de la segona part (51‘), un gol en pròpia porta va situar el 3-1 i, tot i que el Bell-lloc va escurçar distàncies de penal (68‘), els nargonins van mantenir l’avantatge i Rafael Navarro va sentenciar a l’últim minut amb el quart gol. Amb aquest segon triomf, el conjunt roig-i-negre suma ara 6 punts.\nNotícia Anterior: El canvi d’ubicació de l’Spartan Race al centre d’Encamp assoleix la plena ocupació d’hotels\nSegüent Notícia: L’Alt Pirineu i Aran reclamen la descentralització de tots els serveis territorials


IniciConeix ESDiDestacatsCultura Moderna\nSegons aquest autor, la modernitat pot associar-se a un període de la història i a una localització geogràfica concreta, que s’ha extrapolat en el temps i en l’espai.\nA partir de la Segona Guerra Mundial, la modernitat es troba superada i dóna pas a una nova etapa que els postestructuralisme francesos, representats per Lyotard, Derrida o Faucault, denominen postmodernitat. Aquesta etapa defensa el fracàs del discurs modern. D’aquesta manera, Lyotard afirma que el postmodernisme suposa desempallegar del projecte modern que ha quedat inconclús. Per tant, la postmodernitat té a veure amb una sèrie de transformacions en la cultura, que incideixen en l’organització social i política.\nD’aquesta manera, la postmodernitat es presenta com una nova etapa, a conseqüència del desenvolupament de la pròpia modernitat, però que posseeix uns trets propis i ben definits que la converteixen en un moviment autònom, que en els inicis del segle XXI es troba en el seu moment més àlgid. Si el pensament modern és el que defineix les societats que emergeixen de les revolucions atlàntiques, la postmodernitat s’instaura com el sistema filosòfic ideològic propi del que s’ha començat a anomenar III Revolució Industrial.\nDiu Giddens que les formes de vida introduïdes per la modernitat arrasar totes les modalitats tradicionals de l’ordre social. Tant en extensió com en intensitat, les transformacions que ha comportat la modernitat són més profundes que la majoria dels canvis característics de períodes anteriors. Per aquest autor, això ha permès "establir formes d’interconnexió social que comprenen el globus terraqüi; intensivament, han alterat algunes de les més íntimes i privades característiques de la nostra quotidianitat"\nEl cert és que una de les qüestions que defineix "el modern" en post de "el tradicional" és el ritme de canvi que l’era moderna posa en moviment. Aquesta celeritat s’ha concentrat en el desenvolupament de les tecnologies i s’ha extrapolat al conjunt de l’ordre social. D’altra banda, podem dir que, gràcies al progrés tecnològic, una de les característiques de la modernitat ha estat la supressió de les barreres comunicatives entre les diferents regions del món. Per a Giddens, això ha fet possible que les agitacions de transformació social esclaten en la totalitat del planeta. Per tant, hem de considerar que la modernitat és un fenomen que afecta el conjunt de la humanitat i que s’expandeix al mateix temps que ho fa el capitalisme.\nAquest autor també destaca una altra de les característiques fonamentals de la modernitat, que és l’aparició d’institucions socials, com el sistema polític de l’Estat-nació. I també el que ell considera una "dependència generalitzada de la producció a partir de fonts inanimades d’energia i la completa mercantilització dels productes i del treball assalariat". Atribueix, doncs, el desenvolupament dels estat-nació a l’evolució mateixa del capitalisme.\nEn aquest sentit, la modernitat pot ser interpretada tenint en compte que la principal conseqüència d’ella és el capitalisme que fa que la mà d’obra i els productes es transformin en mercaderies i siguin sotmesos a la llei de l’oferta i la demanda. Per aquesta raó, Free entén que el món modern es presenta com "una paradoxa en la qual el progrés material només s’obté a costa de l’expansió de la burocràcia que aixafa la creativitat i l’autonomia individual.\nEn aquest context és on podem emmarcar l’aparició de la postmodernitat com una nova manera d’entendre la cultura, la política i el binomi temps / espai.\nDirectora Coordinació Acadèmica de l’ESDi on també imparteix l’assignatura "Teoría de la Comunicación"


Inici » Directori » Arxius, biblioteques i museus » Arxius i centres de documentació » Fundació Pilar i Joan Miró a Mallorca\nDes de 1956 i fins a la seva mort l’any 1983, Joan Miró va tenir residència fixa a Palma, o desenvolupà gran part de la seva obra pictòrica i escultòrica. També va prestar una especial atenció, a l’obra gràfica\nJoan Miró, era de família mallorquina per part de la seva mare Dolors Ferrà. Ella i els seus padrins materns eren mallorquins. Aquest fet va fer que Miró fos un visitant assidu de Mallorca des de la seva infància. Així, durant els estius mallorquins dibuixà alguns temes mallorquins, com ara la Llotja, el Castell de Bellver o els molins de vent. La seva boda amb la mallorquina Pilar Juncosa refermà els lligams mallorquins de l’artista\nPerò no és fins a principis dels anys cinquanta del segle XX, quan Miró decideix fixar la seva residència a Mallorca, després d’haver residit durant alguns anys a França\nDes de 1956 disposà d’estudi a Mallorca. Un edifici dissenyat per l’arquitecte català i amic personal del pintor Josep Lluís Sert. Pocs anys després adquirí l’edifici de Son Boter i començà a planejar la creació del seu propi taller de gravat\nA principis dels anys vuitanta l’artista i la seva dona Pilar Juncosa, fan donació a la ciutat de Palma dels estudis i tallers, amb la intenció de preservar la seva memòria. A la mort de l’artista, la seva viuda, feu donació d’un important lot d’obra de l’artista, la venda del qual en subhasta pública a benefici de la Fundació finançà la construcció – obra de l’arquitecte Rafael Moneo – d’un nou edifici destinat a exposar el llegat de l’artista i de la seva dona. Aquesta nova seu s’inaugurà l’any 1992\nActualment, la seu de la Fundació Pilar i Joan Miró a Mallorca, és un Museu, amb un seguit d’activitats artístiques i culturals. A l’exposició dels fons de la Fundació s’afegeixen les exposicions temporals sobre l’obra mironiana, així com la dels seus contemporanis més rellevants. Especial relleu manté el taller d’obra gràfica que continua en funcionament al servei dels artistes contemporanis\nL’edifici principal i adjacents estan rodejats de jardins que hostegen important escultures de l’artista. També és destacable la Biblioteca llegada per Joan Miró a la Fundació que ostenta el seu nom i el de la seva esposa i que s’ha anat ampliant amb successives adquisicions\nEls fons estan integrats per unes quatre-centes peces principals i milers de dibuixos, gràfiques, peces ceràmiques i d’altres. A més a més, la Fundació conserva un importantíssim fons gràfic, sobre l’artista\nLa col·lecció de la Fundació s’ha anat enriquint amb les adquisicions o donacions d’altre importants artistes contemporanis, com per exemple Arroyo, Canogar, Chagall, Chillida, Chirino, Feito, Francés, Genovés, Guerrero, Guinovart, Gordillo, Hernández Pijuan, Rueda, Millares, Mompó, Muñoz, Ràfols Casamada, Saura, Sempere, Tàpies i Villalba. I també per l’obra gràfica que els artistes que empren els serveis gràfics de la Fundació deixen com a part del pagament dels seus serveis. Així tenim obra d’artistes com Peter Phillips, Wolf Vostell, Joan Cruspinera o Rafa Forteza (per a més informació sobre els tallers tallers [arrova]fpjmiro.org o telèfon (34) 971.700.206)\nTambé juguen un paper molt important les activitats lúdiques i educatives que la Fundació programa de forma contínua. Les visites escolars i els diferents tallers i activitats que tenen lloc al llarg de l’any\nEspecial importància té la concessió anual de les Beques Pilar Juncosa, que s’atorguen amb periodicitat anual\nUna conversa amb Paco Copado, director de la Fundació Pilar i Joan Miró\ndireccio-postal Carrer de Saridakis, 29 07015 Palma


PP: "La Justícia descobreix les trampes de Martí (PSPV) i li ordena que no utilitze la Diputació per a fer campany"\nLa Junta Electoral li exigeix la retirada inmediata de la web de la institució de la propaganda emesa pel president sobre la seua visita a La Mata i Olocau\nEl portaveu del PP, Vicent Sales, lamenta que el PSPV utilitze les institucions públiques com si fóra la seu del seu partit i prega al president que complisca la legalitat vigent\nLa Justícia ha descobert les trampes del president de la Diputació Provincial, el socialista José Martí, al que la Junta Electoral de Castelló li ordena retirar de la web institucional propaganda sobre el seu partit. “Estem en un estat de dret i la llei, que a més a més va aprovar el PSOE a 2011, està per a complir-se. Flac favor li fem a la democràcia si qui governa confon la institució pública amb la seu del seu partit”.\nAixí ho ha considerat el portaveu del PP en la Diputació Provincial, Vicent Sales, qui ha fet una crida al compliment de la llei perquè “lamentablement estem massa acostumats a que l'esquerra utilitze les institucions com si fóra el seu 'cortijo'”.\nLa Junta Electoral de Zona ha emès una resolució per la qual exigeix per unanimitat que el PSPV retire de la web de la Diputació la propaganda emesa en relació a la visita que el president de la Diputació va fer a les localitats d'Olocau i La Mata. “Si José Martí desitja fer campanya electoral pot utilitzar els recursos que té el PSPV, però emprar els recursos de tots els castellonencs en el seu propi benefici diu molt de quin política practiquen els socialistes”.\nLa Justícia “és igual per a tots”, ha assenyalat Sales. En aquest sentit, “confiem que aquest primer toc d'atenció que la Junta Electoral li ha enxampat a Martí siga l'últim. Perquè d'una altra manera”, ha considerat el portaveu del PP en la Diputació, “el PSPV demostrarà que està emprant els fons de tota la província en el seu propi benefici quan el que haurien de fer és treballar per resoldre els problemes i les necessitats que tenen els ciutadans de Castelló”.


El Prat al Día: ERC sol·licita a la Fiscalia que s’aturi l’enderroc de L’Artesà i que investiguin si s’ha comès algun delicte\nERC sol·licita a la Fiscalia que s’aturi l’enderroc de L’Artesà i que investiguin si s’ha comès algun delicte\nA més, proposa que la Conselleria de Cultura estudiï la possibilitat de declarar tot L’Artesà com a Bé Cultural d’Interès Nacional\nEl Grup Municipal d’Esquerra Republicana del Prat, juntament amb d’altres formacions\npolítiques, ha registrat avui davant la Fiscalia i la Conselleria de Cultura de la Generalitat de Catalunya la sol·licitud d’aturar l’enderroc del Teatre de L’Artesà per part de l’equip de govern de l’Ajuntament del Prat.\nUna proposta plantejada pel grup d’Esquerra Republicana i que ha comptat amb el suport dels grups municipals de PDeCAT, Guanyem i del Regidor No Adscrit José López Castro.\nA la sol·licitud presentada davant la Fiscalia, demanen que s’obrin diligències per comprovar si s’ha comès algun delicte, entre ells prevaricació, per part de l’equip de govern en el procés del nou teatre. També reclamem que es paralitzi el projecte d’enderroc i de nou teatre fins que tot el procés estigui investigat i garantit.\nDemanen que s'investigui si s’ha incomplert l’article 3.1 de la Llei 9/1993 que obliga totes les administracions a vetllar pel patrimoni tant públic com privat, i l’article 21 de la mateixa llei, que estableix el deure de conservació que tenen tots els propietaris de béns integrants del patrimoni cultural català, i si d’aquests incompliments se’n pot deduir responsabilitat de deixació o prevaricació.\nDavant de la Direcció General d’Arxius, Biblioteques, Museus i Patrimoni de la Generalitat de Catalunya, hem sol·licitat que s’incoï expedient per tal de declarar la totalitat de l’edifici de L’Artesà com a Bé Cultural d’Interès Nacional, i que mentre duri aquest procés s’aturin totes les llicències i projectes existents per actuar sobre l’edifici actualment.\nAl llarg de tot aquest procès, l'Equip de Govern de l'Ajuntament del Prat format per ICV-EUiA i PSC ha tornat a menysprear el diàleg i el consens per a entendre les diverses visions sobre el futur del Teatre de L'Artesà.(Nota de premsa ERC)


Tàrtar dolç de maduixes amb gelat de crema catalana – La cuina de casa\nTàrtar dolç de maduixes amb gelat de crema catalana\nAquesta és la meva aportació a la recepta del 15 del mes de maig, una divertida copa de maduixes que converteix les postres en un joc de conceptes:\nDesprés de les faves del mes d’abril, un ingredient complicadíssim per presentar una recepta de postres, aquest mes Els fogons de la Bordeta i Xocolata desfeta m’ho han posat molt fàcil: han triat com a tema principal les maduixes, un ingredient perfecte per a una recepta de postres. Aquest cop el complicat serà presentar un plat salat amb maduixes! Je je je…\nLes postres que us proposo no tenen cap secret, gairebé no cal ni escriure la recepta. Pretenen ser un joc i evocar-nos la imatge del tàrtar de vedella que s’acompanya d’un rovell d’ou cru, presentant les maduixes tallades a dauets petitíssims acompanyades d’una bola de gelat de crema catalana. El resultat, no cal dir-ho, és boníssim de gust, però a més segur que arrencarà el somriure dels convidats. Ideal per unes postres fàcils de preparar que donen molt de joc a taula, d’aquelles que es recordaran molt bé.\nCom que les maduixes ja són prou dolces no hi he posat gens de sucre, a mida que el gelat es va desfent queda al punt just de dolçor. I si podeu, us aconsello que el suc sigui de taronges sanguines, l’efecte vermell del tàrtar serà molt més potent 😉\n• Gelat de crema catalana\n• Suc de taronja sanguina\nTallar les maduixes en dauets molt petits, tan petits com es pugui. Repartir les maduixes per les copes de servir i abocar una mica de suc de taronja sanguina a cadascuna. Reservar a la nevera.\nAl moment de servir, col•locar una bola de gelat sobre les maduixes, de tal manera que simuli el rovell d’ou cru.\n62 comentaris a “Tàrtar dolç de maduixes amb gelat de crema catalana”\n15 de maig de 2011 a les 7:52 am\n15 de maig de 2011 a les 8:04 am\ndos paraules: im-presionante!!! uffff\n15 de maig de 2011 a les 8:29 am\nSi que ens ho han posat bastant fàcil a tots aquest mes eh? Es poden fer tantes coses amb les maduixes…\nUna copa ideal per servir a uns convidats. M’encanta la combinació!!! Petonets\n15 de maig de 2011 a les 8:49 am\nBon dia,guapa.quin postre mes fresquet per l’estiu.\nAprofitant que has posat gelat ,una pregunta. Tu en saps fer de gelat de crema catalana?\n15 de maig de 2011 a les 9:46 am\nMoltes vegades he menjat maduixes amb crema cremada a sobre, però d’aquesta forma, amb la crema en forma de gelat..encara m’agrada molt més 🙂\n15 de maig de 2011 a les 9:54 am\nUnes postres fresquetes, fresquetes…jo la copa la trobo petita…en necessito més..jeje\n15 de maig de 2011 a les 10:09 am\nAquest postre et confesso que és un dels meus preferits!! Simplement boníssim, maco i refrescant!! Aquest mes ja et vaig dir que t’agradaria la proposta! jejeje\n15 de maig de 2011 a les 10:28 am\nNo cal res més per tenir unes postres amb maduixes ben bons!!!!\nEl gelat de crema catalana li dóna un toc… ummmmmmm!\n15 de maig de 2011 a les 10:43 am\nUna recepte ràpida i ben fresqueta, perfecte per aquests dies que ja comença a fer calor\n15 de maig de 2011 a les 10:52 am\naquest tàrtar segur que me’l menjo!!!! que el de vedella no m’agrada gens. unes postres fantàstiques guapa. Petonets\n15 de maig de 2011 a les 10:54 am\nQuines proposta més bona ¡¡¡¡ …..mare fresquet ha de ser bonissim ¡¡¡\n15 de maig de 2011 a les 11:14 am\nSiempre haciendo cosas ricas y tentándonos. Una receta estupenda Gemma.\n15 de maig de 2011 a les 11:28 am\n“Quién ríe el último ríe mejor” no? jajaja. És que fer un plat dolç amb faves té el seu eh! jajaja.\nEste postre m’encantaria segur 🙂\n15 de maig de 2011 a les 11:44 am\nQuina bona pinta!!! Fa venir moltes ganes de menjar-se-la aquesta copa!!!\nAhir vaig fer la coca de carbassó i pinyons, i és boníssima!!!\nAviat tocarà fer aquesta copa de maduixes!!!\n15 de maig de 2011 a les 11:47 am\nLes maduixes m’agraden de qualsevol forma, però aquesta proposta “fresquita” de la nevera ha d’estar genial!!!\n15 de maig de 2011 a les 11:49 am\nGemma, sembla que hages fet un homenatge als de la Cuina Vermella, amb tant de roig… Jo solc fer maduixes amb plàtan en suc de tomata, i d’aquesta manera els xiquets sí que es mengen la fruita. Amb la teua presentació, i el valor afegit del gelat, t’escuraran les copes!\n15 de maig de 2011 a les 2:27 pm\nApa que bo!!! Una copa de fruita i gelat ben refrescant!!\n15 de maig de 2011 a les 2:54 pm\nGemma, senzill però molt bo i amb una presentació i nom molt original! Segur que sí que arrenca somriures als convidats!\nA mi també em semblava difícil les maduixes en recetes salades i estic veient coses molt interessants. La gent és molt valenta!! 🙂\n15 de maig de 2011 a les 3:07 pm\nQuè original la teva proposta Gemma!\nHa d’estar ben bó aquest tartar combinat amb el gelta de crema catalana.\n15 de maig de 2011 a les 4:42 pm\nSenzill, refrescant, lleuger, sa i deliciós.\nQuè més volem Gemma? Petons guapa 😉\n15 de maig de 2011 a les 5:40 pm\nUmmmm quina bona combinació . M’agrada molt la idea de la maduixa amb el gelat de crema catalana.\n15 de maig de 2011 a les 5:55 pm\nQue original, i la combinació de maduixes amb el gelat de crema catalana ha de ser brutal.\n15 de maig de 2011 a les 5:56 pm\nOriginal, saborós, vistós i ben senzill! m’has conquistat amb aquest postre Gemma! 😉\nMolts petonets i bona setmana\n15 de maig de 2011 a les 6:01 pm\nRàpid i segur que triunfa en una taula de convidats.\n15 de maig de 2011 a les 6:30 pm\nEspectacular! És un postres molt refrescant i ara ja es comença a agrair. Interessant el símil que fas amb el tártar. Molt original!\n15 de maig de 2011 a les 6:51 pm\nMolt bo i refrescant. Les maduixes m’agraden de totes maneres, però amb el gelat de crema catalana combinen molt bé.\n15 de maig de 2011 a les 7:15 pm\nGemma, una aportación de las buenas, me ha encantado.\n15 de maig de 2011 a les 7:20 pm\nAquesta nova convocatòria del 15, amb receptes com aquesta, va camí de repetir èxit … vaja, que ja em veig fent una gran provisió de maduixes …\n15 de maig de 2011 a les 7:24 pm\nM’alegro que us agradi la proposta, més senzilla no podria ser… I ara que fa calor, aquestes postres refrescants, poc calòriques i amb l’alicient del gelat vénen super de gust 😉\nEl joc del tàrtar ens va semblar molt divertit, per posar un toc d’humor i riure una mica, que també és molt important, oi?\nGEMMA, el gelat de crema catalana el vaig comprar fet, em sap greu però no en tinc cap recepta… tot i que fer gelats a casa sense geladora és força complicat… Tens geladora tu?\nSandra, la proposta d’aquest mes m’ha encantat!!! Ja tinc ganes de veure quina serà la del mes de juny, je je je…\nJudith, a mi el tàrtar de vedella tampoc m’agrada gaire, la carn crua del tot em fa un no sé què… en canvi, aquest de maduixa el vaig escurar fins a l’última maduixeta 🙂\nGlutoniana, el repte de les faves va ser molt difícil, je je je…\nGemma de Navàs, us va agradar la coca de carbassó? Genial! Hauràs de fer un blog per poder-nos ensenyar totes les receptes que fas, eh? 😉\nQueti, maduixes amb suc de tomàquet? I per postres? A casa les faig amb suc de taronja o amb vinagre, però amb suc de tomàquet no ho he provat mai… Això s’ha de tastar!\nAlba, és veritat, he vist receptes salades amb maduixes molt bones! Recordo una combinació de maduixes amb llonganissa de l’Asun del blog Fem un mos sensacional!\n15 de maig de 2011 a les 7:32 pm\nUmmm com m´agrada aquesta recepta. Es lleugera, fresqueta, ho te tot!!!petons guapi:)\n15 de maig de 2011 a les 8:35 pm\nHola Gemma, gracies per la informació. L’estiu passat vaig comprar-ne una al LIDL i hem va sortir defectuosa i al cap d’1 hora de comprar-la ja no hen tenien més. A veure si aquest any la consegueixo…\n15 de maig de 2011 a les 8:40 pm\nCom sempre impecable! I deliciós!!!!\nSegur que aquest tartar el Mr. Bean se’l menjaria!\n15 de maig de 2011 a les 8:57 pm\nGemma, unes postres fantàstiques i refrescants. Ideal per aquests dies de calor. Per poc que tornem a coincidir. He estat a punt de fer el mateix amb vi negre i gelat de vainilla. Finalment m’he decantat per una versió més dolça.\n15 de maig de 2011 a les 9:20 pm\nQuina proposta més bona!!! Apuntadíssima!!\n15 de maig de 2011 a les 9:22 pm\nUnes postres ben fàcils i deliciós.\nNo em vindria res mal menjar-me ara mateix una copeta com esta.\n15 de maig de 2011 a les 9:45 pm\nM´has encertat de ple…M´agrada la crema catalana i les maduixes. Trobo que és una combinació exquisida.\n15 de maig de 2011 a les 10:01 pm\nSeria un dels pocs tartars que menjaria. Una proposta fresca i lleugera que hem d´aprofitar ara que es el temps.\n15 de maig de 2011 a les 10:06 pm\nSe’m fa la boca aigua! Això no es fa! Haha. Gràcies per participar. Ens encanta comptar amb tu!\nTaronjaillimoner ha dit:\n15 de maig de 2011 a les 10:14 pm\nUn postre molt fresc per l’estiu i molt fàcil de fer!! m’agrada la sencillesa del plat, amb tant sols 3 ingredients i lo festiu que sembla!!!, aquest postre el faré sovint aquest estiu!!! Felicitats!!!\n15 de maig de 2011 a les 10:22 pm\nGemma felicitats atrasadas por tu santo ayer,buena receta y ademas rapida y facil y el toque del gelat de crema catalana sublime.Apuntado queda\n15 de maig de 2011 a les 10:54 pm\nGemma, una proposta brutal!! Que bo que ha de ser!!\n15 de maig de 2011 a les 11:15 pm\nQuina bona pinta! Sé que m’encantarà i sense cap complicació, això també m’agrada molt. La crema catalana és una de les meves postres preferides i ja tinc el gelat apuntat per la propera llista de la compra!\n15 de maig de 2011 a les 11:19 pm\n15 de maig de 2011 a les 11:31 pm\nQue tenen les maduixes, no se si es el color, la textura, el sabor o el seu perfum, pero a mi me fascinen de totes maneres.\n15 de maig de 2011 a les 11:43 pm\nAi, Gemma! M’havia equivocat, i en comptes de posar “taronja” he posat “tomata”. Jo no me les menjaria, no, no! Disculpa el lapsus… 🙂\n16 de maig de 2011 a les 9:32 am\nUnes postres fresques i molt bones.\n16 de maig de 2011 a les 10:30 am\nWaw! ara que comença a fer calor me les menjaria amb molt de gust! i quina canelle de gelat més perfecta! nyam!\n16 de maig de 2011 a les 12:56 pm\nm’encanten les maduixes i aquesta proposta es una delícia, la combinació de la fruita fresca amb el gelat és ummmmm\n16 de maig de 2011 a les 2:17 pm\nUna recepta fàcil i bona! A mi les sanguines em fan com una mica de cosa, no sé si és pel nom o pel color.\n16 de maig de 2011 a les 4:50 pm\nLa combinació de maduixes i crema em torna boja així que aquestes postres m’agradaran segur. Nosalters aquesta vegada hem anat a l’inrevés del món fent un plat salat. Si és que…\n16 de maig de 2011 a les 5:30 pm\nGEMMA, i si et va sortir defectuosa te la tornaràs a comprar al LIDL? Jo provaria de compar-la a un altre lloc… crec que n’hi ha de força barates, jo també he estat mirant per comprar-ne una.\nGlòria, JA JA JA, amb el Pol encara riem ara, genial el teu comentari!!!\nBelén, ja he vist els teus maduixots gratinats, boníssims!\nTaronjailliomer, benvinguda al blog, no et coneixia… ara mateix vinc a fer-te una visita 😉\nMiquel, moltes gràcies per felicitar-me, quin detallàs! 🙂\nQueti, ja m’estranyava… tot i que per combinacions estranyes no serà, je je je…\nEl gaspatxo amb tomàquet i maduixes queda molt bo, però per postres em semblava una mica agosarat 😉\nPol, ai les quenelles… 🙂\nMònica, la taronja sanguina és ben bona, però tens raó que el nom no li fa justícia 😉\nEl taller de cuina, ja he vist el vostre bacallà, m’ha semblat molt original i soprenent!\n16 de maig de 2011 a les 6:17 pm\nUn postre fantàstic amb un nom molt encertat.\n16 de maig de 2011 a les 6:18 pm\nGemma molt bòna y refrescant ésta copa es perfecta per a mi.\n16 de maig de 2011 a les 8:55 pm\nSi tu ets capaç de fer de les faves unes postres, jo de les maduixes en faig un plat salat, encara que aquet cop la cervesa nomes la faig servir per veure jejejeje\n16 de maig de 2011 a les 11:38 pm\nDelicioso postre. Yo suelo preparar las fresas de este modo, sólamente que en vez de sumo de naranja, le añado unas gotas de vinagre. Y con el toque del helado, el postre ya es todo un lujo.\n17 de maig de 2011 a les 1:27 pm\nQuan una qnelle surt així, llisa i oblonga ja val la pena tot un post. Si va amb maduixes i tal…la cosa encara puja més de tó :)))\n17 de maig de 2011 a les 3:16 pm\nGemma. tu sempre ens sorprens!\n18 de maig de 2011 a les 7:02 am\nQue bó. M’encanta aquesta copa!!\nMolt fàcil de fer i més fàcil de menjar, boníssim.\n18 de maig de 2011 a les 12:39 pm\nMe encantó lo del helado de crema catalana. Ese lo tengo que probar! Un postre super colorido y delicioso!\n19 de maig de 2011 a les 3:21 pm\naquest gelat ha d’estar de mort!\n19 de maig de 2011 a les 9:22 pm\nUna mica tard per comentar, però em puc estar de dir que en la senzillesa està el secret de l’èxit i aquest postre ho té. Perfecte desprès d’un gran menjar o sopar. Petons


Gran mercat medieval que rememora l'època de l'Edat Mitjana al centre històric de Vic, amb paradetes, mostres d'oficis antics i personatges d'abans. Se celebra abans de les festes d'hivern i del mercat de Nadal.\nAbans de les festes de Nadal, el casc antic de Vic esdevé un gran mercat medieval que rememora el passat històric de la ciutat. Es tracta d'un dels mercats més antics de Catalunya, amb més de 25 anys de tradició.\nEl Mercat Medieval de Vic aconsegueix evocar l'Edat Mitjana mitjançant una cura rigorosa dels detalls històrics. El visitant es trobarà un poblat medieval habitat per artesans, tavernes i firaires que hi ofereixen perfums, sabons i formatges, juntament amb altres productes. Cada parada té una ambientació específica i durant els dies de fira circulen centenars de personatges caracteritzats de l'època. També hi trobareu nombrosos llocs per menjar i beure, en les diferents tavernes repartides per tot el mercat, on hi podreu degustar creps, pernil a la brasa, entrepans, botifarra, pop, pastisseria artesanal o embotits, entre molts altres productes.\nLa música, la dansa i l'entreteniment també tenen el seu espai en aquests dies mitjançant cercaviles, espectacles de carrer, contes infantils, demostracions de tir amb arc i petites actuacions escèniques.\nLloc de l'esdeveniment: Diferents ubicacions de Vic (centre històric, Eixample Morató, Rambla del Passeig…)\nEntitat organitzadora: Ajuntament de Vic\nData d'inici: 03/12/2022\nData final: 06/12/2022\nAdreça:Carrer Historiador Ramon d'Abadal i de Vinyals, 5\nAdreça: Carrer Historiador Ramon d'Abadal i de Vinyals, 5