CURS ONLINE: SENSE REFUGI: el dret d’asil i les vulneracions dels drets econòmics, socials, culturals i ambientals – Aula Virtual · CCAR\nCURS ONLINE: SENSE REFUGI: el dret d'asil i les vulneracions dels drets econòmics, socials, culturals i ambientals\nDuració del curs: del 21 de novembre de 2019 al 30 de novembre de 2019\nSegons la Declaració Universal dels Drets Humans de 1948, els drets fonamentals de les persones són els drets econòmics, socials, culturals, polítics i civils. En realitat, però, el sistema de protecció dels drets econòmics, socials i culturals (DESC) és substancialment inferior als dels drets polítics i civils perquè no existeixen mecanismes legals d’exigibilitat del seu contingut ni en el Dret Internacional ni en les constitucions polítiques dels Estats. A més, El Dret Internacional es refereix als DESC sense incloure’n els drets ambientals, tot i que nombroses corrents teòriques i del teixit associatiu els inclou dintre dels DESC en resposta a la globalització capitalista generadora d’injustícies socials i degradació ambiental.\nAixí, les violacions dels DESCA tenen conseqüències de diferent gravetat: una de les més greus és el desplaçament forçat de la població que afecta a milers de famílies a tot el món que es veuen obligades a fugir i abandonar casa seva buscant un lloc segur per protegir les seves vides, ja sigui a l’interior del país o creuant una frontera internacional. Per això, cal preguntar-se, en primer lloc, si la violació dels DESCA pot ser interpretada com a supòsits que mereixin el reconeixement de la condició de refugiat i, en segon lloc, en quina mesura pot donar-se una nova resposta jurídica a aquests nous casos.\n-Estudiants interessats en la protecció dels DESCA i en els desplaçaments forçats\n-Professionals de les organitzacions del sector de la migració que treballin o que vulguin treballar amb temes de DESCA\n→ Mòdul I: Els Drets Econòmics, Socials, Culturals i Ambientals\n→ Mòdul II: Vulneracions dels DESCA i desplaçament forçat\n→ Mòdul III: El rol de l’Asil en la protecció dels DESCA\nCURS ONLINE: SENSE REFUGI: el dret d’asil i les vulneracions dels drets econòmics, socials, culturals i ambientals\tPRIVATE COURSE\tPreu subvencionat - Preu normal


Recepció a Paiporta als xiquets i xiquetes sahrauís de la campanya 'Vacances en Pau' | Valencia Extra\nRecepció a Paiporta als xiquets i xiquetes sahrauís de la campanya 'Vacances en Pau'\nUna vintena de xiquets i xiquetes sahrauís que formen part de la campanya ‘Vacances en Pau’ foren rebuts aquest divendres a l’Ajuntament de Paiporta. Gràcies a les famílies voluntàries, les organitzacions coordinadores i institucions com el consistori paiportí, aquestes criatures poden passar dos mesos a terres valencianes, allunyades de les condiciones extremes dels seus llocs d’origen. Als pobles valencians també se’ls presten serveis als quals no tenen accés habitualment, com són revisions mèdiques bàsiques.\n‘Vacances en Pau’ és una campanya amb un fort arrelament entre la societat valenciana, i està organitzada per la Federació d’Associacions de Solidaritat amb el Poble Sahrauí del País Valencià (FASP-PV), amb la col·laboració de l’Associació Humanitària amb seu a Paiporta APAHU. L’Ajuntament de Paiporta ajuda a la realització d’aquesta acció de cooperació internacional amb 4.000 euros, tal com es va aprovar en el ple del passat mes de juny.\nA la recepció a l’Ajuntament de Paiporta van assistir l’alcaldessa de la localitat, Isabel Martín, la regidora de Cooperació Social i Voluntariat, Isabel Martínez, i la presidenta d’APAHU, Yolanda Chávarri, així com altres membres de l’equip de govern i la corporació municipal. Les xiquetes i xiquets sahrauís van ocupar les cadires dels regidors i regidores i van compartir part de les seues experiències i el seu agraïment per l’acollida a València.\nEn la benvinguda, les responsables polítiques van refermar el seu compromís amb la campanya ‘Vacances en Pau’, mentre que la responsable d’APAHU va aprofitar per a agrair a les famílies acollidores la seua tasca desinteressada, així com per a demanar més ajuda de banda de les institucions. Aquest programa també compta amb la col·laboració de la Diputació de València i altres consistoris valencians.


Marathon man: de gener 2014\nFebrer: comencem a córrer!\nEfectivament, es confirma el que deia a l'entrada anterior que aquest gener serà un mes en blanc i en canvi, el febrer estarà un pèl més atapeït. No és que l'oferta de curses que us detallo tot seguit sigui molt extensa però si hi ha unes quantes butlletes perquè acabi participant-hi a dues, i de les que "piquen" o fan "pupa". Per començar el mes, aquest proper cap de setmana tinc previst de córrer a la primera edició de la Kedada Trail de Castellterçol (municipi del Vallès Oriental i dins la comarca natural del Moianès). D'aquesta me'n vaig assabentar a través del Facebook d'una altra corredora popular (la Judit) i després de fer una ullada al web, no m'ho vaig rumiar dos cops: de muntanya, gratuïta, solidària i amb la possibilitat de poder triar entre tres distàncies. I agafeu-vos! ... m'he inscrit a la de 21 km. distància aquesta que no he fet mai en muntanya (sí en mitges maratons quan encara les corria). Espero que si m'ho rumio després de fer els primers quilòmetres pugui canviar de recorregut, però ja us dic d'entrada que no les tinc totes. I en segon lloc, sapigueu que a mitjans de mes la meva intenció és participar a una nova cursa de les Punk Trail, en aquest cas a Castellbell i el Vilar (també serà el seu bateig), tot i que en aquest cas m'he inscrit a la de menor distància (14 km.). Per tant, si les previsions es compleixen ja veieu que aquest febrer el tindré bastant ocupat. I esperem que les cames i el peu m'aguantin.\nDe la resta de curses que us detallo a la taula confesso que em feia gràcia la de Sant Ramon, ja que de fa un temps que tinc ficat al cap fer una cursa de muntanya que rondi la vintena de qms. La d'enguany serà la seva segona edició i les referències que en tinc de la de l'any passat són bastant bones. El que passa és que si la meva intenció és poder demostrar que córrer en curses és, encara, un esport assequible per a la butxaca, aleshores què menys que prioritzar aquelles proves que siguin barates i/o gratuïtes? Per tant, Sant Ramon s'ha vist desplaçat per Castellbell i el Vilar i haurà d'esperar una altra ocasió. I en darrer lloc, no puc deixar de recordar la bona tria que faríeu també si us decidiu per la cursa de Mont-rodon (Matadepera): hi vaig ser l'any passat i de debò que és una cursa de muntanya d'aquelles que valen molt la pena, tant per ambient com pel recorregut (no massa llarg però que alhora us farà suar la cansalada). El que passa és que aquest cop no veig per enlloc del seu reglament que es pugui córrer sense dorsal, com sí s'indicava en altres edicions passades. De totes formes, aquesta és de les que no em sabria gens greu fer-la previ pagament de la inscripció. Per descomptat, molt més que la celebèrrima mitja marató de Granollers que es farà al mateix dia.\nPer acabar, i si us ve de gust, aquí podeu llegir la crònica de la meva participació a Mont-rodon l'any 2013.\nPublicat per Joan Carles Llurdés i Coit a 19:46 Cap comentari:\nGener en blanc?\nPotser és encara un pèl d'hora per confirmar-ho però tot apunta que aquest mes de gener quedarà en blanc des del punt de vista atlètic. En la meva previsió de proves on participar que faig mensualment apuntava la possibilitat d'incloure al meu currículum la primera edició de la cursa de Sant Vicenç de Castellet inclosa al circuit ARCS-Anbaso, i que es va celebrar el passat diumenge 12. Com ja podeu deduir, al final no hi vaig anar i vaig preferir fer una sortida de gairebé 16 km. pel meu compte i amb la bona companyia d'en Xavi i en Jaume (el primer està més en forma que mai de tanta duatló i triatló que es fot a les cames i el segon s'està preparant per una de les seves bajanades "saharianes"). En el fons, he de reconèixer que tot i ser una cursa relativament barata i molt propera a casa, l'opció de Sant Vicenç no m'acabava de fer el pes -també s'ha de dir que potser el seu desnivell i perfil em van fer recular- i si veient que anaven passant els dies i no acabava d'inscriure-m'hi, aleshores deu ser senyal que aquesta, enguany, no tocava.\nAixí que un cop descartada, el meu caparró va pensar en altres opcions i es va fixar en la cursa de Súria (26 de gener), també dins el circuit ARCS-Anbaso. Aquesta ja la vaig fer a principis del 2012 (aquí en podeu llegir la crònica) i ja en aquell moment, de transició cap a les curses de muntanya, em va semblar una prova dura (és clar que això també depèn del nivell de forma de cadascú). Però com en el cas de la de Sant Vicenç, també em cau molt prop de casa i té el mateix preu, i per això vaig pensar que era una bona alternativa per acabar el gener havent fent una cursa. I és que si més no, voldria mantenir la mitjana de curses del 2013, una per mes, tot i que per descomptat això no treu que hagin mesos buits i altres on aquesta mitjana se superi. De totes formes, i atès que de fa temps he estat molt bel·ligerant amb la qüestió del preu de les curses i del seu encariment general, potser que prioritzem aquelles que siguin més barates o gratuïtes. És per aquest motiu que hi ha una tercera opció que al final és la que pot tenir més paperetes. I és que ahir em vaig assabentar d'aquesta cursa a Castellterçol, la Kedada Trail, del diumenge 2 de febrer, de muntanya, amb tres distàncies a escollir, gratuïta i solidària amb el banc d'aliments. I tenint en compte que dues setmanes després es farà la nova Punk Trail de Castellbell i el Vilar (amb les característiques a què ja ens tenen habituats la gent de les Punk Trails), ja tindrem el febrer bastant ocupat.\nTot això implica que el més probable és que acabi descartant la cursa de Súria per centrar-me mes en aquestes dues de febrer. I és que hem de tocar de peus a terra, córrer dos diumenges seguits (26 de gener i 2 de febrer), en muntanya i amb uns perfils d'aquells que fan "pupa", no crec que estigui fet per mi. Per tant, i com deia al principi, no us estranyi si aquest gener em quedo en blanc i en canvi al febrer marco en vermell un parell de curses al calendari. Per cert, i agafeu-vos, a la de Castellterçol m'he inscrit a l'opció de 21 km. Què Déu s'apiadi de la meva ànima. Ja fa un temps que se'm passa pel cap de provar una distància com aquesta per veure com acabo de malament. No sé jo si he triat bé …\nPublicat per Joan Carles Llurdés i Coit a 21:09 4 comentaris:\nBalanç final del 2013\nCom és habitual, començo el nou any fent un breu balanç del que ha estat el que hem deixat enrere tot just fa uns quants dies. La diferència d'aquesta entrada amb les anteriors d'aquesta mena en què faig un resum és que ara serà de tot el 2013 mentre que abans dividia l'any per semestres. Això és una prova més de com la meva activitat atlètica s'ha reduït i ben mirat, potser no tindria gaire sentit fer aquest balanç semestral quan en tot l'any he fet "només" 13 curses. Ainsss! quins temps aquells quan al 2009 (l'any del meu debut en les curses populars) en vaig fer una trentena. Per tant, en el 2013 ha tocat a una cursa mensual, que és la mitjana amb què em voldria continuar movent enguany. De totes formes, aquest valor és un pèl enganyós i hauria de ser més alt si tenim en compte que els mesos de juny, juliol i agost van ser de total inactivitat i fins i tot, recordeu que se'm va passar pel cap de retirar-me i deixar-ho estar per sempre més (aquí ho podeu llegir). Per sort, i de moment, la cosa no ha anat més enllà i encara he continuat al peu del canó (això sí, un canó de fireta si ens atenem als temps obtinguts). Resultat d'aquesta aturada temporal, del reduït nombre de curses per mes, així com també per altres motius, també cal dir que el 2013 ha estat l'any menys prolífic quant a l'aspecte literari, altrament dit, el que ha tingut menys entrades publicades al bloc, amb només 44 (no arriben a les 4 mensuals). I això que veníem d'un màxim al 2010 amb 177 entrades (14 al mes!!). D'això sí que en podríem dir "estar on fire".\nPerò … què hi farem? els temps canvien i ens hi hem d'adaptar per continuar. Canvia el físic, canvien les circumstàncies familiars, canvia la motivació, canvia la disponibilitat, etc. Són tants canvis en poc temps que val més no capficar-s'hi gaire i anar fent com bonament es pugui. Tot sigui per com deia fa un temps, aconseguir mantenir viu el cuc per les curses populars i de retruc, continuar donant peixet a aquest bloc que me l'estimo molt però que, ho reconec, ara ha passat a un segon terme pel que fa a les meves inquietuds blocaires (eps, que no pas a la cua!). Ja aviso, però, que molt haurien de canviar les coses perquè hi torni a tenir una activitat tan frenètica com en el passat recent. I és que tingueu present aquesta dada: abans la proporció entre entrades sobre el món de les curses populars i les curses en què hi participava era molt més alta que ara, és a dir, bàsicament m'estic limitant als darrers mesos a escriure, estrictament, sobre les curses (poques) que faig, la previsió de les que pugui fer i poc més. Com va dir no sé qui, el dia té 24 hores i la setmana només 7 dies i això no permet gaires miracles.\nFeta aquesta introducció, i si anem al detall i ens centrem en el que han estat els darrers 12 mesos, cal dir que he participat en 13 proves, que, tot i el que he dit abans, només són tres menys que en el 2012 (és clar que aquest també va ser un any bastant fluixet). Després d'aquesta primera dada, tot seguit us n'ofereixo unes quantes més que són el resultat de la taula que, com sempre, podeu consultar al menú d'opcions que us surt al costat esquerra de la pantalla.\nDistància total: uns 169 km amb un mínim de 10 km i un màxim de 15,8 (oficials). De mitjana, 13 km per cursa. De fet, si deixem les curses clàssiques de 10 km (un total de 6), la resta ja s'enfila més amunt dels 13 km. Posats a no fer moltes curses, fem que siguin un pèl més llargues.\nQuant al perfil, poques de planes i les podríem qualificar de mitja muntanyeta, llevat potser del cas de Vilanova i la Geltrú. Una prova més del meu trànsit cap aquesta mena de curses: molt poc asfalt i més pista i corriol, un cert nivell d'exigència física i una distància que es mogui entre la desena de quilòmetres i els 13-14 km.\nEn termes geogràfics m'he continuat movent "només" per la zona central de la província de Barcelona: 8 al Bages, 2 al Vallès Occidental i algunes "incursions" a l'Anoia, Garraf i Segarra (Lleida). Una prova més de voler seguir prioritzant les curses properes a Manresa, que suposin menys temps de desplaçament i per això són més còmodes i impliquen, alhora, un menor cost en benzina.\nPel que fa als resultats, aquesta ha estat, de nou, una temporada discreta i només a Vilanova i la Geltrú, Balsareny i Castelltallat he estat per sota del 50% de la classificació, mentre que a la resta m'he col·locat dins el tercer quartil o fregant el darrer. Òbviament els "bons temps" són part de la meva història i no hauríem d'esperar res millor que això, quan no pitjor.\nContinuo prioritzant aquelles curses amb no gaire gent (crec que això dóna més caliu). Les més minoritàries han estat Balsareny i Castelltallat (70-80 corredors) i Torà (110) i a l'altre extrem tindríem la resta que es mouen entre els 200-250. Això sí, no incloc en aquest recompte les quatre curses Punk Trail perquè com no hi ha classificacions no disposo de la dada del nombre de corredors. De totes formes, de ben segur que superarien aquestes xifres i en algun cas, de llarg (com Manresa).\nI com a dada final, dir que aquestes curses m'han suposat una despesa de 99€ (amb quatre curses gratuïtes) i un preu mitjà d'inscripció de 7,6€ (o 11€ si no compto les gratuïtes). Val a dir que tret de Castelltallat i Sant Vicenç de Castellet, cap altra de les curses de pagament ha baixat dels 12€. Un símptoma, potser, del que ens ha de venir d'ara endavant?\nPer acabar, i com altres vegades, us deixo l'enllaç a un Google Map amb la relació i dades de totes les curses per allò que, de vegades, val més una imatge que mil paraules. Ja sabeu també la meva dèria professional per la Cartografia.\nPublicat per Joan Carles Llurdés i Coit a 10:00 2 comentaris:\nAvinyó: any discret i bona cloenda del 2013\nLes bones tradicions s'ha de procurar de no perdre mai. Aquesta frase podria ser un bon resum de la cursa de Sant Silvestre d'Avinyó del 2013, una de les "autèntiques", de les que es fan quan toquen i que no s'avancen en el calendari. Val a dir d'entrada que quan fa unes setmanes vaig fer la previsió de possibles curses del desembre no les tenia totes i més aviat apostava per una altra opció, com era la cursa de Muntanya de Terrassa. Com aquesta no va acabar de caure al sarró, i la meva intenció era de fer només una prova aquest mes, el pla B era Avinyó. I us ben asseguro que ha tornat a ser un gran encert. La del 2013 ha estat la quarta participació consecutiva i com l'experiència de les edicions anteriors havia estat reeixida, molt havien de canviar les coses perquè aquesta no seguís el mateix camí. Oimés si en presentar-nos ens adonem que el circuit no és ben bé el de l'any passat, tot i repetir el tram final. No és que aquest fos dolent, ni molt menys, i sempre és bo introduir variacions.\nL'ambient que ens hi trobem el qualificaria d'una certa tranquil·litat i tot i no tenir les dades a ma, tinc la sensació que som menys gent que al 2012. Però vaja … no em feu gaire cas perquè en això de la percepció sóc un autèntic negat. Després del cafè de rigor i de buidar els budells -també una altra bona tradició de qualsevol corredor- ens plantem jo i l'Octavi a la sortida. Ens tornem a retrobar després d'haver participat també a Rellinars. De totes formes, a ell no el veuré més fins que jo arribi perquè tal i com està de forma, ja pressuposava que ell arribaria bastant abans que jo, com en efecte va ser. En això que es dóna inici a la cursa i com tinc els espaguetis del dinar encara a mig pair, m'ho agafo amb calma per veure si després d'una estona puc fer-los baixar del tot. De fet, penso que si durant la resta d'any no he estat gaire agosarat no veig perquè el darrer dia ho hauria de donar tot. En els primers quilòmetres el nombrós grup de corredors de classe "mitjana-baixa" segueix bastant compacte per bé que afavorit per trobar-nos de tant en tant amb algun tram estret i de fort pendent (tot i que tampoc molt llarg) i que ens obliga a alentir el pas.\nEns adonem que el circuit és, podríem dir, entretingut, amb pujades i baixades, sense un gran desnivell total però amb parts en què calia prémer els dents, "corrioler" i sinuós (un podia tenir la sensació de estar fent eslàlom en una pista d'esquí). Així doncs, per aquesta part, la cursa ja mereix una bona nota perquè no dóna cap opció que el corredor s'avorreixi. Anem fent i abans d'arribar al primer dels dos avituallaments ja fa una estona que l'estómac ha acabat la digestió i que corro a un ritme sostingudament còmode, que el podré mantenir fins el final de la cursa. En aquest control em trobo un grup de corredors d'un club de triatló de Navàs i com crec que deuen anar a un ritme que jo podré seguir, m'hi afegeixo. Dit i fet, em continuo sentit bé i no els perdré de vista en cap moment. Ens anem acostant al tram final de la cursa i aquí ja reconec una part del circuit de l'edició anterior, la més dolenta quant al ferm perquè ens trobem en mig d'un fangueig que procurem evitar com bonament podem. Però com arriba un moment que és gairebé impossible no trepitjar fang, si no es vol prendre mal, jo i uns quants més ens hi fiquem de ple. Total, ja no ve d'un pam de més o de menys de fang. I és en aquest punt que es produeix l'anècdota personal de la tarda: de tant que n'hi ha perdo una sabatilla, literalment enfonsada en un toll, i no m'adono fins després d'uns metres de seguir corrent. Així que reculo, la busco, la trobo i feines tinc per tornar-me-la a posar.\nPer sort estem molt a prop de l'arribada i això no em fa perdre gaires posicions perquè a aquestes alçades de cursa, el grup ja es troba bastant espaiat. Al final creuo la meta amb una mica més de pes de quan vaig començar la cursa (ho podeu comprovar veient la imatge de les vambes). Tot plegat, una cursa bastant atractiva per acabar l'any fent espai a l'estómac per a l'àpat de cap d'any. De fet, si aquesta ha estat la meva quarta presència consecutiva és un bon senyal perquè repeteixi presència enguany. Per cert, tot i que és el de menys importància, vaig marcar un temps final de 59':11" i la posició núm. 151 d'un total de 250 corredors. No és per llençar coets, que diguem, però … què hi farem. I arribats a aquest punt, anem a fer una valoració de la cursa seguint l'esquema utilitzat habitual:\nPàgina web: sense gaire informació actualitzada (fins a data d'avui no s'han publicat els temps dels corredors de la cursa dels 10km). A més, no es respon a algunes de les consultes rebudes. Tampoc hi constava el recorregut. Força millorable.\nEntrega de dorsal: molt poca cua per recollir-lo. Correcte.\nObsequi: samarreta de record i un avituallament final bastant complet. Correcte.\nReglament: no he sabut trobar-lo enlloc de la pàgina web. Força millorable.\nGuarda-roba: crec que no n'hi havia però com el cotxe estava molt a prop, cap problema.\nServei de massatgista o recuperació després de finalitzar la prova: no disponible.\nMarcatge del recorregut: manca de senyalització dels punts quilomètrics. Marcatge bastant clar en els punts "conflictius". Correcte.\nUbicació i freqüència dels avituallaments: dos i diria que bastant ben situats. Molt correcte.\nContingut dels avituallaments: en el primer només aigua (gots de plàstic) i al segon aigua i una mica de sòlid. Millorable.\nImplicació-comportament del personal de l'organització: res a dir en contra. Un ambient molt familiar, alguns dirien "de poble" (afortunadament!). Correcte.\nNombre de participants d'acord amb el recorregut: cap problema tot i que si es vol fer un bon temps s'ha de sortir dels primers per no trobar-se un tap en algun tram estret i de pujada. Com no és el meu cas, per mi cap problema. Molt correcte.\nRecorregut: agraït, molt poc asfalt (inici i final) i predomini de pista i corriol, el perfil és entretingut i el seu desnivell és força assumible si s'està un pèl en forma. Potser hagués convingut canviar el darrer tram (el del fang) perquè més d'un hagués pogut prendre mal. Correcte.\nClassificacions: cert retard en la publicació en web dels temps de la cursa dels 10 km (no pas en la de 5). Millorable.\nSensibilització ambiental i social: res a dir en contra (suposo que els petits gots de plàstic evita haver de recollir ampolles de plàstic en mig del bosc). D'altra banda, no em consta que l'import (o una part) de les inscripcions vagi destinada a finalitats socials.\nSorteig: n'hi van fer de material esportiu però com sóc afortunat en l'amor no ho he de ser en el joc. No es pot tenir tot. Ara bé, algú es devia endur un desencís perquè es va sortejar un premi que al final no van donar.\nEn definitiva, la meva puntuació personal de la cursa es mouria al voltant d'un 7,5-8. Està bastant bé però amb alguns detalls que, al meu modest parer, crec que caldria corregir alhora que no seria molt complicat fer-ho. De totes formes, si busqueu una cursa no gaire exigent quant a distància i desnivell acumulat, de les que un cop acabada encara us quedin forces per passar una bona revetlla de cap d'any, tot i tenir un preu per al meu gust una mica per sobre del que seria més raonable (12€ anticipada), la d'Avinyó l'heu de tenir molt en compte si us voleu moure per aquestes contrades, per descomptat.\nPer cert, i per acabar l'any amb forces de cara a les properes curses, imatge del meu sopar de revetlla. I és que ja us deia fa un any (aquí ho podeu llegir) que la simplicitat amb qualitat és molt millor que la sofisticació culinària mal entesa. Bon profit.\nPublicat per Joan Carles Llurdés i Coit a 18:00 2 comentaris:


L'Úrsula Libèl·lula vivia sola en una caseta humida situada al mig de l'estany. No li agradava ser destorbada i per això no convidava mai ningú. Però vet aquí que un dia algú es va apropar fent grans salts a casa de l'Úrsula.\nCada mañana, con los ojos todavía medio cerrados por el sueño, Tortuga Lúa salía de casa. Lentamente, un paso tras otro, atravesaba el jardín haciendo siempre el mismo camino, el que le conducía al huerto. Sin embargo, la buena voluntad con que lo cuidaba no era suficiente: Lúa necesitaba ayuda, pero todavía no se había dado cuenta.\nEn Simó Castor no volia fer-se gran, però els seus pares van considerar que havia arribat el moment de formar la seva pròpia família i construir la seva futura llar. Així doncs, seguint les instruccions dels seus progenitors, en Simó va sortir al bosc a buscar un arbre del que pogués extreure la fusta necessària per la seva nova casa. Durant la realització d’aquesta tasca va fer dos bons amics, l’osseta i el senyor mussol. Tots dos el van ajudar a construir la seva cabana a la vora del riu.\nEn Serafí Grill havia tornat amb el seu vestit de parracs apedaçats i amb el seu orgue atrotinat. Amb ell i la seva música l’alegria va arribar al jardí. Durant la seva visita al rusc, la reina de les abelles va decidir que ella també era capaç de fer sonar aquell orgue i va convidar a totes les bestioles a un concert.\nEn Samsó Eriçó busca un indret on poder hivernar. Però aquesta cerca es fa difícil i el lloc que escolleix poc a poc es desfà ja que es tracta d'una muntanya de troncs de llenya que el Follet necessita per poder passar calent l'hivern.\nAl bell mig de l'hort viu una camperola ben curiosa que s'anomena Rufina Llimaga. Té sempre una gana de llop i la seva gran passió són les cols de tota mena, sempre i quan tinguin fulles tendres per mossegar. Sovint parents, amics i veïns visiten a la Rufina i tots plegats comparteixen taula.\nLa Mireia l'Abella pateix un ensurt de mort quan s'adona de que els seus caramels i la carbassa d'en Ramonet han desaparegut. La Cuca Dellum es proposa resoldre el misteri i per la nit descobreixen els propòsits d'en Renat Ratpenat.\nEls habitants del jardí de les Bestioles Curioses creuen que en Ramonet és en realitat el Pare Noel. Aquesta confidència, que en un principi només la coneixia en Poll Rostoll, deixa de ser ben ràpidament un secret. I en Ramonet comença a rebre desenes de cartes i llistes de regals per part d'amics i coneguts de tot el veïnatge.


Els nous preus al bar del Congrés: cafè a 0,88 € i esmorzar a 1,08 €\nEls nous preus al bar del Congrés: cafè a 0,88 € i esmorzar a 1,08 €. // Arxiu ‘La Vanguardia’\nFa un temps va sorgir la polèmica quan es van saber els preus dels gintònics i altres begudes al bar del Congrés dels Diputats. Ara el tema cueja. La cambra busca nova empresa per gestionar el servei de restaurant i cafeteria, i ha obert el concurs per adjudicar el servei. Segons publica el diari El Independendiente, a partir de la documentació oficial que s’ha publicat al web del Congrés, la nova empresa rebrà un contracte màxim d’una mica més d’un milió i mig d’euros, en forma de subvenció pública.\nPreus marcats pel plec de condicions\nEl plec de condicions, però, també detalla quins preus màxims podran tenir els plats i begudes que ofereixi el bar i restaurant del Congrés dels Diputats. Els que es marquen sempre són preus màxims, ja que l’empresa adjudicatària que porti els serveis podrà decidir fer ofertes o deixar el cost final encara més barat.\nAlguns preus criden especialment l’atenció per ser especialment baixos, tenint en compte que els clients a qui s’adrecen són els diputats. Aquí n’hi ha alguns exemples:\nNous preus màxims al bar del Congrés:\nCafè: 0,88 €\nMenú: 9,28 €\nPlat combinat: 6,50 €\nEsmorzar complet (cafè i brioixeria o xurros): 1,08 €\nEsmorzar complet amb suc: 2,17 €\nEntrepans: 3 € (5 si és d’ibèrics)\nCopa gran de cervesa: 0,98 €\nCopa de vi blanc o rosat: 1,19 €\nCopa de vi negre: 1, 90 €\nCom veiem, el cafè està en la línia de la polèmica resposta de Zapatero al programa Tengo una pregunta para usted.\nEl preu del cafè dels diputats, un altre cop en entredit. // CC0\nLa Mesa del Congrés va modificar el concurs de cafeteria el 2013, en resposta a la polèmica sobre l’oferta de begudes alcohòliques com els gintònics a 3,45 euros. Es van retirar les begudes d’alta graduació de l’antic concurs, i ara tampoc no hi apareixen. Ara bé, la canya de cervesa, com veieu al llistat, no arriba a l’euro, i la copa de vi blanc o rosat a 1,19 euros.\nNous preus al bar del Congrés: cafè a 0,88 €, esmorzar complet a 1,08 €, copa gran de cervesa a 0,98 €. // Web del Congrés\nNous preus al bar del Congrés: cafè a 0,88 €, esmorzar complet a 1,08 €, copa gran de cervesa a 0,98 €. // Web del Congrés dels Diputats\nEl ‘Versió RAC1’ ha parlat del tema amb la delegada de RAC1 al Congrés, Mireia Garolera i també amb dos dels restaurants més coneguts de la zona.\nDinar al Congrés


Girona revisa d'ofici les factures d'aigua per evitar encariments desmesurats del rebut arran del confinament La República\nGirona revisa d’ofici les factures d’aigua per evitar encariments desmesurats del rebut arran del confinament\nACN Girona.-Girona és el primer ajuntament que revisarà d’ofici les factures d’aigua per evitar encariments desmesurats del rebut arran del confinament. L’estat d’alarma per la covid-19 va provocar que a […]\nACN Girona.-Girona és el primer ajuntament que revisarà d’ofici les factures d’aigua per evitar encariments desmesurats del rebut arran del confinament. L’estat d’alarma per la covid-19 va provocar que a alguns clients se’ls cobrés per lectures estimades i que ara, un cop feta la real, hagin vist com el rebut se’ls ha apujat substancialment (perquè la diferència de consums s’ha cobrat tota de cop en una sola factura). L’Ajuntament creu que els afectats seran “un percentatge reduït” del total d’abonats, perquè dels 66.620 que té Agissa, a poc més d’un terç (25.811) se’ls van fer lectures estimades. Però el consistori subratlla que amb l’objectiu de protegir el consumidor, s’analitzaran les factures per corregir els errors i retornar allò cobrat de més.


Artistes i productors parlen de 'reinventar-se' a l'Ingràvid - Empordà\nArtistes i productors parlen de 'reinventar-se' a l'Ingràvid\nRepresentants de Verkami, HUB Madrid i Hablar en Arte presenten a l'Ingràvid noves formes de gestió cultural al marge dels ajuts institucionals\nEMPORDA.INFO 13.11.2011 | 20:10\nTaula rodona Cultura i Subsistència Javier Almar\nIngràvid ocupa Figueres\nEls artistes també volen viure del seu treball però sense dependre de la "beneficiència" institucional. Segons el representant del col·lectiu Hablar en Arte, Javier Martín, que ahir al vespre va participar a la taula rodona sobre Cultura i susbsistència: nous models de gestió i finançament, organitzada pel Festival de Cultura Contemporània de l'Empordà INGRÀVID, "dependre dels ajuts institucionals resta independència als artistes". Hablar en Arte és una cooperativa d'artistes on tots posen diners per poder-los utilitzar quan els necessiten i tornar-los a un interès molt baix i així no depenen ni de l'administració ni dels bancs. Per Martín, "l'art no ha de ser comercial sinó sostenible".\nPer la seva banda, HUB Madrid, un col·lectiu internacional que impulsa els "innovador socials" aposta pel treball en xarxa i la cocreació. Jimena Peña, de HUB, considera que "els actuals models de mecenatge i patrocini trontollen i cal reinventar-se". Per Peña, "les empreses han de ser veritables mecenes apostant per projectes de risc, imputant la seva inversió a l'àmbit dels recursos humans més que al retorn comercial".\nEls organitzadors d'INGRÀVID, que van convidar com a moderador Rafael Aguilera, del Fòrum Imagina -un col·lectiu de joves empresaris- creuen que "entre els joves emprenedors i els agents dels sector de la cultura hi pot haver similituds i vasos comunicants" tot i que defensen que "les institucions han de preservar la funció de servei i el creador ha de poder mantenir la seva independència".\nLes activitats del festival han finalitzat aquest migdia amb l'esmorzar amb el col·lectiu SingCat- que impulsa l'intercanvi entre artistes catalans i de Singapur- i Mariona Vilaseca, de Nau Côclea; la instal·lació interactiva de PimPamPum i el treball realitzat amb els alumnes de l'INS Deulofeu; i un joc infantil amb Mónica Rikic i la instal·lació interactiva Buidasound.\nLes exposicions del Showcase, en comerços del centre de Figueres, es podran visitar fins al proper 19 de novembre.


Conveni amb l�Hotel d�Entitats de Salut de Lleida:\nDiverses entitats de tota la demarcaci� comparteixen espais i serveis en aquest equipament, un espai que potencia la relaci� entre el personal sanitari, els pacients i les entitats amb programes d�atenci� psicosocial com els que ofereix l�AACIC-CorAvant. Amb aquest acord, fem un pas endavant necessari per acostar els nostres serveis a les persones que viuen a les comarques de Lleida.\nConveni amb l�Hospital Josep Trueta de Girona:\nL�Institut Catal� de la Salut i l�AACIC-Coravant varen signar un conveni per a la prestaci� de serveis de suport a les fam�lies i les persones amb cardiopatia cong�nita a l�hospital. En l�acte de signatura del conveni, es va posar de manifest la confian�a que l�equip de cardi�legs de l�hospital mostra cap a l�entitat i la import�ncia de continuar treballant de manera directa en benefici de les persones amb cardiopatia cong�nita.\nConveni amb el Col�lectiu RONDA:\nEls professionals dels serveis d�atenci� directa de l�AACIC-Coravant demanaven suport jur�dic per tal d�ajudar les persones amb cardiopatia cong�nita i les seves fam�lies. Per aix�, el mes de febrer del 2010 v�rem signar un conveni amb el grup de Salut i Treball del reconegut gavinet de professionals del Col�lectiu Ronda. Aquest grup facilitar� serveis jur�dics d�assessorament en una primera consulta, de manera gratuita, a totes les persones derivades des de l�AACIC-Coravant. Els temes m�s recorrents que ens han impulsat a establir aquest conveni s�n: tr�mits vinculats amb tot tipus d�incapacitats laborals i d�adaptaci� a nous llocs de treball, resolucions negatives del certificat de discapacitat un cop esgotada la via administrativa, entre altres q�estions que poden derivar a iniciar un proc�s judicial.


Noves actuacions urbanes al centre de Cervera\nEl clavegueram del Carrer del Salí posa en risc l’estat de la muralla annexa a la travessia i necessita una urgent intervenció\nAquesta setmana s’ha iniciat una nova actuació urbanística al Carrer del Salí de Cervera. Les obres, promogudes des de l’empresa d'aigües de Cervera i amb un pressupost de 42,235€, es centren en la remodelació del clavegueram, que provoca pèrdues i posa en risc la muralla annexa al carrer. L’actual clavegueram, de formigó, es troba en un estat molt degradat i es substituirà per un nou tub de polipropilè, més nou i resistent.\nAprofitant l’actuació al clavegueram, les obres es complementaran amb la remodelació de 530 metres quadrats de paviment que afectaran la meitat superior de la travessia, actualment plena d’esquerdes i forats.\nAquesta setmana també han començat les obres de pavimentació entre la Rambla Lluís Sant Pere i el Carrer Barbacana


maig | 2020 | De Sants estant\nPublicat el 8 de maig de 2020 per joanmb\nPrimer aclarim conceptes: No era normalitat la d’abans del confinament, ni serà normalitat el que vindrà després. Al menys, no era ni serà normalitat democràtica, en un estat empantanegat en el franquisme més recalcitrant. Entre d’altres, amb la resurrecció del concepte de província, la lluentor de les medalles guanyades en mil batalles desconegudes, com no sigui la de l’1 d’octubre, la usurpació de funcions transferides, la confiscació de materials sanitaris, la compra de gangues a preu de tòfona, el cabdillisme dels inútils, el diàleg unidireccional, les togues endogàmiques, etc. etc. etc.\nI anem al tema que ens ocupa. En el projecte del Gobierno en quina fase de “desconfitament” es parla de quan ens podrem manifestar? Ho heu vist en algun esborrany? O és que el dret a protestar se l’ha endut el virus?\nPerquè potser caldria recordar que el dret de manifestació és un dels més sagrats. I el dret a la vida, el que més. I aquest l’han trepitjat amb una política imprudent, dubitativa, de nen malcriat i irresponsable. D’això també cal parlar-ne. Carregar-se l’estat de les autonomies per acabar tenint el rècord mundial de morts en relació a la població és tota una fita. Els podríem aplicar la dita adaptada: “L’eficàcia em persegueix, però jo soc més ràpid”.\nEl moment per manifestar-nos el deduirem per pura lògica. Quan es puguin fer reunions en cases o espais tancats per exemple, de fins a 10 o 30 persones, més segur serà fer reunions a l’aire lliure, al carrer i a les places, de 10 o 30 persones, mantenint les distàncies de seguretat… I en podem organitzar vàries, amb convocatòries separades per 10 o 15 minuts.\nQuan es puguin fer funcions en un teatre de 500 persones ocupant la meitat de les localitats, igualment podrem fer manifestacions de 250 persones. Això sí, amb mascaretes, guants, escafandres i el que faci falta i ben distanciats els uns dels altres. A canvi, que els mossos o els repressors de torn, vagin separats també per les distàncies de seguretat adients i limitats en nombre, igualment. I amb mascaretes, guants, escafandres i tota la parafernàlia. I que no se’ns apropin a menys de 2 metres.\nI quan es puguin omplir camps de futbol, en fotem una de grossa, no? I no patim pas: encara que siguem un milió, per a la guàrdia urbana no arribarem a 100.000. Total, un Camp Nou…\nI quins seran els motius de les nostres manifestacions? Doncs a part de les habituals: llibertat de presos i exiliats, independència, república, fora la injustícia espanyola, els catalans no tenim rei amb maletí, (ni sense)…. hi podem afegir el d’exigir que el Presidente del Gobierno de España sigui jutjat per homicidi múltiple per imprudència. I això essent molt benèvol, ja que sabia perfectament que, prenent unes altres mesures que se li van demanar (no cal ara fer-ne un llistat) s’haguéssin salvat moltes vides, de catalans i d’espanyols, segurament més de la meitat. Poca broma. Mireu estats com Portugal, Alemanya… I encara no s’ha acabat.\nI sobretot, que cap formació que respecti el concepte d’autodeterminació, si te dignitat, no li torni a donar mai més cap mena de suport. De passada, li podem demanar a l’ínclita alcaldessa de Barcelona que ens doni un cop de ma i que els seus amics al Gobierno, entre gripau i gripau que es van empassant, hi facin alguna cosa. Tampoc no cal que ella ens organitzi una mani als terrats, amb els nostres diners…\nA més a més, vigilem que la sortida de la crisi no l’acabem pagant els de sempre. Cal que els bancs tornin tot el que ens varen robar. I que els diners d’Europa arribin a qui els necessiti i no es vagin repartint per la llotja del Bernabeu i fent via cap els bancs de Suïssa o Panamà. I quan hagin de rescatar Espanya, a veure si sabem jugar les nostres cartes internacionalment. Que nosaltres, a canvi de ser lliures, tornarem la part del deute que ens correspongui. I, sense l’espoliació que patim ara, encara ens sobraran diners…\nEns veurem als carrers!


Xavier Font i Mach - Ajuntament de Mataró\nVocal suplent de la CIM de Presidència, Qualitat Institucional i Estratègia Mataró\nVocal suplent de la CIM d’Administració General i Bona Governança\nVocal suplent de la CIM d’Innovació Social i Benestar de la Ciutadania\nVocal suplent de la CIM de Reactivació Econòmica i Creació d’Ocupació i Desenvolupament del Territori\nNascut a Mataró (1966), veí del Camí de la Serra. Casat i pare de dos fills.\nEnginyer Civil – Enginyer Tècnic d’Obres Públiques – Màster Universitari en Prevenció de Riscs Laborals – Postgrau en Enginyeria Municipal i Serveis Municipals – Tècnic competent en Plans d’Autoprotecció nivell Superior.\nVaig estudiar a l’Escola Pia de Santa Anna de Mataró, a la Universitat Politècnica de Catalunya i a la Universitat Catòlica San Antonio de Múrcia.\nDesprés d’uns anys d’experiència en una empresa constructora (Dragados y Construcciones, 1991-1998), l’any 1998 vaig obrir el meu despatx professional a Mataró, REDCIVIL safety engineers, SLPU. Actualment, també, des del 2016 dirigeixo la meva pròpia consultoria en enginyeria CIVIL’S consulting, SLPU.\nExerceixo el càrrec de Degà del Col·legi d’Enginyers d’Obres Públiques de Catalunya (www.enginyerscivils.cat), sóc Patró i membre de la Comissió Permanent de l’Institut de Tecnologia de la Construcció de Catalunya (ITEC) i sóc Patró de l’Agència de Qualificació dels Professionals de l’Enginyeria (AQPE).\nHe estat membre de la Comissió de Construcció de la Cambra de Comerç de Barcelona, membre de la Comissió de Seguretat i Salut de la Cambra de Contractistes d’Obres de Catalunya i Delegat de Barcelona del Col·legi d’Enginyers Tècnics d’Obres Públiques de Catalunya.\nMilitant de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC) des de 2008, actualment sóc associat del PDeCAT.


(vídeo) "No puc treure una pistola perquè obri la porta" - Poble Andorrà\n(vídeo) “No puc treure una pistola perquè obri la porta”\nUn incident amb turistes que portaven més de dues hores esperant un bus i als quals no deixaven pujar perquè el vehicle estava ple va provocar moments de tensió a la Massana\nUna vintena de turistes van protagonitzar ahir un moment de tensió perquè no podien pujar a l’autobús de la línia 5 que puja a Arinsal. Aparentment portaven més de dues hores esperant, o d’això es queixaven, i havien arribat de les pistes en el telecabina de la Massana. L’hotel el tenien a Arinsal i volien pujar fos com fos. Quan va arribar el bus no els van obrir la porta perquè estava ple i van bloquejar el vehicle per pressionar el conductor. Demanaven que es deixés pujar només a alguns per poder anar a buscar els cotxes que els tenien a Arinsal. L’incident va provocar l’arribada d’una agent de circulació que intentava que deixessin passar al vehicle per la retenció que s’havia format a la Massana. Molts dels turistes portaven l’equipament d’esquí i alguns es queixaven del fred, segons fonts coneixedores del cas. L’agent de circulació els arriba a dir que el conductor no els pot deixar pujar perquè són les normes i “no puc treure una pistola perquè obri la porta”. Les imatges, gravades per diferents persones, s’han fet virals a la xarxa.\n#andorra tot Molt ben organitzat😂 Apa , i després diu q vindrà el turisme millonari?? Vaaaaaaa pic.twitter.com/PQyEHyl4FU\n— isabel orobitg (@IOrobitg) December 6, 2021\nEl vídeo de dos homes netejant neu amb una escombra en la teulada d'un hotel del Pas només agafant-se al cartell de l'establiment\nNo se de que es queixan , el colapse o fan elles\nAixo es Andorra, si en veniu mes dels que hi cabeu pasa aixo i amb tot el respecte del mon bravo pel chófer i bravo per l’agent de circulació. Si no podeu entrar al bus perque nomes era per recollir cotxes aver-hi pagat un taxi\nEl gobierno nos manipula says:\nHace una semana íbamos tantos en el bus que no o se podia uno ni mover.Ahora son muy estrictos pasaporte covid y medidas ante aglomeración el finde no se podía mover uno por Escaldes verguenza.La pela es la pela esa es la verdad.\nEncamp espera posar en funcionament aquest any l’automatització de l’ETAP de les Pardines\nCatalunya detecta els dos primers casos d’Òmicron silenciosa, la subvariant que s’escapa més de les proves diagnòstiques\nLa justícia europea veu “il·legal” el model espanyol per a declarar els béns a l’estranger\nLes vendes a les grans superfícies creixen un 57% durant el mes de novembre


Tres Lligues - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEls emblemes de les Tres Lligues es combinen en l'escut d'armes del cantó dels Grisons.\nLes Tres Lligues va ser una aliança acordada el 1471 entre la Lliga de la Casa de Déu, la Lliga de les Deu Jurisdiccions i la Lliga Gris, que acabarien formant el cantó suís dels Grisons. Les tres lligues es van aliar a l'Antiga Confederació Suïssa en 1496, participant en la Guerra de Suabia de 1499. El conjunt del territori, així com els seus habitants, eren coneguts com a Grisons. També es va donar al conjunt el nom de Lligues Grises, en plural.\nLes Tres Lligues el 1512\nEl 1512, els tres territoris: jurisdicció del Ducat de Milà de la Valtellina, comtat de Chiavenna (o Cleven) i Bormio van ser incorporats, si bé després del Congrés de Viena van ser atorgats al Regne Llombardovènet i amb posterioritat passarien a formar l'actual província de Sondrio italiana. El 1526, la jurisdicció del bisbe de Coira va ser suprimida. Les Tres Lligues no es van unir a la Confederació fins a la fundació de la República Helvètica el 1798 com a Cantó de Rècia i el 1803 com a cantó dels Grisons.\n↑ Dictionare historique de la Suisse: Ligues rhétiques\n↑ 2,0 2,1 Dictionare historique de la Suisse: Grisons\n↑ Dictionare historique de la Suisse:Ligue des Dix-Juridictions\n↑ Dictionare historique de la Suisse:Trois Ligues\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Tres_Lligues&oldid=29121227»


Fenomen paranormal - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEls fenòmens paranormales o anòmals són aquells que no tenen una base psíquica determinada o d'origen fosc. Els seus estudiosos s'anomenen parapsicòlegs o metapsíquics.\nEl terme "metapsicologia" fou inventat per Sigmund Freud per designar la psicologia per ell constituïda, considerada en la seva dimensió més teòrica. Els models conceptuals que elabora poden ser, per exemple, la ficció d'un aparell psíquic dividit en subestructures, la teoria dels instints, el procés de la repressió, etc.\n1 Principals tipus de fenòmens paranormals\nPrincipals tipus de fenòmens paranormals[modifica]\nRitual amb nexes religiosos que es practica per dur a terme una expulsió de certes presències de sers anòmals que hagin posés alguna persona o objecte, com per exemple, una casa.\nEl ritual implica una sèrie d'oracions i d'ordres d'expulsió.\nLa psicofonia és el tipus de sons imperceptibles per l'oïda humana, però que poden ser enregistrats amb simples aparells electrònics com ara MP3, enregistradors de veu, o altres sistemes d'enregistrament.\nEs tracta d'un tipus de comunicació amb certs éssers dels quals no percibim la seva presència, per tant estem parlant d'éssers paranormals que es comuniquen amb nosaltres mitjançant aparells electrònics.\nEl poltergeist és el fenomen el qual està vinculat amb la comunicació de certs éssers paranormals a través de sons, ombres, variacions notables de la temperatura, o altres alteracions perceptibles mitjançant els cinc sentits humans. També es pot percebre la presència d'aquest tipus de criatures mitjançant el moviment anòmal d'objectes.\nSolen ser esdeveniments violents i de presència prolongada, és a dir, un cop es manifesta el poltergeist per primera vegada, la repetició d'aquest fenomen serà bastant freqüent i, en aquest cas s'haurà de recórrer a l'exorcisme per acabar amb la repetició del fenomen mencionat.\nLa ciència li atribueix una causa lògica, que és la següent: l'electricitat estàtica, els camps electromagnètics, l'aire ionitzat, els ultrasons o els infrasons, i al·lucinacions a causa d'intoxicació, però els testimonis del poltergeist diuen que no se li pot atribuir una base científica a aquest tipus de fenomen paranormal, ja que mencionen que cap de les característiques de la presència d'un poltergeist pot ser explicada per cap de les causes anteriors.\nManuscrit amb lletres xineses escrit per un nen alemany.\nFenomen en què algunes persones poden expressar-se en idiomes aliens tant gràficament com oralment, sense haver adquirit cap coneixement relacionat amb l'idioma. També hi ha casos de persones que han començat a expressar-se gràficament (per escrit) amb caràcters diferents als del propi idioma.\nDoctrina que defensa l'existència de certs tipus d'éssers d'existència inexplicable a causa que no reben cap suport científic o lògic. Són creences que avalen la possibilitat de comunicació entre un esperit i el món corporal.\nTambé és una filosofia que estudia l'impacte de la preocupació que té el món amb aquests fets paranormals en la societat.\nLa possessió consisteix amb la captació portada a terme per un esperit de manera que aquest es transforma amb el controlador del cos físic d'una persona o objecte i la pròpia consciència de la persona posseïda en el cas que sigui una persona, queda anul·lada, de manera que no pot controlar les emocions, els moviments, i el mateix coneixement. En el cas que sigui un objecte el subjecte posseït, com per exemple Annabelle, que és una història real que conta la història d'una nina posseïda per la seva antiga propietària que es va morir en circumstàncies injustes, i fa pagar als culpables amb fenòmens possessió i de poltergeist.\nFenomen en el qual diverses persones afirmen haver rebut informació gràfica i pensaments aliens sense cap mena de nexe físic amb emissor d'informació. També es denomina clarividència un sisè sentit que ens permet percebre presències no físiques.\nCapacitat de preveure fets futurs, vinculada amb relacions amb éssers paranormals de caràcter mental, de manera que es duu a terme una relació espiritual mental, sovint mentre el subjecte està en la fase de descans profund. El contacte es duu a terme mitjançant el somni, visualitzant en el somni fets que han d'ocórrer en el futur. Aquest fenomen es representa mitjançant la piràmide blanca, el nom original de la qual és Piràmide d'Amenemhet II, amb un ull a la part superior de l'estructura.\nVinculem els fenòmens estudiats amb criatures paranormals, o éssers imperceptibles pels nostres cinc sentits.\nEl fantasma és un d'aquests éssers inexplicables científicament.\nQuan parlem d'un fantasma, ens referim al que es desprèn del cos d'un ésser determinat quan aquest ha mort.\nInvestigació de fenòmens paranormal mitjançant l'ús de mètodes científics.\nCal remarcar que és un àmbit que no rep el suport científic, ja que estudia fenòmens que no tenen explicació demostrable mitjançant mètodes científics, però, volem mencionar que el fet que les conclusions obtingudes d'aquests estudis no rebin el suport de la comunitat científica no vol dir que els estudis no es puguin dur a terme mitjançant investigacions realitzades amb mètodes científics.\nUn OVNI és un objecte volador no identificat, que, generalment, quan en parlem, ens referim a les naus extraterrestres.\nQuan ens referim a extraterrestre, ens referim a un ser extern al planeta Terra, la qual cosa fa que se li atribueixi la categoria de ser paranormal.\n↑ «Fenòmens Paranormals - Treball de recerca» (docx.). Jaume Bardí Botella, Meritxell Bayerri García, 18-06-2015.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Fenomen paranormal\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fenomen_paranormal&oldid=27407666»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 juny 2021 a les 17:07.


30 de setembre de 2020 (16:54 CET)\nL'Ajuntament de Paterna ha aprovat en el ple de hui una modificació de l'ordenança fiscal que permetrà a les empreses sol·licitar una bonificació de l'Impost d'Activitats Econòmiques (IAE) en funció d'un major o menor rendiment negatiu.\nD'aquesta manera, el consistori pretén ajudar a la reactivació econòmica del sector empresarial de la ciutat, aplicant majors descomptes en l'IAE a aquelles empreses que més pèrdues o menor creixement tinguen, moltes d'elles, a causa de la crisi econòmica causada pel coronavirus.\nLa modificació de l'ordenança de l'IAE és, segons ha afirmat el regidor d'Hisenda, Roberto Usina "una mesura que servirà per a impulsar l'activitat econòmica i la indústria local".\nEn aquest sentit, Usina ha destacat que "la reactivació econòmica de la nostra ciutat i l'atracció d'inversions són fonamentals per a la recuperació després de la crisi per la COVID-19".\nReferent a això, ha afegit que "des de l'equip de govern socialista apostem per bonificacions fiscals que atraguen empreses, per impulsar l'emprenedoria amb mesures com el Xec Emprenedor i per ajudar les empreses a ser més competitives i innovadores amb el Xec Transformació Digital".


Canviar de llengua voluntàriament és beneficiós pel cervell – I+DEL / language section\nEl grup I+DEL de la UIB publica tres estudis sobre la relació entre el bilingüisme i la cognició\nAl llarg dels anys, nombrosos estudis científics han trobat evidències que donen suport al concepte d’’avantatge bilingüe’. Aquest concepte fa referència als aparents beneficis que suposa el fet de parlar dues llengües de forma quotidiana sobre les habilitats cognitives que es necessiten per adaptar-se a les demandes d’un ambient canviant (control executiu). No obstant això, existeixen també un gran nombre d’estudis científics en què no s’han trobat evidències de l’existència de l’avantatge bilingüe, el que genera una controvèrsia que a dia d’avui roman oberta. Aquesta mescla de resultats, a favor i en contra dels beneficis cognitius del bilingüisme, ha fet que es deixi d’entendre el bilingüisme com una capacitat de tot o res, sinó més bé com un cúmul de factors que es distribueixen en un contínuum. Per exemple, l’aprenentatge de les dues llengües es pot donar simultàniament o una després de l’altra; també és possible que el percentatge de vegades que dos bilingües canvien de llengua en el seu dia a dia sigui diferent. Aquesta concepció polifacètica del bilingüisme va ser la que ens va guiar en la nostra temptativa de millorar l’enteniment sobre la influència dels factors relacionats amb el bilingüisme i el control executiu. Amb això en ment, l’equip d’investigació I+DEL (Investigació en Desenvolupament, Educació i Llenguatge) ha provat d’esclarir la vertadera influència del bilingüisme en el control executiu i donar explicació als resultats ambigus dins aquest camp d’estudi.\nEn el primer estudi identificàrem els factors lingüístics que contribueixen a un millor enteniment de la relació entre bilingüisme i habilitats de control executiu. Amb relació als factors lingüístics, es va recopilar informació de més de cent joves bilingües (català i castellà) sobre l’edat d’adquisició de la segona llengua, la seva competència lingüística i la freqüència de canvi de llengua en el seu dia a dia. Respecte al canvi de llengua, més concretament, es varen examinar els efectes tant de la direcció (canvi a la primera llengua o a la segona) com del tipus d’alternança (involuntària o voluntària, guiada pel context). Tot seguit, els mateixos participants realitzaren una sèrie de tasques experimentals a l’ordinador que avaluaven tres dimensions del control executiu: la inhibició de la informació no rellevant, la memòria de treball i la flexibilitat cognitiva (capacitat de canviar de tasca). Es varen observar relacions entre el canvi freqüent i voluntari a la segona llengua (del català al castellà, en aquest cas) i un control executiu més eficient, una millor memòria de treball i una major flexibilitat cognitiva. Per altra banda, es va fer patent la relació entre una major incidència de canvis involuntaris (inconscients) de llengua i una pitjor habilitat inhibitòria. Els resultats d’aquest estudi suggereixen que canviar de llengua amb freqüència pot tenir repercussions sobre aspectes executius, però no l’edat en què s’adquireix la segona llengua ni la competència en l’idioma. Aquests resultats han sigut publicats recentment en la prestigiosa revista Bilingualism: Language and Cognition. Així, la major o menor propensió a canviar de llengua mentre parlem, estretament lligada amb el context lingüístic específic en què vivim, pot ser una de les claus que ajudin a entendre la disparitat dels resultats obtinguts en el camp d’estudi del bilingüisme i la cognició.\nEn un segon estudi, es va ampliar la mostra fins a 180 joves bilingües, dels quals es varen analitzar les dades mitjançant models d’equacions estructurals (SEM). Aquesta metodologia estadística permet estudiar més detalladament la manera en què es relacionen els diferents factors que entren en joc en l’estudi de l’avantatge bilingüe. Aquesta anàlisi verificà que la freqüència de canvi natural de llengua modulava positivament el control executiu dels bilingües, mentre que ni l’edat d’adquisició ni el domini de la segona llengua tenia un efecte significatiu. A més, l’anàlisi indicà que l’impacte del factor canvi natural de llengua exergia una influència sobre el processament general de la informació, afectant a tots els subcomponents del control executiu. Aquests resultats, publicats a la revista International Journal of Bilingualism, a part d’ajudar a esclarir la relació entre bilingüisme i control executiu, enalteixen la rellevància de l’habilitat d’adaptar-se lingüísticament de forma conscient i intencional al context.\nLa següent passa fou comprovar si existeix l’avantatge bilingüe en una àmplia mostra de bilingües de les Illes Balears al comparar-los amb un altre grup de participants monolingües de la Península. Per tal de fer-ho, es varen programar un seguit de tasques informatitzades per comparar l’execució de bilingües i monolingües en els components específics del control executiu, amb la particularitat que, en aquest tercer estudi, les tasques eren més demandants (complexes) a nivell cognitiu que les emprades en estudis anteriors. Aquesta decisió era important, ja que els resultats d’estudis previs pareixen indicar que és més complicat trobar evidències de l’avantatge bilingüe en adults joves que en altres franges d’edat, vist que les seves capacitats cognitives estan en el seu moment evolutiu més àlgid. En aquest sentit, la complexitat cognitiva s’ha postulat com element clau que pot resultar diferencial al comparar les habilitats cognitives entre monolingües i bilingües. Així, l’objectiu de la investigació va ser el d’examinar la presència d’avantatge bilingüe en adults joves de les Illes Balears, i, en cas de trobar-la, analitzar quins eren els components de control executiu en què es manifestava. Els resultats de la recerca, publicats en la revista Language, Cognition and Neuroscience, revelaren un patró de resposta general lleugerament més precís en els bilingües que en els monolingües. No obstant això, no es trobaren evidències que els bilingües tinguin millors capacitats que els monolingües quan es compara el seu rendiment en els diferents components del control executiu. De fet, es trobaren indicis de que, en tasques de dificultat moderada, els bilingües poden inclús mostrar certs desavantatges que, per altra banda, desapareixen en situacions de major complexitat.\nEn conjunt, les conclusions generals d’aquests tres articles milloren la nostra comprensió dels factors involucrats en el desenvolupament de millors habilitats cognitives en la població bilingüe de les Illes Balears, com és el canvi freqüent i voluntari de llengua. Per altra banda, no pareix que la influència del bilingüisme sigui tal que promogui una diferència evident entre bilingües i monolingües en aspectes concrets del control executiu, inclús en activitats força demandants que en teoria haurien d’incrementar aquesta disparitat.\nReferencies dels estudis publicats:\nLópez Penadés, R, Sánzhez-Azanza, V, Buil-Legaz L, & Aguilar-Mediavilla, E, & Adrover-Roig, D. (2020). Associations between natural language switching and executive control in early bilinguals. Bilingualism: Language & Cognition, 1-12. DOI: https://doi.org/10.1017/S1366728920000012\nSánchez-Azanza-V, López-Penadés, R, Aguilar-Mediavilla, E, & Adrover-Roig, D (2020). Latent variable analysis on the interplay between language switching and executive control International Journal of Bilingualism, 1-19 DOI: https://doi.org/10.1177/1367006920902525\nSánchez-Azanza, V, López-Penadés, R, & Adrover-Roig, D (2019). More similitudes than differences between bilinguals and monolinguals on speeded and demand-varying tasks. Language, Cognition & Neuroscience, 1-17. DOI: https://10.1080/23273798.2019.1706752\nAnterior Entrada anterior: I+DEL exposa el seu projecte a les III Jornades de Recerca i Innovació Educativa\nSegüent Entrada següent: Traducció a l’anglès de la col·lecció de contes de lectura progressiva “De mica en mica”


Tanca portes la segona edició de CatBot\nL'objectiu de CatBot és que els més petits es puguin apropar a les noves tecnologies.\nCatBot és l’esdeveniment de robòtica educativa més important de la Catalunya Sud\nActualitzada 22/12/2019 a les 20:02\nAquest diumenge es tancaven portes la segona edició de la fira de robòtica CatBot que ha omplert d’activitat el Foyer Marià Fortuny durant tot el cap de setmana. Enguany s’han ampliat les activitats amb tallers i xerrades per a grans i petits. Entre les activitats que han tingut més èxit entre els assistents hi ha Family Lego, un taller dedicat a construir un robot en família.\nL’objectiu de CatBot és que els més petits es puguin apropar a les noves tecnologies a través de tallers de muntatge i programació, murals interactius, gimcanes tecnològiques, construccions arquitectòniques i conferències per tal de fomentar noves vocacions en un sector estratègic al territori. En aquest sentit, la regidora d’Economia i Coneixement, Teresa Pallarès, ha destacat «el perfil de les fires i jornades organitzades en aquest últim trimestre de l’any, moltes de les quals s’han centrat en el sector TIC, com Mr Game o la Jornada sobre impressió 3D, un sector que és un eix d'actuació estratègic a la ciutat».\nCatBot és l’esdeveniment de robòtica educativa més important de la Catalunya Sud i està organitzat per firaReus i Dynamind, empresa centrada en l’organització d’activitats extraescolars, formacions especialitzades i cursos i tallers sobre robòtica en l'àmbit de l’educació i les escoles.\nAmb CatBot, firaReus tanca les fires pròpies del calendari 2019, tot i que a fira tornarà a obrir portes aquest divendres, dia 27, amb el Parc de Nadal.\nComenta el contingut : Tanca portes la segona edició de CatBot


DE QUÈ ANAM? DE DRETS HUMANS, CIVILS I POLÍTICS - Fòrum de debat - Fundació Gadeso\nDE QUÈ ANAM? DE DRETS HUMANS, CIVILS I POLÍTICS\nBona part del poble de Catalunya s’ha constituït en un exèrcit desarmat, que ni mata, ni pega, sinó que defensa davant les armes y la prepotència d’un estat i els seus jutges, els drets humans, civils i polítics, amb el desig de poder autodeterminar-se com a nació i ser el que vol ser i com vol ser. Una aspiració absolutament legítima o no? Si és legítim ser independentista per força ha de ser legítim poder dur endavant el seu desig, cas contrari seria una bajanada i un despropòsit.\nEls drets naixen morts si no es poden exercir. Clar, aquesta aspiració d’autodeterminació ha de ser fruit d’una voluntat explícita majoritària i democràticament decidida, no es pot imposar. Igualment tampoc es pot imposar a les males l’annexió a una altra nació, malgrat ho vulgui la majoria dels ciutadans d’aquesta altra nació, perquè seria una usurpació i una invasió d’una entitat aliena. La tan escaïnada unitat d’Espanya no és un dogma inamovible.\nNi Espanya, ni quasi cap país, ha estat sempre format pels mateixos pobles, ni té perquè estar-hi en el futur; la història parla clar en aquest aspecte. Es tracta simplement de convencions o invasions; massa sovint desgraciadament molts de pobles han hagut d’ aconseguir la independència a bufetades i amb morts. El Conveni Internacional de Drets Civils i Polítics precisament comença amb l’Art. 1 que diu: “Tots els pobles tenen dret a la lliure autodeterminació”, (qui no ho creu que ho vagi a cercar). Ara el Comitè de DDHH de l’ONU acaba de batcular a l’Estat espanyol exigint “que Jordi Sánchez pugui exercir els seus drets polítics”.\nEl poble català ha optat pel valor de la pau i vol aconseguir la independència a les bones, sense violència, que no vol dir ni inactivitat, ni submissió. Per ara, usant les paraules del bisbe P. Casaldàliga, ens trobam davant de “soldats derrotats, d’una causa invencible”. Altre cantet fan totes les televisions i premsa de parla castellana i M. Rajoy, els seus diputats i Cs, que al parlament de Catalunya solen parlar també quasi sempre en castellà (oh misteri!, per què serà?); tots fidels a la veu del seus amos. Amb aquest guitzero afalconament mediàtic no és estrany l’anticatalanisme i l’entabanament de gran part del poble espanyol.\nSion 8 abril de 2018\nNo té sentit parlar d'un dret si aquest no es pot exercir. La unitat d'Espanya és un artifici construït sobre la base de la submissió, la humiliació i el saqueig sistemàtic de tot poble que gosi alçar la veu contra la sacrosanta Castella


Política de privacitat xarxes socials - SPM 360\nPolítica de privacitat xarxes socialsJordi -MDBO-2021-09-27T18:04:37+02:00\nEn compliment de la Llei Orgànica 3/2018, LOPD-GDD de Protecció de Dades Personals i Garantia i Drets Digitals, Reglament Europeu 2016/679, de protecció de dades de caràcter personal, RGPD i la Llei 34/2002, d’11 juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, LSSICE, SPM Marketing en 360° informa als Usuaris, que s’ha procedit a crear un perfil a les xarxes socials Facebook, Twitter, Instagram i Youtube amb la finalitat principal de donar informació i publicitar els seus productes i serveis.\nC / Química, 7. Nau 9-10\nL’Usuari disposa d’un perfil a la mateixa Xarxa Social i ha decidit unir-se a la pàgina creada per SPM Marketing en 360°, mostrant així interès en la informació que es publiciti a la Xarxa. A l’unir-se a la nostra pàgina, ens facilita el seu consentiment per el tractament de les dades personals publicades en el seu perfil.\nSPM Marketing en 360° tracta la informació pública de l’Usuari, especialment, el seu nom de contacte. Aquestes dades només són utilitzats dins de la pròpia Xarxa Social i no són incorporades a cap fitxer.\nEn relació als drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició, dels quals vostè disposa i que poden ser exercits davant SPM Marketing en 360°, ha de tenir en compte els següents matisos:\nDret d’Accés: És el dret de l’Usuari a obtenir informació sobre les seves dades concretes de caràcter personal i de tractament que SPM Marketing en 360° hagi realitzat o realitzi, així com de la informació disponible sobre l’origen d’aquestes dades i les comunicacions realitzades o previstes dels mateixos . Aquest dret vindrà definit per la funcionalitat de la Xarxa Social i la capacitat d’accés a la informació dels perfils dels Usuaris.\nDret de Rectificació: És el dret de l’afectat a què es modifiquin les dades que resultin ser inexactes o incompletes. Només podrà satisfer-se en relació a la informació que es trobi sota el control de SPM Marketing en 360° (Per exemple, eliminar comentaris publicats en el propi perfil). Normalment, aquest dret ha d’exercir davant la Xarxa Social.\nDret de Cancel·lació: És el dret a suprimir les dades de caràcter personal de l’Usuari, a excepció del que preveu altres lleis aplicables que determinin l’obligatorietat de la conservació dels mateixos, en temps i forma. Dit dret es podrà exercir, per exemple, mitjançant la desvinculació de l’perfil a què es troba unit.\nDret d’oposició: És el dret de l’Usuari a que no es dugui a terme el tractament de les seves dades de caràcter personal o se cessi el tractament dels mateixos per part de SPM Marketing en 360° com en el dret de cancel·lació, podrà exercir, per exemple, mitjançant la desvinculació de l’perfil a què es troba unit.\nQuan les dades recollides no es necessitin per als fins de l’tractament, però si siguin necessaris per al reconeixement, exercici o defensa d’un procediment judicial.\nQuan l’Interessat s’oposi a el tractament mentre es verifica si prevalen els motius legítims de l’responsable del Tractament als de l’Interessat.\nDret a la Portabilitat/u>. El Interessat té dret a rebre les seves dades personals, per part de l’Responsable de Tractament a què prèviament li hagi fet lliurament dels mateixos, en un format estructurat, d’ús habitual i de lectura mecànica, amb l’objectiu de transmetre’ls a un altre Responsable, sense que ho impedeixi el responsable de Tractament a què li hagués facilitat les dades prèviament. Al seu torn, l’interessat en l’exercici del seu dret a la portabilitat, pot sol·licitar que les seves dades es transmetin directament a l’Responsable a Responsable.\nDret a la Supressió i a l’Oblit. L’Interessat té dret a la supressió de les seves dades personals quan:\nAquests no siguin necessaris per a la finalitat pel qual van ser recollides.\nHi hagi retirat el consentiment i no hi hagi fonament jurídic que s’indiqui el contrari.\nEs hagi exercit el seu dret d’oposició a el tractament de les seves dades i no prevalguin motius legítims per a aquest tractament.\nPresentació d’un escrit dirigit a SPM Marketing en 360°, a l’adreça C / Química, 7, Nau 9-10, 08740, Barcelona o bé per correu electrònic a info@spm360.com.\nUtilització de l’perfil\nPublicació en el perfil de l’Usuari de tota aquella informació ja publicada a la pàgina SPM Marketing en 360°.\nL’Usuari, un cop unit a la pàgina de SPM Marketing en 360°, podrà publicar en aquesta última, comentaris, enllaços, imatges o fotografies o qualsevol altre tipus de contingut multimèdia suportat per la Xarxa Social. L’usuari, en tots els casos, ha de ser el titular dels mateixos, gaudir dels drets d’autor i de propietat intel·lectual o comptar amb el consentiment dels tercers afectats. Es prohibeix expressament qualsevol publicació en la pàgina, ja siguin textos, gràfics, fotografies, vídeos, etc. que atemptin o siguin susceptibles d’atemptar contra la moral, l’ètica, el bon gust o el decòrum, i / o que infringeixin, violin o infringeixin els drets de propietat intel·lectual o industrial, el dret a la imatge o la Llei. En aquests casos , SPM Marketing en 360° es reserva el dret a retirar immediatament el contingut, podent sol·licitar el bloqueig permanent de l’Usuari.\nLes imatges que es puguin publicar a la pàgina no seran emmagatzemades a cap fitxer per part de SPM Marketing en 360° però sí romandran a la Xarxa Social.\nSPM Marketing en 360° es reserva el dret a realitzar concursos i promocions, en els quals podrà participar l’Usuari unit a la seva pàgina. Les bases de cada un d’ells, quan s’utilitzi per a això la plataforma de la Xarxa Social, seran publicades en la mateixa, complint sempre amb la LSSICE i amb qualsevol altra norma que li sigui d’aplicació.\nSPM Marketing en 360° utilitzarà la Xarxa Social per publicitar els seus productes i serveis. En tot cas, si decideix tractar les seves dades de contacte per a realitzar accions directes de prospecció comercial, serà sempre complint amb les exigències legals de l’RGPD i de la LSSICE.\nNo es considera publicitat el fet de recomanar a altres Usuaris la pàgina SPM Marketing en 360° que també ells puguin gaudir de les promocions o estar informats de la seva activitat.\nDarrera actualizació: 06-07-2020


Miquel Martín i Serra: Hi ha amors que maten\n13 de setembre de 1996\nEditorial: Columna, 1996\nOi que ningú no diria que llegir el diari cada dia pugui arribar a ser perillós, fins i tot letal? Ni que fer classes a l’estiu per pagar-se els estudis sigui una professió de conseqüències insospitades? A Hi ha amors que maten tot això, i més, pot passar.\nDes de la talaia d’observador de la vida de cada dia, Miquel Martín explica unes històries a vegades crues, altres absurdes, però sempre sorprenents. Les persones que deambulen per aquest llibre, dominades per les seves obsessions, viuen desorientades en un món pel de paradoxes que les aboca a la bogeria, el suïcidi o fins i tot el crim.\nFent gala d’un ofici i una qualitat innegables, mitjançant un llenguatge precís i carregat d’humor, Miquel Martín, amb una subtil i refinada ironia, amb la lucidesa de l’escèptic, ens proposa un viatge per les misèries humanes i es riu del mort i de qui el vetlla.\nConverses amb en Xico Florian


XX Edició – Premis Zapping\n1 Novembre, 2017 29 Novembre, 2018\nLa XX edició va tenir lloc el 25 de febrer de 2015 al CaixaForum de Barcelona\nEl lliurament de premis va començar amb l’actuació del grup percussionista Karabassà. Durant la gala conduida per Lluís Marquina i Georgina Pujol, els assistents han pogut gaudir de l’actuació de la cantant de soul i R&B Izah i del monologuista Andrés Torres. A més de comptar amb l’espectacle de l’il·lusionista Sergi Buka.\nEls guanyadors dels XX Premis Zapping van ser:\nMegan Montaner (Sin Identidad – Antena 3 TV – Diagonal TV)\nFrancesc Orella (Prim, Asesinato de la calle del Turco – La 1 de TVE, TV3 – Shine Iberia, Dream Team Concept)\nHelena García Melero (Els Matins – TV3)\nPaís km0 (Xarxa de Comunicació Local en col·laboració amb ràdios i televisions locals)\nPremi Especial al programa Con mis ojos de La 2 de TVE i la productora Media 3.14, en col·laboració amb la Fundació ONCE i RENFE, per apropar-nos a les noves experiències d’una persona invident, a través dels sentits, i per ajudar-nos a trencar les barreres que ens separen.\nPremi Valors per a Tenim un pla de TVC i Parlem Produccions pel seu suport als emprendors catalans amb consells estratègics plens d’optimisme.\nPremi dels Grups d’Anàlisis de Programes (GAP) és per Los misterios de Laura, de TVE i Boomerang TV, per oferir una sèrie familiar, amb els ingredients necessaris per a un entreteniment de qualitat: intriga, humor i personatges entranyables.


Sopar amb el xef nord-americà Grant Achatz - Acadèmia Catalana de Gastronomia i Nutrició\nSopar amb el xef nord-americà Grant Achatz\nPer Sr. Alex Jaumandreu i Patxotfebrer 10, 2016febrer 22nd, 2021Sense comentaris\nAmb motiu de les obres a l’Alinea de Chicago, el xef Grant Achatz s’ha traslladat provisionalment durant un mes a Madrid. Considerat un dels millors xefs nord-americans, segons la classificació de diverses revistes gastronòmiques, i amb 3 estrelles Michelin, vaig aprofitar el fet que s’apropés a nosaltres per fer-li una visita.\nEs va ubicar a l’Hotel NH Eurobuilding, en el qual la decoració del local era provisional, si bé les taules eren de fusta fosca, nues i sense cap tipus de parament. El servei, absolutament impecable, amb una cadència de plats sense cap tipus d’espera. Just entrar en el restaurant, et fan una petita performance que consisteix en una copa de champagne amb una bola de celery seed (semilla d’api) i un petit hot dog desconstruït.\nSeafood i Rouget\nEl Seafood (crus i bullits, pinya i anís estavellat) es presenta en un bloc de gel amb què s’han produït diversos forats en els quals es pot xuclar suc de pinya i en les petxines diferents combinacions de peix cru combinat amb diferents cítrics. S’ha de dir que les barreges eren molt equilibrades, permetent apreciar els diferents components amb perfecte equilibri. El Rouget és un plat minimalista amb una presentació impactant, copiant un quadre de Miró, en què es presenta un llom de roger sobre una bullabessa, imitant les pintures diferents salses de tinta de pop, de lavanda i carbassa.\nD’esquerra a dreta, Wagyu, Moqueca i Graffiti\nEl Wagyu (patata, ceba i enciam) és un plat amb una presentació impactant: es tracta d’un bol amb foc que sembla simplement fet amb carbó, aquest carbó tret del seu envoltori presenta un tros de carn wagyu i de patates amb una cocció impecable. La Moqueca (llet de tigre, coco i vapor de cítrics) és un plat de cuina de fusió asiàtico-peruana de ceviche amb herbes, sucs emulsionats amb una presentació envoltada de nitrogen. Per la seva banda, el Graffiti (bolets salvatges, pintura d’estragó en aerosol i escalunya) és una magnífica combinació de bolets amb estragó, coberts amb una teula de merenga, que la seva dolçor no vaig entendre com fusionava amb els bolets. L’únic plat de difícil comprensió en el seu conjunt.\nHot potato i black truffle\nEl Hot potato (patata freda, tòfona negra i mantega) consisteix en una magnífica trufa amb l’acompanyament més adient per poder apreciar la mateixa amb tota la seva intensitat. El Black truffle (explosió de parmesà i col) és una tapa d’inspiració Bullibiana en la que un ravioli serveix de continent per l’exploració d’una tòfona líquida.\nTapes de crustacis\nAquesta és una presentació de tres petites tapes en presentació minimalista de diversos crustacis amb vainilla, gínger, tamarit i llimona.\nD’esquerra a dreta, Bacon, Milk chocolate i Ballon\nEl Bacon (caramel, poma i farigola) és una altra combinació molt encertada de bacon cruixent amb farigola, poma i caramel molt ben conjuntat i amb una presentació molt sòbria. El Milk chocolate (avellana, cacau i plàtan) són unes postres servides a sobre unes estovalles que serveixen de recipient. I el Ballon (heli i poma verda) són globus d’heli fets de poma verda.\nCuina d’inspiració moderna però amb una gran cura dels productes, en alguns moments trobaves una combinació barroca però equilibrada, tot respectant i possibilitant la distinció dels diferents components. Un perfecte equilibri i una realització complicada en aquest tipus de cuina complexa. Destacaria la utilització del producte sense mistificacions i la combinació d’aquests en cítrics i verdures d’una gran delicadesa, que permeten en tot moment distingir tots els components sense que cap d’ells predomini un sobre l’altre\nÀlex Jaumandreu – Secretari General


Energia de les onades - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Energia de les ones)\nAlguns sistemes d'aprofitament de l'energia de les onades: 1. Motor puntual. 2. Atenuador articulat. 3. Motor de paleta oscil·lant. 4. Motor de flotador. 5. Dispositiu superficial amb sobre-eixidor. 6. Motor de pressió diferencial submergit.\nL'energia de les ones s'origina en darrer terme per l'acumulació i concentració de l'energia solar, ja que els vents que produeixen l'onada són causats per diferències de pressió per la radiació solar.\nLes onades de més amplitud contenen més quantitat d'energia.\nLes diferències en la intensitat del vent i per tant l'energia potencial continguda en les onades, junt amb altres factors geogràfics o econòmics, fa que certes localitzacions (Mar del Nord a Europa, per exemple) siguin les més adequades per aprofitar aquest tipus d'energia.\nA banda d'Europa occidental també l'Índia, Japó i Estats Units compten amb centrals d'aquesta mena.\nEs tracta d'una energia objecte de molta recerca científica i tècnica i no contaminant, el principal inconvenient de la qual és que només és factible en determinats indrets i que pot ocasionar un fort impacte visual en les costes.\nLes instal·lacions per aprofitar aquest tipus d'energia es poden construir a la línia de la costa, prop de la costa en aigües somes, o al mar quan aquest fa més de 40 metres de fondària.\nFormació de les onades i el vent[modifica]\nLes onades són ocasionades pel vent que agrana la superfície de l'aigua. Constitueixen el principal factor erosiu, ja que impacten en el litoral modificant-lo. La mida de les onades depèn de la velocitat i duració del vent i de la distància fins a la costa. A) El vent causa que les particules de l'aigua es moguin en cercles, que disminueixen de mida a l'augmentar la profundidat. B) Quan la profundidat de l'aigua és inferior a la mitja de la longitud de l'onada, aquestes s'eleven, s'encrespen i la longitud de les onades s'acurten. C) El moviment de l'aigua se fa el·líptic, fins que l'onada cau sobre la costa.\nLes onades es fan en aigües poc profundes. A altamar només es fan crestes i valls ocasionades pel vent.\nPrincipals mecanismes utilitzats[modifica]\nColumna d'aigua oscil·lant (OWC) que per l'acció de les onades emet aire a pressió sobre una turbina accionada per aire. Es tracta d'un dels dissenys més utilitzats a tot el món.\nCanal convergent (TAPCHAN) compren un canal que progressivament es fa més estret i amplifica l'alçada de la cresta de l'onada i aixeca l'aigua a un dipòsit d'on va a una turbina convencional. Aquest sistema només es pot instal·lar en llocs amb marees suaus.\nPèndol, és una comporta pendular que en moure's per l'onada dóna energia a una bomba hidràulica i un generador. N'hi ha pocs d'instal·lats\nAltres sistemes en aigües profundes utilitzen mecanismes basats en l'acció de les onades sobre bombes hidràuliques.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Energia de les onades\nEnergies del mar a Institut Català d'Energia\nAPROFITAR L'ENERGIA DE LES ONADES a ARA\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Energia_de_les_onades&oldid=27099890»\nEnergia de l'aigua\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 3 maig 2021 a les 22:55.


Durant el 2017 els Mossos van denunciar 26 persones a Terrassa per simular delictes que no havien patit | Canal Terrassa\nDurant el 2017 els Mossos van denunciar 26 persones a Terrassa per simular delictes que no havien patit\nAgents de la Policia de la Generalitat – Mossos d’Esquadra de la comissaria de Terrassa van denunciar 26 persones per simular delictes que mai havien existit i denunciar-los falsament, durant el 2017.\nEls agents denuncien casos que generen una gran alarma, com el d’un jove que va denunciar que cinc persones el van agredir i colpejar quan es trobava en el pàrquing del Parc Vallès, el van tirar al terra i li van robar el telèfon mòbil d’alta gamma valorat en 890 euros. Va ser algú proper al denunciant qui va explicar als mossos que havia rebut un missatge del jove des del mòbil d’un amic. El jove explicava que havia perdut el mòbil o bé que algú li havia robat sense que se n’adonés.\nTambé es va denunciar el cas d’un robatori a l’interior d’un domicili d’on es van endur objectes per valor de 23.190 euros. Els investigadors van detectar dins del domicili indicis que contradeien allò que havia dit el denunciant. Un cop exposades aquestes contradiccions a la presumpta víctima, l’home va reconèixer que el robatori mai s’havia produït i que ell mateix havia forçat la finestra i havia simulat el delicte.\nAquestes denuncies falses es posen per tal de rebre indemnitzacions de les asseguradores, ja que només s’acostumen a cobrar en els supòsits de robatori amb força a interior de domicili, robatori amb violència o amb intimidació.\nA més, s’acostumen a descobrir, ja sigui perquè durant l’entrevista amb el denunciant ell o altres testimonis acaben caient en contradiccions, incongruències o bé explicant la veritat. O bé, perquè les gestions que es duen a terme per esbrinar qui són els responsables del fet mostren als agents que aquests fets que es relaten mai s’han produït, o que no han succeït tal i com diu la persona que els denuncia.\nCal recordar que simular delictes que no han succeït i fer denúncies falses són delictes tipificats en el Codi Penal i, per tant, l’autor pot ser investigat o bé detingut per aquests fets.\nEtiquetes: Mossos d'Esquadraterrassa\nEl musical de Pinotxo arriba al Centre Cultural\nEl metge Antoni Rimola resol dubtes sobre el transplantament d’òrgans


Puig i Cordón, Joan: (231) No volem ser pioners en armes\nI a sobre la polícia de blanes amb aquestes armes, quin perill,apa torrecilles treu-li aquests joguets que es faran mal\n24 de novembre, 2007 16:53\nSe n'han donat molts, de casos, però l'últim va passar a un aeroport del Canadà, on un viatger polonès va perdre a la seva mare, no entenia l'idioma, es va posar nerviós, la policia li va disparar amb un d'aquests artefactes, caigué a terra recargolant-se i al cap de dos o tres minuts ja era mort.\nGovern de Blanes, prengui cartes en l'assumpte.\n24 de novembre, 2007 17:48\nEn Puig està amb tot, es un plaer entra als teus blocs\nfelicitats per l'enllaç balanç d'una legislatura\n24 de novembre, 2007 17:56\ndissabte 1 de desembre, tots a la mani ha dit...\nDissabte, 1 de desembre, tots i totes cap a la manifestació de Barcelona. 17.00h., Plaça Catalunya de BCN. Davant el caos de la RENFE i de les infrastructures de l'Estat.\n25 de novembre, 2007 16:03\nBlanes no és un poble a on vivint entre flors i núvols, a blanes també hi ha succesos "El cotxe que va atropellar un noi a Blanes i es va donar a la fuga era un Golf de color fosc ", "Atraquen una joieria i se´n van sense res després de pegar a l´amo" que creen alarma social i que posa en perill la vida dels nostres ciutadans.\nEls agents que protegeixen les nostres vides han de poder disposar de material per poder defensar la seva vida pròpia i la dels nostres ciutadans.\nNo es pot questionar la utilització d'una arma al nostre país sense haver uns antecedents i fixant-nos només en el mirall del que passa als estats units.\nLa societat americana és molt diferent a la nostre i els procediments policials més encara.\nComparar l'informe que ha presentat AI, que es basa en la policia americana és subrealista, perquè no es pot comparar aquella policia amb la que tenim a aquest país.\nAquí et deixo l'enllaç a l'informe original:\nPer sort en aquest país no tothom porta arma i la policia no demana les coses a punta de canó.\nAquesta arma pot salvar vides, per posar-te un exemple clar a on crec que es podria utilitzar seria, un home que te al seu nadó amenaçant-lo amb un ganivet, la solució és dificil, però gràcies al taser pots paralitzar a l'home sense que el nadó pateixi i sense haver de disparar amb un arma de foc a aquesta persona.\nSi bé és cert que es pot fer una mala utilització del taser, també hi ha un sistema que controla aquest tipus d'utilització, al igual que es fa amb qualsevol altre tipus d'arma que s'assigna a un policia.\n27 de novembre, 2007 09:25\nAlgun policia (no tots) i els socialistes FEU POR.\nAspireu a un estat policialsocialista.\nAprengueu a fer funcionar les armes que ja teniu (les pistoles de sempre, si cal disparant als peus o cames, en cas que un agent es vegi amenaçat), i no pas altres joguines elèctriques que, com s'ha demostrat, han matat centenars de víctimes i persones i innocents.\nNo a les noves joguines assassines.\nNo volem policiescriminals.\n27 de novembre, 2007 13:49\nestat policialsocialista ??\ndisparant als peus o cames, en cas que un agent es vegi amenaçat??\ncentenars de víctimes ??\nA on t'informes ??\nHi ha només una cosa en la que estem d'acord, jo tampoc vull "policiescriminals", vull policies que facin la seva feina amb un escrupulós respecte a les lleis i als ciutadans que serveixen.\n28 de novembre, 2007 19:34\nPer això mateix sobren les Taser.\nPer pistoles de la guerra de les galaxies........., a Hollywood hi falten figurants.\nLa VIDA de les persones, dels ciutadans, és quelcom molt més seriós.\n29 de novembre, 2007 13:07\nPues yo como Policia, respeto mas mi vida que la de todos vosotros.\n11 de desembre, 2007 15:31


Serà el Brasil el pròxim maó al mur de l’extrema dreta global? | La Forastera\nSerà el Brasil el pròxim maó al mur de l’extrema dreta global?\nPublicat el 27 d'octubre de 2018 per laforastera\nEl món mira al Brasil aquest diumenge, 28 d’octubre, quan 147 milions d’electors decidiran en segona tanda qui serà el nou president del país. L’interès s’ha disparat perquè el candidat amb més possibilitats de guanyar és l’ultradretà Jair Bolsonaro. El seu oponent és el petista Fernando Haddad, que va haver de substituir a darrera hora l’ex-president Lula da Silva, impedit de participar en els comicis per ordre judicial, al estar complint pena de presó per corrupció.\nBolsonaro ha aconseguit cridar l’atenció de tot el món per les seves declaracions polèmiques, defensant la dictadura, la practica de la tortura, la pena de mort i l’armament de la població com a forma de combatre la violència. El capità retirat de l’exèrcit brasiler també fa ostentació dels seus prejudicis extrems contra dones, negres, indígenes, LGBTs i altres col·lectius vulnerables de la població.\nL’onada contra el PT i el discurs contra la corrupció l’han afavorit clarament, tot i que fins fa ben poc Bolsonaro formava part del Partit Popular (PP), una de les sigles brasileres amb més polítics involucrats en les denúncies de l’operació judicial Lava Jato. Els seus electors estan segurs que el ‘mito’, com li diuen, representarà una nova forma de fer política. Convicció que, en si mateixa, constitueix un autèntic mite o falàcia: Bolsonaro és diputat des del 1991 i en les últimes setmanes ja està negociant càrrecs del govern amb ministres de l’actual president Michel Temer (PMDB) i altres guineus de la política brasilera.\nBolsonaro es situa a les darreres enquestes electorals amb un 56% de la intenció del vot vàlid, mentre que s’estima que Haddad rebi el suport del 44% de l’electorat. Amb aquest clar avantatge al seu favor, el candidat ultra s’ha negat en rodó a participar en debats amb el seu adversari i ha centrat la seva campanya a les xarxes socials, aprofitant per difondre mentides sobre Haddad i el PT. També ha comptat amb un milionari esquema de missatgeria a través de grups de WhatsApp i Facebook, finançat per grans empresaris, que disparava notícies falses a milions d’usuaris. L’estratagema ha estat denunciada pel diari Folha de São Paulo, però ha arribat tard, després de la segona tanda, quan els perjudicis contra Haddad ja són immensos.\nSembla indiscutible que l’estrany atemptat amb arma blanca que Bolsonaro patí al setembre, en mig d’un miting multitudinari i contravenint els consells del seu equip de seguretat, l’ajudà a catapultar-se durant la primera tanda, quan encara no era del tot conegut. El fet que encara se n’estigui recuperant és el pretext perfecte per no haver participat en cap debat en tota la campanya electoral.\nEl discurs de l’odi del ‘capità’, com també se’l coneix popularment, ha alimentat baralles i estimulat la violència ideològica en contra d’electors d’altres partits, especialment petistas. Fins i tot hi ha hagut un mort, la del capoeirista de Salvador de Bahia, Moa do Catendê, assassinat amb dotze punyalades perquè defensava la candidatura de Haddad. També s’han registrat amenaces i agressions contra periodistes i membres del col·lectiu LGBT, en nom del nou ordre social que està a punt d’instaurar-se (sic).\nPolicies i integrants de la judicatura també s’han posicionat al costat de Bolsonaro, oblidant que la llei és per a tots. Aquesta darrera setmana, la policia ha envaït universitats públiques per ordre de jutges electorals, causant molta polèmica. Les actuacions s’han realitzat en nou estats del país i s’han confiscat pancartes amb inscripcions contra el feixisme, manifestos i discs durs d’ordinadors.\nAlumnes de Rio de Janeiro han reaccionat fent una caminada multitudinária aquest divendres fins al Tribunal Regional Electoral (TRE), manifestant-se contra la censura. Alguns ministres del Suprem Tribunal Federal (STF) han criticat l’operació, però com a institució no han fet res. Com tampoc han mogut un dit contra el joc brut de la campanya de missatgeria il·legal de Bolsonaro a internet, finalment bloquejada per les mateixes companyies de WhatsApp i Facebook aquesta setmana.\nPer contrarrestar una correlació de forces tan desigual, a Haddad només li ha restat combatre les notícies falses a través de l’horari gratuït de propaganda i mitjançant recursos a la justícia electoral. Sense possibilitat de fer debats cara a cara amb Bolsonaro, ha trepitjat els carrers del Brasil a la recerca dels milions de vots que encara li manquen.\nEl professor universitari de veu contundent, però pausada, en els últims dos dies ha recorregut ciutats del nord-est, on va vèncer la primera tanda electoral, aplegant multituds al seu voltant. Les imatges dels comicis a Recife, João Pessoa i Salvador són impressionants i donen la sensació de què alguna cosa es mou als soterranis del pensament dels electors.\nConcert de Roger Waters al Brasil, fent difusió del lema anti-Bolsonaro #ELE NÃO (ell no).\nHaddad també està comptant amb un ajut inesperat: la campanya de remuntada #ViraVotoHaddad, a través de la qual ciutadans desconeguts i artistes famosos intenten revertir al seu favor l’escenari de les enquestes. Als carrers i a les xarxes socials, aquest exèrcit de voluntaris es dedica a enraonar amb indecisos, oferir arguments i tractar de persuadir-los del vot útil que representa el petista.\nFins i tot Roger Waters (ex-Pink Floyd), que porta un mes de gira pel Brasil, aprofita la seva veu als escenaris per a denúnciar l’amenaça del ‘nou feixisme’ que representa el candidat ultra, la victòria del qual suposaria, metafòricament parlant, un altra maó al mur que l’extrema dreta està aixecant a tot el món.\nA nivell internacional, han sigut diversos els manifestos promoguts per prestigiosos diaris i signats per intelectuals, polítics i personalitats de la cultura alertant del perill d’un Brasil comandat per Bolsonaro. Hi ha qui doni el partit per perdut. Amb tot, l’esperança és l’última cosa que es perd i al Brasil hi ha un refrany popular que, traduït, ve a dir que “el joc només s’acaba quan s’arriba fins al final”.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de General i s'ha etiquetat en Bolsonaro, Brasil, eleccions 2018, Haddad per laforastera. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Bloc d'en Manel Escribà: Eleccions a la Presidència i Secretaria General a ERC\nEleccions a la Presidència i Secretaria General a ERC\nA una setmana vista de les eleccions a la presidència i a la secretaria general a Esquerra Republicana de Catalunya, he volgut incloure en aquest bloc un parell d'enquestes. En una podeu votar qui creieu que guanyarà el plebiscit, en l'altre, qui us agradaria que guanyés. La diferència és important i crec que s'entén.\nLes eleccions les he posat en tàndem per la simple lògica de que qui voti per un president, votarà també pel 'seu' secretari general.\nAprofitant la vinentesa, m'agradaria comentar que és divertit veure com, des de sector de la societat on criticaven que a E.R.C. hi havia massa divisions, han callat en sec al veure com el sectors més nacionalista del P.S.C. està indignat per la falta de personalitat dels seus líders davant l'amo, el P.S.O.E., o com C.i U., que sembla cada vegada més Divergència i Desunió i per últim i sembla que aquest sí que serà el culebrot de l'estiu, l'embolic que tenen al P.P.; al Rajoy sembla que els més radicals se li pugen a les barbes (i mai millor dit). Vagin passant per les urnes, si són demòcrates.\nPublicat per Manel Escribà a 30.5.08


JSJ Personal: de desembre 2009\n¿Es usted el hijo del señor San José?\nDe tant en tant, persones que coneixien el meu pare m'aturen pel carrer i em fan la pregunta amb què he titulat aquest escrit. Normalment, són treballadors jubilats de la Matacàs, on el meu pare va treballar entre els anys 1953 o 54 fins que va agafar la llarga malaltia, al 1982, just quan la fàbrica va tancar.\nLlavors, sempre m'emociono. Molt. Suposo que si algú me'n vulgués parlar malament, ja no voldria parlar amb mi. Però les persones que ho fan (siguin de taller, d'oficines, de magatzem, de la fundició,...) ho fan gairebé amb devoció. La nit abans de Nadal, em va saludar un fressador. Em va dir que se'n recordava molt sovint d'ell. "Siempre con una palabra para todo el mundo, humilde, muy trabajador, con aquellas zancadas que se recorría el taller, todo bondad, el primero en llegar y el último en irse, siempre buscando solución para cada problema,..."\nEl meu pare sempre em deia que "el que mana, ha de ser un exemple pel que obeeix". I ell, sens dubte, ho va ser, tant a la feina, com a casa. Ell i la meva mare, els meus pares, han estat sempre el mirall on mirar-me per educar els meus propis fills. Tinc la sort de comptar encara amb la meva mare, amb la seva companyia i els seus consells. Enyoro molt el meu pare, que al juliol farà deu anys que és mort. Quan ens vam fer aquesta foto amb la meva família, pensava en ell i com estaria d'orgullós de veure'ns tots junts, tant diferents tots però alhora tan units. A ell també li agradava molt el Nadal. Com a mi. Diuen els que ens han conegut a tots dos que ens assemblem. M'enorgulleix que m'ho diguin.\nEn molt poques paraules, a l'estiu, prenent la fresca amb uns avis al carrer Barcelona, me'n van fer un comentari que encara em posa la pell de gallina i m'humiteja els ulls. Davant meu, un veí li va dir a un altre: "Éste es el hijo del señor San José. Se va a presentar para alcalde". I aquest, treballador al magatzem de Matacàs, em va dir: "Pues con que sea la mitad que su padre, para mí ya no hay más que hablar".\nPublicat per Jordi San José i Buenaventura. a 21:33 1 comentari:\nEls pessebristes de Sant Feliu: una tradició que em fascina!\nPer a alguns una bogeria de compres; per a d'altres, dies de vacances; per a d'altres, una enyorança difícil de portar d'altres temps, d'altres terres, d'altres persones; per a d'altres, el naixement, amb Jesús, d'un temps històric, basat en sentiments de comunitat i d'equitat; per a d'altres, temps de tradició; per a d'altres, dies de retrobament amb la família; per a d'altres, dies per esborrar del calendari.\nJo en tinc de tots una mica, però em venç i m'omple l'oportunitat de retrobar les arrels remotes d'allò en què crec i, sobretot, de retrobar-me amb la família propera, de parlar amb la família llunyana, de desitjar el millor a tants amics i companys (masculí genèric, of course...)\nSigui quin sigui el teu, et desitjo MOLT BON NADAL!\nConcert de Nadal a l'Ateneu.\nPublicat per Jordi San José i Buenaventura. a 20:40 Cap comentari:


Badanotis :: Badalona se suma a la campanya de vacunació antigripal promoguda pel Departament de Salut a través de l’Agència de Salut Pública de Catalunya\nBadalona se suma a la campanya de vacunació antigripal promoguda pel Departament de Salut a través de l’Agència de Salut Pública de Catalunya\nRedacción - 29/10/2018 15:08\nEl Departament de Salut, a través de l'Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCAT) inicia la campanya antigripal amb una durada prevista de dos mesos -fins al 15 de desembre- i amb la finalitat d'assolir una cobertura vacunal òptima quan comenci l'activitat gripal entre desembre i gener.\nUn dels objectius d'enguany és posar èmfasi en la vacunació entre els professionals sanitaris i les dones embarassades, entre els quals la cobertura vacunal està molt per sota de la quota desitjada.\nA Badalona les vacunes estan disponibles des del 23 d'octubre a tots els Centres d'Atenció Primària (CAP) i altres centres vacunals. Com a novetat d'aquest any, i amb la intenció d'augmentar les taxes de cobertura, les farmàcies de Badalona s'implicaran a la campanya impulsant la vacunació entre les persones de risc que freqüenten la farmàcia habitualment i entre els seus professionals.\nLa vacunació contra la grip s'adreça a:\n· Les persones de més de 60 anys\n· Les persones amb problemes crònics de salut (com pulmonars, cardiovasculars o diabètics)\n· Les dones embarassades\nCal recordar que l'any passat la grip va causar a Catalunya 1306 casos greus, la majoria entre persones no vacunades. Segons dades de l'Agència de Salut Pública de Catalunya, la cobertura de la vacunació antigripal en persones grans a Catalunya està al voltant del 54%, relativament alta a escala internacional, però no arriba a l'objectiu del 75% en majors de 65 anys marcat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS). La cobertura en persones joves amb malalties cròniques i en professionals sanitaris continua sent baixa.


Informació MENÚ DEL PETIT curs 2022-2023\n28 maig, 2022 in Menús Espai del migdia.\n29 abril, 2022 in Menús Espai del migdia.\n31 març, 2022 in Menús Espai del migdia.\n27 febrer, 2022 in Menús Espai del migdia.\nMenú de febrer 2022\n29 gener, 2022 in Menús Espai del migdia.\n31 desembre, 2021 in Menús Espai del migdia.\n26 novembre, 2021 in Menús Espai del migdia.