Pahan kasvot - Bazar Kustannus\nEtusivu // Kirjat // Pahan kasvot\nAlkuteos Den felande länken\nKoko (mm x mm) 112 x 177\nPahan kasvot on dramaattinen päätös Stefan Tegenfalkin kehutulle trilogialle, jonka edelliset osat ovat Vihan aika ja Koston vanki.\nRikoskomisario Walter Gröhn ei ole ollut oma itsensä sen jälkeen, kun hänet siirrettiin pois Ruotsin oikeuslaitoksen huipulle linkittyneestä murhajutusta. Hän päättää ottaa vapaata ja lähtee Ranskaan tapaamaan Europolin kontaktejaan ja etsimään heidän avullaan vastauksia avoinna oleviin kysymyksiin.\nYlikonstaapeli Jonna de Brugge on poliisin sisäisen tutkinnan kohteena, koska syyllistyi virkavirheeseen jahdatessaan etsintäkuulutettua. Jonna kuitenkin jatkaa murhaajan jäljittämistä omin päin ja joutuu tietomurtojen ja laittomien tutkimusten kautta keskelle painajaismaista ajojahtia.


Asiakkaiden tietoisuus ympäri maailmaa tehoon liittyvistä ongelmista ja kilpailusta erektiohäiriöiden kanssa on kasvussa, mutta valitettavasti monet heistä pitävät jatkuvasti kiusallista olla toinen ongelma. Varhainen siemensyöksy, joka koskee jopa puolta miehiä ennen 30 vuoden ikää, on häiriö, jolla voit onneksi auttaa itseäsi. Climax Controlin ennenaikaiset siemensyöksytabletit helpottavat, mikä helpottaa täysin tyydyttävää yhdyntätapaa huolehtimatta siitä, että kumppanisi päättyy liian nopeasti ja on pettymys. Sen sijaan, että huolehtisit ja lankeaisi komplekseihisi mielivaltaisuutesi vuoksi, se on syytä torjua välittömästi, kun taas Climax Control -tabletit ovat melkein varmuus menestyksestä. Kuinka ne toimivat? Ensinnäkin, heillä ei ole mitään tekemistä verenkiertoelimistön kemiallisen tukkeutumisen kanssa, kuten monissa lääkäreiden antamissa lääkkeissä. Päinvastoin, Climax Control ravintolisäaineena ennenaikaisen siemensyöksyn estämiseksi perustuu luonnollisiin ainesosiin, jotka tuovat voimakkaan kavernoosikasvun penikseen. Tämän seurauksena on vahvempi ja pidempi erektio, jota voidaan ylläpitää jopa puoli tuntia seksuaalisen stimulaation jälkeen. Yksinkertaisesti sanottuna – Climax Controlia käyttävät kaverit voivat olla seksiä pidempään ja enemmän orgasmia kuin ne, jotka luottavat vain luonnon voimiin.\nTämän ennenaikaista siemensyötä tekevän ravintolisän valmistaja päätti lopettaa kasvien, kuten sarsaparilla ja tribulus terrestris, perinteisen toiminnan ja soveltaa niiden arvoja sisälle. Kaikki kapselien sisältämät aineet ovat turvallisia terveydelle, sillä ne parantavat sukupuolielinten verenkiertoa ja nopeuttavat ja kehittävät testosteronin eritystä. Ne eivät vaikuta mekaanisesti tai kemiallisesti, mutta stimuloivat luonnollisesti erilaisia kehon prosesseja. Tämän yhdistelmän vaikutuksena on Climax Control, joka lisää tarkempaa luottamusta sukupuoleen, kestävyyttä ja fyysistä kuntoa yhdynnän aikana, lisääntynyttä libidoa ja mikä tärkeintä, pidempiä ja voimakkaampia erektioita. Jälkimmäinen on syy siihen, miksi yhä useammat ihmiset tavoittavat pillereitä nopeaan siemensyöksymiseen iästään riippumatta. Tämä ongelma johtuu siitä, että sekä vanhuudessa että melko nuoret miehet, jotka ovat vasta alkamassa sukupuolensa. Climax Control -sovelluksen ansiosta he voivat suoraan hallita omia kehon reaktioitaan ja hidastaa toiminnallisesti siemensyöksyä, mikä on varsin tärkeää yhdynnän aikana kumppanin kanssa, joka yleensä tarvitsee paljon aikaa orgasmin saamiseksi. Climax Control-erektiopillerit miehillä ovat oikea tapa unohtaa sängykompleksit ja nopea pinta.\nNykyinen miesten läheisyyttä koskeva tutkimus vahvistaa, että enemmän miehiä on vaikeuksissa siemensyöksyyn. Tärkeää on, että tämä on kaikissa ikäryhmissä esiintyvä ongelma, jonka kanssa on erittäin vaikea kilpailla, koska suurin osa syistä on psykologisia. Onneksi on olemassa varhaisia siemensyöksytabletteja, kuten Climax Control, joiden toiminta on erittäin kattava. Siksi käytännössä ne eivät vain hidasta orgasmin hetkeä miehillä, mikä sallii pidempiä ja stimuloivia suhteita, vaan myös kehittävät heidän potentiaaliaan, haluaan eroottisen pelaamisen tai kaiken seksuaalisen suorituskyvyn. Olen ollut seksologi melkein viidentoista vuoden ajan, mutta erittäin harvoin voin suositella ennenaikaiseen siemensyöksöön tarkoitettuja ravintolisiä, joilla on niin erinomainen ja erittäin toimiva toiminta. Osoitan Climax Control -sovelluksen potilailleni, koska arvostan tämän ravintolisän ainutlaatuista koostumusta, luotettavaa toimintaa jopa verenkiertohäiriöissä ja yksinkertaista annostusta.\nMitä yhdellä Climax Control -tabletilla on? Itse luonto ja se ei ole liioittelu. Valmiste ei sisällä laboratorioissa keinotekoisesti valmistettuja elementtejä eikä farmakologisesti toimivia synteettisiä aineita. Löydämme helposti joukon terveellisiä aineita, mineraaleja, vitamiineja ja bioelementtejä, jotka osallistuvat proteiinien ja verisolujen synteesiin, stimuloimalla verenkiertoelimistöä toimimaan enemmän sukupuolielinten alueella. Selkeästi esitelty Climax Control vaikuttaa miesten seksuaaliseen tilaan ja tukee heidän erektioitaan tekemällä heistä pidempiä. Ne kestävät jopa 30 minuuttia yhdellä yhdynnällä. Tällaisesta toiminnasta vastaa L-karnitiinitartraatti, jossa on tribulus terrestris. Molemmat elementit aiheuttavat, että ilmassa oleva keuhkoihin hengitetty typpi leviää veren mukana kehossa ja vaikuttaa lisäksi jäseneen ja sen kavernoosiin. Siellä puolestaan alkaa toimia sarsaparilla, joka vastaa toisaalta verenpaineen alentamisesta (joka pidentää erektio- ja orgasmiaikaa), toisaalta ylläpitää erektiota mahdollisimman pitkään.\nLisäksi ennenaikaisen siemensyöksyyn tarkoitetut Climax Control -tabletit ovat täynnä sellaisia mineraaleja kuten kalium, magnesium, rauta ja natrium, joilla on suora vaikutus endokriinijärjestelmään ja jotka tukevat sen asianmukaista toimintaa. Niillä on myös rauhoittava vaikutus hermostoon, mikä on tärkeää potilaille, joiden siemensyöksyhäiriöillä on hermostunut ja psykologinen syy, esim. stressi tai masennus.\nNaiset valittivat, että päädyin liian nopeasti. Se tuhosi sukupuolisuhteemme. Climax Controlin ansiosta voin hallita kaikkea.\nBartosz 40 vuotta vanha\nPaitsi viivytin siemensyöksyä, myös erektioni ovat pidempiä ja kestäviä. Ja tunnen enemmän voimaa yhdynnän aikana.


Helsinki-Vantaalla saa myös maksullista kantoapua - Kotimaa - Helsingin Sanomat\nHelsinki-Vantaalla saa myös maksullista kantoapua\nToisin kuin keskiviikkona 22. elokuuta sivulla D 2 kerrottiin, Helsinki-Vantaan lentoasemalla on saatavana myös maksullista kantoapua. Palvelua tarjoaa Bommen / BMCM Special Services. Palvelua voi tiedustella sähköpostilla osoitteesta maisu@bommen.fi.\nToisin kuin keskiviikkona 22. elokuuta sivulla D 2 kerrottiin, Helsinki-Vantaan lentoasemalla on saatavana myös maksullista kantoapua. Palvelua tarjoaa Bommen / BMCM Special Services. Palvelua voi tiedustella sähköpostilla osoitteesta maisu@bommen.fi. Minimiveloitus on 70 euroa.


Seuran Horoskooppi Miten Nainen Kiihottuu - Keskustelu Parisuhde\nSeuran horoskooppi miten nainen kiihottuu\n19.08.2017\t 19.08.2017\t By\tCandy Brookes\nMutta nyt sitäkin on selvitetty, miten naisen seura vaikuttaa miehen syömiseen. Tämä paljastui: miehet syövät enemmän, kun naiset ovat näkemässä, kertoo. Miehen motiivi on selvä: upea nainen lisää hänen statusarvoaan muiden Voitaisiin myös kysyä, miten nainen on saanut niin viisaan ja. Jokainen päättää itse, kuinka usein ja miten seksiä haluaa harrastaa. Mutta yhtä hyvin nainen voi kiihottua, kun näkee vaikka kadulla tosi....\nMiniristeily turku lihava pillu\nNooralotta Neziri haastoi bikini fitness -kisaajan kaksintaisteluun - huima ero kyykyssä! Tarjoa hänelle vaikka sensuelli hartiahieronta. Kuulostaa aika uskomattomalta, mutta näin on todella tutkittu. Taikatuote, joka oikeasti tuuheuttaa tukkaa  viikon parhaat kauneuslöydöt!\nMikä lävistys sopii horoskooppisi mukaan juuri sinulle? Jos negatiivisuus valtaa kaikesta huolimatta ison siivun, eikä kyse ole vain vaikeasta vaiheesta, Campbellin mukaan voi olla aika siirtyä eteenpäin. Teetkö sinäkin yleisen kaulaliinamokan? Ongelmatilanteissa voit ottaa yhteyttä asiakaspalveluun, seuran horoskooppi miten nainen kiihottuu. Videolla länsipuiston lukio tiukkapillu tavoittelee puhelintaan taskusta, jolloin se räjähtää yllättäen. Kaksosmies on myös aina valmis pieneen eroottiseen hetkeen julkisilla paikoilla! Gottmanin kristallipallossa näkyy suhdeluku Ennen isyyttä Edwards ei tiennyt, miten ällöttäviä, vaikeita ja ihastuttavia taaperoikäiset ovat. Kun vanhemmat saivat kuulla sydäntäsärkevät uutiset siitä, että heidän nelivuotiaalla tyttärellään olisi vain. Sen sijaan kannattaa keskittyä siihen, mitä kaikkea kivaa on mahdollista napostella. Huipputrendikästä mehua syytä juoda varoen - lääkäri Emilia Vuorisalmi varoittaa terveysriskistä 2. Heidän mieliaktiviteettejaan ovat kaikki leikkimieliset pelit ja kilpailut, näytteleminen ja joukkuelajit. Vakuutan, että perussporttinen melontaa harrastanut mies kelpaa. Horoskooppi - Horoskooppi - Mutta yhtä hyvin nainen voi kiihottua, kun näkee vaikka kadulla tosi komean miehen. Suurimpia näistä muutoksista lienee avioerojen kasvu ja ilman isää kasvavat lapset. Kaksosmies on aina täysillä mukana seurustelutilanteessa, sillä hän janoaa seuralaisensa ihastusta. Kommentointiohjeet Kirjautumisohjeet Jos olet rekisteröitynyt käyttäjä, voit kirjautua sähköpostilla ja salasanalla. Lapsen ei uskottu koskaan kävelevän tai puhuvan - 3-vuotias yllätti kaikki.\nKeke Armstrongilta raju väite oikeudessa - päävalmentaja voi delegoida ottelun johtamisen apuvalmentajille ilman seuran lupaa - Veikkausliiga - Tietynlainen luonteenlujuus ja itsevarmuus houkuttelee jousimiestä kuin hunaja kärpäsiä. Myös näissä suomalaismiesten lähestymistavoissa on toivomisen varaa. Khloé Kardashianin kuva sai hurjistuneen vastaanoton - syytetään rasismista Miksi jotkut haluavat puristella puolisonsa finnejä? Kajakin valkoinen pohja loistaa taivasta kohti.\n15v pillu rokkibaari tampere\nNäkkileivät ja keksit pois ja liemiruokaa tilalle esim. Herätä hänen tulinen intohimonsa rohkeilla siirroilla, ja olet jo puolimatkassa hänen luoksensa. Suuren suomalaisen vartiointiyrityksen esimies pidätettiin tehtävästään rasistisen vihakirjoittelun vuoksi Kahden liikkeen testi kertoo totuuden. Voit olla varma, että mies myhäilee tyytyväisenä syödessään ruokiasi. V-Suomi Jepa31 32 v. Mustassa hupparissa on kuva sanan "anoreksia" sanakirjanomaisesta selityksestä.\nKalat ja vesimies lilli suomalainen alastonkuvat\ntarjoustalo suomenoja kiimainen mummo\nkinopalatsi osoite länsi-porin lukio\nmies ja nainen koti pornoa


← Blogi kuusi vuotta!\nVertaistukea vanhemmille – uudistunut Liberokerho →\nViime viikonlopun juhlahumun jälkeen ollaan viimeinkin aloitettu se uusi arki. Lapset ovat palanneet muutamaksi viikoksi päiväkotiin ennen yhdeksän viikon kesäloman alkua, ja mäkin olen istunut enemmän koneen ääressä ja tehnyt töitä valmiiksi, samalla kun Otto on huolehtinut Novasta. Välillä ollaan pidetty neidin kanssa ihania imetyshetkiä, ja kyllä mä aika usein hairahdun koneen äärestä höpöttelemään vauvalle vaikka Otto hänen kanssaan päiväsaikaan enemmän leikkiikin. Yritän kuitenkin saada tehtyä mahdollisimman paljon hommia pois alta ennen tyttöjen kesäloman alkua, jotta voin itsekin ottaa sitten kesällä rennommin ja nauttia vapaammista päivistä.\nTänään tehtiin Oton kanssa aamulla puolentoista tunnin ihana vaunulenkki auringonpaisteessa lähimetsässä. Auringonpaisteen vaihduttua näin toukokuisessa maisemassa kovin tutuksi tulleeksi lumisateeksi, mekin suunnattiin sisälle ja mä avasin tietokoneen näytön. Nova jatkoi vielä aamupäikkäreitään pihalla katoksen alla ja sain hyvin hommia tehtyä sillä aikaa, kun vauvan maailman söpöimmät hymyt ja kujertelut eivät olleet viemässä mun huomiota pois töistä.\nOllaan laitettu yhdessä meidän pihaterassia kuntoon ja en malta odottaa että se on kokonaan valmis! Instassa (@iinalaura) vilautin eilen jo kuvaa siitä miltä tällä hetkellä näyttää, mutta pihalle on tulossa vielä aita ja paljon aurinkokennolyhtyjä ja kasveja. Sieltä pitää viedä myös muutamia remonttijätteitä pois, mutta olen kuitenkin tosi tyytyväinen siihen mitä ollaan nyt saatu aikaan. Viime viikolla tähän aikaan pihalla oli vain järkyttävä kasa vanhaa laminaattia, tyhjiä puulavoja ja vanha ruokapöytä. Siihen nähden siis ihan hyvä muutos kun nyt siellä voi jo hengailla mukavasti paviljongin alla.\nHauskaa miten ajoittaisesta lumisateesta huolimatta näin toukokuun tullen kaikki naapuritkin ovat kaivautuneet ulos kuorestaan ja tuntuu että viimeisen parin viikon aikana olen nähnyt enemmän heitä kuin koko talvena yhteensä. Tytötkin tutustuivat parin pihan päässä asuvaan vähän vanhempaan naapurintyttöön, ja ovat jo leikkineet yhdessä vaikka ja mitä.\nEn voi kyllä tarpeeksi hehkuttaa miten ihanaa on asua tässä nykyisessä asunnossa. Täällä tuntuu olevan sellainen positiivinen yhteishenki, ja juuri sitä omasta lapsuudestakin tuttua menoa että voi käydä pimpottamassa naapurin ovikelloa ja kysymässä tuleeko hän leikkimään. Oma pihatie on myös turvallinen eikä siihen pääse autoja mitenkään niin lapset voivat siinä turvallisesti harjoitella pyöräilyä ja istua piirtämässä maahan katuliiduilla niin paljon kuin sielu sietää.\nMulla on kyllä niin hyvät fiilikset tällä hetkellä, ja kyllä se kevätkin tulee sieltä vielä vaikka ei joka päivä siltä näytäkään. Iloitsen siitä että kirsikkapuiden upea kukkaloisto on vasta edessäpäin, ja nauran sille lumisateelle Pekka Poudan kanssa.\nVastauspostaus osa 1 Toivepostaus: Mun vastauksia Since 2011 Vastauspostaus osa 2 Meidän jengin aakkoset\nAvainsanat: Arki, Koti, Perhe, Rakkaus, Toukokuu, Työt\n12 Responses to “Uutta arkea ihmetellen”\nMiksi vanhemmat tytöt ovat päiväkodissa, jos Otto vartavasten jäi vanhempainvapaalle hoitamaan lapsia kotiin, jotta voit itse keskittyä töihin?\nTästä oon blogissa kirjoittanut kahdessakin postauksessa, löytyy mm. tagien päiväkoti ja vanhempainvapaa alta. :) Otto jäi kotiin hoitamaan Novaa, ja lapset ovat päiväkodissa osa-aikaisena edelleen, koska se tukee kaksikielisyyttä ja varsinkin Tiaran mennessä eskariin syksyllä on hyvä että he jatkavat siellä vielä muutaman viikon ettei tule niin superpitkää taukoa kavereista + kielestä (kesällä kuulevat ruotsin kieltä pääosin vain Otolta). Yhdeksän viikon kesäloma on kuitenkin ihan jees ja sellainen mitä ei muuten lapsille tulisi, ja syksyllä Zelda jatkaa osa-aikaisena ja Tiara menee eskariin.\nPaljon helpompi on hehkuttaa kolmilapsisen perheen helppoutta ja nostaa omaa äitiyttään sen siivellä, kun isommat lapset hoitaa arkisin joku muu kuin äiti itse.\nSilloin kun isommat lapset ovat päiväkodissa niin Ottohan se Novaa hoitaa, mä en ole vanhempainvapaalla vaan teen töitä yrittäjänä. Että kyllä meidän perheessä arkisin hoitaa kaikki lapset joku muu kuin minä, tietenkin imetän Novaa ja seurustelen hänen kanssaan välillä mutta mun tehdessä töitä kaikki lapset ja arjen pyöritys muutenkin on Oton vastuulla. Omaa äitiyttä en koe nostaneeni millään tavalla, harmi että sinusta tuntuu siltä. Ihanaa aurinkoista viikonloppua ja tsemppiä sinne! :)\nIhana, kun saatte päivisin Oton kanssa viettää aikaa vain te vanhemmat ja vauva, ihan kun Tiaran ollessa vauva. Ja mikä parasta olette kasvaneet vanhempina ja luultavasti esikoisen aikainen joka asian stressi on poissa ja voitte nauttia vauvasta täysillä\nSamaa mieltä, tää on niin ainutlaatuinen ja hieno juttu että otetaan kyllä kaikki irti! Ja ihan totta, kyllä tästä osaa nauttia vielä näin kolmannella kerrallakin jotenkin uudella tapaa! :)\nIhania kuvia taas kerran Teidän elämää on niin kiva seurata täältä ruudun toiselta puolen, kun blogi on niin elämänmakuinen.\nMistä on tuo Novan ihana peitto?❤\nVoi kiitos ihan hurjan paljon <3 Peitto on Kappahlista, saatiin Novan kummitädiltä lahjaksi <3\nJoo ei tälle säälle voi muuta kun nauraa!\nJatkavatko tytöt kesäloman jälkeen päiväkodissa, tai Tiara taitaa mennä eskariin? Milloin Otto palaa töihin?\nJoo Tiara menee eskariin ja Zelda jatkaa osa-aikaisena päiväkodissa, niin saa edelleen tukea kaksikielisyyteen sekä viettää aikaa kavereiden kanssa, varsinkin kun Tipa tosiaan menee sinne eskariin eikä ole leikkikaverina. :) Otto palaa töihin vähän ennen joulua :)


Insinööri ja virkamies polttopuutalkoissa | Koskitukki\n16.05.2019| Heikki Nikkinen\nVaroitus tosikoille: Tämä juttu kirjoitettu ”pilke” silmäkulmassa! Ps. Meillä Koukunmaalla kaikki ovat ”naapureita”.\nNaapuri halusi pienen peltosaarekkeen lepikon harvemmaksi ja reunat siivotuiksi, kun raapii traktorin kylkiä. Surautin (insinööri) tietä pitkin ohi ja totesin, että helppo nakki; hyvät puut ja sopiva määrä. Lankomiehen (virkamies) kanssa on puita tehty jo vuosia kimpassa, ja ei kun soittamaan tuoreimmasta löydöksestäni. Sovittiin puiden kaato 23-24.3 viikonlopuksi. ”Eihän vaan ole kamalan isoja ja pitkä kantomatka?”, kyseli virkamies. ”No ei ole, kun on pikkusaareke ja siitäkin poistetaan vaan pienimpiä leppiä. Sitä paitsi leppä on kevyt kantaa.” Työnjakomme oli selvä, sillä insinööri sahaa ja virkamies kantaa ja kiskoo.\nKoitti puiden valmistusviikonloppu\nVirkamies saapui aamulla ja noitui pikkuflunssaa, mutta ei armoa ja töihin. Yleensä leppää on mukava sahailla, kun se on pehmeää puuta. Ai niin; terähän oli jäänyt teroittamatta jätkänkynttilöiden valmistuksen jälkeen sitten lokakuun. Repusta uusi terä paikoilleen, koska nyt ei ole aikaa teritellä sahoja. Insinööri sai uutta puhtia, kun saha soittaa ja puuta haukkaa. Virkamieskin alkoi jäämään ja ei ollut ”niskaan” hengittämässä.\nOn se kyllä mukava seurata, kun toinen hikoilee ja puhisee; muka isoja olivat kolmemetriset propsit. ”Ei pysy kaverin mettäkärryn kyydissä lyhyemmät”, oli insinöörin vastaus. Luoja oli suonut tosi tuulisen lauantain ja kaatosuuntaa ei tarvinnut miettiä, koska 15 m lepät eivät suostuneet vastatuuleen kaatumaan. Ennusteen mukaan sunnuntaina sama tuuli ja sama suunta! Siitähän seurasi pientä oksien ja latvusten keruuta pellolta, mutta sehän oli virkamiehen hommaa se. Viisi tankillista sahailtiin, tuli ehtoo ja väsy. Kovasti olivat pieniä nökköset pellon reunassa ja insinööri virkkoi, että ensi kerralla otetaankin taas moton perästä polttopuut niin kuin viimeksikin. Virkamies imi jaffaa eikä jaksanut muuta kuin nyökytellä hyväksyvästi.\nSauna kuumaksi ja sitä odotellessa insinööri pääsi ”bravuuriinsa” eli pitsan vääntöön. Löylyttelyn jälkeen maistui pitsa ja pari oluttakin. Unijukka tuli iltauutisten aikaan ja jäi Uutisvuoto näkemäti! Aamulla meinattiin sahailla vielä pari tankillista, kun olivat kasat niin pieniä ja urakkakin kesken.\nKoitti aamu ja kankeus. Illalla niin vetreät kropat olivat kuin jyrän alle jääneet. Aamupalan jälkeen hipsimme varovasti puskaan ja alkoihan ne paikat siitä vertymään. Pari tankillista ja kotiin, sillä insinöörillä oli lapsenlapsen synttärit tiedossa.\nKlapien valmistus 6.-7.4\nToinen ystävällinen naapuri lainasi ”voorttia” ja pilkekonetta viikonlopuksi. Jäi hänellä kertomati, että sammuttimen vaijerin kuori seuraa joskus vaijeria. Kone ei siis lauantaiaamuna käynnistynyt. Edellisenä päivänä sitä hakiessa toimi kuin ajatus. Virkamies tutki sammuttimen kulkua ja kulkihan se, mutta ei käynnisty. Yöllä oli pakkasta ja olisikohan tankissa kuitenkin ollut naapurin epäilemät kesälaadut? Hinattiin toisella traktorilla ees ja taas, mutta ei käynnistynyt. Virkamies kokeili vielä sammutinta ja sehän liikkui vielä paljon lisääkin. Helpotuksen huokaus; kone tulille ja palastelemaan.\nHerkkuhommaa; virkamies nostaa puut kuljettimelle ja insinööri sahaa ja valvoo prosessia! Klapikoneen kuljettimella, joka on kuin huiskahäntä, puut suoraan rakolatoon kuivumaan. Näissä meidän puissa, kun noita ”rukkasen” kuvia on jo muutenkin riittävästi. Mahtuukohan kaikki latoon vai pitääkö taas alkaa pinoamaan? Naapuri oli kerännyt pellon reunasta kolme täyttä metsäkärryllistä ja aprikoi leppiä olleen n. 13 m3 (Huom. Kiintomottia!). Ruokatauon jälkeen tilanne näytti jo aivan toivottomalta; ei mahdu kaikki sisälle millään. Virkamieskin hikoili kuin Pogostan viidelläkympillä, jonka oli muuten sivakoinut pertsalla paria viikkoa aiemmin! Huolestuneena insinööri kuikuili jäljellä olevaa kasaa ja rakoladon täyttymistä…ehkä sittenkin mahtuu.\nPuuta ei tule sahalle ja urakka painaa päälle! Virkamies oli luikahtanut kahville ja viittoili insinööriäkin liittymään joukkoon. Keli oli mitä loistavin ja aurinko pienen tuulenvireen kera muistutteli kevään tulosta. Mikäs siinä oli auringon paisteessa nauttia kahveista ja linnunlaulusta. Tauon jälkeen loppukirin katkaisi enää klapikoneen omistaja, joka oli jostain hiipinyt traktoriin ja sammutti masiinan. Lyhyen, mutta sitäkin ytimekkäämmän suunsoiton jälkeen koitti klapiurakan kliimaksi. Viimeinen leppä soljahti kitaan ja latoon! Urakka oli loppusiivousta vaille valmis. Nyt sitten tiedetään, että rakolatoon mahtuu 13 kiintomottia heittomotteina. Enempi on sitten jo ahneutta. Tehollista työaikaa meni 6,5 tuntia ja sehän tarkoittaa pari kiintoa tunnissa. HYVÄ ME!\nNäillä klapeilla lienee tarvetta aikaisintaan keväällä 2020. Leppäpuruilla voisi savustaa, mutta lienee hivenen teräöljyä mukana eikä niin paljoa kalaa maakrapu savusta ikinä? Ei muuta, kun purut marjapensaiden juurille ja saunomaan. Insinööri sai vääntää taasen pitsan hyvällä mielellä. Juuri ennen nukahtamista insinööri muisti, että omassa metsässähän on syksyllä tehtyjä koivurankoja ainakin viisi kiintoa odottelemassa! Nyt tuli insinöörillekin hiki, että mihin ne klapit pannaan? Onneksi muistin naapurin vanhan sanonnan, että liian kanssa pärjää aina kunhan se ei ole …. (sensuroitu!), ja vaivuin uneen levollisin mielin!\npuukauppa puukuljetus puunkorjuu


Mira Luoti kauhistelee "järkyttävää muovijätemäärää" - lajittelu on ratkaisu\nMira Luoti kauhistelee “järkyttävää muovijätemäärää” – lajittelu on ratkaisu\nKuva: Mira Luoti / Instagram\nKierrättäminen keikkabussissa on kaukana helposta ja kätevästä.\nLaulajatar Mira Luodille, 41, kierrätys on lähellä sydäntä, se on elämäntapa. Kotioloissa mahdollisuudet kierrättämiseen ovat suotuisat ja paremmat kuin tien päällä keikkabussissa.\n“Kotona mulla on mahdollisuus tehdä hyvät ratkaisut ja valinnat: Siellä onnistun kierrättämään biojätteet, muovit, kartongit, paperit – metallit, lasit, patterit, lamput. Se on helppoa ja kätevää. Se on elämäntapa. Mutta kun mä lähden keikkabussiin, mulla ei oo sitä mahdollisuutta”, Mira kirjoittaa Instagramissa.\nMikä siitä tekee haasteellista, naislaulaja jatkaa:\n“Meitä on siellä bussissa seitsemän ihmistä. Yli puolet on vegaaneja, ja me keskustellaan näistä asioista tosi paljon. Mutta se tosiasia, että kun pysähdytään hakemaan eväitä – ja jos ei ole mahdollisuutta jäädä huoltoasemalle syömään – niin se muovijätemäärä siitä ruoasta on IHAN JÄRKYTTÄVÄ! Jokainen salaatti, muovihaarukka, muovilusikka on kääritty eri muoviin. Tuntuu, että tää on asia, mihin me ei valitettavasti voida juuri vaikuttaa. Mutta me HALUTAAN vaikuttaa!”\nVaikutustapoja on tarjolla. Mira paljastaa erään keinon: “#ilovemuovi -lajittelu on ratkaisu.\nEnnen kuin avaamme enemmän I love me -kampanjaa, nostamme Miran kommenttikenttään ilmestyneitä vaihtoehtoisia ratkaisuja pienempiin muovimääriin.\n“Samaa mieltä, kotona tulee kanssa järkyttävästi muovia. Koitan suosia aina kartonkipakkauksia niiden saatavuuden mukaan,” neuvoi eräs.\n“Olen itse syönyt nyt kolme viikkoa kasvisruokaa ja todennut et mulle tulee tosi paljon purnukkaa enempi, mm. kookosmaidon tölkit. Vielä en vegaaniksi ole osannut alkaa. Mira te ostatte Ikeasta muoviset ruokailuvälineet ja mukit, tiskaatte ne sitten paikassa jossa mahdollista.” toinen ehdotti.\nMikä on I love me -kampanja?\nI love me on ratkaisukeskeinen kampanja, jossa ihmiset haastetaan kantamaan kortensa kekoon ympäristön puolesta ja lajittelemaan muovit.\n“On naiivia ajatella elämää kokonaan ilman muovia – muovi itsessään ei ole pahis – siksi muovin lajittelu on ratkaisu”, kirjoittaa Yle artikkelissaan.\nKampanja on voimassa koko huhtikuun 2019. Vielä on aikaa ja mahdollisuus ottaa haaste vastaan. Mikäli haluat mukaan, etene Yle.fi -sivustolla annettujen ohjeiden mukaan.\nKenet ystävistäsi haastaisit konkreettiseen ympäristötekoon?\nAiheet Arvot Ekologisuus Ekologisuus Haaste Haasteet I love muovi Julkkikset Kampanja Kierrätys Lajittelu Laulaja Laulajatar Mira Luoti Muovi muovin kierrättäminen Muovin lajittelu naislaulaja ympäristön puolesta ympäristöteko


Unelmien loma Ahvenanmaalla - Satu Rämö\n9.5.2019 / 12 Comments\nNiin liikkistä. Esikoinen puhuu usein siitä, että hänellä on Suomessa yksi ystävä – Project Mama -blogia pitävän Katjan kuopus. Mehän olemme Katjan kanssa tunteneet kohta kymmenen vuotta ja vaikka asumme eri maissa, olemme onnistuneesti saaneet järkättyä kivaa yhteistä aikaa. Oma esikoinen ja Katjan kuopus tapasivat toista kertaa viime vuonna, kun teimme yhteisen, parin päivän mittaisen ystäväreissun sinne saarelle, siis Ahvenanmaalle.\n9.5.2019 at 12:05 Vastaa\nSano nyt että tytöillekin en treffit suunnitteilla edes?\n14.5.2019 at 15:26 Vastaa\nJuuu!! Kesällä koitamme treffata koko kööri; kesäpaikat samalla suunnalla. Toivottavasti onnistuu 🙂\n9.5.2019 at 20:02 Vastaa\nAhvenanmaa on niin kaunis sekä syksyllä että keväällä. Vähän harmittaakin, kun tämä on mainostettu niin kesäkohteeksi.\n14.5.2019 at 15:25 Vastaa\nEhkä se on se suomalaisten kesälomakausi, joka houkuttelee kesäkohdebrändäykseen… Mutta onhan syksylläkin lomaa, syyslomat, viikonloput jne. Ja voisin kuvitella että alkusyksystä on vielä ihan ok kelit pyöräilymatkailuunkin.\n10.5.2019 at 08:25 Vastaa\nMatkakuumehan tästä syntyy ja tarve lähteä Havsviddeniin, se on upea paikka! Mutta harmillisesti juuri tänään hesari muistutti laivojen suurista päästöistä. Tämä laivalähimatkailukaan ei enää ole hyvä vaihtoehto:(\nJep, luin saman jutun… Toivottavasti laivamatkaliikenne alkaa tulevaisuudessa panostaa vielä enemmän vastuullisuuteen co2-päästöissä. Mitä nopeammin, sen parempi.\n10.5.2019 at 08:27 Vastaa\nOmalla Ahvenanmaan reissulla suurimman vaikutuksen teki Geta. Soiva kallio, kivipinot ja luolat! Sekä pari upeaa auringonlaskua.\nJa olihan se kahden kilometrin mäkikin kiva – pois lähtiessä. 😉\n14.5.2019 at 15:23 Vastaa\nSamoin! Se alue oli ihan pakahduttavan hieno. Ne kalliot… voi jösses.\n10.5.2019 at 11:07 Vastaa\nSyyskuun lopulla järjestettevät sadonkorjuujuhlat on myös kiva tapahtuma Ahvenanmaalla. Koko saari täynnä tapahtumia. Oltiin pari vuotta sitten ja kierrettiin autolla saarta. Majoitus vakn kannattaa varata ajoissa ko. viikonlopulle.\nVau, kuulostaa upealta! Syksy on muutenkin mun lempivuodenaika, joten Ahvenanmaa alkusyksystä on varmasti melkoinen paratiisi.\n11.5.2019 at 16:26 Vastaa\nKesällä mennään kolmeksi yöksi!!! Vinkkejä tekemisille otetaan vastaan.\nIhanaa! Mä odotan että Silja julkaisisi sen heille kirjoittamani vinkkijutun tuonne Ahvenanmaa-sivustolleen. Se on varmasti kohta tulossa 🙂


Ruotsin tuntureille matkustetaan usein nauttimaan talvesta ja ennen kaikkea laskettelemaan Pohjolan Alpeille. Rinteitä on paljon ja korkeuserot Pohjoismaiden oloissa huimat. Åreskutan, Åren korkein huippu nousee 1320 metrin korkeuteen. Laskettelukeskus onkin Scandinavian suurin. Mutta Åre ympäristöineen tarjoaa myös paljon muuta nähtävää ja koettavaa!\nÅren tuntureita kabiinihissistä\nKabiinihissi Åren huipulle\nMatka Tukholmasta Åreen koiran kanssa\nÅreen on Tukholmasta matkaa noin 660 km ja ajoaika keskimäärin vajaa kahdeksan tuntia. Reitti Sundsvallin kautta on yleensä nopein. Meillä oli koira mukana matkassa ja pysähdyksiä paljon, mutta kahdeksan tuntia riitti silti. Vaihtoehtoinen merireitti menee Vaasan kautta Uumajaan. Uumajasta ajomatkaa kertyy n. 450 km ja ajoaikaa vajaa kuusi tuntia.\nKoiran kanssa matkustaessa pitää muistaa tunnistusmerkintä, raivotautirokotus ja lemmikkieläinpassi. Lisäksi Ruotsista Suomeen (tai Norjaan) matkustaessa pitää huomioida ekinokokkilääkitys. Åressa ekikonokkilääkityksen voi antaa Åre Djurklinik-eläinlääkäriasemalla. Lääke kannattaa hakea Suomessa valmiiksi apteekista (esim.Dronbits) ja varata aika lääkkeen antoa varten. Meillä aikaa meni alle kymmenen minuuttia; Natte nielaisi lääkkeet kätevästi kalkkunaleikkeen kera. Todistuksen kanssa maksu oli noin 30 euroa.\nNatte matkalla Åresta Tukholmaan\nMonipuolista laskettelua ja paljon majoitusmahdollisuuksia\nVielä kolmannellakin kerralla Åren monipuolisuus ihastuttaa. Majoitusmahdollisuuksien kirjo on runsas ja Åren kolme aluetta tarjoavat erilaisia laskettelumahdollisuuksia niin kokeneille kuin aloittelevillekin laskijoille. Rinteitä on noin 75 ja hissejä noin 40, suuri osa punaisia ja etenkin Björnenin suunnalla myös sinisiä. Hissit ovat sesonkiaikaan helmi-huhtikuussa auki pääsääntöisesti klo 9 – 16.30 (lisäksi pidennettyjä aukioloaikoja / iltamäki klo 18 – 20 joissain rinteissä).\nÅre Björnen, edellisreissun mökki\nMajoituksia välittää kätevästi mm. SkiStar.\nÅre By:stä (kylästä) pääsee helposti vaativiin rinteisiin ja illan bilepaikkoihin. Hisseille joutuu kuitenkin usein kävelemään jonkun matkaa, eli monessa paikassa suksilla suoraan mäkeen ei toteudu kuten Åre Björnenissä useimmissa paikoissa.\nÅre Björnenissä majoituskapasiteettia on eniten. Meillä varaus jäi tällä kertaa vähän viime tippaan, mutta vielä kuukautta ennen lähtöä löytyi mukava mökki Björnenistä neljälle hengelle ja koiralle. Björnenin uusilla alueilla on isoja luksusmökkejä vieri vieressä. Läheltä löytyy myös ylellinen Copperhill Mountain Lodge -hotelli sekä useampi ravintola. Myös lapsille ja aloittelijoille sopivat rinteet ovat lähellä. Etenkin aamuisin ja illansuussa hisseissä on kuitenkin usein ruuhkaa, samoin kuin muillakin siirtymähisseillä.\nBjörnenin rinteet ovat yhteydessä Åren alueen rinteisiin ja sama hissikortti käy kaikkialla. Päivässä ehtii kiertää alueen suksilla laidasta laitaan, mutta siirtymisineen ja jonotuksineen ainakin meillä kului edestakaiseen matkaan koko päivä. 55 hengen kabiinihissillä ylös huipulle pääsy vei tunnin verran, vaikka jono ei niin pitkältä aluksi näyttänytkään. Åreskutanin huipulta on upeat, lumiset maisemat, mutta meille sattui hyvin tuulinen päivä, joten oli pakko suunnata nopeasti takaisin alaspäin.\nMeidän suosikkialueeksemme lasketellessa nousi Sadelnin alue Åre Björnenin ja Åre by:n välissä. Ylös pääsi kätevästi kuuden hengen tuolihissillä ja ympäriltä löytyi useita ihania, pitkiä laskuja tarjoavia sinisiä rinteitä ja toisella puolella myös vaativampia punaisia. Sadelnin alueella on viehättäviä uusia mökkejä ja huviloita.\nDuved-Tegefjäll alueella on oma, vähän rauhallisempi rinneverkostonsa ja sieltä Åren rinteisiin pääsee kätevästi ski-bussilla tai autolla.\nRinnealueista löytyy lisätietoa mm. Lumipallon sivuilta, missä on esitelty rinteitä tarkemmin.\nÅre tori ja Bergbanan\nNähtävää ja koettavaa Åren ympäristössä\nLaskettelun lisäksi käytimme pari päivää Åressa ympäristöä tutkien. Åressa on rinteiden lisäksi paljon muutakin nähtävää ja koettavaa. Lue lisää upeasta päiväretkestä hurmaavaan Trondheimiin Norjaan (n. 170 km/suunta).\nÅren alueen suosikkikohteeni on Duvedin alueella (23 km Åren keskustasta) sijaitseva mahtava, Ruotsin suurin vesiputous Tännforsen. Sen kuohut pauhaavat 60 metrin leveydellä ja 38 metrin syvyydellä luoden taianomaista tunnelmaa hämärään metsäalueeseen. Talvella osa vedestä on jäätynyt ja muodostaa kauniita, valtavia jääpuikkoja putouksen laitamille. Ympäröivä luonnonsuojelualue on hiljainen ja rauhallinen. Me emme vierailullamme illan hämärtyessä törmänneet yhteenkään ihmiseen.\nMuistan hyvin sen maagisen tunnelman putouksilla ensi vierailultani kohteeseen vuosia sitten: olimme työporukalla tutustumismatkalla Åressa ja kävimme illalla myös Tännforsenissa. Oppaanamme toimi yrityksen hiihtomatkoista vastaava päällikkö, joka kertoi hiihto-opasvuosinaan käyneensä paikalla monesti miettimässä maailman menoa. Tunnustan, että juttelimme illan aikana pitkään ja kiinnostukseni heräsi tuolla pimeässä metsässä kävellessämme. Monta mutkaa oli vielä matkassa, mutta lopputuloksena meillä on kolme yhteistä lasta 😊 Kaikkien lasten kanssa käytiin paikalla neljä vuotta sitten, tällä kertaa mukana oli vain kaksi nuorinta.\nViimeisenä lomapäivänä kävimme Holiday Club Åren kylpylässä. Lämmitetyt uima-altaat houkuttelivat uimaan ja saunamaailmassa oli monta, erilämpöistä saunaa, mukaan lukien jääsauna (- 8 astetta), mutta sinne en uskaltautunut. Itse viihdyn parhaiten höyrysaunan lempeissä, tuoksuvissa löylyissä. Saunamaailma on miehille ja naisille yhteinen ja siellä käytetään uima-asuja. Laudeliina kannattaa ottaa mukaan. Kylpylän melko kalliiseen n. 23 euron sisäänpääsymaksuun ei saunamaailma sisältynyt, vaan se piti maksaa erikseen (n. 12 euroa). Holiday Clubin osakkeenomistajille hinta on edullisempi ja sisältää myös saunamaailman (yht. n. 23 e). (Hinnat kaudelta 2019-2020.) Varsinkin iltaisin kylpylä on toisinaan todella ruuhkainen. Lapset näyttivät viihtyvän pitkässä liukumäessä.\nMyös kesällä tunturialue on suosittu, vaikka talven laskettelukausi selkeä sesonki onkin. Kesällä Åressa voi mm. pyöräillä mountain bikella, riippuliitää, ratsastaa ja vaeltaa. Golfkenttä sijaitsee lähellä ja järvellä pääsee kalastamaan.\nLisää Åren alueen nähtävyyksiä on listattu esimerkiksi TripAdvisorissa.\nVerandan After ski\nÅren kylässä on jonkun verran pieniä liikkeitä ja paljon ravintoloita. After ski -tunnelmaan pääsee mm. juna-asemaa vastapäätä Verandan mahtavissa bileissä live-musiikin säestämänä. Rinteillä mm. Fjällgårdenissa on myös elävää musiikkia. Sinne pääsee suksien lisäksi myös Bergbana-vuoristojunalla. Nuorten kanssa matkustavan kannattaa huomioida, että 13-17-vuotiaat eivät after ski -paikkoihin pääse, 12 vuotta nuoremmat sen sijaan ovat tervetulleita vanhempien seurassa.\nHyviä ravintoloita testasimme myös. Suosikkimme löytyvät myös TripAdvisorin ravintolasuosituksista. Ykkössuosikiksemme nousi keskustassa vanhalla paloasemalla (Gamla Brandstationen) sijaitseva Creperie & Logi. Ravintola on moderni ja viihtyisä ja palvelu erittäin ystävällistä. Galettet (isot ”letut” suolaisilla täytteillä) ja makeat crepsit olivat isokokoisia ja herkullisia.\nCreperie & Logi, galette\nMyös eteläamerikkalaistyylinen Supper rautatieasemaa vastapäätä oli mukava kokemus. Houkuttelevat annokset erilaisista tacoista grillattuun tonnikalaan ja kanavartaisiin oli tehty jaettaviksi. Neljälle melko pieniruokaiselle, mutta nälkäiselle hengelle kuusi jaettavaa annosta plus jälkiruoat oli sopiva määrä. Harmiksemme emme olleet varanneet pöytää etukäteen, ja ravintola oli tulossa täyteen, mutta ystävällisesti saimme kuitenkin ikkunapöydän puoleksitoista tunniksi, mikä ripeän palvelun ansiosta riitti hyvin. Oma suosikkiannokseni pääruuista oli mehevä tonnikala yhdistettynä makoisiin friteerattuihin perunoihin, pojat tykkäsivät katkarapu-tacoista ja tyttö pulled pork-tacoista. Jokaisen makuun siis jotakin herkullista.\nSupperin jaettavia annoksia\nRinneravintoloita testasimme useampia ja moni niistä oli viihtyisä ja mukava, tosin melko ruuhkainen. Ruoka ei kuitenkaan juuri missään ollut ihmeellistä. Eniten meitä miellytti mökkiämme melko lähellä sijaitseva Lilla Tyrolen. Viihtyisässä ravintolassa tarjoillaan sekä erilaisia lounaita että iltaisin ilta-meny. Rinteistä pääsee myös after ski – tunnelmaan. Me nautimme juuri oikeanlaisista, kerman ja hillon kanssa tarjoilluista tuoreista, lämpimistä vohveleista ja suklaisesta kaakaosta. Nam!\nVohveleita, Lilla Tyrolen\nPääsin myös valitettavasti testaamaan Åren lääkäripalveluja. Toiseksi viimeisenä rinnepäivänä olimme rinteessä risteyskohdassa, jossa puut ikävästi peittävät näkyvyyttä. Olimme siirtymäreitillä Björneniä kohden ja pääsin juuri risteävän rinteen reunalle, kun ylhäältä laski nuori, isokokoinen poika täydellä vauhdilla suoraan päälleni. Törmäyksen voima oli kova ja salpasi hengitykseni, jota sitten haukoin ikuisuudelta tuntuvan ajan ennen kuin sain sen normaalisti kulkemaan. Joka paikkaan sattui, mutta onneksi luita ei ollut poikki tms. Keräilin itseäni pitkään ennen kuin pääsin hiljakseen jatkamaan matkaa mökille. Pojalle ei onneksi käynyt kuinkaan. Jonkin aikaa voimia kerättyäni kävin vielä lääkärissä tutkituttamassa itseni siltä varalta, että tulisi jotain oireita vielä jälkeenpäin. Olo oli pari päivää kuin jyrän alle jääneellä, mutta kipulääkkeiden voimalla ja lääkärin luvalla lähdin vielä viimeisenä päivänä hiljakseen mäkeen.\nLääkäripalvelut Åren terveyskeskuksessa toimivat pääosin päivystys-/jonotusperiaatteella. Soittaminen oli hankalaa (linja katkesi pari kertaa jonotuksen aikana), eikä siitä ollut hyötyä (ohjattiin tulemaan paikan päälle ilman ajanvarausta). Jonottaa ei onneksi tarvinnut kovin pitkään ja eurooppalainen sairaanhoitokortti toimi hyvin yhdessä henkilötodistuksen (passin) kanssa. Maksettavaa jäi 300 SEK eli noin 30 euroa. Tosin matkavakuutuksen ansiosta olisi voinut käyttää myös yksityislääkäriä, mutta sitä ei helposti googlettamalla löytynyt (myöhemmin huomasin, että sellainenkin olisi Åressa toiminut). Ruotsalainen herrasmieslääkäri oli erittäin ystävällinen ja perusteellinen.\nÅreskutan Åren huipulla\nÅren parhaita paloja\nTällä matkalla Åren ja ympäristön parhaita paloja mielestämme olivat:\nMonipuoliset rinteet; oma suosikkimme Sadelnin alue pitkine, sinisine rinteineen\nPäiväretki Norjaan ja Trondheimiin\nÅre Creperie & Login viehättävä ympäristö ja herkulliset galetet\nVerandan after ski -tunnelmat\nLue lisää upeasta päiväretkestä hurmaavaan Trondheimiin Norjaan.\nVoisit olla myös kiinnostunut Rukasta upeine ympäristöineen, Talvisen Valtavaaran huiputuksesta Kuusamossa tai Vinkeistä talviseen Talliinnaan.\nTuolihissi Sadeln Expressen ylös\n01/03/2020 by elamanmakuisiamatkoja


Muumimuki kesä 2015: Hetki rannalla / Moomin summer mug 2015: Moment on the Shore\nTadaa! www.moomin.com julkaisi juuri kuvat Arabian Muumi kesämukista Hetki rannalla! Huhtikuussa julkaistaan muki, kulho ja kaksi erilaista lusikkaa, Primadonnan hevonen ja Muumipeikko puujaloilla.\nLue kuvituksesta lisää täältä.\nwww.moomin.com just posted pictures of the new Moomin summer mug, bowl and spoons. The design is called Moment on the Shore. Available in April!\nLähettänyt Junnu klo 12.58\nTunnisteet: Arabia, Finnish Design, Keräily, Muiden blogeista löydettyä, Muumimukit, Muumit, Uutuudet\nNimetön 24. helmikuuta 2015 klo 15.11\nIhana kesämuki! Mutta voi ei, nyt taitaa keräily laajeta pakosta lusikoihinkin, kun Primadonnan hevonen on yks lempparihahmo...!\nIrja Viirret 24. helmikuuta 2015 klo 16.12\nNätiltä näyttää, mutta voi olla jää väliin ellei joku keksi syntymäpäivälahjukseksi ostaa:)\nNimetön 24. helmikuuta 2015 klo 17.08\nHmmm, tästä tykkään. Jotenkin samanmoista fiilistä kuin Talviyössä, osataan ottaa hetkestä irti ja keskittyä olennaiseen! ...Vähän täytyy miettiä tätä muumeilua, hurahdin keräilylautasiin ja nyt on alkanut nuo kulhotkin kiinnostaa mukien lisäksi. Toivoisin että Arabia ilmoittaisi jonkinmoista aikataulua noiden 'hintavien' keräilylautasten suhteen, tekisi mieli alkaa keräillä niitä myös esim. kummilapsille mutta julkaisuaikataulutusta jonkinmoista pitäisi saada että osaa varautua...Terv. Uneton Raumalta\nNimetön 24. helmikuuta 2015 klo 19.44\nMuki näyttää oikein hyvältä, mielestäni kaunein tähänastisista keltasävyisistä mukeista. Iso KIITOS Junnu, että pidät keräilijät ajantasalla. :)\nNimetön 26. helmikuuta 2015 klo 2.31\nMinunkin mielestäni kaunein/paras tähän astisista keltataustaisista kesämukeista. Vanhemmat raidalliset kesäsesonkimukit olivat tietty paljon pirteämpiä ja kivempia, mutta tässä on onnistuttu saamaan taas fiilistä mukaan. Keltainen tausta vain on näissä liian vallitseva, vie raikkautta pois. No, ehkä enää yksi tai kaksi tällaista mukia ja aika siirtyä seuraavaan teemaan? Talvimukitkin saisivat palata taas tummempiin sävyihin, en kovin montaa sellaista ehtinyt ostaa ja loisivat paremmin tunnelmaa iltakaakaolla... :)\nNimetön 11. maaliskuuta 2015 klo 6.37\nMuki näyttää oikein hyvältä, mielestäni kaunein tähänastisista keltasävyisistä mukeista. Iso KIITOS Junnu, että pidät keräilijät ajantasalla. :) Klikoffice.co.id belanja online peralatan dan perlengkapan kantor\nNimetön 26. huhtikuuta 2015 klo 0.53\nOstin tuollaisen 1-laatuisena jossa oli pieni värivika läikkä alareunassa. Nostaako vaiko laskee mukin arvoa? Tarkoituksella tuon otin ku huomasin.\nJohaNna / Arjen miljonääri 17. toukokuuta 2015 klo 17.28\nMuumimuki kesä 2015: Hetki rannalla / Moomin summe...\nKesäkuussa 2015 tuotannosta poistuvat Muumituottee...


Keskuspuiston ammattiopisto - Artikkeli: Performanssitaiteilija Johanna Kellomäki toteuttaa haaveensa eikä vain puhu niistä.\nKeskuspuiston ammattiopisto > Koulutustarjonta > Ammatillinen peruskoulutus > Kulttuuriala > Tanssija > Artikkeli: Performanssitaiteilija Johanna Kellomäki toteuttaa haaveensa eikä vain puhu niistä.\nJohanna Kellomäki hoitaa kaikki juoksevat asiat itse ja haaveilee omasta tuottajasta.\nKolmevuotiaana kolumbialaisesta orpokodista Joensuuhun adoptoitu Johanna Kellomäki kokee saaneensa elämässä uuden mahdollisuuden päätyessään Suomeen. – Suomi on minusta hyvä maa. Monesti ihmiset eivät näe sen todellista kauneutta ja monipuolisuutta. On opittu liian hyvälle ja valitetaan turhan helposti, Kellomäki sanoo. Hän nostaa tarkasteluun koulutuksen. Mahdollisuus opintojen suorittamiseen yksilöllisen suunnitelman mukaan on ollut Johannan pelastus. Kellomäen ensimmäinen äidinkieli oli espanja, joka heijasteli taustalla koulun käynnin ensimmäisinä vuosina. – Kävin kakkosluokan kahteen kertaan. Ylivilkkauden ja impulsiivisen luonteeni vuoksi paikallaan istuminen ja keskittyminen oli haastavaa. Lopuksi pääsin kuitenkin kelkkaan, kiitos perheen tuen, Johanna kertoo.\nVanhempien avioeron ja monen eri kodin myötä elämä meni vähäksi aikaa sekamelskaksi. Peruskoulun jälkeen Johanna pohdiskeli opiskeluvaihtoehtoja mm. valokuvaamisen ja journalistiikan saralta. Vaikka Johannan kirjoittamia juttuja päätyi julkaistaviksi, ei ala tuntunut omalta. Johannalla oli kuitenkin selkeä visio siitä, että hän haluaa liikuttaa maailmaa parempaan suuntaan.\nHiukan ennen kuin Keskuspuiston ammattiopisto aloitti tanssialan perustutkinnon opetuksen 10 vuotta sitten, tapahtui taas iso käänne Kellomäen adoptioäidin traagisen poismenon myötä. Johanna koki tarvetta muutokseen ja edesmenneen äitinsä neuvon mukaisesti päätti tehdä jotain sellaista, missä sydän toteuttaa itseänsä.\nTanssiopetuksen alkaminen Ruskeasuolla ajoittui siis täydelliseen hetkeen. Johanna pääsi ensimmäisessä erässä opiskelemaan tanssia ammatilliseen erityisoppilaitokseen, joka mahdollistaa opiskelijoilleen erityistä tukea ja yksilölliset opintopolut.\n– Elämässä oli silloin tosi rankka vaihe menossa. Erityisoppilaitos vaikuttikin ihanan turvalliselta oppimisympäristöltä ja ilmainen asuntolapaikka tuntui taivaalliselle. Tunsin itseni nopeasti tervetulleeksi. Pienissä ryhmissä auttavaisuus ja läsnäolo korostuvat, kun taas suurissa luokissa on levottomuutta ja valitettavasti myös kiusaamista enemmän.\n– Monen muun tavoin luonnollisesti aluksi mietin, että millainen koulu tämä (erityisoppilaitos) oikein mahtaa olla. Olin samalla hetkellä onnellinen opiskelupaikasta, mutta myös sisäisessä kriisissä jäädessäni kiinni ”erityis”-sanaan. Pohdin, olenko ”erityinen” negatiivisessa merkityksessä? Miten määritellään kehitysvammainen? Opiskeluaikanani minulle kuitenkin valkeni, että ihmiset ovat itse syyttömiä omiin taustoihinsa ja tapahtumiinsa, eikä omia erityisyyksiään pidä pyydellä anteeksi tai hävetä. ”Erityis”-sanalla on tarpeettomasti negatiivinen kaiku.\nAlussa jotkut kyseenalaistivat, miksi kehitysvammaisille opetetaan tanssia. – Koulun käyneenä tiedän, että se todellakin kannattaa. Tanssi on terapeuttista, luovaa ja vapauttavaa. On mahtavaa, että tällainen mahdollisuus tarjolla.\nOpettaja kannusti kokeilemaan rajojaan\nJohanna hämmentyi huomatessaan, miten luontevasti erityyppisen tuen tarpeessa olevat ihmiset sulautuvat yhteen opintojen lomassa. Tanssin opetuksen Keskuspuiston ammattiopistoon tuonut lehtori Jari Karttunen saa Johannalta kiitosta.\n- Jarin tapa opettaa on todella hieno. Hän osaa huomioida yksilölliset erityistuen tarpeet mutta myös osaamisalueet ja kyvyt, omien opiskelutovereidensa apuopettajana toiminut Johanna kertoo. – Jari kannusti kokeilemaan omia rajojaan ja menemään eteenpäin. Kun sain kipinän sirkusakrobatiaan, sain myös opettajani täyden tuen sirkus-opintojen suorittamiseen Lahdessa tanssin perustutkinto-opintojeni rinnalla. On tärkeää, että opettaja aidosti kannustaa opiskelijoita omien unelmiensa toteuttamiseen. Jari on määrätietoinen ja hyvässä mielessä tiukka opettaja, Johanna sanoo.\n10 vuodessa on tultu jättiloikka eteenpäin. Tumma, jäntevä kaunotar on juuri päättänyt opetustunnin salissa, jossa hän itse aikoinaan aloitti tanssiopintonsa. – En ehkä omina opiskeluaikoinani edes tajunnut miten rikas ja paljon antava paikka tämä oppilaitos onkaan. Elinikäisen oppimisen periaatetta kannattava nainen kannustaa opiskelijoita jatkokoulutukseen ja syventää parhaillaan opintojaan Turun ammattikorkeakoulussa sirkus-linjalla.\nAktiivisen ja aikaansaavan Johannan elämästä ei toimintaa puutu. Opintojensa ohessa Johanna on opettanut kaiken ikäisiä vauvoista vanhuksiin ympäri Suomea (mm. Turku Helsinki, Salo, Jyväskylä, Tampere, Lahti, Hollola, Parainen, Joensuu) sekä Virossa, Ranskassa, Norjassa ja Saksassa. Johanna työskentelee edelleenkin erityistä tukea tarvitsevien nuorten parissa. – Käyn säännöllisesti opettamassa erityisoppilaitoksissa, sillä tiedän, että tämä tie vie ihmisiä eteenpäin.\nSirkusta, joogaa, tanssia, hyväntekeväisyyttä, luomua, mukana menossa kulkevaa suloista Aamu Hehku -taaperoaan (ja tietysti poikaystäväänsä), kansainvälisiä areenoita, lasten ja nuorten opettamista, suomalaista käsityötä (jota mm. esiintymispuvut ovat), musiikkia, mallintöitä ja valokuvausta rakastava nainen suoltaa tarinaa elämästään valonnopeudella. Puhe rönsyilee ja keskeytyy muutaman kerran töiden järjestelyä koskeviin puhelinkeskusteluihin. – Tarvitsisin managerin tai tuottajan. Minulla on kolme keikkaa tänään ja hoidan kaiken käytännössä itse, hän pahoittelee keskeytyksiä.\nTanssija rakentaa elantonsa useista palasista\nTällä hetkellä nuori nainen on kiireinen performanssitaiteilija, jonka opetustyön lisäksi löytää mitä moninaisimmista produktioista, tanssiryhmistä, katuesiintymisistä ja sirkustaiteen esityksistä. Uusi aluevaltaus on AcroYoga. – Tanssijan uravalinta vaatii puurtamista. On keksittävä uusia ideoita, mistä elantonsa saa. Apurahoista päättäville Johannalla on palautetta annettavanaan. – Tuntuu, että apurahat menevät aina samoille tahoille. Pitäisi tukea muitakin, lahjakkaita aloittelevia artisteja. Itse olen onneksi saanut rahoitusta. Monet ystäväni ovat toteuttaneet huikeita ideoita omasta pussistaan, pikku budjetilla.\nJohannan mielestä loppujen lopuksi tärkeintä on kuitenkin se, että saa tehdä sitä mitä aidosti rakastaa. – Ihmisen tulee olla rehellinen itselleen sekä toteuttaa haaveensa eikä vain puhua niistä.\nKorkeuksissa kankaan varassa liihottava sirkusartisti tietää, ettei pelolle voi antaa valtaa. – Elämässä sattuu ja tapahtuu kaikenlaisia asioita. Olen erittäin onnekas, sillä minulla on upeita ihmisiä ympärilläni, jotka ovat mahdollistaneet mitä upeimman kokonaisuuden.\n2015 Toukokuussa aukeaa Suomen ensimmäinen Acroyoga-sali Turkuun. Johannan tämän hetkisistä unelmista suurin on toteutumassa. AcroYoga-salille on tarkoitus saada alan kirkkaimpia tähtiä maailmalta opettamaan kyseistä lajia. Asiat järjestyvät aina, superpositiivinen Johanna toteaa.


Kirjeitä Kartanonrouvalta: Vanhat puutuolit\nTyttären mielestä hänen tuolinsa keittiössä on vauvatuoli, josta muistimme, että me tosiaan toimme jo viime syksynä puuliiteriin kaksi vanhaa tuolia. Niitä piti jotenkin kunnostaa, mutta nyt lähempi tarkastelu osoitti, ettei niissä ole mitään vikaa ja väreistäkin pidämme.\nAinhan hienoja juttuja on esittelemässä joku nätti misu. Niin on meilläkin. Naapurin kissa hyväksyi tuolit ja vaati palkkiokseen lukuisia silityksiä.\nKartanonherran isoisä on tehnyt nämä tuolit, joten niillä on meille jonkinlainen arvo jo siksikin. Isoisä on tehnyt ne joskus 30-40-luvuilla, jolloin oli vielä ihan normaalia, että huonekalut tehtiin itse. Vihreä tuoli kai päätyi kamiinan lämmittäjän tuoliksi.\nOranssinvärisessä tuolissa yksi jalka on sisäänpäinkääntynyt, muttei tee\ntuolista käyttökelvotonta. Kaipa tuota jalkaa voisi sentään joskus kokeilla korjata.\nMerja2. maaliskuuta 2013 22.36Ekasta kuvasta tuli ajatus: ihana väripari! Heti perään muistin, että kansakouluaikoinani sanottiin, ettei punaista ja vihreää saa laittaa tollain rinnakkain. Onpa ollu hullu kielto.Jos joku on ne ihan ite tehny, kyllä se punainen silloin kannatta korjata.Nätisti naputtelee jalan irti, voi siitä noita vaakapuitakin joutua irottelemaan. Rapsuttelee vanhat liimat irti. Jos mitään ei ole murtunu, ihan vaan puuliimaa riittävästi. Märällä rätillä ylipursuavat pois. Puristimilla (muista suojata tuolin pinta) tai vaikka naruilla kiristämällä osat tiukasti yhteen. Annat kuivua rauhassa ja taas kestää.VastaaPoistaVastauksetSusanna3. maaliskuuta 2013 8.10Se on ihan väriopin perussääntö, että vastavärejä ei saa yhdistellä, koska se ei näytä hyvältä. Minusta sulaa hulluutta, sillä vastavärithän ovat ne parhaat yhdistelmät! Punainen - vihreä, sininen - oranssi, violetti- keltainen! Parasta!Ihanat tuolit, Elise! Juuri tuollaisinaan! Ja ihanaa, että ovat suvun mukana säilyneet.PoistaVastaapirkko3. maaliskuuta 2013 0.10Kauniit tuolit. Ja kaunis on tuo esittelijä-kisukin ;)VastaaPoistaNINA3. maaliskuuta 2013 10.25Upeat ,värikkäät tuolit,tykkään kovasti ja tuo kisukin on niin hienosti poseeraamassa <3VastaaPoistaElina3. maaliskuuta 2013 12.08Kauniit tuolit! :)VastaaPoistaKartanonrouva Elise3. maaliskuuta 2013 12.47Minulle taas on aina taidekouluissa opetettu, että tottakai vastavärejä saa yhdistää, aivan kuten päävärejäkin tai välivärejä tai lähivärejä. Viktoriaaninen sisustus tai talonmaalaus kannatti nimenomaan vastavärejä :) Punainen tuoli on kuitenkin ennemminkin oranssi, joten ihan vastavärit ne eivät ole, vaikka kuvissa oranssi ei näykään oikean sävyisenä.Kiitos Merja ohjeista! Laitan Kartanonherran hommiin, kunhan ehtii :)Kiitos Pirkko!Susanna, kiitos, minäkin tykkään. En olisi osannut itse valita tuollaisia värejä :)Nina ja Elina, kiitos :)VastaaPoistajenni3. maaliskuuta 2013 13.09On kyllä nätit tuolit :)VastaaPoistaLievestuore As.3. maaliskuuta 2013 14.08Komeat tuolit, jäisi minultakin maalamatta :)Sinulle on haaste blogissani.VastaaPoistaAnonyymi3. maaliskuuta 2013 14.50Ihan kissataivas, Setin lisäksi aina joku söpö pörröpallo poseeraamassa kuvissa :) <3Pitäis kyllä tulla käymään siellä joskus, vaikka sitten kesällä!<3: MarikaVastaaPoistaSarppu3. maaliskuuta 2013 20.55Ihanat tuolit ja niin pirtsakan väriset. Mukavaa alkavaa maaliskuita viikkoa sinulle :)VastaaPoistaKartanonrouva Elise4. maaliskuuta 2013 8.26Jenni, kiitos :)Lievestuore, kiitoksia haasteesta! Vastaan siihen lähipäivinä :)Marika, nämä on niin ihania pörröpalloja <3 Harmi vain, kun eivät tule toimeen keskenään, tai siis harmaa kissa murisee ja pelkää Setiä, kun Seti taas haluaisi hulluna vähän tutkimaan uutta kaveriaan :D Mun on nykyään hankalaa ulkoiluttaa Setiä, kun täytyy olla valppaana toisen kissan varalta. Ei kissatappelua, kiitos :D Tervetuloa käymään, vaikka kesällä, silloin täällä on ihanaa :)Sarppu, kiitos ja samoin :)VastaaPoistajaana4. maaliskuuta 2013 11.26Viehättävät tuolit, ja parastahan noissa on, kun tietää historian ja ovat suvun omat.VastaaPoistaLisää kommenttiLataa lisää...\nKotimme on 1930 rakennettu kauppiaan talo, jota ympäröi sievä puutarha. Asumme pienessä ja idyllisessä maalaiskylässä. Itsetekeminen on meillä verissä.Tervetuloa seuraamaan kotimme muutosta meidän näköiseksemme!Punaisena lankana ovat viktoriaanisuus, symbolismi ja värien kirjo.Mahdolliset yhteydenotot:kartanonrouva.elise@gmail.com\nKartanoromantiikkaa rakastava rouva, joka taiteilee toimekseen, kaivaa sormensa multaan niin usein kuin mahdollista, ja haaveilee omasta kartanosta. Maaseudun rauhassa asuva rouva kerää ympärilleen kaikkea viktoriaanista, kiinnostuu yliluonnollisista asioista, kiertelee antiikkikauppoja ja kirpputoreja, sekä kirjoittelee omiaan, ettei tuntisi itseään yksinäiseksi. Olen outolintu.\nRuusuja ja hämähäkinseittejä\nEnglanti vei sydämeni\nPienten miesten vihreä kirjastohuone?


Kiinteistö Oy Liike-Jaakon osakkeiden (numerot 16-182) myynti | Rovaniemi\nKiinteistö Oy Liike-Jaakon osakkeiden (numerot 16-182) myynti\nTilapalvelukeskus omistaa Kiinteistö Oy Liike-Jaakon osakkeet numerot 16-182 osoitteessa Totontie 1, 97410 Muurola. Osakkeet ovat olleet julkisesti myynnissä kiinteistön välittäjällä ensimmäisen kerran keväällä 2017. Liike-Jaako on valmistunut vuonna 1967 ja Tilapalvelukeskuksen omistamissa tiloissa on aiemmin ollut vuokralla Lapin pelastuslaitos. Tilat ovat pääosin olleet tyhjillään pidemmän aikaa ja tällä hetkellä osa tiloista on vuokrattu. Kiinteistö Oy Liike-Jaakon osakkeista (16-182) on saatu 19.2.2021 kirjallinen ja hyväksyttävä ostotarjous 6.000,00 euroa Kesko Oyj:ltä. Liitteenä on kauppakirjaluonnos.\nKaupunginhallitus myy osoitteessa Totontie 1, 97140 Muurola sijaitsevan Kiinteistö Oy Liike-Jaakon osakkeet numerot 16-182 velattomaan hintaan 6.000,00 euroa Kesko Oyj:lle. Kauppakirja laaditaan, kun kaupunginhallituksen päätös saa lainvoiman. Kaupunginhallitus valtuuttaa tilapalvelupäällikön allekirjoittamaan kauppakirjan ja luovuttamaan osakekirjat, kun päätös saa lainvoiman.\nKesko Oyj, Tilapalvelukeskus\nKauppakirja Liike-Jaako Osakkeet LUONNOS


Brotherin värilasertulostimet ovat erittäin luotetttavia\n18 joulu 2017 18 joulu 2017\nMaailmanlaajuisesti tunnettu riippumaton testauslaitos Buyers Lab (BLI) antoi Brotherin värilasermalleille erinomaiset arviot testattuaan niiden käyttöarvon, kuvanlaadun, käytettävyyden, toiminnot, nopeuden ja luotettavuuden.\nMonitoimilaitteet MFC-L8690CDW, MFC-L8900CDW, MFC-L9570CDW ja tulostimet HL-L8360CDW ja HL-L9310CDW saivat arvosanan 'erittäin suositeltava', ja mallit DCP-L8410CDW ja HL-L8260CDW saivat arvosanan 'suositeltava'.\nBLI:n suosituksen saavuttaminen on alalla arvostettu tunnustus ja sen saavuttaminen on vaativaa. Ammattitaitoiset analyytikot testaavat laitteita kahden kuukauden ajan perusteellisesti.\n80000 sivun kestotestin aikana ei havaittu paperinsyöttöhäiriötä yhdessäkään laitteessa. Testin päätyttyä laitteita ei myöskään tarvinnut huoltaa, joten malliston luotettavuus määriteltiin erinomaiseksi.\nTestaajat luettelivat laitteiden hyviä puolia:\n• Laitteet toimivat luotettavasti ja päivittäinen ylläpito on yksinkertaista\n• Hyvät toiminnot\n• Tulostaa myös useista pilvipalveluista Brotherin Web Connect -tekniikalla\n• Tulostaa myös tableteista ja älypuhelimista, monitoimilaitteilla voi myös skannata mobiililaitteisiin.\nSami Kivelä, tuotepäällikkö Brother Finlandista, sanoo: “Olemme erittäin otettuja siitä että värilasermallistomme sai arvosanan 'erittäin suositeltava' tai 'suositeltava' BLI:ltä, joka on tunnettu alalla vaativana arvioijana.\n“Mallisto on suunnattu auttamaan ja tehostamaan työskentelyä pienissä ja keskisuurissa yrityksissä. Vaativan testin jälkeen saamamme palaute vahvistaa että mallistomme on erinomainen valinta nykyaikaiseen toimistoon.”\n“Koska kaikki mallit on todettu erinomaisiksi, asiakkaamme voivat luottaa laitteisiinsa.”\nAiemmin tulostinmallille HL-L9310CDW on jo myönnetty BLI Summer Pick Award 2017 -kunniamaininta erinomaisena väritulostimena pienille ja keskisuurille yrityksille.


Punajalkakilpikonnat kilpikonna; Morfologia; Habitat ja jakelu; Kopiointi; Ruokinta; Vangittu\nJoulukuu 22, 2015 Tytti Huuskonen P 0 20\nPunajalkakilpikonnat kilpikonna tai kilpikonna kilpikonna on kilpikonna natiivi savannit ja metsät, Panamasta Guianas, Brasilia, Paraguay ja Pohjois-Argentiinassa. Venezuelassa ja Kolumbiassa tunnetaan savanni kilpikonna. Se on suosittu lemmikki.\nPunajalkakilpikonnat kilpikonna on paljon pienempi kuin naapurinsa, keltainen-jalkainen kilpikonna. Selkäkilven on tummanruskea tai musta keltainen-oranssi tai oranssi-punaiset läiskät, on 30-35 cm pitkä, vaikka erilaisia Koillis Brasilia saavuttaa 40 cm ja Paraguya tuskin 20-25 cm. Pääosin keltainen plastron. Pään ja jalat, varsinkin edessä, sinulla on punainen tai oranssi täplät.\nUros on paljon suurempi kuin naisten, puhumattakaan sen häntä on myös suurempi ja sen kuori on keltainen ja upposi helpottamiseksi parittelua aikaa.\nTämä kilpikonna on vuorokausivaihtelua, yleensä elää trooppisten kuiva metsien ja pensaiden vuori Etelä-Amerikan maissa, kuten Kolumbia, Venezuela, Brasilia, Guianas jne, ja Keski-Amerikan maat, kuten Panama ja joitakin saaria Karibialla.\nSe sijaitsee useita elinympäristöjä tällä välillä. Hän asuu kaikenlaisia metsiä, ja myös asuu Savannah, kuten niityt johtuvat laiduntamisen takia ja puunkorjuu ja maatalouden polttaminen.\nKosteus on noin 60-90%, lämpötila on vakio, 25-30 ° C päivä, 15-20 ° C: ssa yön yli.\nKosiskelu rituaali on ominaista pään liikkeiden mukaan mies; naaras ei liiku päätään ja mies siirtyy haistella liimaa ja sitten asennetaan ja pariutumisen tapahtuu; uros lähettää naksahdus aikana seurustelun ja parittelua. Naaras kaivaa reikä enintään 30 cm. munia; He laittoivat 2-15 päälle. Luonnossa asettaa 5-15 munaa heinä-syyskuussa. Yleensä ne haudataan pesä päällä. Kuitenkin jotkut kirjoittajat toteavat, että paikalliset Panama huomannut munien lehtikarikkeessa metsä kerros. Munat ovat pitkänomainen ja on hauras kuori. Hatchlings ovat pyöreä ja tasainen, ja mitataan noin 1,5 cm halkaisijaltaan. Vankeudessa ne pystyvät tuottamaan munia milloin tahansa vuoden aikana. Muna on vesikalvoluovutteesta ympäröivän selkäpuolelle alkion nestemäisessä laukku tyyny. Inkubointi kestää 120-150 päivää.\nPunajalkakilpikonnat kilpikonna on kasvissyöjä ja raatoja; kuluttaa kukkia, lehtiä, syksy hedelmä, sieniä, selkärangattomat, elävät liskoja ja lihaa, siipikarjaa tai kalaa, tuoreita tai hajotetaan. Vankeudessa he syövät erilaisia hedelmiä. Ne tulee syöttää seosta, jossa oli kalsiumia lehtiä, hedelmiä, vihanneksia ja kukkia ja pieni määrä eläinproteiinia.\nAsianmukaiset vihreät ovat voikukka, nauris, Collard kasviksia, rypäleen lehdet, ja lehdet hibiscus, myös yhteinen elintarvikkeiden valinta luonnossa. On tärkeää erilaisia elintarvikkeita varten hyvän ravitsemuksen. Hyviä hedelmiä tarjota kuuluvat mansikat, persikat, ananakset, luumut, papaijaa, mangoista, kiivi, melonit, päärynät ja piikkinen hedelmiä.\nSileä kuori on seurausta hyvän ravitsemuksen, mutta ei sileä kuori pyramidi on oire huono ravinto.\nPunajalkakilpikonnat kilpikonna on yksi parhaista lajien kilpikonna pitää vankeudessa. Kuten minkä tahansa eläimen on ilmoitettava ennen kuin saat sen lemmikki. Terraario pitäisi olla riittävän suuri kilpikonna tutkia ja liikunta. Tarvitset myös suuri kosteus ja monet kasvit, jotka tarjoavat varjoa. Cypress puu ja muu puu ilman aromaattisia hartseja voi olla paras substraatti sillä tavalla samalla säilyttää kosteutta kuitenkin tarjoaa kuivalle pinnalle. Muunlaiset alustoja ovat saatavilla, mutta välttää joka voi johtaa nestehukka, sieni kasvu, jne., Kuten kanin pellettejä tai haketta.\nElinympäristö on myös varustettu lautasen vettä, varjoa ja piilopaikkoja.\nHe suosivat lämpötila välillä 25 ja 30 ° C ja korkea kosteus ainakin joissakin osissa elinympäristön.\nJos luonnollista auringonvaloa, suodattamaton ei ole käytettävissä, elinympäristö on oltava päällä 12 tuntia vuorokaudessa. Käyttö energiatehokkaan valaistuksen pienille kilpikonnia. Sipulit, jotka tarjoavat vähintään alhainen UVB valaistus suositellaan useimmat, mutta eivät kaikki, asiantuntijoita. Jotkut lamput voivat yhdistää lämpöä, UVB, ja valaistus mutta ovat yleensä paremmat suurissa elinympäristöjä.\nPunajalkakilpikonnat kilpikonnat suojellaan liitteeseen II kansainvälistä kauppaa koskevan yleissopimuksen uhanalaisten lajien.\nKaikissa maissa sen alue, suurin uhka selviytymiselle punajalkakilpikonnat kilpikonnat on overhunting ihmisten. Mielenkiintoista, kilpikonnia pidetään "kala" katolisen kirkon aikana Pyhä viikko ja kulutetaan suuria määriä. Monet näytteet kerätään ja lähetetään eri kaupungeissa Etelä-Amerikassa aiotaan myydä herkku. Se, että tämä kilpikonna voi sietää pitkiä aikoja ilman ruokaa tai vettä, muuten evoluution etu, tekee tämän lajin helppoa ja kustannustehokasta kuljettaa.\nToinen uhka edessään C. carbonaria on elinympäristön häviämisen ja maataloudessa. Vaikka on havaittu, että puna-jalkainen kilpikonnat voi elää maalla, joka on muunnettu maatalouteen, niiden tiheydet ovat paljon alhaisemmat kuin ne ovat luonnossa, muuttumattomana. Kilpikonnia, jotka elävät metsätilat ovat paljon helpompi löytää, joten korkeampia metsästys voi selittää tämän eron.\nVie lemmikki kauppa on myös negatiivinen vaikutus punajalkakilpikonnat kilpikonnat, vaikka paljon suurempi uhka niiden säilymistä metsästystä tai elinympäristön menetystä. Luonnollinen historia Red Turtle tarjoaa kaksi seurausta, alttius tämän lajin elinympäristöjen menetys ja yli-metsästykseen, ja vankeudessa kasvattamista ja lisääntymiselle.\nSuojelutoimia ovat perustaminen ja luonnonsuojelualueiden ja kansallispuistojen, jossa punajalkakilpikonnat kilpikonnat ja muut eläimet on suojattu metsästys.\nLaji on lajikkeita pitkin niiden eri elinympäristöjä. Vaikka virallisesti ei ole alalajia.\nMukaan lähde, voi olla jopa seitsemän "fenotyypit" C. carbonaria. Näkyvin ero on väri plastron. Pohjoisesta Amazonin viidakkoon paidanrinnukset enimmäkseen kalpea, usein aivan erityinen tummempi merkinnät. Etelästä Amazonin erityisesti tumma paidanrinnukset.\nUseimmat Venezuelan ja itään. Nämä ovat "tyypillinen" kuin useimmat kuvaukset perustuvat, ja yleisesti nähdään lemmikkejä tai valokuvia. On muunnelmia väri tämän ryhmän, Guyanan, esimerkiksi, ne ovat yleensä enemmän keltainen nenä ja päälaen.\nVenezuelassa. Shell selkeämpi täysin vartioimatta rangaistusalueen kalpea plastron.\nLänteen Venezuelan Panama. Kuori väri on enemmän ruskeaa kuin tyypillinen musta.\nIsland muotoja, erityisesti Antillien, voi olla pienempiä kokoja yleensä, mutta tämä voi johtua ihmisen vaikutusta.\nGran Chaco alue, keskittyi Boliviassa ja Paraguayssa. Nämä kilpikonnat ovat yleensä suurempia kuin useimmat "pohjoisen" ja miehillä puuttuu "ampiainen vyötärö".\n"Koillis-Brasiliassa" muoto, joka muistuttaa "pohjoisessa", mutta on suurempi ja on kuvioita kuin salama plastron enimmäkseen tummia.\nTunnettu tyyppi on niin sanottu "kirsikka pää" Kaakkois-Brasiliassa. Ne voidaan tunnistaa tyypillinen "eteläinen" tumma plastron, ja värikkäitä asteikot pään ja raajojen tumma iho. Värit ovat yleensä kirkkaan punainen, mutta voi myös olla oranssi väri. Epätavallinen ominaisuus on hieman koukussa nenä. Ne ovat hyvin suosittuja, koska sen ainutlaatuinen väri ja pidetään vastustuskykyisempiä ja suvaitsevainen kylmä. Jotkut näyttävät sukukypsäksi pienempiä ja voi jäädä pienemmäksi, mutta useimmat näyttävät olevan keskikokoisia tai suuria.\nEdellinen artikkeli Aseellinen Brancaleone\nSeuraava artikkeli Rudolf Hommes


Intermat 2018: Kohti päästötöntä tulevaisuutta - Wacker Neuson - Koneporssi.com\nIntermat 2018: Kohti päästötöntä tulevaisuutta - Wacker Neuson\nJulkaistu 14.6.2018 Esa Suominen\nWacker Neuson painotti lehdistötilaisuudessa päästöjen minimoimista. Myös digitalisaation määrä tulee työkoneissa kasvamaan entisestään. Vähäpäästöisyyden nimissä valmistaja esitteli joukon sähkökäyttökäyttöisiä työkoneita, jotka jo pian ovat asiakkaiden työmailla.\nEdelleen perheyrityksenä operoiva Wacker Neuson seilaa nyt myötäisissä tuulissa. Tilauskirjat pullistelevat, ja jo tilattujen koneiden toimittaminen asiakkaille pitää kaikki tehtaat kiireisinä. Pienoinen työvoimapulakin on havaittavissa.\n”Tilanne on siis kaikin puolin hyvä, ja kasvupaineita on”, myönnetään valmistajan taholta. Vuosi 2016 oli kuitenkin konsernille kovaa aikaa, kun yritys keskittyi Amerikan valloitukseen. Nyt liikevaihdosta noin neljännes tulee Atlantin takaa. Seuraavana yritys suuntaa Kiinaan ja Australiaan. Kiinassa minikoneet ovat uusia tuttavuuksia, ja siihen saumaan Wacker Neuson aikoo panostaa. Shanghain lähistölle avattiinkin vuoden alussa juuri minikoneiden valmistukseen keskittynyt tuotantolaitos. Myös äskettäin solmittu yhteistyö John Deeren kanssa lisää konsernin kiireitä.\nUutuuksia Wacker Neuson esitteli pitkän listan. Tässä muutamia:\nWacker Neusonin ensimmäinen akkukäyttöinen ja lyhytperäinen minikaivukone, EZ17e, esiteltiin jo Intermatissa, joskin kauppoihin se saadaan vasta ensi vuonna. Akkukäyttöinen laite tarjoaa täysin päästötöntä käyttöä parhaimmillaan jopa viisi tuntia, eco-moodissa jopa seitsemän tuntia. Litium-ioni-akkujen paino lisää koneen vakautta ja parantaa näin suorituskykyä. Laturi on integroituna koneeseen, joten lataus on mahdollista siellä, missä vain valovirtaa on saatavilla.\nAkkukäyttöisyys on tulossa myös tärylätkiin. Wacker Neusonilla on jo saatavilla kolme mallia, AP1850e, AS30e ja AS50e, joissa on käytössä sama akkumoduuli. Käyttöaikaa akkukäyttöiselle lätkälle luvataan yhdellä latauksella parhaimmillaan tunnin verran. Valmistaja korostaa laitteiden huoltotarpeen vähyyttä.\nWacker Neusonilla on edellä mainittujen uusien akkukäyttöisten koneiden lisäksi myös jo pieniä pyöräkuormaajia ja dumppereita, jotka toimivat täysin päästöttömästi sähköllä sekä meluttomasti. Mallistossa on myös dualpower-kaivukone-malli, jota voidaan käyttää joko polttomoottorilla tai sähköllä.\nPerinteiseen polttomoottoriin perustuvia, uusia kaivukoneita, esiteltiin kaksi, ET35 ja EZ36 (kuvassa). ET35 on perinteinen malli ja EZ36 lyhytperäinen. Moottoria ja hydrauliikkaa on optimoitu paremman tehon saavuttamiseksi. Sitä onkin nyt valmistajan mukaan tarjolla 15 prosenttia aikaisempia malleja enemmän, näin työkierrot nopeutuvat ja tarkkuus paranee. Ohjaamo on muotoiltu uudelleen sisältä ergonomia silmällä pitäen. Tuulilasi on jaettu kahteen osaan ja osat voidaan irrottaa yksitellen. Kone on vakaa kaltevilla alustoilla, siitä kiitos VDS-järjestelmälle. Siinä ohjaamo kallistuu sivuttain ajoalustan mukaan pitäen lattian aina vaakasuorassa jopa viidentoista asteen rinteessä. Messuilla tuota kaltevuutta pyrittiin havainnoimaan toisen telan alle asetuilla tiilillä, kuten kuvassa näkyy.\nValmistajan uusi pyöräkuormaajien lippulaiva on nyt Kramerin tuotemerkin alla myytävä 8155. Nelipyöräohjattu 8155 asettuu malliston huipulle 9 tonnin omapainollaan. Moottorina Deutz TCD 3.6, tehoa 100 kilowattia. Moottorivaihtoehtona on saatavana 115-kilowattinen Deutz TCD 4.1. Ohjaamo on kokonaan uusi, kuten myös hallintalaitteiden sijoittelu. Seitsemän tuuman LCD-näyttö on vakiona. Siihen saadaan myös kuvaa peruutuskameralta. Uudessa 8155:ssa on Kramerin kehittämä ecospeedPro-voimansiirto, maksiminopeus 40 kilometriä tunnissa. Hydrauliikkajärjestelmä on kuormantunteva, tuottoa 150 litraa minuutissa. Vaihtoehtoisesti on saatavana 180 litraa minuutissa tuottava malli. Lisävarusteena saa haluttaessa myös teleskooppiaisat\nWacker Neusonin 6–10 tonnin painoluokkaan asettuvissa uusissa dumppereissa kuljettajan istuin kääntyy ympäri 180 astetta. Tuolloin näkyvyys on aina hyvä, kun konetta käytetään. Se lisää turvallisuutta, kun olkapään yli kurkkiminen jää pois. Rintamasuunta on siis aina ajosuuntaa kohti. Kuvassa 6 tonnin DW60 dual view -dumpperi.\nKaivukoneet midi (7-12 tn) Kaivukoneet mini (< 7 tn) Pyöräkuormaimet Pienkuormaimet Hybridi ja vaihtoehtoiset polttoaineet Video


End Of Summer Juliste - Kuiva niitty - desenio.fi\nTauluja / Julisteet / Valokuvat / End Of Summer Juliste\nEnd Of Summer Juliste\n– Lähikuva kuivista kukista ja heinästä niityllä Lähikuva niityn kuivasta heinästä ja kukista. Vaikka luonto lakkaa kukoistamasta, se on silti yhtä kaunis! Tämä rauhallinen juliste täyttää kotisi harmonialla ja mielenrauhalla ja saa sen tuntumaan turvalliselta tilalta.\nTaideteos on osa Studio Daydreameria, Desenion valokuvakokoelmaa. 15042-5 Kehyskartonki ei sisälly hintaant Juliste painetaan sitten tilauksen mukaan ja lähetetään sinulle. Jos olet tilannut muita tuotteita, tulet siis samaan kaksi erillistä lähetystä. 100x150-kehykset lähetetään kotitoimituksena ja toimitetaan kotiovellesi. Jos tilaat muita tuotteita 100x150-kehysten kanssa, huomaa, että ne lähetetään erillisenä toimituksena, sillä ne toimitetaan eri varastoista.\nTo The Woods Juliste\nVivid Shapes No2 Juliste


Lapsen oikeuksien päivä 20.11. tuo esille vammaisten lasten oikeudet – esimerkki Nepalista - Suomen Lähetysseura\nLapsen oikeuksien päivä 20.11. tuo esille vammaisten lasten oikeudet – esimerkki Nepalista\nKansainvälistä lapsen oikeuksien päivää vietetään joka vuosi 20. marraskuuta YK:n lapsen oikeuksien sopimuksen hyväksymisen (20.11.1989) kunniaksi kaikkialla maailmassa. Päivän tarkoituksena on tuoda esiin lapsen oikeuksien sopimusta ja herättää keskustelua lasten hyvinvointiin liittyvistä asioista. Tänä vuonna lapsen oikeuksien päivän yhteisenä kansallisena teemana ovat niiden lasten oikeudet, joiden elämään vaikuttaa jokin vamma. Suomen Lähetysseuran kummityössä on vammaisten lasten koulunkäyntiä tuettu useissa maissa. Alla esimerkkinä Anni Takon artikkeli Nepalista.\n”Kunpa kaikki vammaiset lapset voisivat päästä kouluun!”\nNäkövammaiset lapset kokoontuvat koulun pihalle aamunavaukseen. Olen hetkeä aiemmin seurannut heidän aamutoimiaan tyttöjen asuntolassa. Tytöt olivat jo syöneet aamupalaa, nyt he pesivät hampaitaan ja letittivät toistensa hiuksia. Kohta jokaisen mustia, kiiltäviä hiuksia koristivat erilaiset nauhat ja hiuspompulat.\nKaikki koulun oppilaat asuvat koulurakennusten yhteydessä olevassa asuntolassa. Herätys on ollut jo puoli kuudelta ja koulun alkamishetkeen ja aamunavaukseen, kello kymmeneen, mennessä on ehditty touhuta monia asioita.\nDharanin näkövammaisten koulu Kaakkois-Nepalissa on Nepalin ainoa näkövammaisten koulu. Oppilaita koulussa on noin 100. Suomen Lähetysseura tukee koulun toimintaa kummityön kautta.\nKoulun henkilökunta tekee paljon vaikuttamistyötä ja kylävierailuja Itä-Nepalissa. Ihmisille kerrotaan vammaisten oikeuksista ja vammaisia lapsia ohjataan koulutuksen tai hoidon piiriin. Nepalissa vammaisten lasten piilottelu on edelleen melko yleistä ja vammaisia lapsia hävetään. Vammaisuus katsotaan rangaistukseksi edellisen elämän teoista. Vaikka perhe ei vammaista lastaan häpeäisi, katsotaan vammaisen lapsen kouluttaminen kuitenkin turhaksi. Kun on tiukkaa muutenkin, ei rahaa kannata vammaisen kouluttamiseen laittaa, ajatellaan. Tietämys eri vammoista on myös puutteellista ja helposti ajatellaan, ettei vamma kuitenkaan kouluttamalla parane.\nVammaisten aseman parantamiseksi on tehty paljon työtä, mutta tulokset näkyvät pikku hiljaa. Nepalissa työn esteenä ovat monenlaiset haasteet: paitsi asenteellisuus ja eriarvoisuus, erittäin huonot kulkuyhteydet, poliittinen toimimattomuus ja ääretön köyhyys. Nepalilaisista edelleen melkein puolet elää köyhyysrajan alapuolella.\nKotiin kahdesti vuodessa\nSujata Limbu, 16, kuuluu niihin harvoihin, jotka vammastaan huolimatta ovat päässeet kouluun ja saaneet edetä opinnoissaan. Sujata käy Dharanin koulun yhdeksättä luokkaa. Ensi vuonna hänellä on edessä viimeinen luokka ja suuri koulun päättökoe. 10. luokan jälkeen hän voi yhä asua koulun hostellissa, mutta seuraavat vuodet on opiskeltava muualla. Sujata haluaisi opiskella yliopistotasolle asti.\n”Koulutus on meille vammaisille tärkein asia elämässä. Vain sitä kautta voimme edetä, oppia itsenäisiksi ja saada hyväksyntää”, hän sanoo. ”Haluaisin, että kaikki vammaiset voisivat päästä kouluun!”.\nSujata on kotoisin Ilamista, Itä-Nepalista, melko läheltä Dharania. Perheeseen kuuluu äidin ja isän lisäksi veli ja sisko. Limbut kuuluvat Itä-Nepalin vuoristoheimoihin. Sujatan perhe on kokonaan riippuvainen maataloudesta, josta ei kuitenkaan saa elantoa koko vuodeksi.\nSujata aloitti näkövammaisten koulussa 11-vuotiaana. Alkuun oli raskasta.\n”Oli surullista asua erossa perheestä, vaikka tiesin, että tämä koulu on minulle hyvä. Ikävöin perhettäni toisinaan vieläkin.”\nSujata käy perheensä luona yleensä kaksi kertaa vuodessa. Ero normaalikoulussa ja näkövammaisille tarkoitetussa koulussa oli kuitenkin niin suuri, että pian koulunkäynti alkoi tuntua hyvältä ja innostavalta. Ystäviäkin löytyi heti.\n”Koulu on hyvä. Meille näkövammaisille ei ole olemassa yhtään vastaavaa koulua Nepalissa”, Sujata innostuu kertomaan. ”Pidän opettajista ja he ovat aina valmiita auttamaan. Opettajat ovat kiinnostuneita meistä oppilaista ja ovat meidän puolellamme.”\nKoulupäivä kestää neljään saakka. Päivällisen jälkeen tehdään läksyjä, joiden jälkeen jää yleensä vähän vapaa-aikaakin. Sujata tykkää laulamisesta. Hänen tulevaisuudenhaaveenaan on joko toimittajan tai opettajan ammatti.\n”Haluaisin toimia opettajana tässä samassa koulussa”, hän sanoo hieman ujosti hymyillen, mutta reipastuu sitten. ”Täytyy pystyä taistelemaan omien unelmien eteen!”\nKoulu on paras asia elämässä\nKuuroillakin on oikeus omaan kieleen. Arkielämän tilanne Nepalin maaseudulla on kuitenkin yhä usein se, ettei perheen kuurolla lapsella ole samaa kieltä muiden perheenjäsenten kanssa.\nIstun Keski-Nepalin kukkula-alueella Dhadingin läänin kuurojen koulun rehtorin huoneessa. Koulurakennus on uusi, ja rehtori hyvin innostunut työstään. Koulussa opiskelee 30 oppilasta lähialueilta. Suomen Lähetysseura tukee koulun toimintaa.\n”Uuden oppilaan kanssa työ alkaa oman nimen viittomisesta. Aina lapset eivät tiedä edes omaa nimeään. Tämän jälkeen jatkamme eläinten nimien viittomien harjoittelulla, sillä ne ovat konkreettisia ja helppo oppia.” rehtori Nita Adhikari sanoo.\nChul Bahadur B.K., 11, on yksi koulun oppilaista.\n”Pidän koulusta tosi paljon!” Chul sanoo ennen kuin ehdin kysyäkään. Chul on monivammainen, sillä myös hänen näkökyvyssään on vikaa ja hänellä on liikkumiseen liittyviä ongelmia – polvet ovat turvonneet ja jalat kipeät. Chul alkoi kävellä vasta viisivuotiaana.\nPerheeseen kuuluu vanhempien lisäksi kaksi siskoa. He ovat molemmat normaalisti kuulevia. Perheenisä asuu Intiassa, jossa yrittää tienata perheelleen rahaa, mutta ”alkoholi on vienyt mieheni”, sanoo Bimala-äiti. Äiti yrittää elättää perhettään kasvattamalla vuohia.\nPerhe asuu toisella puolella Dhadingin lääniä, ja kouluun kestää tulla kolme tuntia bussilla suuntaansa. Chul asuukin koulun hostellissa ja käy kotona 2-3 kertaa vuodessa.\nChul viittoo hienosti, mutta kertoo silti olevan vaikeaa viittoa monimutkaisempia asioita.\n”Tämä koulu on parasta, mitä perheellemme on tapahtunut”, sanoo äiti. ”En tiennyt, mitä olisin tehnyt kuuron poikani kanssa, paitsi antaa hänen tehdä kotitöitä.”\nChulin tulevaisuudentoiveena on työskennellä puuseppänä. Hän haluaisi valmistaa huonekaluja.\nMyös Kauneimpien Joululaulujen ja joulukeräyksen teemana on tänä vuonna kehitysmaiden vammaiset lapset www.kauneimmatjoululaulut.fi\nettä hänellä on nimi ja että hän ei ole ainoa kuuro maailmassa. Kuva Riikka Vuoristo-Virta


Zyxel VMG3625 -modeemin käyttöohje | Asiakastuki | Telia\nZyxel VMG3625-T20A on monikäyttöinen modeemireititin lähes kaikille kiinteille nettiliittymillemme. Modeemi on käytössä Telian ADSL-, VDSL2- ja Ethernet-yhteyskohteissa. Tältä sivulta löydät perusohjeet laitteen käyttöä varten.\nHUOM! Ohjelmistovirhe koskien modeemireitittimen takana olevasta tarrasta löytyvästä toimimattomasta wifi-oletussalasanasta on korjattu uusimmassa päivityksessä\nLaite hakee automaattisesti uuden päivityksen, kun se saa nettiyhteyden. Päivityksen latautumiseen ja asentumiseen menee aikaa n. 15 minuuttia. Jos ohjelmisto ei päivity, palauta modeemireititin tehdasasetuksille painamalla modeemireititimen takaa löytyvää RESET-painiketta 10 sekuntia pohjassa laitteen ollessa päällä.\nLaitteen vaihtaminen ei poista ongelmaa. Punaisena vilkkuva virtavalo tarkoittaa, että laitteen päivitys on kesken.\nVihreä valo palaa normaalitilassa kiinteänä.\nVihreän valon vilkkuessa laite suorittaa testausta\nPunainen valo palaa kiinteästi, häiriö laitteen käynnistyksessä / toiminnassa\nValo ei pala: DSL-signaalia ei löydy tai puhelinjohto ei ole kytketty\nValo palaa: Laite on yhteydessä verkkoon.\nValo ei pala: Yhteyttä internettiin ei ole.\nValo palaa / vilkkuu vihreänä: Internet yhteys on käyttövalmis\nValo punainen: Laite ei saa IP-osoitetta\nValo palaa vihreänä kun yhtey WAN-portin kautta on kunnossa\nValo vilkkuu vihreänä kun yhteyttä käytetään WAN-portin kautta\nValo ei pala ollenkaan kun yhteyttä WAN-portista ei ole.\nLAN-portit 1–4 laitteiden kytkentää varten\nValo palaa vihreänä kun yhteys LAN-portin kautta on kunossa\nValo vilkkuu vihreänä kun yhteyttä käytettään LAN-portin kautta\nValo ei pala ollenkaan kun yhteyttä LAN-portissa ei ole\nLangattoman verkon merkkivalot 2.4 GHz ja 5 GHz (WLAN)\nValo palaa vihreänä kun USB-laite on tunnistettu ja käytössä.\nValo palaa vihreänä kun USB-laitetta käytetään\nValo ei pala ollenkaan kun USB-laitetta ei ole kytketty tai reititin ei tunnista laitetta.\nWlan-näppäin. Pidä nappia pohjassa yli 2 sekuntia, jos haluat sammuttaa / käynnistää langattoman verkon.\nReset-painike. Pidä reset-painike pohjassa yli 10 sekuntia palauttaaksesi tehdasasetukset. HUOM! Tehdasasetusten palautus nollaa kaikki aiemmin tekemäsi muutokset laitteen asetuksissa.\nLAN 1–4 portit. Liitä omat laitteesi esim. tietokone, pelikonsoli vapaana olevaan porttiin\nWAN-portti. Kytke reititin internet verkkoon Ethernet-/Kotikuitu-kohteissa tämän portin kautta.\nDSL-portti. Kytke modeemireititin verkkoon ADSL/VDSL-kohteissa tämän portin kautta puhelinjohdolla.\nLaitteen kytkentä riippuu osoitteessasi olevasta tekniikasta sekä huoneistostasi löytyvistä pistokkeista. Monissa taloissa on yhä käytössä perinteiset puhelinrasiat, mutta uudemmissa tai remontoiduissa taloyhtiöissä on otettu käyttöön myös ethernet-pistokkeita. Liittymäsi tekniikan voit varmistaa sopimuksestasi.\nJos yhteysmuoto on ADSL tai VDSL2, modeemi otetaan käyttöön kytkemällä mukana tullut puhelinkaapeli laitteen harmaaseen DSL-porttiin. Seuraavaksi johdon toinen pää kytketään puhelinpistorasiaan tai ethernet-pistokkeeseen riippuen asuntosi pistokkeiden tyypistä.\nJos liittymäsi tekniikka/kytkentä on ethernet tai kotikuitu (FTTH-10G), modeemi kytketään laitteen sinisestä WAN-portista asunnon ethernet-pistokkeeseen tai suoraan kuitumuuntimeen.\nLaitteen langattoman verkon yhdistämiseen tarvittavat tiedot löydät laitteen takapaneelissa olevista tiedoista vasemmasta laidasta. Jos haluat saada laajakaistasi nopeudesta kaiken hyödyn irti, kannattaa langattomat laitteet liittää 5 GHz verkkoon.\nSSID 2.4GHz = Langattoman verkon nimi 2.4 GHz langattomaan verkkoon\nSSID 5GHz = Langattoman verkon nimi 5 GHz langattomaan verkkoon\nMene selaimella osoitteeseen 192.168.1.1. Jos yhteyden muodostus ei onnistu, liitä tietokone vielä varmuuden vuoksi modeemiin verkkokaapelilla.\nKirjoita käyttäjätunnus ja salasana. Käyttäjätunnus on oletuksena admin. Salasana löytyy laitteen takaa olevasta tarrasta kohdasta "Login password".\nLaite pyytää vaihtamaan oletussalasanan vahvempaan. Vaihda salasana ja paina "Apply".\nLaitteen pika-asetus toiminto käynnistyy ensimmäisellä käyttökerralla (tai jos olet palauttanut juuri tehdasasetukset). Voit suorittaa toiminnon loppuun tai ohittaa valitsemalla "Skip".\nKun olet kirjautunut laitteen hallintaan, langattoman verkon asetukset löytyvät oikeasta yläkulmasta löytyvästä kolmesta viivasta klikkaamalla ja aukeavasta valikosta kohdasta Network settings ja sitten Wireless.\nChannel-kohdasta voi valita käytetyn kanavan. Jos yhteys pätkii tai toimii hitaasti, kanavaa kannattaa kokeilla useammalla eri vaihtoehdolla väliltä 1–13 2,4 GHz verkossa ja väliltä 36–140 5 GHz verkossa\nBandwith-kohdasta voi valita laitteen käyttämän kaistaleveyden (2,4GHz 20MHz/40MHz ja 5GHz 20MHz/40MHz/80MHz ), tämä on oletuksena laitteessa 2,4GHz verkossa 20/40MHz ja 5GHz verkossa 20/40/80MHz. Ongelmatilanteissa voi kokeilla vain 20MHz kaistanleveyttä\nLangattoman verkon nimeä voi muuttaa kohdassa "Wireless Network Name"\nLaitteen tämän hetkisen ohjelmistoversion näet, kun valitset aloitusnäkymässä kolme viivaa oikeasta yläkulmasta. Aukeavasta valikosta valinta Maintenance ja sitten Firmware Upgrade.\nCurrent Firmware Version = Tämän hetkinen laitteen ohjelmistoversio.\nKokeile palauttaa laite tehdasasetuksille. Tehdasasetusten palautus onnistuu pitämällä laitteen Reset-painiketta pohjassa noin 10 sekuntia tai kunnes Power-valo vaihtuu punaiselle.\nJos langaton verkko hidastelee, testaa yhteyden toiminta ensin verkkokaapelin kautta kytkemällä. Jos nopeus on OK verkkokaapelilla, kokeile vaihtaa langattoman verkon kanavaa toiseksi. Varmista myös että laitteet jotka tukevat 5 GHz verkko ovat yhdistettynä tähän laitteeseen kyseisen taajuuden kautta.\nZyxel VMG3625 -modeemireititin


Ompelun taikaa: 2012\nLöysin vanhasta ottobresta 6/2010 aivan ihanan töppösten kaavan ja oli pakko kokeilla. Tässä olisi ihana vauvalahja kera lakin ja lapasten :) Kangas on vanhaa retropuuvillaa, vuorena ruskea trikoo ja välissä vanu eli on lämpöiset. Nauhaksi laitoin väliaikaisesti ohuen kuminauhan, kunhan saan hommattua oikeanlaista kuminauhaa ja sen lukitussysteemin... ;) Kokona numero 17.\nKuvia vähän joka suunnalta ;)\nLähettänyt Silja klo 4.21\nTässä kokeilin uusimman ottobreen 4/2012 Be careful out there hupparia. Halusin lisätä alas tuon resorin ja nyt tykkään enemmän.. Ei menny yhtään putkeen tämän kans.. Purin ja ompelin ja taas purin ja ompelin... Mutta kyllä kuitenkin käyttöön pääsee. Vetoketjun alreunaan ompelin tuollaisen neliön ja sain näin peitettyä rutut :) Hihoissa pitkät resorit. Kankas myllymuksuilta kilotrikoota. Vetoketju joskus kirpparilta ostettu.\nLähettänyt Silja klo 6.27


desibeli.net - Tom Petty: Highway Companion\nVielä 90-luvun alussa Tom Pettyn ura näytti jatkuvan korkealentoisena. Isoja lukuja myyneen ja myös sisällöllisesti tasokkaan Into The Great Wide Openn (1991) jälkeen jotain kuitenkin tapahtui. Paria vuotta myöhemmin ulostettu Greatest Hits-kokoelma sisälsi vielä yhden Petty-helmen (Mary Jane’s Last Dance), mutta sitten seurasikin pitkälti lähinnä hiljaisuutta. Mainion taustaorkkansa The Heartbreakersin hylkääminen tuntui monelle olevan viimeinen tikki, sillä yhtyeen rapea ja perinnetietoinen soundi oli vuosikymmenien saatossa kypsynyt herkulliselle tasolle. Mies, ääni ja kitara-tyyppinen ratkaisu ei Pettylle mielestäni sovi, sillä kiistämättömistä lahjoistaan huolimatta mieheltä uupuu Dylanin ja Waitsin kaltainen tinkimättömyys ja karisma.\nOlin tämän vaisumman kauden ja muutaman korkeintaan keskinkertaisen levytyksen perusteella leimaamassa miehen auttamatta jo menneiden suuruksien joukkoon, mutta Highway Companion todistaa, että oletus oli ennenaikainen. Mistään ”suuresta comebackista” ei nytkään voida puhua, mutta ainakin Petty tekee uusimmalla levyllään juuri sitä perusvarmaa ja juurevaa rock-työtä, jota nykypäivänä valitettavan harvoin kuulee. Kun kelkkaan on saatu vielä suurin osa vanhoista Heartbreakers-sotaratsuista sekä luottotuottaja Jeff Lynne, ovat Pettyn pullat varsin hyvin uunissa.\nBiisien rustaajana Petty on ollut jo liki kolmenkymmenen vuoden ajan yksi parhaista. Miekkosen sointukuviot ratsastavat tuttujen kaavojen mukaisesti, mutta liki aina niihin on jostain pystytty puhaltamaan ylimääräistä ilmaa. Tekstittäjänä Petty puolestaan on aina ollut hieman teennäinen ja parhaiten mies onkin onnistunut arkirealistisen kertomusten parissa (esim. American Girl ja Learning To Fly). Highway Companionille ei tämän tyyppisiä elämän pienoisnovelleja ole mahtunut, vaikka Turn This Car Around siiheen suuntaan ensin viittoileekin. Hieno kappale kuitenkin ja selvin yksittäinen merkki siitä, että Pettyn kymmenen vuoden kooma on aika lailla loppuun lusittu.\nPerinnetietoisen ja juurevan rockin sanansaattaja.\nTom Petty And The Heartbreakers: Runnin´ Down A Dream


asukasluku - Riihimäen kaupunki arkisto\nEtusivu / asukasluku\nRiihimäen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 28740\nTilastokeskuksen ennakkotiedon mukaan Riihimäen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 28740. Kuntien välisessä lähtö- ja tulomuutossa Riihimäki jäi viiden asukkaan verran plussalle. Maahanmuuttajien nettomuutto Riihimäelle oli puolestaan 39 ihmistä. Vuoden 2019 aikana Riihimäelle syntyi 210 asukasta. Asukkaista 303 kuoli. Riihimäen vuoden 2019 asukasluku oli 28 793.\nRiihimäellä 28 808 asukasta 2019 lopussa\nTilastokeskuksen julkaisemien ennakkotietojen mukaan Riihimäen asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 28 808. Kasvua edellisestä vuodesta on 72 asukasta. Riihimäelle muutetaan paljon ympäryskunnista palvelujen perässä, ja kuntien välinen muuttoliikenne oli Riihimäellä 111 henkilöä plussan puolella. Yli 64-vuotiaiden määrä on kasvanut 220 henkilöllä. 20–64-vuotiaiden määrä on vähentynyt 102 henkilöllä ja alle 20-vuotiaiden määrä 46 henkilöllä. Syntyvyys oli … Lue lisää


Asiaa "KEHRÄ" kynttilänjalkoihin liittyen. | Designlasi.com\nAsiaa "KEHRÄ" kynttilänjalkoihin liittyen.\nKerään myös "Kehrä"- sarjaa ja yrityksistä huolimatta en ole löytänyt mistään paikasta, mitkä myyvät kynttilöitä, löytämään "Kehrä"- sarjaan sopivia kynttilöitä. Niitä pieniä pallokynttilöitä. Näitä pallokynttilöitä oli ilmeisesti sinisenä ja valkoisena. Jos joku suinkin tietää mistä näitä sopivia kynttilöitä voisi ostaa, niin varmaan ystävällisesti kertoo sen meille muillekin. Laitoin tälle osastolle, jos tuli väärin, niin moderaattori varmaan keksii paremman paikan:)\nlasilintu06.05.2010 - 16:24Pysyväislinkki\nNiitä pieniä pallokynttilöitä ei vissist valmisteta enää Suomessa. Seuraavassa linkissä on nettiosoite, josta tilata em. ihmetyksiä:\nTosin hintaa voi tulla sen verran ettei kandelaa raaski poltella. Helsingissä olen kirppareilla (huom. monikko :-p ) nähnyt myytävän niitä pieniä punaisia kandeloita kuuden kappaleen alkuperäisboxissa.\nKannattanee soittaa myös yritykseen nimeltä Suomen kerta - http://www.suomenkerta.fi/ - josko heillä olisi vastaavaa kynttilää vaikka ihan kausituotteena?\nSonni06.05.2010 - 23:23Pysyväislinkki\nItse olen myös pääkaupunkiseudun lähes kaikki kirpputorit kahlannut läpi, mutta ei ole osunut simmuun. Tarttiskohan käydä optikolla? :) . Tuo Finnstylen sivusto käy itselleni oikein hyvin. Valikoimassa näyttäisi olevan valkoinen, joka sopisi. Tuo sininen on liian tumma, koska yritän löytää mahdollisimman lähelle alkuperäisväriä. Tässä tapauksessa vaaleansininen. Erittäin paljon kiitoksia näistä tiedoista Lasilinnulle. Itse kun ei löydä netistä jotain, niin kannattaa näköjään kysyä, jospa joku muu löytäisi:) . Vielä kun jostain saisi tiedon, että minkä värisiä kynttilöitä nuissa on ollut alunperin? Upeata, että tällä saitilla ihmisillä on tietoa! Itse olen syntynyt vuonna 1969, joten muistikuvat 1970- luvusta 1980- luvun alkuun ovat hataria ja silloin en ymmärtänyt vielä upeiden lasituotteiden päälle.\nAallotar08.05.2010 - 00:14Pysyväislinkki\nMinulla on alkuperäispakkauksessa noita Kehrä-kynttilänjalkoja ja kannessakin on kuvattuna vaaleansiniset kynttilät, joten sellaisia ovat siis alunperin olleet. Tuohon pakkaukseen kuului neljä jalkaa kynttilöineen.\nSonni08.05.2010 - 10:56Pysyväislinkki\nTämä selvä! Uskotaan kun sanotaan. Kiitos Aallotar.\nAallotar26.09.2010 - 15:41Pysyväislinkki\nNäin muuten eilen alkuperäispakkauksessa olevat, käyttämättömät Kehrä.kynttilänjalat. Niissä oli sisällä tummansiniset kynttilät. Laatikon kannessa kuitenkin siis vaaleansiniset kynttilänjalat. Voisikohan siis olla, että vaikka tuossa kannessa on kuvattuna vaaleansiniset kynttilät, niin aikanaan noita pakkauksia on saanut ostaa erivärisillä kynttilöillä varustettuina.\n7 tuntia 58 min sitten linuut sanoi:\n12 tuntia 25 min sitten roope sanoi:\n14 tuntia 45 min sitten HannaHu sanoi:\n7 tuntia 23 min sitten Heljander sanoi:\n11 tuntia 7 min sitten Huurre sanoi:\n12 tuntia 24 min sitten roope sanoi:\n14 tuntia 19 min sitten Vempele sanoi:


matin mietteitä: Yli 600 sikaa säkissä - valtion tukemana....\nKameralehdessä oli jälleen asiallinen yhteenvetotaulukko Suomessa valokuvausopetusta tarjoavista kouluista. 29 oppilaitosta. Eivätkä kaikki mukanakaan. Näissä vähintään opintotukimahdollisuus ja useimmissa myös valtion tuki ylläpidolle ja opetukselle. Pikaisesti näyttäisi olevan ainakin valinnan varaa alalle pyrkivälle. Katsoin huolellisesti kaikkien koulujen ilmoittamat nettisivut liitetietoineen. Löytyi yhteensä n.700 aloituspaikkaa vuosittain, yli 200 opettajan opastuksella. Ja lähes täydellinen niiden tietojen puute, joilla olisi mielestäni niihin hakeutuvalle todellista merkitystä. Se viritti paljon hämmentävääkin pohdintaa.\nOn mahdoton ymmärtää, miksi opiskelijoiden tekemistä kuvista opintojen aikana tai edes jälkeen ei löytynyt mitään näytettävää ja katsottavaa, kuin neljästä koulusta. Ei siis mitään todellista vertailumahdollisuutta eri laitosten laadusta, linjoista ja suuntautumispainotuksista. Opetustapahtuman todellisesta sisällöstä puhumattakaan. Verbaalipuolella annetuissa faktoissa ei liioin ollut viitteitäkään hintojen muodostuksen perusteista. Vaikka haarukka oli ilmaisesta yli 7000 € vuodessa. Jos tarjottu sisältö vastaisi hakijan tavoitteita, maksettava kustannus olisikin toisarvoinen summa, verrattuna hyödynnettyihin tai hukattuihin vuosiin nuoren ihmisen elämästä, kunhan se vastaisi luvattua ammatillista valmiutta uranvalinnan pohjaksi. Mutta niin ei tällä hetkellä todellakaan ole. Oppilaitosten ammatillinen anti on selkeästi jatkanut laadullista kirjavoitumista kiihtyvällä vauhdilla. Realiteeteistä puhumattakaan. Ammatillista onneaan valokuvaustehtävistä etsivälle tarjolla on lähes pääasiassa sikoja säkissä ja työtilaisuuksia alalla parhaimmillaankin ehkä 5 prosentille aikanaan ehkä valmistuvista. Opintojen alussa sekin tieto vielä lohduttanee, että oikeasti hyville on aina ja joka kulttuurissa varmasti sekä työtä että tarvetta. Mutta mahdotonta huonon pohjan hankkineelle, joka kohtalo odottaa ylivoimaista enemmistöä näitä lähes 700 vuosittain aloittavaa.\nToinen suuntautumista ja sen laatua ennakoiva ja turvaava elementti puuttui jokaisen oppilaitoksen antamista hakutiedoista. Nimittäin se, kuka ja millainen, sekä millä kompetenssilla toimiva kouluttaja vastaa henkilökohtaisesti hakijan ammatillisen kivijalan pitkäjänteisestä rakentamisesta ja sen ohjauksesta. Sensijaan joissakin tiedoissa oli mainittu jopa kymmenittäin vierailijoita. Eikä yhdessäkään mitään mainintaa alkavien ryhmien ohjaajan todellisesta ammattikokemuksesta ja sen osoittavista todisteista. Tai edes hänen kuvistaan tai muista sellaisista lähteistä, joista saa käsityksen hänen todellisesta ammattitaidostaan ja ansioistaan alan kollegiaalisella kentällä. Linjavastaavan tai opintoneuvojan nimi sentään löytyi muutamasta, muttei niitä muita jatkotietoja, joilla olisi tulokselle merkitystä. Erityisesti ensimmäistä opintopaikkaansa pohdiskelevalle.\nMielestäni sellainen kouluttaja, jonka tuoreita ammatillisia toimeksiantoja ja projekteja on työn alla yleisesti nähtävissä säännöllisesti opintojen aikanakin, on ainoa järkevä takuu opetussisällön ajanmukaisuudesta ja laadusta. Samoin se, että hänellä on halua ja tilaisuus nähdä, vastata, verrata ja ohjata koulutettavan koko tuotantoa ja kehittymistä perustaitojen hankinnan ajan. Ainakin parin ensimmäisen kasvuvuoden ajan. Siis kokonaisvaltainen vastuu koulutettavan uran kivijalasta. Se ei tule nimittäin onnistumaan vierailijalaumalta, jolla ei ole edes kollektiivista vastuuta, saatikka näkemystä kunkin opiskelijan siitä kehityskaaresta, jonka jatkuva huomioiminen on ainoa käyttökelpoinen kriteeri tulokselliseen ohjaustehtävään. Minun on mahdoton uskoa laitoksellisen kollektiivivastuun laadulliseen tuloksellisuuteen ilman henkilökohtaista turvallista ja pätevää vastuuhenkilöä. Puolen vuosisadan kokemuksella ja asiaan päätoimisesti vuosikymmeniä paneuduttuani.\nMielestäni hakeutuminen sellaiseen koulutuspaikkaan tai kouluttajan vastuulle joka ei osaa, kykene tai halua tässä pohdiskelemiani ammatillisia näytteitä ja pitkäjänteisiä toimintaperiaatteita julkisesti osoittaa, on sellaista uhkapeliä, johon ei kenenkään kannata tulevaisuuttaan sijoittaa. Harmi vain, että sitä edelleen maassamme ylläpidetään ja jatkuvasti levitetään vain elinkelvottomien ja tarpeettomien instituutioiden ja työelämäkelvottomien kouluttajien suojatyöpaikkoina ja tulevien työttömien tuottokoneistona. Jonka lopullisen hinnan maksaa sekä yhteiskunta, että nuoret, ahkerat ja lahjakkaatkin, mutta huijatut yksilöt.\nLähettänyt matin mietteitä klo 13.54\nPekka Agarth 21. tammikuuta 2014 klo 14.05\nPekka Agarth 21. tammikuuta 2014 klo 14.07\nMJK ottaa kantaa vakavaan asiaan. Tarjontaa, koska on kysyntää. Hakijat ovat pääosin sellaisia, jotka karsastavat sellaisia ammatteja, joissa työllistyminen on todennäköistä, mutta ala ei ole nuoren mielestä seksikäs. PAg\nKimmo Huima 22. tammikuuta 2014 klo 1.26\nErittäin asiallisia ja relevantteja kysymyksiä! Verrataanpa useamman vuoden koulutuksen käymistä panostuksineen vaikka auton tai asunnon hankintaan. Kuka olisi sellaiseen valmis yhtä suppeiden tietojen varassa?\nPAg:lle vastaisin, että meidän koulutusmaailmassa tarjonnalla ei ole välttämättä mitään tekoa kysynnän kanssa. Kyse on politiikasta.\nHakijoiden kuvaaminen tuolla tavalla on aika... noh, jääköön sanomatta.\nTimo Suvanto 22. tammikuuta 2014 klo 1.29\nKomppaan Pekkaa siinä mielessä, että vaikka valokuvakoulutus ei mikään savolainen vitsi olekaan, niin kyllä osa vastuusta siirtyy myös kuulijalle, tässä siis koulutukseen hakeutuvalle. Paljon valokuvakoulutusta nähneenä; opettajana, koulutettavana, tutkintotoimikunnan jäsenenä ja muuten vain sivusta seuraajana voin todeta aika syvällä rintaäänellä, että suurimmalla osasta koulutettavista on täysin harhainen kuva itsestään valokuvauksen osaajana ja työelämän vaatimuksista yleensä. Hieman kärjistäen ilmaisten koulutukseen tulevat kuvittelevat olevansa mestareita tai ainakin lahjakkaita, kun on hyvät välineet.\nToinen harha on se, että valokuvauksen ytimen kuvitellaan olevan siinä, että otetaan hyviä kuvia, joita kollegat kateellisina kiittävät ja muu yleisö on muuten vain haltioissaan. Facebook-sivutkin on näitä "ihania kuvia" ja niiden ylistystä täynnä. Tosiasiassa kun valokuvaajan ammatti on raskas, epävarma ja huonosti palkattu, jossa suurin osa arkista puurtamista kaiken muun kuin valokuvan ottamisen kanssa. Siis juuri sitä, mitä valokuvakoulutukseen tulevat yrittävät epätoivoisesti välttää.\nKun kysyntä on tätä, niin ei ole ihme, että runsas tarjonta vetää. Moraalinen vastuu tässä minusta on kuitenkin valtakunnallisella tasolla koulutuksesta päättävillä. Yksittäinen oppilaitos ja sen opettajat katsovat vain omaa etuaan, se on heidän oikeutensa kuten kenen tahansa muunkin.\nTietysti voidaan ajatella kyynisesti, että tällä menetelmällä saadaan luonnonvalinnan kautta seulottua parhaat kuvaajat ammattiin. On se kuitenkin aika raakaa niiden satojen epärealististen toiveiden ja lupausten perässä koulutukseen lähtijöiden kannalta, joiden kohtalona on saada lopuksi Musta Pekka käteen. Tässä pelissä vain pakassa on 54 Mustaa Pekkaa ja vain yksi Lassi Linssi, valokuvaaja. Hänenkin soisin olevan poikamies, sillä valokuvaajan tuloilla on elää korkeintaan hullunkurinen perhe.\nJore Puusa 22. tammikuuta 2014 klo 2.21\nMitenkään toisistamme tietämättä kirjoitimme Matin kanssa jokseenkin samaan aikaan aiheesta blogeihimme. Mainiota. Voisiko ajatella, että tästä alkaisi vihdoinkin keskustelu aiheesta. Toivon niin, mutta pahaa pelkään.\nLuoda vai luovuttaa ?\nKesän 2014 ensimmäinen päivä.


Ville ja Hanna Peltoselle neljäs lapsi - Viihde - Ilta-Sanomat\nVille ja Hanna Peltoselle neljäs lapsi\nNykyisin Sveitsin Luganossa jääkiekkoa pelaavan Ville Peltosen Hanna -vaimo synnytti perheeseen terveen tyttövauvan keskiviikkona. Peltoset viestittivät kaiken sujuneen hyvin ja koko perhe on tietysti onnesta sekaisin.\nKesällä 1996 avioituneella pariskunnalla on entuudestaan kolme lasta; kuusivuotiaat kaksospojat Jesper ja Aleksi sekä poikia vuotta nuorempi Emmi -tytär. Peltosen perhe on viettänyt koko kesän Suomessa. Perheen pää, Ville-isä pelaa vielä pari kautta Luganossa ja on matkaamassa takaisin jääkiekon pariin. Hanna Peltonen jää lasten kanssa vielä joksikin aikaa Suomeen, sillä perheen pojat ovat aloittaneet suomalaisen koulun kotimaassaan.


13.1.2014 | Jussi Vanninen\nYläpelti äkkiä aamusta turvoksiin ja sitten salaisesti posettelemaan salin alakerran peilin etteen. Jännästi sitä itse yllättyy, kuinka paljon sitä onkaan tässä vuosien varrella saanut tahkottua lisää lihasta. Alun 60 kilosta on jonkin verran tultu ylöspäin tähän 117 kilon elopainoon. Oon vaan niin hiton hyvä nollaamaan tilanteen ajattelemalla, että ei tää oo oikeastaan yhtään mitään. Kerran vuoteen kun ottaa paidan pois päältä, niin huomaa jotain muutostakin. No pikkuhilijoo hyvä tullee. Rasvaa on vielä liikaa. Ja lihasta tietty liian vähän. Edelleen. Loputon noidankehä.\nOikeastaan ihan sama mitä teen, niin aina löytyy jostain joku, joka jaksaa ilkkua meiksin hienoja ruokasysteemeitä tai muuten vaann painaa alta lipan, vähätellä tai vittuilla. Noh, se kai kuuluu olla osana prosessia. Muutoksen tuulet alkaa puhaltamaan noin muutenkin. Niistä myöhemmin lissää.\nVinopenkki smith: 3×12 40-80kg +1 tsarja 20-25 100-40kg\nVinopenkki vv-kone: 2×12 40-70kg +1 tsarja 20-25 100-40kg\nTasapenkki smith: 2×12 40-60kg +1 tsarja 20-25 100-50kg\nPushdown ylätaljassa suora tk: 3×12-8 35-45kg\nAlkuu otin vähän rintapumppauksia ja nivelille lämpöä ristikkäistaljalla ja sen jälkeen lämppäsarjojen jälkeen pelkästään yks kova sarja per punnerrusliike. Yks tiputussarja jatkuvalla, yhtäjaksoisella jännityksellä, pumppaavalla, liikkeellä ilman taukoja. Toimii. Painon tiputus tuli juuri aina ennen failurea, eikä tankoa lukita missään vaiheessa hakasiin.\nSaa olla pirun tarkkana eri punnerrusliikkeissä, että paineet pysyy rintalihaksilla eikä siirry liikaa etuolkapäälle. Kun jättää venyttävän osan liikkeestä vajaaksi, niin homma toimii ku häkä. Jos ristikkäistaljassa veis kädet ihan taakse ja antais rintalihaksen venyä äärivenytykseen asti, niin olkapäille iskee todella julmat paineet. Ei hyvä asia rinnan kasvun kannalta. Eikä olkapäiden.\nTiputussarjasysteemi kopioitu suoraan: Tommi Heinosen treenivideoista\nAsiasta toiseen ja ruuanlaittoon. Tulee melkein kaikki safkat laitettua ite, niin on ihan veikeetä, että ne myös maistuu hyvälle ja niitä jaksaa nassuttaa eikä tarvi kauheasti irvistellä. Kun on safkat on puhtaita, niin sitä on pakko viritellä yhtä sun toista maustetta kehiin, jottei safkaa tarvi sotkea millään raskailla kastikkeilla, kermoilla sun muilla samanmoisilla. Se pelkkä plainandsimple jauheliha ei oo kummiskaa kovin kummosen makusta päivästä toiseen.\nÄrsytti jatkuvasti ostella mausteita pienissä purkeissa, kun ne on kuitenkin jatkuvasti loppu. Tänää tuli toinen ääni kelloon ja siirryin raskaaseen sarjaan panostamalla isolla rahalla isoihin purkkeihin. Puolen kilon purkit tulee pidemmässä juoksussa halvemmaksi. Alkaa saada ruuan maut uusia ulottuvuuksia. Suolattomia settejä nuo on. Suolan saa erikseen pussista.