Etelä-Karjalan poliisin viikonvaihteessa monipuolista rikostutkintaa - Poliisi\nEtelä-karjalan poliisin viikonloppuun sisältyi rattijuopumuksia ja pahoinpitelyjä sekä useita poliisipartioita Lappeenrannassa työllistänyt perättömäksi sittemmin osoittautunut ilmoitus ammuskelusta.\nRattijuopumuksia Lappeenrannassa ja Imatralla:\nPoliisi pysäytti 6.3.2021 päivällä Lappeenrannan Joutsenossa ja Reijolan kaupunginosassa henkilöautojen kuljettajat joita epäillään rattijuopumuksesta ja huumausaineen käyttörikoksesta.\nSamana päivänä poliisi pysäytti Imatralla Meltolassa ja Mansikkalassa henkilöautojen kuljettajat joista Meltolassa ajanutta kuljettajaa epäillään rattijuopumuksesta ja huumausaineen käyttörikoksesta, Mansikkalassa ajanutta kuljettajaa epäillään törkeästä rattijuopumuksesta ja kulkuneuvon kuljettamisesta oikeudetta.\nPerjantaina 5.3.2021 päivällä poliisi sai kotihälytyksen Imatralle yksityisasuntoon jossa asianomistajan ilmoituksen mukaan aviomies oli pahoinpidellyt häntä. Poliisin saapuessa paikalle asunnossa oli alkoholin vaikutuksen alaisina sekä asianomistaja että rikoksesta epäilty.\nAlustavien havaintojen ja asianomistajan kertoman mukaan häntä oli kuristettu ja hänen henkeä uhattu. Poliisi otti aviomiehen kiinni ja kuljetti hänet Lappeenrannan poliisiasemalle rikoksesta epäiltynä pahoinpitelyyn ja laittomaan uhkaukseen.\nPoliisille on tehty ilmoitus Luumäellä 6.3.2021 turvetuotantoalueella maahan valuneesta noin 7000 litran ferrisulfaatista.\nPoliisi suorittaa asiassa alustavia toimenpiteitä selvittämällä syytä tapahtuneeseen ja tekee päätöksen esitutkinnan jatkamisesta saatuaan asiantuntijalausunnon Lappeenrannan kaupungin ympäristötoimelta.\nImatra Kaakkois-Suomen poliisilaitos Lappeenranta Rikokset ja tutkinta Uutinen


Nettimartan pihapiiri: Löytöjä alemyynnistä\nLöysin alemyynnistä puoleen hintaan isot, upean mustat kukkaruukut.\nNe nököttävät molemmin puolin ulko-ovea.\nIstutin niihin tuijat. Onpahan vihreää tarjolla myös talvella.\nJokohan voisi ripustaa joulu talvivalot?\nAikuisopiskelija lepuuttaa jalkojaan ja kuuntelee keskittyneesti logistiikkayrittäjyyttä.\nHuomenna lähden marttojen kanssa sienimetsään.\nLiftari 6. syyskuuta 2013 klo 7.43\nTosi upeat ruukut !! Kartanomainen fiilis ihan noista tulee.\nVai aikuisopiskelija oot. Mikä susta isona tulee??Sinussa yhdessä ystävässäni on paljon samaa. Nimittäin tuo kekseliäisyys tehdä juttuja ja energia toteuttaa niitä idiksiä. Meikäläiseltä on energia hukassa tavan takaa . Huoh !!\nNettimartta 6. syyskuuta 2013 klo 12.46\nNämä ruukut kestävät talven, koska ovat lasikuitua.\nMinusta tulee ISONA insinööri (amk), koulutusohjelma on logistiikka. Kyllä välillä on omatkin energiavarat hakusessa, mutta sillon pitää vaan olla möllöttää ja nukkua, jopa täyttyvät akut. Ehkä sitä energiaa pumppaantuu, kun tekee asioita, joista tykkää?\nPelaguu 6. syyskuuta 2013 klo 8.38\nOi, on niin helppoo olla.. kade. :) Heh, ei se ihan niin tainnut mennä, mutta tykkään ruukuista ja toivoisin, että löytäsimpä joskus itsekin näin hienoja alennusmyynneistä.\nNettimartta 6. syyskuuta 2013 klo 12.48\nSyksyisin kannattaa, meinaan jos on tarvetta, kierrellä puutarhamyymälöissä, kaikki kun myydään uloskantohinnoin. Toivotaan, että sunkin etees tupsahtaa mukavia ostettavia.\nAikku 6. syyskuuta 2013 klo 8.38\nKun jaksaiskin lähteä kiertämään kauppoja ja tekemään löytöjä! Kun illat pimenevät, (ulko)sisustusvalot voi ripustaa, ehdottomasti.\nItse kävin eilen Anttilasta katsomassa sisustusvaloja (siis jouluvaloja ihan rehellisesti sanottuna), mutta ei ollut vielä tullut. Tarvitsisin Ollille kulkuvalot sisälle.\nNettimartta 6. syyskuuta 2013 klo 12.49\nRautakaupassakin on valoja, vaikka semmosia led-nauhoja. Käviskö ne ohjaamaan Ollikan tassutusta? Me käytetään lasten yövaloa, joka tökätään suoraan pistorasiaan.\nSussi 6. syyskuuta 2013 klo 10.17\nupeat ruukut! Minustakin valot voi ripustaa, pimeä tulee jo aikaisin.\nNettimartta 6. syyskuuta 2013 klo 12.50\nRuukut ovat kyllä näyttävät, tykkään kovasti. Mulla on pihakoristevalot ajastimen takana, enköhän ne kytke päälle tänä viikonloppuna. Kiva kun tuikuttaa pihalla.\nMamma N 6. syyskuuta 2013 klo 10.33\nKyllä aikuisopiskelijan kannattaakin vähän lepuutella silloin kuin voi. On meinaan aika rankan oloinen tuo edellisen postauksen lista!\nNettimartta 6. syyskuuta 2013 klo 12.51\nOikein nätit nää ruukut ovat ja jämäkät.\nTossa listassa oli vasta puolet aiheista. :D\nKivaa on se, että mä voin ruveta katseleen opinnäytetyötä, joten enköhän mä valmistu aikataulussa. Viimeinen asiantuntijatyöharjoittelujakso on hakusessa...\nJaanaElina 6. syyskuuta 2013 klo 15.17\nMiten minusta tuntuu että mä en löydä koskaan mitään hienoa kuten tuollaisia ruukkuja.Mälsää.\nKyllä kai valoja voi jo laittaa.Onhan jo aikas pimeää ainakin öisin.\nAikuisopiskelu on kivaa,kai.Itse valmistuin 2010.\nNettimartta 6. syyskuuta 2013 klo 18.40\nMinustakin tuntuu usein, että aina muut löytävät ja minä tosi harvoin. :)\nSelvä, eka tuikkulyhty lähtee kesäkeittiötä valaisemaan.\nMähän olen ikäni ollut aikuisopiskelija, nyt minä olen kuulema senioriopiskelija, hah hah haa. Eiks olekin upea tunne, kun valmistuu!\nbetween 6. syyskuuta 2013 klo 15.46\nKauniit ruukut. Kyllä nyt jo voi laittaa "sisustusvaloja", pimeys on iltaisin jo aika sankkaa.\nNettimartta 6. syyskuuta 2013 klo 18.41\nHih, lähdetäänpä sitten joukolla sisustuvalojen ripustukseen. Maltillisesti.\n*VEKKI* 6. syyskuuta 2013 klo 16.17\nMeidänkin martoilla lauantaina sienitapahtuma, missä tunnistetaan sieniä ja annetaan reseptejä jne. Kiva niitä on kerätä, mutta en kyllä syö!\nKivat ruukut ja nuo tuijat antaa mukavasti joulunkin tunnelmaa... tai siis väriä talveen.\nNettimartta 6. syyskuuta 2013 klo 18.43\nMäkin kerään, mutta en syö. Toivottavasti ei ole hirvikärpäsiä, ne on niin äklöjä. Meil on sienineuvoja mukana, häneltä saa varmasti asiantuntevia neuvoja ja tietoo sienien tunnistuksesta.\nTuijat ovat edullisia, ei niin kirpaise, jos eivät selviä talvesta.\npirkko 6. syyskuuta 2013 klo 17.05\nHienot ruukut oot löytänyt taas!\nJotkut kato valaa ruukkuja itse ja jotkut jouvuu ostamaan, hih.


ripaus inkivääriä: pesuja ja pusuja\nLähettänyt Inka klo 18:10\ni had my little ponies when i was i child, i also bathed them a lot :)\nVoi sinua mitkä listat!Paras on siellä viimeisenä:))\nhamahelmirules:) teilläkin ??\nMieletön lista! Mikähän siinä muuten on, että pyykin kaappiin laitto voi olla niin hemmetin hankalaa aina välillä (aina).\nMinunkin pitää antaa Haitulan kylvettää poninsa, näyttää niin kivalta!\n13. kesäkuuta 2010 klo 21.44\nIhania nuo molemmat tapetit. Kumpaan päädyitte? Listan pituus ja työtehtävät kuulostavat sangen tutuilta, etenkin tuo tuhat koneellista pyykkiä. Voi kumpa taivaalta joku yö tipahtaisi pikkuruinen siivousarmeija =)\nvibeke, I too had those little ponies as a child and I loved them so! And I must admit, I still think they are kind of cute :)\nMaria, paras ehdottomasti viimeisenä. Hamahelmirules, erityisesti tytön (5v.) mielestä mutta ovat myös pojan (2½v.) mieleen. Ja sitten siivotaan, urakalla... :)\nJonna, älä muuta sano. Samaa ihmettelen joka kerta kun totean taas kertyneen puhdasta pyykkiä kamalat vuoret. Kyllähän sitä pyykkiä pesee, mutta kun joku muu laittais ne paikoilleen..\njori, meillä päädyttiin lopulta kiuruihin. Tai mies ilmeisesti kyllästyi mun jahkailuihin ja ilmoitti, että haluaa linnut. Selvä se, passaa hyvin :)\nPikkuruinen siivousarmeija joka hoitais hommat yön pimeydessä kelpais tännekin. Ilmoitathan jos satut niitä näkemään? ;)\nMinustakin listan viimeinen kohta on paras - itse mietin juuri tänään sitä että milloinkahan viimeksi olisi ollut sellainen hetki että olisi tullut vain oltua tai milloinkahan sellainen aika taas koittaisi. No, onneksi loma lähestyy ja meilläkin on tiedossa Tanskan matka. Minne päin Tanskaa olette menossa?\nArki sielläkin tuntuu hieman haittaavan mukavampien puuhien tekoa. Ihania asioita olette kuitenkin tehneet tänään.\nKuullostaa ihan tutulta tuo, että imurointi ja pyykkäys jäävät viimeisiksi listalle. Minä myös helposti siirrän niitä tuonnemmaksi ja kirjoitan ne uuteen listaan (ja saan hieman huonoa palautetta).\nTanja, kieltämättä se oli itsellekin se eniten odotettu kohta :) Me ollaan menossa äitini kanssa ensin Herningiin ja siitä sitten tarkoituksena tutustua lähialueeseen. En millään malta odottaa reissua!\nRva Pioni, nimenomaan! :) Imurointi ja pyykkäys on helppo jättää viimeiseksi kun niiden tekemättä jättäminen ei muuta tarkoita kuin seuraavalle päivälle hieman lisäpuuhaa. Mukavammat asiat pitää toki tehdä ensin pois!\nHelena, nimi tulee ihan tylsästi nimestäni (Inka) ja lempinimestäni (Inkivääri). Voisi siis ajatella että täällä jaan ripauksen itsestäni :)\n14. kesäkuuta 2010 klo 10.40


10 parasta hotellia lähellä kohdetta Asema Four Courts\nParhaat hotellit lähellä kohdetta Asema Four Courts, Dublin\nHotellit lähellä kohdetta Asema Four Courts\nInns Quay, Dublin N/A, Irlanti\n316/1 310 yritystä vastaa suodattimiasi. Tyhjennä kaikki suodattimet\nSuodatinKaikki etäisyydet kohteesta Four Courts\n0,9 km kohteesta Four Courts\nLöytämäsi hinta on 35 % edullisempi kuin hotellin keskimääräinen hinta, joka on 165 $ yöltä.\n1,0 km kohteesta Four Courts\n0,4 km kohteesta Four Courts\nLöytämäsi hinta on 46 % edullisempi kuin hotellin keskimääräinen hinta, joka on 166 $ yöltä.\n0,8 km kohteesta Four Courts\n0,5 km kohteesta Four Courts\nLöytämäsi hinta on 41 % edullisempi kuin hotellin keskimääräinen hinta, joka on 223 $ yöltä.\nLöytämäsi hinta on 30 % edullisempi kuin hotellin keskimääräinen hinta, joka on 269 $ yöltä.\nLöytämäsi hinta on 25 % edullisempi kuin hotellin keskimääräinen hinta, joka on 162 $ yöltä.


Procountorin ja Finazillan yhteiskäytön hyödyt - Finazilla\nOlet tässä: Etusivu > Blogi > Procountorin ja Finazillan yhteiskäytön hyödyt\nFinazillan kuvaustiimi poikkesi Accountor Finagon toimistolla Espoossa keskustelemassa yritysten talouden johtamisesta.\nAccountor Finagon tuotteisiin kuuluu muun muassa Procountor, joka on yksi Suomen johtavista taloushallinnon ohjelmistoista.\nKeskustelimme siitä, miksi niin moni yritys on päätynyt valitsemaan Procountorin rinnalle budjetointi-, ennuste- ja raportointityökaluksi juuri Finazillan. Yhteistyömme myötä yhteisiä asiakkuuksia on odotettavissa tulevaisuudessa paljon lisää.\nArtikkeli koostuu kaksiosaisesta videosarjasta:\n– Ensimmäisessä osassa paneudumme yritysten talousjohtamisen tarpeisiin ja tavoitteisiin.\n– Toisessa osa syvennytään Procountorin ja Finazillan yhteiskäytön hyötyihin\nOSA 1. Minkälaisia yritysten talousjohtamisen tarpeet ja tavoitteet ovat?\nEnsimmäisessa osassa Accountor Finagon Jaana Eronen avaa näkemyksiään suomalaisten yritysten talousjohtamiseen liittyvistä tarpeista ja tavoitteista. Jaana vetää Accountor Finagolla konsultointitiimiä, joka tuottaa asiakkaille erilaisia konsultointi- ja koulutusprojekteja sekä käyttöönottoja.\nOSA 2. Procountorin ja Finazillan yhteistyö\nToisessa osassa Accountor Finagon liiketoiminnan kehityksestä vastaava Outi Vuorio ja Partner Manager Tero Lehessalo kertovat, mitä hyötyjä asiakkaat voivat saada Procountorin ja Finazillan yhteiskäytöstä.\nVideolla avataan myös mistä syistä budjetoinnin, ennustamisen ja raportoinnin kumppaniksi on valikoitunut juuri Finazilla.\nFinazillan avulla yritys voi jalostaa Procountorin tuottaman datan tarpeisiinsa sopivaksi\nMahdollisuus automatisoida raportointi hyvin pitkälle\nBudjetointi ja ennustaminen on mahdollista täysin ilman taulukkolaskentaohjelmaa\nFinazilla tuo budjetit, ennusteet ja toteumat samaan näkymään.\nRaportointia voidaan täydentää muista tietolähteistä tulevalla datalla\nKonserniraportointi on mahdollista täysin ilman taulukkolaskentaohjelmaa


Heittäytymisiä kalliolla - Teatteriarvostelut - Helsingin Sanomat\nYlioppilasteatterin Huvipuisto avaa aistit ja sielun portin\nLaura Pietiläisessä on kabukitanssijan haurasta ylpeyttä. (KUVA: Mitro Härkönen)\nHuvipuisto. Ylioppilasteatterin tuotanto Mustikkamaan kesäteatterissa. Ylioppilasteatterin Huvipuistossa Mustikkamaan esityspaikka on ajateltu uudella tavalla. Huvialueen laitteet, pienoisesitykset, yksityisshowt ja tilat virittävät katsojan niin, että maiseman näkee toisin silmin.


SanomaWSOY:n sähköinen viestintä tytärkonserniksi\nOrganisoinnilla vauhtia kasvuun ja kansainvälistymiseen\nSanomaWSOY muodostaa nykyisistä liiketoiminnoistaan kaksi uutta tytärkonsernia, joista toinen keskittyy sähköiseen ja uuteen mediaan ja toinen aikakauslehtikustantamiseen.\nSanomaWSOY organisoi konsernin strategisesti keskeiset sähköisen median ja uuden median liiketoiminnot ja kehityshankkeet itsenäiseen tytärkonserniin. Järjestelyn tavoitteena on ensi sijassa vahvistaa molempien sektoreiden kasvu- ja kansainvälistymisedellytyksiä ja hyödyntää tehokkaasti konsernin sisäiset synergiaedut. Samalla koordinoidaan tärkeät kehitysinvestoinnit ja kohdennetaan keskeiset uuden ja perinteisen sähköisen median henkilöresurssit strategisiin kehitysprosesseihin.\nPerustettavaan sähköisen median tytärkonserniin siirretään Helsinki Median televisiotoiminta (Nelonen), kaapelitelevisiotoiminta (HTV) ja digitaalitelevisiohankkeet. Konsernin kehitysprojekteista uuteen yhtiöön siirretään internethanke Lumeveräjä ja mobiiliportaalitoiminta (Swwap). Helsinki Mediasta yhtiöön tulevat lisäksi video- ja äänituotantoon erikoistunut Tuotantotalo Werne, videomonistukseen ja cd-tuotantoon keskittynyt Måndag sekä internetratkaisuihin erikoistunut iMedia-yksikkö. Uusi rakenne luo hyvän pohjan uusille yhteistyömuodoille toiminnan kehittyessä ja kasvaessa.\n"Organisoinnin tuloksena SanomaWSOY-konserniin syntyy merkittävä uuden ja sähköisen median sektori. Sen ainutkertaisen laadukkaalla osaamisella on hyvä ja maailmanlaajuinenkin markkinapotentiaali", sanoo SanomaWSOY:n toimitusjohtaja Jaakko Rauramo. "Järjestely myös vahvistaa Helsinki Median mahdollisuuksia keskittyä ydinliiketoimintaansa aikakauslehtikustantajana ja suunnata voimavaroja entistä tehokkaammin kansainvälistymiseen ja uusiin kehityshankkeisiin."\nUuden sähköisen median sektorin liikevaihdon arvoidaan olevan tänä vuonna lähes 500 miljoonaa markkaa ja Helsinki Median liikevaihdon noin 920 miljoonaa markkaa.\nUuden sähköisen median konsernin toimitusjohtajaksi on nimitetty Helsinki Median nykyinen toimitusjohtaja DI Tapio Kallioja, joka on ollut yhtiön toimitusjohtajana sen perustamisesta alkaen eli vuodesta 1993. Helsinki Median toimitusjohtajaksi ja SanomaWSOY:n johtoryhmän jäseneksi on nimitetty VTK Eija Ailasmaa, joka on ollut Helsinki Median varatoimitusjohtaja vuodesta 1998.\nMolemmat tytärkonsernit aloittavat operatiivisen toimintansa 1.7.2000.\nSUOMEN JOHTAVA UUDEN JA SÄHKÖISEN MEDIAN YHTIÖ, SUOMEN JOHTAVA AIKAKAUSLEHTIKUSTANTAJA\nHelsinki Media on liikevaihdoltaan ja levikiltään Suomen suurin aikakauslehtikustantaja ja markkinajohtaja mm. naisten- ja perhelehtien, sarjakuvalehtien sekä tietotekniikan ammatti- ja kuluttajalehtien kustantajana. Lisäksi se kustantaa lasten ja nuorten satu- ja sarjakuvahahmoihin perustuvia kirjoja. Se on myös johtava yritysjulkaisujen ja yrityshakemistojen kustantaja. Yhtiöllä on kustannustoimintaa myös Ruotsissa.\nUuden sähköisen median tytärkonserniin kuuluva Nelonen on nopeasti saavuttanut hyvän aseman Suomen mainostelevisiomarkkinoilla erityisesti aktiivisen kaupunkiväestön keskuudessa. Nelosen liikevaihto vuonna 1999 kasvoi 49 % edellisvuodesta. Kanavan toimilupa on voimassa vuoteen 2006 asti ja Neloselle on myös myönnetty digitaalitelevisiotoimilupa. Uusi digitaalinen elokuvakanava käynnistyy elokuussa 2001. Helsinki Televisio (HTV) puolestaan on Suomen suurin kaapeli-tv-operaattori; sen verkkoon oli maaliskuun lopussa kytketty 205 000 taloutta. HTV:n verkko on kokonaan digitalisoitu ja kaksisuuntainen tämän vuoden loppuun mennessä. Kaapeli-internetkäyttäjiä on jo noin 4 000.\nLokakuussa 1999 julkistettu internethanke Lumeveräjä yhtenäistää konsernin eri internetpalvelujen tekniset ympäristöt sisältötuotanto-, asiakas, mainos- ja kauppapaikkajärjestelmissä. SanomaWSOY perusti maaliskuussa uuden mobiiliportaaliyhtiön, Swwap Oy:n, laajentamaan sisältötuotteidensa jakelun nopeasti kasvaviin mobiiliverkkoihin. Operaattoreista riippumattoman, avoimen mobiiliportaalin ensimmäinen versio tulee koekäyttöön kesällä 2000.\nTiedotustilaisuus asiasta järjestetään keskiviikkona 17.5.2000 klo 13.30 Sanomatalon auditoriossa, Töölönlahdenkatu 2.\nLisätiedot ja kommenttipyynnöt SanomaWSOY:n Sijoittajasuhteet ja konserniviestinnän kautta, puhelin 0105 19 5062.


Koukussa viiteen askellajiin: maaliskuuta 2018\nSosiaalisiin medioihin, kuten Instagramiin jaetaan yleensä vain ne parhaimmat ja onnistuneimmat hevoskuvat, mutta rakkaat ja ihanat nelijalkaiset ystävämme osaavat eläiminä näyttää kuitenkin ne toisetkin puolensa. Tässä postauksessa päästään pintaa syvemmälle katsomaan, mikä on hevoskuvien toinen puoli, ja millaisia kuvia söpöjen poseerausotosten lisäksi kuvauksissa ja muissa tilanteissa hevosten kanssa yleensä saadaan ainakin muutama. Postaukseen sain idean Aadan blogista Askel lähemmäs unelmia. Luvassa siis kuvapostaus täynnä hulvattomia kuvia, nauttikaa!\n"Mutta kun kutittaa niin vietävästi!"\n"Vrumm olen sairaan nopee poni, joka hyppää korkeuden sijaan pituutta!"\n"Ei vois vähempää kiinnostaa. Lepuutan ihan vähän silmiäni vaan"\n"Kato, saan väännettyä kielen joka ilmansuuntaan"\n"Mitä sitruuna sanoi kun se jäi auton alle? Ei mitään se vaan tirskahti"\nTässä kumpikaan ei enää tiennyt, mitä tapahtuu ja mitä pitäisi tehdä.\nAvaa kuva isoksi klikkaamalla, ja zoomaa ratsastajaan. Niinpä, ja kummituksia ei muka ole olemassa.\n"Näytät ihan roskalta, voinko mä viedä sut ulos?"\n.. ei näinkään..\n.. okei, luovutan.\n"Hmm, harjoittaakko ratsastajan lentotaitoja vai ei?"\n"Voi kun turvaliivi on niin huonosti"\n"Päätin esteiden lomassa harjoittaa ilmavujitsua!"\nKaikki kuvat lukuun ottamatta Brydjan hassuilukuvaa, ovat 2017 kesän leiriltä. Aina sitä ei onnistu hevosen kanssa täydellisesti, mutta näistäkin hetkistä voi saada todella hauskoja, ja hienojakin kuvia. Kaikki kuvat olivat kieltämättä hauskoja, mutta mikä/mitkä mahtoivat olla teidän lukijoiden omia lempikuvia? Kommentoi se alas! Minulla oli tänään viikon viimeinen koulupäivä, sillä perjantaista ensi maanantaihin on lyhykäinen pääsiäisloma. Viikonloppuna vaihtuu myös kuukausi marraskuusta huhtikuuhun. Se puolestaan tarkoittaa sitä, että on enää reilu viikko Tampereen Hevoset-messuille. Näillä näkymin olen menossa sinne sunnuntaina. Siihen liittyviä postauksia tulossa omaan, sekä Playsson.netin junnutiiminkin blogiin tästä viikonlopusta alkaen. Oikein mukavaa pääsiäistä kaikille!\nLähettänyt Pihla Parikka klo 14.51 4 kommenttia:\nTunnisteet: epäonnistuneet hevoskuvat, hauskat hevoskuvat, hevoskuvien wall of fame, kuvapostaus\n..kaikki sujui paremmin kuin hyvin. Minulla oli torstaina 22.3. ratsastustunti, jonka menin issikkaori Herakleksella, eli Herkulla. Oripojan kanssa viimeisin tunti viime syksyllä oli mennyt niin penkin alle, että ihan petyin, kun nimeni perässä tuona päivänä tuntilistassa luki Herkku. Positiivinen kuitenkin kun olen, lähdin tunnille toiveikkaana. Ratsastuksenopettaja kertoi Herkulla olevan kevättä rinnassa, eli reippautta toivottavasti riittäisi. Yhteistyö meillä ei yleensä oikein suju, mutta Herkku pääsikin yllättämään minut täydellisesti. Tämä on tuntipostaus viime torstain ratsastustunnista Herkulla, kun ohjelmaan kuului loistavia tölttilisäyksiä, hyviä väistöjä ja reippaita ravipuomeja.\nHerkku ja minä, (c) Siiri Levä\nSaavuin tallille vähän viiden jälkeen. Hain Herkun tarhasta ja laitoin sen kuntoon tuntia varten. Uusi, HHF:stä ostamani musta harja pääsi testiin viimein tänään, ja se paljastui todella hyväksi. Herkku on ehtinyt jo vaihtaa melkein kokonaan kesäkarvaan, joten valtavalta määrältä irtokarvaa kerrankin vältyttiin! Lähdimme hieman ennen kuutta tuntilaisten kanssa kohti kenttää, ja kävelimme alkukäynnit. Herkku tunti mukavan reippaalta sekä rennolta alusta alkaen, joka oli erittäin hyvä merkki. Tunnin aiheena oli temponvaihtelut, puomit ja väistöt. Aloimme alkuverryttelyksi tekemään siis loivaa kiemurauraa toisella pitkällä sivulla, jonka varrella oli kaksi puomia peräkkäin. Ne piti ylittää, ja sen jälkeen lähteä lyhyeltä sivulta C-kirjaimesta hieman uran sisäpuolelle. Uran sisäpuolella käveltiin pieni matka, jonka jälkeen piti väistättää hevonen takaisin uralle, toiselle pitkälle sivulle.\nHerkun kanssa otin melko hyvän ohjastuntuman heti alkuun, sillä sen kanssa niin on paras tehdä. Puomit sujuivat todella hyvin, ja saimme oikeastaan joka kerta hyvät ylitykset ja välimatkat puomien välissä. Sain ohjeeksi taivutella Herkkua paljon varsinkin kulmissa, ja pitää sen aktiivisena erityisesti ohjalle. Mitä enemmän sillä on tekemistä, sitä paremmin se pysyy reippaana ja aktiivisena. Väistöt sujuivat myös todella hyvin alkuverkassa. Herkku kuunteli hyvin väistättäviä apuja, ja liikkui myös ihan kivasti eteenpäin. Pian aloimmekin jo tölttäämään. Siinäkin koetin mahdollisimman hyvin taivutella Herkkua ja keksiä sille tekemistä tehtävien välissä. Pitkillä sivuilla tein parin askeleen väistöjä, ja lyhyillä sivuilla taivuttelin sitä varsinkin sisäänpäin paljon. Näin se pysyi kivan reippaana. Yleensä tölttijutut eivät oikein meillä ole sujuneet, mutta tällä kertaa ne sujuivat ihan super hyvin! Pääsin eteenpäin potkimisen sijaan oikeasti ratsastamaan tölttiä ja keskittymään sen ylläpidon sijaan töltin laatuun.\nTöltissä emme menneet ollenkaan puomeja, vaan harjoittelimme temponvaihteluita. Lyhyillä sivuilla kuului mennä hitaampaa tölttiä, ja pitkillä sivuilla ottaa reippaampaa lisättyä tölttiä. Alkuun en oikein osannut pyytää sitä lisäämään töltin tahtia, mutta pian löysin oikean taktiikan ja lisäykset alkoivat sujua todella hyvin. Lyhyellä sivulla ennen lisäystä pidin sitä koko ajan taipuneena vähän sisäänpäin, ja pitkän sivun alussa kannustin suoristuksella ja reippailla avuilla lisäykseen. Lisättyä tölttiä oli ihan mielettömän kivaa mennä, kun sai oikeasti tölttiä paljon reippaammaksi ja todella hyväksi. Ratsastuksenopettajaltakin tuli pitkin tuntia paljon kehuja varsinkin lisäyksistä töltissä. Tällä tunnilla sain todella tuntea onnistumisia!\nLoistavien tölttäilyjen jälkeen otimme ravia. Siinä menimme vain kokouraa, sekä näitä puomeja loivalla kiemurauralla. Puomeilla piti yrittää ajoittaa hevosen askeleet hyvin puomeille. Ennen puomeja pieni puolipidäte, ja puomien väliin piti mahtua kaksi askelta. Saimme Herkun kanssa aika hyvin joka kerta kaksi askelta puomien väliin, sillä Herkulla on tosi iso ravi. Herkun kanssa pääty-ympyröitäkin tuli tehtyä melko paljon, sillä sen isolla ravilla saatiin edellinen ratsukko aina kiinni. Sain jopa vähän pidättää sitä ravatessa, sillä se meni välillä hieman liiankin kovaa. Harvinaista, mutta minusta paljon kivempi näin. Pidän paljon enemmän reippaista ja reaktiivisista hevosista, kuin laiskoista. Ravailut sujuivat kaikin puolin erinomaisesti. Otimme loppuun vielä muutaman kierroksen verran harjoitusravia. Herkun tajuttoman suuren ravin kyydissä pompin kuin mikäkin vieteri satulassa, mutta siitäkin selvittiin..!\nTämän jälkeen siirsimme hevoset käyntiin, vaihdoimme suunnan koko rata leikkaalla oikeasta vasempaan, ja kävelimme välikäynnit pidemmin ohjin. Olin jo nyt todella tyytyväinen Herkkuun ja sen työskentelyyn tunnilla. Meillä ei yleensä vain synkkaa yhtään, mutta tuona torstaina tapahtui suuri muutos, ja meillä sujuikin yhteistyö todella hyvin. Välikäyntien jälkeen aloimme tehdä tähänkin suuntaan täysin samaa tehtävää kuin tunnin alussa alkuverkaksi. Loimaa kiemurauraa muutamalla puomilla, sekä vastakkaiselta lyhyeltä sivulta A-kirjaimesta kaarrettiin uran sisäpuolelle, käveltiin pieni matka suoraan ja väistöillä mentiin uralle. Tähänkin suuntaan kaikki sujui ihan hyvin, mutta väistöissä Herkku ei oikein malttanut odottaa. Puomit sujuivat yhtä hyvin, kuin aikaisemminkin.\nTähänkin suuntaan otimme tölttiä ja tölttilisäyksiä. Lisäykset sujuivat melkeinpä paremmin, kuin toiseen suuntaan. Sain Herkun kuuntelemaan todella hyvin, ja se tajusi jo tehtävän idean, joten itsekin aina pitkien sivujen alussa alkoi automaattisesti lisätä tahtia. Tein sen kanssa tähänkin suuntaan joitakin itsenäisiä väistöjä, ja taivuttelin sitä todella paljon. Se pitikin Herkun läpi tunnin todella hyvin reippaana. Jälleen loistavien tölttipätkien jälkeen otimme vielä ravia. Menimme tähänkin suuntaan ravissa puomeja kiemurauralla, sekä satunnaisia pääty-ympyröitä. Puomit sujuivat ihan hyvin, ja varsinkin viimeisen kerran onnistuin ajoittamaan Herkun askeleet juuri hyvin puomeille. Herkku oli taas melko kiireinen ravissa, ja sen kanssa sai tehdä paljon ympyröitä ja puolipidätteitä vauhdin rauhoittamiseksi. Se kuitenkin onnistui suhteellisen hyvin, ja saimme paljon hyvää ravia.\nEnnen loppukäyntejä otimme vielä vähän harjoitusravia. Taas pompin varmaan metrin ilmaan ja takaisin, vaikka parhaani yritin istua syvällä satulassa. No, tunnista jäi kuitenkin älyttömän hyvä fiilis, sillä tunti oli sujunut moninkertaisesti yli odotusten. Kävelimme loppukäynnit pellon kautta, ja tallin ympäri. Pienten peltokäppäilyjen jälkeen tulimme tallin pihaan ja hevosten selästä alas. Vein Herkun karsinaan ja otin siltä sekä itseltäni varusteet pois. Tietenkin myös harjasin herkun, katsoin kaviot, heitin sille loimen ja annoin pari heppanamia. Harjoittelin sen kanssa huvin vuoksi kumarrusta, jonka se osasikin aika hyvin yllätyksekseni! Hymyssä suin lähdin tallilta, takataskussa onnistunut tunti kaikin puolin: Loistavia tölttilisäyksiä ja reippaita ravipuomeja!\nSain onnekseni yhden ratsastuskuvankin tunnilta. Laatu ei ehkä ole se parhain, mutta varmasti parempi kuin ei mitään. Lämpötila tunnilla pyöri muutaman pakkasasteen tuntumassa, ja ennen tallille lähtöä satoi kaatamalla lumen ja rännän sekoitusta. Näin parhaaksi laittaa topparatsastushousut, mutta tietenkin lumisade lakkasi tunnin ajaksi..! Eipähän tullut ainakaan kylmä, päinvastoin melkein hiki, kun tunnin jälkeen vielä lakaisin käytävän ja muutenkin siistin tallikäytävän. Tulisi jo kunnolla kevät, mutta sitä ennen oikein mukavaa viikonloppua kaikille!\nLähettänyt Pihla Parikka klo 14.28 6 kommenttia:\nViime torstaina julkaisin blogiin kevään Q&A-postaussarjan ensimmäisen osan, jossa vastasin noin puoliin minulle tulleisiin kysymyksiin. Kysymyksiä kuitenkin tuli viime viikolla niin paljon postaukseen, jossa niitä pyysin laittamaan, että näin parhaaksi toteuttaa kaksi osaa. Torstaina julki tuli ensimmäinen osa, joten tänään on luvassa kysymyspostauksien toinen osa, jossa vastaan kysymyksiin moniin aiheisiin liittyen. Onko minulla tavoitteita blogille? Millaiseksi ratsastajaksi kuvailisin itseäni? Näihin ja moniin muihin kysymyksiin vastauksia tässä postauksessa!\nPostaus on kuvitettu 3.3. sekä 4.3. Helsinki Horse Fairissa ottamillani kuvilla! Kaikki siis (C) minä, Pihla!\nMikä on sinun suosikkipiirre issikoissa?\nIssikoissa tykkään oikeastaan kaikesta. Vain yhtä suosikkipiirrettä on hankala valita, mutta ehkä se on juurikin niiden luonne. Issikat ovat kyllä ihanan näköisiä, ja tykkään niiden rakenteesta sekä upeista askellajeista. Näidenkin yli kuitenkin tulee luonne. Toki jotkut issikat ovat säikkyjä ja epävarmoja, mutta yleensä issikoilla on todella vahva luonne, josta pidän. Ne yrittävät parhaansa, ja ovat päättäväisiä. Esimerkiksi Brydjassa pidän kaikista eniten sen luonteesta, sillä se on todella kiltti, mutta silti pippurinen, ja siitäkin löytyy haastetta. Issikat ovat myös kivan kokoisia, sillä en itse pidä hirveän suurista hevosista. Issikoilla on kiva luonne, koska niiltä löytyy luonnetta!\nMikä on sinulle tärkeintä hevostelussa/ratsastuksessa?\nTähän vastaus on lyhyt ja ytimekäs: Se, että kaikilla on kivaa. Aina, oli kyse sitten raviurheilusta, juoksutuksesta, vikellyksestä, esteratsastuksesta, askellajiratsastuksesta tai mistä tahansa hevostelusta, niin minulle tärkeintä on se, että kaikilla on kivaa. Hevosella pitää olla hyvä olo ja kivaa, oltiin sitten treenaamassa, kisaamassa, tai missä vain muualla. Sen lisäksi, että hevosella on mielekästä, pitää myös ihmisellä hevosten kanssa olla hyvä olo. Pelko, viha, suru ja pettymykset ovat väkisinkin joskus läsnä hevosten parissa, mutta lähtökohtaisesti hevostellessa pitäisi ihmisellä olla kivaa. Se on minusta ehdottomasti tärkeintä missä vain hevosiin liittyvässä, että hevosella sekä ihmisellä on hevostellessa hyvä ja kiva olla. Tärkeää on myös se, että tallilla ketään ei kiusattaisi, eikä kenenkään tarvitsisi lähteä tallille pelon kanssa, liittyi pelko sitten kiusaamiseen, hevoseen tai mihin vain.\nOlen aina ajatellut olevani hirveän tarkka ratsastaja. Haluan kaiken olevan kohdillaan: satula oikeassa paikassa, jalustimet oikean pituisina, suitsien kaikki remmit sopivalla kireydellä, oma istunta ryhdikkäänä, askellajit sopivassa tempossa jne. Kaikki ei voi aina tietenkään olla täydellisesti, mutta pyrin aina siihen, että kaikki hevosen varusteista omaan istuntaani olisi OK. Ratsastuksessa koetan myös aina olla hevoselle armollinen. Jos se sählää tai tekee muuta hölmöä, en ikinä rankaise sitä esim. raipalla, vaan koetan ratkaista ongelman niin sanotusti ystävällisesti. Ratsastettaessa aina yritän parhaani, oli sitten alla se lempihevonen, jolla halusi juuri sillä tunnilla mennä, tai oikkuileva ratsu, joka ei lempihevosten kaartiin kuulu. Positiivisuus ja yritteliäisyys ovat minun vahvuuksiani, jotka näkyvät myös minussa ratsastajana.\nOnko sinulla tavoitteita blogille?\nMinusta tuntuu, että suurimmalla osalla ikäisistäni bloggaajista ei ole kovinkaan suuria tavoitteita blogin suhteen. Toki varmasti kaikki haluavat kehittyä kirjoituksen ja ulkoasujen teon suhteen, mutta harvemmalla on tähtäimessä Suomen huippu. Itsellä nimittäin tavoitteena on tähdätä huipulle. Muiden tavoin haluan tietenkin kehittyä ehdottomasti kirjoittamisessa. Oikeinkirjoitus minulla on ihan hyvin hallussa, mutta haluaisin oppia ennemmin kirjoittamaan sujuvampaa ja paremmin muotoiltua tekstiä runsaammilla synonyymeillä. Nykyään nimittäin helposti jankutan samoja sanoja lauseesta toiseen, sillä en ole kovinkaan hyvä keksimään sanoille korvauksia, eli synonyymejä.\nKirjoittamisen lisäksi haluan tietenkin parantaa ulkoasuntekotaitoja. Koodaaminen ja muut ulkoasun tekoon liittyvät jutut kiinnostavat minua todella paljon, joten siinä haluan ehdottomasti kehittyä. Nyt olen tehnyt bannereita lähes vuoden, ja ulkoasujakin satunnaisesti, vaikken varsinaista ulkoasupajaa pidäkään yllä. Koko ajan sitä kehittyy ihan huomaamattakin. Näiden perusjuttujen lisäksi tavoitteenani on yleisesti vain koko ajan parantaa blogia ja kehittää sitä niin sanotusti uusille tasoille. Suomen huipulle tähtään, ja vaikken koskaan sinne asti pääsisi, niin pitää aina muistaa, että kyllä tästä blogista joku aina tykkää ja aina sitä kehittyy, vaikkei siltä tuntuisikaan.\nMonta kertaa olet tippunut, tai satuttanut itsesi hevosten parissa?\nMinulle on sattunut onneksi hyvä tuuri, enkä ole tippunut kuin alle kymmenen kertaa. Pahaa onnettomuuttakaan minulle ei hevosten parissa myöskään ole onneksi sattunut. Kerran olen vähän kivuliaammin tullut kyllä hevosen selästä alas, ja kerran on maastossa käynyt hieman köpelösti. Mahtaisiko teitä kiinnostaa storytime-postaus astetta ikävimmistä ratsastuskerroista? Ensimmäisen kerran tipuin muistaakseni 2016 alkuvuodesta issikkatamma Nunnulla, kun se kompastui kentällä polvilleen, ja luiskahdin satulasta alas kaulan kautta. Matka oli onneksi maahan matala, eikä käyntiä kävellessä vauhtikaan ollut hurja, joten minua ei sattunut ollenkaan. Säikähdin kyllä kamalasti, sillä en ollut koskaan ennen tippunut. Eniten olen puolestaan tippunut Örkiltä, muistaakseni kaksi kertaa, ja nekin vielä peräkkäisillä tunneilla 2016 joulun alla.\nOnko sinulla suunnitelmia tulevaisuuteen peruskoulun jälkeen?\nOlen itse vasta kahdeksannella luokalla, joten lähes vuosi minulla on vielä onneksi aikaa miettiä, mihin haen opiskelemaan ja mitä teen peruskoulun jälkeen. Olen kuitenkin jo nyt melko varma, että tieni lukioon joutaa. Sieltä saa hyvän pohjan melkeinpä kaikelle. Amiksen ensihoitajalinjakin on muutamaan otteeseen käynyt mielessä, mutta ehkei niin fyysinen työ ole ihan minua varten. Lääkäriksi olen aina halunnut pienestä pitäen, mutta jossain vaiheessa haave katkaisi siipensä. Nyt kiinnostusta taas olisi, muttei minusta ehkä ole siihenkään työhön sen vaativuuden takia. Fysioterapeutiksikin olisi todella mielenkiintoista opiskella. Vaihtoehtoja on niin paljon!\nTällä hetkellä kuitenkin olen menossa lukioon heti peruskoulun jälkeen. Sen jälkeen pitää miettiä, mitä lähtee opiskelemaan. Kuten tässäkin postauksessa aikaisemmin mainitsin, pidän todella paljon koodaamisesta ja muusta mediajutuista. Jokin media-ala, kuten graafikko voisi siis olla se minun juttuni. Olisi siistiä tehdä työkseen ulkoasuja eri yrityksille ja muutenkin toimia median parissa. Sen ohella olisi siistiä kirjoittaa blogia ja jopa ansaita sillä rahaa, sekä tehdä muita media-alan hommia. Ehkä siis lukion jälkeen ammattikorkeakoulun jokin medialinja voisi olla se juttu. Onneksi on vielä aikaa miettiä!\nLempi- ja inhokki kouluaine?\nInhokkeihini koulussa kuuluu ehdottomasti vieraat kielet, eli ruotsi ja englanti. Ruotsissa olen ihan hyvä, mutta meillä ei ole kovin hyvä opettaja. Tunnit ovat hirveän tylsiä, joten en tykkää kovinkaan siitä kouluaineena, vaikka ruotsin puhuminen on ihan hauskaa. Englannissa olen puolestaan melko huono, eikä opettajakaan ole kovin hyvä. Englannintunnitkin ovat todella pitkäveteisiä ja tylsiä, jonka takia en siitäkään hirveästi pidä. Äidinkielestä on kahdeksannen luokan aikana muotoutunut ihan mukava aine, sillä blogin myötä äidinkielen osaaminen on ollut paljon tarpeellisempaa, ja sitä haluaa ihan oppia. Eniten kuitenkin pidän taideaineista, jotka minulla ovat valinnaisenakin, eli käsityöt ja musiikki. Pidän molempien aineiden opettajista, ja tunneista. Luonnontieteelliset ja matemaattiset aineet ovat myös ihan kivoja, varsinkin maantieto niistä on ihan lemppareitani.\nMontako luokaltasi harrastaa ratsastusta, ja montako tuntia sinulla on viikossa koulua?\nMeidän luokka on todella suuri; jopa 26 oppilasta. Siihen määrään suhteutettuna aktiivisesti ratsastusta tai muuta hevostelua harrastavia ei ole montaa. Lähimmistä luokkakavereistani ratsastusta tällä hetkellä harrastaa vain yksi, ja muistakin luokkalaisista vain yksi, eli yhteensä kaksi lisäkseni. Ala-asteella ratsastajia luokaltani löytyi suunnilleen kymmenen, ja luokkakokokin oli huomattavasti pienempi. Todella moni on hevosharrastuksen siis lopettanut. Muista kuin luokkakavereistani hevosia harrastaa puolestaan lähes kaikki. Viikossa puolestaan koulutunteja minulla on ollut kaikissa kolmessa jaksossa kahdeksannella luokalla aina 30 tuntia koulua viikossa, ja sama tuntimäärä jatkuu huomenna alkavassa uudessa, neljännessä, ja samalla viimeisessä jaksossa ennen kesälomaa!\nMinkälaiseksi ihmispersoonaksi kuvailisit itseäsi?\nOlen uusien ihmisten seurassa yleensä aluksi todella ujo, eli alkuun olen melko hiljainen, mutta kun toiseen pääsee tutustumaan vähänkään paremmin, olen todella sosiaalinen ja puhun erittäin paljon! Huomasin muutama viikko sitten HHF:ssä, kun pääsin tutustumaan ihmisiin, joita en kasvotusten koskaan ennen ollut nähnyt, että ollessani uuden ihmisen kanssa kaksin alkuun olin paljon hiljaisempi ja ujompi, kuin useamman ihmisen porukassa alusta alkaen. Persoonani on melko erilainen eri ihmisten kanssa: ujon ihmisen kanssa olen itsekin ujompi, mutta räväkän ja sosiaalisen ihmisen kanssa itsekin olen enemmän ekstrovertti. Introvertinkin piirteitä minusta löytyy, sillä tapaan usein ratkaista ongelmani ja uppoutua ajatuksiini yksikseni. Olen siis persoonaltani aika monipuolinen, sillä olen eri tilanteissa todella erilainen. Hiljaisesta ja ujosta sosiaaliseen sekä räväkkään.\nOletko koskaan seurustellut, tai seurusteletko tällä hetkellä? Entä onko sinulla ihastusta nyt?\nEn ole koskaan seurustellut. Minulla ei ole ollut koskaan edes viattomia parin päivän ala-astesuhteita. Ehkä ihan hyvä vain, että niiltä on tultu vältyttyä..! Nytkään en seurustele, vaikka jotain pientä säätöä on tämän kasiluokan aikana ollut, muttei mitään vakavaa tai ei-vakavaakaan suhdetta. Minä olen aina ollut oikeastaan ihminen, jolla ei poikia kavereinakaan ole ollut. Nykyään muutamia sellaisia kyllä on, ja päivittäin tulee jonkun pojan kanssa juteltua snäpissä, whatsapissa tms. Ihastuksia minulla on kyllä aina ollut, ehkäpä olen tälläkin hetkellä johonkin poikaan ihastunut. Sinänsä koomista, että tällaisia asioita kysytään hevosblogin Q&A-postauksessa, mutta itsepähän annoin vapaat kädet kysyä mitä vain mistä vain aiheesta kysymyksiä!\nMikä on lempi hevos- ja ponirotusi issikoiden jälkeen?\nLempi hevosrotuni on issikoiden jälkeen varmaankin suomenhevoset. Niistä olen aina pitänyt todella paljon niiden monipuolisuuden takia. Pidän kovasti myös vuonohevosista niiden ihanan ulkonäön takia. Hallakot hevoset ovat niin nättejä! Lempi ponirotuni on puolestaan varmaan russponit sekä connemaranponit. Connemaroilla on tosi kiva rakenne, ja russeissa pidän niiden monikäyttöisyydestä ja no melkeinpä kaikesta!\nJa näin on saatu tämän kevään kysymykset ja vastaukset purkkiin! Toivottavasti tykkäsit tästä postauksesta, sekä edellisestäkin Q&A:n ensimmäisestä osasta, ja sait vastauksen kysymykseesi. Pyrin mahdollisimman moneen vastaamaan, mutta jotain kysymyksiä jäi näistä postauksista ulkopuolelle, jos samoja tuli useampi tai kysymykseen en keksinyt kuin parin sanan vastauksen. Oikein mukavaa sunnuntai-iltaa ja alkavaa uutta viikkoa kaikille!\nLähettänyt Pihla Parikka klo 20.11 6 kommenttia:\nTunnisteet: Helsinki Horse Fair, HHF 2018, Horse Fair 2018, kysymyspostaus, Q&A\nLähettänyt Pihla Parikka klo 16.55 4 kommenttia:\nLähettänyt Pihla Parikka klo 14.58 6 kommenttia:\nPerinteisestä questions & answers eli Q&A postauksesta on päässyt vierähtämään jo tovi jos toinenkin. Viime vuoden syyskuussa julkaistusta kaksiosaisesta kysymys-vastaus postaussarjasta nousi yllättävän suosittu, ja kysymyksiä tuli näitä postauksia varten paljon enemmän kuin osasin olettaa. Kuten saattaa arvata, nyt on viimein aika uusien kysymyksien ja vastauksien.\nTeidän tehtävänä on siis kommentoida tähän postaukseen anonyyminä tai omalla nimellänne kysymyksiä. Postauksessa, jossa vastaan näihin kysymyksiinne, en mainitse kysyjien nimiä. Kysymykset voivat liittyä mihin vain: islanninhevosiin, varusteisiin, askellajeihin, arkielämääni jne. Kysy mitä mieleen tulee, kunhan kysyt. Tyypillistä Q&A postauksissa on se, ettei hirveän moni laita kysymyksiä bloggaajalle, vaikka hän niitä pyytäisi monissakin sosiaalisissa medioissa. Luotan kuitenkin teihin, että jaksatte laittaa minulle kysymyksiä. Olettehan luottamuksen arvoisia? Yksi kysymys on aina parempi kuin ei yhtään, mutta useampi kysymys ei ole pahitteeksi. Kysymyksiä saa siis laittaa niin paljon tai vähän kuin itse haluat ja keksit. Vastaan kaikkiin, ellei jotkin kysymykset ole itsestäänselvyyksiä (esim. nimeni).\nKysymyksiä saa kysyä niin kauan, kunnes julkaisen itse Q&A:n. Toteutan vastauspostauksia niin monta kuin tarve vaatii. Jos yksi ei riitä, jaan kysymykset kahteen osaan, jottei postauksista tule liian pitkiä ja tylsiä. Kysymyksiä voi kysyä myös hevosinstassani directissä tai uusimpien kuvien kommenteissa, sekä whatsapissa jossain ryhmässä tai yksityisviestillä, mikäli sinulla on numeroni. Pääasiassa kysymyksien kuitenkin toivoisin tulevan tämän postauksen kommentteihin. Toivottavasti kysymyksiä tulee paljon, sillä aina on kivempi saada niitä liikaa kuin liian vähemmän. Oikein mukavaa viikonlopun alkua kaikille!\n(c) Pihla P. / minä\nLähettänyt Pihla Parikka klo 8.00 16 kommenttia:\nHelsinki Horse Fair vuosimallia 2018 on saatu purkkiin. Itse olin messuilla lauantaina sekä sunnuntaina, ja viikonloppu oli paras pitkään aikaan! Pääsin viettämään aikaa monien bloggaajien kanssa, kiitos Tytille, Katrille, Ainolle, Jennalle, Pinjalle, Maijulle, Monalle, Idalle ja muille ihanille uusille ystävilleni messuseurasta. Uusien ihanien ystävien lisäksi messuilta tarttui ihania ostoksia, jotka tässä postauksessa aion esitellä. Mukaan lähti paljon tarpeellista, mutta myös heräteostoksia. Messuilla oli jonkin verran hyviä tarjouksia, ja tinkimistäkin tuli harjoitettua (Katrin esimerkistä hehe).\nKingsland ratsastussukat x3\nSunnuntaina naureskelin itselleni, miten monet ratsastussukat ihminen onnistuu ostamaan yhden viikonlopun aikana. No, minä onnistuin hamstraamaan omakseni kolmet ratsastussukat..! Niitä ei voi koskaan olla liikaa. Ensimmäiset sukat matkaani lähti lauantaina. Ne ovat todella tummansiniset muutamilla harmailla, valkoisilla ja vihreillä raidoilla. Kantapäät sekä kärjet ovat harmaat, ja sukissa on myös muutaman kerran teksti "Kingsland" sekä "KL". Näiden sukkien ostamista harkitsin tarkkaan lähinnä vihreiden raitojen takia, sillä minulla ei ole varmaan koskaan ollut ratsastusvarusteita, joissa olisi pilkkuakaan mitään vihreää. Pienet tummanvihreät raidat kuitenkin sopivat hyvin päävarustevärieni mustan ja tummansinisen kanssa, joten miksikä sukat eivät matkaan olisi lähteneet.\nMinulla ei ennestään ole ollut yhtään Kingslandin sukkia, eikä muitakaan varusteita. Nämä sukat maksoivat 12€, mutta luulen sen olevan normaalia alhaisempi messuhinta. Sukat eivät ole mitenkään erityisen paksut tai ohuet, vaan niin sanotusti ihan normaalipaksuiset. Ne siis ovat varmasti juuri hyvät tulevalle keväälle, ja vaikuttavat myös laadukkailta. Sukat pääsevät varmaankin heti huomenna talille testiin!\nSunnuntaina matkaani lähti puolestaan kahdet ratsastussukat. Toiset ovat tummansiniset, joissa on vähän pidempi raita tummanpunaista sukan varressa. Myös kantapäät ja kärjet ovat tummanpunaiset. Varren tummanpunaisen raidan ylä- ja alapuolella on valkoiset ohuet raidat, ja tummanpunaisen raidan keskellä on Kingslandin logo. Jalkapohjassa puolestaan lukee valkoisin kirjaimin "Kingsland". Näissä sukissa varsi on edellisiä sukkia paksumpi, ja jalkaterästä sukat ovat varttakin vielä reilusti paksummat, joten sukat ovat talvella varmasti mukavan lämpimät.\nNämä sukat olivat niin sanotusti rakkautta ensisilmäyksellä. Heti ne nähtyäni jollain myyntipisteellä, en voinut jättää niitä hyllyyn. Tummanpunaistakaan minulla ei omissa ratsastusvarusteissa juurikaan ole ollut, mutta silti pidän siitä väristä, varsinkin näissä ratsastussukissa tummanpunaiset kohdat näyttävät todella kivoilta. Sukkien hinta oli alun perin jopa 17 euroa, jonka onnistuin tinkimään vähän pienemmäksi, johtuen varmasti siitä, että ostin sukat ihan viimeisillä messuminuuteilla. Onneksi ostin, sillä minua olisi takuulla jäänyt harmittamaan, jos olisin jättänyt ne ostamatta.\nEivätkä sukat tähän lopu! Sunnuntaina ostoskoriini tarttui myös toiset sukat, eli messujen kolmannet sukat (ups). Nämä sukat ovat näistä kaikista ohuimmat, niin varresta kuin jalkateränkin kohdalta. Sukat ovat todella tummansiniset, lähes mustat, kuten muutkin sukat. Niissä on ihan varren alkupäässä harmaa resori. Sen alla on molempien sukkien kummallakin puolella kirjaimet "KL" sekä valkoiset ja siniset pienet neliöt. Nilkkojen kohdalla lukee pienellä "Kingsland", samoin jalkapohjissa. Kantapäät ja sukkien kärjet ovat puolestaan vaaleanharmaat.\nSamantyyppisiä sukkia ihastelin jo lauantaina samalla pisteellä, josta nämäkin ostin. Lähes kaikista sukista oli juuri minun kokoni 38-40 loppu, mutta onneksi sukat jotka jouduin koossa 41-43 ostamaan, olivat ihan hyvät kooltaan. Kaikista sukista nämä ovat ehkä jopa lempparini, sillä ne ovat niin yksinkertaiset ja kivat. Kaikki sukat ovat kyllä ihan super hienoja, eikä mistään sukkaparista ole valittamista. Toivottavasti kaikki sukat ovat myös käytössä hyvät. Ainakin saa kivaa vaihtelua melkeinpä pelkkien Horzen sukkien kokoelmaan!\nEquitare esteraippa & flower dandyharja\nMessuilta ei toki lähtenyt mukaan pelkkiä ratsastussukkia. Eniten etsinnässä oli joku lyhyt ja yksinkertainen esteraippa. Sellainen onneksi sunnuntaina löytyi Hevarin pisteeltä. Raippa on Equitare-tuotesarjaa, jota Hevari siis jälleenmyy. Se on kokonaan musta, mutta raipan varteen on ommeltu maltillisesti pieniä pinkkejä, hopeisia ja keltaisia nauhoja. Ne ovat todella kiva yksityiskohta muuten mustaan raippaan. Kohta, josta on tarkoitus pitää kiinni, tuntuu materiaaliltaan hyvin pitävältä, joten raippa ei toivottavasti tipu kädestä kesken ratsastuksen.\nRaippa on oikeastaan juuri sellainen, jota olen etsinyt jo pitkään. Meidän tallilla on kyllä raippoja, joita saa vapaasti käyttää, mutta ne ovat lähinnä pitkiä kouluraippoja. Jos jonkin hevosen kanssa lyhyt raippa olisi hyvä olla, esimerkiksi Mosi ja Örk, saattaa kaikki olla käytössä. Nyt minulla on viimein oma esteraippa, jota voin aina käyttää. Sillä oli hintaa kohtuullinen 8€, eli aika lailla täyden kympin ostos.\nHevarin pisteeltä tarttui mukaan myös Equitare Flower dandyharja. Meidän tallilla on kaikilla tuntikäytössä olevilla hevosilla yhteiset harjat. Siispä mitään erikoista täydennystä Brydjan, eli hoitoponini omaan harjapakkiin ei ollut mahdollista hankkia. Kuitenkin mukaan tarttui yksi harja. Etsin messuilta nimittäin jotain melko kovaa dandyharjaa, jolla olisi helppo harjata kurat ja liat suojista pois ja päällimmäiset irtokarvat pois satulahuovista jne. Harjalla saa myös hyvin kuraa hevosesta pois, jos ennen tuntia onkin vaikka kiire, eikä ole aikaa käydä hevosta läpi erikseen sualla, sillä kovat harjakset irrottavat likaa ihan kiitettävästi, ainakin näin ajattelen.\nHarja maksoi vain kolme euroa, joten kovin suuri satsaus perus hyvään harjaan se ei ollut. Eikö meidän tallilla sitten ole tällaista kovaa dandyharjaa? Varmasti on, mutta helpommalla pääsee, kun on tuollainen oma, mitä tarvitsee oikeastaan melkein joka kerta tallilla. Ei tarvitse enää jatkossa lähteä etsimään haluamaani dandyharjaa, vaan voin vain ottaa sen tallikassistani. So simple. Harja oli halpa, mutta silti ulkonäöltään tosi kiva. Onhan se joo vähän tylsä musta, mutta itse pidän mustasta heppatavaroissa. Harjan päällä on kivaa kukkamaista kuviointia, ja osa harjaksista on harmaita. Harja on juuri se mitä etsinkin.\nViime vuonna ostin messuilta litran ämpärillisen kyseisen merkin hevosnameja. Makuvaihtoehtoja oli noin kymmenen, joista sai itse koota haluamansa herkkusekoituksen. Brydja ja meidän tallin muutkin hevoset tykkäsivät varsinkin ruusunmarjan sekä omenan makuisista nameista. Tänä vuonna löydettyäni samaisen pisteen päätin pistäytyä ja ostaa jälleen ämpärillisen nameja. Valikoima oli vähäsen eri kuin viime vuonna, mutta matkaan tarttui paljon tuttuja omenasydämiä, ja ruusunmarjanamien korvaukseksi villimarjasydämiä. Niiden lisäksi purkkiin päätyi muutama keltainen sydännami, joidenka makua en vain saa haju- ja makuanalyysinkään perusteella päähäni. No, anyways, nyt on taas hyviä heppanameja pitkäksi aikaa. Viimeksi ne kestivät varmaan yli puoli vuotta, eli loppua ei niiden osalta hetkeen näy.\nEiköhän siinä ollut kaikki ostokseni molemmilta päiviltä. Toivottavasti hevosnamit maittavat hevosille, ja tämä postaus teille, vaikka juuri noin kuukausi sitten julkaisin blogissa Horzen ostosten esittelyn. Loppua näille ei vieläkään näy, sillä olen mahdollisesti menossa myös Tampereen hevosmessuille huhtikuussa, jos saan kaikki järjestymään. Toivotaan näin! Näilät messuilta mukaan tarttui näiden lisäksi joitakin ilmaistavaroita (kuten playsson.netin mageita tarroja!), sekä super kivoja muistoja. Parasta viikonlopussa oli kuitenkin uudet ihanat ystäväni, joidenka ansioista en joutunut viettämään messuviikonloppua aivan yksin.\nLauantain blogigaalassa voittoa ei minulle tullut, mutta hyvänä kakkosena pysyttelin loppuun asti. Voitto meni ihan ansaitusti blogiin Raketilla Kuuhun, onnittelut Pauliinalle. Sunnuntaina oli jännittävä blogihaastattelu, joka sujui suhteellisen hyvin, ja sain kivaa palautettakin! Kiitos kaikille, jotka sitä tulivat seuraamaan ja katsomaan meidän mini-improhaastista. Kuvia messuilta en saanut kamalasti, jonka takia päätin lopulta olla tekemättä kokonaista kuvapostausta niistä. HHF-kuvia siis tulee esiintymään tulevissa postauksisa siellä täällä, sekä instagramin puolella varmaan koko viikon ajan. Toivottavasti sinullakin oli kiva messuviikonloppu, mikäli paikalle tulit, ja oikein mukavaa alkuviikkoa kaikille!\nLähettänyt Pihla Parikka klo 19.49 10 kommenttia:\nTunnisteet: equitare, Helsinki Horse Fair, hevari, hevosostokset, HHF 2018, hobulove, kingsland, ostokset, ostosten esittely\nVuoden lyhin kuukausi on hurahtanut nopeasti ohi ja nyt se on saatu taputeltua pakettiin. Helmikuu oli vastoinkäymisiä täynnä, mutta onneksi kivoja ja siistejäkin juttuja saatiin 28:saan päivään mahdutettua. Tänään on ensimmäinen päivä maaliskuuta, josta voikin arvata tämän postauksen olevan menneen kuun eli helmikuun suosikit. Hevos-, blogi- ja musiikkiaiheisten suosikkien lisäksi luvassa perinteiseen tapaan myös blogifaktoja eli blogin ja sen postausten tilastoja, uudistuksia ja mielipiteitä.\nVähän postauksia, mutta kaikki niistä hyviä\nHelmikuussa postauksia tuli omasta mielestäni vähemmän, kuin olisin toivonut. Ongelmanani ei ollut innonpuute kirjoittamista ja ihan koko blogia kohtaan, vaan kekseliäisyydessäni. Minulla oli oikeastaan läpi kuukauden intoa kirjoittaa, mutta en yksinkertaisesti vain keksinyt postausideoita. No, postauksia sain kuitenkin ulos kuusi kappaletta. Vaikka niitä tuli melko vähän, niin pitää tyytyä siihen, mitä on saanut aikaan. Julkaistuihin postauksiin olen kuitenkin kaikkiin tyytyväinen. Tuntipostauksia tuli jopa kaksi, joista tykkäsin molemmista. Myöskin kaksi postausta kirjoitin aiheesta Helsinki Horse Fair 2018. Messuvinkkit olisin jälkikäteen toteuttanut ehkä vähän eri tavalla selattuani muiden blogien messutärppejä, mutta ihan hyvä näinkin. Toisesta HHF-aiheisesta postauksesta "Keskivertoa suurempia juttuja" nousikin kuun luetuin postaus.\nKommentteja tuli kaikkiin postauksiin yhteensä 24 kappaletta (+ vastaukseni = 48). Onhan niitä enemmänkin tullut, mutta tuohon lukuun olen ihan tyytyväinen postauksien määrään nähden. Eniten kommentteja tuli tammikuun suosikkeihin, infopostaukseen kevään tulevista siisteistä jutuista, sekä viiden vinkin postaukseen aiheesta motivaatiopula kuriin. Kaikkiin tuli 5 kommenttia/postaus. Mitään suuria muutoksia ulkoasussa ei helmikuussa nähty, kunhan vähän vaihtui sivupalkin gadgettien järjestys, hevosesittelyiden kuvia ja joitakin fontteja. Olen ihminen, joka kyllästyy todella helposti asioihin, ja sitä kautta alkaa menettää herkästi motivaatiota, joten koen parhaaksi aina vaihdella jotain pientä, jos vähääkään alkaa kyllästyttää esim. fontit.\nTässäkään kuussa ei ollut mitään erikoista hevostapahtumaa, mihin olisin osallistunut. Sen sijaan muuta siistiä pääsi kyllä tapahtumaan! Suurin juttu oli ehdottomasti 15.2. julkaistu Riders Magazine -hevoslehti, jossa olin itse osana yhtä artikkelia. Ihan lehden ensimmäisillä sivuilla oli Katri Vesalan kirjoittama juttu, jossa hän oli haastatellut kolmea nuorta hevosbloggaajaa, Ainoa, Jenniferiä sekä minua. Tuntui se kieltämättä hieman hassulta nähdä oma nimi, kuva ja vastaukset ihan oikeasti lehdessä. Pieni askel minulle, mutta suuri askel yhteiskunnalle.. tai ehkei sittenkään niin suuri askel yhteiskunnalle, mutta minulle noin hienoon lehteen pääsy, oli todella hienoa ja itselleni suurta.\nVaikka moneen kertaan mainitsemani Helsinki Horse Fair järjestetäänkin vasta maaliskuun puolella (eli starttaa huomenna!), niin siihen liittyviä juttuja ehti tapahtua jo helmikuussa. Sain ilokseni blogipassin kyseisille messuille, ja sitä kautta ilmaisen lipun itselleni ja muutaman arvottavaksenikin, jotka päätin jakaa Instagramin puolella. Blogipassin ja sen pienien etujen lisäksi sain mahdollisuuden päästä esiintymään messuille kahden muun nuoren bloggaajan, Tytin ja Essin kanssa Katri Vesalan vetämään minihaastatteluun sunnuntaina 4.3. infolavalla klo 15.50.\nTäyden kympin tunteja ja kuukauden lempihevoset\nJospa sitten viimein oikeasti hevosiin! Helmikuussa en päässyt juurikaan tiistain hoitopäivinä tallille. Aina sattui jotain tielle. Onneksi pääsin sentään kaikille tunneille, vaikka olinkin kipeä ja pakkaset paukkuivat tuntien pakkasrajan tuntumissa oikeastaan koko loppukuun ajan. Kaiken kukkuraksi tunnit sujuivat koko kuun ajan loistavasti. Ensimmäisen tunnin menin 2.2. Mosilla. Tunnilla harjoittelimme kiemurauraa käynnissä, töltissä ja ravissa, sekä laukassa otimme nostoja, joka sujui yleisesti tosi hyvin. Toisen tunnin menin 8.2. Örkillä, josta kirjoitin oman tuntipostauksen. Tunti sujui tosi hyvin, varsinkin töltti kulki sinä päivänä loistavasti. Seuraavalla viikolla tunti kuului olla 16.2, mutta se peruuntui äkisti. Korvaukseksi järjestettiin seuraavana päivänä, eli lauantaina 17.2. aamumaasto, jonka menin Toukalla. Siellä oli tosi kivaa, ja Toukka oli reipas. Laukkasimme paljon, josta Toukka selvästi nautti ja sain kokea varmaankin kovimpaa laukkaa sen kanssa koskaan!\nOli superia päästä maastoilemaan pitkästä aikaa ja vielä älyttömän hyvässä säässä. Seuraava viikko minulla oli hiihtoloma, jolloin minulla oli normaali viikkotunti 22.2. Sen peruuntuminen oli hilkulla, sillä pakkanen keikkui -15 asteen paikkeilla. Silti tunti järjestettiin, ja olihan se aika viileää menoa, mutta silti oli tosi kivaa. Menin sen tunnin Toukalla ilman satulaa, josta kirjoitin myös erikseen tuntipostauksen. Meno oli kuitenkin jälleen kivan reipasta, ja tunti oli todella kiva. Lempihevoseni helmikuussa olivat Toukka ja Örk, koska tunnit niillä sujuivat todella hyvin, ja tykkään niistä muutenkin todella paljon.\nKuukauden Top 3 -biisit\nHelmikuussa tuli kuunneltua todella paljon musiikkia. Jostain syystä kuuntelin varsinkin Haloo Helsinkiä paljon. Spotifyssä soittolista "This is: Haloo Helsinki!" oli ehdottomasti kuunnelluin lista itselläni, ja sieltä erityisesti vähän vanhempi kappale "Vihaan Kyllästynyt" sekä vasta noin kuukausi sitten julkaistu biisi "Texas". Vihaan Kyllästynyt -kappaleen löysin Ida Paulin & Kalle Lindrothin coverin kautta, jota tuli myös kuunneltua alkuperäisen version lisäksi. Haloo Helsingin lisäksi suosikkini helmikuussa oli artistin LEO:n uusi kappale "Jos käykin niin".\nKuten jo alussa selitinkin, blogiin tuli helmikuussa yhteensä 24 kommenttia. Ne kaikki olivat todella kivoja, ja hyvää rakentavaakin palautetta tuli parin kommentin verran. Kuukauden kommentiksi kuitenkin nostin tuntipostaukseen "Tällaiselta töltin kuuluu tuntua!" tulleen Tiian kommentin. Siitä tuli todella hyvä mieli, ja Tiia antoi siinä tosi kivaa palautetta! Välillä tuntuu, että en saa tiivistettyä asioita ja tuntipostauksita tulee ihan tylsiä, mutta tällaisista kommenteista saa välillä muistutusta, että ovat ne vähintäänkin ihan hyviä edes jonkun mielestä. Kiitos kuukauden kommentoijalle ja kommentille, sekä kaikille muille helmikuun kommenteista.\nHelmikuun Instagram-kuvaksi nousi tämä suloinen kuva issikkatamma Eiristä. Siihen tuli jopa 137 tykkäystä, joka taitaa olla suurin määrä ikinä! Kommenttejakin kuvaan ropisi neljä kappaletta. Kyseinen kuva on julkaistu 20.2, mutta itse kuva on otettu jo 6.2. Kommenteissa tuli kehuja Eirin väristä, joka onkin kyllä todella hieno! Meidän tallilla on tosi paljon kimoja, joista Eir on kyllä yksi näteimmistä karvapeitteeltään.\nTammikuun suosikeissa lupasin yrittää helmikuusta lähtien alkaa kommentoimaan, tai edes lukemaan aktiivisemmin muiden hevosblogien postauksia. Siinä onnistuin suhteellisen hyvin, ja helmikuun lempiblogin valinta tuotti paljon vähemmän hankaluuksia. Kuukauden blogiksi valikoitui siis Veeran blogi Porkkanan voimalla! Kyseiseen blogiin vaihtui helmikuussa uusi, super hieno ulkoasu, ja postaukset menneeltä kuulta olivat kaikki todella kivaa luettavaa. Veeran blogi on ollut suosikeissani kylläkin melkein koko ajan, mutta tällä kertaa se oli ehdottomasti kuun ykkönen.\nKerrankin sain kuukauden suosikit ulos hyvissä ajoin, onhan vasta maaliskuun ensimmäinen päivä. Huomenna minulla on viimein ratsastustunti, joka toivottavasti pidetään. Peukut siis pystyssä, jottei pakkanen kiristy liian kylmäksi. Olisi kiva mennä Örkillä, tai jollain vähän reippaammalla tapauksella. Viikonlopusta on tulossa todella kiva, sillä pitkään odottamani HHF koittaa viimeinkin. Aikaa tuntipostauksen kirjoittamiselle huomisen tunnista ei siis taida olla, mutta ensi viikon alussa luvassa takuu varmasti ainakin ostosten esittelyä, paljon kuvia ja mahdollisesti jonkinlainen kooste messuilta. Jos reaaliaikaiset päivittelyt huomenna tallilta sekä viikonloppuna messuilta kiinnostaa, ota instagramini @pihlajaislanninhevoset haltuun, niin pääset seuraamaan päivittelyjä instastorystä koko viikonlopun ajan. Oikein mukavaa maaliskuun alkua kaikille!\nLähettänyt Pihla Parikka klo 18.08 8 kommenttia:\nTunnisteet: kuukauden suosikit, suosikkipostaus


Ongelma - Pöytätietokone sammuu pienimmästäkin kosketuksesta | AfterDawnin keskustelualueet\nOngelma Pöytätietokone sammuu pienimmästäkin kosketuksesta\nViestiketju PC:n rautaan liittyvä keskustelu -osiossa. Ketjun avasi Kassudog 26.10.2014.\nElikkä kone sammuu pienimmästäkin fyysisestä kontaktista, tänään sammu kun nostin kännykän pois sen päältä (korkeintaan hipaisin konetta). Vastaavanlaisia tapauksia sattunu jo jonkun verran.. Kone on noin 4-5 vuotta vanha, kasattu kone. Ainoa mitä olen päivittänyt viime aikoina on uusi tuuletin ja SSD-levy, tuuletin n. 3kk sitten, ssd n. vuosi sitten.\nAika pihalla olen tällä hetkellä? Onko kellään vastaavanlaisia kokemuksia?\nOnko kone kytketty maadoitettuun pistorasiaan? Ajattelin staattista sähköä mahdollisena syynä.\nTodennäkösesti joku johto huonosti kii.\nxbkrypt0n Active member\nStaattinen sähkö ei tuota saisi aiheuttaa vaikka oliskin kytkettynä maadoittamattomaan rasiaan. Oma koneeni teki joskus samaa. Kontakti piti olla tietyssä paikassa eikä se aina välttämättä sammunut. Syynä oli väärin kytketyt etupaneelin USB-liittimet. Tarkista että kaikki johdot on koneen sisällä varmasti kiinni. Noin vanhassa koneessa veikkaisin myös virtalähdettä mahdollisesti vialliseksi.\nBforeDusk Senior member\nKun käynnistät koneen, mene BIOSiin ja katso mikä on asetus virtanapin pohjassa pitämiselle 'Instant power off' jos on, niin vaihda '4 sekunttia pohjassa power off' asetukseen.\nOletuksena asetus on toi ensimmäinen ja monta kertaa on tullut diskettien kanssa eject napin sijasta hipaistua power nappia jolloin kone on sammunut saman tien.\nTämä tuli mieleen jos vika on power napissa, antaa 'nappi pohjassa' signaalin pienestäkin kopan liikahduksesta.\nKyllä maadoittamaton pistorasia PC:lle voi aiheuttaa vaikka mitä koneen temppuilua. Just kehon staatisen sähkön purkaus voi heilauttaa powerin antojänniteitä niin, että emo päättää sammua. Tai poweri lulee 'power off' signaaliksi.\nluultavasti jokin osa huonosti kiinni. Itsellä oli biossin nollausjumpperi väljä niin sammuili jokasesta tärähdyksestä. Itsellä kone ollut 5 vuotta maadoittamattomassa ja ei ole ollut ongelmaa.\nJTPN sanoi: ↑\nluultavasti jokin osa huonosti kiinni. Itsellä oli biossin nollausjumpperi väljä niin sammuili jokasesta tärähdyksestä.\nTodennäköisesti näin tai joku ihan laitteistotason vika koneessa.\nItsellä kone ollut 5 vuotta maadoittamattomassa ja ei ole ollut ongelmaa.\nPowerit on tosiaan suunniteltu niin, että ne voidaan kytkeä myös maadoittamattomaan pistorasiaan ja kone toimii aivan hyvin ilman maadoitustakin. Tuskin on edes olemassa mitään kuluttajaelektroniikkaa joka vaatii maadoitetun pistorasian toimiakseen, poislukien joku ylijännitesuoja. Jos joku laite tekee ihan omiaan ilman maadoitusta, niin silloin laitteessa on jotain (yleensä pahasti) vialla.\nxbkrypt0n sanoi: ↑\nTodennäköisesti näin tai joku ihan laitteistotason vika koneessa.Powerit on tosiaan suunniteltu niin, että ne voidaan kytkeä myös maadoittamattomaan pistorasiaan ja kone toimii aivan hyvin ilman maadoitustakin. Tuskin on edes olemassa mitään kuluttajaelektroniikkaa joka vaatii maadoitetun pistorasian toimiakseen, poislukien joku ylijännitesuoja. Jos joku laite tekee ihan omiaan ilman maadoitusta, niin silloin laitteessa on jotain (yleensä pahasti) vialla.\nmm äänieletroniikka vahvistimet,mikserit yms voi surista epämiellyttävästi ilman maadoitusta\nVaan kokeiles käyttää virtaliittimiä irti, ja katso ettei mikään virtapiuha ota oikosulkua mihinkään ruuvinkantaan tai pellinreunaan koneen sisällä, itsellä ollut sitäkin että molex osunut kotelon pohjalla ruuviin ja tärähyksistä aina oikkariin ja sammutti koneen.\nJaa-a, ei kyllä ensimmäisessäkään äänilaitteessa itselläni ole maadoitusta. Ovat tietysti kytkettynä maadoitettuihin rasioihin, mutta itse laitteissa ei ole mahdollisuutta maadoitukselle eivätkä ne sellaista siis tarvitse tai käytä.


Koiran elekieli - www.someronkoiraharrastajat.fi\nSomeron Seudun Koiraharrastajat järjesti 28.2.2016 luennon koiran elekielestä ja sen merkityksestä. Aiheesta julkaistiin juttu Salon Seudun Sanomissa 14.8.2016:\n– Hauska tavata! Viuhka ja Otto tahtovat kumpikin leikkiä.\nKOIRA KERTOO OLOSTAAN ELEILLÄ\nSanaton viestintä on paljon ääntelyä tärkeämpää\nTEKSTI: SSS | Minna Filppu\nKUVAT: SSS | Marko Mattila\nKoirat viestittävät tunteistaan ja olotilastaan eleillä. Niiden muista viestintäkeinoista hajuaisti on tärkeä. Sen sijaan ääntelyn merkitys on vähäisin. Ihmiset käyttävät kommunikoinnissaan täsmällisiä sanoja, mutta koirat viestivät enemmänkin tunnetiloistaan. Eleet kertovat, onko niiden hyvä vai huono olla, ovatko ne innostuneita, ahdistuneita vai käyvätkö ne ylikierroksilla.\nEläinten käyttäytymistieteen asiantuntija, pertteliläinen eläinlääkäri Tuulia Appleby huomauttaa, että ihmistenkään välisessä kanssakäymisessä puhe ei ole niin tärkeää kuin luullaan.\n– Ihmisten viestinnästä 60–70 prosenttia on elekieltä. Tietoa annetaan ja tulkitaan paljon ilman puhetta. Siksi puhelimessa ja tekstiviestittelyssä syntyy usein väärinkäsityksiä, kun niistä puuttuvat äänensävy ja eleet.\nAppleby toteaa, että koirat kuitenkin ääntelevät selvästi enemmän kuin niiden kantaisät sudet. Ääntelyn lisääntymiseen vaikuttavat todennäköisesti jalostuksessa tehdyt valinnat sekä erilainen elinympäristö. Sudet ääntelevät havaitessaan uhkaa, kokoontuessaan metsästämään ja erityisesti tavatessaan toisen lauman. Koirat tapaavat huomattavasti useammin muita koiria kuin sudet toisiaan.\nKoirat kommunikoivat monipuolisesti välttääkseen tappeluja ja käyttävät siihen kaikki keinonsa. Koiran stressi on suurempi silloin, kun sillä ei ole pakoreittiä. Hihnassa kulkevat kohtaavatkin useammin ongelmia kuin vapaana olevat, koska remmi estää pakenemasta paikalta.\nTuulia Appleby korostaa, että koiranomistajien on tärkeää tunnistaa etäisyyttä vähentävät ja sitä lisäävät signaalit. Ne näkyvät koirien eleissä monin tavoin.\nKonfliktia vähentävillä signaaleilla koira haluaa tyynnyttää toista koiraa tai ihmistä. Ne etenevät pienestä eleestä suurempiin. Koirat haukottelevat, lipovat huuliaan, kääntävät katseensa pois, istahtavat, vetävät korviaan hiukan taakse, laskevat pään ja kaulan alas, nuolevat toista koiraa tai ihmistä ja yrittävät kävellä pois.\nTappelua välttämään pyrkivä koira voi myös jämähtää paikoilleen, irvistää, laskea hännän alas, nostaa karvat pystyyn lapaluusta ristiselkään ja nostaa etutassuaan. Jos koira kääntyy selälleen, se on jo hyvin stressaantunut, epävarma ja peloissaan.\nKonflikteja lisääviä signaaleja ovat suoraan silmiin tuijottaminen, yritys vaikuttaa suuremmalta kuin onkaan, toisen koiran pois työntäminen, murina, hampaiden näyttäminen, pään ja kaulan korkea asento sekä karvojen nostaminen pystyyn koko selän pituudelta. Myös häntä voi olla korkealla.\nTappeluun valmistautuvalla koiralla on monenlaisia eleitä riippuen siitä, onko se puolustuskannalla ja pelokas vai itsevarma ja vaativa. Se voi hiipiä kohti, pysähtyä, kyyristyä, pitää häntää alhaalla, jäykistyä, tuijottaa, murista, napata ja lopulta purra.\n– Jos koiraa on kielletty murisemasta, voi näyttää siltä, että se puree yhtäkkiä. Näin ei ole, vaan koiralta on estetty mahdollisuus varoittaa murinalla, Appleby muistuttaa.\nLoppuravistelu osoittaa ahdistaneen tilanteen olevan ohi.\nAggressiivisuuden taustalla on yleensä pelko tai turhautuneisuus. Pelkäävä koira näyttää usein koko hammasrivistönsä ja itsevarmempi hyökkääjä vain etuosan hampaistaan.\nUseimmin väärin tulkittuja eleitä on koiran epävarmuus omistajan tullessa kotiin. Monesti ihminen väittää, että koira tietää tehneensä jotain väärää yksin ollessaan ja että koira häpeää hänen tullessaan kotiin. Tämä ei pidä paikkaansa. Eläinten käytösongelmiin erikoistunut Tuulia Appleby korostaa, että ajattelumalli on koiralle liian monimutkainen.\n– Koira ei erota moraalisesti oikeaa eikä väärää. Se ei tiedä tehneensä väärin, mutta erottaa herkästi ihmisen reaktiot. Se, mikä saattaa näyttää häpeämiseltä, osoittaa koiran jännittävän tai pelkäävän ihmisen reaktiota, hän painottaa.\nToiset koirat purkavat stressiään käymällä ylikierroksilla. Innokkaalta näyttävä koira ei välttämättä ole iloinen, vaan kotiin tulevan omistajan yli-innostunut tervehtiminen voi kertoa kärsitystä eroahdistuksesta.\nTunteet tarttuvat niin ihmisten kuin koirienkin kesken, mutta myös eri lajien välillä. Sekä ihmisten että koirien hormonitasot muuttuvat, kun lajit viettävät aikaa keskenään. Elimistöön erittyvä oksitosiini levittää hyvää oloa ja turvallisuutta.\nRODUNJALOSTUS VÄHENSI KOIRAN VIESTINTÄKEINOJA\nSudet ilmehtivät paljon päänsä lihasten avulla, mutta jalostuksen myötä monien koirarotujen päänlihakset ovat vähentyneet. Niinpä kaikki rodut eivät pysty kommunikoimaan keskenään yhtä hyvin kuin toiset.\nKoiran kallon pituus vaihtelee seitsemästä sentistä 28 senttiin, kun suden kallo on 30 senttiä. Eniten pään elekielestä on jäljellä saksanpaimenkoirilla ja huskyilla. Sen sijaan esimerkiksi spanieleiden viestintämahdollisuuksia ovat merkittävästi vähentäneet roikkuvat korvat ja pyöreä pää.\nKaikki koirat eivät myöskään näe yhtä hyvin eivätkä siksi pysty tulkitsemaan muita. Eläinlääkäri Tuulia Appleby kehottaa nostamaan pitkäturkkisilta koirilta otsatukan pois silmien edestä, jotta nämä pystyisivät havainnoimaan maailmaan helpommin.\nHännänkäytössäkin on rotukohtaisia eroja: näkyvä ja liikkuva häntä erottuu paremmin kuin roikkuva. Häntä on riippuvainen koiran mielialasta. Se osoittaa niin intoa kuin pelkoakin.\nKoiran näkökyky lähentelee punavihersokeutta. Se näkee ihmistä paremmin pimeässä ja erottaa hyvin liikkeet. Koirat erottavat tarkimmin keltaisen ja sinisen, mutta punaisen pallon löytyminen vihreältä nurmelta vaatii hajuaistin käyttöä.\nMyös ihmisten tunnistamisessa näiden haju on koiralle olennaisempi kuin puheääni tai ulkonäkö. Usein koira tunnistaa tutun ihmisen vasta hajun perusteella.\n– Nyt kyllä häivyt siitä! Minua ei huvita enää leikkiä, kertoo terrierinarttu. – Okei, okei, meni jakeluun. Rauhallisesti vaan, pystykorvauros myötäilee.


Eero Holma valittiin pappisasessoriksi / Lapuan hiippakunta\nEero Holma valittiin pappisasessoriksi\nLapuan hiippakunnan pappisasessoriksi valittiin alustavan tuloksen mukaan Isonkyrön kappalainen Eero Holma. Hän sai eniten ääniä tiistaina 9.2.2016 toimitetussa vaalissa. Holma sai tasaisessa vaalissa yhteensä 57 ääntä. Mikäli tulos vahvistetaan, tuomiokapituli nimittää Eero Holman pappisasessoriksi 1.5.2016 alkaen kolmen vuoden ajaksi. Holma valittiin toiselle kaudelle: hän on toiminut pappisasessorina myös vuosina 2013–2016.\nToiseksi eniten ääniä annettiin Etelä-Pohjanmaan perheasiain neuvottelukeskuksen johtajalle, TT, HuK Eija Harmaselle, joka sai 55 ääntä. Lappajärven seurakunnan kirkkoherra, FT, TT Ari Auranen sai 51 ääntä, ja Parkanon seurakunnan kirkkoherra Liisa Myyryläinen sai 26 ääntä.\nÄänestys suoritettiin rovastikunnittain, ja äänestämässä kävi yhteensä 284 pappia Lapuan hiippakunnasta. Äänioikeutettuja oli yhteensä 450.\nPappisasessorin vaali tuli ajankohtaiseksi, kun Eero Holman ensimmäinen kolmivuotiskausi päättyy 30.4.2016.\nPappisasessorin tehtävä on osa-aikainen ja sitä hoidetaan oman viran ohella. Pappisasessori osallistuu muun muassa tuomiokapitulin istuntoihin ja piispantarkastuksiin. Lapuan hiippakunnassa on kaksi pappisasessoria, joista toinen on Jyväskylän seurakunnan kirkkoherra Arto Viitala. Perinteisesti toinen asessori on ollut Keski-Suomesta ja toinen hiippakunnan läntisestä osasta.\nParkanon rovastikunnassa toimitettiin samalla lääninrovastin vaali. Siinä eniten ääniä sai Parkanon seurakunnan kirkkoherra Liisa Myyryläinen. Toinen ääniä saanut oli Kihniön seurakunnan kirkkoherra Mauri Pihlajamaa. Tuomiokapituli nimittää lääninrovastin virkaan jommankumman ääniä saaneista.\nLääninrovastin tehtävänä on olla piispan ja tuomiokapitulin apuna rovastikunnan hallinnossa. Tuomiokapituli nimittää lääninrovastin kuudeksi vuodeksi kerrallaan rovastikunnan seurakuntien kirkkoherroista. Parkanon rovastikuntaan kuuluu Parkanon ohella Honkajoen, Karvian, Kihniön ja Virtain seurakunta.\nLisätiedot: Lakimiesasessori Jussi Lilja, puh. 020 763 0918, 0400 666 580\n- Minä parannan heidät heidän uskottomuudestaan.\nMinä rakastan heitä omasta tahdostani,\nvihani on väistynyt heistä pois.


Näin järkyttävän hintaisia lisävarusteita ökyautoihin on tarjolla - Lifestyle - MTV.fi\nNäin järkyttävän hintaisia lisävarusteita ökyautoihin on tarjolla\nLifestyle > Autot Julkaistu 10.11.2016 05:42\nPorsche 918 Spyderin Liquid Metal -maalipinnasta saa maksaa useita kymmeniä tuhansia euroja. Porsche\nYlellisten lisävarusteiden hinnat ovat siltikin vain murto-osa ökyautojen kokonaishinnasta.\nAutovalmistajat tietävät, että kun asiakkaat ostavat uuden auton, täytyy sen olla juuri sellainen kuin asiakas haluaa. Siksi autovalmistajat tarjoavat heille kaikkea mahdollista maalipintojen värivaihtoehdoista erilaisiin sisustusmateriaaleihin.\nToisinaan autovalmistajat tarjoavat ökyautoihin myös ökyvarusteita, joiden hinnat ovat karanneet käsistä. Tässä esimerkkejä eräistä tehtaan tarjoamista ylellisistä lisävarusteista.\nRolls-Royce Wraith – Starlight-verhoilu\nRolls-Royceen on mahdollista lisätä tähtitaivaan tunnelmaa 1 600 kuituoptisen valon avulla, jotka on ommeltu kattomateriaaliin käsin. Hintaa valaistuksella on noin 10 000 euroa.\nBentley Continental GT – Hiilikuitusisustus\nHiilikuitu on kevyt ja kestävä materiaali ja näyttää varmastikin tyylikkäältä sisustusmateriaalilta Bentleyssä. Hintaa materiaalille kertyy kuitenkin noin 16 000 euroa.\nRolls-Royce Wraith – Kullattu keulakoriste\nRolls-Roycen ikoninen keulakoriste, Spirit of Ecstasy, on mahdollista saada Wraithiin myös kullattuna versiona. Tämä ylellisyys maksaa kuitenkin lähemmäs 7 000 euroa.\nAston Martin DBS – Lähetinkello\nJaeger-LeCoultre on kehittänyt Aston Martinille rannekellon, joka avaa ja sulkee auton ovet kertomalla ajoneuvolle lähettimen avulla, milloin omistaja on lähellä. Tästä rannekellosta joutuu tosin pulittamaan yli 30 000 euroa.\nMaserati GranCabrio – Mattamaali\nMattapintainen maali Maseratissa näyttää varmasti upealta, mutta vaikeasti hoidettavasta maalipinnasta joutuu kaiken lisäksi maksamaan maltaita. Hinta on nimittäin 17 000 euroa.\nNissan GT-R Spec V – Jarrut\nNissan GT-R -autoa tuskin voi edes tilata ilman jarruja, mutta niiden rahallinen arvo on kuitenkin huikea. Maailman parhaat jarrut maksavat nimittäin noin 41 000 euroa.\nPorsche 918 Spyder – Liquid Metal -maalipinta\nJos Maseratin mattamaali tuntui hintavalta, on tämän Porschen Liquid Metal -maalipinta kaiken huippu. Lisähinta metallinhohtoisesta kauneudesta on huikeat 67 000 euroa.\nAhdistaako pysäköinti? Ford panostaa uusiin avustimiin VW huolissaan: Seisooko Donald Trump päästöskandaalin ratkaisun tiellä?


Reseptit ja vinkit valmistujaisten juhlabooliin | K-Ruoka | Valmistujaiset – K-Ruoka\nValmistujaiset ja ylioppilasjuhlat alkavat, kun alkumaljaksi kilistetään kuohuvaa. Ruokailun ja kahvitarjoilujen jälkeen siirrytään nauttimaan juhlaboolista.\nYlioppilasjuhlien boolin valmistuksessa kannattaa huomioida reseptin yksinkertaisuus ja sopivuus juhlien teemaan. Boolia ei kannata tehdä liian suurta määrää valmiiksi, sillä erityisesti lämpimällä säällä jäät sulavat ja hiilihapot karkaavat boolimaljasta melko nopeasti. Yksinkertaisella reseptillä boolia on helppo tehdä tarvittaessa lisää.\nValitse valmistujaisboolin resepti vaikkapa väriteeman tai sankarin suosikkihedelmän tai -marjan mukaan. Esimerkiksi raikas karpalobooli on kauniin punainen ja todella helppo valmistaa. Makean ystäville maistuu hunajainen mansikkabooli tuoreilla mansikoilla ja sitruunanlohkoilla koristeltuna. Aikuiseen makuun sopii klassinen sangria tai punaisena hehkuva siirappinen kesäjuoma.\nValmistujaisten juomatarjoiluja suunniteltaessa kannattaa huomioida alkoholiton vaihtoehto esimerkiksi autonratissa matkaaville sekä pikkuväelle. Raikas päärynäbooli tai punainen kuohujuoma sopivat valmistujaisten ja kesäjuhlien alkoholittomaksi vaihtoehdoksi. Kokeile myös raikkaita mocktaileja, jotka sopivat tyylikkääksi alkoholittomaksi vaihtoehdoksi varsinkin aikuisille. Punainen mocktail tai mustikkacocktail ovat juhlavia vaihtoehtoja kilistelyyn.\nPaljonko boolia sitten tarvitaan?\nOnnistuneiden ylioppilasjuhlien yksi kulmakivi on se, että ruoka ja juoma eivät lopu kesken. Yli jäänyt juhlabooli ei kuitenkaan pidä hiilihappoja kovinkaan pitkään. Tästä syystä kannattaa tehdä pieniä laskutoimituksia, jotta boolia tehdään oikea määrä.\nJuhlaboolin kulutukseen vaikuttavat säätilan lisäksi juhlan ajankohta ja aihe, vieraiden juomatottumukset, juhlien muu juomatarjoilu sekä tietysti boolin maku. Yksinkertaisena ohjenuorana voidaan kuitenkin sanoa, että juomatarjoilun ensimmäisen tunnin aikana vieraat nauttivat keskimäärin kaksi annosta boolia ja sitä seuraavina tunteina yhden annoksen. Booliannoksen koko on noin 1 dl. Viisi tuntia kestävien juhlien aikana voi yksi vieras siis juoda 2 + 1 + 1 + 1 + 1 = 6 dl boolia.\nTarjoile ylioppilasjuhlien booli laakeasta boolimaljasta, lasisesta juomakannusta tai lasikannusta, josta juomaa voi laskea lasiin. Boolimaljasta tulee erityisen näyttävä kun koristelet juoman jääpalojen sisään jäädytetyillä syötävillä kukilla, tuoreilla marjoilla tai kauniisti viipaloiduilla hedelmillä ja yrtinlehdillä.\nBoolia voidaan nauttia tavallisista juomalaseista tai värikkäistä kertakäyttöisistä pahvimukeista hauskojen paperipillien kera.\nIdeoita juhlien juomatarjoiluun\nJuomia kesän juhliin\nKevät on suurten juhlien aikaa ja valmistujaiset ja ylioppilasjuhlat jos jotkin ovat tilaisuus, j...\nJuhannusjuhlat ovat kesän kohokohta\nJuhannusjuhlat ovat kesän kohokohta, jolloin ystävät ovat yhdessä, grilli on kuumana ja booli on...\nRaikkaat kesäiset drinkit sekä marja- ja hedelmäjuomat viilentävät kesähelteillä. K-Ruoka.fi:sta...


Leonid Štšerbakov – Wikipedia\nHopeaa Helsinki 1952 kolmiloikka\nKultaa Bryssel 1950 kolmiloikka\nKultaa Bern 1954 kolmiloikka\nLeonid Štšerbakov (s. 7. huhtikuuta 1927 Oljebino) on neuvostoliittolainen kolmiloikkaaja ja olympiamitalisti. Hän oli lajinsa ensimmäinen kansainväliselle huipulle yltänyt neuvostoliittolainen voittaen 1950-luvulla kaksi Euroopan mestaruutta ja parantaen kerran maailmanennätystä.\nLeonid Štšerbakov voitti Brysselin EM-kilpailuissa 1950 kultaa tuloksella 15,39 m. Helsingin 1952 olympialaisissa hän saavutti hopeaa uudella Euroopan ennätyksellä 15,98 m. Hän ylitti 16 metrin rajan kaikkien aikojen kolmantena hyppääjänä, ja Moskovassa 19. heinäkuuta 1953 hän teki uuden maailmanennätyksen 16,23 m. Ennätys säilyi hänen nimissään kevääseen 1955 saakka, kunnes olympiavoittaja Adhemar Ferreira da Silva otti sen takaisin itselleen.\nBernin EM-kilpailuissa Štšerbakov voitti toisen Euroopan mestaruutensa tuloksella 15,90 m. Vuonna 1956 hän hyppäsi ennätyksekseen jääneen tuloksen 16,46 m, joka jäi kymmenen senttimetriä silloisesta maailmanennätyksestä. Melbournen 1956 olympialaisissa hän ei kuitenkaan onnistunut vaan sijoittui kuudenneksi tuloksella 15,80 m.\nŠtšerbakov oli pituudeltaan 178 cm ja painoi huippuvuosinaan 73 kiloa. Hän valmensi 1970-luvulla kuubalaista maailmanennätyskolmiloikkaajaa Pedro Pérez Duenasia.\nHannus, Matti: Yleisurheilu: Tuhat tähteä, s. 274. WSOY, 1983. ISBN 951-0-11900-8.\nQuercetani, Robert L: Kilpakenttien kuninkaat, 4. painos, s. 316–317. , 1966.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Leonid_Štšerbakov&oldid=17359461”\nSivua on viimeksi muutettu 8. kesäkuuta 2018 kello 23.52.


Bad Manners & Big Country - Kulttuuritalo\nHelsingin Kulttuuritaloon 15. marraskuuta suunniteltu Big Countryn ja Bad Mannersin -konsertti siirtyy pidettäväksi ensi keväälle. Konsertin uusi päivä on to 4.4.2019. Tapahtumapaikka pysyy samana. UUSI TAPAHTUMA: www.kulttuuritalo.fi/tapahtuma/big-country\nKonsertin ohjelmistoon tulee lisäksi muutos, sillä Bad Manners on joutunut peruuttamaan saapumisensa Suomeen. Konsertissa kuullaan Big Countryn lisäksi muita artisteja/yhtyeitä, jotka julkistetaan lähiaikana.\nJo ostetut liput käyvät sellaisenaan kevään konserttiin.\nLiput voit myös halutessaan palauttaa (30.11. mennessä) Menolippuun alla olevan ohjeen mukaisesti. Menolippu: Liput voi lähetetään postitse yhteys- ja tilitietojen kera osoitteeseen:\nElektroniset liput voi lähettää yhteys- ja tilitietojen kanssa sähköpostitse osoitteeseen info@menolippu.fi\nKonsertin järjestäjä pahoittelee muutosta.\nMenestysyhtyeet Bad Manners ja Big Country palaavat Suomeen marraskuussa!\nBrittirockin 1980-luvun suuret menestysyhtyeet Bad Manners ja Big Country palaavat Suomeen marraskuussa. Nämä suomalaisetkin ihailijansa jo 40 vuotta sitten valloittaneet yhtyeet nähdään Kulttuuritalossa, Helsingissä torstaina 15.11. 2018\nVuonna 1976 perustettu Bad Manners löi lähtemättömän leimansa musiikkimaailmaan yhtyeen keulahahmon Buster Bloodvesselin persoonallisen esiintymisen myötä. Bad Manneristä tuli yksi edelläkävijöistä Two Tone -tyylille, jossa yhdistetään punkkia, rocksteadya, reaggaeta ja new wavea.\nBad Manners pysyi Ison-Britannian sinkkulistalla vuosina 1980-1983 kaikkiaan 111 viikkoa, ja meno jatkuu vauhdikkaana myös yhä vuosikymmenten jälkeen. Kuluvana vuonna 60 vuotta täyttävä Buster Bloodvessel jatkaa yhä väsymättömänä Bad Mannersin kiertueiden vauhdittajana.\nSkottilaistaustainen Big Country perustettiin vuonna 1981. Yhtyeen In A Big Country -kappale nousi listoille ympäri maailman vuonna 1983. Big Countryn muita legendaarisia julkaisuja ovat mm. Fields of Fire, Chance, East Of Eden ja Look Away.\nNykyisin Big Countryn muodostavat alkuperäisjäsenet Bruce Watson (kitara, laulu) ja Mark Brzezicki (rummut, laulu) sekä Jamie Watson (kitara, laulu), laulaja-kitaristi Simon Hough ja basisti Scott Whitley.\nBad Manners ja Big Country Kulttuuritalossa, Helsingissä, torstaina 15. marraskuuta (ovet kello 19.00, konsertti klo 20).\nLiput alk. 49,50 €.


Tässäkö kaikkien aikojen helpoin ja nopein tapa kihartaa hiukset? Tarvitset vain muovipullon ja hiustenkuivaajan - MTVuutiset.fi\nHelppo kiharruskikka toimii pitkiinkin hiuksiin. Kuvituskuva. Shutterstock\nJulkaistu 06.11.2018 18:38\nViraaliksi muodostuneen kikan mukaan hiusten kihartaminen onnistuu loistavasti vain kymmenessä sekunnissa muovipullon ja hiustenkuivaajan ansiosta, uutisoi muun muassa Yahoo Lifestyle.\nNyt sosiaalisessa mediassa leviää jälleen uusi, nerokkaalta vaikuttava kikka, jolla hiukset voi saada kihartumaan helposti – ja halvalla. Tähän kikkaan ei nimittäin tarvita kalliita ja tehokkaita kiharrusrautoja, vaan vain hiustenkuivaaja ja tyhjä muovipullo.\nAikaa kauniiden kiharoiden saamiseen ei kulu myöskään kymmentä sekuntia pidempään.\nKatso alla olevalta videolta toinen tapa, jolla kiharat voi saada ilman kalliita hiusrautoja! (Artikkeli jatkuu videon alla.)\nViime viikolla sosiaalisessa mediassa alkoi levitä malesialaisen Facebook-profiilin julkaisema video, jossa nainen tekee itselleen upeat kiharat muovipullon ja hiustenkuivaimen avulla.\nKikassa muovipullon pää on leikattu pois, ja hiukset on laitettu siitä pullon sisälle. Hiustenkuivaimella föönataan pullon sisään sivuun leikatusta reiästä. Kun videolla nainen vetää pullon pois hiustensa ympäriltä, paljastuvat upeat kiharat.\nTähän mennessä video on kerännyt Facebookissa jo yli 1,5 miljoonaa katselukertaa. Myös monet uutissivustot ovat uutisoineet nerokkaasta vinkistä tehdä kiharat.\nHiusstylistit laittoivat kikan testiin\nKikan ovat laittaneet testiin myös useat hiusstylistit maailmalla. Muun muassa floridalainen hiusstylisti Olivia Smalley jakoi videon omasta testistään. Naisella on lähes 140 000 seuraajaa Instagramissa.\nSmalleyn videon jälkeen useat muutkin ovat jakaneet videota aiheesta hastagilla #blowthebottlechallenge.\nNorth Carolinassa asuva hiusstylisti Jezabel Lebatard jakoi myös videon kiharakikan kokeilusta. Hän antoi seuraajilleen neuvoja muutaman oman epäonnistuneen yrityksensä jälkeen.\n"1. Pitäkää huolta, että pullo on pidempi\n2. Pitäkää huolta, että pullo on paksua muovia… kuten näette videollani, miksi\n3. Anna hiustesi viilentyä pullossa ennen kuin otat ne ulos\n4. Pidä hiustenkuivaajaa oikeassa kulmassa, jotta hiukset voivat pyöriä ympäriinsä"\nA post shared by BRIDAL STYLIST EDUCATION (@reneemarieacademy)\nJos kikkaa kokeilee, on syytä olla varovainen kuumuuden kanssa vammojen välttämiseksi. Kuten Lebatard videollaan huomauttaa, muovipullo voi alkaa sulaa kuumuuden seurauksena.\nLUE MYÖS: Varmista haluamasi lopputulos: 8 asiaa, jotka kannattaa aina kertoa kampaajalle\nHiukset Hiustyylit Kampausvinkit Kauneus ja tyyli


Ilmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1154628\nHaemme kokkeja Saariselälle!\nHaemme A LA CARTE -KOKKEJA Tuntureille joulusesonkiin. Tarjolla on töitä jos jonkinlaisessa mestassa ketjuravintoloista pieniin boutique -hotelleihin ja finedine -ravintoloihin. Kaikille löytyy täältä oma paikkansa! Missä ikinä työskenteletkään, täältä saat mielettömän hyvää työkokemusta. Pääset lisäksi töihin aidosti kansainväliseen ympäristöön, sillä valtaosa asiakkaista puhuu aivan muuta kieltä kuin suomea. Tarvitset tehtävässä:\njoustavuutta, työkaveria ja työpistettä ei pulaan jätetä!\nKaiken hyvän lisäksi Lappiin töihin lähteminen on aivan naurettavan helppoa: julkisella liikenteellä hurautat vauhdilla vaikkapa tänne Saariselälle, ja kausityöntekijöille on tarjolla paljon kalustettuja ja edullisia asuntomahdollisuuksia. Lisäksi edes oma auto ei ole pohjoisessa tarpeen, sillä suurin osa majoituksista ja työpaikoista sijaitsee aivan lomakohteiden ytimessä.\nTarjolla on noin kuukauden pätkä joulukuulle, mutta samoissa yrityksissä tarjolla myös n. 5kk työrupeamia. Ota meihin yhteyttä ja kerro, minkä pituinen työskentely sinua kiinnostaa, niin katsotaan yhdessä juuri sinun aikatauluihisi sopiva tehtävä.\nTarjoilijaksi Saariselälle talvisesongille!\nOpteam | Julkaistu 20.7.2018\nKokki, Ravintola Martina, Rovaniemi\nKeittiön vuoropäällikkö, Ravintola Martina, Rovaniemi


Maastaveto Lihakset | Itä-suomen Uutiset\nMaastaveto. Oikein tehtynä maastaveto on loistava selkäharjoitus. Yläselän lihakset joutuvat koville pitäessään vartaloa suorana ja estäessään selän notkahtamista. Pyöritä levytanko sääriäsi vasten. Koukista lantiota ja polvia ja ota tangosta kiinni myötäotteella kädet hartioiden leveydellä.\nMaastaveto. Päälihasryhmät: etureidet, takareidet, pakarat, selän lihakset. Lihaskunto kuntosali kuntosaliharjoittelu kuntosaliliike kuntosaliohjelma. Treenaakotona.com / Home Training Finland Oy [email protected] +358 45 136 1339 Sivuston käyttöehdot Tietosuojaseloste\nAvainsana on se, että lihakset revitään. rikki ja. Maastaveto on juuri sellainen liike, jossa koko keho joutuu töihin. Pohjien on oltava vankat ja tekniikan oikea, jotta selkä ei mene rikki ; Posts about maastaveto written by saaralaaksonen. treeniä, että lukko oli rikki eikä se.\nKuinka muutetaan salakavala hoikka rasva lihakseksi? Kun lihasmassaa on alle suositusten, mutta rasvaa sen sijaan riittävästi? Asiantuntijoiden avulla "laihan rasvaisen" toimittajan kehoa yritetään muuttaa terveempään suuntaan 12 viikon ajan. Projekti käynnistyi 28.4. Lopputulokset ovat nähtävissä 16.9. Prisma Studiossa.\nmiten kuntoilijat voivat oppia vääränlaisen liikemallin ja tekniikan oli se sitten maastaveto, kyykky, pystypunnerrus, jne.\nParhaat treeniliikkeet laittavat koko kropan lihakset kerralla töihin. Katso videolta liikkeiden suoritusohjeet.\nMaastaveto ”Maastaveto ilman muuta, koska se on yhdistelmäliike, joka pistää kehon jokaisen lihaksen töihin. Puhumattakaan siitä, että se polttaa paljon kaloreita!”\nToiminnallisten liikkeiden sarja saa jatkoa koko selkäosastoa, takareisiä, pakaraa, hartioita ja hauista kuormittavalla liikeketjulla. Loistava setti, kunhan muistat pitää selän suorana ja ryhdikkäänä sekä noudatat malttia käsipainojen valinnassa. Myöhemmin saat ottaa suuretkin painot tai vastaavasti voit tehdä liikkeen pienemmillä painoilla, mutta suorin jaloin maastavetoon.\nMaastaveto. Ehdottoman tehokas liike epäkäslihaksista takareisiin.\nJa kaikkein tärkeintä on muistaa se tosiasia, että alussa ei kasva lihakset vaan verenkierto ja hermotus lihaksiin aktivoituu. Vasta 2-3 vuoden harjoituksella 2-4 krt pvä alkaa jotain näkymään.


10 000 euron punaviini ja 4000 euron laukku: Luksustuotteet ovat rantautuneet Suomeen - Lifestyle - MTV.fi\n10 000 euron punaviini ja 4000 euron laukku: Luksustuotteet ovat rantautuneet Suomeen\nLifestyle > Tyyli Julkaistu 11.12.2013 14:19 (Päivitetty 18.12.2013 15:55)\nSuomesta saa tätä nykyä tuotteita, joihin uppoaa tavallisen pulliaisen neljän kuukauden palkka. MTV Lifestyle päätti kartoittaa Helsingin luksustarjontaa.\nKaukana ovat ajat, jolloin piti matkustaa ulkomaille nähdäkseen luksusmerkkien liikkeitä. Näyttää siltä, että piheinä tunnetut suomalaiset ovat alkaneet käyttää rahojaan muuhunkin kuin asuntosijoittamiseen. Maistuisiko sinulle esimerkiksi lasillinen Romanée-Conti 2009 -punaviiniä? Pullo tätä punaviiniherkkua maksaa ei enempää tai vähempää kuin 10 000 euroa. Tuoteviestintäpäällikkö Taina Vilkuna Alkosta kertoo, että kyseistä viiniä on tilattu Alkoon vain yksi pullo.\n– Domaine de la Romaneé-Contin viinit ovat maailman arvostetuimpia ja tunnetuimpia viinejä. Myös Suomessa on varakkaita viiniharrastajia, minkä takia Alko toi valikoimiin myös kyseisen merkin viinejä. Halvemmat Domaine de la Romaneé-Contin viinit maksavat 700–2600 euroa pullo, Vilkuna kertoo.\n10 000 euron viinipullo ei nökötä Alkon myymälän hyllyssä, vaan se on Helsingin Salomonkadun lippulaivamyymälän viilennetyssä huoneessa piilossa uteliailta katseilta.\nArvokasta ruokaa ja juomaa löytyy Helsingistä muutenkin. Hiukopalaa halutessaan rikas kulkija voi vierailla esimerkiksi Michelin-tähtiä ansainneessa ravintola Postresissa Eteläesplanadilla. Postresin kuuden ruokalajin illallinen maksaa 96 euroa, viinien kanssa hintaan lisätään vielä 79 euroa. Ravintola Luomon seitsemän lajin illallinen on hiukan edullisempi, 85 euroa. Viinit kustantavat kuitenkin vielä 79 euroa päälle. Annokset maksavat enemmän kuin monella ihmisellä kuluu kahdessa viikossa ruokaan.\nKuka uskaltaa laittaa 40 000 euron matkalaukun lentokoneen ruumaan?\nSeuraavaksi on tarkoituksena kartoittaa Helsingin arvokasta laukku- ja vaatetarjontaa. Louis Vuittonin Helsingin myymälästä kerrotaan puhelimitse, että heidän arvokkaimpiin tuotteisiinsa kuuluvat noin 4000 euron arvoiset laukut. Olen kuitenkin kuullut, että Vuittonilla on tarjolla myös huomattavasti kalliimpia tuotteita, esimerkiksi 40 000 euron arvoisia matkalaukkuja. Kukahan uskaltaa laittaa tuon hintaisen matkalaukun lentokoneen ruumaan? Saan puhelimessa kansainvälisen Louis Vuittonin sähköpostiosoitteen, josta voin kysyä lisää tietoja. Laitan viestin ja esittelen itseni suomalaisen TV-kanavan toimittajaksi, mutta en saa koskaan vastausta.\nHipsin siis muutaman päivän kuluttua Louis Vuittonin liikkeeseen. Suomessa ei ole tottunut siihen, että siististi pukeutunut vartija avaa kohteliaasti oven. Talouden laskusuhdanne ei kyllä tavallisen pulliaisen silmään näy, sillä Vuittonin liike kuhisee ihmisiä. Tuolla! Kulmassa on kasa matka-arkkuja. Kerron myyjättärelle etsiväni matka-arkkua äidilleni, ja kyselen hinnoista. Valitettavasti liikkeessä esillä olevat matka-arkut ovat "vain" noin 3000 euron arvoisia. Myyjätär kuitenkin kertoo, että kaikkia Vuittonin tuotteita voi myös tilata Helsingin myymälään – ilmeisesti myös niitä 40 000 euron matka-arkkuja. Myymälästä mieleen jää, ettei ihmisten ulkonäön perusteella todellakaan voi kertoa, kenellä on rahaa ja kenellä ei. Verkkareihin pukeutunut nainen tutkii myyjättären kanssa 2000 euron arvoisia laukkuja viereisellä kassalla.\nSopisiko illan juhliin 5000 euroa maksava Versacen kolttu?\nLouis Vuitton ei toki ole ainoa luksusvaatteita myyvä puoti Helsingissä. Kalliita merkkivaatteita myyvän Kaarina K. -boutiquen arvokkaimpiin tuotteisiin kuuluvat Versacen iltapuvut ja pitkät mekot, jotka maksavat noin 5000 euroa. Materiaalista riippuen luksusmerkkien perusvaatteita saa noin 1500–3000 euron välillä, putiikista ilmoitetaan. Kokonaisuuden voi asustaa esimerkiksi Christian Louboutinin hulppeilla kengillä, joita saa helsinkiläisestä Nina's -liikkeestä. Riina Kautonen Nina's-liikkeestä kertoo, että heidän valikoimansa arvokkaimpiin tuotteisiin lukeutuvat Christian Louboutinin tuotteiden lisäksi Célinen tuotteet. Célinen kalleimmat tuotteet ovat noin 2000 euroa ja Louboutinin 1500 euroa.\nMillainen asiakas hankkii tuhansien euron kengät?\n– Liikkeessämme käy turisteja jonkun verran, joinain aikoina noin 30 prosenttia. Pääosa asiakkaistamme on kuitenkin Helsingistä, mutta totta kai myös muualta päin Suomea tulee asiakkaita, Kautonen sanoo.\nPoikkean käymään myös Della Margassa, jossa on Chanelin Shop in Shop. Ranskalaismerkki Chanel tunnetaan glamoröösistä perustajastaan Coco Chanelista. Della Margassa on lisäksi tarjolla Armania sekä Dolce & Gabbanaa. Myyjät esittelevät tuotteita avoimesti, kun kerron olevani Helsingin luksustarjontaa kartoittava toimittaja.\nKalleimmat Della Margan Chanelin laukut pyörivät noin 4000 euron kieppeillä. Myyjien mukaan Chanelin tuotteita menee kaupaksi päivittäin! Uskoisiko moista? Merkin osasto on rajattu näyttävillä esteillä, ja sinne ei ole asiaa ilman myyjätärtä. Esteiden takaa löytyy muun muassa Chanelin klassikkolaukku 2.55. Ensimmäistä kertaa koko luksusaihetta tutkiessani tunnen pienen halun sisälläni tuijottaessani 1950-luvulla suunniteltua klassikkolaukkua.\nTelevisio voi maksaa yli 30 000 euroa\nSeuraavaksi tutkimuskohteeksi valikoituu helsinkiläisen tavaratalon elektroniikkaosasto. Näyttää siltä, että olen päätynyt paikkaan, jossa on kaikista korkeimmat hintalaput. Useilla eri tv-malleilla on hintaa tuhansia euroja. Löydän tieni jättikokoisen television viereen, jonka hintalapussa lukee 35 000 euroa. Toivottavasti suurikokoinen ultrateräväpiirtotelevisio on hintansa väärti. Tarjolla on myös hiukan halvempia televisioita hintaan 12 999 euroa tai 7 999 euroa. Elektroniikkaosastolla näyttää olevan huimasti kalliimpia tuotteita kuin luksusvaatteita myyvissä liikkeissä.\nKierroksen lopputulos? Jos luksuksen makuinen elämä houkuttaa, ja kukkaron nyörit antavat myöden, niin Helsingissä saa aivan varmasti palamaan kymmeniä tuhansia euroja yhden illan aikana pelkkään shoppailuun. Mikäs siinä 35 000 euron televisiota katsellessa ja siemaillessa samalla 10 000 euron viiniä. Toivottavasti viiniä ei vaan heilahda 5000 euron mekolle.\nAnna joululahjaksi kello – esittelyssä syksyn kauneimmat rannekellot Pidätkö yleensä uudenvuodenlupauksesi?


Varattu koira: BLACK BINGO (Suomessa) - Rescueyhdistys Kulkurit ry - Matkalla kotiin! - Kulkurit.fi\nVarattu koira: BLACK BINGO (Suomessa)\nRomaniassa, kylässä nimeltä Grădiştea, asuu hyväsydäminen ja loputtoman ahkera Luiza Mandru. Luiza on toiminut yli vuosikymmenen ajan aktiivisena, vapaaehtoisena eläinsuojelijana, laittaen apua tarvitsevat eläimet omien tarpeidensa edelle. Kyläläiset ovat pelastaneet Bingon ihan pienenä pentuna, ruokkineet sitä pentuna pullolla ja antaneet kasvaa takakujallaan. Lopulta he toivat Bingon Luizan luokse. Suomeen omaan kotiin Bingo saapui lokakuussa 2019.\nAina elämä ei mene suunnitelmien mukaan. Oltuaan Suomessa reilun vuoden Bingo palaa nyt takaisin etsimään kotia. Bingo viihtyisi todennäköisesti parhaiten rauhallisemmassa ympäristössä, joten sitä ei luovuteta kaupungin keskustaan. Bingo varmasti myös nauttisi omasta pihasta, jossa saisi juosta. Bingoa ei luovuteta lapsiperheeseen, ensimmäiseksi omaksi koiraksi eikä kissakotiin.\nSuomessa viettämänsä reilun vuoden aikana Bingo on jo oppinut monia kotikoiran taitoja. Kotiin tulevat vieraat ihmiset kuitenkin voivat kiihdyttää Bingoa, ja se tarvitsee apua silloin rauhoittumiseen. Bingo hyppii ihmisiä vasten ja saattaa hammastella samalla. Kotihoidossa tämä käytös on vähentynyt, kun huomiota saa vain rauhallisesta käyttäytymisestä. Kauniissa hihnakävelyssä Bingolla on vielä harjoiteltavaa.\nBingo on energinen, iloinen, vilkas ja nopea oppimaan. Bingo etsii kotia, jossa on koirakokemusta mielellään vilkkaista koirista ja jossa osataan tukea Bingoa oikealla tavalla häntä jännittävissä ja kiihdyttävissä tilanteissa. Koska Bingossa on paljon energiaa, sitä tulee myös osata auttaa sen energian purkamisessa mielekkääseen tekemiseen ja lisäksi sille tulisi opettaa rauhoittumisen taitoa. Bingo voisi nautti rallytokosta tai nenätyöskentelystä, mutta vähintään sillä pitää olla elämässä riittävästi niin liikuntaa kuin pulmapähkinöitä, joihin kuluttaa energiaansa. Bingo on kotihoidossa leikkinyt paljon kotihoitajan narttukoiran kanssa. Bingolle olisikin parasta, jos uudessa kodissa olisi seurana leikkisä tyttökaveri, joka olisi vähintään saman kokoinen kuin Bingo.\nBingo on pötkylänmallinen koira, jolla on laineikas kiiltävä turkki. Bingon paino ei saisi nousta, ettei sen selkä ja nivelet rasittuisi painosta. Bingo on arviolta noin 40 cm ja 16 kg kooltaan.\nBingo on kotihoidossa Helsingissä, jonne sitä pääsee tapaamaan sovitusti adoptiohaastattelujen jälkeen.\nIlopilleri Bingo on löytänyt oman kodin, ja muuttaa pian perheensä luokse.\nBingo sai kuluneella viikolla poseerata kameran edessä, mikä sekin luonnistui tältä taitavalta poitsulta kuin ammattilaiselta. Bingolle lisättiin uusia kuvia valokuvassessiolta.\nKotihoitaja kertoo Bingon jaksosta kotihoidossa seuraavasti:\nBingon jakso kotihoidossa on alkanut oikein hyvin. Ensimmäisten päivien pienen jännityksen jälkeen Bingo on tutustunut hoitopaikan muihin eläimiin, totutellut kiireettömään ulkoiluun ja alkanut nauttimaan pitkistä päikkäreistä. Alusta asti Bingon kanssa on etsitty rentoutta ja keinoja laskea kierroksia. Ulkona Bingo on oppinut hidastamaan tahtia, vaikka remmi välillä vielä kiristyykin jonkun hyvän hajun takia. Autotien lähellä kävely ei enää nosta Bingon kierroksia niin kovin ylös, ja pyörät ja ohikulkijat voi päästää ohi ilman villiintymistä.\nSisällä Bingo osaa olla hienosti rauhassa, vaikka hoitopaikan kissaa pitääkin välillä päästä jahtaamaan. Myös vieraiden ihmisten kohtaamista on harjoiteltu sisällä ja ulkona, ja Bingo on tajunnut, että ihmiset ovat varsin kivoja etenkin silloin, kun niitä vasten ei pompi.\nBingo on hauska ja kekseliäs koira, jolle saa olla lähes koko ajan antamassa tekemistä. Etenkin kotihoitopaikan pieni, nuorempi narttukoira on Bingolle hyvä kaveri ja myös apu rauhoittumiseen. Bingolle on silti tärkeää olla välillä myös omissa oloissaan, jolloin se saa nukuttua parhaiten.\nBingo palaa Kulkureiden adoptio-ohjelmaan etsimään omaa loppuelämän kotiaan.\nIhana, iloinen Bingo lensi omaan kotiin Suomeen.\nBingo tulee mukaan Kulkureiden adoptio-ohjelmaan etsimään ikiomaa kotiaan, jossa rakkautta ja rapsutuksia riittää.\nBingo on ennen Suomeen saapumista kastroitu, asianmukaisesti rokotettu, ulko- ja sisäloishäädetty ja testattu useiden sairauksien varalta. Lisäksi Bingo on mikrosirutettu ja sillä on EU-lemmikkipassi. Rescueyhdistys Kulkurit ry kuuluu Responsible Rescue-sitoumukseen ja noudattaa sitoumuksen kriteereitä koirien maahantuonnissa.\nBingon yhteyshenkilö on Mari Jokinen.\nMallin työ luonnistui Bingolta kuin vanhalta tekijältä 1/2021\nBingo valokuvamallina 1/2021\nBingo poseerasi reippaasti Helsingin keskustan kaduilla 1/201\nJoulu Bingo 12/2020\nBingo ja kotihoidon koiraystävät 12/2020\nIlmeikäs Bingo 12/2020\nBingo kesä 2020\nBingo nauttii rapsutuksista 7/2019\nAntaisitko namia 7/2019\nBingo ottaa kontaktia 7/2019\nSaisiko vielä rapsutuksia? 7/2019\nBingo osaa myös rauhoittua 7/2019


Nimi monella kielellä - Kotimaisten kielten keskus\nEtusivu Julkaisut Nimijulkaisut Nimiaiheiset verkkonäyttelyt Paikannimen tarina Nimi monella kielellä\nMonikielisten alueiden paikannimet\nSuomen paikannimistö on monikielinen: Lapin saamelaisalueella paikannimet ovat suureksi osaksi saamenkielisiä ja länsi- ja etelärannikon perinteisesti ruotsinkielisillä alueilla ruotsinkielisiä.\nSuomen- ja ruotsinkielinen nimi\nJos paikalla on sekä suomen- että ruotsinkielinen vakiintunut nimi, molemmat merkitään karttaan. Kunnissa, joissa enemmistön kieli on ruotsi, esitetään ruotsinkielinen nimi ensimmäisenä, kuten Kristiinankaupungissa. Kaskisissa taas ensimmäinen nimi on suomenkielinen.\nKristiinankaupunki. © Maanmittauslaitos lupa nro 49/MML/10\nSaamelaisalueella puhutaan kolmea saamen kieltä ja suomea. Enontekiöllä, Utsjoella ja Sodankylän pohjoisosassa nimistö on enimmäkseen suomen- ja pohjoissaamenkielistä. Inarissa paikalla voi olla nimi jopa neljällä kielellä. Peruskartassa suomenkielinen nimi mainitaan ensin, sen jälkeen pohjois-, inarin- ja koltansaamenkielinen nimi.\nSevettijärvi. © Maanmittauslaitos lupa nro 49/MML/10\nNoin yhdellä prosentilla peruskartan nimistä on kartassa toisenkielinen vastine.\nInarijärveä Sevetintieltä Kuva: Juha Lohi.


Harley-Davidson Sportster XL 883 R Sportster Roadster 900 cm³ 2002 - Tampere - Moottoripyörä - Nettimoto\nMyydään kevyesti laitettu ja näyttävä Sportster. Pyörä ollut minulla kaksi kesää ja toiminut moitteetta. Pyörä on tarkastettu Mr. Moorella Lempäälässä 2019 syksyllä ja samalla tehty tarvittavat korjaukset / huollot: -Vaihdettu moottoriöljy, suodatin ja ensiöveto/vaihdelaatikkoöljy -Vaihdettu jarrunesteet ja takajarrupalat -Uusittu Ilmansuodatin/imusarjan jatko Renkaat on vanhat ja ne on järkevä uusia. Eturengas menettää painetta 2-3 vkon aikana. Vaikka tällä ajaminen aiheuttaakin joka kerta leveän hymyn ja uskomatonta mielihyvää, niin joudun luopumaan ajan puutteen vuoksi (vene hankinnassa). Olen siis kiinnostunut kuulemaan myös vaihtoehdotuksia pulpetti/tuplapulpetti veneeseen + traileriin. Mukaan tulee aidot Harley Davidson sivulaukut (2kpl), sekä tuplapenkki. Kilven kiinnitys tapahtuu laukkuun tai vaihtoehtoisesti sivukilpitelineeseen, mikä on tällä hetkellä rikki (vaatii hitsauksen), kun joku keksi potkaista sen irti.\nMittarilukema 33 000 km Rek.nro YU-220\nMyydään kevyesti laitettu ja näyttävä Sportster. Pyörä ollut minulla kaksi kesää ja toiminut moitteetta. Pyörä on tarkastettu Mr. Moorella Lempäälässä 2019 syksyllä ja samalla tehty tarvittavat korjaukset / huollot:\n-Vaihdettu moottoriöljy, suodatin ja ensiöveto/vaihdelaatikkoöljy\n-Vaihdettu jarrunesteet ja takajarrupalat\n-Uusittu Ilmansuodatin/imusarjan jatko\nRenkaat on vanhat ja ne on järkevä uusia. Eturengas menettää painetta 2-3 vkon aikana.\nVaikka tällä ajaminen aiheuttaakin joka kerta leveän hymyn ja uskomatonta mielihyvää, niin joudun luopumaan ajan puutteen vuoksi (vene hankinnassa). Olen siis kiinnostunut kuulemaan myös vaihtoehdotuksia pulpetti/tuplapulpetti veneeseen + traileriin.\nMukaan tulee aidot Harley Davidson sivulaukut (2kpl), sekä tuplapenkki. Kilven kiinnitys tapahtuu laukkuun tai vaihtoehtoisesti sivukilpitelineeseen, mikä on tällä hetkellä rikki (vaatii hitsauksen), kun joku keksi potkaista sen irti. Piilota »\nYU-220, Nettimoto ID 2585768