Muusikoiden.net - Keskustelu - Tätä kuuluu itseopiskellen sävelletylle sinfonialleni\nAihe: Tätä kuuluu itseopiskellen sävelletylle sinfonialleni\n21.02.2007 08:50:00 (muokattu 21.02.2007 09:46:38)\nOlen korjannut sinfoniani, korjaustyöhön kului 4 kuukautta.\nTarjosin sävellystä 11.11.2006 kahdeksalle orkesterille.\nLaitoin sävellyksen partituurin sekä äänityksen Mp3:tiedostona internetiin.\nEsittelin sivut sähköpostilla orkestereille.\n20.2.2007 mennessä palautetta ei tullut taaskaan kuin samaiselta eturivin kapulta, jolta sain aikaisemmin laajan selonteon tarvittavista korjauksista.\nTämäkään markkinointiyritys ei johtanut esitykseen, kys. kapellimestari esitti sävellykseen vielä huomattavia muutoksia.\nLounaskeskustelussamme kapellimestari toteaa, että korjaustyöni on parantanut sävellystä huomattavasti, mutta siinä on edelleen sama ongelma, melodiat ja aiheet eivät sulaudu- tai niiden yhteys toisiinsa ei selity riittävän selvästi.\nLisäksi, kun tällä kerralla tapasimme henkilökohtaisesti, sävellyksen laatutasosta ilmeni paljon uusia parannettavia ominaisuuksia kuten:\n- koska sävellys on 1800 luvun tyylinen, se ei ole esityskelpoinen, ellei siinä ole huomattavan paljon jotain uutta annettavaa.\n- voimakas taiteellinen tunne puuttuu osista 1-3.\n- osa 3:n rytmit erottuvat liian selvästi = yleisön kosiskelua.\n- että uusi sinfonia esitettäisiin, sen on oltava yhtä hyvä kuin maailman parhaat, sillä parhaitakaan ei voi, niiden runsaasta tarjonnasta johtuen, kaikkia esittää.\n- 40 minuuttia on vieläkin hukuttavan pitkä, 20 minuuttia riittää.\n- yleisilmeeltään sävellys ei ole oikein sinfoninen, melodioita ja aiheita vähemmän, kehittelyä enemmän.\nHyvääkin sentään löytyi, mutta osin vähän ristiriitaista kielteisten kesken:\n+ osa 4 on loistava, siinä on valtava tunnelataus.\n+ melodiat ovat hyvin onnistuneita.\n+ mono- ja polyfoniaa on sopivassa suhteessa.\n+ sävellys on kaiken kaikkiaan hyvin persoonallinen, se ei muistuta mitään toista sinfoniaa.\n+ sävellys sopisi oikein mainiosti elokuvamusiikiksi.\nRistiriitaiselta vaikuttaa varsinkin toteamus, oltava uutta annettavaa, kun toisaalta se on hyvin persoonallinen eikä muistuta mitään toista.\nSaadakseni sävellykseen erilaisuutta olen jättänyt tarkoituksella, varsinkin aiheiden kehittelyn vähemmälle huomiolle.\nOlenko sitten säveltänyt liian poikkeavan sinfonian, niin poikkeavan ettei se kelpaa enää sinfoniaksi?\nEi se tietenkään näin ole, kysymys on taiteellisesta vaikutelmasta ja tunteesta mitä kukin sävellykseltä odottaa.\nKokenut kapellimestari on kuitenkin sana ja laki siitä, mikä kelpaa esitykseen.\nKyseinen kapellimestari ehdottaa, että tekisin uuden sinfonian seuraavasti:\n- se alkaisi tämän nykyisen sinfonian neljännellä osalla.\n- siitä tulee 2-3 osanen.\n- soittoaika 20 minuuttia.\n- sävellä ensin pienemmälle kokoonpanolle, esim. viulukvartetille ja lisää vasta lopuksi koko orkesteri, näin kuulee paremmin taiteellisen vaikutelman ja on helpompi tajuta mitä soittimia kulloinkin voi lisätä.\nTässä sitä onkin miettimistä, kuinka varmistua, että seuraavasta sinfoniasta tulee esityskelpoinen.\nTässä vaiheessa tulee mieleen oma sinfonian sävellysoppaani, selvitä mikä on hyvä, riittävän hyvä ja mistä se muodostuu.\nNäin olin mielestäni toiminutkin, se vaan ei ollut selvinnyt, mikä minun sävellyksessä toisten korvaan kuulostaa riittävän hyvältä.\nOlen kuitenkin jo onnistunut, se että sinfonian neljännen osan voi jo hyväksyä, johtuu ilmeisesti omasta kehityksestäni.\nUuden sävellyksen tekeminen tuntuu vain työltä, arviointikyky on aivan toista kuin aikaisemmin, nyt löytyy jo jotain konkreettista vertailupohjaa.\nMutta, vanhan korjaaminen oli aivan epätoivoista yrittämistä, pienikin muutos vaikutti liian paljon koko sävellykseen.\nMielestäni onnistuin kuitenkin korjauksessa, varsinkin 3:ssa osassa missä sävelsin alkuosan kokonaan uudestaan ja sain sen silti loppuosan kesken yhteensopivaksi.\nSinfonian voi nyt kuunnella kokonaan ja tutustua partituuriin kotisivullani.\nKaikenlainen keskustelu, palaute sekä rankkakin arvostelu kestetään.\nOletko näyttänyt sinfoniaasi kenellekään säveltäjälle? Kapellimestarin huomiot ovat varmasti hyviä, mutta säveltäjä voisi auttaa sinua ratkaisemaan ongelmat selkeämmin ja välttämään ne tulevaisuudessa.\nMusiikissa ei ole mitään absoluuttisen hyvän käsitettä, mutta on asioita jotka toimivat ja asioita jotka eivät toimi. Nämä asiat taas riippuvat kontekstista ja niin monesta seikasta, ettei yksiselitteisiä vastauksia ole.\nParas neuvo minusta on kyllä tuo, että harjoittelet säveltämistä pienillä kokoonpanoilla. Jos haluat harjoitella isolle orkesterille kirjoittamista, sovita vaikka muiden säveltämiä pianokappaleita orkesterille. Näitä omia sävellyksiä sekä sovituksia pitäisi säännöllisesti näyttää jollekin säveltäjälle, joka sitten osaa neuvoa miten kannattaisi tehdä toisin.\nSävis ja Säviksen pimeä puoli\nJos onnistut jostain saamaan sävellystunteja niin siitä varmasti olisi apua. Musiikissa on niin paljon asioita, joita ei yksinkertaisesti voi oppikirjoista oppia tai joita ei välttämättä itse huomaa tarkastella.\nSääli kun sinfonian tai sinfonian tapaisten (=Mike Oldfieldin Tubular Bells vaikkapa) teosten esittäminen on hankalaa. Eli pienelle porukalle kirjoitus on helpompaa jos esitystä kaipaa ja osin isolle osassa ideoistani helpompaa. Tosin pienistäkin aineista saa hienoja kappaleita...\ntubular bells on kamala renkutus.\nEn tiedä ymmärsinkö pointtiasi, mutta minun mielestä pienille kokoonpanoille on hankalaa kirjoittaa, koska siinä jokainen liike on enemmän suurennuslasin alla kuin ison orkesterin pauhatessa. Aulis Sallinen oli myös tätä mieltä ja lisäsi vielä, että isolla orkesterilla operoitaessa pystyy hieman huijaamaan. En tiedä ihan tarkkaan mitä Sallinen tällä ajoi takaa, mutta luultavasti tarkoitti sitä, että orkesterin valtavalla väripaletilla pystyy viemään hieman kuulijan huomiota pois ihan puhtaasta säveltaso-organisaatiosta.\nSellainen muistikuva jäi, että tuossa erkin sinfonian ekassa osiossa oli vähän turhan tasapaksua tuo soitinnus. kaikki pauhasi täysillä eikä maltillisuudesta ja säästeliäisyydestä ei ollut väliä.\n22.02.2007 11:12:09 (muokattu 22.02.2007 11:14:20)\nSinfikselle on siinä mielessä paha kirjoittaa, että hyvä orkesteri saa neulojen työntämisen silmiinkin kuulostamaan kauniilta.\nPienelle kokoonpanolle kirjoittaessa joutuu oikeasti keskittymään perustavanlaatuisiin asioihin, kuten hyviin melodioihin, kiinnostavaan soinnutukseen, loogiseen äänenkuljetukseen jne. Jos aloittaa kirjoittamalla isolle kokoonpanolle, pelkästään koko paletin hallinta vie huomiota niin paljon että oikeasti tärkeät asiat jäävät liian vähälle huomiolle. Siinä mielessä kapellimestarin idea ensin pienelle kokoonpanolle kirjoitettujen ideoiden laajentamisesta on varsin järkevä. Kun aloittaa perusasioista, ainakin ne ovat kohdallaan. Kun kappale toimii mahdollisimman vähillä elementeillä hyvin, se on varsin helppo saada toimimaan vielä paremmin isolla kokoonpanolla. Päinvastaisessa tilanteessa se, että kappaleessa ei ole mitään ideaa, hukkuu helposti isoon kudokseen. Pelkkää kudosta ei kuitenkaan jaksa kuunnella.\n22.02.2007 22:27:59 (muokattu 22.02.2007 22:29:02)\nKävinpä tänään tutustumassa... ensin nauratti, sitten tuli surullinen olo, ja nyt on varmaan kommentoitava jotain. Vähän haljulta toisaalta tuntuu ruveta heittelemään lumipalloja näin nimimerkin suojasta, mutta menköön nyt.\nNiin, olet sitten päättänyt säveltää sinfonian... Joku haluaa kiivetä Himalajalle ja joku juosta maratonin, mutta sinulla on vielä vähän vaikeampi haaste. :) Jos haluaa vaikka rakentaa itse omakotitalon, niin se ehkä voi onnistua kertomallasi tavalla, eli että kirjoja lukemalla ja kaverilta kysymällä otetaan selvää mitä pitää tehdä ja miten. Paljoltihan tietysti musiikin säveltäminenkin on raakaa työtä, mutta tottakai tarvitaan lisäksi tietty musiikin perusasioiden osaaminen ja ymmärrys siitä, mitä ollaan tekemässä. Ja sitten vielä se vaikein, eli oma sanottava ja taiteellinen näkemys, joka vielä on jossain suhteessa musiikin historiaan, eli siihen mitä on kautta aikojen aikaisemmin sävelletty. Tottakai oikeillekin musiikin kirjoittajille tulee tilanteita, että pitää ottamalla ottaa haltuun uusia asioita, kuten vaikkapa miten sinfoniaorkesterille kirjoitetaan. mutta siinä vaiheessa yleensä on jo kilometrejä takana ja monet oppirahat maksettu. Jos sitten taas haluaa säveltää sinfonian, niin mikäs siinä, kukaan ei estä, mutta silloin pitää tietää, miten se tehdään, eikä kysellä palautetta ja neuvoja sieltä sun täältä! Siinä on se ero! :)\nMiksi oikeastaan nyt näen vaivaa ja kirjoitan tätä, kun asia ehkä pitäisi sivuuttaa olankohautuksella ja pienellä hymynkareella... No ensiksikin siksi, että tulin hiukan surulliseksi puolestasi, koska olet kuitenkin kuluttanut hankkeeseen kuukausia elämästäsi. Vähän kyllä menee kertomasi kohteliaan ja ystävällisen kapellimestarinkin piikkiin... Jäin miettimään, mahtaako sinulla olla mitään muuta harrastusta, joka ehkä toisi enemmän iloa sinulle ja läheisillesi?\nToiseksi siksi, että vähän harmittaa se, että netissä on luettavissa tuollainen "sinfonian sävellysopas", koska siinä on niin paljon ns. potaskaa. Ammattilainenhan huomaa heti, mistä on kysymys, mutta entäs jos joku esim. tätä palstaa lukeva nuori kaveri muodostaa kuvan säveltämisestä tai sinfoniasta tai ylipäätänsä musiikin tekemisestä sen pohjalta? Kaikkeahan maailmaan mahtuu, mutta onko ihan välttämätöntä? :)\nEli: jos haluat säveltää sinfonian sen vuoksi, että voit sanoa säveltäneesi sinfonian, niin se on omasta mielestäni aika huono motiivi säveltämiselle. En osaa neuvoa eteenpäin.\nJos taas haluat oikeasti säveltää ja vielä saada teoksiasi esitetyksikin, niin\na) ota musiikin kirjoittamisen perusasiat oikeasti haltuun (nettinäytteittesi perusteella en usko, että ne vielä ovat), ja\nb) sävellä pianokappaleita, lauluja, pianosäestyksellisiä soolosoitinkappaleita, ja vaikka jousikvartetto, ja kustanna itsellesi sävellyskonsertti. Todennäköisesti jatkoa seuraa, jos aihetta on.\nKaikesta huolimatta parhainta talven jatkoa!\n...Jäin miettimään, mahtaako sinulla olla mitään muuta harrastusta, joka ehkä toisi enemmän iloa sinulle ja läheisillesi?\nOnpa tullut harrastettua ruoanlaittoakin sen verran, että olen laatinut oman keittokirjan. Kirjan voi myös kopioida kokonaisena WEB ohjelmana.\nKuka uskaltaa maistaa? :) Anteeksi.\none mans zoo\n23.02.2007 01:50:27 (muokattu 23.02.2007 02:04:39)\nVoisi olla aika hyvä, jos olisi joku soitin hyvin hallussa.\nEn allekirjoita mitään.\n23.02.2007 10:24:48 (muokattu 23.02.2007 10:27:01)\nKiitokset vaan kritiikistä.\nKoska eniten tuntuu herättävän ihmetystä, miksi sävelsin sinfonian, käsiteltäköön nyt sitten tämä aihe.\nKun 10 vuotta sitten olin pakotettu jäämään työkyvyttömyyseläkkeelle 54 vuoden ikäisenä, keskustelimme psykiatrini kanssa, mikä voisi olla sellainen harrastus jolla voisin unohtaa erittäin vaativan työelämäni.\nOlin harrastanut nuorena jonkin verran musiikkia, joten päädyimme tähän.\nMinulla vaan oli sellainen ongelma, että harrastukset tahtoivat muuttua työksi ja vielä raskaimman mukaan.\nKun olin säveltänyt kokeeksi kymmenkunta kevyempää sävellystä, ajattelin tarttua suoraan härkää sarvista ja paneutua sävellyksistä ehkä vaativimpaan sinfoniaan.\nMielestäni kykenin edistymään jatkuvasti, lähtökohtani huomioiden, varsin hyvin.\nSitten kun esittelin sinfoniaa ensimmäisen kerran Ammattikorkeakoulun sävellyksen opettajalle (MUT), yllätyin vieläkin enemmän Hänen kannustuksesta - tästä on hyvä jatkaa sävellysharjoittelua.\nNyt sitten, kun on käynyt ilmi, että uutta sinfoniaa on lähes mahdoton saada esitettäväksi, tämä ei minua todellakaan mitenkään masenna, päinvastoin olen oikein rauhallisella mielellä.\nOlen kuitenkin saanut paljon myönteistä palautetta puolueettomilta ammattilaisilta. Sekä myönteinen että kielteinen palaute on poikkeuksetta ollut aina hyvin perusteltua ja yksityiskohtaisesti eriteltyä.\nMitä tulee sinfonian sävellysoppaaseeni, se on saanut myös myönteistä palautetta, opas kuvaa varsin osuvasti miten täytyy ajatella sinfoniaa säveltäessä.\nKun olen pyytänyt suoraa vastausta, onko sillä mitään virkaa, ei ammattilainen kuvaile sitä noin.\nSävelsin sinfonian sillä ajatuksella, että sen on oltava erilainen. Erilaisuutta siinä on nimeen omaan lyhyet, lukuisat melodiat ja teemat, vähemmän kehittelyä. Edelleen eräs tärkein idea oli elämän 4 vaihetta.\nNämä kaksi ovat ne tärkeimmät syyt, miksi sitä ei mielletä sinfoniaksi.\nSen nimi voi tietenkin olla mikä tahansa esim. Kaari, mutta ei se sävellystä tee paremmaksi, vai mitä.\nSitten, sellainen palaute olisi minulle tärkeää, joka kertoo täsmällisesti ja yksilöiden ongelman, vaikkapa partituurin osa / tahtinumeron perusteella.\nKun sanotaan, että olipa kauheaa musiikkia, se ei sano vielä mitään. Minulle tulee aika monesta nykysäveltäjän sävellyksestä samanlainen tunne. Syynä siihen voi kuitenkin olla etten tykkää kyseisestä sävellysmuodosta.\nMuuten omakotitalon (täystiili) rakentamisessa oli kaikkein vaikeinta rakennuspiirustusten piirtäminen siten, että kaupungin arkkitehti antoi siitä kiitettävän arvosanan.\nHyvä kun kerroit, Erkki, vaikka jotain tämäntapaista vähän arvelinkin... Mutta arvasin myös sen, että olet rakentanut omakotitalon!\nEn oikein osaa muuta kuin toivottaa hyvää jatkoa. Mieleen tulevat sanat Tuntemattomasta Sotilaasta: "Äänesi kuulen, mutta auttaa en voi..."\n23.02.2007 13:01:53 (muokattu 23.02.2007 13:05:13)\nOletko ajatellut asiaa siltä kantilta, että ajattelutapasi saattaa olla nimenomaan taantumuksellista? Eli että kota ei ole uudenmallinen, innovatiivinen omakotitalomalli, vaan pikemminkin omakotitalon esiaste, ja syy siihen, miksi kotaa ei pidetä omakotitalona on se, että se ei huonossa mielessä täytä omakotitalon vaatimuksia. Ymmärrätkö?\nToisin sanoen, "lyhyet, lukuisat melodiat ja teemat, vähemmän kehittelyä" on askel jokaisen säveltäjän ajattelun kehittymisessä, mutta se on askel matkalla kohti sinfonisten sävellyskykyjen hallitsemista, ei askel niiden rinnalla. Eli olisiko mahdollista, että syy arvostuksen puutteeseen ei ole se, että se olisi liian uraauurtava ja erilainen, vaan se, että se nimenomaan EI ole?\nKysymys on monien mielestä täällä niin kokonaisvaltaisista ongelmista, että erittelyyn ei ole mahdollisuutta.\nEnsinnäkin suosittelen, että jos nuoruusvuosina olet oikeasti opiskellut jonkin soittimen soittamista edes välttävien taitojen verran, hakeudu johonkin harrastelijaorkesteriin soittamaan. Niitä on yllättävän paljon, nimenomaan sellaisia, joissa nuorena soittamista harrastaneet ihmiset valmistavat esim. yhden konsertin ohjelman puolivuosittain. Tämä antaa oikeaa perspektiiviä orkesterikirjallisuuden soittamiseen ja auttaa hahmottamaan niitä asioita, mihin soittajat ja kapellimestari kiinnittävät huomiota, puhumattakaan siitä että kuulet miten orkesteri luonnossa soi. Lisäksi opit hahmottamaan sen, miten nuotteja kirjoitetaan. Ts. miten saat välitettyä soittajalle viestin siitä, miten mikäkin asia pitää soittaa?\nToinen tärkeä asia on se, että käy niin paljon konserteissa kuin mahdollista, ja kuuntele klassisen musiikin keskeinen orkesterikirjallisuus läpi, barokista lähtien. Musiikki on korvin opittava asia, ei mitenkään muuten. Eniten kai opit aiemmasta ammatistasikin tekemällä sitä ja seuraamalla muiden tekemistä, et pelkästään lukemalla kirjoista?\nKorviin liittyvä asia on myös se, että harjoita niitä tietoisesti. Ota levyjä, kuuntele, ja nuotinna melodiat jotka ovat mielestäsi erityisen hyviä. Sen jälkeen nuotinna kiinnostavat soinnut/kadenssit, bassolinjat yms. Näin aivoihin jää soivia muistikuvia musiikista ja opit sellaisia asioita, jotka ovat omasta mielestäsi kiinnostavia - ne ovat todennäköisesti niitä joita tulevaisuudessa säveltäisit muutenkin.\nPuhtaiden muistijälkien lisäksi korvien harjoittamisesta on se hyöty, että pystyt entistä helpommin kirjoittamaan sen mitä päässäsi soi.\nTästä pääsemmekin seuraavaan, ERITYISEN tärkeään asiaan - kai sävellät ensin, ja kirjoitat sitten? Ts. soihan sulla ensin joku juttu päässä, jonka kirjoitat ylös, vai teetkö niin päin, että kirjoitat sattumanvaraisia nuotteja ja sitten kuuntelet miltä kirjoittamasi kuulostaa? Jos teet niin, se on ihan ok, mutta vain tietyissä tilanteissa. Musiikin täytyy tulla sun sisältä, sun mielestäsi, ei päinvastoin. Se on voinut mennä sinne ulkopuolelta, mutta sun aivojen ja musiikillisen vaiston täytyy olla se, joka suodattaa ulos sen, mitä sä haluat luoda/kuulla.\nSellaisessa tilanteessa, jossa ei synny mitään, tai tuntuu että on kaavoihin kangistunut, on hyvä kirjoittaa sattumanvaraisesti ja kuunnella miltä eri asiat kuulostavat. Tällöin saa uusia ideoita. Se ei kuitenkaan voi olla sävellystyön perustavanlaatuinen keino. Tällöin säveltämiseen ei vaadittaisi minkäänlaista ennaltatapahtuvaa aivotyötä, vaan se olisi ulkoa sisälle tapahtuva prosessi, ei sisältä ulos, niin kuin sen pitäisi olla, täyttääkseen määritelmät siitä että jotain luodaan ja että kappaleen synnyttää joku.\nJos nyt haluat jotain ideoita/kritiikkiä, niin ehdottaisin että palaat perusasioihin. Ota sinfoniastasi esiin pääteemat/melodiat ja kuuntelet ne läpi itsenäisinä melodioina ilman taustaa. Onko niissä tonaalista jännitettä? Kuuluuko melodiasta soinnutus läpi, ts. kertooko melodia mitä harmoniaa se haluaisi taustalleen soimaan? Onko melodiaa levollista kuunnella, ts. eteneekö se loogisesti, mutta mielenkiintoisesti? Onko siinä järjettömän kuuloisia intervallihyppyjä? Pitäisikö intervallihypyt perustella/tehdä järkevämmiksi pukemalla ne jännitteisten, voimakkaiden kadenssien sisään?\nKun olet tutkinut melodioita ja hionut niistä mahdollisimman lähelle sellaisia kuin haluaisit niiden olevan, koita soinnuttaa ne pianolla loogisesti jännitteisiksi ihan peruskolmisoinnuilla, äänenkuljetuksen peruskeinoin ilman mitään klustereita ja muita tarkoitushakuisia riitasointikeinoja. Tämän jälkeen koita orkestroida kirjoittamasi melodiat, ihan vaan harjoitusmielessä, niin että ensin jokainen linja, sittemmin sektio soi tonaalisesti jännitteisesti hyvin yhdessä ja toimii itsenäisesti. Sen jälkeen hio jokainen sektio toimimaan toisten kanssa.\nLukaise läpi jokin orkestrointiopas, jotta saat kuvan siitä mitä mestarit ajattelevat orkestroinnista. Itseäni auttoi valtavasti kun keksin jossain vaiheessa mielessäni, miten jaotella eri soitinperheiden instrumentit äänenkorkeuksien mukaan yhdeksi valtavaksi taajuuskuvaksi, jossa jokaisen äänialueen instrumentit kuuluvat yhteen - vaihtoehtona yksittäisten soitinperheiden eriyttämiselle. Tämä auttaa huomattavasti orkesterin mieltämisessä yhdeksi valtavaksi instrumentiksi, hiukan niin kuin piano, jossa jokaiselle oktaaville on useampi soitinvaihtoehto.\nTutustu alkajaisiksi vaikka tähän:\nRimsky-Korsakovin orkestrointioppaasta (joka on muuten ihan kiintoisaa luettavaa, R-K kun oli ehkä yksi musiikin historian taitavimmista orkestroijista) tehty tiivistelmä sointiesimerkein.\nKiinnitä huomiota siihen, että eri soitinlinjat eivät perusteettomasti liiku ristiin, ts. matalin soitin pysyy sektion sisällä koko ajan säestävää satsia kirjoitettaessa alempana kuin korkeampi. Tällöin äänet hahmottuvat itsenäisiksi. Eri soitinryhmien välillä merkitys ei ole niin suuri, koska sointivärit ovat niin erilaisia, mutta kaikkiin pätevät samat säännöt. Kun opit hallitsemaan soittimet tiukkojen rajojen puitteissa, voit silloin tällöin, musiikillisen vaistosi niin kehottaessa, kirjoittaa vaikka leadmelodian kontrafagotille sen rekisterin yläosiin, mutta tällaista ei pitäisi tehdä ilman perusteltua syytä, vain huvin vuoksi - se juuri saa musiikin kuulostamaan täysin sattumanvaraiselta ja tekee siitä tuskallista soitettavaa orkesterille (puhumattakaan siitä millaista kuunneltavaa se on - ylärajoilla soittaminen kun ei yleensä ole kovin kauniin kuuloista;D). Kontrafagotin sijaan fagotille kirjoitettu, samalla korkeudella oleva melodia, on lähellä samaa sointimaailmaa ja sisältää vähemmän potentiaalista tuskaa. Erään kapellimestari-säveltäjän sanoin, kun keskustelimme sävellajeista (vapaasti mukaillen):\nMinä: "Jos sä kirjotat jotain, niin miten sä sattumanvaraisessa tilanteessa, ilman edeltäviä/myöhempiä sävellajirajoja, valitset sävellajin kappaleelle?"\n(Kummallakaan meistä ei ole absoluuttista korvaa.)\nKm-s: "No mä kirjoitan sen siihen sävellajiin, jossa se soi parhaiten. Ei niin, että 'uu, A-duuri on sininen', vaan niin, että mä tiedän mitkä sävellajit ja rekisterit ovat mukavimpia soittaa eri soittimilla - se tarkoittaa totta kai sitä, että niissä sävellajeissa tulee todennäköisesti kaikkein vähiten soitannollisia ongelmia. Jos jouset on pääosassa, on melkoista itsemurhaa valita sävellajiksi jotain Fes-duuria, ihan vaan jo senkin takia, että jatkuva alennusmerkkien lukeminen vie keskittymistä pois musiikin tekemisestä."\nVie varmaan vähän mystiikkaa pois suurien säveltäjien toimista?:D Eli, kun tekee soittamisen helpoksi, lopputulos on yleensä paras mahdollinen. Poikkeustapaukset tietysti erikseen.\nOmakotitalo on kuitenkin eri asia kuin kokonaisen kaupungin arkkitehtoninen suunnittelu;)\nJos sä haluat kehittyä, ja haluat apua täältä, täällä varmasti autetaan. Suosittelen että tee yksi pienempi, 2-3 minuutin harjoitusteos (tää on nyt vaikka se omakotitalo), vaikka nyt sitten jousikvartetille, jossa pyrit olemaan mahdollisimman vähän "erilainen", ja kirjoitat juuri niin kauniita, yksinkertaisia melodioita ja "helppoja" sointuja kuin päästä syntyy. Harjoittele muotoa siten, että yrität vielä tehdä kappaleesta mahdollisimman yksinkertaisen rakenteeltaan, ihan vaan vaikka ABA-tyyppisen mahdollisimman yksinkertaisen monimuodon. Rajoita itseäsi vielä vaikka siten, että määrität oktaavirajat, joiden yli/ali soittimet eivät saa liikkua, ja että A-osassa I-viulu soittaa melodian ja muut komppaavat, ja B-osassa sello soittaa melodian. Valitse kappaleeseen vielä joku tanssirytmi, jotta kuulet kaiken suhteessa pulssiin.\nJos saat noilla aineksilla kasaan kappaleen, siitä on jo huomattavasti helpompaa antaa palautetta. Lisäksi se harjoittaa kaikkea sun sävellystaitoon liittyvää. Pystyt varmasti havainnoimaan pientä kappaletta tehdessä helpommin omaa osaamistasi, varsinkin kokonaisuuksiin liittyvissä asioissa, kuin valtavan, 40-minuuttisen eepoksen kirjoittamisessa.\nMiksi kerrot minulle näin laajasti sävellysopista. Olen luonnollisesti tietoinen kaikesta, mitä edellä kerroit ja aika paljon muustakin.\nSinfoniassani ei ole ainakaan niitä ongelmia, joita mainitsit soittimien ristiin menosta.\nSoinnutuksessa eikä satseissa ole asiantuntijoiden mukaan ongelmia.\nMelodiat ovat myös kelvanneet.\nPakko myöntää, että vaikka mitään rakentavaa palautetta en osaakkaan juuri sanoa, niin ihailen äärettömästi Erkin asennetta. Itsellänikin on taipumusta tälläiseen "perse edellä puuhun" tyyppiseen toimintaan.\nJa kyllähän se ihan musiikilta kuulostaa. En kuuntele klassista musiikkia joten en tiedä miltä ton muitten mielestä pitäisi kuulostaa, mutta näin rock/pop-muusikon korvaan toi kuulosti siltä, miltä suurinosa muustakin klassisesta musiikista.\n23.02.2007 17:28:36 (muokattu 23.02.2007 17:31:48)\nHienoa että sulla on tietoa. Valitettavasti musiikki ei ole pelkkää kirjoista opiskeltavaa tietoa - U2 tai Metallican jätkät eivät ole kovin monesta konservatoriosta valmistuneet.\nKummallista että jatkuvasti partituuria seuratessa löydän paikkoja joissa soittimet menevät ristiin, äkkiseltään kuuntelemalla välillä hyvinkin satunnaisesti johdonmukaisuuden sijaan. Lähinnä mulle tulee sellainen olo, että vaikka ne eivät jatkuvasti menekään ristiin, ei sille ole perustetta silloinkaan kun ne menevät.\nKummallista on myös se, että soitinnoksessa esiintyy jatkuvasti täysin satunnaisesti hyvin klassistyylisen kudoksen keskellä rinnakkaisia kvartteja, kvinttejä, sekunteja ja hyvin paljon muutakin ei-suositeltua.\nJos sulle ei kelpaa palaute, niin voi anteeksi, sopii sitten olla kirjoittamatta tänne.\nKuuntelija päättää sen, kelpaavatko melodiat ja se, miltä musiikki kuulostaa, eivät asiantuntijat. Sävellä ensin yksi pikkukappale ja saa ihmiset liekkeihin sillä, koita sitten tarjota sinfoniaa.\n24.02.2007 07:49:36 (muokattu 24.02.2007 09:23:16)\nNiitä yksilöityjä kohtia partituurista kaipaan edelleen, muuten en voi selittää tekosiani.\nEivät kuuntelijat voi päättää ennen kuin asiantuntijat ovat hyväksyneet sinfonian esityskelpoisuuden.\nNo ei se ammattilainen voi päättää, että onko biisi hyvä vai ei. Tee nyt vaan ite oman korvasi mukaan, ja jos se ei jollekin kelpaa, niin hittoako sitä sen makuun muuttamaan? Ei se sitten enää ole, ainakaan puhtaimmillaan, sinua ja sinun musiikkiasi, jos sitä muovataan tiettyyn muiden asettamaan muottiin. Minusta tilanne, jossa säveltäjä ei ole opiskellut pitkälle musiikkia, on lähtökohtaisesti hedelmällisempi kuin pitkälle opiskelleen. Omalta kohdalta ajatellen tein mielestäni muutama vuosi sitten vielä paljon hienompia biisejä kuin nykyään, kun en vielä pohtinut asioita teoreettisesti ja miettinyt tarkkaa äänenkuljetusta. Opiskelen itse musiikkia ja koen teoriat sun muut äärimmäisen hyödyllisiksi, mutta niiden asioiden unohtaminen luomisvaiheessa on hankalaa. Siksi minä en lähtisi nyt sille linjalle, että sinun pitäisi hitosti opiskella sitä mitä säveltäjät on ennen tehneet. On ihmisiä jotka niitä opiskelevat ja tekevät siten huomattavasti ammattimaisempaa juttua ja varmasti saavat teoksensa helpommin orkestereihin, mutta "amatöörin" vahvuus on nimenomaan se ammattitaidottomuus. Se, ettei osaa tehdä ruutia ja saattaa keksiä uuden keinon sen tekemiseen. Kun totta hitossahan sitä lähtee tekemään maailman parasta musiikkia, ja ei kukaan voi oppia hetkessä tekemään maailman parasta musiikkia vaikkapa nyt perinteisen taidemusiikin saralla.\nMinä en ole kuunnellut tuota sinun biisiä, että en osaa sanoa mitään kritiikkiä varsinaisesta teoksesta, mutta mieti ihmeessä mitä haet siltä teokselta. Mulla jäi itsellä taannoin mieleen Esa Kirkkopellon lausahdus, että taiteen tekemisen yksilöllinen tavoite tulisi olla valaistuminen ja yhteiskunnallinen tavoite vallankumous. Se on minusta hiton hieno ajatus, koska jos tavoitteet on tuommoiset, niin niiden eteen tekee töitä niin kauan, että löytää vaikka nyt jostain biisistä ne omaan korvaan paskan kuuloiset yksityiskohdat. Vallankumous ei ehkä ole enää ihan omissa käsissä, mutta se tietynlainen valaistuminen on. No joo, tämä nyt meni vähän taidefilosofian puolelle.\nTubular bells kyllä osin kamala joo jopa ommadawniin nähden mutta tarkoitan siis että ison orkesterin biisien esittäminen on aina hankalaa siis jos porukkaa rupeaa kasaamaan tuo oli vaan tälläinen\npopimpi esimerkki ei sinänsä komentti kappaleen laatuun (itse pidän parista pätkästä kuten alun piano pätkästä muuten tyyli vaihtelee makuuni ihan liikaa) ja juurikin että iso orkesteri sallii laajemman sointiväri leikittelyn.\n...että vähän harmittaa se, että netissä on luettavissa tuollainen "sinfonian sävellysopas", koska siinä on niin paljon ns. potaskaa. Ammattilainenhan huomaa heti, mistä on kysymys, mutta entäs jos joku esim. tätä palstaa lukeva nuori kaveri muodostaa kuvan säveltämisestä tai sinfoniasta tai ylipäätänsä musiikin tekemisestä sen pohjalta? Kaikkeahan maailmaan mahtuu, mutta onko ihan välttämätöntä?\nEntä, jos joku muusikoiden.nettiä lukeva nuori kaveri muodostaa käsityksensä soittamisesta ja musiikista tämän foorumin kirjoitusten pohjalta? Entä, jos joku ei hae tietoa muualta kuin netistä? Eiköhän ihmiset ajattele omilla aivoillaan.\nTätä Lindenin projektia on ollut mielenkiintoista seurata sivustakatsojana. Eiköhän kaikille keskustelijoille olisi parhaaksi, että annetaan ihmisen tehdä omat valintansa, ja pitäydytään keskustelussa asiapohjalla. En ymmärrä, miksi jonkun pitää ryhtyä mollaamaan toisen tekemisiä, etenkin kun tekijän lähtökohdat ja tavoitteet ovat selvät eikä niissä ole mitään hämärää. Koetaanko hänet uhkaksi muusikkoyhteisössä, vai ärsyttääkö räksyttäjiä se ettei itse ole saanut aikaiseksi mitään omakohtaista musiikin saralla?\nSaa rakentaa omakotitalon omalla kustannuksellaan, vaikka ei olisi aiemmin tehnyt linnunpönttöäkään. Saa harjoitella maratonia varten, vaikka lähtökohta olisi 150 kiloa sohvan pohjalla. Saa lähteä maailmanympärimatkalle, vaikka ei olisi aiemmin käynyt kuin Mäntsälän Essolla. Saa säveltää sinfonian, jos siihen on motivaatiota.\nMinusta tässä sinfoniaprojektissa on mielenkiintoista nimenomaan se, että kuinka "ei-muusikko" hahmottaa musiikkia ja kuinka hän kommunikoi siitä. Aika monellekin "muusikolle" tekisi hyvää ottaa hieman etäisyyttä omiin tekemiinsä juttuihin, ja tarkastella niitä neutraalissa valossa ilman, että sotkee omaa minäänsä kaikkeen. Tätä meininkiä olen aistivinani Lindenissä - hän selvästikin vain säveltää biisiä ja työstää sitä. Antakaa nyt ihmisen tehdä!\n25.02.2007 08:12:50 (muokattu 25.02.2007 08:42:58)\nMitähän se kota / arkkitehtuurisesti hyvin suunniteltu nykaikainen omakotitalorinnastuskin oikein tarkoittaa?\nJos kaupungin arkkitehti antaa loistavan arvosanan, lienee Hän oikeassa, varsinkin kun on kyseessä parhaimmalla, näkyvällä paikalla oleva rakennus.\nEntä sitten taantumuksellinen sinfonia, vaikkakin myöhäisromantiikan tyylillä?\nOrkesterit soittavat kuitenkin tänä päivänä juuri näitä taantumuksellisia.\nAinakin minä olen saanut sellaisen tiedon, että ei sen paremmin orkesterit, kapellimestarit, kuin yleisökään halua kuunnella nykymusiikkia.\nMiksen olisi siis yhtä hyvin voinut kokeilla sinfoniaa, joka sisältää lukuisia melodioita, vai oletteko sitä mieltä, että ihminen ei ole kiinnostunut musiikista missä on selvä sanoma.\nIhmettelin myös itse, miksi kirjoitin sävellysoppaan.\nSäveltämisestä ei vaan kertakaikkiaan ole kirjallisuutta, ei ainakaan kokonaisen suuren teoksen. Mikä on sinfonia, siitä löytyy vain hajatietoa yhtä sieltä ja toista täältä.\nOpas löytyy tällä hetkellä Wikibook-kirjana sekä Jyväskylä yliopiston musiikinlaitoksen linkkihakemistosta.\nJa uskokaa tai ei, mainitsemani kapellimestari on hyvin arvostettu, korkean tason ammattilainen joka konsertoi lähes kaikkien suomalaisten orkesterien kanssa säännöllisesti, myös ulkomailla.\nKun tämän tason orkesterinjohtaja antaa sävellysoppaasta hyvä arvosanan, ei hän sitä kiltteyttään tee .


Lauhanvuori — Reppuretki.fi\nLauhanvuoren kansallispuisto on aivan edellisen Kauhanevan naapurissa, 30km:n päässä. Siitä huolimatta pääsin lauantai-iltana perille vasta illalla, ja pystytin ruokailun jälkeen telttaa hämärässä. Mihin ihmeeseen kaikki aika oikein menee?\nOkei, iltapalan kanssa vierähti tovi. Mutta silti.\nEhkä kaikkein yleisin tapa käydä kansallispuistoissa on lapsiperheen makkaranpaistoretki. Minäkin sain poikkeuksellisesti nauttia tästä perinteestä, koska veljeni tuli seurueineen vierailulle Ikaalisista. Päivä meni lähinnä eväitä herkutellessa. 8-vuotias veljentyttö hoiti lettujen paiston ammattitaidolla, sekä viihdykettä ja leikkiohjelmaa tapansa mukaan. Olipa mukava nähdä perhettäkin pitkästä aikaa.\nLauhanvuori onkin sopiva kohde juuri tällaiseen retkeilyyn. Spitaalijärven keittokatokseen ja viereiselle nuotiopaikalle mahtuu monta seuruetta kokkaamaan ja syömään. Hyvä sinänsä, koska kävijöitä myös riitti. Puiston polut ovat helppokulkuisia ja lyhyitä. Spitaalijärven lisäksi taukopaikkoja on muuallakin, mikäli kaipaa hiljaisempia paikkoja. Minä jäin lepäämään toiseksikin yöksi.\nAamulla grillikatos oli vielä autio.\n800m pitkä pirunpelto, eli muinaisrantakivikko. Nimi on heppo ymmärtää. Näky lienee askarruttanut entisaikojen ihmisiä.\nMustikanpoimijoita oli liikkeellä, mutta marjat kuulemma vielä hieman raakoja.\nTomi Rantanen August 5, 2015\nTomi Rantanen August 7, 2015


Trada Casino – slotit, pöytäpelit, livekasino\nHauskana, nopeana ja reiluna kasinona itseään markkinoiva Trada Casino asettaa itselleen ison haasteen, jonka täyttymisestä otamme nyt selvää. Kasinon pelivalikoima kattaa slotit, livepelit ja pöytäpelit. Pelivalmistajien joukko on varsin runsas, joten pelien voi luvata edustavan vaihtelevuutta ja sopivan moneen makuun. Suomalaisille pelaajille rahansiirtoon löytyy monta hyvää tapaa, joiden avulla pelaamaan pääsee nopeasti ja myös voitoista saa nauttia mahdollisimman pian. Asiakaspalveluun saa yhteyden vaivattomasti ja myös kasinon verkkosivut sisältävät valmiiksi paljon tietoa pelaamisen eri osa-alueista. Trada Casinon taustalla toimivalla TradaGames Limited -nimisellä yrityksellä on sekä UK Gambling Commissionin että Jersey Gambling Commissionin myöntämät lisenssit. Niiden myötä pelaaminen Trada Casinolla on turvallista ja säädösten mukaista.\nTrada Casinolla on varattu paljon iloisia yllätyksiä pelaajilleen. Uusina kasinolle rekisteröityvät saavat ennen ensimmäistäkään talletusta lunastaa ilmaisia pelikierroksia. Sen jälkeen kymmenen euron ensitalletuksella pelaaja voi napata itselleen esimerkiksi 100 ilmaiskierrosta kasinon määrittelemiin peleihin. Ilmaisia kierroksia koskee 20-kertainen kierrätysvaatimus ennen peleistä mahdollisesti saatavien voittojen kotiutusmahdollisuutta. Jo pidempään kasinolla pelanneille Trada Casino tarjoaa päivittäin vaihtuvia tarjouksia, joilla esimerkiksi pelitilin saldoa voi kasvattaa ylimääräisellä pelirahalla talletusten yhteydessä. Bonusten lisäksi Trada Casinolla on käytössä takaisinmaksujärjestelmä, jonka puitteissa jokaista slotteihin panostettua 70 euroa kohden pelaaja saa pelitililleen takaisin kaksi euroa. Takaisinmaksuna saataviin rahoihin ei ole määritetty kierrätysvaatimusta, joten rahat voi kotiuttaa vaikka heti.\nTrada Casino luottaa runsaan pelivalmistajien joukon tuovan asiakkaille ensiluokkaisia elämyksiä laadukkaiden pelien parissa. Kasinon peleistä löytyy esimerkiksi NetEntin, iSoftBetin, Quickspinin, Evolution Gamingin, Microgamingin ja monen muun upean ohjelmistotalon tuotantoa. Pelit on jaettu slotteihin, pöytäpeleihin ja livepeleihin. Pelejä voi selata myös pelivalmistajan mukaisesti listattuina.\nSuurin osa Trada Casinon valikoimasta on slotteja, joista pelaaja voi valita mieluisimman teeman ja pelillisen ominaisuuden. Pöytäpelejä on lukuisin eri versioin niin ruleteista, blackjackeista, pokereista kuin baccarateistakin. Mikäli pelaamisessa haluaa päästä mahdollisimman lähelle autenttista kivijalkakasinon tunnelmaan, on livekasino ratkaisu siihen. Monipuolinen pelivalikoima Trada Casinolla on miellyttävän tiivis, sillä tarjolle on valittu ainoastaan peleistä parhaimmat.\nAsiakastukeen voi ottaa yhteyttä joko chatin, sähköpostin tai halutessaan perinteisen kirjepostin välityksellä. Chat on auki viikon jokaisena päivänä klo 9 – 23. Muina aikoina ja vähemmän kiireellisissä asioissa yhteyttä kannattaa ottaa sähköpostitse, johon kasinolta voi odottaa saavansa vastauksen hyvin nopeasti. Ennen asiakastuen kontaktointia kannattaa myös vilkaista kasinon sivuilta löytyvää usein kysytyt kysymykset -osiota, josta löytyy valmiita vastauksia esimerkiksi rekisteröitymiseen, asiakastiliin, talletuksiin, kotiutuksiin, peleihin, kampanjoihin, bonuksiin, turvallisuuteen ja teknisiin asioihin liittyen.\nSivustolta löytyy myös muista osioista runsaasti tietoa pelaamiseen liittyvistä asioista. Mutta mikäli syntyneeseen kysymykseen tai ongelmaan ei suoraan kasinon sivuilta apua ilmesty, on ammattitaitoinen asiakaspalvelu tavoitettavissa laajoin aukioloajoin.\nTrada Casinolla on todella pitkä lista erilaisia rahansiirtotapoja niin talletuksiin kuin kotiutuksiinkin. Suomalaisille sopivia talletustapoja ovat esimerkiksi Visa, Visa Electron, Mastercard, Maestro, Skrill, Neteller, Paysafecard, ecoPayz, Euteller ja Trustly. Pienin talletettava summa on viisi euroa ja maksimisumma on 2 000 euroa. Kotiutuksiin käypiä maksutapoja ovat Neteller, Skrill, luottokortit, pankkikortit, ecoPayz ja pankkisiirto. Nettilompakoissa raha siirtyy pelaajalle välittömästi sen jälkeen, kun kasino on käsitellyt nostopyynnön 0 – 6 tunnin kuluessa sen esittämisestä. Muilla nostotavoilla raha siirtyy 1 – 5 päivän kuluessa. Pienin kotiutettava summa on 5 euroa ja suurin summa on 10 000 euroa. Turvallisuuden varmistamiseksi Trada Casino käyttää parasta mahdollista teknologiaa ja varmistaa siten asiakkaiden tietojen pysymisen salassa.\nTrada Casino on kerrassaan ihastuttava kasino! Pelivalikoima ei ole mahdottoman suuri, mutta sisältää kuitenkin hyvän kattauksen slotteja, pöytäpelejä ja livekasinon. Kasino käyttää monia maailman parhaimmiksi luettavia pelivalmistajia, joten pelit edustavat taatusti monipuolisuutta ja tuoreita näkemyksiä. Asiakaspalveluun saa yhteyden monella tavalla ja rahansiirtoon käypiä maksutapoja on poikkeuksellisen suuri määrä.\nParasta Trada Casinossa on selkeä ja raikkaasti toteutettu sivusto. Tietoa on paljon ja se on sijoitettu käyttäjäystävälliseen tyyliin. Informaatiota on helppo löytää mistä tahansa asiasta. Avoin tyyli viestiä on kasinolle eduksi, sillä se tekee pelipaikasta helposti lähestyttävän ja kotoisan. Viihtyminen kasinolla varmistetaan viimeistään päivittäisillä tarjouksilla, joista pelaajat saavat noukkia käyttöönsä parhaimmat.\nTrada Casino ei aiheuta ensimmäistäkään ajatusta puutteista toiminnassaan tai parantamista vaativista kohteista sivuillaan. Kaikki osa-alueet ovat yksinkertaisesti kohdillaan ja kasinolla on erittäin helppo viihtyä. Ulkoisesti kasino on selkeärakenteinen ja jo ensimmäistä kertaa kasinolle saapuvan on vaivatonta saada kasinon toimintatavoista ote. Persoonallisin mahdollinen Trada Casino ei toki ulkonäöltään ole, mutta edes se ei varsinaisesti ole puute, vaan pelkkä huomio. Sympaattinen pelipaikka näyttää toimivan jalat maassa -asenteella, jossa kenen tahansa on turvallista ja viihtyisää pelata. Asiakaspalvelun aukioloajat voivat yöaikaan pelaavissa aiheuttaa harmia, mutta silloinkin esimerkiksi sähköpostin lähettäminen onnistuu. Kokonaisuutena Trada Casino on huippuluokkaa, jossa sisältö vastaa kasinon lupauksia hauskuudesta, nopeudesta ja reiluudesta.\nTrada Casino on slotteja, pöytäpelejä ja livekasinon tarjoava pelipaikka, joka tuottaa riemastuttavaa viihdettä monenlaisiin pelimakuihin. Uudet asiakkaat kasino toivottaa tervetulleiksi mukavilla bonuksillaan, mutta myös jo kauemmin kasinolla pelanneille on luvassa paljon etuja. Päivittäin vaihtuvista tarjouksista kukin voi valita itselleen sopivimmat vaihtoehdot, joilla pelitili karttuu kuin itsestään. Asiakaspalveluun saa yhteyden chatin, sähköpostin tai perinteisen kirjepostin välityksellä. Chat on auki päivittäin aamusta iltamyöhään. Rahansiirtoon Trada Casinolla on lukuisa joukko hyviä ja turvallisia tapoja, joista myös suomalaisille pelaajille löytyy kelvollisia vaihtoehtoja. Ulkoisesti Trada Casino on selkeästi rakennettu ja viihtyisä pelipaikka, johon on miellyttävää tulla ja viihtyä monipuolisen sisällön parissa. Kokeile vaikka itse!


AKK Motorsport - FIA:n kongressi keräsi Euroopan autourheiluvaikuttajat Helsinkiin\nFIA:n kongressi keräsi Euroopan autourheiluvaikuttajat Helsinkiin\nFIA European Sport Regional Congress, ensimmäinen laatuaan Euroopassa, järjestettiin Finlandia-talolla 17.-18.10. Uudentyyppisellä kongressikonseptilla pyrittiin tiivistämään yhteistyötä Euroopan lajiliittojen kesken. Tapahtumaan saapui vieraaksi myös FIA:n puheenjohtaja Jean Todt.\n41 delegaattia eurooppalaisista lajiliitoista, vierailevia puhujia ympäri maailman ja kahdeksan luentosessiota täydennettynä Pohjois-Euroopan alueen työryhmäkokouksella. Sitä kaikkea tarjosi FIA:n kansainvälinen yhteistyötapahtuma kahden päivän aikana.\nFIA:n kanssa yhdessä kongressin järjestäneen AKK-Motorsportin puheenjohtajan, Juhani Pakarin, mukaan, tapahtuma keräsi positiivista palautetta niin sisällön kuin järjestelyjensäkin puolesta.\n- Yhteistyöhön panostaminen on tärkeää. Hyvä, että paikalla oli myös operatiivista henkilökuntaa, mikä lisää käytännön ymmärtämystä asioihin, Pakari kuvaili tapahtuman merkitystä.\nSamoilla linjoilla oli autourheilun kansallisen lajiliiton toimitusjohtaja, Jani Backman.\n- Pääsimme pureutumaan täällä moniin yhteisiin haasteisiin, aina lajin ja kuljettajien kehittämiseksi tehtävästä työstä niin turvallisuus- kuin ympäristöasioistakin huolehtimiseen. Etenkin kahdessa viimeisessä teemme Suomessa tällä hetkellä vahvaa ja suuntaa näyttävää työtä, arvioi Backman.\nKansainväliset kongressivieraat pääsivät tutustumaan Finlandia-talolla useisiin AKK-Motorsportin ja kumppaneiden projekteihin. Esillä olivat Suomen MM-ralli, Neste Oil Ralli; valtakunnallinen Turvassa Tiellä -tieliikenneturvallisuuskampanja; FlyingFinn100 -junior kartinghanke; KITI, sähköinen jäsen- ja kilpailutietojenhallintajärjestelmä sekä KymiRing-hanke, josta suunnitellaan Pohjois-Euroopan johtavaa ajokoulutus-, liikenneturvallisuus- sekä moottoriurheilukeskusta.\nFIA:n puheenjohtaja, Jean Todt, kiitteli kongressin antia ja painotti tapahtuman tärkeyttä sekä urheilun että liikkuvuuden näkökulmasta, unohtamatta suomalaisten työtä näiden eteenpäin viemisessä. Hän kuvaili puheessaan lämmöllä useita suomalaisia autourheiluystäviään ja ylisti Suomen kansainvälisesti tunnettuja autourheiluperinteitä.\n- Rohkaisen teitä yhä tiiviimpään yhteistyöhön ja synergian hakemiseen myös autoalan muiden toimijoiden kanssa. Ensi keväänä palaamme Helsinkiin FIA Mobility Conferencen merkeissä, muistutti Todt.\nTodt puhui mielellään myös turvallisuusteemasta sekä FIA:n pyrkimyksestä yhtenäistää ja selkeyttää lajien sisäisiä hierarkioita, rakentaen kuljettajille siten kehitysasteet kohti lajinsa huippua. Tästä hyvänä esimerkkinä toimii esim. formulalajien ns. kehityksellinen pyramidi, jossa kuljettajat etenevät aina askel askeleelta kohti F1-sarjaa.\n- Tämäntyyppinen uusi kongressikonsepti on FIA:lta hyvä tapa osoittaa, että se pyrkii pitämään lajiliitoistaan huolta. Ylipäänsä on arvokasta, että ihmiset tapaavat toisensa ja keskustelevat asioista kasvokkain, vain sen kautta saa todella konkreettista sisältöä irti, summasi tapahtuman antia rallilegenda Ari Vatanen, joka tällä hetkellä vaikuttaa sekä Viron lajiliiton puheenjohtajana että FIA:ssa rallin parissa toimivassa turvallisuuskomissiossa.


Jeesuksen rukouksen aatteelliset juuret ja historiallinen tausta – Pyhän Kosmas Aitolialaisen Veljestö\nJeesuksen rukouksen aatteelliset juuret ja historiallinen tausta\nOtsikostaan huolimatta tämä esitys ei ole tarkoitettu tieteelliseksi tutkielmaksi Jeesuksen rukouksesta. Lähinnä se pyrkii tarjoamaan joitakin hyödyllisiä näkökulmia sen harjoittamiseen ja lisäksi sellaisia taustatietoja, jotka auttavat meitä paremmin ymmärtämään ja hahmottamaan sitä, mitä kenties myöhemmin luemme ja kuulemme tästä rukouksesta. Ehkä meidän on syytä lähteä liikkeelle käsitteestä Jeesuksen rukous, vaikka luulen, että se on jotakuinkin tuttu kaikille tästä aiheesta kiinnostuneille.\nJeesuksen rukouksella tarkoitetaan kristillisen kirkon piirissä pitkään käytössä ollutta lyhyttä rukousta, jossa keskeisellä sijalla on Jeesuksen nimi. Periaatteessa rukous tunnetaan kahdessa eri pituisessa muodossa. Täydellisenä Jeesuksen rukous kuuluu: “Herra Jeesus Kristus, Jumalan Poika, armahda minua syntistä.” Monesti tämä kahdeksansanainen rukous lausutaan kuitenkin lyhemmässä, viisisanaisessa, ikään kuin tiiviimmässä muodossa: “Herra Jeesus Kristus, armahda minua.” Näistä kahdesta tämä lyhyempi on muodostunut suositummaksi omana aikanamme.\nOn kuitenkin syytä todeta, että Jeesuksen rukousta lausutaan toisinaan myös näitä kahta rukousta lyhemmässä ja pidemmässäkin muodossa. Erityisesti menneinä aikoina siihen saatettiin usein liittää myös vetoomus pyhien kantamiin esirukouksiin. Niinpä pyhä Kosmas Aitolialainen kehotti 1700-luvulla kuulijoitaan lausumaan Jeesuksen rukousta näin: “Herra Jeesus Kristus, elävän Jumalan Poika ja Sana, Jumalansynnyttäjän ja kaikkien pyhiesi esirukouksien tähden armahda minua, syntistä ja kelvotonta palvelijaasi.” Toisaalta monissa oman aikamme ohjaajavanhusten kirjoissa huomaamme, että ainakin he itse lausuvat sen joskus hyvinkin lyhyenä toistaen palvovasti vain yhtä sanaa: “Jeesus”.\nNäemme siis, ettei Jeesuksen rukouksen kohdalla ole olemassa mitään dogmaattisesti oikeaa sanamuotoa, joka itse kunkin olisi omaksuttava. Jokainen rukousta harjoittava voi valita itselleen parhaiten soveltuvan sanallisen asun, joka rukouksen kuluessakin voi joskus kasvaa ja lyhetä taikka muuttua esirukouksellisesti monikolliseksi “armahda meitä” tai “armahda maailmaasi”. Muuntelu ei kuitenkaan saa muuttua itsetarkoitukseksi, sillä yleisen kokemuksen mukaan se häiritsee rukoukseen keskittymistä sekä estää rukouksen sisäistämistä ja juurtumista. Erityisesti Ignati Brjantšaninov, 1800-luvun venäläinen pyhä, painottaa pitäytymistä Jeesuksen rukouksen vakiintuneeseen sanamuotoon. Oman aikamme kreikkalaiset ohjaajavanhukset ovat tässä suhteessa vapaamielisempiä, vaikka heidänkin kirjoituksistaan saa sen käsityksen, että muuntelu on luontevaa ennen kaikkea Jeesuksen rukousta pitkään harjoittaneille.\nRukouksen historiallinen tausta\nVaikka Jeesuksen rukouksen sanamuoto voi jossain määrin vaihdella, siihen katsotaan kuitenkin kuuluvan kaksi tunnusomaista elementtiä: Jumalan armon anominen ja Jeesuksen nimi, vieläpä niin, että Jeesusta puhutellaan messiaanisin, jumalallisin nimikkein. Vain tällaisesta rukouksesta puhutaan varsinaisesti Jeesuksen rukouksena. Milloin siis näin ymmärretty Jeesuksen rukous on ilmaantunut todistettavasti kristikunnan käyttöön? Jeesuksen rukouksen juuret yltävät Kristuksen maallisen elämän aikaan. Meille kaikille on luullakseni selvää, että Jeesuksen oppilaat ja muut aikalaiset kääntyivät usein Hänen puoleensa pyytäen Häneltä apua ja armahdusta. Sellaisia rukouksia kuin: “Herra, auta, me hukumme” (Matt. 8:25) tai: “Herra, armahda minun poikaani” (Matt. 17:15) tapaamme yhtenään Uudessa testamentissa. Vaikka nekin osoittavat, että käytännössä Kristusta monesti rukoiltiin Jumalana, silti meidän tuntemaamme Jeesuksen rukousta jo huomattavasti lähemmäksi tulee sokean Jerikossa asuneen kerjäläisen, Bartimaioksen rukous: “Jeesus, Daavidin poika, armahda minua” (Mark. 10:47; ks. myös Matt. 20:29–31) ja riivatun lapsensa parantumista pyytäneen ka- naanilaisen naisen rukous: “Herra, Daavidin poika, armahda minua”(Matt. 15:22). Näitten anomusten kohdalla voimme perustellusti puhua Jeesuksen rukouksen eräänlaisesta alkumuodosta tai esiasteesta.\nEnsimmäisenä Jeesuksen rukouksen sisältämänä tekstinä roomalaiskatolinen Irénée Hausherr kirjassaan “The Name of Jesus” pitää 500-luvulla eläneen pyhän Dositheoksen elämäkertaa. Tämä merkittävä ja liikuttavakin teksti, joka sisältyy myös suomeksi julkaistuun kirjaan “Abba Dorotheoksen kaksitoista opetuspuhetta”, kuuluu: “Vakavasti sairaanakin Dositheos siis kilvoitteli omaa tahtoaan vastaan. Hän säilytti myös aina Jumalan mielessään, sillä abba oli opettanut hänet lausumaan lakkaamatta: ‘Herra Jeesus Kristus, armahda minua’ ja välillä: ‘Jumalan Poika, auta minua.’ Tätä rukousta hän piti vireillä taukoamatta. Kun hän sairastui, sanoi abba hänelle: ‘Dositheos, pidä huoli rukouksesta. Katso ettet hukkaa sitä.’ ‘Hyvä on, isä, rukoile sinäkin minun puolestani’, vastasi Dositheos. Kun hänen tilansa sitten alkoi huonontua, abba kysyi häneltä: ‘No, Dositheos, kuinka on rukouksen laita? Vieläkö se on tallella?’ ‘Kyllä on, sinun esirukoustesi ansiosta’, oli vastaus. Ja kun hänen voimansa alkoivat uupua (hän tuli niin heikoksi, että häntä nostettiin lakanan avulla), abba kysyi taas: ‘Kuinka on rukouksen laita, Dositheos?’ Silloin Dositheos sanoi: ‘Anna anteeksi, isä, nyt en jaksa enää pitää siitä kiinni.’ ‘Jätä sitten rukous sikseen’, sanoi abba. ‘Säilytä vain Jumala mielessäsi ja ajattele, että Hän on edessäsi.’”\nTarkastellessaan tätä tekstiä Irénée Hausherr kiinnittää huomiota kahteen aiheemme kannalta tärkeään seikkaan. Ensinnäkin hän toteaa, että siinä sanan “opettaa” taakse kätkeytyy kreikan verbi “paradidomi”, joka tarkalleen ottaen merkitsee “välittää eteenpäin”, “luovuttaa toiselle” eli latinalaispohjaisesti ilmaistuna “tradeerata”. Tämän perusteella hän päättelee, että kyseinen rukous oli yleisessä käytössä Palestiinassa niissä hengellisissä piireissä, joissa abba Dorotheos vaikutti, ja että tämä oli oppinut sen itse omilta, kuuluisilta ohjaajiltaan Barsanufios Suurelta ja Johannes Profeetalta. Toiseksi Hausherr toteaa, että tekstissä Jeesuksen rukouksesta esiintyy vielä kaksi rinnakkaismuotoa, joista toinen päättyi pyyntöön “armahda” ja toinen pyyntöön “auta”. Tästä hän tekee kaksi kiinnostavaa johtopäätöstä: pyhän Dositheoksen useimmin toistama pyyntö “armahda” oli ilmeisesti vähitellen alkanut syrjäyttää hänen harvemmin toistamansa (vrt. “ja välillä”) pyyntöä “auta”, ja ennen Jeesuksen rukouksen kristalloitumista siitä oli varmasti ollut olemassa pitkään erilaisia variaatioita eli siis muitakin kuin nuo tässä mainitut kaksi.\nJuuri viimeksi mainittu Hausherrin olettamus on erityisen merkittävä ja myös luonteva sen perusteella, mitä jo Uutta testamenttia käsitellessämme totesimme. Koska Kristus itse kehotti oppilaitaan pyytämään kaikkea elämälle tarpeellista Hänen nimessään (Joh. 15:16, 16:23–24) ja koska he olivat käytännössä saaneet todeta Hänen nimensä tehokkaaksi aseeksi sairautta ja kaikkea paholaisen valtaa vastaan (ks. Ap.t. 3:1–10,16, Mark. 16:17), meillä on täysi syy olettaa, että sokean Bartimaioksen ja kanaanilaisen naisen rukousten kaltaiset anomukset eivät olleet harvinaisia Kristuksen ylösnousemuksen jälkeisenä aikanakaan ja että ne lisäksi vähä vähältä lähenivät meidän nyt tuntemaamme Jeesuksen rukousta kokemuksen ohjaaman valinnan tietä.\nPyhä Ignati Brjantšaninov uskoo lujasti, että Jeesuksen rukous oli vakiintuneessa käytössä jo aivan kristinuskon alussa. Hän perustelee näkemystään muun muassa viittaamalla 27. syyskuuta muisteltavan pyhän Kallistratoksen marttyyrikertomukseen. Sen mukaan Karthagosta kotoisin ollut ja kristityn isoisänsä vaikutuksesta kasteen ottanut Kallistratos oli ammatiltaan sotilas, joka kolmannen ja neljännen kristillisen vuosisadan vaihteessa palveli roomalaisessa sotaväenosastossa. Kallistratoksen pakanalliset sotilastoverit kiinnittivät huomiota siihen, ettei tämä osallistunut epäjumalille kannettuihin uhreihin, vaan sen sijaan vetäytyi muiden nukkuessa usein tuntikausiksi yksinäisyyteen rukoilemaan. Kerran he seurasivat hänen toimiaan salaa ja kuulivat hänen toistavan lakkaamatta Herran Jeesuksen Kristuksen nimeä. Tämän vuoksi he ilmiantoivat hänet viranomaisille, jotka tuomitsivat hänet kuolemaan. Marttyyrikertomus päättyy sanoihin: “Pyhä Kallistratos, joka tunnusti Kristuksen yön pimeydessä yksin olleessaan, tunnusti Hänet myös julkisesti päivänvalossa ja sinetöi tunnustuksensa omalla verellään.”\nPiispa Ignati Brjantšaninovin näkemys näyttäisi saavan vahvaa tukea kahdesta pyhän Johannes Krysostomoksen (k. 408) tekstistä, joissa Jeesuksen rukouksesta puhutaan jo eräänlaisena itsestäänselvyytenä. Ensimmäisessä tekstissä, jota Kreikassa paljon siteerataan, rukous esiintyy nykyisessä lyhyemmässä, viisisanaisessa muodossaan. Tuo syvällinen ja kiinnostava teksti kuuluu: “Huutakaa aamusta iltaan asti ja koko yön ajan, jos mahdollista, sanoen: ‘Herra Jeesus Kristus, armahda minua!’ Pakottakaa mielenne tähän työhön aina kuolemaan saakka.” Toisessa hänen tekstissään, jota munkit Kallistos ja Ignatios siteeraavat Filokaliassa (IV, 204:49), Jeesuksen rukous mainitaan puolestaan pidemmässä muodossa: “Pyydän teitä, veljet: älkää koskaan laiminlyökö älkääkä halveksiko rukoussääntöä. – – Munkin tulee huutaa lakkaamatta ‘Herra Jeesus Kristus, Jumalan Poika, armahda minua!’ syö hän sitten tai juo, istuu tai suorittaa palvelutehtäväänsä, on matkoilla tai tekee mitä muuta tahansa – – .” On varsin outoa, ettei tutkimus huomioi millään tavalla kumpaakaan Johannes Krysostomoksen tekstiä! Tätä ei voi tulkita muuten kuin niiden aitouden kiistämiseksi. Toisaalta tutkimuksen olisi silloinkin syytä perustella kantansa. Ainoa peruste niiden ohittamiseen kaikessa hiljaisuudessa ei voi olla se, että niissä puhutaan Jeesuksen rukouksesta, joka nykytietämyksen mukaan ei vielä ollut muotoutunut, sillä kyseessä olisi teologisen tutkimuksen kehitystä ehkäisevä kehäpäätelmä.\nOlkoon Jeesuksen rukouksen varhaishistoria kuitenkin mikä tahansa, nykymuodossaan siitä siis voidaan alkaa puhua lähes täydellisellä varmuudella vähintään 500-luvulta lähtien. Tätä pyhän Dorotheoksen elämäkertaan perustuvaa käsitystä vahvistaa se, että kyseinen rukous tavataan myös hänen aikalaisensa tai häntä kenties vuosisataa myöhemmin eläneen abba Filemonin elämäkerrassa, jonka tarkkaa kirjoittamisaikaa ei tosin tunneta. Tässä elämäkerrassa rukous esiintyy teologisen tutkimuksen mukaan nyt ensi kertaa nykyisessä pidemmässä asussaan tosin ilman päätössanaa “syntistä”, joka on historiallisesti varsin myöhäinen. Eräänlaisen monopoliaseman Jeesuksen rukous lakkaamattomana rukouksena saavutti lopullisesti 1300- luvulla, jolloin ajatusten vartioimiseen ja sisäiseen tarkkaavaisuuteen päättäväisesti pyrkinyt hesykastinen liike löysi sen korvaamattoman arvokkaaksi hengellisen elämän apuvälineekseen.\nKuten on välillisesti jo käynyt ilmi, jatkuva ja lakkaamaton toistaminen on yksi Jeesuksen rukoukseen keskeisesti liitetty piirre. Meidän aikanamme tällainen ajatus voi tuntua monesta vieraalta ja ahdistavalta, jopa kristinuskon vapauden hengen vastaiselta. Pyrkimys lakkaamattomaan rukoukseen ei kuitenkaan koske pelkästään Jeesuksen rukouksen harjoittajaa, vaan Raamatun mukaan se on suoranainen vaatimus kaikille uskoville, koska siinä ilmenee kristillisen rukouselämän olemus. Niinpä apostoli Paavali kehottaa kuulijoitaan: “Rukoilkaa lakkaamatta” (1. Tess. 5:17), ja Jeesus puolestaan puhuu aikalaisilleen vertauksen leskestä ja tuomarista (Luuk. 18:2–8) valaistakseen sitä, miten “heidän tuli aina rukoilla eikä väsyä”, kuten evankelista vertauksen johdantosanoissa (Luuk. 18:1) toteaa. Tällaisia kohtia Uudesta testamentista voisi poimia roppakaupalla. Siteeraan edellä mainittujen lisäksi vielä erästä Kolossalaiskirjeen kohtaa, koska siinä painottuu yhtäaikaisesti sekä Jeesuksen nimi että rukouksen lakkaamattomuus: “Ja kaikki, minkä teette sanalla tai työllä, kaikki tehkää Herran Jeesuksen nimessä, kiittäen Isää Jumalaa Hänen kauttansa” (3:17).\nRukous on ihmiselle välttämätön, se on hengellisen elämän elinehto. Tätä Ortodoksinen kirkko on aina painottanut Raamatun opetuksen mukaisesti. Tämän totuuden on onnistunut lausumaan julki ytimekkäästi neljännellä vuosisadalla vaikuttanut pyhä Gregorios Teologi, joka toteaa: “Jumalan muistaminen on tärkeämpää kuin hengitys”, ja kuvakielellä häntä vieläkin aiemmin elänyt pyhittäjä Antonios Suuri: “Veljet, hengittäkää aina Kristusta.” Jo varhain Jumalan muistaminen kuitenkin yhdistyi juuri lyhyisiin rukouksiin, koska kilvoitteluelämään vakavasti suhtautuneet kokivat niiden helpottavan Jumalan muistamista työnteonkin aikana.\nKäyttökelpoisina lyhyinä rukouksina monet Egyptin varhaiset erämaaisät suosivat Raamatun jakeita, erityisesti Psalmien kirjasta. Niinpä pyhä Kassianus Roomalainen käytti rukouksenaan Psalmin 70 sanaa: “Jumala, pelasta minut, Herra, riennä avukseni” (jae 2) sekä Origenes ja Euagrios Pontoslainen puolestaan lausetta Psalmista 38: “Älä hylkää minua, Herra, minun Jumalani, älä ole kaukana minusta” (jae 22). Erästä luokseen tullutta, jolla oli kiusaus ryhtyä itselleen kohtuuttomiin kilvoitteluvaivoihin, abba Ammonas taas neuvoi yksinkertaisesti istumaan keljassa ja säilyttämään alati sydämessään evankeliumivertauksen publikaanin nöyrän pyynnön: “Jumala, ole minulle syntiselle armollinen” (Luuk. 18:13). Makarios Suuri sitä vastoin suositteli eräälle rukouksesta kyselleelle vanhukselle seuraavaa itse muodostamaansa rukouslauselmaa: “Herra, armahda minua niin kuin Sinä tahdot ja tiedät” tai silloin, jos ankara hengellinen taistelu oli käynnissä, vain huokausta: “Herra, auta minua.”\nKristillinen rukous ei siis rajoitu vain tiettyihin sille muodollisesti pyhitettyihin hetkiin, vaan se ulottuu uskovan koko elämään, sen kaikkiin pyrkimyksiin ja toimiin, kuten kolmesataaluvulla elänyt Basileios Suuri painokkaasti huomauttaa. Tästä asiasta meitä muistuttaa myös oman aikamme merkittävä kreikkalainen ortodoksiteologi, Georgios Mantzaridis, joka toteaa: “Jumala ei ole jokin, vaan kaikki. Eikä ihminen ole kiitollisuudenvelassa Jumalalle jostakin, vaan koko olemassaolostaan ja elämästään. Elämä ja kuolema, valveilla olo ja uni, toiminta ja lepo, kaikki ne kuuluvat Jumalalle.” Niinpä Kirkon päivittäinen jumalanpalveluskiertokin rakennettiin alun perin juuri niin, että jatkuvan rukouksen ihanne voitaisiin toteuttaa sen välityksellä päättymättömänä, eräänlaisena koko vuorokauden mittaisena jumalanpalveluksena.\nMatkalla kohti Rukousta\nVoisimme koota kaiken tähän asti sanotun Irénée Hausherrin sanoihin, joka tarkasteltuaan Jeesuksen rukouksen varhaisvaiheita toteaa: “Olemme nyt nähneet kasvualustan, jolta se versoi ja alkoi kehittyä. Jeesuksen rukous on katumuksen rukous, ase taistelussa demonien hyökkäyksiä vastaan ja väline säilyttää Jumalan muistaminen jatkuvasti mielessä. Sen lähtökohta oli luostarimiljöössä. Sen synnyttivät hengellisen sodankäynnin sankarit, jotka painottivat synnin murhetta ja jotka olivat omistautuneet etsimään Jumalaa jatkuvan rukouksen välityksellä. Olemukseltaan tämä rukous on sydämestä lakkaamatta lähetetty huuto Herralle siksi, että ihminen tietää olevansa syntinen.” Jeesuksen nimen voimasta Jeesuksen rukouksesta muodostui Ortodoksisessa kirkossa kilvoittelijoiden erityisesti rakastama ja tehokkaaksi havaitsema apuväline hengellisessä sodankäynnissä. Se kykeni myös pukemaan sanoiksi heidän paradoksaalisen kokemuksensa ihmisen syntisyydestä ja siitä, että Kristus, sielujen lääkäri, oli nimensä välityksellä lähellä heitä, heidän tavoitettavissaan. Jeesuksen rukous oli heille mahdollisuus pitää Hänet jatkuvasti seurassaan ja voittaa Hänen myötänsä omakseen Jumalan valtakunta.\nJeesuksen rukouksen harjoittajat ovat kautta vuosisatojen nähneet paljon vaivaa juurruttaakseen sydämensä maaperään tämän kallisarvoisen hengellisen elämän apuneuvon. Kokemus on paljastanut heille, että matka lakkaamattomaan rukoukseen kulkee kolmivaiheisen tien kautta. Ensimmäisen vaiheen aikana rukousta on lausuttava ääneen eräässä mielessä mekaanisesti. Rukoukseen on näin saatava tukeva ote, siitä on tehtävä osa omaa arkipäivää.\nVaikka tällainen työskentely saattaa kenties tuntua jostakusta lapsellisen yksinkertaiselta, se on itse asiassa kaikkea muuta. Kuten 1300-luvulla suuri hesykasti pyhä Gregorios Palamas sekä omana aikanamme metropoliitta Hierotheos Vlahos ja piispa Kallistos Ware ovat todenneet, moni Jeesuksen rukousta aloitteleva saa yllätyksekseen huomata miten hänen päänsä kipeytyy – toisinaan aivan “räjähdyspisteeseen” asti – ja hänen hartioitansa alkaa särkeä. Näiden tottumattomuudesta johtuvien vaivojen lisäksi vasta-alkaja joutuu rukoillessaan usein havaitsemaan oman hajanaisuutensa, sillä rukous joko tavan takaa unohtuu tai käy mieleen nousevien asioiden johdosta äärettömän raskaaksi. Rukousta harjoittelevan on kuitenkin selkeästi tiedostettava, että luonnollisten vaikeuksien lisäksi hänen on kohdattava rukouksen tiellä myös persoonallisen pahan voimat. Isät korostavat, että paholainen vihaa erityisesti juuri tätä lyhyttä, Jeesuksen nimen toistamiseen keskittyvää rukousta. Mitä pidemmälle rukoilija etenee, sitä suurempi on vihollisen vastustus, mutta sitä lähempänä ovat samalla Kristus ja todelliset hengellisen ilon aarteet. Siksi rukoilijan ei pidä hellittää, ei hämmentyä eikä pelästyä mistään.\nJeesuksen rukouksen toista vaihetta on tapana kutsua mielen rukoukseksi ja ymmärryksen rukoukseksi. Sen aikana ihminen toistaa rukousta ennen kaikkea mielessään, pyrkii keskittymään entistä päättäväisemmin sen sanoihin ja käsittämään niiden merkityksen. Nyt kullakin sanalla “Herra”, “Jeesus”, “Kristus”, “Jumalan Poika” on hänelle oma toisistaan poikkeava tai ehkä paremminkin toisiaan täydentävä merkityksensä. Lisäksi hänen tietoisuutensa omasta syntisyydestä syvenee, mutta vastaavasti myös Kristuksen läsnäolosta ja rakkaudesta. Kyyneleet saattavat kummuta vuolaina hänen silmistään ja rakkaus Kristusta kohtaan täyttää koko hänen sydämensä. Rukouksen kautta tapahtuvan sisäisen puhdistumisen myötä myös luomakunta saattaa näyttäytyä hänen silmissään aivan uudessa valossa, sillä hän tajuaa Jumalan siihen kätkemän kauneuden ja tarkoituksenmukaisuuden.\nViimeksi mainitusta ilmiöstä löytyy erinomainen kuvaus kuuluisassa ja viehättävässä kirjasessa “Vaeltajan kertomukset”. Siinä kirjan päähenkilö, Jeesuksen rukousta harjoittanut venäläinen pyhiinvaeltaja, kuvaa omakohtaisesti rukouksen vaikutusta näin: “ – – kaikki – – näytti silmissäni ihastuttavalta, ja kutsui rakastamaan ja kiittämään Jumalaa. Ihmiset, puut, kasvit, eläimet – kaikki olivat minulle kuin läheistä sukua, kaikissa näin kuvattuna Jeesuksen Kristuksen nimen. Välistä oli niin kevyt olo, että tuntui kuin olisin ollut vailla ruumista enkä [olisi] kävellyt, vaan iloisesti leijaillut ilmassa. Välistä upposin kokonaan itseni sisälle, näin selvästi koko sisikuntani ja hämmästelin, miten viisaasti ihmisruumis on kokoonpantu.” Tässä ilmenevää ruumiin keveyttä ja sen tuntemaa eräänlaista iloa puolestaan valaisee hyvin seuraava Georgios Mantzaridiksen toteamus: “Kun mieli palvelee ruumista, se alistuu tämän lakien alle ja väsyy samoin kuin ruumis. Mutta kun se vapautuu tästä orjuudesta ja löytää luonnollisen olotilansa, silloin se ei ainoastaan ole itse väsymättä, vaan se saa myös ruumiin virkistymään siinä määrin kuin tämä osallistuu sen henkiseen toimintaan.”\nJeesuksen rukouksen kolmatta ja korkeinta vaihetta nimitetään sydämen rukoukseksi mutta myös mielen tai ymmärryksen rukoukseksi sydämessä. Tällöin ihmisen mieli on jo laskeutunut sydämeen, niin että hän rukoilee paitsi ymmärryksellään myös tahdollaan, jonka keskus sydän on Kirkon kokemuksen mukaan. Syntiinlankeemuksessa hajautuneet sielun voimat ovat näin uudelleen yhdistyneet ja ihminen on saavuttanut alkuperäisen eheytensä. Kaikki ojentautuu hänessä jälleen Jumalaa kohti. Siksi rukous ei enää ole työlästä, vaan se toistaa itse itseään rytmikkäästi sydämessä, jopa unen aikana. Tähän vaiheeseen liittyvät usein erilaiset Pyhän Hengen armolahjat, erityisesti selvänäkeminen ja henkien erottaminen, joista ensimmäisellä tarkoitetaan eräänlaista kykyä “nähdä toisen läpi” eli tunnistaa hänen salaiset ajatuksensa, himonsa ja syvin persoonansa, toisella puolestaan taitoa erottaa Jumalan ja paholaisen toiminta toisistaan.\nJeesuksen rukouksen kolmannessa vaiheessa ihmisestä on tullut Pyhän Hengen asumus, Kolmiyhteisen Jumalan elävä temppeli. Hänessä on toteutunut Kristuksen Evankeliumissaan antama lupaus: “Jos joku rakastaa minua, niin hän pitää minun sanani, ja minun Isäni rakastaa häntä, ja me tulemme hänen tykönsä ja jäämme hänen tykönsä asumaan” (Joh. 14:23).\nSydämessä itse itseään toistava rukous on siis selkeästi Pyhän Hengen työtä. Se on Kristuksen lahja hänen uskolliselle palvelijalleen. Tämän vuoksi piispa Kallistos Ware sanoo osuvasti, että rukouksen kolmannessa vaiheessa Kristus itse lausuu palvelijansa sydämessä omaa nimeään (vrt. Gal 4:6). Näin “Jeesuksen rukouksesta” on tullut Jeesuksen rukous kirjaimellisesti. Matka kohti lakkaamatonta rukousta on siten saavuttanut päämääränsä, sillä rukouksen lisäksi rukoilija on löytänyt Jeesuksen, Jumalan iankaikkisen Sanan, rukouksen “liikkumattoman liikuttajan” eli elävän Rukouksen.\nJeesuksen rukoukseen liittyvät virhekuvitelmat ja vaarat\nVaikka Jeesuksen rukous päämäärästään käsin näyttää äärettömän kiehtovalta, siihen kohdistuu monesti erilaisia virhekuvitelmia, jotka ovat vahingollisia tai suorastaan vaarallisia. Jeesuksen rukous ei ensinnäkään ole Jumalan meille antama oikotie maalliseen tai edes hengelliseen onneen. Sen hedelmiä ei voida korjata ilman edeltävää vaivannäköä ja taistelua. Rukoukseen päättäväisesti ryhtyvä saakin varautua moniin yllättäviin iskuihin ja haavoihin. Mutta eikö tämä ole juuri se ahdas portti ja kapea ristintie, jonka Kristus Evankeliumissa piirtää eteemme (Matt. 7:13–14)? Voiko kristitty koskaan välttyä siltä?\nJeesuksen rukousta harjoittavan ei myöskään pidä olla kärsimätön eli odottaa tuloksia liian nopeasti. On suostuttava etenemään pienin mutta vakain askelin. Matkanteon edetessä rukoukselle on pyrittävä antamaan yhä enemmän aikaa arjessamme, jotta rukous lujittuisi entisestään ja tulisi osaksi meitä. Pyhä Ignati Brjantšaninov toteaa osuvasti: “Se, joka ei opettele rukoilemaan usein, ei milloinkaan saavuta lakkaamatonta rukousta. Lakkaamaton rukous on Jumalan lahja. Hän lahjoittaa sen palvelijalleen, jonka uskollisuutta Hän on ensin koetellut.”\nJeesuksen rukousta harjoittava ei liioin saa olla ylpeä. Hän ei saa astua tälle rukouksen tielle sitä varten, että löytäisi omakseen itsestään toimivan rukouksen, vaan rakkaudesta Kristusta kohtaan, lahjoittaakseen itsensä Hänelle. Ylpeyttä on myös tavoitella Jeesuksen rukouksen kautta armolahjoja tai jonkinlaisia mystisiä kokemuksia, sillä ne ovat rukouksen sivutuote – mikäli Jumala näet niin haluaa – eivät sen päämäärä. Ainut mistä rukoilijan on syytä pitää kiinni on rukoilemisestaan ja Jumalan käskyjen täyttämisestä, sillä pyhittäjä Markus Askeetin mukaan “Jumala on salatusti käskyissään. Jotka Häntä etsivät, löytävät Hänet sikäli kuin niitä täyttävät.”\nSuuri harha on panna toivonsa Jeesuksen rukouksen harjoituksessa erilaisiin teknisiin menetelmiin, sellaisiin kuin mielen johtaminen sydämeen hengityksen kulkua seuraamalla ja tietynlaisen kivuntunteen luominen sydämeen sitä keinotekoisesti “puristamalla”. Näiden kohdalla tarvitaan kokeneita rukouksen opastajia, joita Suomesta ei käsittääkseni juuri löydy. Kokeneiden ohjaajienkin mukaan turvallisin ja myös tuloksellisin menetelmä jatkuvan rukouksen saavuttamiseksi on keskittynyt rukouksen lausuminen ja nöyryys. Teknisiin menetelmiin ei tässä lueta rukousnauhaa, jonka käyttöä myös maallikoille suosittelevat lähes poikkeuksetta ainakin Kreikan ohjaajat. Se on verraton toveri muun muassa jumalanpalveluksissa ajatusten koossa pysymiseksi. Esimerkiksi 33 solmun rannerukousnauhan ei luulisi täälläkään liikaa häiritsevän kanssarukoilijan mielenrauhaa kirkossa – ainakaan, jos hänen hengellinen elämänsä on ortodoksiselta kannalta vähääkään raittiilla pohjalla. Mikäli se kuitenkin jotakuta häiritsee, hän tyynnyttäköön kuohuvaa mieltään sillä, että ohjaajavanhusten mukaan rukousnauha on nimenomaan rukouksen apuväline vasta-alkajalle…\nVaikka Jeesuksen rukousta pitää pyrkiä lausumaan keskittyen sen sanoihin ja ymmärtäen niiden merkitys, se ei silti ole mitään rukouksellista meditaatiota. Myös tämä on joskus vaarana, vaikka sen tiedostaisikin. Erityisesti silloin, kun mieli on väsynyt, se voi joskus jäädä sanojen vangiksi tajuamatta puhuvansa Persoonalle. Normaalisti sanojen merkitys kulkee rukoilijan mielen läpi nopeina perättäisinä mielikuvina ilman minkäänlaisia visioita tai fantasioita. Sanoihin ei siis liity mitään visuaalista kuvaa vaan ainoastaan puhdas yksinkertainen sanallinen mielle esimerkiksi “Herrasta” ylösnousseena tai kaikkivaltiaana Jumalana. Isät varoittavat juuri erilaisista fantasioista rukouksen aikana, sillä ne tarjoavat paholaiselle mahdollisuuden ilmestyä rukoilijalle niiden hahmossa eksyttääkseen hänet. Hyvin usein väärien ilmestysten vastaanottaminen aitoina jumalallisina kokemuksina johtaa ihmisen joko hulluuteen tai riivatuksi tuloon.\nSuuren vaaran Jeesuksen rukousta vakavasti harjoittavalle muodostavat maalliset huolet ja muut erilaiset rukouksen aikana mielessä risteilevät himolliset ajatukset, sillä ne irtaannuttavat rukouksesta. Vähä vähältä ne valtaavat mielen kokonaan, pimentävät ja vangitsevat sen. Näin ne riistävät ihmiseltä kaiken rukouksesta koituvan hyödyn, niin että rukoilemisesta jää jäljelle vain ruumiillinen ja henkinen väsymys – ajan menetyksestä puhumattakaan. Lohduttakoon silti meitä tässäkin mielessä aikaa paljon tuhlanneita Joosef Hesykastin toteamus, jonka mukaan ihminen tarvitsee paljon rukousta ennen kuin tajuaa, että rukous ilman ajatusta on hyödytöntä! Sydämen varjeleminen kaikenlaiselta “sisäiseltä melulta” on siis äärettömän tärkeää erityisesti rukouksen aikana. Ortodoksisen käsityksen mukaan sydän on kastetussa ihmisessä Jumalan asumus, suorastaan itse Jumalan valtakunta niin kuin Raamattukin sanoo: “Jumalan valtakunta on sisällisesti teissä” (Luuk. 17:21). Sinne kätkeytyy elämä tai kuolema. Siksi pyhä Iisak Syyrialainen sanoo: “Pyri pääsemään sisäiseen kammioosi, ja saat nähdä taivaallisen kammion. Ne ovat yksi ja sama asia ja samasta ovesta katselet molempia. Taivaan valtakunnan portit ovat sisimpäsi kätköissä, so. sielussasi. Pese itsesi puhtaaksi synnistä ja löydät sieustasi askelmat, joita voit kohota korkeuksiin.”\nJeesuksen rukouksen käyttöön kätkeytyy vielä yksi outo ja surkuteltava vaara, nimittäin sen erottaminen muusta kirkollisesta ja sakramentaalisesta elämästä jonkinlaiseksi omaksi, itsenäiseksi saarekkeekseen. Tähän asiaan kiinnittää huomiota tietyllä huolestuneisuudella piispa Kallistos Ware pienessä, mutta ansiokkaassa kirjassaan “Nimen voima”. Hän toteaa: “Tänään, loputtoman etsinnän ja kirkollisen hajaannuksen aikana, on hyvinkin paljon ihmisiä, jotka käyttävät Jeesuksen rukousta olematta minkään kirkon aktiivisia jäseniä tai ehkä omaamatta selkiintynyttä uskoa Herraan Jeesukseen tai mihinkään muuhunkaan.” Tämän jälkeen hän tekee muutaman kysymyksen, joihin hän itse heti myös vastaa: “Tuomitsemmeko heidät? Kiellämmekö heitä käyttämästä tätä rukousta? Emme tietenkään, jos he etsivät vilpittömästi Elämän Lähdettä. Jeesus ei tuominnut ketään paitsi ulkokullattuja. Mutta täydellä syyllä – oman epäuskomme selvästi tiedostaen – meidän on nähtävä sellaisten ihmisten tila epänormaalina ja varotettava heitä tästä tosiasiasta.”\nLainatussa kohdassa piispa Kallistos puhuu ei-kristityistä ja omista kirkollisista yhteisöistään henkisesti vieraantuneista kristityistä. Entä mitä sitten pitäisi ajatella Jeesuksen rukouksen harjoittamisesta niiden kristittyjen kohdalla, jotka elävät omissa tunnustuskunnissaan niiden aktiivisina jäseninä? Vaikka meidän luonnollisesti vielä vähemmän on syytä olla estämässä heitä Jeesuksen rukouksen harjoittamisesta, on heitäkin syytä varoittaa ryhtymästä siihen jonkinlaisesta uteliaisuudesta, harrastuksenomaisesti. Jeesuksen rukous ei ole hauska ja rentouttava vapaa-ajanvieton muoto – ei edes ortodokseille. Se on kaikkien kohdalla vakavasti otettavaa kilvoittelua, johon on ryhdyttävä noudattaen niitä pelisääntöjä, jotka sitä koskevat. Kuvittelisin silti aktiivisten ei-ortodoksien tarvitsevan tässä asiassa ortodoksejakin suurempaa varovaisuutta siitä yksinkertaisesta syystä, ettei heidän oma uskonnollinen taustayhteisönsä ruoki heitä sellaisilla tiedoilla, jotka auttaisivat ymmärtämään Jeesuksen rukousta sen laajemmassa hengellisessä viitekehyksessä. Erityisesti mitä pidemmälle tämän rukouksen harjoittamisessa pyritään, sitä välttämättömämmiksi ei-ortodoksien kohdalla tulevat mielestäni Jeesuksen rukousta käsittelevät hyvät ortodoksiset kirjat ja muut vastaavat oppaat. Toisaalta, jos Jeesuksen rukous alkaa voimallisesti “toimia” jossakussa ei-ortodoksissa, olen henkilökohtaisesti vakuuttunut, että se johtaa hänen tiensä lopulta tuon rukouksen henkiseen kotiin, pyhään Ortodoksiseen kirkkoon.\nValamon kansanopiston seminaari “Jeesuksen rukous ja sen harjoittaminen” 23.11.2002


Nitecore UMS2 USB akkulaturi (max 3000mAh) - MilGear\nETUSIVU AIRSOFT Akut, laturit ja tarvikkeet Akkulaturit\nNitecore älykäs USB pikalaturi akkuparistoille\nNitecoren U-sarjan kaksipaikkainen USB-liittimellä toimiva älylaturi. Laturi sopii useimmille akkutyypeille. Yhtä aikaa ladattavat akut voivat olla keskenään erilaisia.\nNitecore UMS2 on laadukas, automaattinen älylaturi, joka on yhteensopiva lähes kaikkien akkujen kanssa. Laturi tunnistaa automaattisesti Li-ion, Ni-MH, IMR, LiFeP04 ja Ni-Cd akut ja soveltaa asianmukaista lataustapaa. Kaksi itsenäistä latauskanavaa tunnistavat ladattavan akkutyypin ja osaavat valita oikean latausjännitteen sekä lopettaa lataamisen akun ollessa täysi. Yhtä aikaa ladattavat akut voivat olla keskenään erilaisia. Kahta akkua ladatessa latausvirta on maksimissaan 2000mAh per latausväylä. Yhdellä akulla, vain toista väylää käyttäen latausvirta on maksimissaan 3000mAh! Voit itse valita käyttämäsi lataustehon 100 mA -3A välillä. Laturi valitseen automaattisesti pienitehoisille akuille sopivan lataustehon (automatiikka ei toimi LiFePo4 tai 3.8V LiIon akuilla).\nLaturissa on automaattinen polariteetin tunnistus, automaattinen latauksen pysäytys valmiille akulle, ja ylilatauksen esto.\n- QC Mode: 3,000mA*1 (MAX) 2,000mA*2 (MAX)\n- Standard Mode: 2,000mA*1 (MAX) 1,000mA*2 (MAX)\nValmistajan tietoa laitteesta!\n- Kytke virtakaapeli latauslaitteeseen.\n- Aseta akku latauslaitteeseen, ja varmista, että polarisaatio tulee oikein (plus- ja miinusnavat niille osoitettuihin päihin). Laturi aloittaa latauksen tunnistuksen jälkeen.\n- LiFePo4-akuille latausjännite tulee valita manuaalisesti\n- Laturi tunnistaa akun latausjännitteen ja -virran automaattisesti (pl. LiFePo4). Mikäli haluat valita latausvirran itse, tulee akku asentaa laturiin, ja valita haluttu latausvirta tämän jälkeen akulle tarkoitetun latauspaikan yläpuolella olevaa painiketta painamalla.\n- Latauksen loputtua poista akku latauslaitteesta ja irroita latauslaite virtalähteestä.\nOlight 18650 3,7V Li-Ion akku - 2600 mAh\n13.90 EUR 19.90 EUR


Arctic Machine - Ammattilaisen kyydissä - Kuntec Oy\nHyppäsin lauantain ratoksi Kuntec Oy:n kuljettajan ja kalustovastaavan Kari Jalosen kyytiin. Tarkoituksena nähdä ja kuulla kuinka työt on sujunut toimittamiemme laitteiden kanssa. Karilla on noin kahdenkymmenen vuoden kokemus tienhoidosta ja laitteista. Oli siis hienoa nähdä ammattilainen työssään ja kuulla millaista sanottavaa hänellä oli meidän laitteistamme.\nReitillä alla oleva Scania on rakennettu tienhoitoautoksi Arctic Machinen toimesta 2015. Siitä löytyy rakentamamme hydrauliikka, iROAD ohjainjärjestelmä, AM 4000 HMX etuaura, AM 513 alusterä ja AM 5036 sirotteluautomaatti. Kuntec on ehtinyt keräämään kokemusta laitteista kahden vuoden ajalta, joten palautteen takana on faktaa.\nHiljainnen ja huoltovapaa etuaura\nKeskustelimme ajamisen lomassa laitteista ja päätimme aloittaa keulalla olevasta AM 4000 HMX etuaurasta. Ensimmäinen huomio oli se että aura on erittäin hiljainen polyuretaanijoustoterän ansiosta. Hytissä ei tarvitse kärsiä auran melusta vaan siellä voi keskustella normaalilla äänellä. Toinen ja vähintään yhtä tärkeä huomio on että aura on vahvarakenteinen ja aikaisempiin auroihin verrattuna käytännössä huoltovapaa. Lisäksi Kari kiitteli auran sivuttaiskelluntaa mikä mahdollistaa pyörätien auraamisen toiset renkaat ajotiellä.\nVaikka Turun seudulla alusterä ei ole niin kovalla käytöllä kuin pohjoisempana, sen on havaittu olevan vahva ja helppokäyttöinen. Ohjaus tapahtuu kätevästi samasta ohjaimesta kuin etuauran ja sivuauran ohjaus.\nPuhuttaessa AM 5036 sirotteluautomaatti huomio kiinnittyi helppoon käytettävyyteen ja vankkaan rakenteeseen. Uudenmallisen ja entistä vahvemman syöttökourun sekä lautasen on todettu käytössä olevan jopa edellisiä malleja kestävämpiä. Sirotinautomaatin uutta rullaohjainta kiiteltiin kuljettajien puolesta helppokäyttöisyydestään ja loogisuudestaan. Huomautettavana asiana oli että välillä sirotin käynnistyy pienellä viiveellä liikkeelle lähdettäessä. Tähän ongelmaan pyrimme löytämään ratkaisun yhdessä mahdollisimman pian.\nLooginen ja helppo ohjainjärjestelmä\nPaluuta vanhaan tapaan ohjata laitteita usealla ohjaimella ei Karin mielestä ole. Uusiin iROAD ohjaimiin totutteluun meni pieni hetki, mutta ne ovat osoittautuneet erinomaisen loogisiksi ja helpottaneet suuresti kuljettajien työskentelyä. Lisäksi ohjainten asettelua ohjaamossa on helppo säätää kätevien pikakiinnityksien ansiosta.\nSuuri kiitos Karille ja Kuntec Oy:lle mahdollisuudesta päästä mukaan aurauslenkille. Allekirjoittanut pystyi vain ihmellelemään kuinka leveällä auralla varustettu tienhoitoauto taipui kapeistakin paikoista. Oli ilo nähdä ammattilainen työssään!\nToni Jääskeläinen, Myyntipäällikkö


Sauna seksi mies ja nainen alasti / Isoa pillua\nAlasti puhdistus Seksi videos - Ilmainen Porno ja XXX seks Seksiä saunassa - Suomi24 Keskustelut Nainen miesten saunassa Keskustelu Kaksplus Tule ja Katso uusi online porno joka päivä. Olin silloin noin 25 vuotias nuori mies ja olimme silloisen tyttöystäväni. Olen kolmekymppinen nainen ja tämä seuraava tapaus sattui viime kuussa. Varoitan jo etukäteen, että teksti ei välttäm #x. Oletko ollut naisen kanssa alasti saunassa? Aikuiset naiset alasti diaesityksen 1 Seksi videos Sauna vie kaikkki estot jos haluaa rikkoa rajojaan. Millä logiikalla alaston nainen olisi eri asia kun alaston mies? Kyllä, naurettava tilanne, kun yksi nainen on miesporukan kanssa saunassa eikä edes kehtaa olla alasti. .\nMiesten seksilelut bdsm kauppa\nSiksi en harrastaisi seksiä saunassa. Meidän deittipalvelussa tapaat kuumimmat kollit ja seksikkäimmät kissat, jotka ovat valmiita olemaan alasti ja lähtemän eroottisille tutkimusretkille kanssasi. Eroottinen hieronta on mahdollista saada jo tänän ja miksei huomenna uudestaan! Itselleni tulee kuitenkin löylyssä helkutin kuuma.\nKaipaatko erotiikkaa ja jännitystä elämäsi? Kunhan kuuraa mahdolliset roiskeet itse pois, ei ole estettä. Seksi ei ole ok yleisissä saunoissa. Ystävyyteemme sauna seksi mies ja nainen alasti ja saunomiseemme kuuluu myös sauna seksi mies ja nainen alasti seksi. Vastaajien kommenteissa toistui kolme sauna seksi mies ja nainen alasti reunaehtoa: Hoida homma omassa saunassa.\nMe and my stepsister.\nSauna seksi mies ja nainen alasti 644\nIlmaista sex thai hieronta lappeenranta Liika kuumuutta kannattaa varoa, ettei aiheudu onnettomuuksia. Eroottinen verkossa saattaja tumma iho sisään varkaus peli lähtee käyntiin sillä hetkellä, kun rohkeasti pätät, että et aio jädä ilman seikkailua.\nJapanilainen pillu erotic chat Nuru hieronta suomiporno elokuvat\nJkl verotoimisto pattaya suomi24 Moni vastaaja pitä saunaa eroottisenakin paikkana. Yksinkertaisesti erinomainen tilaisuus kokea jotain ainutkertaista, mikä voi johtaa vaikka minkälaisiin seikkailuihin.\nNettitreffit suomi tantra massage in helsinki 896\nhyviä porno sivuja elokuvat porno