Rajaseudun elämää | Rajaton Vesi\nVANHA JA UUSI USKONTO\nPaatsjoen laakson asukkaat ovat kautta aikojen hyödyntäneet Paatsjoen ja sen ympäristön antimia. Alue on ollut monien eri kansanryhmien kohtauspaikka, täällä on asunut saamelaisia, suomalaisia, venäläisiä ja norjalaisia. Erilaiset kulttuurit ovat kohdanneet ja kehittyneet täällä. Ihmiset ovat oppineet toisiltaan ja jakaneet kokemuksiaan. Monia perinteitä on pidetty yllä ja viety eteenpäin myös nyky-yhteiskunnassa.\nPaatsjoki on kalaisa joki, ja kala on aina ollut tärkeä jokivarren asukkaille. Siika ja hauki ovat olleet tärkeä osa ravintoa. Ympärivuotista verkkokalastusta harrastivat kaikki laakson kansanryhmät. Paatsjoki oli kuuluisa jo 1800-luvulla, ja houkutteli jo silloin englantilaisia lohenkalastajia pohjoiseen. Yli kahdenkymmenen kilon painoinen lohi oli tavallinen näky Kolltakönkäällä (Skoltefossen). Joessa harjoitetaan nykyisin paljon urheilukalastusta, ja hyvällä tuurilla voi saada 10-kiloisia taimenia ja vielä suurempia haukia.\nUseimmat Paatsjoen kalalajeista on hyviä ruokakaloja. Siikaa, haukea ja ahventa on ollut tarjolla monella ruokapöydällä. Joidenkin suosikki on turskakaloihin kuuluva made. Suolattu lohenmäti kuuluu olevan oikea herkku. Paatsjoen kuningas – taimen – on ehkä tänään suosituin kala. Mutta jos kysyt vanhemmalta väestöltä, niin korkeimalle kursseissa nousevat hauki ja siika. Haukea voi valmistaa monella tavalla, sitä voi paistaa fileinä, suolata tai siitä voi tehdä herkullisia haukipullia. Ahven maistuu parhaalta rapeaksi paistettuna, mielellään friteerattuna fileenä.\nTärkein ruokakala on kuitenkin kautta aikojen ollut siika. Siikaa voi käyttää vaikka mihin. Keitetty, kevyesti suolattu siika on oikein hyvää. Paistettu tai grillattu siika maistuu erinomaiselta. Suolasiian väitetään olevan parempaa kuin suolatun lohen tai taimenen. Jos haluat kokeilla siian erinomaisuuksia, voi suolattu siika olla hyvä alku. Suolasiian valmistamiseksi tarvitset seuraavaa:\nhyvänkokoinen, mielellään noin kilon painoinen siika\nPerkaa ja fileoi kala, mutta älä poista nahkaa. Raaputa suomut pois. Laita astian pohjalle pieni kourallinen karkeaa suolaa ja hiukkasen sokeria. Lado päälle siikafileet nahkapuoli alaspäin. Ripottele päälle puolikourallista suolaa ja hiukan sokeria. Anna siian tekeytyä noin vuorokauden. Huuhdo kala ja anna sen hiukan levähtää ja kuivahtaa. Leikkaa ohuita viipaleita ja nauti hyvän leivän päällä. Raaka sipuli, punainen pippuri ja tilli sopivat hyvin lisukkeiksi. Onnea yritykselle!\nAhven on Paatsjoen järviosuuksien valtalaji, ja tuurilla voi saada jopa 1,5 kilon painoisia ahvenia! Ahven on petokala ja syö kaikkea pohjaeläimistä kalaan, saattaapa syödä lajitovereitaankin. Petokalojen, kuten ahvenen, ravintoketju saattaa olla hyvin monimutkainen. Vaggetemissa saatin kerran ahven, joka vatsasta löytyi hauki, ja hauen vatsasta taas puolestaan ahven!\nVesivoima ja kalasto\nVoimatalouteen liittyvä säännöstely on tuhonnut useimmat taimenen kutu- ja kasvualueet, mikä on johtanut taimenkannan voimakkaaseen vähenemiseen. Haittavaikutusten korvaamiseksi istuttaa Pasvik Kraft vuosittain jokeen 5000 taimenta. Norjan kalatalouskorkeakoulun suorittamassa koekalastuksessa istutetun taimenen osuus taimensaaliista Paatsjoen alaosissa oli 80 %. Luonnonkalan osuus oli hieman korkeampi vesistön yläosissa, mikä saattaa olla osoitus paremmista kutumahdollisuuksista.\nSiika on aina ollut Paatsjoen asukkaiden tärkein ruokakala, mutta kaikki eivät ehkä tiedä, että vesistössä elää kaksi eri siikalajia. Planktonsiika elää avoimissa vesimassoissa ja kasvaa harvoin yli 100 grammaiseksi. Pohjasiika taas voi saavuttaa jopa 4:n kilon painon. Pohjasiika elää rantavyöhykkeellä, jossa sen ravintona ovat pohjaeläimet, kuten hyönteisten tuokat, kotilot ja simpukat.\nKalalla Aage Beddarin kanssa\nYlempänä luonnontaimen, alla kasvattettu taimen. (Kuva: Thomas Bøhn)\nPaatsjoki on tunnettu suurista taimenistaan, ja joesta voi saada jopa 10-kiloisia taimenia. Norjan kalatalouskorkeakoulun tekemät tutkimukset osoittavat, että sekä luonnontaimen että istutettu taimen kasvavat joessa erittäin hyvin. Kesäkuussa 2004 jokeen istutettiin 1000 merkittyä kalaa. Syyskuussa 2005 tehtiin koekalastus ja todettiin, että jotkut merkityistä taimenista olivat kasvaneet kopa 1,6 kilon painoisiksi. Kuvassa Karl Øystein Gjelland Norjan kalatalouskorkeakoulusta. (Kuva: Ingrid Jensvoll, Svanhovdin ympäristökeskus)\nHauki on Paatsjoen suurin petokala. Joesta saa usein jopa 14-kiloisia haukia. Hauki elää rantavyöhykkeen läheisyydessä, jossa sen pääravintona ovat muut kalat. Mutta hauki on kaikkiruokainen, ja sen vatsasta on löydettu kaikkea mahdollista piisamista sorsanpoikaisiin. Kuvassa Erling Beddari. (Kuva: Per-Arne Amundsen, Norjan kalatalouskorkeakoulu)\nMuikku on Paatsjoessa uusi laji. Muutamassa vuodessa siitä on tullut dominoiva laji, jonka vaikutukset näkyvät planktonsiika- ja taimenkannoissa. Muikku on taimenelle mieluisa ruokakala, ja erään 5-kiloisen taimenen vatsasta löytyi 63 muikkua! Planktonsiialle muikku on vakava kilpailija ravinnon suhteen. Nämä kaksi lajia muistuttavat toisiaan, mutta muikku eroaa planktonsiiasta sillä, että muikulla on alapurenta. (Kuva: Karl Øystein Gjelland, Norjan kalatalouskorkeakoulu)\nJoessa kalastetaan sekä verkoilla että rysällä. Kala on edelleenkin tärkeä jokivarren asukkaille. Monet pitävät kalastusperinteitä yllä. Suolasiika, haukipullat ja rapeaksi paistettu ahven ovat herkkuja, joita löytyy monen ruokapöydältä. (Kuva: Anne Mette Bjørgan, Sør-Varanger Avis)\nEinar ja Helge Strømmenin Paatsjoen suulta, Elvenesistä 3.elokuuta 1946 saama komea lohisaalis. Paatsjoen lohi oli kuuuluisa suuresta keskikoostaan. Paatsjoen lohi oli paksumpi ja lyhyempi, kuin muiden vesistöjen lohi. Lohi nousi Harefossin korkeuksille ennen Paatsjoen alaosan voimalaitosten rakentamista 1950-luvulla. (Kuva lainattu Helge Strømmeltä)\nMateen kalastusta Paatsjoella. Svanvikin kansankorkeakoulun oppilaat kokeilevat kalaonneaan pimeänä ja kylmänä talvi-iltana. Monet pitävät madetta herkkuna. (Kuva: Jonas Endre Karlsbakk, Sør-Varanger Avis)\nPilkkikilpailut Paatsjoella. Pilkkiminen on hyvin suosittua, kun kevätaurinko alkaa lämmittää. (Kuva: Anne Mette Bjørgan, Sør-Varanger Avis)\nKalastusmaja Holmfossissa 1930-luvulla. Paatsjoen kosket ja kuohut olivat kuuluisia suuresta taimenestan, ja joki on houkutellut luokseen monia urheilukalastajia. Jo 1800-luvun lopulla joelle tuli englantilaisia urheilukalastajia suurlohta jahtaamaan. (Kuva: Rolf Celius. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nNuotanvetoa Inarijärvellä. Kalastus on aina ollut inarilaisille tärkeää. Ennen järven säännöstelyä vuotuiset saaliit olivat 250 000 kg. Nykyisin ne ovat noin 150 000 kg. Suurin Inairjärvestä saatu taimen painoi 15,1 kiloa. (Kuva: Hanna Ylitalo, Metsähallitus)\nPoronhoidolla on Paatsjoella pitkät perinteet. Poro oli kaikille kansanryhmille tärkeä kuljetusväline. Kotiporojen pito oli tavallista pitkälle 1900-luvulle, monilla tiloilla oli muutamia poroja. Nykyisin yksiköt ja poromäärät ovat suurempia, mutta monet perheet toimivat vieläkin poronhoidon parissa.\nNykyistä saamelaista poronhoitoa Norjassa säätelevä laki astui voimaan 1978. Poronhoitotoiminta jaettiin porolaidunpiireihin. Paatsoen alue on yksi porolaidunpiiri - 5A/5C. Poronhoitajat jaettiin käyttöyksikköihin. Nykyisin Paatsjoella on 5 käyttöyksikköä.\nKäyttöyksiköt koostuvat samaan, porotaloutta harrastavaan perheeseen kuuluvista henkilöistä. Etelä-Varangin kunnassa on Paatsjoen porolaidunpiirin lisäksi kaksi muuta porolaidunpiiriä – yksi Rautavuonossa (Jarfjord) ja yksi Ala-Näätämössä/Pykeijassa. Moni Paatsjoen poronhoitajista on mukana Norjan Poronhoitosaamelaisten yhdistyksessä (Norske Reindriftssamers Landsforbund), joka on porotaloutta harrastavien ammattiyhdistys.\nMette Hallenilla on päällään lämmin huopakankaasta tehty lukka. (Kuva: Mette Hallen)\nPoronhoito on nykyisin pääelinkeinona vain muutamalle poronhoitajalle. Useimmiten nämä ovat poroisäntiä (käyttöpiirin esimiehiä). Miespuolisia poroisäntiä on Norjassa prosentuaalisesti enemmän kuin naisia, mutta monet naiset ovat aktiivisesti mukana poronhoidossa. Täällä, niin kuin muuallakin maassa, joutuvat nuoret taloudellista syistä hakeutumaan töihin muille aloille.\nLumikelkan lisäksi ovat poronhoitajat riippuvaisia myös muista nykyaikaisista laitteista tämänpäiväisessä poronhoidossa.\nSuopunki on aina oltava saatavilla, ja suopunki pitää sovittaa vuodenaikoihin ja tarpeisiin sopivaksi. Taitavaa suopunginheittäjää arvostetaan korkealle. Eikä poronhoitaja pärjää ilman kiikaria tai veitseä. Jotkut ovat kokeilleet GPS:n käyttöä, joka voi olla hyödyllinen paikallistamisväline.\nPaatsjoella on Finnmarkin muihin alueisiin verrattuna hyvät laidunalueet. Poronhoito sujuu hyvin, vasoja kasvaa ja teurastustulokset ovat hyvät, vaikka alueella on paljon petoeläimiä, kuten ahmoja, susia, kotkia ja paikoittain myös karhuja. Porot ovat hyväkuntoisia. Tästä löytyy todisteita porotalouden kokonaiskirjanpidosta Norjan poronhoitohallinnosta.\nSuopunki on poronomistaja Stian Beddarille tärkeä työkalu. (Kuva: Mette Hallen)\nSuopunki osui! Kuva: Mette Hallen)\nPorot vierailla mailla\nJoskus porot saattavat talvella eksyä jäätä pitkin naapurimaan puolelle. Poronomistajilla on silloin mahdollisuus käydä hakemassa ne takaisin. Porolaidunpiirillä on sopimus rajavartioston kanssa, ja sen pohjalla he voivat tarpeen ja sopimuksen mukaan ajaa lumikelkalla rajan yli ja hakea eläimensä. Tämä oli käytäntö myös kylmän sodan aikana.\nPaatsjoen poronhoitajat ovat pitäneet porotalouteen liittyvät käsityöperinteet yllä. Taito on siirtynyt sukupolvelta toiselle. Vielä tänäkin päïvänä Paatsjoella ommellaan kallokkaita ja lukkia ja kudotaan nauhoja. Kuvioinnissa käytetään paikallisia malleja, ja kuvioinnissa heijastuvat myös läheiset suhteet Inariin.\nJotkut nuorista paatsjokelaisista poronhoitajista ovat yläasteella käyneet poronhoitolinjan. Nykyiseen poronhoitoon liittyy enemmän ja enemmän paperityötä ja byrokratiaa. Koulutuksen avulla voi pitää itsensä ajan tasalla ja tietoisena nykyajan poronhoidon vaatimuksista.\nVasa seuraa emäänsä talven yli. Kellokasvaadin vasansa kanssa. (Kuva: Mette Hallen)\nGunnar Olsen niittopuuhissa. Kesäaikaan porojen paimentaminen oli satunnaista, silloin keskityttiin muihin puuhiin, kuten aitojen ja rakennusten korjaukseen. Kesällä niitettiin myös heinää ja muita kasveja talviruokintaa varten. (Kuva: Mette Hallen)\nStian Beddari metsässä porojaan katsomassa. Talvella poronhoitajat käyvät päivittäin tokkaansa tarkistamssa. Porot ovat levittyneet pienissä ryhmissä Paatsjoen yläosaan. Poroille annetaan ajoittain lisäruokintana järvikortetta ja kuivaa heinää. (Kuva: Mette Hallen)\nTalviruokintaa. Porot kesyyntyvät, kun niitä talvisin ruokitaan heinällä. Ruokkimisella voidaan myös välttää nälkäkriisejä. Poron ruuansulatus pystyy käsittelemään kuivaa heinää, ja porot tottuvat ruokintaan. (Kuva: Mette Hallen)\nNadja, länsisiperialainen pystykorva. Paimenkoira on poronomistajan hyvä ystävä, työkaveri ja tärkeä apuväline päivittäisessä poronhoidossa. Useimmat paimenkoirat ovat eri rotujen sekoituksia, ja niihin on yritetty kerätä eri rotujen hyvät ominaisuudet. Hyvä esimerkki on muiden rotujen kanssa risteytetty lapinkoira. (Kuva: Mette Hallen)\nPoroerotusta Biekanassa. Syksyisin porot kerätään aitaukseen merkitsemistä ja teurastusta varten. Paikalliset käyttävät poroerotuksesta nimeä ”bugælus”, ja tämä perinteinen tapahtuma kerää suuria joukkoja paikallisia asukkaita. Teuraseläimet myydään, ja ostajat hakevat ne karjankuljetusautoilla. Poronomistaja teurastaa omiin tarpeisiinsa. (Kuva: Mette Hallen)\nAnja Beddari valmistelee ajoporon varusteita. Jotkut poronomistajat kesyttävät ajoporoja. On oltava taitava, jotta pystyy valitsemaan juuri oikeat yksilöt. Ajoporon kesyttäminen ja kouluttaminen vaatii aikaa, kärsivällisyyttä ja eläimen tuntemista. Tätä taitoa siirretään sukupolvelta toiselle. Ajoporot ovat tärkeitä sekä porotokalle että omistajalle. (Kuva: Mette Hallen)\nHans Kalliainen järvikortetta korjaamssa. Syyskuussa poronomistajat niittävät järvikortetta porojen talviravinnoksi. Järvikortetta on paljon Paatsjoen varrella, ja se sopii hyvin poron ravinnoksi. Tätä työtä tehdään yleensä talkoovoimin. Järvikorte kuivataan syksyllä ja käytetään porojen talviruokinnassa. (Kuva: Mette Hallen)\nPoroerotusta. (Kuva: Mette Hallen)\nPoroja kokoamassa. (Kuva: Mette Hallen)\nMaanviljelyllä on Paatsjoen laaksossa pitkät perinteet. 1800-luvulla tähän rehevään laaksoon asettui sekä suomalaisia että norjalaisia. Maata raivattiin, ja maanviljelystä tuli monelle tärkeä elinkeino.\n1800-luvun puolivälissä alueelle muutti paljon suomalaisia ja norjalaisia. Useimmat perustivat tiloja, ja tilanhoidon rinnalla he harrastivat jossain määrin myös muita elinkeinoja, kuten kalastusta, marjojen keruuta ja poronhoitoa. Muutto alueelle jatkui, syntyi paljon lapsia, ja vuonna 1900 joen varrella ja Langfjordin laaksossa asui yli 200 ihmistä. Monet jättivät kuitenkin uudisraivauksen ja muuttivat laaksosta.\nPaatsjoen laaksossa on nykyisin useita tiloja. Nykyiset tilat ovat suurempia, nykyaikaisempia, ja toiminta vaihtelevampaa. Tiloilla pidetään lehmiä, sikoja, hevosia ja lisäksi viljellään maata. Perunoita, porkkanoita ja muitakin vihanneksia viljellään, ja laaksossa on useita kauppapuutarhoja. Jotkut kasvattavat yrttejä ja harrastavat pienimittaista mausteiden tuotantoa.\nMonet tilanomistajat Paatsjoella pitävät sikoja. (Kuva: Anne Mette Bjørgan, Sør-Varanger Avis)\nVanha, hevosella vedettävä niittokone, jota käytettiin Erlandsenin perheen tilalla Krokvikissa. (Kuva: Ingar G Henriksen, Etelä-Varangin museo)\nAsiakirjoja Slettenin tilalta. Tilan osti aikoinaan maanviljelyn edistämisseura (Selskabet for Fremme av Finnmarkens Jordbrug). Nykyisin tilan omistaa John Andersen.\nRagna Kærnæ kaskenpoltossa 1980. Tila on ollut perheen omistuksessa yli 80 vuotta. (Kuva lainattu Åse Andersenilta)\nKasvaako omena näin pohjoisessa? Svanhovdin ympäristökeskus tutkii kasveja, eläimiä ja ympäristöä. (Kuva: Tor Sandø, Sør-Varanger Avis)\nEtelästä tulleen Hans Kirkgaardin pystyttämä tupa – ”Svanvikstua”. Kirkgaard kokeili eri viljalajien viljelyä. Kaikki viljatyypit eivät sietäneet pohjoista ilmastoa. Kirkgaardista tuli ensimmäinen kunnanhallituksen ja –valtuuston puheenjohtaja. Svanvikstua kuuluu nykyisin Etelä-Varangin museolle. (Kuva: Ingar G Henriksen, Etelä-Varangin museo)\nHeinälato Kalliaisen tilalla Strandissa. Norjaan tulleet suomalaiset olivat taitavia maanviljelijöitä. (Kuva: Ingar G Henriksen, Etelä-Varangin museo)\nTimotein korjausta Svanvikin kokeilutilalla. (Kuva: Anne Mette Bjørgan, Sør-Varanger Avis)\nSopuisaa navettaelämää. (Kuva: Anne Mette Bjørgan, Sør-Varanger Avis)\nKissa ja possu Kristian Beddarin tilalla 1960-luvun lopulla. (Kuva: B. Bugge. Etelä-Varanging museon kokoelmat)\nPaatsjoella on paljon mäntymetsää. Metsänhoidolla on pitkät perinteet, ja se on ollut monelle laaksolaiselle tärkeä elinkeino. Ennen sotaa Pasvik Timber ja Elvenesin saha olivat suuria yrityksiä. Alueen suojelu on myötävaikuttanut alueen metsänhoitotoiminnan vähenemiseen.\nUseat Paatsjoen vanhemmista asukkaista ovat olleet metsätyöläisiä. Työ oli rankkaa, usein myös urakkatyötä, puita kaadettiin käsisahalla ja kirveellä. Savottaporukat, joilla oli oma kokki, asuivat tukkikämpissä. Puita kuljetettiin poro-ja hevoskyydillä. Kesäisin oli helpompaa, koska joillakin paikoilla oli uittorännejä, joita pitkin tukit saatiin Paatsjokeen. Nykyisin metsätöitä harrastaa vain muutama. Jotkut hakevat metsästä polttopuuta omaan käyttöön tai myyntiin. Jotkut kaatavat tukkeja mökkien, saunojen tai aittojen rakennustarpeiksi. Perinteet ovat kuolemassa pois.\nYlä-Paatsjoen Kansallispuistosta löytyy Norjan suurin jäljellä oleva aarniometsä. Paatsjoen aarniometsä on maailman suurimman havupuuvyöhykkeen – Siperian Taigan – luoteinen uloke. Taiga tarkoittaa metsää jakuuttien kielellä. Paatsjoen metsät ovat enimmäkseen mäntymetsiä, joukosta löytyy välillä rauduskoivua, hieskoivua ja siperiankuusta. Metsä on saanut vapaasti kehittyä ilman ihmisen vaikutusta. Tuhannet vuodet syysmyrskyineen ja metsäpaloineen ovat muodostaneet vaihtelevan metsän, jossa on suuria ikäeroja, ja monet puista ovat useita satoja vuosia vanhoja.\nAlueen suojelu on herättänyt keskustelua paikallisella tasolla. Luonnonsuojeluintressit taistelevat alueen suojelun puolesta, kun taas toiset ovat sitä mieltä, että Paatsjoen alue on jo antanut riittävän panoksen suojelulle. Jotkut väittävät, että alueen suojelu on myötävaikuttanut metsätalouden perustan katoamiseen.\nSaha- ja höyläämötoiminta\nSahatoiminta ja tukkien ja polttopuun myynti oli vilkasta sotien välisenä aikana. Suurimmat alan yritykset olivat Elvenesin saha Paatsjoen suulla, sekä Pasvik Timber, joka sijaitsi Jakobsnesissa, muutama kilometri Bøkfjordista ulospäin. Pasvik Timber työllisti parhaimmillaan 250 henkilöä. Mantereelta saapui pohjoiseen monta laivaa. Hyvin paljon puutavaraa uitettiin Suomen metsistä. Sekä Valtion sahalla että Pasvik Timberillä oli taloudellisia vaikeuksia ennen toisen maailmansodan alkua. Saksalaiset pommittivat Pasvik Timberiä kesäkuussa 1940, ja laitos paloi maan tasalle. Elvenesin laitos tuhoutui saksalaisten vetäytyessä 1944.\nMelkefossin (Maitokoski) voimalaitoksen rakennussuunnitelmat herättivät vilkasta keskustestelua Paatsjoen väestön keskuudessa. Samoihin aikoihin tuli Elvenesin sahalaitoksen kohtalo ajankohtaiseksi. Kuninkaallisella päätöksellä 1972 määrättiin, että saha ja höyläämö siirretään Paatsjoen laaksoon. Neljä vuotta myöhemmin vihjasi maatalousministeriö ihan muuta. Tämä herätti huolestumista laaksossa, ja siellä järjestettiin kansankokouksia. Kokousten puheenjohtaja Steen Wikan sanoi: - Nyt ei enää sallita, että meitä käytetään hyväksi, kuin jotakin kehitysmaata. Me emme ole kiinnostunut mistään muusta, kun raaka-aineen toimittamista edelleen jalostettavaksi.\nTaistelu työpaikkojen ja metsätöiden puolesta. (Näköispainos, Finnmarken 10. toukokuuta 1976)\nPaatsjoen tukkeja. (Kuva: Jonas Endre Karlsbakk, Sør-Varanger Avis)\nSuomalaisia tukinuittajia Hasseltjernissä. (Kuva: Tuntematon. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nAarniometsää Ylä-Paatsjoen Kansallispuistossa. (Kuva: Erling Fjelldal, Svanhovdin ympäristökeskus)\nSuojelun alaiset vesistöalueet Ylä-Paatsjoen Kansallispuistossa (vihreä alue). Metsien suojelu on herättänyt keskustelua paikallisella tasolla. (Kartta: NVE)\nTukinkuljetusta Samettielvan läheisyydessä 1910. Piti kuljettaa noin 3 000 tukkia. Poroa käytettiin paljon kuljetustarkoituksiin. Paatsjokilaisille mäntymetsät olivat tärkeä rakennusmateriaalin ja polttopuun lähde, ja puuta myytiin paljon Kirkkoniemeen, Vesisaareen ja Vuoreijaan.(Kuva: Metsänhoitaja Arthur Klerck. Eteloä-Varanging museon kokoelmat)\nPasvik Timber Paatsjoen suulla. Yhtiö oli perustettu Fredrikstadissa, ja sillä oli sopimus puutavaran toimittamisesta Suomesta. Osa puutavarasta myytiin Alankomaihin ja Englantiin. (Kuva: Tuntematon. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nMetsä on ollut Paatsjoen asukkaille tärkeä työllistäjä. Nykyisin metsätöissä työskentelee vain muutama. (Kuva: Jonas Endre Karlsbakk, Sør-Varanger Avis)\nMetsänhoitoa. Nykyaikaisempia laitteita on otettu käyttöön.(Kuva: Jonas Endre Karlsbakk, Sør-Varanger Avis)\nKaksi miestä, tukki ja saha. Paatsjoki keväällä 1923. (Kuva: Sigurd Blix. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nTukinuittoa Paatsjoen koskissa ennen sotaa. (Kuva: Tuntematon. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nElvenes ennen sotaa. Elvenesin Saha ja Höyläämö Paatsjoen suulla. (Kuva: Tuntematon. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nPaatsjoen laakso on resurssirikasta aluetta. Joessa on aina ollut runsaasti kalaa. Metsien eläimistö on rikasta, ja marjoja runsaasti. Laakson asukkaat ovat kautta aikojen hyödyntäneet luonnon antimia. Paikallinen väestö arvostaa luonnon läheisyyttä.\nPaatsjoen laaksossa on aina ollut paljon voimavaroja. Ennen ihmiset hyödyntivät luontoa enemmän. Luonto oli tärkeä ravinnon lähde. Joen, sivujokien ja järvien kalat antoivat ruokaa pöydälle. Myös riistan pyynti oli tärkeä lisä monille perheille. Ansoilla pyydettiin riekkoa ja jänistä. Metsistä ja soilta kerättiin tonneittain marjoja. Lakka antoi monelle perheelle lisätuloja.\nTämä Suomen ja Venäjän välissä sijaitseva alue on erittäin suuri. Paatsjoen laakso on suosittua aluetta niille, jotka haluavat nauttia luonnosta. Paikallinen väestö hyödyntää laakson antimia ja käyttää aluetta virkistystarkoituksessa. Alueella on paljon mökkejä, ja kaikki kunnan asukkaat käyttävät aluetta. Harvassa kunnassa on niin paljon mökkejä asukasmäärään nähden kuin Etelä-Varangin kunnassa, joen ja tien varrella Paatsjoella niitä on paljon.\nLakkoja. Nami-nami... (Kuva: Ingar G Henriksen)\nTuoretta taimenta... (Kuva: Mette Hallen)\nPaatsjoen alue on metsästäjille suosittua aluetta. Täällä on laajoja metsästysalueita. Riekko- ja metsokannat vaihtelevat vuosittain, mutta monet ovat huolestuneita siitä, että metsästyspaine kasvaa liian suureksi. Paatsjoella metsästävän on tunnettava alue hyvin. Paatsjoen metsä voi olla oikukas jopa paikallisille. Maasto on lievästi kumpuilevaa, eikä aina ole helppo tietää, missä ollaan menossa.\nJoessa on paljon eri kalalajeja, ja joki on suosittu urheilu- ja vapaa-ajan kalastajien keskuudessa. Skogfossin (Hakokoski) ja Melkefossin (Maitokoski) voimalaitosten kanavilla käy usein innokkaita taimenen kalastajia. Monet paatsjokilaiset käyttävät jokiveneitä suurtaimenta jahdatessaan. Jotkut kalastavat verkolla talvisaikaan.\nPaatsjoen marjoja. Paatsjoen laaksossa on suuria lakkasoita. Paatsjoen lakka kypsyy aikaisemmin, kuin vuonoalueiden lakka. Paatsjoella lakkaa voi ruveta keräämään jo heinäkuun viimeisellä viikolla. (Kuva: Ingar G Henriksen)\nSvein Runar Ingebrigtsen on saanut metson. Metsästyspaine on viime vuosina lisääntynyt joillakin alueilla. Metsokannan kohtalo huolestuttaa monia. (Kuva: Elin Magga)\nPuolukka viihtyy hyvin Paatsjoen maaperässä. (Kuva: Mette Hallen)\nKoiravaljakkoajelut ovat hyvin suosittuja. (Kuva: Tor Sandø, Sør-Varanger Avis)\nPasvikskog. (Foto: Mette Hallen)\nTalvinen aurinko. (Kuva: Tor Sandø, Sør-Varanger Avis)\nMakkaranpaisto kuuluu ulkoilmaelämään. (Kuva: Mette Hallen)\nTalvinen verkkokalastus on tosimiesten puuhaa. (Kuva: Mette Hallen)\nKarhuvaroitus. Lääninhallituksen ympäristöosasto lähetti tiedotteen kaikkiin Etelä-Varangin talouksiin.\nPaatsjoki oli alueen tärkein liikenneväylä, ennen kuin Norjan puoleinen tie rakennettiin ja kosket padottiin. Venettä, poroa ja hevosta käytettiin kulkuvälineinä aivan 1900-luvun puoliväliin saakka. Laakson läpi kulkeva tie saatiin valmiiksi 1930-luvulla.\nPaatsjoen lapset kävivät Strandissa sijaitsevaa internaattikoulua. Ylä-Paatsjoella asuvien koulumatka oli noin kahdeksankymmentä kilometriä. Koululaiset olivat internaatissa 6-8 viikkoa. Kunnollinen tieverkko Norjan puolella valmistui vasta 1930-luvun lopulla. Ennen tien valmistumista kuljettiin veneillä, poro- tai hevoskyydillä. Moni joutui kävelemäänkin. Kun Suomi oli itäisenä naapurina, tuli koulutie helpommaksi. Suomalaiset olivat rakentaneet jäämerentien. Ylä-Paatsjoella asuvat koululaiset kuljetettiin veneellä joen yli Suomen puolelle. Siellä he menivät linja-autolla Salmijärvelle, josta he jatkoivat veneellä tai lautalla joen yli Svanvikiin Norjan puolelle. Eipä monen koulumatka ole kulkenut kahden maan kautta!\nTien rakentaminen Paatsjoen laakson halki oli tärkeä monestakin syystä. 1930-luvulla Norjan valtio halusi perustaa uusia tiloja raja-alueelle. Tieverkosto oli huonosti kehittynyt, ja tie päättyi Svanvikiin. Suomen puolella oli yhteys mantereelle. Norjan viranomaiset suhtautuivat ajoittain epäilevästi läheisiin kontakteihin Suomen kanssa. Koko laakson läpi kulkeva tie Norjan puolella parantaisi olosuhteita niille, jotka halusivat asettua asumaan laakson yläosiin. Nykyisin voidaan autolla ajaa aivan laakson eteläkärkeen – Nyrudiin – asti.\nSiihen aikaan, kun Paatsjoessa vielä oli vapaana virtaavia koskia, oli rakennettava nk. ”trallepaanoja”. Nämä koostuivat rautatiekiskoista, joiden päällä olevalla alustalla veneet kuljetettiin sellaisten koskien ohi, joita veneellä ei voinut laskea. Ilman näitä kiskoja olisi kulku jokea pitkin ollut mahdotonta. Suurille koskille tultaessa vene vedettiin maihin ja kiskoja pitkin kosken ohi.\nPaatsjoen asukkaat käyttivät jokea kalastukseen ja kulkuväylänä. Ennen kuin Neuvostoliitto tuli naapuriksi toisen maailmansodan jälkeen, oli tavallista käydä vierailemassa naapureiden luona joen toisella puolella. Kauppaa käytiin, ihmiset kävivät toistensa luona, pitivät juhlia, ja saatoivatpa hakea vaikka elämänkumppaninkin joen toiselta puolelta.\nLautta- ja veneliikenne\nKun Suomi oli itäisenä naapurina, niin Salmijärvelle oli lauttayhteys. Autoja ja hevosia voitiin kuljettaa Suomen ja Norjan välillä. Lisäksi kulki reittialus Svanvikin ja Pitkäjärven (Langvannet) välillä Hakokoskelta etelään.\nKaikkien Paatsjoella veneellä liikkuvien on rekisteröitävä veneensä Rajavartiolaitoksella Kirkkoniemessä. Veneelle annetaan Norjan lipulla varustettu rekisterikilpi. Joen ylittämisestä voi saada sakot. Rajavartijat seuraavat liikkumista tarkasti. Joella kalastaessa voi kohdata venäläisiä veneitä. Mutta jos haluat kalastaa Paatsjoella, on sinun oltava Norjan kansalainen!\nLumikelkan käyttö on suosittua. Etelä-Varangin kunnassa on yli 400 kilometriä merkittyä kelkkareittiä. Joella voi ajella suurimman osan talvea, joissakin paikoin aivan muutaman metrin päässä Venäjältä. Koiravaljakoilla ajelu on myös suosittua sekä paikallisten että turistien keskuudessa.\nUtnesista Svanvikista kulki lautta Salmijärvelle Suomen puolelle. (Kuva lainattu Inger Eideltä. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nNk. ”Trallepaana” Harefossilla 1930-luvulla. Rautatiekiskojen päällä olevalla alustalla veneet vedettiin villien koskien ohi. (Kuva: M. Karola, Jernvägstyrelsen, Helsinki. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nRajavartijat partioimassa Paatsjoella. (Kuva: Ingar G Henriksen, Etelä-Varangin museo)\nRajamerkki joessa. Joen syvintä uomaa pitkin kulkevan rajan ylittäminen on kielletty. Poikkeuksia sallitaan alhaisen virtaaman aikana ja hätätapauksissa. (Kuva: Tor Sandø, Sør-Varanger Avis)\nOla Ranta oli yksi monista, jotka osasivat veistää hyviä jokiveneitä. Paatsjoen asukkailla on pitkät veneenveistoperinteet. (Kuva: Olav Beddari)\nMerkittyjä polkuja metsässä. (Kuva: Tor Sandø, Sør-Varanger Avis)\nIlmoitus lehdessä ”Reise i Finnmark” vuonna 1939.\nTiedotuskyltti Brattlissa. Kannattaa lukea, jos aikoo liikkua Paatsjoen laaksossa. (Kuva: Ingar G Henriksen, Etelä-Varangin museo)\nEttä kaikille tulisi selväksi: Raja ei kulje veden alla, vaan pitkin jokea. (Kuva: Ingar G Henriksen, Etelä-Varangin museo)\nValtatie kulkee Nyrudiin asti. Paatsjoella on myös monia metsäteitä. Osa laakson asukkaista haluaisi tieyhteyden Suomeen. (Kartta: NVE)\nKirkkoherra Mads Le Maire ja Lagertha ajoporon ja ahkion kanssa. Poro oli tärkeä kulkuväline pitkälle 1900-luvulle. (Kuva: Ellisif Wessel. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nHevonen oli tärkeä kulku- ja kuljetusväline. Lisäksi hevosta käytettiin vetojuhtana maanviljelyssä ja tukkimetsässä. Nykyisin hevosurheilu on hvyin suosittua Paatsjoella. (Kuva: Ellisif Wessel. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nEtelä-Varanki on uskonnollinen rajaseutu, jossa kohtaavat vanha luonnonuskonto ja ortodoksinen ja luterilainen uskonto.\nSaamelaisten vanha uskonto perustui animistisiin elämäntulkintoihin, joissa ihmisen ja luonnon olemassaolo pohjautui siihen, että kaikki elämä oli toisiinsa sitoutunutta. Oli pystyttävä elämään sovussa luonnonvoimien kanssa, ja pyhillä uhrikivillä uhrattiin hyvän onnen saamiseksi. Kuten muidenkin pohjoisten kansanryhmien uskonnossa, myös saamelaisten uskonnossa oli shamanistinen muoto, jossa uskonnollisena johtajana oli shamaani (noaide). Shamaani pääsi yhteyteen henkimaailman kanssa ja toimi henkimaailman ja ihmisten välittäjänä.\nNykyisin Etelä-Varangissa on kaksi saamelaista kansanryhmää: koltat – eli itäsaamelaiset - ja pohjoissaamelaiset. Koltat ovat asuneet alueella kauimmin. Pohjoissaamelaiset ovat alueelle 1700-luvun puolivälissä tulleiden saamelaisten jälkeläisiä. Jotkut näistä olivat merisaamelaisia, muuttosaamelaisia tai poronhoitoa harrastavia saamelaisia, ja he tulivat Tenon ja Varangin ympärillä olevan pohjoissaamelaisen alueen pohjoisimmista ja itäisimmistä osista. Koltat ja pohjoisaamelaiset puhuivat eri kieltä, mutta pystyivät ymmärtämään toisiaan. Suurin ero oli uskonnossa. Merisaamelaiset olivat luterilaisia, itäsaamelaiset ortodokseja\nItäsaamelaisten kontakti kristinuskoon syntyi katolisen kirkon kautta ennen sen reformia sekä Venäjän ortodoksisen kirkon kautta. 1500-luvulla itäsaamelaiset tulivat venäläisen kirkko- ja oikeusjärjestelmän alaisiksi. Tarinan mukaan venäläinen munkki Trifon kastoi itäsaamelaisia ja rakensi Pyhän Yrjön (St.Georg) kappelin Ala-Näätämöön (Neiden) sekä Boris Glebin kappelin.\nPaatsjoen saamelaiset olivat uskonnollista kansaa ja noudattivat venäläis-ortodoksisen kirkon rituaaleja niin pitkälle kun mahdollista. Pyhän Yrjön kappelissa Ala-Näätämössä pidetään vielä tänäänkin jumalanpalveluksia.\nPyhän Yrjön kappeli on Norjan pienin kirkkorakennus ja sijaitsee kolttakylässä kolttien vanhalla yhteismaalla Ala-Näätämössä. Pyhä Trifon sai rakennettua tämän pienen jumalanhuoneen, joka pyhitettiin Pyhälle Yrjölle 1565.\nBoris Glebin kappeli sijaitsee aivan rajan vieressä Venäjän puolella. Täältä löytyy selviä merkkejä siitä, että alueella on asunut ihmisiä ainakin 1400-luvulta lähtien. Pyhä Trifon pystytti kappelin 1565. 1874 kappelin viereen rakennettiin uusi kirkko, joka on paikallaan vielä tänäänkin. Vanha kappeli paloi maan tasalle 1944.\nTrifonin luola. Trifon on itäsaamelaisten apostoli, hän käännytti uskoon ja kastoi Kuolan saamelaisia. Perinteiden kertoman mukaan Trifon puhdisti koko Holmengrå-alueen pahoista hengistä ja merikäärmeistä, jotka estivät laivojen kulkua saarta ympäröivällä vaarallisella merialueella. Paluumatkallaan Trifon piti hartaushetken luolassa, jota siitä lähtien on pidetty pyhänä paikkana\nBoris Glebin kirkko vihittiin 23. elokuuta 1874. (Kuva: Wilse. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nEnnen 1700-luvun alkua saamelaisten keskuudessa tehtiin vain satunnaisia kristinuskoon käännyttämisyrityksiä, kun pappi Thomas von Westen teki useita käännytysmatkoja saamelaisille alueille. Saamelaisiin kohdistuva käännytystoiminta johti ratkaisevaan katkoon saamelaisten vuosisatoja kestäneessä uskonnollisessa perinteessä, joka joutui nyt taka-alalle ja unohduksiin. Pohjoissaamelaisista tuli luterilaisia. 1862 kunnan luterilaiset saivat ensimmäisen kirkkonsa, kun Etelä-Varangin kirkko vihittiin.\nKirkot rajan merkkinä\nPoliittiselta taholta oli tärkeää korostaa Norjan suvereniteettia. Kirkko ja koulu olivat tässä yhteydessä tärkeitä yhteistyökumppaneita. Etelä-Varankiin pystytettiin kolme kirkkoa, joiden tehtävänä ei ollut pelkästään henkisten tarpeiden tyydyttäminen, vaan ne toimivat myös henkisenä ja fyysisenä rajan turvana koillista kohti.\nKuningas Oskari II:sen (Kong Oscar II) kappeli vihittiin 1869 rajansuojelutarpeen sanelemana. 1826 tapahtuneen rajankäynnin jälkeen uusia rajoja ei kummemmin kunnioitettu varsinkaan venäläisten kalastajien toimesta. Alueen suveriniteettia päätettiin korostaa näkyvällä luterilaisella kirkolla, koska venäläisen väestön tiedettiin olevan syvästi uskonnollista. Kuningas Oskari vieraili Finnmarkissa 1873, ja kappeli nimettiin hänen mukaansa.\nAla-Näätämön (Neiden) kappeli valmistui 1902 ja korosti sauvakirkkotyylillään Norjan valtiovallan olemassaoloa alueella, joka ennen oli ollut saamelaisaluetta, ja joka liitettiin Norjaan vasta 1826. Rakentamisen taustalla olivat kylän väestön vaatimus paremmista kirkollisista olosuhteista sekä viranomaisten norjalaistamispolitiikka.\nSvanvikin kappeli vihittiin 1934. Harvinaisenmuotoinen tukkirakenteinen kappeli pystytettiin paikallisesta aloitteesta, mutta kirkon rakentamiseen vaikuttivat myös rajapoliittiset seikat. Paatsjoen itäpuolesta tuli suomalaista aluetta 1920, ja pelko siitä, että Suomi saattaisi kaikki suomenkieliset alueet Suur-Suomen hallintaan oli yhtenä vaikuttavana tekijänä sille, että Etelä-Varangista yritettiin tehdä niin norjalaista kuin mahdollista.\nInternaattien perustaminen oli osa Finnmarkin norjalaistamisprosessia. Etelä-Varangin asutus oli hajanaista, ja sen vuoksi oli vaikeaa pitää pysyvää koulua joka alueella. Langfjordin laaksossa sijaitseva Strandin internaatti perustettiin 1905, ja se toimi yhdistettynä kouluna ja kirkkona. Koska lähialueella ei ollut kirkkoa, varustettiin yksi luokkahuone palvelemaan kirkollista tarkoitusta. Internaatin viereen tuli myös hautausmaa.\nOrtodoksinen risti Svanvikin hautausmaalla. (Kuva: Ingar G Henriksen, Etelä-Varangin museo)\nKaaresuvannon pappi, Lars Levi Laestadius (1800-61) aloitti herätysliikkeen, joka levisi laajoille alueille Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa. Taistelu alkoholia vastaan oli Laestadiukselle hyvin tärkeä asia. Hän vastusti myös kaikenlaista komeilua ja prameilua, joka hänen mielestään johti ihmisen huomion pois Jumalasta. Etelä-Varangissa herätysliike keskittyi alussa Reisivuonon (Bygøyfjord) ja Pykeijan (Bygøynes) läheisiin alueisiin, mutta levisi nopeasti edelleen. 1885 vuoden paikeilla suurin osa suomalaisesta ja saamelaisesta väestöstä oli mukana liikkeessä, norjalainen väestö puolestaan pysytteli enimmäkseen norjalaisessa kirkossaan.\nSvanvikin kappelin vihkimisjuhla 25. syyskuuta 1934. (Kuva: Tuntematon. Etelä-Varangin museon kokoelmat)\nKappeli Strandin internaatissa. (Kuva: Ingar G Henriksen, Etelä-Varangin museo)\nUkonkivi på Inarisjøen. Øya har i århundrer vært betraktet som hellig, og samene brukte øya som en offerplass for å sikre seg god jakt. Mat, fugler, edelsteiner og horn ble ofret. Ukonkivi er en av 3 318 øyer. (Foto: Riina Tervo, Metsähallitus)\nFader Johannes under den årlige gudstjenesten ved St. Georgs kapell i Neiden. Mange ortodokse pilegrimer tar ferden til Neiden, Nellim og Sevettijärvi for å overvære de religiøse seremoniene. (Foto: Yngve Grønvik, Sør-Varanger Avis)\nBiskop Panteleimen fra Oulo vier vannet i Neidenelva ved St. Georgs kapell. (Foto: Yngve Grønvik, Sør-Varanger Avis)\nKapellet i Nellim, Finland. Mange av østsamene som tilhørte Pejsen-siidaen (Petsamo-siidaen) valgte å flytte til Nellim etter at Finland måtte avstå Petsamo-området til Sovjet etter 2. verdenskrig. Mange østsamer har holdt ved sin ortodokse tro.(Foto: Sigrun Rasmussen, Savio-museet)\nBoris Gleb gamle kirke. Kirken ble vigslet 24. juni 1565. For østsamene i Pasvik-siidaen var Boris Gleb viktig som boplass og religiøst møtested. Dessverre ble den gamle kirken brent i oktober 1944. (Foto: Ole Rugås. Sør-Varanger museums samlinger)\nBauta av predikanten Lars Levi Læstadius i Pajala, Sverige. Læstadius lære fikk gehør hos store deler av Nordkalottens finner og samer. Læstadius var opptatt av at Guds ord skulle forkynnes på folkets eget språk. Den norske kirke var bekymret for oppslutningen rundt Læstadius lære og mente det var nødvendig å bygge kirker i områder med samer og finner. (Foto: Ingar G Henriksen)\nSvanvik kapell i Pasvikdalen. Kapellet ble innviet 25. september 1934. Den norske kirke og den norske staten markerte sin tilstedeværelse i grensestrøket. Den flotte bygningen i tømmer er et synlig bevis på gode norske byggetradisjoner. (Foto: Ingar G Henriksen, Sør-Varanger museum)\nTrifonhula ligger ikke langt fra utløpet av Pasvikelva. Østsamene la igjen noen mynter i hula før de dro ut på fjorden for å fiske. Hula er lettest tilgjengelig ved lavvann. Flomerket kan sees i fjellet. (Foto: Gry Andreassen, Sør-Varanger museum)\nUtenfor Kirkenes kirke etter gudstjeneste i 1890-årene. Klesdrakt og skotøy viser at Sør-Varangers samiske befolkning var godt representert også i kirkelivet. Mens østsamene tilhører den ortodokse kirke, har de fleste nordsamer vært knyttet til den lutheranske kirke eller læstadianismen. (Foto: Ellisif Wessel. Sør-Varanger museums samlinger)\nPaatsjoen laakso on kautta historian ollut eri kulttuurien ja kansanryhmien kohtauspaikka. Perinteet ovat sulautuneet yhteen ja kehittyneet aikojen kuluessa. Tänään kunnassa on kaikille ikäryhmille paljon tarjottavaa.\nKulttuurielämä ja perinteet\nPaatsjoen laakso on erilaisten kulttuurien kohtauspaikka. Ihmiset ovat oppineet toisiltaan ja hyödyntäneet toistensa kokemuksia. Monia perinteitä on kehitetty ja viety eteenpäin. Raaka-aineita, kuten kalaa, lihaa ja marjoja käytetään nykyaikaisessa ruuanlaitossa vanhojen perinteiden pohjalta. Poron,- lehmän-, lampaan- ja kalannahkojen käytöllä on pitkät perinteet.\nLaakson asukkaat ovat aina hyödyntäneet luonnonvaroja. Norjalaisia, pohjoissaamelaisia, suomalaisia ja kolttasaamelaisia käsityöperinteitä pitävät yllä kotiteollisuusyhdistykset ja yksityiset henkilöt. Paatsjoen laakson juuret tulevat selvästi näkyviin kulttuuripäivillä ja joulumessuilla.\nKoulut ovat tärkeitä kulttuurinkantajia, ja kiinnostus paikallishistoriaan on suuri. Monet lapset opiskelevat koulussa suomea ja saamea. Yhteyksiä venäläisiin ja suomalaisiin naapureihin pidetään yllä erilaisten yhteistyöhankkeiden kautta.\nPaatsjoen laakson tanhuryhmä 17. toukokuuta 2005. Tanhuryhmän ohjelmistoon kuuluu sekä norjalaisia että ulkomaalaisia tansseja. Kansallispuvut näyttävät Paatsjoen asukkaiden kulttuurien monimuotoisuuden. (Kuva: Ingar G Henriksen)\nSoittokunta harjoittelee Paatsjoella. Laaksolla on oma soittokunta, joka osallistuu Norjan kansallispäivän juhlintaan tuokokuussa. (Kuva: Jostein Jacobsen, Sør-Varanger Avis)\nPaatsjoen koululaisia Strandin internaatin edessä. Nykyisin internaatti kuuluu Etelä-Varangin museolle. Museolla on ollut useita yhteistyöhankkeita Paatsjoen koulujen kanssa. Kiinnostus paikallishistoriaan on suuri. Eikä Norjassa monessa paikkaa ole näin paljon historiaa asukasta kohti! (Kuva: Ingar G Henriksen, Etelä-Varangin museo)\nOffroad-pyöräilyä Paatsjoen metsissä. (Kuva: Anne Mette Bjørgan, Sør-Varanger Avis)\nRuotsalainen maalivahtilegenda, Thomas Ravelli, kirjoittaa nimikirjoituksia Paatsjoen jalkapallotapahtumassa (Pasvik International). Tämä turnaus ja jalkapallokoulu järjestetään Paatsjoella vuosittain. Järjestäjänä on Pasvik Hauk, ja tapahtumaan osallistuu satoja lapsia ja nuoria Norjasta, Suomesta ja Venäjältä. (Kuva: Tor Sandø, Sør-Varanger Avis)\nPaatsjoen koulukuoro. Paatsjoen ja Skgfossin koulujen oppilaita. (Kuva: Tor Sandø, Sør-Varanger Avis)\nVenäläistä kansanmusiikkia Galleria Pasvikissa Svanvikissa. Kontaktit Venäjän kanssa ovat monipuolisia, ja musiikilla on tärkeä rooli. Galleriassa on usein myös näyttelyjä.(Kuva: Anne Mette Bjørgan, Sør-Varanger Avis)\nPasvik Trail on Paatsjoen laakson halki kulkeva, jokavuotinen koiravaljakkokilpailu. (Kuva: Jonas Endre Karlsbakk, Sør-Varanger Avis)\nMarkkinat Svanvikissa 2004. Näytteillä on vanhoja traktoreita. Monet Paatsjoella harrastavat maanviljelyä. (Kuva: Jonas Endre Karlsbakk, Sør-Varanger Avis)\nRavit Paatsjoen raviradalla. (Kuva: Jostein Jacobsen, Sør-Varanger Avis)\nSuomesta itään ja Venäjältä länteen sijaitsee karhun valtakunta – Paatsjoen alue. Täällä kolmen maan kohtauspaikassa eläimet ylittävät rajoja halunsa mukaan. Paatsjoen laaksosta löytyy Norjan suurin karhukanta ja muitakin harvinaisia lajeja, joita muualla Norjassa ei ole.\nErämaa ja petoeläimet\nPaatsjoen alue on osa suurta erämaa-aluetta, joka ulottuu pitkälle Suomeen ja Venäjälle. Täällä voit tavata kaikki neljä suurinta petoeläintä: karhun, suden, ilveksen ja ahman. Alueen karhukanta jakaantuu kolmen maan kesken, mutta Paatsjoen alueella on pysyvä karhukanta ja useita naaraita, jotka synnyttävät pentunsa täällä. Ilves viihtyy parhaiten rannikon läheisillä alueilla, susi puolestaan saattaa vaellella alueelle naapurimaista. Ahmakantaa uhkasi aikaisemmin metsästys ja pyynti, mutta kanta on viime vuosina ollut kasvussa.\nHirvi ja karhu\n1900-luvun alussa hirvi oli harvinainen eläin Paatsjoen metsissä. Tietämän mukaan ensimmäinen hirvi Etelä-Varangin alueella ammuttiin vasta 1924. Nykyisin hirvikanta on runsas, ja hirvi on keväisin tärkeä ravinnonlähde karhulle. Kun keväthanki kantaa karhua, mutta pettää hirven sorkkien alla, ovat heikot vasat ja kantavat hirvinaaraat karhulle helppo saalis.\nPaatsjoen hirvikanta on yksi maailman pohjoisimmista, ja monet muutkin lajit ovat täällä pohjoisimmilla levinnäisyysrajoillaan. Alueella on pieni metsäkauriskanta, mutta alueen ilmasto ei ole suotuisa metsäkauriille. Alueella on lajeja, jotka täällä ovat läntisimmällä esiintymisalueellaan. Yksi tällainen laji on supikoira, sitä esiintyy harvoin lännempänä Norjassa.\nPaatsjoen aarniometsä on yksi Norjan viimeisiä. Paatsjoen metsät ovat maailman suurimman yhtenäisen havupuuvyöhykkeen – Siberian Taigan – luoteinen uloke. Aarniometsä on saanut kehittyä vapaasti ja lähes ilman ihmisen vaikutusta. Tuhansien vuosien aikana syysmyrskyt ja metsäpalot ovat luoneet vaihtelevan metsän, jossa on suuria ikäeroja, ja monet puista ovat useita satoja vuosia vanhoja.\nVanhat ja kuolleet puut ovat monien lintujen pesimäpaikkoja ja ravinnonlähteitä. Pohjantikka löytää suosikkiruokansa – kaarnakuoriaisen – männyn keloista, ja metsolla on soidinpaikkansa vanhassa mäntymetsässä. Jotkut pöllolajit tekevät mielellään pesänsä vanhoissa puissa oleviin luonnollisiin koloihin. Hiiripöllö on metsän tavallisin pöllölaji, kun taas lapinpöllö on eksoottisin laji.\nPikkujyrsijät, kuten punamyyrä ja harmaakuvemyyrä, ovat suosittua saalista pöllöille ja monille alueen petoeläimille ja -linnuille. Jyrsijät lisääntyvät nopeasti ja voivat siitä syystä esiintyä suurina määrinä. Jyrsijätiheys vaihtelee, ja Paatsjoella on huippuvuosi noin viiden vuoden välein. Riekkokannat ovat usein suuria hyvinä jyrsijävuosina, koska silloin vähemmän riekonpoikasia joutuu petoeläinten ja petolintujen saaliiksi. Vuosina, jolloin jyrsijäkanta on pieni, riekonpoikasiin kohdistuva predaatiopaine kasvaa.\nPaatsjoen rehevä luonto tarjoaa hyvän elinympäristön rikkaalle eläimistölle. (Kuva: Ingar G Henriksen, Etelä-Varangin museo)\nVuonna 2004 Paatsjoen karhukanta oli vähintään 31 yksilöä. (Kuva: Steinar Wikan, Svanhovdin ympäristökeskus)\nHiiripöllö saaliinsa kanssa. (Kuva: Morten Günther, Svanhovdin ympäristökeskus)\nPiisami on Paatsjoen vesistön alueella uusi laji. Piisamia laskettiin luontoon Suomessa ja Venäjällä 1900-luvun alussa, ja 70-luvulla se levisi Etelä-Varankiin. Piisami ei ole rotta, vaikka sitä jotkut piisamirotaksi kutsuvatkin, vaan pienjyrsijä. Intiaanit kutsuivat sitä ”majavan pikkuveljeksi”, piisami ja majavahan muistuttavat jonkin verran toisiaan. Piisami on kuitenkin majavaa paljon pienempi, ja sen häntä on litteä sivulta katsottuna.\nPiisami on uusi laji Paatsjoen vesistössä. (Kuva: Ragnar Våga Pedersen, Svanhovdin ympäristökeskus)\nKarhu valmistautuu talviunille kun ensilumet ovat tulleet. Karhu menee talviunille, koska talvisin ravinnonsaanti on hankalaa. Karhu voi olla pesässään 5-7 kuukautta, ja karhuemo synnyttää pennut pesässä talvella. Karhunpennut ovat syntyessään hämmästyttävän pieniä; 300-500 gramman painoisia ja noin 25:n sentin pituisia. Keväällä ruuan saanti helpottuu, ja karhu poistuu pesästä. Kun karhunpennut seuraavana talvena menevät talviunille, ovat ne saavuttaneet jopa 30:n kilon painon! (Kuva: Steinar Wikan, Svanhovdin ympäristökeskus)\nPaatsjoen karhukantaa kartoitetaan jäljittämisen ja näköhavaintojen avulla. Nykyisin on ruvettu keräämään ulostenäytteitä DNA-testausta varten. Svanhovdin ympäristökeskus on ottanut käyttöön rikostutkijoiden menetelmät: DNA-analyysit. Ulosteesta saadaan erotettua karhun DNA, ja sen avulla voidaan määritellä identiteetti, sukulaisuussuhteet ja sukupuoli. Menetelmä antaa hyvän kuvan Paatsjoen karhukannan koosta. (Kuva: Paul Aspholm, Svanhovdin ympäristökeskus)\nPaatsjoen hirvikanta on erikoinen. Osa hirvistä muuttaa oleskelupaikkaa vuosittain Norjan ja Venäjän välillä. Näitä kutsutaan ”muuttohirviksi” ("trekkelg") tai ”venäjänhirviksi” ("russeelg"). Muuttohirven kesälaitumet ovat Paatsjoen itäpuolella, venäläisen raja-aidan ja rajan välissä. Talvilaitumet ovat mäntymetsissä Norjan puolella, jossa hirvi käyttää ravintonaan männyn neulasia ja kaarnaa. (Kuva: Steinar Wikan, Svanhovdin ympäristökeskus)\nKuukkeli on utelias lintu, ja sen luottavainen olemus on mukavaa seuraa metsässä liikkujille. Se lehahtaa paikalle äänettömin siivin ja saattaa istua hyvinkin hiljaa. Kun kuukkeli äännähtelee, sen ääni on matala, naukumista muistuttava. (Kuva: Morten Günther, Svanhovdin ympäristökeskus)\nHarmaakuvemyyrä on Paatsjoen alueen tavallisin pikkujyrsijä, ja se voi lisääntyä erittäin nopeasti. Harmaakuvemyyrä saavuttaa sukukypsyyden kolmen viikon ikäisenä, kantoaika on 3 viikkoa, ja poikaisia voi olla jopa 5-6 kappaletta. Usein naaras tulee uudelleen tiineäksi heti synnytyksen jälkeen, ja seuraava poikue syntyy, kun naaras vielä imettää edellisiä poikasiaan. Yksi harmaakuvemyyrä voi siis yhden kauden aikana jättää tuhansia jälkeläisiä. (Kuva: Ragnar Våga Pedersen, Svanhovdin ympäristökeskus)\nMetso ja koppelo viihtyvät Paatsjoen mäntymetsissä, ja männyn neulaset ja kaarna ovat talvisin suuri osa ravintoa. Nämä eivät kuitenkaan ole kovin ravintorikkaita, ja metso joutuu käyttämään paljon aikaa syömiseen. Kylminä kausina metso pysyttelee paikallaan suurimman osan vuorokautta, ja kovilla pakkasilla se voi jopa lopettaa syömisen (Kuva. Steinar Wikan, Svanhovdin ympäristökeskus)\nJäniksenpoikanen makaa liikkumattomana, jotta sitä ei huomattaisi. Jäniksen talviturkki on valkoinen, niin että petoeläimet ja –linnut eivät sitä niin helposti lumessa huomaa. (Kuva: Morten Günther, Svanhovdin ympäristökeskus)\nLapinpöllö on yksi maailman suurimmista pöllöistä. Lapinpöllö on harvinainen, mutta Paatsjoella sitä esiintyy enemmän kuin muualla. Se on kuitenkin satunnainen vierailija, joinakin vuosina sitä tapaa laaksossa useissakin paikoissa, toisina se on kokonaan poissa. Lapinpöllo vaihtaa oleskelupaikkaa sen mukaan, missä pikkujyrsijöitä on parhaiten saatavilla. (Kuva: Steinar Wikan, Svanhovdin ympäristökeskus)\nMetsäkauris on uusi laji Paatsjoen alueella, ja se on tullut lännestä rannikkoa pitkin. Talvella 2005 Paatsjoen laaksossa oleskeli kuusipäinen lauma; yksi hirvas, yksi vasa ja neljä naarasta. Paatsjoki on metsäkauriin levinnäisyyden pohjoisinta aluetta. Talvi saattaa näille eläimille olla kovinkin rankka, ja usein niitä ruokitaan talvisaikaan. (Kuva: Steinar Wikan, Svanhovdin ympäristökeskus)


Uutta Oidom-kotisivukoneessa! - Hostingpalvelu.fi\nSyyskuun lopulla tapahtuneen suuremman päivityksen jälkeen Oidomiin on tuotu pieniä korjauksia sekä uusia ominaisuuksia.\nOsioita lisätessäsi olet voinut jo huomatakin jotain uutta. Pitkä tarina -osio eroaa aiemmasta Tarina-osiosta niin, että siinä pystyt jäsentämään sisältöäsi alaotsikoin sekä lisäämään tekstiä, kuvia, kuvagallerioita sekä videoita tarvitsemasi määrän. Sen avulla esimerkiksi tietosuojaselosteen tai historiikki-sivun koostaminen onnistuu hyvin.\nPääkuva-osiolle lisäsimme mahdollisuuden käyttää taustakuvassa ns. parallax-skrollausta. Tuolla asetuksella saadaan osion tausta ikään kuin pysymään paikallaan, kun muu sisältö skrollaa. Otettuasi ominaisuuden käyttöön osion taustan asetuksista, pystyt esikatselun kautta katsomaan miltä se näyttäisi omalla sivullasi.\nAsetukset-välilehden kautta pystyt nykyään määrittelemään sivullesi pienen faviconin joka näytetään muun muassa selaimen välilehdellä. Saman välilehden kautta pystyt lisäämään sivun footeriin myös pienen Oidom-logon mikäli haluat kertoa kävijöillesi miten sivu on tehty. Olemme kiitollisia jokaisesta linkkauksesta ♥\nLokakuun alussa tehdyssä päivityksessä teimme parannuksia Oidomin perustoiminnallisuuksiin. Teimme muutoksia Unsplash-kuvien latausnopeuteen vaikuttaviin asioihin ja niiden ansiosta kuvapankin käyttö on nyt entistä sujuvampaa. Tekstieditorin puolella on nyt mahdollista poistaa kokonaan sisältö tietystä elementistä ja lisätä se uudelleen plus-ikonia klikkaamalla. Tämä helpottaa esimerkiksi taulukon käyttöä, jolloin voit tarvittaessa jättää esiin tyhjiä soluja keskelle taulukkoa.\nFooterin ja faviconien toiminnassa syyskuun lopun päivityksen jälkeen esiintyneet ongelmat on myös selvitetty ja korjattu.\nViimeiset pari viikkoa kehitystiimimme on keskittynyt yllä listattujen parannusten lisäksi muun muassa yhteydenottolomakkeen jatkokehitykseen. Arvioimme, että se ja pienempiä päivityksiä saadaan käytettäväksesi kuun loppuun mennessä. Työn alle on myös jo otettu osio, jonka avulla Oidomilla luoduille sivustoille on mahdollista upottaa sisältöä muualta, esimerkiksi sosiaalisen median kanavista.\nJos sinulla on mielessäsi jotain kotisivukoneeseemme tai sen toimintaan liittyvää niin olethan meihin yhteydessä.


Pallaksenpioni - Kekkilä.fi\nPallaksenpioni kukkii aikaisin muihin pioneihin verrattuna, Etelä-Suomessa jo toukokuun lopulla. Pallaksenpionin kukat ovat suuret, vaalean ruusunpunaiset ja yksinkertaiset. Pallaksenpioni on kestävä perenna.\nRuusunpunainen Hopeanharmaat lehdet\nPallaksenpioni on vanha, Venäjältä kotoisin oleva pioni. Se on matalavartinen ja kasvaa 50 cm korkeaksi. Sen liuskoittuneet lehdet ovat himmeän harmaanvihreät ja leveät. Pallaksenpionia kutsutaan myös helluntaipioniksi aikaisen kukinnan vuoksi. Kukat ovat suuret ja yksinkertaiset tai kevyesti kerrannaiset.\nPallaksenpioni viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla yksittäiskasvina tai perennaryhmässä. Varhain kukkivana pionina se sopii muiden pionien kanssa yhdisteltäväksi. Maaperä saa olla multava, runsasravinteinen ja kalkittu. Sopiva multa on Kekkilä Perenna- ja ruusumulta. Istutusväli on 40-50 cm.\nJuuripaakku istutetaan lähelle maan pintaa. Jos juurakko on liian syvällä, kukinta on heikkoa ja versojen tyvet saattavat mädäntyä. Juurakon päällä tulee olla aina 2-3 cm multaa, joten mullan lisäys tarpeen keväisin. Sopiva multa on Katemulta puutarhanhoitoon. Keväisin pallaksenpioni kalkitaan Kekkilä Puutarhakalkilla ja lannoitetaan Kekkilä Kevätlannoite Plussalla.\nPallaksenpionin varret leikataan vuosittain, syksyllä tai keväällä. Alustaa siistiessä pitää varoa pionin varastojuuria, jotka ovat usein lähes vaakasuorassa lähellä maan pintaa. Heinä-elokuussa pallaksenpionit lannoitetaan Kekkilä Syyslannoitte Plussalla.\nPallaksenpioneille annetaan kasvurauha, joten jatkuvaa siirtelyä ja jakamista pitäisi välttää. Jos pallaksenpionin siirtää, kannattaa se tehdä elokuussa kaivaen mukaan mahdollisimman suuren juurenpaakun ja istuttamalla kasvin heti uuteen paikkaan.


Betsafe bonukset ja bonusrahan ehdot – Mistä on kyse?\nBetsafe casinon bonukset\nBetsafe on vuodesta 2006 toiminnassa ollut vedonlyönti- ja nettikasinosivusto. Se tarjoaa pelaajilleen runsaasti kolikkopelejä, pöytäpelejä sekä live-kasinopelejä. Maltalle rekisteröidyltä nettikasinolta löytyy tuttujen pelintarjoajien, kuten NetEntin, Play’n Go:n sekä Microgamingin parhaat pelit.\nTarjoaa Betsafe nettikasinolleen bonuksia ja bonusrahaa, joiden avulla pelit pääsee aloittamaan tavallista isommalla pelikassalla. Ison pelikassan ansiosta pelaajat voivat kokeilla useampia pelejä pienemmällä riskillä.\nTervetuliaisbonuksin eri nettikasinot houkuttelevat uusia pelaajia kokeilemaan rahapelien ihmeellistä maailmaa. Kaikki asiakkaat, jotka eivät vielä omista tiliä Betsafelle voivat halutessaan ottaa ensitalletukselleen talletusbonuksen, jonka avulla pelitilille tupsahtaa bonusrahaa Betsafen piikkiin.\ntalletus: 100 % talletusbonus jopa 250 € asti + 10 isoa ilmaiskierrosta\ntalletus: 50 % talletusbonus jopa 250 € asti + 25 ilmaiskierrosta\ntalletus: 100 % bonus jopa 500 € asti + 25 isoa ilmaiskierrosta\nPelattavaa siis todellakin riittää, kun pelaaja voi napata jopa kolmelle ensimmäiselle talletukselleen bonukset sekä ilmaiskierroksia. Kaikki ilmaiskierrokset tarjotaan Gonzo’s Quest peliin, ja kierrosten arvo riippuu siitä, onko kyseessä 1. tai 3. talletus vai 2. talletus. Betsafen suomi-sivustolta löydät lisää tietoa ilmaiskierrosten panoksista.\nBonusehdot luovat säännöt bonuksen ympärille. Ne määrittelevät hyvin pitkälti, kuinka hyvä bonus todellisuudessa on. Bonusehdot voivat aluksi tuntua varsin monimutkaisilta ja jopa pelottavilta, mutta pikaisella perehtymisellä ne alkavat selkenemään itse kullekin.\nBetsafen bonusehdot ovat varsin selkeät, MGA-lisensoidun sivuston pitäessä huolta, että pääehdot löytyvät erittäin nopeasti. On sekä kasinon että pelaajan etu, että ehdot ovat selkeät.\nBonuksia koskee 35x kierrätysvaatimus\nBonuksella pelatessa maksimipanos on 6 € tai 0,50€ per panoslinja\nSuurin osa kolikkopeleistä kierrättää bonusta 100 %, esimerkiksi livekasinopelit, ruletit sekä blackjack kierrättävät bonusta 5-20 %\nBonuksen lunastamiseen vaadittava minimitalletus on 10 €\nLisätietoa bonuksen ehdoista löydät Betsafen bonussivulta. Kokonaisuudessaan ehdot ovat varsin selkeät, ja esimerkiksi kierrätysvaatimus on moniin muihin sivustoihin verrattuna varsin matala.


Puhe-judon peruskurssi ja Puhe-judo kirjallisessa viestinnässä\nOpi Puhe-Judon taktiikat sekä kasvokkain että kirjallisesti käytäviin haastaviin vuorovaikutustilanteisiin.\nPuhe-Judo peruskurssi - haastavien ja tunnepitoisten vuorovaikutustilanteiden hallinta\nMitä eleitä ei ainakaan kannata käyttää ja minkälaista sanatonta viestintää tulisi välttää onnistuneen viestinnän takaamiseksi.\nPuhe-judo kirjallisessa viestinnässä sekä organisaation viestinnässä\nIltapäivän osuudessa keskitytään haastavien viestintätilanteiden hallintaan sähköisessä vuorovaikutuksessa sekä viestintävälineissä. Koulutuksen erityisessä keskiössä on tunnepitoisiin kirjallisiin viesteihin tai valituksiin vastaaminen, vastausviestien kehittäminen sekä ammattilaisen ajankäytön tehostaminen turhien viestien vähentyessä.\nLisäksi käydään läpi case-esimerkkejä (kerätään osallistujilta etukäteen).\nKurssille osallistuminen edellyttää toimivaa verkkoyhteyttä sekä tietokonetta/älylaitetta. Opetuksessa käytettävä sovellus ilmoitetaan ennen kurssin alkua ja se tulee ladata tietokoneelle/laitteelle itsenäisesti ennen kurssin alkua.\nJos haluat lisätietoa aiheesta Puhe-judon peruskurssi ja Puhe-judo kirjallisessa viestinnässä - verkkokurssi, klikkaa alta ja täytä yhteydenottolomake. Kysymyksesi lähetetään suoraan kouluttajalle.\nklo 9.00-12.30 Puhe-judon peruskurssi\nklo 13.30-17.00 Puhe-judo kirjallisessa viestinnässä ja organisaation viestinnässä\n150 € (sisältää sekä aamupäivän Puhe-judon peruskoulutuksen, että iltapäivän Puhe-judo kirjallisessa viestinnässä koulutuksen).\nOn myös mahdollista osallistua ainoastaan aamupäivän Puhe-judon peruskurssille. Koulutuksen hinta on silloin 90€.\nHaluatko tietää lisää koulutuksesta Puhe-judon peruskurssi ja Puhe-judo kirjallisessa viestinnässä - verkkokurssi? Täytä yhteystietosi, niin koulutuksen järjestäjä ottaa sinuun yhteyttä.\nSaadaksesi lisätietoa aiheesta Puhe-judon peruskurssi ja Puhe-judo kirjallisessa viestinnässä - verkkokurssi täytä seuraavat tiedot:


Raamisopimus: Kipeitä ratkaisuja tehtävä - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 29.11.2011 07:56\nAsiantuntija korostaa syntyneen raamisopimuksen tärkeyttä taantuman kynnyksellä ja toivoo uskallusta vaikeiden ratkaisujen tekemiseen palkansaajien kannalta.\nValtion taloudellisen tutkimuskeskuksen ylijohtaja Aki Kangasharju uskoo, että taantuma on väistämätön. Hänen mielestään raamiratkaisu voi olla kallis ratkaisu työnantajalle, mutta samalla se vakauttaa kansantaloutta. - Nyt ensin jaetaan 2,4 prosentin palkankorotukset ja 150 euron kertaerä. Työntekijälle sopimus on hyvä, se turvaa heidän ostovoiman, Kangasharju toteaa MTV3:n Huomenta Suomessa. Mainos (uutinen jatkuu alla)\n- Raamisopimus on erittäin hyvä myös siinä mielessä, että se antaa pohjaa myös muille rakenteellisille uudistuksille, jotka on tärkeitä kestävyysvajeen kiinnikuromisen takia, kuten yhteisen tahtotilan löytyminen eläkeiän nostolle. Kangasharjun mielestä hallituksen tulee nyt löytää oikea tasapaino elvytyksen ja kestävyysvajeen suhteen taantuman aikana.- Toivottavasti hyvä yhteishenki jatkuu ja se kriisitietoisuus, joka nyt on varmasti kaikilla päällä, antaisi meille myöskin sellaista taustatukea tehdä kipeitä ratkaisuja.(MTV3)Katso Aki Kangasharjun haastattelu: (Huomenta Suomi 29.11.2011)\nRäikkönen palaa Formula ykkösiin Uusimmat uutisvideot


Voimanaisten päivä | MaiLife\n← Ihmiset, ilo, innostus ja inspiraatio\nSä et tunne mua kokonaan jos et tapaa kasvotusten →\nPosted on Tou 30, 2014 by Maija Ilmoniemi\nEi siitä mihinkään pääse: päivä on mitä loistavin. Tapasin päivän päätteeksi vielä yhden voimanaisen, Eevin.\nPäivän teema on ollut upeat elämänkeskustelut – työasioita ja isoja elämänkokemuksia samassa paketissa. On ihana käydä keskusteluja tällaisten kaltaisteni naisten kanssa, jotka uskovat itseensä ja unelmiinsa sekä tekevät työtä itsenäisesti ja isolla palolla. Näin voisi tämän päivän tapaamiset kiteyttää.\nVetäisin alkupalaksi tämän Kuppi ja Muffinin tosi hyvän vihersmoothien ja kiskaisin kotona päälle järjettömän lautasellisen spagettia jauhelihakastikkeella. Nyt on taas maha täynnä. Vielä ehkä mahtuisi jotain. Ehkä vähän skumppaa vielä illan kunniaksi… Joo, soitan Katalle; yksi voimanainen vielä mahtuu tälle illalle.\nIhquu viikonloppuu! Sain tänään vihdoinkin viime viikon longboardaus-kuvat, joten viikonloppuna pääset kurkistamaan Mailife Haasteeseeni.\nPosted in Ystävät\t| Tagged Eevi Minkkinen, voimanainen


Tilastokeskus - Asuntojen hintojen lasku kiihtyi loka-joulukuussa\nEtusivu > Tilastot > Asuminen > Osakeasuntojen hinnat > 2008 > 4. vuosineljännes > Asuntojen hintojen lasku kiihtyi loka-joulukuussa\nAsuntojen hintojen lasku kiihtyi loka-joulukuussa\nEnnakkotietojen mukaan vanhojen kerros- ja rivitaloasuntojen hintojen lasku kiihtyi vuoden 2008 viimeisellä neljänneksellä. Koko maassa hinnat laskivat 3,8 prosenttia, pääkaupunkiseudulla 3,5 prosenttia ja muualla maassa 4,0 prosenttia edelliseen neljännekseen verrattuna. Asuntokauppojen määrä laski selvästi vuoden lopussa. Kauppoja tehtiin koko maassa 40 prosenttia ja pääkaupunkiseudulla noin 50 prosenttia vähemmän kuin viime vuoden vastaavana ajankohtana.\nVanhojen kerrostaloasuntojen hinnat laskivat koko maassa keskimäärin 4,0 prosenttia, pääkaupunkiseudulla 4,3 prosenttia ja muualla maassa 3,8 prosenttia edellisestä neljänneksestä. Tiedot ilmenevät Tilastokeskuksen laatimasta asuntojen hintatilastosta, joka perustuu verohallinnon aineistoon. Ennakkotiedot sisältävät noin kaksi kolmasosaa vanhojen kerros- ja rivitaloasuntojen kaupoista.\nHelsingissä vanhojen kerrostaloasuntojen hinnat laskivat 3,8, Espoo-Kauniaisissa 6,2 ja Vantaalla 5,2 prosenttia. Tampereella hinnat laskivat 4,7, Oulussa 4,4 ja Turussa 3,7 prosenttia. Kuopiossa hinnat laskivat 4,9, Lahdessa 3,5 ja Jyväskylässä 1,7 prosenttia edellisestä neljänneksestä.\nUusien kerros- ja rivitaloasuntojen hinnat laskivat vuoden 2008 viimeisellä neljänneksellä koko maassa 3,0 prosenttia edelliseen neljännekseen verrattuna. Pääkaupunkiseudulla hinnat laskivat 5,3 prosenttia ja muualla Suomessa 1,7 prosenttia. Uusien asuntojen keskineliöhinta oli 2 726 euroa koko maassa, 3 458 euroa pääkaupunkiseudulla ja 2 436 euroa muualla Suomessa. Tilastoon tulleiden kauppojen lukumäärä puolittui edellisestä neljänneksestä. Tiedot perustuvat suurimpien rakennuttajien ja kiinteistövälittäjien kauppahintatietoihin.\nI/1970- IV/2008, 1970=100\nVanhojen kerrostaloasuntojen velattomat neliöhinnat keskimäärin, indeksi 4. neljänneksellä 2008 sekä muutokset1 3. neljänneksestä 2008 ja 4. neljänneksestä 2007. Tiedot ovat ennakollisia.\nKoko maa 1 943 144,9 -4,0 -3,3 4 791\nPääkaupunkiseutu 2 929 149,7 -4,3 -3,6 1 372\nMuu Suomi 1 429 140,2 -3,8 -2,9 3 419\nUusimaa 2 747 149,3 -4,2 -3,5 1 705\nItä-Uusimaa 1 767 156,6 -3,4 -11,6 53\nVarsinais-Suomi 1 472 148,9 -4,5 -3,7 486\nSatakunta 1 141 135,5 -3,0 0,2 171\nKanta-Häme 1 379 141,4 -2,9 -6,1 123\nPirkanmaa 1 727 143,5 -5,2 -4,2 526\nPäijät-Häme 1 325 140,1 -2,2 -3,5 250\nKymenlaakso 1 112 145,5 0,2 -0,9 223\nEtelä-Karjala 1 379 134,1 -4,2 -0,1 128\nEtelä-Savo 1 180 142,6 -1,5 0,7 129\nPohjois-Savo 1 458 139,7 -4,7 -5,2 122\nPohjois-Karjala 1 439 148,6 -7,2 2,4 100\nKeski-Suomi 1 396 128,6 -0,9 -1,9 218\nEtelä-Pohjanmaa 1 173 136,5 -5,6 -1,3 42\nPohjanmaa 1 425 141,3 1,9 4,2 96\nKeski-Pohjanmaa 1 151 150,7 -3,9 8,5 32\nPohjois-Pohjanmaa 1 364 121,1 -4,3 -5,9 216\nKainuu 1 037 121,5 -10,6 -6,0 60\nLappi 1 104 122,8 -9,8 -4,4 111\nHelsinki 3 3 224 152,0 -3,8 -3,4 906\nHelsinki-1 4 494 158,4 -3,5 -3,3 154\nHelsinki-2 3 288 153,0 -3,7 -3,7 443\nHelsinki-3 2 496 146,3 -4,3 -3,3 147\nHelsinki-4 2 208 140,3 -4,3 -2,7 162\nEspoo-Kauniainen 2 436 143,2 -6,2 -4,3 231\nVantaa 1 992 141,5 -5,2 -4,6 235\nKehyskunnat 4 1 710 145,9 -1,9 -1,0 260\nPorvoo 1 989 156,8 -4,4 -10,0 50\nTampere 1 959 147,1 -4,7 -4,2 377\nTurku 1 616 152,3 -3,7 -4,3 298\nPori 1 230 138,8 -3,6 1,4 87\nRauma 1 153 137,3 -0,2 -3,7 53\nLappeenranta 1 585 139,8 -4,0 -0,3 90\nKotka 1 238 157,9 -1,4 0,3 112\nKouvola 1 076 136,8 -5,4 -3,5 65\nLahti 1 411 140,1 -3,5 -5,4 193\nHämeenlinna 1 701 149,9 -2,1 -3,4 71\nKuopio 1 698 139,1 -4,9 -8,1 59\nJyväskylä 1 637 130,2 -1,7 -1,6 132\nVaasa 1 570 141,5 -1,1 1,9 71\nSeinäjoki 1 244 137,6 -5,5 -1,1 29\nKokkola 1 192 157,0 -4,2 9,2 26\nMikkeli 1 458 147,1 -1,4 -0,2 55\nJoensuu 1 707 156,3 -8,5 1,2 67\nOulu 1 442 121,7 -4,4 -6,7 176\nKajaani 1 071 124,6 -7,4 -4,0 44\nRovaniemi 1 292 129,7 -3,9 -2,1 65\nLähde: Asuntojen hinnat 2008, 4. neljännes. Tilastokeskus\nOsakeasuntojen hinnat 2008, 4. vuosineljännes (pdf 915,1 kB)\nVanhojen asuntojen hintaindeksi 2000=100, neliöhinnat, %-muutokset ja kauppojen lukumäärä (Excel) (30.1.2009)\nVanhojen asuntojen neliöhinnat huoneluvun ja talotyypin mukaan 4. neljännes 2008 (Excel) (30.1.2009)\nKerrostaloasuntojen hintaindeksi 2000=100 vuodesta 1987 alkaen (30.1.2009)\nKerrostaloasuntojen keskimääräiset neliöhinnat 1994-2008/4 (30.1.2009)\nKerrostaloasuntojen neliöhintojen vuosimuutokset vuodesta 1995 lähtien (30.1.2009)\nRivitaloasuntojen hintaindeksi 2000=100 vuodesta 1987 lähtien (30.1.2009)\nRivitaloasuntojen keskimääräiset neliöhinnat 1994-2008/4 (30.1.2009)\nRivitaloasuntojen neliöhintojen vuosimuutokset vuodesta 1995 lähtien (30.1.2009)\nISSN=2323-878X. 4. vuosineljännes 2008. Helsinki: Tilastokeskus [viitattu: 13.12.2019].


The To Die For Lipstick ja pari muuta mukavaa | Ostolakossa-kosmetiikkablogi\nMuistaako joku vielä kun kerroin, että sain jonkun aikaa sitten blogitestailuihini kasan Seppälän oman meikkilinjan meikkejä? Nyt on testailuille ollut vihdoin aikaa ja tänään esittelyssä on muutamia merkin huulituotteita.\nRakastan huulimeikkejä, joten näiden kokeilu oli erityisen antoisaa puuhaa!\nMeikkijoukon kevyin huulituote oli The Brilliant Lip Gloss (4,95 €), jonka olin saanut kokeiluun sävyssä 01 Sweet Glaze.\nEi sillä, että sävyllä olisi varsinaisesti ollut väliä, sillä vaikka tuote näyttikin tuubissa pinkiltä, ei se jättänyt huulille muuta kuin peilimäisen kiillon. Kiilto tuntui huulilla todella ohuelta ja jopa vesimäiseltä ja oli todella tyypillinen halpishuulikiilto, jonka muovisella viistokärkisellä applikaattoripäällä tuote oli helppo levittää huulille.\nKiilto ei ollut mitenkään erityisen pysyvä, mutta varsin kelvollinen arkikiilloksi tai vaikkapa huulipunan päälle käytettynä lisäefektiä luomassa. Kiillon tuoksusta tuli mieleen irtokarkkikauppa, mikä hymyilytti.\nTuotetestailuihin päätyi myös kaksi merkin The To Die For Lipstick -huulipunaa (5,95 €) sävyissä 01 Sweet Dream sekä 05 Sailoress.\nPirtsakan punainen huulipunasävy 05 Sailoress oli väriltään sen verran skarpin punainen, että se vaati kaverikseen huultenrajaukynää.\nThe Put a Smile on Pencil -huultenrajauskynällä (3,95 €) on minusta aivan ihastuttava nimi!\nPuhtaanpunaisella ja sopivan pehmeällä, mutta ei kuitenkaan liian vahamaisella Red Drama -kynällä oli hyvä hahmotella huulten muoto esiin ennen huulipunan levitystä. Kynä ei ollut kovin rasvainen, joten sillä voisi myös hyvin pohjustaa ennen punaamista koko huulet erityisen kestävän huulimeikin aikaansaamiseksi.\nWow, sävy 05 Sailorness on kyllä melkoisen merinaisen sävy! Marjaiselta tuoksuva puna levittyi huulille huvin ja tuntui niillä miellyttävän kevyeltä ja sopivan kostealta. Puna myös kesti huulilla hyvin. Ja katsokaa itse, kuinka kauniin kevyen kiiltopinnan se huulille jätti!\nMerinaisen sävy suorastaan huusi kaverikseen raitapaitaa ja ankkurikorviksia eikä jumalaiselle sävylle voinut kuin nostaa kättä lippaan! Tiedän, ettei puhtaanpunainen huulipuna kuulu jokaisen naisen aktiivikäyttöön (vaikka se kyllä monelle sellaiseen sopisikin) joten tarttukaa tähän edulliseen tuotevinkkiin mikäli edessä on tilaisuus, joka vaatii kunnollista punaista huulipunaa, mutta ette tahdo sijoittaa siihen omaisuuksia sen vähäisen käytön vuoksi.\n01 Sweet Dream olikin sitten jo pehmeämpi huulipunasävy ja juuri sellainen freesin vadelmainen, joita itse rakastan.\nKevyt sävy näytti huulissa todella luonnolliselta, mutta antoi silti sävyä muuten todella luonnolliselle meikkilookille. Hitusen helmiäistä sisältävä sävy tuntui aavistuksen punaista kaveriaan kuivemmalta, muttei silti ollut liian kuiva.\nJoukon viimeinen testituote oli The Brilliant Lip Color -huulipunakynä (5,93 €), jonka sain sävyssä 795 Rose Red.\nKynässä tuntui olevan aavistuksen verran enemmän pigmenttiä ja ihan hitusen vähemmän kiiltoa kuin huulipunassa. Ihan hirveän suurta eroa en punien laadussa kuitenkaan huomannut ja konkreettisin ero taisikin olla kynän näppärässä levittyvyydessä, sillä käteen hyvin istuvalla kynäpunalla saa helposti piirrettyä tarkkaa jälkeä.\nKokeilemistani huulituotteista ainoastaan tuubissa tuleva The Brilliant Lip Gloss oli hieman pettymys sen vetisen koostumuksen vuoksi, mutta muuten varsinkin The To Die For Lipstick -huulipunat olivat minusta aivan loistavia edulliseen hintaansa nähden.\nOletteko te kokeilleet Seppälän huulipunia?\nHanSu 3.6.2015, 18:00\nTjaahah, juuri hakusessa ollut edullinen seiloritar puna löytynyt! Tuo hinta erityisesti hymyilyttää.\nvirve 4.6.2015, 13:43\nSari Blom-Pirjala 4.6.2015, 04:53\nMinulla on tuo huulipuna Sweet Dream. Se on melko lähellä suosikkisävyäni, mutta ei ihan. Tuntuu huulilla kuitenkin ihan kivalta. Huulikiiltoja katselin, mutta en hankkinut. Tuo testaamasi on minustakin aika pliisu. Ostin Lindexiltä huulikiillon (2 Love), ja sekin näytti tuubissa kivan vaaleanpunaiselta, mutta on huulilla melkein pelkkää kiiltoa.\nLindexin meikkeihin pitäisikin muuten tutustua myös! 🙂\nAnonyymi 4.6.2015, 05:56\nSun kuvat on jotenkin muuttunut viime aikoina… Noi ylisuuret lähikuvat on vähän liian suuria ja niitä on yleensä vähän liikaa… sivu latautuu tosi kauan ja ekana lävähtää sun suu näyttöön, ni jotenkin ei hyvä… Kauempaa otetut kokonaiskuvat esim huulipunasta/meikkivoiteesta ois hiukan hyödyllisempiä kun zoomatut lähikuvat!\nAnonyymi 4.6.2015, 13:31\nIhme juttu, mulla taas ei ole ollut mitään ongelmaa lukea blogia vaikka mobiililla selaankin. Muutenkin musta Virve sun blogi on parantunut huimasti nyt kun on sekä lähi- että kaukokuvat! 🙂 En muuttaisi siis tätä.\nvirve 4.6.2015, 13:46\nOvat tosiaan muuttuneet, sillä kysyin lukijoiltani, mitä he toivovat (http://www.ostolakossa.com/2015/05/lukijat-mista-te-tykkaatte.html) ja tämä oli selkeä toive. Niin paljon kun bloggaajasta olisikin kivaa miellyttää kaikkia, niin joskus täytyy vaan tyytyä miellyttämään enemmistöä. :/\nOma mielipiteeni on, että molemmat ovat hyvä nähdä, sillä monet meikkivoiteet näyttävät kaukaa samanlaisilta, mutta läheltä näkee, kuinka heijastaa valoa, onko kuinka kuivan näköinen tai korostaako vaikkapa ihohuokosia. Itselleni tällaiset kriteerit ovat tärkeitä meikkivoidetta valitessa, joten siksi haluan tuoda ne lähikuvissa esiin muillekin. Minusta kosmetiikkablogi eroaa esim. lifestyle-blogien meikkipostauksista juuri siinä, että kosmetiikkablogissa niitä analysoidaan tarkemmin kuin yhden kauempaa otetun "tosi kiva tuote" -kuvan verran. 🙂\nArlene 4.6.2015, 10:30\nHmmh, tarttee vissiin hakea toi seilorpuna kokoelmiin 🙂 Tykkään käyttää vähän sähäkämpiä huulipunasävyjä jopa arkikäytössä. Onneks ne kans sopii mulle 😀 Kiitos vinkistä\nvirve 4.6.2015, 13:47\nKannattaa kotiuttaa! 🙂


Hollolalla on edessään helpompi talousvuosi – sitten taas notkahtaa | Yle Uutiset | yle.fi\nHollolalla on edessään helpompi talousvuosi – sitten taas notkahtaa\nIkääntyminen, syntyvyyden romahdus ja kaupungistuminen ravistelevat Hollolaa.\nHollolassa otetaan käyttöön vuonna 2020 yhteisöllinen kirjasto. Vielä on auki, mitä virastotalon tilalle on tulossa.Marjo Pirilä / Yle\nHollolan ensi vuoden talousarvioesitys on 1,1 miljoonaa euroa alijäämäinen. Tänä vuonna kunta on tekemässä huomattavasti huonomman tuloksen, sillä tämän hetkisen tiedon mukaan tilinpäätösennuste on reilu 4 miljoonaa euroa pakkasella.\nEnsi vuoden parempaa tilannetta selittää valtionosuuksien kasvu. Valtionosuuksia on luvassa liki 13% enemmän kuin tänä vuonna. Poikkeuksellisen suuri kasvu johtuu indeksitarkistuksista, jotka ovat kertaluonteisia.\n– Tämä helpottaa tilannettamme vain hetkellisesti. Seuraaville vuosille on ennustettu suurempia alijäämiä, sanoo kunnanjohtaja Päivi Rahkonen.\nHollolalla on kuitenkin taseessaan edellisiltä vuosilta kertyneitä ylijäämiä, joten kriisikuntaraja ei ole vielä täyttymässä.\n– Ilman mitään toimenpiteitä olemme syömässä ylijäämiämme. Vuonna 2023 ylijäämää on enää jäljelllä 1,5 miljoonaa euroa, sanoo talousjohtaja Hanna Hurmola-Remmi.\nHollolan investointitaso on korkea ja velkamäärä kasvaa. Suurin investointi on uusi sosiaali- ja terveyskeskus. Myös eteläinen kehätie ja muu maa- ja vesirakentaminen nielevät yli 10 miljoonaa euroa ensi vuonna. Nettoinvestoinnit ovat yhteensä 18,9 miljoonaa euroa.\nLainamäärä kasvaa poikkeuksellisen paljon n. 12,4 miljoonaa euroa. Lainakanta on ensi vuonna 62 miljoonaa euroa eli asukasta kohden 2650 euroa. Veronkorotuksia ei ole ensi vuonna tulossa.\nKunnanjohtaja Päivi Rahkosen mukaan koko maassa on menossa tilanne, jossa palvelut on sopeutettava maksukykyyn. Hollola käy läpi omaa palveluverkkoaan keväällä.


Online Game Toton Garden Cafe. Pelaa verkossa ilmaiseksi.\nPuutarhassa on myös pieni kahvila. Täällä voit tarjota joitakin juomia ja herkullista ruokaa heille. Se on paljon, jotka haluavat syödä kuumana kesäpäivänä.\n© gam9.com - ilmainen nettipeli Toton Garden Cafe (). Myytävät Pelaa online flash peli Toton Garden Cafe ilmaiseksi. Älä unohda arvostella tätä peliä Toton Garden Cafe ja jakaa tämän pelin kanssa parhaita ystäviä.\nPuutarhassa on myös pieni kahvila. Täällä voit tarjota joitakin juomia ja herkullista ruokaa heille. Se on paljon, jotka haluavat syödä kuumana kesäpäivänä. Apua Toto baarimikko ei sivuuttaa kaikille kävijöille. Switch vkladochki ruokaa ja juomaa. Älä unohda, että voit määrittää tulot toimielimille. Täytä kaikki viisi tasoa pelata. Kaikki käsittelyt ja pelin hiirellä. Onnea!\nArvioi tämä peli: Pelattu: 1827\nToton Garden Cafe ( Äänet3, Toissijainen Arvostelu: 5/5)


Terveystalon hyvinvointipalvelujen tarjonta laajenee, Lapin Liikuntaklinikka Oy osaksi Terveystaloa | Lapin Liikuntaklinikka\nTerveystalo ostaa 28.3.2022 päivätyllä sopimuksella Lapin Liikuntaklinikka Oy:n.\nVuonna 2013 perustettu Lapin Liikuntaklinikka Oy tarjoaa fysioterapiaa, yleislääketieteen erikoislääkäripalveluita, urheilulääkäripalveluita sekä muita hyvinvoinnin palveluita. Yhtiön toimipiste sijaitsee Rovaniemellä Lapin Urheiluopiston yhteydessä. Lapin Liikuntaklinikalla työskentelee 15 ammatinharjoittajaa sekä 4 työsuhteista työntekijää. Yhtiön liikevaihto vuonna 2020 oli noin 0,9 miljoonaa euroa. Lapin Liikuntaklinikka tuottaa palveluita pääasiassa yksityishenkilöille. Lisäksi yhtiö tuottaa palveluita KELA:lle ja Rovaniemen kaupungille. Kauppa tukee Terveystalon tavoitetta kasvaa hyvinvointipalveluissa ja lisää Terveystalon palvelutarjontaa Lapissa.\n“Toivotamme Lapin Liikuntaklinikan henkilöstön lämpimästi tervetulleeksi Terveystaloon. Kaupan myötä pystymme tarjoamaan Rovaniemen alueella entistä kattavammin fysioterapiaa ja Lapin Liikuntaklinikka vahvistaa hyvinvointipalveluidemme tarjontaa alueella. Lapin Liikuntaklinikan ammattilaiset tulevat osaksi Terveystalon laajaa verkostoa ja moniammatillista tiimiä”, kertoo Terveystalon aluejohtaja Sirpa Lohi.\n“Yhdistymisen myötä olemme kärkipaikalla kuntoutuksen ja hyvinvoinnin palveluiden kehittämisessä. Terveystalon digitaalisten palvelujen kehitysmahdollisuudet ja laaja palveluverkosto sekä valikoima takaavat asiakkaillemme yhä helpomman pääsyn laadukkaisiin palveluihin. Hoidon korkea laatu ja vaikuttavuus on tärkeää kaikessa toiminnassa sekä meille että Terveystalolle”, sanovat Kari Vinkki ja Pasi Lambacka Lapin Liikuntaklinikka Oy:stä.\nKaikki yrityksen palveluksessa olevat henkilöt siirtyvät Terveystaloon vanhoina työntekijöinä ja liiketoiminta jatkuu nykyisissä tiloissa Rovaniemellä.\nSirpa Lohi, Aluejohtaja, Terveystalo Lapin seutu, puh. 050 4084 925\nPasi Lambacka, Lapin Liikuntaklinikka Oy, puh. 045 2152 790\nVuonna 2021 Suomen Terveystalossa asioi 1,3 miljoonaa yksittäistä asiakasta ja asiakaskäyntejä tehtiin noin 8 miljoonaa, joista noin neljännes toteutui etäkanavissa. Terveystalossa työskentelee yhteensä yli 15 500 terveyden ja hyvinvoinnin ammattilaista. Terveystalon palveluilla on Avainlippu-tunnus ja yhtiö on Suomalaisen työn liiton jäsen. www.terveystalo.com


Miten Ol.Share ja kaksi muistikorttipaikkaa toimivat? — Peter Forsgård, photography\nMiten Ol.Share ja kaksi muistikorttipaikkaa toimivat?\nOlympuksen uudessa OMD E-M1 MKII:sessa on kaksi muistikorttipaikkaa. Ammattirungossa se on tärkeä ominaisuus. Ennen kuin mennään OI.Sharen käyttöön uudessa OMD E-M1 MKII:sessa, käydään läpi kahden muistikorttipaikan logiikka.\nKuvien tallennukselle on luonnollisesti useita eri vaihtoehtoja.\nKorttipaikkojen hallinta löytyy Mukautetusta valikosta kohdasta H1\nVakio-asetuksella (Standard) kamera tallentaa kuvat sille kortille joka on määritelty menussa. Luonnollisesti voit määrittää kumman korttipaikan haluat.\nAutomaattikytkin (Auto Switch) tarkoittaa, että kamera jatkaa tallentamista toiselle kortille, kun ensisijaiseksi määritelty kortti täyttyy.\nItsenäisessä kaksoistilassa (Dual Independent) on kaksi eri vaihtoehtoa. Toisessa vaihtoehdossa kamera tallentaa kummallekin kortille niiden omien asetusten mukaan eli voit asettaa kameran tallentamaan toiselle kortille esimerkiksi raakakuvia ja toiselle jpg:nä. Jos jompi kumpi kortti täyttyy, ei toisellekaan voi tallentaa. Toinen vaihtoehto on, että toisen kortin täyttyessä, voi toiselle jatkaa.\nTässä asetuksessa toisen kortin täyttyessä kumpaankaan ei voi tallentaa.\nTämä asetus mahdollistaa kuvien tallentamisen, vaikka toinen kortti täyttyisi.\nSama kaksoistila (Dual Same) toimii kuten Itsenäinen kaksoistila, mutta molemmille korteille tallentuu kuvat samoilla asetuksilla.\nKuvanlaatu molemmille korttipaikoille valitaan Kuvausvalikko 1:sestä. Jos kamerassa on vain yksi kortti, korttipaikka valinta ei ole käytössä.\nKun kamerassa on kaksi kortti voit valita kuvanlaadun molemmille korteille erikseen.\nVideon voi määrittää tallentumaan vain yhdelle kortille kerrallaan. Se kannattaa asettaa tallentumaan ykköspaikalle. Se korttipaikka on UHS-II, kun taas toinen korttipaikka on UHS-I. Ykköspaikkaa kannattaa myös käyttää mikäli kuvaa sarjatulella.\nMiten OI.Share toimii kahden korttipaikan kanssa? Aika usein asiakkaat haluavat tapahtumakuvauksissa kuvia nopeasti esim. Twitteriin. Silloin on kätevä kuvata toiselle kortille kuvat raakana ja toiselle kortille pienenä jpg:nä. OI.Share ei ainakaan toistaiseksi tue kahta korttipaikkaa. Se lukee ainostaan sitä korttia, joka on määritelty asetuksissa pääkortiksi. Vakio eli Standard asetuksen ollessa päällä valitse se kortti Save Slot-kohdasta, josta haluat kuvia siirtää.\nToivottavasti OI.Share:n seuraavassa päivityksessä voi valita kummalta kortilta kuvia haluaa siirtää. Se helpottaisi työnkulkua, kun ei välttämättä tarvitsisi määrittää pääkorttia. Toisaalta on helppo asettaa esim. tapahtumakuvauksen asetukset valintakiekossa olevalle muistipaikalle. Samoin raakakuvien siirto olisi toivottava parannus.\nHuom: Kirjoittaja on Olympus Visionary ja kuvauksissa peliin katsoo vain mallit.


Suosittele luettavaksi 188 suositusta Tulosta\nUUTISET 3.12. 11:35 10Selvitys ei anna toivoa Janakkalan pikkukouluille\nUUTISET 21.10. 17:02 5913Kunta puuttuu maakauppaan Viralassa\nUUTISET 18.12. 10:51 1433SC Urbans tykitti kolmannessa erässä vastustajansa suohon\nURHEILU 28.11. 16:09 5501Lempi leiskuu lavalla\nKULMILTA KUULUU 27.3. 16:23 821Aktiivisuus puree tieverkkoon\nUUTISET 10.10. 17:48 2563Tervakosken ralli valittiin parhaaksi\nUUTISET 21.11. 11:19 2232Tervakoski ennen ja nyt valokuvanäyttelyssä\nKULMILTA KUULUU 13.9. 10:00 2661Julmettu hauki iski pilkkiin Janakkalassa\nUUTISET 17.1. 10:38 45826Nightmare Dive – tuleva pelihitti Turengista?\nKULMILTA KUULUU 16.1. 18:02 1951Kuohunta kiihtyy ”pikkukakkosten” ympärillä\nUUTISET 13.9. 13:27 9119\nUUTISET 22.5. 17:53 35255Valtuusto hyväksyi Janakkalalle tiukan säästökuurin\nUUTISET 12.6. 08:46 24640Julmettu hauki iski pilkkiin Janakkalassa\nUUTISET 17.1. 10:38 45826Kotihoidon kuntalisään tuloehto\nUUTISET 20.9. 14:28 11013SC Urbans tykitti kolmannessa erässä vastustajansa suohon\nURHEILU 28.11. 16:09 5501Janakkala nostaa kunnallisveroa\nUUTISET 12.11. 10:04 3216Lautakunta vaatii lisää laskelmia kouluverkosta\nUUTISET 22.10. 11:24 6963Täysi autollinen janakkalalaisnuoria rajussa ulosajossa\nUUTISET 9.8. 10:57 2032Irmeli Elo loikkaa keskustaan\nUUTISET 7.2. 17:17 31123Janakkala vähentää aurausta ja siivousta\nUUTISET 20.9. 11:39 855\nUUTISET 22.10. 11:24 6963Julmettu hauki iski pilkkiin Janakkalassa\nUUTISET 17.1. 10:38 45826Selvitys ei anna toivoa Janakkalan pikkukouluille\nUUTISET 21.10. 17:02 5913SC Urbans tykitti kolmannessa erässä vastustajansa suohon\nURHEILU 28.11. 16:09 5501Janakkala torppasi uuden pankin syntymisen Hämeeseen\nUUTISET 15.5. 07:02 25927Irmeli Elo loikkaa keskustaan\nUUTISET 7.2. 17:17 31123Valtuusto hyväksyi Janakkalalle tiukan säästökuurin\nUUTISET 12.6. 08:46 24640Rahasta täytyy nipistää nyt heti\nUUTISET 9.10. 15:36 8312Kotihoidon kuntalisään tuloehto\nUUTISET 20.9. 14:28 11013\nUUTISET 29.11. 10:04 2


Laatuaikaa lapsen kanssa | Kolme pientä porsasta\nOlen tainnut teille joskus mainitakin, että pyrimme järjestämään jokaiselle lapselle vuorotellen aikaa toisen vanhemman kanssa. Koemme sen tärkeäksi, varsinkin kun (pienellä ikäerolla olevia) lapsia on kolme. Joskus tuntuu, että jokaisella on asiaa yhtä aikaa, jokainen tarvitsee apua, syliä tai lohdutusta samaan aikaan. Aina on sanottava jollekin, että odottaa hetken. Eihän se tunnu kivalta aikuisesta, saatika lapsesta. Arjessa täytyy hoitaa kuitenkin kotityöt, käytävä töissä ja tehdä ruokaakin jossain välissä. Aina ei pysty antamaan koko huomiota lapsille.\nUsein mies lähtee mökille tai mummulaan yhden tai kahden lapsen kanssa ja itse jään kotiin loppujen kanssa. Silloin kukin tekee kaikkea kivaa tahoillaan. Ja joskus jopa kauppareissu kaksin äidin kanssa on luksusta lapselle.\nVarsinkin Vilperin nielurisaleikkauksen jälkeen kaikki huomio oli hänessä ja kun vielä Pallero sairastui samaan aikaan, Tyllerölle ei riittänyt tarpeeksi huomiota. Tiedostin sen kyllä, mutta kaikki energia meni sairaisiin lapsiin, kuten kirjoitinkin. Tyllerö kävi kyllä isän kanssa uimassa ja sai syödä jäätelöä ja vanukkaita kuten muutkin (tai eihän Vilperi edes syönyt niitä.) Lupasin kuitenkin, että hän saa myös omaa aikaa.\nViime viikonloppuna meidän kaikkien oli määrä lähteä mummulaan, mutta tulinkin itse flunssaan, joten päätin jäädä kotiin lepäämään. Tyllerö jäi kanssani. Vietimme tyttöjen viikonlopun siinä rajoissa missä itse jaksoin. Hän sai nukkua vieressäni, söimme herkkuja ja Tyllerön valitsemaa ruokaa. Lauantaiaamuna hän hyppi iloisesti vieressäni kello kahdeksalta kysellen koska aletaan tehdä niitä tyttöjen juttuja? Haimme vuokralle Frozen-elokuvan ja fiilistelimme yhdessä sohvalla. Askartelimme ja muovailimme. Köllöttelimme ja ulkoilimmekin vähän. Sunnuntaina tunsin oloni jo paremmaksi, joten kävimme yhdessä uimassa.\nPidämme jatkossakin huolen, että lapset saavat laatuaikaa meidän kanssamme. Vuorotellen jokainen kummankin vanhemman kanssa. Vaikka emme tekisikään isoja juttuja, se on iso asia lapselle.\nOlemme myös ottaneet käyttöön ns.vuoropäivät. Illalla tuntuu, että jokainen lapsi tarvitsee rapsutusta, juttuseuraa, juotavaa, peittelyä jne. Usein ilta menee siihen, että rampataan huoneesta toiseen kuuntelemassa murheita. Nyt olemme tehneet jaon niin, että maanantai ja keskiviikko ovat Tyllerön päiviä, tiistai ja torstai taas Vilperin. Tasapuolisuuden nimissä Pallerolla on perjantait, vaikka ei hän osaa vielä vaatia mitään erityistä. Viikonloput ovat yhteisiä päiviä. Lapsen omana päivänä heti ruoan jälkeen leikitään hänen haluamiaan leikkejä, luetaan illalla hänen valitsemansa iltasatu ja hänen sänkynsä vieressä istutaan ja vaikka jutellaan päivän tapahtumista. Huomasin heti, että Vilperille oli tärkeää että häntä kuunnellaan rauhassa eikä kiirettä ollut pois. Tylleröllä on vielä hakusessa se, että joka ilta hän ei saa huomiota. Aiomme kuitenkin jatkaa näin, se toivottavasti selkiyttää meidän iltakaaosta.\nlaatuaikaa lapsen kanssa, lapsen aika, lapsen huomioiminen, sisarukset\tJätä kommentti\nViime viikonloppuna »


Pasi viihtyy pinnan alla | Tehy-lehti\nPasi viihtyy pinnan alla\nPasi Joronen sukeltaa vedestä eläviä ja kuolleita.\nJääkannen alla ei ole lainkaan hullumpaa sukeltaa, sanoo sairaanhoitaja Pasi Joronen. Sen suojissa on kirkkaampaa kuin kesällä, jolloin sateet ja moottoroidut menopelit vaikuttavat veden laatuun.\nPasi tekee vuorotyötä Tampereen yliopistollisessa sairaalassa, mutta vapaa-aikanaan hän päivystää Kangasalan VPK:n hälytysjoukoissa, johtaa sukellusosastoa ja kouluttaa.\nKeväisin hän pelastaa heikkoihin jäihin pudonneita pilkkijöitä, kesäisin uupuneita, loukkaantuneita ja sairauskohtauksen saaneita uimareita.\nPasi on etsinyt pinnan alta myös vainajia. Tehtävä ei aina ole helppo, sillä sameassa vedessä näkyvyys on pahimmillaan puolen metrin luokkaa. Vakavatkaan tilanteet eivät hätkäytä sukelluksen ammattilaista, jolla on vuosien kokemus hoitotyöstä.\nIhmiset turmelevat luontoa heittämällä veteen tavaraa ja jätettä.\nPasilla on valokuvauskalusto, jolla ikuistaa vedenalaisia näkymiä. Suomen vesistöissä ne vain ovat valitettavan usein lohduttomia.\n– On kurjaa, miten ihmiset turmelevat luontoa heittämällä veteen itselle turhaksi jäänyttä tavaraa ja jätettä. Toivoisin, että isät ja äidit miettisivät tekemisiään, jotta jälkipolville jäisi edes jotain ihailtavaa.\nUimapaikkoja voi siivota yksistäänkin, mutta uponneiden purjeveneiden ja mönkijöiden nostaminen on tiimityötä.\nNeljännesvuosisadan kestänyt sukellusharrastus on vienyt ulkomaillekin. Upeinta katseltavaa ovat olleet Punaisenmeren kirkkaissa väreissä kimaltelevat kalat.\n– Ja snorklatessa tuli käden ulottuville delfiinejä. Se säväytti todella.\nSeuraava merkittävä kohde on Kyproksen Larnaka. Sen rannikolle upposi vuonna 1980 ruotsalainen Zenobia-alus, jonka lastina oli yli sata kuorma-autoa. Paikkaa pidetään yhtenä maailman upeimmista hylkysukelluskohteista.\nVaikka sukeltajan varusteet ja laitteet ovat hintavia, ajan mittaan harrastus ei tunnu kalliilta. Onhan välineiden avulla pelastettu ihmishenkiäkin.\n– Ei silti. Kyllä arpajaisten pääpalkinnoksi saamani 1 500 euron arvoinen sukelluspuku tuntui lottovoitolta.


Skandaali vaatii kasvot – ja kalapuikkoviikset | Skandaalin polttopisteessä\n« Kohuilla tekohengitystä missikisoille\nMatti ei sentään lyönyt »\nSkandaali vaatii kasvot – ja kalapuikkoviikset\nOlin aikeissa kirjoittaa siitä, miksei eduskunnan tykönään teettämästä häirintäkyselystä tullut skandaalia. Olisin todennut, että skandaalilta vältyttiin, koska eduskunta toi itse asian julkisuuteen sen sijaan, että media olisi teettänyt oman selvityksensä tai että tietoa olisi tipahdellut pienissä erissä julkisuuteen. Toinen taktisesti taitava veto oli, että eduskunta ehti valmistautua ja laatia julkisuusstrategian, jonka mukaan kansanedustajien sopimatonta käytöstä paheksuttiin eduskunnasta käsin jo ennen kuin yksikään media ennätti asialle.\nKolmas ja tärkein tekijä skandaalin torpedoimisessa oli se, ettei ahdistelu saanut kasvoja. Ketään yksittäistä kansanedustajaa ei nimetty ahdistelijaksi.\nEi ennen sunnuntain Helsingin Sanomia, joka teki asiasta skandaalin.\nHesarin juttu oli otsikoitu: Seksuaalista häirintää. Ingressin mukaan ”Eduskunnan naisten mielestä joukko mieskansanedustajia käyttäytyy sopimattomasti. Miten nämä miehet vastaavat väitteisiin?” Kuvituksena hymyilevä joukko kansanedustajia – Esa Lahtela, Tero Rönni, Lyly Rajala, Lauri Oinonen, Pekka Vilkuna, Tapani Mäkinen ja Mika Lintilä.\nLehden haastattelemien nimettömien eduskunnan naistyöntekijöiden mukaan seksuaalisia ahdistelijoita olivat ”Maakunnan miehet, iältään keski-ikä plus. Seksistisiä wannabe-alfauroksia. Kalapuikkoviiksi-sektori”. He ”tuijottavat intensiivisesti rintoja hississä ja kuntosalilla”, ”heittävät rasvaläppää” ja ”vihjailevat inhottavasti”.\nTämän tarkempia, yksilöityjä tietoja jutussa ei annettu siitä, mihin nimeltä mainitut kansanedustajat olivat lehden tekemän soittokierroksen perusteella syyllistyneet. Lehtihän ei näin syytä ketään suoranaisesti mistään, jolloin sillä ei ole vastuutakaan mistään. Henkilöidyt väitteet vaatisivat taakseen kovempaa faktaa kuin soittokierroksen, anonyymeina pysyttelevät lähteet ja inhottavan hissikatseen.\nAika kauas on tultu vuodesta 2001, jolloin Hesari epäröi pitkään Veikkaus Oy:n ahdisteluongelmasta kertomista. Loppujen lopuksi juttu julkaistiin, mutta ilman firman ja ahdistelusta syytetyn toimitusjohtaja Matti Ahteen nimeä. Nimi tuli esiin televisio-ohjelmassa vasta myöhemmin. Miksi Ahde sai kansanedustajia paremman suojan?\nHenk. koht. olen sitä mieltä, että seksuaalista häirintää ei tarvitse kenenkään sietää, ja tällaiseen ongelmaan pitää puuttua tiukasti yhteisön sisällä. Mutta onko katsominenkin häirintää? Missä menee himokkaan ja viattoman tuijotuksen raja? Onko nopea tsekkaus silloin ok, jos ei ole keski-ikäinen maakunnan mies eikä ole kalapuikkoviiksiä? Siinäpä taas ainesta yhteiskunnalliseen keskusteluun.\nFiled under: Ajankohtaiset skandaalit, Esa Lahtela, Harri Nykänen, Käytäntö, Kriisiviestintä, Lauri Oinonen, Lyly Rajala, Matti Ahde, Mika Lintilä, Pekka Vilkuna, Pirkko K. Koskinen, Tapani Mäkinen, Teoria, Tero Rönni, Vanhat skandaalit, Vellamo Vehkakoski\t| 8 Comments\n8 Responses to “Skandaali vaatii kasvot – ja kalapuikkoviikset”\n1 Pasi on tammikuu 29, 2008 said:\nPirkko K. Koskinenkin kaivettiin naftaliinista. Häneltä taisi jäädä viikonlopun lehti lukematta: http://www.kauppalehti.fi/5/i/talous/uutiset/etusivu/uutinen.jsp?oid=9523\nHS jatkaa uutisointia ja kertoo yksityiskohtaisempia tietoja häirinnästä: http://www.hs.fi/politiikka/artikkeli/Eduskunnassa+kuultua+Hyv%C3%A4t+hinkit/1135233626004\nIltalehden mukaan kansanedustajat ovat viemässä asian Julkisen sanan neuvostoon ja mahdollisesti myös poliisin tutkittavaksi: http://www.iltalehti.fi/uutiset/200802017184181_uu.shtml\nMaikkarin Setä Arkadia kirjoittaa blogissaan tästä aiheesta: http://blogit.mtv3.fi/setaarkadia/2008/01/27/seksibloki-2-hesari-edustajien-syyttajana-ja-tuomarina/\n2 Halo Efekti on tammikuu 30, 2008 said:\nNaisena mua jotenkin aina hämmästyttää että näissä jutuissa onnistutaan aina lahjakkaasti välttämään se tärkeä pointti että kiusaaja (mies) on esimiesasemassa kiusaamiinsa naisiin. Sehän on epätervettä vallankäyttöä mikä vain ilmenee seksistisenä.\nSelvyyden vuoksi sanottava että minua ei ole ikinä kukaan mies kiusannut (enkä minä taas heitä). Olen aina työskennellyt pienissä epähierarkisissa työyhteisöissä ja olen tullut siihen tulokseen että sanavalmius ja ”luontainen auktoriteetti” ovat pitäneet minut pois tuosta pälkähästä. Mitenkähän helppoa/mahdotonta tuollaisia ominaisuuksia jonkun Eduskunnan nuoren naistyöntekijän on esittää?\n3 neitibee on helmikuu 1, 2008 said:\nJokunen näitä nimenomaisia herroja edeltävistä kohunnostattajista on tullut tutuksi lähemmin.\nNiitä on paria plaatua: yhdet innostuvat parit otettuaan leikkimään sokeaa käsikopelolla, mutta niihin tehoaa ääneen lausuttu kieltosana käskymuodossa. Toisille se asia pitää vääntää peukalonivelen kautta hermomuistiin.\nEttä terveisiä vaan. Toivottavasti sattui, se oli nimittäin tarkoitus.\nSitten kun rupeaa jätkäksi, rumimmat kääntää sen samaa sukupuolta olevien ihannoinniksi.\nTyhmimmät liittävät siihen panssarivaunun kulkutekniikkaan kiinteästi kuuluvan etuliitteen.\nPane tropikaalisessa kuumuudessa mekko päälle, niin ei tarvitse kauheasti ketään haastatella. Ne vaan toljottaa.\nMutta silti en vaihtaisi hetkeäkään pois. Vanhanapiikana ja free-toimittajana on kaikkien jumalien suosiossa :)\n4 Epa on huhtikuu 7, 2008 said:\nTulva 1/2008. Pääkirjoitus, laatijana Veera Luoma-aho.\n”Sain käsiini eduskunnan kansliasta tehdyn tasa-arvoselvityksen. Se oli julkinen – ja häkellyttävä. Yksikään media ei ollut käsitellyt sitä. Miksi ihmeessä? Kirjoitin jutun valmiiksi ja jännitin monta viikkoa, tajuaako joku tarjottimella olevan skuupin. Niinhän siinä sitten kävi. Lopulta Ylellä joku keksi, että selvityksestä on uutiseksi. Juttu oli heti iltapäivälehtien lööpeissä. Neljä kertaa vuodessa ilmestyvä Tulva menetti skuuppinsa ja se kirpaisi. Mutta ainakin aiheesta nyt puhutaan.”\n”Asiasta keskustellaan vihdoin, ja hyvä niin. Silti omaksi päällimmäiseksi tunteekseni jäi hämmennys. Eduskunnassa työskennelleiden toimittajien oli pakko tietää selvityksestä. Silti aihe ohitettiin viikkotolkulla. Ehkä häirintä on liian häiritsevä aihe – kiusallinen ja hankala. Ehkä uutisointi siitä vaarantaa paikan eduskunnan kuppilan parhaissa kahvipöydissä. ”\n5 Pasi on huhtikuu 7, 2008 said:\nEpa: Ihmettelin itsekin tuota kirjoitusta. Voiko olla mahdollista, että tällainen skuuppi lojuu koskemattomana viikkokausia? En ole myöskään huomannut kenenkään kommentoivan Luoma-ahon kirjoitusta.\nJos täällä on politiikantoimittajia kuulolla (tiedän, että on), voisiko joku kertoa, mitä oikein tapahtui?\n6 Epa on huhtikuu 8, 2008 said:\nTulva itsessään ei liene kautta maakuntien tunnettu julkaisu, mutta itse Unioni on kyllä tunnettu yhteisö. Itse nimittäin pähkäilin sitäkin yksinkertaista selitystä, että kukaan (mies)toimittaja ei vaan yksinkertaisesti ole Tulvaa nähnyt, mutta luulisi jonkun sen kyllä huomanneen.\n7 Pasi on huhtikuu 8, 2008 said:\nEpa: Tätä Tulvan juttua siteerattiin jossain – en muista, missä – jossa minäkin siihen tutustuin. Olisiko ollut peräti HS:ssa tai Journalistissa.\n1 Kuinka käy Kanervan? « Skandaalin polttopisteessä\nSusan Ruususen | Ada…: Ruususen unta\nPr0ffPi: Discussing scandals with James…\nKaisa: 5000 euroa ulkoministerin…\nCandycrushcheats.biz: Päivän hitti: Tarja Smura\nRaimo: Vaiettuja totuuksia\nPelastakaa vanhat Seiskat!


Rahoituslaitokset Annetaan Auto Loans For huono luott - www.taidra.fora.pl\nRahoituslaitokset Annetaan Auto Loans For huono luott\nWysłany: Sob 1:37, 08 Lut 2014 Temat postu: Rahoituslaitokset Annetaan Auto Loans For huono luott\nMutta, jos tarvitset taalaa ja sinun pitäisi parantaa luottoluokitus arvioinnista , korkea korko lienee syytä että lisämaksusta . Vain jos , aiot laajenna oman rahastot nyt palkkapäivä laina , sinun täytyy selittämään rahoituslaitos ennen määräpäivää . Pystyt saada lyhyt - name henkilökohtainen laina olemassa valmiin avulla monta viikkoa kun ei tarvitse olla huolissaan teidän rahoitustuotteiden lisää vuosi [url="http://lainaaluottotiedottomalle.snappages.com"]lainaaluottotiedottomalle.snappages[/url] haluan siirto tätä investointipäätös ehdot ja Liikevaihto ( tuotto ). Jos selitys teidän kieltäminen koskee Varma opas , siellä voisi olla toiseen pankkilaina sovellus mahdollisesti parannettu sopivaksi sertifiointi . Joten asianmukaista hoitoa must automaattisesti päästä täysin ymmärrä molempien edut ja haitat on käteisellä laina Tekemisen harkiten ja laskeutua at aikaisintaan .\nNykyisin , lisäksi voit tarjous teidän tuotteet Internetissä , esimerkiksi on huutokauppa sivustoja tai Craigin lista . lisäksi ne harkita paljon aikaan ja vaiheet ja suostuvat lainaa . Suurimman osan ajasta , ajoneuvo tarvitsee olla törmäys ja kattava kattavuus , syrjään reikä suoja . Tarkoitus ja liiketoimet ja lainat on hallussa terveenä . Jatko Promo näin toimittaa sinulle kyky takaisin teidän taloudelliset tasapaino , yksinkertaisesti koska se erittää raha varten etusijalla pohjatyötä vieressä kätevä terminologiaa [url="http://pikavippiluottotiedottomal101le.webs.com"]laina luottotiedottomalle[/url] löydät , tietysti , kriteerit joita joudutaan saavutettu ennen tahansa henkilökohtaiset lainat ovat tietysti . Tarvitset korjaus tai yksinkertaisesti terveydelle hätä voi keksiä loman olet kiinni kiitotien.\nMutta erittäin kilpailukykyiseen tutkimus on on net sektorin on hyödyntää sinun täytyy selviytymään on edullisia hintalappu lainausmerkit . Credit on dokumentoitava aina voit saada talousarvio kohteelle pitkällä aikavälillä huomioitavia asioita [url="http://pikalainaa101.wordpress.com"]pikalainaa[/url] seurauksena , nämä ovat tyypillisesti niille, jotka tuottaa kuukausi-to kuukauden voitot . Nämä float lähellä 4 Pct tapahtumat. Lokikirja on ehdottomasti auto rekisteröintiä pätevyys , yleisesti tunnettu V5C, joka oli julkaissut oman vaatimukset Poiketen Ajo ja Vehicle sertifiointi Bureau ( Britanniassa ). Nopea vakuudettomat lainat ovat todennäköisesti helposti saatavissa rajoitetun määriä kautta yksittäinen Internetissä lainan tarjoajien ja että sinun pitäisi ensimmäinen pysäkki .\nTäällä välittömän lauantai ja sunnuntai palkkapäivä käteistä kätevää . joukko ensisijainen ovat palkkapäivä käteisellä lainat, pankkilainat ja luottokortteja . Sinun täytyy myös varmistaa, että etsiessään online , yritys hyödyllisiä noudattaa by eri kuluttaja lait ja asetukset . Piirrä palvelut , jos käytetty tehokkaasti , voisi myös auttaa säästämään huomattavia määriä rahastot edellä lause oman asuntolaina . Voisit olla mutta sairaalloinen eikä ?? ollut työkykyinen niin monta tuntia kuin normaalisti tehdä [url="http://lainaahetitilille.weebly.com"]lainaa heti tilille[/url] se voi tapahtua siitä syystä, että määrä vakuudet saatavilla perustuu teidän asuntoja " arvo . Saatat joutua ssn .\nEmergency usein suhteen meidän elämä . Huono luotto track record ei paljon Haasteena jos haluat saada käsiinsä uutta auto itselle .


Avohakkuut historiaan -kansalaisaloitteen käsittelyssä ei kuulla riittävästi jatkuvan kasvatuksen tutkijoita – Suomen luonnonsuojeluliitto\nAvohakkuut historiaan -kansalaisaloitteen käsittelyssä ei kuulla riittävästi jatkuvan kasvatuksen tutkijoita\nAvohakkuut historiaan -kansalaisaloitteen takana olevat ympäristöjärjestöt ovat huolestuneita siitä, että maa- ja metsätalousvaliokunnan tämänpäiväiseen, aloitetta käsittelevään asiantuntijakuulemiseen ei ole kutsuttu riittävästi tutkijoita, jotka olisivat itse tutkineet metsien jatkuvaa kasvatusta.\nKuva: Tero Laakso / Flickr (CC BY-ND 2.0)\nOikaisu: Tiedotteessamme kerrottiin aiemmin, että perjantaina 23.10.2020 eduskunnan maa- ja metsätalousvaliokunnassa kuulluista asiantuntijoista kukaan ei olisi itse tutkinut metsien jatkuvaa kasvatusta. Tämä ei pidä paikkaansa vaan kaksi kuulluista henkilöistä on tutkinut asiaa myös itse. Pahoittelemme virheellistä tietoa. Lisäksi tiedotteen lähettämisen jälkeen on tullut tietoon, että myöhemmin marraskuussa valiokunta aikoo kuulla lisää asiantuntijoita.\nValiokunnan puheenjohtaja Anne Kalmari (kesk) lupasi aloitteelle monipuolisen käsittelyn, mutta näin ei näytä riittävässä määrin olevan tapahtumassa.\n“Jos toista kuulemista ei tule, näyttää siltä, että 60 000 suomalaisen allekirjoittama kansalaisaloite saa yksipuolisen käsittelyn, joka ei perustu parhaaseen asiantuntijatietoon. Toivomme vahvasti, että lisää asiantuntijoita kuullaan vielä uudessa kuulemisessa”, sanoo Suomen luonnonsuojeluliiton puheenjohtaja Harri Hölttä.\nMetsätalous on suurin yksittäinen syy sille, että kolmannes Suomen uhanalaisista lajeista on metsässä eläviä lajeja. Avohakkuista luopuminen valtion metsissä olisi ensimmäinen askel kohti kestävää metsätaloutta. Avohakkuista luopuminen valtion metsissä auttaisi myös hidastamaan ilmaston kuumenemista ja pitäisi vesistöt puhtaampina.\n”Ilmastonmuutoksen torjunta, siihen varautuminen ja monimuotoisuus edellyttävät metsänhoidon monipuolistamista ja valtion olisi toimittava esimerkkinä. Juuttumalla vanhoihin yksipuolisiin käytäntöihin otetaan suuria riskejä”, toteaa Helsingin yliopiston kansantaloudellisen metsäekonomian professori Olli Tahvonen.\nKansalaisaloitteen eduskuntakäsittely ei ole toistaiseksi tuonut mitään uutta keskusteluun avohakkuista. Esimerkiksi aloitteen lähetekeskustelussa moni kansanedustaja toisteli jo aiemmin virheellisiksi todettuja väittämiä. Suomen luonnonsuojeluliitto kumosi tuoreeltaan monet keskustelussa esitetyt väitteet.\nHanna Paulomäki, Greenpeace Suomen maajohtaja, p. 040 701 8933\nTero Toivanen, BirdLife Suomen suojeluasiantuntija, p. 010 406 6203


Pieni lankarulla: Kanervasydän ja virkattu trampoliini\nAnniP 24. lokakuuta 2011 klo 8.26\nNo karvasta kodista löytyy noin kaunista tramppaa! Kanervakransseja ihailun minäkin sitä lehteä lukiessa, väriä pimeyteen!\nAnonyymi 26. lokakuuta 2011 klo 16.04\nSiisti tuo rahi ja aivan ihania kanervaseppeleitä! :) Äsken just haaveilin et virkkaisin pari koria tuohon tyyliin.. http://www.kangasaitta.fi/kangasaitta/web.nsf/pages/554CB3FA0FB82459C22577F30029F13A/$file/Kahvallinen%20kori.pdf\nMinkälaisella langalla tuo on tehty?\nAnna 26. lokakuuta 2011 klo 20.11\nPitkästä aikaa poikkesin tänne lankarullaan... ihania suloisia töitä, melkein kuin olisin käväissyt siellä teillä kylässä! :)\nSakru 27. lokakuuta 2011 klo 17.35\nKiitos kommenteista, niitä on aina mukava saada! =)\nAnniP: Kanervasydämiä voi varmaan tehdä monella tapaa, itse kiersin ihan vain rautalankaa kanevien ympärille.\nMeri: Tosi hyvännäköinen koriohje tuo! Mulla jäi tuota harmaata ONTELOKUDETTA sen verran, että siitä tulis sopivasti ainakin yks kori. Oulusta saa kuteita rautatieaseman vierestä Maakarista.\nAnna: Tulehan jatkossakin "kyläileen". Määkin seurailen sun elämää blogitse, jos nyt oikein ymmärsin kuka oot. =)\nSaara 30. lokakuuta 2011 klo 11.28\nHieno tramppa! :) Ja oikein kaunis kanervasydän. Taidankin tästä ideaa ottaa ja tekaista meidänkin oveen kanervasta kranssin. :)\nJa Oikein paljon Onnea vauvan syntymän johdosta!!\nSakru 31. lokakuuta 2011 klo 14.25\nAnonyymi 4. marraskuuta 2011 klo 21.08\nMua kiinnostais onko tuo rahinpäällinen pysyny kuosissaan? Tein ite ontelokuteesta vanhaan rahiin uuden päällisen, virkkasin kyllä pylväitä ja nyt se valuu alaspäin koko ajan, siis alkaa olla jo pohjan allaki vaikka jätinki auki. olis kuulema pitäny se kude pestä ensin, kutistuu kuulema reippaasti. Eipä silti, ei yhtään turha homma olis jo pestä, jotenki kaiken pitää olla isossa väessä pestävää ja nimen omaan koneella pestävää.\nSakru 5. marraskuuta 2011 klo 9.32\nKyllä tuo tramppa on pikkuisen "rentoutunu" kovasta hyppimisestä, mutta ihan hyvältä se vielä näyttää. Kuulostaa hyvältä idealta tuo etukäteenpesu kuitenkin. Matoissa tuo löystyminen on etu, että se asettuu lattialle paremmin. Jos et ole ennen tällaisia töitä koneessa pessyt, laita pienempi linkous ja joku vastapaino, Iso pyyhe tms niin ei tartte pelätä linkoamista.\nSakru 3. helmikuuta 2014 klo 15.04\nTulin lisäämään tänne vielä kommentin näin yli kahden vuoden kokemuksella virkatusta rahista. Siis rahi ei oikeastaan ole mennyt miksikään. Se on itse asiassa oikein ryhdikäs ja nukkaakaan ei ole juuri yhtään. Siksi uskallan suositella ontelokudetta materiaalina raheihin. Kudetta ei minusta myöskään tarvitse pestä etukäteen. Hieno materiaali! =)