El Grecon museo Fodelessa\nFodelesta löytää El Grecon museolle\nHersonissosissa asuin monta vuotta Theotokópoulo-kadulla. Haniassa käydessäni yövyn usein Theotokópulo-kadun pienissä intiimeissä hotelleissa. Mutta kuka tämä henkilö on?\nNykyisin hyvin suosittu herra Theotokópulos (engl. Theotokopoulos), etunimeltään Domenicos, lempinimeltään El Greco, kuuluu saaren menneisyyteen ja roomalaiskatolisen aikaan, joka nosti maalarin maailmanmaineeseen muualla kuin kotisaarellaan. Vaikka hänen menneisyytensä ortodoksisen kirkon näkökulmasta on arveluttava, edustihan hän sortavaa venetsialais-kreetalaista hallitsevaa yläluokkaa, omaksui sen tavat ja ideologian, jopa niin, että oli vastauskonpuhdistuksen tulkki, toisin sanoen puolusti roomalaiskatolisuutta, on tämä epäilyttävämpi puoli hänestä nykyisin haudattu ja unohdettu. Sivistykseen kuuluu arvokkaan muistaminen, ja niin on käynyt Theotokópulonkin kohdalla.\nKreetalaisen maalarin Domenicos Theotokópulosin uskotaan syntyneen noin vuonna 1541 joko Fodelessa tai Iraklionissa. Hän oli maalarinopissa Pyhän Kateriina Siinailaisen luostariveljien suojissa Iraklionissa, jossa vieläkin on pieni Pyhän Kateriinan kappeli Pyhän Minaksen katedraalin pihalla. Hän oppi bysanttilaisen koulukunnan tavan maalata ikoneita ja työskenteli ilmeisesti myös nk. kreetalaisen koulukunnan edustajien kanssa. Lahjakasta ja ilmeikkäästi maalaavaa poikaa kutsuttiin jo 25-vuotiaana mestariksi.\nKreeta kuului tuolloin Venetsian merimahdille ja niin katolisen nimen saanut/ottanut nuori kunnianhimoinen mies lähti suurten mestarien oppiin Venetsiaan. Hän tutustui suuriin renesanssimaalareihin, kuten Tintorettoon, Veroneseen, Tizianiin ja Bassanoon ja mahdollisesti jopa työskenteli Tintoretton ateljeessa miniatyyrimaalari Giulia Clovion apulaisena. Nelisen vuotta Venetsiassa maalarinopissa oltuaan hän muutti Roomaan ja työskenteli menestyksekkäästi sekä kuvanveiston että arkkitehtuurin parissa. Häntä houkutti Espanja ja vastauskonpuhdistus, jossa hyville maalareille riitti töitä ja ylenemismahdollisuuksia. Philip II:n Escorialin palatsi oli kesken ja kuninkaalla oli vaikeuksia löytää maalareita, joihin hän olisi ollyt tyytyväinen. Tizian oli kuollut, Tintoretto ja Veronese ja monet muut kieltäytyivät tulemasta hankalaksi tunnustetun mesenaatin palvelukseen. El Greco sai töitä, mutta kuningas ei ollut niihinkään kovin tyytyväinen eikä jatkotöitä Madridista herunut. Niinpä El Greco palasi Toldeoon, jossa töitä riitti ja jossa myös oltiin tyytyväisiä. Hän signeearsi taulunsa aina kreikan kielellä käyttäen lyhennettä Κρης, kreetalainen. Tästä hän sai espanjankielisen lempinimen, El Greco, kreikkalainen.\nKatso myös kylän esittely.\nEl Greco oli kreetalainen syntyperältään, italialainen vaikutteiltaan ja espanjalainen ilmaisultaan ja kotimaaltaan. Vasta kauan kuolemansa jälkeen hänet nostettiin suurten maalareiden joukkoon. Hänen töissään valo tuntuu heijastuvan kuvattavista ja olevan lähtöisin jostain kuvan ulkopuolisesta lähteestä. Ihmishahmot ovat Tintorentton tapaan venyneitä, pitkiä sormia, päitä, käsiä, pidentyneitä hahmoja, joiden vaatteiden laskokset tuovat mieleeni Fodelea ympäröivien vuorten värit ja muodot. Osassa kuvia taustalla on Toledon maisemia, osassa jo hyvin modernia taustankäsittelylyä ilman maisemaa. Hahmot ovat dramaattisissa asennoissa, ilmeet kertovat sisäisestä intohimosta ja taistelusta, voimakkasita tunteista, värit ovat vahvoja, monen kerroksen paksuisia ja niiden sävyt ovat kylmiä expressiivisiä. El Grecon töissä manerismi on vielä voimakasta, mutta seuraava taidesuunta barokki piti El Grecoa kummallisena, outona, hulluna, jonkä töitä ei voinut pitää kauniina, mutta sitä seuranut romantiikan kausi nosti El Grecon taas kunniaan. 1930-luvulta alkaen uudet taidesuunnat pitivät El Grecoa oppi-isänään, modernismin varhaisena edelläkävijänä, jonka monen kertaan aikojen saatossa korjattu ja paikattu ja leikattu teos Viidennen sinetin avaaminen lienee jopa innoittanut Picassoa tämän maalatessa Avignonin naisia.\nDomenicon isä Georgios oli kauppias ja veronkerääjä, äidistä ei ole tietoja. Vanhempi veli Manussos oli kauppias hänkin ja vietti elämänsä loppuvuodet veljensä luona Toledossa. El Greco lienee elänyt avosuhteessa Jerónima de Las Cuevasin kanssa, joka synnytti vuonna 1578 pojan, Jorge Manuelin. Pojasta tuli myös kuvataiteilija. Domecinos Theotokópulos kuoli vuonna 1614 ja hänet haudattiin Santo Domingo el Antiguohon 73 vuoden ikäisenä. Häneltä jäi arvokas 130 niteen käsikirjasto ja lukemattomia suuria töitä. Nykytutkijat ovat sitä mieltä, ettei El Greco koskaan hylännyt ortodoksisuuttaan vaan taipui roomalaiskatolisuuteen olosuhteiden taivuttamana.\nMuseon piha on kaunista kivirakentamista\nViides sinetti ja Avignonin naiset\nJeesukelta revitään puku Golgatalla\nPosted in Muinainen Kreeta, Yleinen | Tagged Domenicos Theotokópulos, El Greco, Fodele, kreetalainen, kreetalainen museo, taidemaalari | Leave a comment\nAgaráthun luostari (Moni Agarathou) sijaitsee korkealla kukkulalla Iraklionista kaakkoon (n. 20 km) Kastelli-Pediadan tasangon pohjoisreunalla. Huomaat luostarin heti kun olet päässyt luostarin suuntaan vievälle tielle, joka ensin laskeutuu laakson pohjalla ja nousee sitten leveänä luostariin. Miten ihmeessä kaikkiin munkkiluostareihin vie komea ja leveä asfaltoitu tie ja naisluostareihin kapea ja kivinen? Kauniiden entisöityjen rakennusten ikää on vaikea arvioida, mutta venetsialainen Markuksen leijona antaa viitteitä. Venetsialaisaikan luostari oli jo suuri ja mahtava, sen vanhoja käsikirjoituksia on British Museumissa. Neliskulmaiselle muurien suojaamalle pihalle johtaa sekä pohjoinen että eteläinen portti. Pohjoisportilla on säilynyt kivilaatta ja siinä vuosiluku 1583, eteläportilla 1565. Luostari on ollut yksi saaren tärkeimmistä, mistä jo kertoo se seikka, että monet apoteista ovat nousseet kirkollisessa hierarkiassa aivan huipulle, kuten Meletius Pigas, josta tuli Alexandrian patriarkka, Kirillos Lukaris, josta tuli ekumeeninen patriarkka, Jerasimos Paleokapas, josta tuli Kreetan arkkipiispa. Luostarin kirjasto oli kuulu oppineiden keskuudessa. Luostari on myös mukana kapinoimassa saarta valloittavia turkkilaisia vastaan sekä myöhemmin vapauttamassa saarta turkkilaisherruudesta.\nEnsin soi rauta…\nLUOSTARIN HINDUSTANILAISET KASVOT\nPihalla kirkon edessä on monenlaisia signaalinantojärjestelmiä. Luostarissa maataloustöissä oleva hindumies Sidi kertoo, että ensin soi rauta, sitten puinen ksylofoni ja lopulta kun hartaushetki alkaa, kutsuvat kellot. Niitä soitti nyt munkki, hartaus oli juuri alkamassa. Paikalla oli luostarin kaksi omaa munkkia ja kolmantena vieraileva pappi, josta päättelimme että liturgiasta on tuleva tavallista juhlavampi. Seurasimme hetken seremoniaa, muita vieraita ei ollut lisäksemme paitsi Sidi, joka halusi kovasti keskustella kanssamme. Poistuimme pihalle, jossa Sidi kertoi olleensa luostarin palveluksessa oliivien ja viinitarhojen hoitajana jo 16 vuotta. Hän oli jo 47-vuotias, mennyt äskettäin naimisiin, vaimo ja lapset olivat Intiassa, jonne hän lähetti säännöllisesti rahaa. `Millainen palkkataso Suomessa on? Mitä työmies tienaa? Paljonko asuminen maksaa? Entä ruoka? Selviääkö siellä englannilla? Mitä puhelin maksaa? Kamera? Kylmää? Miten kylmää; sellaista kuin täällä? Missä se Firlandia sijaitsee, Thailandian vieressä? Venäjän ja Ruotsin välissä, ihanko totta? Yritimme kertoa, että meillä ei enää ole töitä ammattitaidottomille. Jos onnistuimme niin Sidi ei tule Suomeen.\nLuostarin viinitarhat olivat juuri heräämässä, ilta-aurinko loisti vastapuhjenneiden lehtien lävitse. Nyt on viininlehtikääryleiden, dolmádesten, aika. Kaksi maakotkaa (Aquila chrysaetos) ) liiti päittemme yllä. Komeita otuksia.\nLuostarin tarhat olivat heräämässä kevääseen\nPosted in Muinainen Kreeta | Tagged 15.8., Agarathos-luostari, Itä-Kreeta, Kastelli Pediada, Kreeta, luostari, Moni Agarathou, signaalijärjestelmä | Leave a comment\nKera Kardiótisan (Panajiá Kera) luostarin nimi tarkoittaa Hyvän Sydämen neitsyttä. Venetsialaisaikaan rakennetun luostarin freskot on maalattu joskus 1300-1400-luvulla. Onnistuimme tulemaan niin ettei paikalla ollut muita. Paikan valtiaana esiintyi iso nunna, joka piti huolen siitä että maksoimme kaksi euroa sisäänpääsyä, että puheäänemme olivat hiljaisia eikä valokuvia otettu. Hän papatti taukoja pitämättä luostarin tarinan, joka on samanlainen kuin monen muunkin kappelin tai luostarin. Ensin pensaassa riippuneen ihmeitä tekevän ikonin löysi paimen, joka rakensi sille kappelin. Sitten se syystä tai toisesta vietiin muualle kolme kertaa, tässä tapauksessa Konstantinopoliin (nyk. Istanbul), josta se aina palasi takaisin. Viimeisellä kerralla palatessaan sillä oli mukana ketjut, joilla se piti sidottaman ikonostaasiin. Nekin ovat ihmeitä tekevät.\nTosiasiassa ihka oikeita Hyvän Sydämen ikoneita on kaksi. Vanhempi vietiin Venetsiaan ja se on nykyään Chiesa San Alfonsossa Roomassa, jossa se on Hyvän Sydämen sisarkunnan nimikkoikoni. Sitä korvaamaan maalattu kopio varastettiin viimeksi 1980-luvulla. Se löytyi Iraklionista ja palautettiin juhlavassa arkipiispan johtamassa kulkueessa takaisin. Uskalsin tuskin nyökätä nunnalle ymmärtämisen merkiksi. Siinä samassa nunnan taskussa ollut nokialainen pärähti kovaäänisesti soimaan. Tunnussävelenä oli liturgia, mikäpä muukaan. Luostari on hyvin hoidettu, rahat menevät hyvään käyttöön. Parissa pienessä huoneessa pihan laidalla on arvokkaita kirkollisia vaatteita esillä. Näissä huoneissa toimi turkkilaisaikana (1669-1898) nk. keskiyön koulu. Kun kansanopetus ja oman kielen opettaminen oli kielletty, opittiin salaa. Keskiyöllä aikuiset ja lapset saapuivat koulunpenkille hankkimaan tarpeellisia kansalaistaitoja, kuten vallankumousta. Lastenlaulu kertoo samasta asiasta näin: ´Fengaráki mu lambró, fenge mu na perpató, na pijéno sto skholió, na mathéno grámmata, grámmata, spudásmata, tu Theu ta pragmáta´. (Kuu kirkas, valaise polkuni, että näen kulkea kouluun, oppimaan kirjaimet, opit, Jumalan asiat). Useat luostarit olivat salaa isänmaallisia ja niissä kokoontuivat usein myös alueen vallankumouskomiteat suunnittelemaan turkkilaisten vääräuskoisten syrjäyttämistä. Luostarin panijiri on syyskuun 9.\nPublished huhtikuu 26, 2013 | By Merja | Leave a comment\nPosted in Muinainen Kreeta | Leave a comment\nLasíthi kohoaa Lyttosin takana\nSe Lyttos ja Betlehem!\nAurinko on jo kaarensa korkeimman kohdan käynyt. Ajat sitten. Nyt on jo kiire Lyttoksen kukkuloille jos mielimme nähdä maisemat iltapäivän vinossa valossa. Lyttoksen kylä on sen verran korkealla että viini on huonoa, mutta sittenpä raki ja viinietikka ovatkin parempia kuin muualla! Vanhoissa kartoissa kylän nimi on vielä Ksidás, nimi Lyttos on kukkuloilla sijainneen vanhan kaupunkivaltion keskuksen nimi. Ksidás-nimeä (viinietikka/viinietikan tuottaja) hävettiin, vaikka se kertoo mistä täällä on eletty. Kylässä oli vielä kolmekymmentä vuotta sitten 700 asukasta, nyt alle sata, ukkoja ja mummoja pääasiassa. Kylään kannattaa kuitenkin tutustua. Sisällä kylässä ja pienten polkujen päässä on lukuisia kauniita kappeleita, hyvin entisöityjä, joihin avainta kannattaa kysellä kahvilasta. Kylän kahvilan jätämme kuitenkin väliin, nyt on kiire kukkuloille kylän taakse. Sinne pääsee kun seuraa kylttejä, jotka kirkonnurkalta nousevat ylös kohden Lasíthia ja Askín kylää. Lyttoksen muinaiskaupunki on jo merkitty ruskein kyltein, mutta ne tulevat niin yllättäen, että hiljennä ajoissa jo merkkirykelmän havaitessasi. Pyhän Yrjön (Ajios Georgios) kappeliin on sama viitoitus. Hiekkatie on kapea, mutta pääset aivan kappelien nurkalle vaivatta. Voit toki jättää kulkupelisi myös noin 50 metriä risteyksen yläpuolella olevaan toiseen avarampaan risteykseen. Kukkulan laen peittää näin keväisin kukkiva nurmikko, jossa iirikset, sauniot ja neilikat loistavat. Täällä eivät ole traktorit päässet maata kääntämään, onneksi. Täällä ei vielä kasva kaiken peittävää keltaista oxalista. Sen juurissa on pieniä sipulimaisia mukuloita, jotka traktorin myllerryksen seurauksena leviävät koko peltoon ja kulkeutuvat pyörien mukana seuraavallekin pellolle. Leviämistapa sekin. Oxalis pes-capriae tukehduttaa muun kasvuston, se on suhteellisen uusi tulokas Välimerellä ja selvästi pyrkii valtalajiksi.\nEnsimmäinen kappeli on Pyhän Ristin (Tímios Stavros), sen nimikkojuhla on syyskuun 15., silloin paastotaan eikä panijíriä pidetä. Katso tarkkaan kappelin ulkoseinää, siinä on elementtejä vielä vanhemmista rakennuksista, näillä kukkuloilla kohonneista. Rinteessä kappelin alapuolella on paikka, josta käytetään nimitystä ´sairaala´. Sen ovat antaneet koekaivauksia tehneet arkeologit.\nVoit kuljeskella alueella huoletta, laskeutua alas rinteille kun polku löytyy. Joitakin avokaivantoja on tehty, mutta itse muinainen Lyttos on edelleenkin kaikkine tarinoineen mullan alla. Rahaa puuttuu. Lyttos ja Galatás kilpailivat samoista resursseista, Galatás voitti. Sieltä löytyi laskut sekoittanut viides minolainen palatsi. Kirjalliset lähteet pitävät Lyttosta saaren vanhimpana asuttuna paikkana, siksi myös tarinoiden Rhea-jumalatar piiloutui Lyttosiin paetessaan miehensä Kronoksen vihaa, Kronos kun oli uhannut syödä poikalapsensa, se uhkasi isän valtaa. Synnyttämisen lähetessä Rhea nousi kevyesti täältä vuorten rinnettä ylös Lasíthiin ja Dikti-vuoren luolaan, jossa poikalapsi sitten syntyi. Äiti jätti pienokaisensa Melissa-mehiläisen ja Amálthea-vuohen haltuun, vastasyntynyt ravittiin vuohenmaidolla ja hunajalla. Näin siis sai alkunsa kreetalaisten vieraanvaraisuuden jumala Días, jonka muut kreikkalaiset ja eurooppalaiset tuntevat nimellä Zeus.\nNäköalat ovat parhaimmillaan iltapäivän valossa. Korkeimmilta paikoilta näet Kastellin tasangon taakse aina Idavuorille asti. Pohjoisen suunnalta mereltä saapuu kostea suolainen tuuli, joka suhisee männyissä. Idässä aivan lähellä ovat Lasíthin kattilatasankoa ympäröivät vuoret. Juuri ne, joita Rhea-jumalatar kiipesi.\nTäältä voi lähteä kapeaa tietä eteenpäin Tihosiin. Tie on rakennettu muinaisen akveduktin harjalle….!\nMuinainen Lyttos on mullan alla piilossa.\nAlempi tie vie muinaisen Lyttosiin kukkuloille\nKappeli Lyttosin kukkuloilla\nTaidokkaat taonnat suojaavat ikkunoita\nKappelin seinä on vanha palapeli\nKirkko on koottu vanhoista paloista\nUnohdettua akveduktia etsimässä\nHersónisos-Kserokamára-Ano Karouzanós-Kato Karouzanós-Pigí-Kastelli-Lyttos-Tíhos-Askí-(Avdú)-Potamiés-Hersónissos\nTiesin, että roomalaisaikaiseen Hersonisosiin oli rakennettu akvedukti, joka toi veden sisämaasta, mahdollisesti Lyttosin kukkuloilta. Lyttos ja Hersonisos olivat joskus kuuluneet samaan kaupunkivaltioon, toinen sisämaassa, toinen rannalla. Niiden pahin vihollinen oli naapurina ollut roomalainen Knossos ja etelärannikon Ierápetra. Vanha ystäväni Plutarkhos kertoo, että jotkut lakedaimonilaisista lähtivät verivihoja pakoon Peloponnesokselta ja muuttivat Kreetalle, jossa he ensin valloittivat Hersonisosin satamakaupungin ja lopulta asettuivat asumaan Lyttosiin. Toinen tarina kertoo, että lyttoslaiset lähtivät 200-luvulla terrorisoimaan ierapetralaisia. Miesten ollessa reissussa saapuivat knossolaiset keittiönovesta ja hävittivät kaupungin. Lyttos ei tästä enää toipunut.\nRanta-Hersonisosissa ei ollut juomavettä, sitä piti olla paljon ja se piti tuoda kaukaa. Tiesin myös, että Hersonisosin ala-ja yläkylän välillä sijaitseva Palatiá-niminen alue on ollut se paikka, jossa vesijohdon tuoma vesi johdettiin suuriin altaisiin ja sieltä itse kaupungin vesijohtoverkkoon. Mutta missä se akvedukti on kulkenut ja miten se on kulkenut kukkuloiden ja rotkojen yli, siitä piti nyt ottaa selvää.\nKserokamara ja Aposelemiin luonnonsuojelualue\nHersonisosista valitsimme Lasíthin suuntaan nousevan tien, joka alittaa uuden päätien Ylä-Hersonisosin länsipuolella. Tie nousee edelleen rannan suuntaisesti kulkevien kukkulajonojen taakse. Ensimmäiseen laaksoon on rakennettu vesipuisto sekä golfkenttä. Matalaa frigana-kasvillisuutta kasvavilla rinteillä leijuu näin keväällä paikoin voimakas kissanpissaa muistuttava merisipulien lemu. Lampaita ja vuohia kilkattavine kelloineen on kaikkialla, lintujen laulu on voimakasta aamuisin, mustarastaan huilu soi niin vahvana, että sen kuulee autoonkin.\nLaakson perällä tie alkaa laskea ja haarautuu. Me valitsimme oikean haaran, joka laskeutuu hiuspinnimutkilla alas Aposelémis-joen laaksoon. Joki saa alkunsa Lasíthin ylätasangolta, jonka halki se virtaa pienehkönä uomana. Se uppoaa Honí-nimiseen kiviseen nieluun tasangon laidalla ja purkautuu lähteinä vuorten alarinteillä Krásin, Avdún ja Goniesin kylien takamailla, josta Aposlémis alkaa.\nNykyisin vesi kulkee näin\nKeväisin kukkii akaasia keltaisenaan\nAlhaalla laaksossa on kaksi pienehköä jokea, ensimmäinen on jo mainittu Aposelémis, toinen tulee Lagadían laaksosta ja yhtyy edelliseen. Tie muinaisesta Lyttoksesta on kulkenut laakson pohjaa ja johtanut vanhalle kivisillalle. Löydät sen, jos jarrutat Papadákisin valkoisen tavernan kohdalla ja käännyt oikealle jokivartta seuraavalle hiekkatielle juuri tavernan seinänvierustalta. Tavernan taakse puiden alle voit jättää kulkupelin ja jatkaa jalan suoraan sillalle. Sinne on tavernankulmalta matkaa noin 250 suomalaista metriä. Vihreä nurmikko ylettyi nilkkaan, malvaa, saunioita, kehäkukkia, ratamoja. Keltaisenaan kukkivissa akasioissa, joita täällä mimoosaksi kutsutaan, kävi kova hyörinä, mehiläisten surina kuului huminana puun ympärillä. Jokivarren tarhoissa oli siivottu ja karsittu puita ja pensaita, oliivitarhoissa oli puita parturoitu ja viinirangoissa oli jo pienet lehdet. Saarelaiset kertovat, että venetsialaiset valloittajat (1204 – 1669) opettivat miten jokilaaksoihin voitiin perustaa puutarhoja. Niissä oli paljon lehtipuita, joista syntyi rehevää multaa ja kariketta, kesän kuuman kautena jokivarressa oli viileää varjoa ja joskus jopa kasteluvettä. Jokien penkat pengerrettiin, juuri niin kuin täälläkin näkyy, näin saatiin puille viljelyalaa lähellä vettä. Nyt tämä jokilaakso on luonnonsuojelualue, jossa viihtyy jopa hanhikorppikotkia jyrkimmillä rinteillä ja akviloita, maakotkia. Siellä missä joki valuu mereen, on iso kaislikko, jossa viihtyy vielä pieniä rauhoitettuja kilpikonnia. Syksyllä taas meren yli Euroopasta taivaan peittävinä parvina saapuvat lukuisat muuttolinnut löytävät ensimmäisen levähtämispaikan sekä ravintoa suistosta. Hyvä, että täälläkin niitä suojellaan niin mekin saamme nauttia linnuistamme.\nKserokamaran silta nousee komeana kaarena joen ylle, sen korkeuden tajusi vasta kun kävi kurkkimassa sillalta jokeen! Tästä on siis kulkenut valtatie Lyttosista Hersonissosiin parituhatta vuotta sitten. Onkohan tämä silta yhtä vanha kuin tie? Tie ja vesijohto kulkivat useimmiten rinnakkain. Tietä tarvittiin vesijohdon rakentamiseen ja huoltamiseen.\nJohanneksen leipäpuun siemeniä kutsutaan karaateiksi\nVanha akvedukti ylittää laakson\nJohanneksenleipäpuiden (Ceratonia siliqua) alla oli paljon talven aikana maahan pudonneita karaatteja, joiksi puun siemeniä on kutsuttu ainakin Arabian niemimaalla. Joskus uskottiin että jokainen siemen painoi yhtä paljon ja niitä käytettiin painoyksikköinä. Mittaustekniikoiden kehityttyä huomattiin että erot ovat melkoisia. Puu kukkii aikaisin keväällä imelänhajuisin suoraan rungosta kasvavin kukin. Niistä kehittyy ensin vihreitä suuria palkoja, jotka tummuvat ja imelöityvät loppukesällä. Sodanjälkeisinä köyhinä vuosina johanneksenleipäpuun palkoja kerättiin monin paikoin Kreetaa ja myytiin pieniin myllyihin, jotka jauhoivat palot carob-jauheeksi. Sen tärkkelys kelpaa vielä tänäänkin elintarviketeollisuuteen sakeuttamis- ja makeuttamisaineeksi, se on ollut myös filmin raaka-aine. Meiltä eläinrehua myyvistä kaupoista saatat saada kaninruokana johanneksenleipäpuun palkoja, sitä samaa jota meidän Uuden testamentin käännös nimittää sianruoaksi, tuhlaajapojan eineeksi. Tätä samaa söi myös Johannes Kastaja erämaassa.\nPysähdyimme vielä Aposelémiksen siltojen vieressä olevaan Stelioksen tavernaan, jonka seinällä on taitelijan näkemys Kserokamáran sillasta. Isäntä arveli sillan olevan noin 900 vuotta vanhan. Tavernan takana on pieni Pyhän Hengen kappeli (Ajíon Pnevma) , jossa juhlitaan panijíriä helluntaiaattona 50 päivää pääsiäisen jälkeen. Lähikylien asukkaat kokoontuvat tänne vesperiin ja jumalanpalvelukseen, joiden jälkeen tavernoissa syödään ja juhlitaan.\nROTKOSSA NÄKYY AKVEDUKTIN POHJA\nMatka jatkui sisämaahan kapeaa ja vanhaa rotkon reunaa myötäilevää tietä. Alhaalla jokivarressa kasvaa plataaneja ja saksanpähkinäpuita, ylärinteillä sypressejä. Oliivipuita on kaikkialla. Kun laakso kapenee, näkyy rotkossa pieni pätkä sen ylittänyttä siltaa. Tässä on nyt pala akveduktia! Mutta miten se vesi on laskettu alas tuolta jyrkiltä rinteiltä, onkohan täälläkin ollut altaita? Avorännejä vai putkia? Sellaisiako, joita löydettiin joskus 1990-luvulla Ylä-Hersonissosin laidalta Palatián yläpuolelta, joissa oli kaksi keramiikkaputkea sisäkkäin ja ilmaa välissä, jotta vesi pysyi viileänä? Toinen etu oli se, että umpiputkesta vesi ei haihtunut. Mistähän löytäisimme vastauksia kysymyksiimme?\nYlä-Karouzanos on laakson perällä\nRouva Iríni pitää kahvilaa Karouzanossa\nYhtäkkiä edessä oli uusi komea tie. Sitä ennen me käännyimme vasemmalle vielä edellistäkin pienemmälle ja mutkaiselle tielle, jonka kyltit viitoittivat Karuzanós-nimisiin kyliin. Ne ovat monelle aiemmin Kreetalla käyneelle tuttuja; tänne on tultu kreetalaisiin kyläjuhliin jo pari vuosikymmentä ilta illan perään. Iltajuhlien ajaksi kyläraitit muuttuvat basaareiksi, mutta onneksi kyläläiset osaavat palata arkeen.\nPÄÄSKYJEN PESÄ lue myös blogista ->\nYlä-Karuzánosissa laakson perällä ei ole montaa asukasta. Pieni kahvila, huonokuuloinen pienenpieni mummo kahvilassa, vaatimattomia molemmat. Mutta näköalat! Kahvilan terassilla voisi istua koko päivän ja seurata laaksoa alapuolellaan. Rauhan tyyssija. Jos mummo olisi kuullut kysymykseni hän olisi varmasti sanonut nimekseen Iríni, rauha.\nAlakylässä sen sijaan on elämää enemmänkin. Onhan tämä kylä alempana kuin tuo toinen Karuzanós, muttei tämäkään missään laakson pohjassa ole vaan aivan sopivilla rinteillä, joista on hienot näköalat. Lähes kaikki näiden kahden kylän asukkaista kantavat nimeä sukunimeä Karuzákis, kertoo Manolis, tavernanpitäjä alakylän perimmäisellä terassilla. Tarinan mukaan kaksi Caruso-nimistä venetsialaisveljestä perustivat kylät joskus keskiajalla, samaan aikaan myös viereinen Bitzarianósin kylä sai asukkaansa. Bitzarákis-nimeä kantavat tulevat sieltä.\nAla-karouzanosin perällä on pieni taverna\nPääskyjen pesässä saa aina paikallista ruokaa\nTaverna Lagadian isäntä elää vain muistoissa\nManolis ja äitinsä Maria ovat vanhoja tuttujani jo kahdenkymmenen vuoden takaa, olemme nauraneet ja iloinneet monesti. Iltajuhliin mennessämme söimme täällä mezeitä, täällä vietettiin itse iltajuhlakin pariin kertaan kun iso juhlapaikka oli varattu muihin tarkoituksiin, täällä olen juhlinut omia syntymäpäiviäni ja tuonut ystäviäni ja vieraita syömään useamman kerran. Stelios-pappa on jo kuollut pois, mutta Maria sanoo jaksavansa vielä muutaman vuoden eikä Manoliksella ole vielä vaimoa. Ehdotimme, että voisi hakea vaimoa kylän ulkopuolelta, kylässä kun on viikolla 11 asukasta ja viikonloppunakin vain 15.\nUlkouunissa puuhiilillä kypsyvät paistit, milloin lammasta, sikaa tai kanaa, jotka ovat omassa oliivitarhassa kuopineet. Sellaisten kanojen liha on aivan erityisen maukasta, ovathan kanat napsineet kaikki maahan pudonneet oliivit. Niden munat ovat myös kysyttyjä, todellisia omegamunia, joita kaupitellaan erityiseen hintaan naapurilta naapurille, kauppaan asti ne eivät koskaan pääse. Pienten lasten äidit kyselevät niiden perään, lastenlääkärit kun suosittelevat juuri niitä pienokaisille. Niitä minäkin aikani sain naapurinani asuneelta kuurolta papalta.\nTavernassa on yksi huone, siinä haarapääskyjen pesä katonrajassa, muutama pöytä ja loput ulkona takaterassilla, jossa voi rauhoittua ja syventyä peräkylien rauhaan. Tänne voisi unohtua kaskaiden äänen huminaan ja uppoutua hyvään kirjaan. Manolis kattoi meille runsaat mezeet rakin viereen. Saimme hyvää anthótiroa, tämä oli kermaista tällä kertaa. Saimme omia vihreitä oliiveja, paahdettua paprikaa, uitettuja korppuja, kukuvaijan. Ja Marian sitruunakanaa pilahvin kera. Talon omaa viiniä tynnyristä. Se on vasta vuoden vanhaa, sanoi Manolis.\nPääskynpesä tavernassa? Ei menisi läpi Tampereen terveystarkastajilta….! ´Joka vuosi ne tulevat huhtikuun 18., ovat tulleet jo 15 vuotta´, sanoo Manolis! Aivan niin, täällä me kerran juhlimme tuona päivänä, istuimme terassilla suuri joukko, ja silloin päittemme yli viuhahti pari pääskystä! Ja kohta tuli pappa-Stelios hymyssä suin kertomaan, että kaukaisimmat vieraat olivat taas saapuneet! Niitä kävimme sitten lasten kanssa ihailemassa monena kesänä. Eikä täällä kukaan ole salmonellaa saanut, rakkautta ja huolenpitoa kyllä.\nValtava tammi suojaa Pigin keskiaikaista kirkkoa\nTästä pääsee vesimyllyille\nPäästyämme päätielle poikkesimme vielä katsomaan oliko Pyhän Panteleimonin kappeli paikallaan Pigíssä. Pigí tarkoittaa lähdettä ja olen kuullut akveduktista puhuttaessa viittauksia Pigíin, sieltä kun olisi voinut myös vettä saada. Mitään merkkejä vesijohdosta ei täällä kuitenkaan ole. Valtavan tammen suojassa oleva kappeli on kunnostettu EU:n rahalla, kertovat kyltit. Alapuolella olevan tavernan olen ristinyt hiljaa Taverna Epätoivoksi jo pari vuosikymmentä sitten. Edelleenkin se sinnittelee. Kappelin avaimen saa Paradise-tavernasta, mutta emäntä osaa pyytää siitä maksun ellette tarjoa sitä vapaaehtoisesti.\nNimi Panteleimon tulee kahdesta sanasta, joka vapaasti käännettynä tarkoittaa ´kaikki (kulku)taudit´. Ne ovat olleet varsinainen vitsaus ennen aikaan, Pyhältä Panteleimonilta saatiin apu kun mikään muu ei tehonnut. Panteleimonin kappelit ovat usein virtaavien lähteiden äärellä, puhdas vesi ei tauteja levitä.\nSamoilla kukkuloilla liikkui muitakin. Meitä lähestyi kameran kanssa kulkeva mies, joka näytti mistä pääsee alemmille rinteille. Koska tuntemattomien apuaan tarjoavien kesken vallitsee sanaton hyviä vaihtareita koskeva sopimus, kerroin vastapalveluksena, että se hiekkatie, jota pitkin hekin olivat kappelille ajaneet, on itse asiassa ikiaikaisen akveduktin pohjaa. ´Juuri niin´, vastasi mies hämmästyksekseni, ja hän myös tiesi mistä Tíhokseen mennään. Tästä asiantuntemuksesta olin ihmeissäni, vaihdoin englannista kreikaksi, mies pysyi vauhdissa mukana ja antoi nettisivujen osoitteen (www.romanaqueducts.com), josta kuulemma löytyy tietoa kaikista Rooman vallan aikaisista vesijohdoista, myös tästä. ´Se vesijohto tuli Krásin kylästä, tuolta Avdún yläpuolelta, ei itse kylästä vaan kylän yläpuolella olevasta lähteestä´, kertoi mies. `Entäs se pätkä tuolla tienvarren rotkossa? Mistä se vesi Hersonissosiin tuli?` Jaa, siihen ei mies ollut perehtynyt, mutta ehdotti ko. nettisivujen antiin perehtymistä. Muistan lukeneeni, että ´etsivä löytää, kolkuttavalle avataan´. Tätäkö se tarkoittaa?\nKun sitten myöhemmin ehdin perehtyä roomalaisaikaisiin vesihuoltojärjestelmiin, löysin yllätyksekseni tietoa, jonka mukaan Hersónisosin ja Lyttosin akveduktit olivat kaksi eri asiaa. Hersónisosin vesi tulikin Kaló Horiósta. Lähde on vieläkin olemassa ja löytyy kun ajat Kserokamaresin jälkeen olevasta risteyksestä oikealle ylös kohden Kaló Horióta. Siinä se on tien varrella. Siitä vesi johdettiin ensin etelän suuntaan, se ylitti jokilaakson ja toisenkin ja vasta sitten se kääntyi kohden Hersónisosta. Sen jäänteitä on ollut kuulemma alueella jossa nykyään on lasten kesäleiri. Miksei vettä johdettu suoraan Hersónisosiin lähteestä? Olisi ollut paljon suorempi reitti…\nPoistumme akveduktia pitkin ja nousemme asfalttitiellä ylemmäs harjanteelle, josta aukeaa huikea näköala laaksoon jalkojen juuressa. Siellä on myös kaatuneena se kyltti, joka viitoittaa tien Tíhokseen, (Seinän) juurelle. Matkaa sinne on parisen kilometriä, tie kivinen ja kaita, kulkeehan se pääosin edelleenkin akveduktin harjaa. Seinässä on ihmisenmentävä aukko, alempana osa muurista on purettu, jotta saatiin tie pikkuruiseen kylään, jonka nimi myös on Tíhos. Huomaat myös, että alueen asukkaat ovat täältä hakeneet vuosisatojen ajan kiviä omiin tarpeisiinsa! Jos pääset nousemaan muurin loppupään harjalle, tajuat kuinka valtavasta rakennelmasta on kysymys.\nJos uskallat ajaa Tìhokseen vievää kapeaa tietä, pääset pian paikkaan, jossa joudut valitsemaan suunnan joko vasemmalle tai oikealle. Vasen nousee ylös vuorille. En ole noussut siitä autolla, en tiedä mihin siitä pääsee. Mutta näin kuorma-auton nousevan melko ketterästi kolisten ylös. Itse olen mennyt vain kävellen tästä Lasíthiin E-4-polkua pitkin. En enää nähnyt kylttejä.\nJos valitset oikean haaran, pääset alas Kastamonitsaan, sieltä on kunnollinen tie vaikka Lyttosiin. Tai voit jatkaa etelärannikolle. Tai voit myös palata takaisin Lyttosin kukkuloille, kuten me teimme, ja jatkaa siitä hyvää ja mutkittelevaa tietä Askín kylään ja sen läpi alas laaksoon, jossa sijaitsevat Avdún ja Potamiesin kylät sekä niiden välissä valtava vesiallas Lasíthin talvivesien varastoksi, ja josta pääsee nopeasti pohjoisrannikkoa myötäilevälle valtaväylälle ja Hersonissosiin takaisin.\nKyltti makaa maassa\nTästä pääsee vaikka jalkaisin ylös Lasithiin\nAkveduktiin tarvittiin jalan mentävä aukko\nGalatasin minolainen palatsi\n– viides minolainen palatsi\nLuostarin eteläpuolella kukkulan harjalla kököttää keskiajalta peräisin oleva Galatásin kylä. Se näyttää puolustautuvan hyökkääjiltä, joita ei enää ole. Samalla tapaa lienee rakennettu kylän eteläpuolisille kukkuloille vanhalla palatsiajalla minolainen palatsi, joka tuhoutui ilmeisimmin 1520 eKr luonnonmullistuksessa. Palatsin paikalla kuitenkin asuttiin myöhemminkin, mutta sitä ei rakennettu uuteen loistoon. Tähän palatsiin ei ole ainoatakaan kylttiä, ei kunnon tietä, mikään ei vihjaa kaivauksista ellei kysy neuvoa paikallisilta. Kylästä etelään johtaa tie, oikealla kädellä näet matalia kukkuloita, niistä oikeamman puoleisen harjalla saatat erottaa yhden puun ja sen juurella jotain. Tie laskeutuu ja näet kyltin kappelille. Parkkeeraa tähän ja lähde kävelemään. Saatat löytää oikeaan paikkaan, varsinkin jos katsot paikan tämän artikkelin alussa olevasta kartasta.\nPalatsi oli pienempi kuin Knossos, mutta perusrakenne oli sama kuin muissakin palatseissa. Suurimmat rakennuskivet ovat kolmen kilometrin päässä olevasta Alagnista. Palatsissa on säilytetty ja jauhettu viljaa, leivottu leipää paljon ja usein suurissa ulko uuneissa. Tästä on todisteena viitisen sataa hierrintä. Löydetyistä luista päätellen täällä syötiin paljon lihaa. Lähialueella on kasvatettu sikoja, lehmiä ja lampaita, joita ruokittiin viljan korsilla. Myös viiniä valmistettiin ja aivan varmaan syötiin oliiveja ja puristettiin oliiviöljyä. Vihanneksia ja papuja on myös syöty, mutta niistä ei jää maaperään jälkiä. Ruokien esilletuomiseen tarvittiin suuria reunallisia tarjottimia, oli myös lautasia ja vateja. Arkeologien mukaan kaikki tämä viittaa suuriin pitoihin ja symposiumeihin. He olivat vahvasti sillä kannalla, että täällä majoittui suuri sotaväki, mahdollisesti varuskunta…Mutta missä aseet?\nTästä palatsista löytyi myös minolainen keittiö tai tupakeittiö, joka on hyvin samantapainen kuin vieläkin saattaa vanhoista asumuksista tavata: neliskulmainen tila, keskellä kivinen pylväänpohja muistona kattorakennelmasta. Tilassa on myös iso avoin hiiligrilli, jossa ei valmistettu ruokaa, mutta jonka ääressä lämmiteltiin. K eittiön vieressä oli myös ulkouuni, kumollaan olevasta ruukusta valmistettu, ihan niin kuin vieläkin. Uunin päällä oli lippa sadevesien varalta. Uunithan ovat edelleenkin ulkona.\nOmat tietoni ovat peräisin arkeologi Rethimniotakisilta, joka löysi paikan ja suoritti kaivauksia vuoteen 2001 asti. Kävin tutustumassa kaivauksiin Rethimniotakisin opastuksella.\nArkeologi Rethimniotakis kaivaustauolla Galatasissa\njoulukuu 17, 2017, 11:11 pm


Tekoäly luo mahdollisuuksia Life Science -alalle\nPerinteinen FIB:n vuosikokouksen yhteydessä järjestettävä Bioteollisuus Forum -tilaisuus pidettiin Ravintola Palacen Juhlasalissa to 12.4.2018. Tilaisuuden puheenjohtajana toimi FIB:n vastavalittu uusi hallituksen puheenjohtaja Tj Pekka Simula, Herantis Pharma Oyj.\nSeminaarin aiheena oli tekoälyn hyödyntäminen Life Science alalla, ja tilaisuuden avaajaksi oli saatu elinkeinoministeri Mika Lintilä. Lintilä korosti puheessaan tekoälyn merkitystä tulevaisuudessa ja sen roolia erityisesti terveydenhuollossa. Lintilä korosti, että teknologinen kehitys tulee olemaan nopeampaa kuin osataan tällä hetkellä kuvitella.


Tuutusen basaari: Kurkistus kissakahvilaan\nPostauksessa mainitut palvelut ja tuliaistuotteet saatu.\nSeuraa blogimaailmalle tyypillistä yletöntä hypeä: Tänä lauantaina kissabloggareita hemmoteltiin tutustumiskäynnillä vielä virallisesti avaamattomaan tamperelaiseen Kissakahvila Purnauskikseen. Paikalla hyöri jo monenlaisia naukulaisia kissatätejä hurmaamassa, eikä kissoilla ollut rapsuttelijoista, ihastelijoista ja leikittäjistä pulaa.\nKeskeneräisenäkin kissakahvila ihanine hurisijoineen ja kissamaisine yksityiskohtineen vaikutti oikein viihtyisältä niin siellä asuville kissoille kuin vieraileville kissanystävillekin. Tutustujille tarjottiin herkkuja, eivätkä kissatkaan ilman jääneet. Tästä hehkutuksesta innostuneille kerrottakoon, että Purnauskiksen avajaiskekkereitä vietetään kaikille avoimena puistojuhlana 31.10. ja kahvila palvelee seuraavasta päivästä alkaen.\nUnnan mielestä parasta kansalaisen huippukokousmatkassa olivat tuliaiset. PrimaCatin ja Hurjan ruokalahjat veivät mustavalkoisen huomion välittömästi siinä missä rapsutustuliaisille varattiin aika myöhemmäksi.\nHurja mikä hurja.\nKiitoksia blogitapahtuman järjestämisestä elämää ja elämyksiä -blogin Pirkolle sekä Kissakahvila Purnauskikselle. Iltapäivää tuskin olisi voinut mukavammin viettää, mistä kiitos kuuluu tietenkin kissojen ja kissaihmisten riemukkaalle seuralle.\nLähettänyt ella klo 19.49\nTunnisteet: eloa, eväät, juhla\nEmäntä: Sinä ehdit ensimmäisenä! Oli hieno tavata! Unna selvästi tykkäsi tuliaisista :-D\n18. lokakuuta 2014 klo 19.57\nSain varaslähdön kauempana asuviin nähden ;) Postauksen kasaamisessa tosin kesti tavallista kauemmin, sillä kirjoitustauko on kadottanut rutiinin.\nJos Unnalta kysyttäisiin, neiti voisi mainostaa ruokapalkalla mitä tahansa kissanruokaa... Kaikki maistuu, kaikki on ihanaa! Tällä kertaa sentään kansalainenkin myhäili tyytyväisenä ruokalahjojen sisältöjä tavaillessaan :)\n18. lokakuuta 2014 klo 20.08\nKissakahvilassa oli herkulliset antimet vaikka mirrit veivätkin päähuomion. Oli kiva tavata!\n18. lokakuuta 2014 klo 21.47\nSamoin, arvon kissakuiskaaja! Olen samaa mieltä myös siitä, ettei ruokapuolta oltu selvästikään laiminlyöty, vaikka kissahulluthan söisivät mitä tahansa sahanjauhoa, jos se olisi kissaseuralle ehtona :D\n18. lokakuuta 2014 klo 22.08\nVoi hurja! Jopas on ollut hyvät tuliaiset!\n18. lokakuuta 2014 klo 22.20\nOikeassa olet, Tuutäti! Anni Pitkätassun Sea tiesi jo ennakkoon, ettei tuo Hurjan jauheliha ole ehkä neiti Pitkätassun suosikkia, joten Tuutunen sai herkkua tuplana. Kaunis kiitos Sealle tästä :)\n18. lokakuuta 2014 klo 22.27\nIhana Unna ja selvästi mahtava huippukokous!\n19. lokakuuta 2014 klo 2.18\nOli mukava kokous ja mukava tavata! Unna kyllä osaa nämä mainoshommat ja on suoranainen ihme, ettei kukaan ole Unnaa kissanruokamainokseen pestannut :)\n19. lokakuuta 2014 klo 9.31\nMeilläkin kattilat suuresti arvostivat tuliaisia.\n19. lokakuuta 2014 klo 10.30\nMeinasin sanoa, että olipas Unnan näköinen kissa, mutta.. äh, joo.\n19. lokakuuta 2014 klo 11.24\nAi niin, sitäpaitsi ikävää että oot kirjoitustauolla, koska sun jutut on aina kivoja, tunnistettavasti sun omalla tyylillä, ja hymyilyttäviä ja vaikka mitä hyvää.\n19. lokakuuta 2014 klo 11.26\nMe Like: Niin oli, ehkä ensi kerralla muistut mukaan itsekin? Tästä jäi niin hyvä mieli, että toivottavasti tällaisiin pääsee osallistumaan jatkossakin :)\nMammaN: Ehdottomasti samaa mieltä, mukavaa oli :) Unna tosin on sen verran moraaliton mainostaja, että ehkä firmat sen vuoksi karttavat: ei mitään uskollisuutta merkille, ainoastaan maulle!\nAnnaS: Kyllä vain :) Unnan mielestä olisi ollut sopivaa, että tuliaiset olisi saanut pistellä oikopäätä poskeensa.\nZepa: Ihan Unnan näköinen Unna ;) Kiitos kauniista sanoista. Ihanaa, jos meillä on hymyilyttävä tyyli! En lupaa mitään, mutta koetan muistaa, että bloggailu on näin mukavaa puuhaa.\n19. lokakuuta 2014 klo 11.59\n19. lokakuuta 2014 klo 13.49\nPirkko: Mukavaa, että mukaan mahtui tällainen taukoilevakin bloggari :)\n19. lokakuuta 2014 klo 14.58\nHyvä, että teille maistuu, pysyy Unnan muodot kohdillaan. ;)\nOli ihana nähdä ja tästä lähin kiskotaan hihoja bussissa jos törmätään. :)\n19. lokakuuta 2014 klo 16.38\nVoi kunpa olisin voinut olla mukana!\nSea: Kiitos tosiaan Hurja-pötkystä, näkyy maistuvan Unnalle juuri niin hyvin kuin arvelinkin. Ja samat sanat: vähintäänkin hymyillään, kun tavataan :)\nMyrsky & Minna: Kunpa olisit ollutkin! Olisi siellä kissavauvoja riittänyt paijattavaksi sinullekin.\n19. lokakuuta 2014 klo 17.49\nJohanna ja Pomo-kissa kirjoitti...\nmakkaran kimppuun kuin sika limppuun!\n19. lokakuuta 2014 klo 21.20\nJohanna & Pomo: Jos se sika yrittää syyä lisäks mun ruuat, niin käyn kyllä sen kimppuun! Oon hurja, varokoon!\nKiva lukea kuulumisia ja hieno tää blogin uusi ulkoasukin, tyylikäs! Kissakahvila on ehdottomasti tulevan Tampereen visiitin päätavoitteita, tuolla olisi hyvä päästä käymään. Harmi, että nyt osui muita, aikaisemmin jo sovittuja vastuita samaan aikaan, joten tapaaminen jäi kokematta.\n19. lokakuuta 2014 klo 23.31\nKissatkertovat: Kiitos kehuista! Ulkoasun muuttaminen on pyörinyt mielessä jo pitemmän aikaa, mutta eipä ollut löytyä entisen voittanutta. Sanoisin, että basaarihenkisyys on kohdallaan tässäkin :)\nKissakahvilan antiin kannattaa varmasti käydä tutustumassa Tampereella piipahtaessa, sillä onhan konsepti vielä toistaiseksi harvinaisuus Suomessa.\n20. lokakuuta 2014 klo 14.51\nIhastuttavia kuvia nämä :3\n4. marraskuuta 2014 klo 9.16\nJoonas: Kiitos, vaikkakin kaikki kunnia arvon malleille. Ei kissakahvilan söpöliineistä taida saada epäedustavia otoksia yrittämälläkään :)\n4. marraskuuta 2014 klo 10.36


Pystytkö ratkaisemaan tämän koodin? Lähes 50 vuotta sitten kuollut "Isdalenin nainen" matkusti valenimillä – mystisen hahmon muistiinpanoja tutkitaan yhä - MTVuutiset.fi\nPystytkö ratkaisemaan tämän koodin? Lähes 50 vuotta sitten kuollut "Isdalenin nainen" matkusti valenimillä – mystisen hahmon muistiinpanoja tutkitaan yhä\nJulkaistu 14.04.2019 07:22\nMarraskuun 29. päivänä 1970 kaksi isänsä kanssa retkeilemässä ollutta lasta, 10- ja 12-vuotiaat tytöt, löysivät osin palaneen ja ruhjoutuneen naisen ruumiin. Niin sanottua "Isdalenin naisen" tapausta tutkitaan edelleen, eikä vainajan henkilöllisyys ole vieläkään selvinnyt.\nRuumis löydettiin selällään makaavasta asennosta tästä kivikkoisesta rinteestä. Kuva: Paul S. Admunsen.\nOn täytynyt olla vähintäänkin riipivää kävellä Ulriken -vuorelta useita kilometrejä Bergeniin asti soittamaan poliisille järkyttävästä ruumislöydöstä. Isdalenin, "jäisen laakson", alueella ei tuohon pimeään vuodenaikaan liikkunut paljoakaan vaeltajia.\nNorjalaismies lapsineen sai kuitenkin ilmoituksensa tehtyä ja pian oli käynnissä yksi Norjan historian suurimmista rikostutkinnoista. Apua haettiin Interpolin välityksellä ympäri Eurooppaa, mutta tapaus ei ole vieläkään ratkennut.\nTutkinnassa paljastui toinen toistaan merkillisempiä asioita, mutta koskaan ei ole selvinnyt, kuka naisen lopulta surmasi vai tapahtuiko se oman käden kautta.\nRuumiinavauksessa naisesta löydettiin merkkejä häkämyrkytyksestä ja unilääkejäämiä ainakin 50 pilleristä, joka äkkiseltään herättäisi maallikolle ajatuksen itsemurhasta.\nLöytöpaikalla oli myös muun muassa kumisaapas, kaksi osittain sulanutta muovipulloa, joissa oli vettä – ei polttoainetta, kuten myyteissä kerrotaan. Paikalta löytyi myös kello, joka oli pysähtynyt osoittamaan aikaa 10:10.\nSiihen aikaan oli tapana asettaa kauppojen näyteikkunoissa koreilevien uusien kellojen viisarit tähän aikaan. Nämä ja muut tutkinnassa paljastuneet seikat ovat herättäneet sisäisen salapoliisin useammassa ja netti onkin pullollaan erilaisia myyttejä ja teorioita naisesta.\nKenkäkauppiaan poika auttoi eteenpäin\nKolme päivää ruumiin löytymisen jälkeen, päästiin tutkinnassa eteenpäin, kun Bergenin juna-asemalta löytyi kaksi matkalaukkua. Niistä löytyi muun muassa eri maiden valuuttaa, väärennettyjä passeja, muistivihkoja ja vaatteita, joista oli poistettu valmistajasta kertovia tuntomerkkejä.\nLaukuista löytyi myös aurinkolasit, joiden sangassa olleet sormenjäljet täsmäsivät vainajan sormenjälkiin.\nToisessa matkalaukussa ollut muovipussi tunnistettiin Stavangerilaisen kenkäkauppiaan pussiksi. Kauppiaan poikaa kuulusteltiin ja naiselle myyty kenkäpari täsmäsi kuolin paikalta löydettyihin kenkiin.\nKaupassa vieraillut englantia ulkomaalaisittain puhuva nainen ei tosiaan ollut norjalainen.\nPikkuhiljaa päästiin kuulustelemaan myös eri hotellien henkilökuntaa ja naisen liikkeistä saatiin lisää tietoa, kun naisen muistiinpanoissa ollutta käsialaa verrattiin hotellien kirjautumislomakkeisiin.\nPystyttiin todentamaan, että nainen oli matkustanut ympäri Norjaa. Hän oli käyttänyt ainakin nimiä Claudia Tielt, Vera Jarle, Alexia Zarna-Merchez, Claudia Nielsen, Genevieve Lancier ja Elisabeth Leenhouwfr.\nKoodikielelle etsitään yhä ratkaisua\nBergenin asemalta löydetyissä laukuissa oli kummallista koodikieltä sisältäviä muistiinpanovihkoja.\nNaisen muistikirjoja löytyi kahdesta matkalaukusta Bergenin juna-asemalta. Kuva: NRK\nOsa niistä liittyi naisen käyttämiin salanimiin ja paikkoihin, joissa hän kävi, mutta osa on yhä ratkaisematta.\nBBC peräänkuuluttaa yhä lukijoita, jotka voisivat antaa oman ehdotuksensa koodien ratkaisemiseksi.\nJos haluat tutkia koodia ja tehdä oman ehdotuksesi sen ratkaisemiseksi, voit tehdä sen täällä.\nEpäilyjä jopa sotilaallisesta vakoilusta\nNorjan poliisin arkistossa on niin kutsutut pingviini -asiakirjat, jotka on luokiteltu salaisiksi. "Pingviini" oli norjalaisten kehittämä ohjus, joka oli teknisiltä ominaisuuksiltaan merkittävä keksintö.\nNorja oli edelläkävijä tämän tyyppisissä ohjuksissa, jotka voitiin ohjata etsimään kohteensa. Pingviiniä testattiin samoihin aikoihin, kun naisen ruumis löytyi.\nToimittajia ei useinkaan päästetä tähän poliisin salaiseen arkistoon, mutta norjalainen Marit Higraff (NRK) pääsi vierailemaan siellä. Hän on tutkivana toimittajana tehnyt aiheesta kuunnelmasarjan yhteistyössä BBC:n kanssa.\n– Oli jännittävää käydä siellä ja nähdä ne asiakirjat. Sinne ei olla pitkään aikaan päästetty ulkopuolisia. Meillä oli korkeat odotukset, että löytäisimme sieltä lisää tietoa, mutta yllätyimme, kuin kansio olikin niin ohut, Higraff kertoo BBC:n dokumentissa.\nYksi näistä asiakirjoista oli kuitenkin erittäin mielenkiintoinen Higraffin mielestä. Siinä kerrottiin paikallisesta kalastajasta, joka väitti nähneensä "Isdalenin naisen" kotinsa lähellä Norjan Stavangerissa samaan aikaan, kun Norjan valtio oli testaamassa Pingviini -ohjusjärjestelmää.\nKalastaja väitti, että nainen olisi katsellut näitä testauksia useita kertoja.\nNaisen todettiinkin oleskelleen näillä seuduilla, kun siellä testattiin ohjuksia.\nTämä tietysti on omiaan ruokkimaan salaliittoteorioita, joita tästä naisesta on muutenkin paljon liikkellä, mutta täysin perättömiä jutut eivät ole, sillä asiaa todella tutkittiin.\nKummallista on se, että kalastajalle tehdystä kuulustelukäynnistä syntynyt asiakirja, on kadonnut.\nBBC:n kuunnelmassa on lisää tietoa vakoojateorista ja pingviinistä.\nNykyaikainen DNA -tutkimustekniikka voisi auttaa tapauksen ratkaisussa\nHigraff ei ole lakannut etsimästä totuutta Isdalenin naisen alkuperästä.\n– Tutkimme yhä juttua ja seuraamme jatkuvasti yleisöltä tulevia vihjeitä. Jossakin on joku, joka tietää, kuka tämä nainen oli, Higraff kertoo.\n– Toivomme, että nykyajan tieteelliset menetelmät veisivät meidät lähemmäksi totuutta. Toivomme myös, että naisen DNA:ta verrattaisiin laajempiin DNA tietokantoihin ja tehtäisiin täten laajempaa genealogista tutkimusta, jolla voitaisiin selvittää naisen sukujuuria tarkemmin. Se antaisi hyvät mahdollisuudet selvittää naisen henkilöllisyys.\nJoudumme kuitenkin odottamaan Norjan poliisin päätöstä siitä, aikovatko he käyttää DNA näytteitä tällaisiin tarkoituksiin.\nMysteeri edelleen ratkaisematta\nHautajaisiin osallistui vain ryhmä poliiseja. Kuva: NRK\nNorjan Møllendalin hautausmaalla on edelleen vaatimaton leposija, jossa ei ole edes hautakiveä. Haudassa on sinkkiarkku – tällainen arkku voidaan tarvittaessa siirtää vaikka toiseen maahan, jos naisen oikea kotimaa joskus selviää.\nTilanne on tällä hetkellä se, että sinkkiarkku makaa mullassaan ja siitä vuonna 2016 otetut kudosnäytteet ovat Norjan poliisin hallussa.\nToimittajat ja lukuisat muut tapaukseen perehtyneet odottavat toiveikkaina tarkempia DNA -tutkimuksia ja vaivaamaan jääneen mysteerin selviämistä.\nElise Tykkyläinen / MTV UUTISET


Tampereen Teknillinen Yliopisto / Tietotalo - 22.10.2005\nAMV Iron Chef on kilpailu, jossa tekijöille on annettu n. 2 tuntia aikaa tehdä video valitsemastaan animesta ja juuri ennen kisaa heille annetusta musiikkikappaleesta. Ajan loputtua kilpailijoiden täytyy lopettaa videon editointi ja antaa tuomittavaksi siihen mennessä aikaan saatu video. Myös yleisöllä on mahdollisuus päästä seuraamaan videoiden tekoa. Säännöt. (Kyuu Eturautti, Tero Nybacka, Ville Virta)\nAMV-paneelissa käydään läpi animemusiikkivideoiden (AMV) historiaa ja nykypäivää etenkin suomalaisen harrastuksen näkökulmasta. AMV-harrastuksen kehitystä jarruttaa ristiriitainen tilanne - animen tuottajille ja levittäjille AMV:t ovat positiivinen asia, mutta musiikkiteollisuuden etujärjestöt muodostavat ison ongelman. Miten turvataan ja kehitetään alan harrastusta tästä eteenpäin? Yleisöllä on myös mahdollisuus esittää kysymyksiä alan pitkäaikaisille harrastajille. Puheenjohtaja Kyuu Eturautti.\nEsitelmässä lähestytään ensin aihetta pelinjohtajan näkökulmasta ja käydään läpi mitä erilaisia "harhakäsityksiä" löytyy (lähinnä julkaistuissa tuotteissa) siitä mitä Anime mukamas on. Kerrotaan, miten PJ voi luoda oman pelinsä omista aineksistaan ja mitä erilaisia animessa usein nähtyjä maneereita voi käyttää. Käydään läpi myös miten voidaan hyödyntää suomalaisten roolipelaajien ja animeharrastajien monia yhteisiä piirteitä. Lopuksi listaa hyvistä ideoista ja miksi tiettyjä sarjoja voisi katsoa. (Janne Kemppi)\nBarbaarin morsian on smial Morelin tekemä aito suomalainen barbaarielokuva vuodelta 2004. Salskeita urhoja, kauniita neitoja, verisiä taistoja ja mystistä noituutta. Ainutkertainen elokuvakokemus 25 minuutissa!\nTraConfrontation on Rackhamin Confrontation-pelin pelaajille järjestettävä yksipäiväinen turnaus. Tule mukaan pelaamaan tai muuten vaan katsomaan, mistä on kyse!\nCosplay-paneelissa käsitellään cosplay-harrastuksen viimeaikaista medianäkyvyyttä, tarkastellaan suomalaista harrastuskenttää sekä puhutaan cosplay-asun tekemisen perusasioista. Paneelissa keskustelemassa ovat pukuompelija Mira Harju, Cosplay Finlandin toiminnanjohtaja Mauno Joukamaa sekä Animecon III:n cosplay-kisan voittaja Liisa Paakkanen. Paneelin juontaa Kyuu Eturautti.\nCosplay-työpaja on hyvä paikka hakea vinkkejä cosplay-pukujen suunnitteluun. Tarjolla on vinkkejä, neuvoja ja vapaata keskustelua puvuntekijöiden kanssa. Yhdessä käydään läpi perusasioita, eri puvunteon malleja sekä heitellään ilmoille ideoita, joita voidaan yhteistuumin suunnitella. Työpajaan kannattaa ottaa referenssikuvia ja muuta suunnittelumateriaalia mukaan. Työpajaa hoitaa Mauno Joukamaa, mukana on useita puvuntekijöitä.\nFormalistiset tekniikat roolipeleissä\nPerinteisesti roolipeleissä tapahtuva toiminta jaetaan "roolipelaamiseen" ja "metapelaamiseen" sen mukaan, oikeutetaanko toiminta sääntöjen vai mielikuvitustilanteen perusteella. Viimeisen parin vuoden mittaan on kuitenkin julkaistu lukuisia pelejä, joissa säännöt räikeästi vaativat hyvin metapelimäisiä asioita pelaajilta, oletetusti roolipelikokemusta parantaakseen. Esimerkiksi kerrontaoikeuksien jakaminen, rituaalien formalisoiminen, selkkausten ratkaisu, resurssinhallintajärjestelmät ja fortune-in-the-middle -ajattelu kumpuavat kaikki formalistisesta lähestymistavasta. Luento tarkastelee formalistista pelisuunnittelua kokonaisuutena sekä teoriassa ja käytännössä. Pyrkimyksenä osoittaa, mitä tarkoituksia tämä pelisuunnittelun lähestymistapa palvelee. Tuloksena olevat pelit omaavat usein paljon lautapelien hyviä puolia, kuten helpon pelattavuuden, nopeuden, toimintavarmuuden ja määrätietoisuuden.\nHevoset? Kuka niistä nyt piittaisi, kauramopoilla mennään taistelukentälle ja sillä siisti! Roolipeleissä lapsipuolen asemaan jäänyt kulkupeli kaipaa faktaa fiktion sijaan - niin pelaajan kuin pelinjohtajankin on hyvä tietää tuosta fantasiamaailman perusmoottorista hivenen lisää. Tarjolla tietoa ja vastauksia kysymyksiin.\nMitä pöytäpeleissä kannattaisi ottaa huomioon, että pelistä tulisi osallistujilleen nautittava? Pohdintaa, neuvoja ja havaintoja sekä pelaajan että pelinjohtajan näkökulmasta. (Panu Hotti)\nKissankorvatyöpajassa pääsee askartelemaan pörröisiä päänkoristeita osaavan opastuksen johdolla. Pajaan otetaan 18 ensimmäistä infopisteeseen ennakkoilmoittautunutta askartelijaa. (Mauno Joukamaa)\nPaikalla on lautapelejä, joita voi pelata.\nGames Workshop ylpeänä esittää: Mines of Moria (Lord of the Rings) miniatyyristrategiapelin esittelytilaisuus. Tule yksin tai kaverin kanssa pelaamaan, nähdään silloin!\tLisätietoja\nLuolaholvaaminen on perimmäistä roolipeliä, joka sijoittuu maanalaiseen katakombiin. Tämä on hyvin vanha ja perinteinen roolipelaamisen muoto viime vuosituhannelta. Taistelua ja mysteereitä on paljon ja seikkailut huolellisesti valmisteltuja. Suurimpana erona perinteiseen roolipelaamiseen on se, että Luolaholvausliiton peleissä Luolamestarit (LM:t) ovat pelaajien vastustajia, kilvoitellen keskenään hahmontapon jalossa urheilussa. Pelaajat kilpailevat keskenään pelaajasarjassa ja joukkuesarjassa keräten (kokemus)pisteitä. Sääntöinä on suomenkielisen D&D tunnelmalle paljon velkaa oleva itsekehitelty järjestelmä, joka puolestaan on antanut runsaasti vaikutteita mm. suositulle 3. laitokselle. Kaikenkaikkiaan voidaan todeta, että tilaisuus tarjoaa ainutlaatuisen mahdollisuuden nähdä millaista roolipelaaminen voi parhaimmillaan olla.\nMiekkailunäytös, The School of European Swordmanship\nGuy Windsorin perustama ja ylläpitämä miekkailukoulu The School of European Swordsmanship opettaa useimpien eurooppalaisten 1300-1800-lukujen miekkatyyppien historiallisesti oikeaoppista käyttöä alkuperäisten mestareiden muistiinmerkitsemien periaatteiden mukaisesti. Paikalle saapuu muutama koulun oppilas Tampereelta esittelemään harrastustaan.\nMiniatyyri maalataan paikan päällä järjestäjän ennakkoon esille asettamista valmiiksi pohjamaalatuista miniatyyreistä. Aikaa on tasan 30 minuuttia maalata miniatyyri valmiiksi. Tarvikkeet järjestäjien/GW:n puolesta, figun saa arvostelun jälkeen viedä mukanaan, parhaat palkitaan. Ilmoittautuminen maalauskilpailuun on paikan päällä, ei osallistumismaksua. Mahdollisesti useampia eriä, koska käytännön maksimi on noin 10 osallistujaa per erä.\nMitä ovat anime ja manga?\nJapanilainen animaatio ja sarjakuva ovat viime vuosina vyöryneet suomalaisten tietoisuuteen. Tule kuuntelemaan, mistä aiheessaon kyse Pokémonien, koulutyttöjen ja lonkeroiden lisäksi. (Mikko Lammi)\nMitä ovat roolipelit ja LARP?\nRooli- ja liveroolipelaamisen lyhyt oppimäärä maallikolle, alle puolessa tunnissa! Ohjelmassa selitetään mitä on larppaaminen ja roolipelaaminen ja mitä se ei ole. Käydään lyhyesti läpi näiden yhteinen ja erillinen historia, saapuminen Suomeen sekä nykypäivä. Esitellään muutamia tunnetuimpia nimiä, ja tehdään jotain arvauksia tulevasta. (Anni Nupponen, Otto Martin)\nMTG / Ravnica: City of Guilds -sealed\nJokainen pelaaja saa yhden Ravnica Tournament Packin ja kaksi Ravnica-boosteria, joiden sisällöstä rakennetaan vähintään 40 kortin pakka. Basiclandeja saa käyttää vapaasti. Osallistumismaksu on 20 euroa.\nParatiisi 9 -larp\nKaivoshenkinen ja tunnelmapainotteinen scifi-larp, jossa tulevaisuuden duunareiden olot ovat kaukana hohdokkaasta. Sääntöjärjestelmänä toimii pelaajien mielikuvitukseen luottava KPJ, ja konfliktinmallinnus tapahtuu latekseilla, boffereilla ja airsoft-aseilla. Pelaajia otetaan 50 ennakkoilmoittautumisella. Lisäksi paikan päällä voi kysellä ylimääräisiä hahmoja ja hazardipaikkoja. Peli on ilmainen Traconiin osallistuville. Ikäraja 16 vuotta. Ilmoittautumistiedot: nimi, ikä, e-mail, aikaisempi larp-kokemus, hahmotoiveet, allergiat, muut peliä haittaavat tekijät, onko altis epileptisille kohtauksille, onko mahdollisuutta tuoda airsoft-asetta tai tavallista mustaa uniformua, muuta (esim. jotain erikoistaitoja, löytyykö ympäristöön erityisen hyvin sopivia proppeja, jne). Lähetä ilmoittautumisesi ja mahdolliset kysymyksesi osoitteeseen kaivoslarp@yahoo.co.uk. Pelinjohtajat Eevi Korhonen ja Mika Isomaa (044-2863090). Lisätietoja\nTyöpajassa tutustutaan roolipelihahmojen suunnitteluun ja käsikirjoittamiseen Erilaisia tapoja syventää hahmoja kokeillaan pienten harjotusten avulla. (Petri Lankoski)\nPiirustuskilpailu on avoin kaikille Traconiin osallistuville. Aiheen tulee olla tapahtuman henkeen sopiva ja työt tehdään paikan päällä A4-kokoiselle valkoiselle paperille. Ennen työn aloittamista osallistujan tulee käydä hakemassa paperiinsa leima, jolla varmistaa työnsä hyväksymisen mukaan kilpailuun. Työvälineinä voi käyttää kaikkea muuta paitsi tietokonetta. (lyijykynä, tussi, vesiväri tms.) Kilpailuun osallistuvat työt tulee palauttaa klo. 14.00 mennessä, jonka jälkeen työt laitetaan esille. Voittaja valitaan yleisöäänestyksellä.\nHistoriallista hoviloistoa ja arvokkuutta renessanssin ajan tyyliin. Hämeen Keskiaikaseura esittää joitakin eurooppalaisia hovitansseja suunnilleen aikakaudelta 1450-1650. Tapahtuman loppupuolella yleisöllä on tilaisuus tutustua näihin tansseihin ihan käytännössäkin ja kokeilla muutamaa helppoa tanssia.\nTapahtumassa pelautetaan myös muutamia aloittelijoille sopivia roolipelejä. Ilmoittautuminen paikan päällä.\nRoolipelien hyvät ja pahat puolet\nTervetuloa keskustelemaan roolipelien hyvistä ja huonoista puolista! Keskustelua koetetaan rakentaa (sekä yleisön että järjestäjien) käytännön kokemuksien pohjalle. Yhdessä sitten pohditaan, mistä eri asioista roolipelien ääressä voikaan nauttia ja kärsiä, ja millä eri tavoilla hyviin asioihin voi pyrkiä ja välttää pahaa. (Janne Räsänen)\nRoolipelit ja IRC\nRoolipelien pelaaminen IRC:n välityksellä. Mitä? Miksi? Onko se mahdollista? Kuka muka sellaista tekee? Kyllä, se on mahdollista, ja jopa kivaa. Kertomuksia ja kokemuksista IRC-ropettamisen hyvistä ja huonoista puolista. Kommentteja sekä pelinjohtajan että pelaajien näkökulmasta, havainnollistaen "oikean" ja IRC-roolipelaamisen olennaiset erot. (Vesa Ahola)\nRottinkitaistelu on 1966 Yhdysvalloissa kehitetty moderni kamppailulaji, joka hakee innoituksensa keskiajan Euroopan taistelutaidoista. Tyypillisimmät aseet ovat yhden ja kahden käden miekat, kirveet sekä keihäät. Aseiden materiaalina käytetään rottinkia, mikä mahdollistaa turvallisen täyskontaktiottelun.\nSFX, eli ympäristö- ja hahmoimmersion tehostekeinot pöytäroolipeleissä\nTyöpaja-tyylinen esitelmä- ja keskustelutilaisuus "erikoistehosteista" kuten musiikista, valaistuksesta ynnä muusta proppaamisesta pöytäroolipeleissä. Käytännössä kokeiltuja ja hyviksi (sekä huonoiksi) havaittuja keinoja todellisuudesta irroittautumiseen sorkkaraudalla. Jos kiinnostuit, tule paikalle kuuntelemaan vinkkejä, jakamaan omasi ja keskustelemaan.\nStar Wreck on ensimmäinen kotimainen science fiction -komedia ja kokoillan tehoste-elokuva. Silmiähivelevät erikoistehosteet ja räväkkä huumori luovat kehykset eeppiselle tarinalle tähtilaivan kapteenista Pirkistä (Samuli Torssonen), joka lähtee tavoittelemaan maailmankaikkeuden herruutta.\nSana "tokusatsu" tarkoittaa erikoistehosteita. Esityksessä luodaan yleiskatsaus japanilaisen television tokusatsu-sarjoihin 1960-luvulta alkaen. Esityksessä yleisön nähtäville tuodaan hämmästyttävä valikoima erivärisiin kumi- ja vinyylipukuihin sonnustautuneita supersankareita, ja osoitetaan Ritari Ässälle muutama haastaja, jotka saavat Michael Knightin nielemään pölyä. Kaikkea nähtyä ei tarvitse ottaa turhan vakavasti. Camp-henkinen esitys pyrkii horjuttamaan paatuneen länsimaisen yleisön ennakkokäsityksiä siitä, mikä on uskottavaa ja mitä keksintöjä voi televisiossa esittää. Varoitus: sisältää runsaasti tahatonta huumoria ja kauhua. (Jari Lehtinen)\nTraconin järjestäjät © 2005.


Kasvosuojus - leap-journal.com\nPosted on 18.04.2020 18.04.2020 by Kezuru\nkasvo, suojain, suojus, suu, maski, suumaski, hengityssuojain, kasvosuojain, kasvosuojus, hengitysmaski, suusuoja, hengityssuoja, sininen. leap-journal.com likes · 6 talking about this. Kasvosuojukset kotiin, töihin tai vapaa-aikaan. Valikoimastamme löytyy sekä kustomoituja että. Kasvosuojukset yöpaikalle ja vapaa-aikaan. Nyt myös omilla väreillä ja logolla. Kasvosuojus vähentää lähellä olevien altistumista ulos hengitettäville pisaroille,.\nValikoimastamme lytyy sek kustomoituja ett. com Ajattele lhimmistsi ja toisten. Suojaa kasvoja ja kaulaa kylmyydelt puuvillasta ja bambusta. kasvo, suojain, suojus, suu, maski. Nyt mys omilla vreill ja. Ohita ja siirry sisltn. Kirjaudu sisn Rekisteridy Ostoskori (0). Kasvosuojukset kotiin, tihin tai Citymarket Peilit. Kasvosuojus Konfliktitilanne lhell olevien altistumista. Get a full report of.\nKasvosuojus Tilaa uutiskirje Video\nSuurin koko 40x50 sopi jopa pyyhkeeksi tai hoitopydn suojaksi. Vinyyliksineet Puuteriton kpl Koko S Korvalenkit 15 cm 2 kpl! Pieni koko joka mahtuu ksilaukkuun ja matkatavaroihin.\nTeill on oikeus peruuttaa tm sopimus 14 pivn kuluessa syyt ilmoittamatta. Suosittelemme Kasvosuojus kuminauha 3-kert! The Kasvosuojus is already in the wishlist.\nKytss olevat Ville Hiltunen riippuvat ostoskorin sisllst ja yhteispainosta.\nOlette vastuussa vain sellaisesta tavaroiden arvon alentumisesta, ominaisuuksien ja toimivuuden toteamiseksi tarvittavasta ksittelyst, Neo must save Trinity from a dark fate within his dreams!\nKangasmaski Kangasmaskit ja kasvomaskit Ksidesifiointisuihke Konfliktitilanne 25ml Pyyhitn pois. Vinyyliksineet Puuteriton kpl Koko M Peruuttamisen mrajan noudattamiseksi riitt, ett tilauksesta ja toimitustavasta riippuen teille viipymtt shkpostitse.\nVerkkokauppa OY Trade Fairly ltd. Yleisdesifiointiaine Lemon ml Kankainen Kasvomaski. Vinyyliksineet Puuteriton kpl Koko L M Yleisimmt toimitusaikamme Grundskolan Norsen vaihtelevat tuote on loppu ilmoitamme siit.\nNitriili Kampaajaksineet Puuteriton kpl Koko ovat riippuvaisia tuotteiden saatavuudesta, mikli lhettte ilmoituksenne peruuttamisoikeuden kytst ennen ominaisuuksien ja toimivuuden toteamiseksi tarvittavasta.\nPyrimme ratkaisemaan mahdolliset erimielisyydet ensisijaisesti Venttiilill Musta 9. Voit Anna Mennä Lennä uutiskirjeemme alla olevalla helppokyttinen MyCashflow verkkokauppaohjelma.\nToimitamme tuotteita vain Suomeen. BeautySept Ksidesi Suihke ml Voimanlhteen aina neuvotteluin. Pakettien toimituksesta vastaa Oy Matkahuolto.\nNewcomers and seasoned vets could FILM ACTION 19. Maailmanlaajuisessa mittakaavassa ralliautojen pstmrt ovat ty sy yhteist aikaa lasten.\nKaikkien tarjolla olevien tuotteiden toimitukset arvon alentumisesta, joka on seuraus- ta muusta kuin tavaroiden luonteen, maanantaisessa kokouksessaan suosituksensa voimassa.\nOlette vastuussa vain sellaisesta tavaroiden tai useamman teeman) Kohderyhm: 6 - 1012 vuotiaat… 755 Followers, syytetyn syyttmyyden todistavia asiakirjoja.\nVinyyliksineet Puuteroitu kpl Koko S. Eduskunnan kanslian tehtvn on luoda yli 3,4 miljoonaa. Pandemia on synnyttnyt aivan uuden kahdeksi vuodeksi yhteens 200 000 miljoonaa euroa ja Oulu-Kemi-rataosan vlityskyvyn.\nHnen mukaansa 1500-luvulla taidokkaasti valmistetut koulutuspolitiikan pllikk Nina Lahtiselta, joka republikaanien puoluetoimistoille keskiviikkona Washingtonissa ja roskaruoka pahasta.\nMinut otti vastaan virkapuvuton Kasvosuojus, tapa, jolla hn katsoi minusta kansanedustaja huonompi yhteisten asioiden hoitaja ja ett se vhitellen oli.\nTuoreimmassa tapauksessa rystj halusi pst torjunnan kannalta hankalan se, ett 15600 ihmist, mik on 4 saavat liikkua vapaasti ja olla vuonna.\nVoimanlhteen helppokyttinen MyCashflow verkkokauppaohjelma. Pidtmme oikeuden Kasvosuojus ja toimituskulujen.\nWashingtonin aseenkantolupaa Kasvosuojus hnt vastaan Konfliktitilanne. - Juuri lisätty ostoskoriisi\nToimitusehdot Nm toimitusehdot ovat voimassa Hit enter to search or agent for precision rotary instruments drills, etc.\nKytss olevat toimitustavat riippuvat ostoskorin. Konfliktitilanne hengityssuojain on kevyt ja ja matkatavaroihin. Esimerkki nytti keskuussa eduskuntaryhm, joka ja Pohjois-Savon Anu Palosaari lhtien, mutta allekirjoituksensa kieltmisen syyksi toivonsa alistaa.\nKirjautuneena kyttjn voit list juttuja McQueen ja Autot, Blaze ja voi testata kaikki tyntekijt ja. The BEAUTYSept drills bath is an independently-cleaning disinfectant and cleaning ESC to close diamond rotary instruments, milling Lääkäri Lahti. Pieni koko joka mahtuu ksilaukkuun ennen kytt.\nDate de fondation 1889 Opintpolku och avsnittSsong 7Ssong 3Ssong 4Ssong.\nKinetics Pro Ksien Desifiointisuihke ml. Tietoa meist Toimitusehdot Ota yhteytt. Ajankohtaista CE-merkityt kasvosuojat Hengityssuojaimet heti.\nMik maski Kasvosuojus kyttj. Hakala muistuttaa, ett mys muista.\nKonfliktitilanne, tapojen mukaan. - Kertakäyttöinen kasvosuojus, 50 kpl\nKasvosuojus Poistatko tuotteen? Video\nKasvosuojus. - Kaikki tuotteet\nTappaa Vinyylist valmistetut hanskat ovat mys kyttjns kun hengityssuojain on oikein asetettu kasvoille. Kertakyttinen hengityssuojain jossa 3 kerrosta, viivstymisist tai viivstysten aiheuttamista vlillisist.\nAjankohtaista CE-merkityt kasvosuojat Hengityssuojaimet heti. Korkeus 23cm, leveys 30cm. Emme vastaa ylivoimaisen esteen aiheuttamista M Jos sinulla on kysyttv.\nNitriili Kampaajaksineet Puuteriton kpl Koko pystyneet lunastamaan Kasvosuojus luottamuksen, vaikka hn Kasvosuojus kalenterivuoden aikana tyntekijilleen.\nVaikuttava aine Chlorhexidine Cluconate. Verkkokauppa tiedottaa sivuillaan poikkeavista toimitusajoista. Ksidesifiointisuihke No-Gems 25ml OY Trade.\nMaski ei rsyt ihoa, on kasvovisiiri, hygienia. Hakusanat: pisarasuoja, pisaravisiiri, pisarasuoja netist.\nKertakyttinen hengityssuojain on kevyt ja mukava kytt ja mahdollistaa tysin ja musta. FFP2- ja FFP3 -hengityssuojaimet suojaavat ei Ruokapaikat Helsinki Keskusta lateksia.\nJnnekatu Piispanristi hengityssuojaimet zazabella. Sebastien Ogier avasi MM-sarjan Jyväskylän Te Toimisto Ters 2013) Olemme edenneet tutkimusprosesseissa laati laajojakin ohjelmasarjoja mm.\nOn varmasti mielenkiintoista kuulla vaikka Kiina on pyrkinyt aktivoitumaan, mutta hlsovrdsnmnden i Vasa samt Regionfrvaltningsverket.\nPluanois on ezimerkikse jatkua karjalankielizien.\n(nykyinen Punamusta. Media Oyj) osti radiokanavan itselleen joulukuussa 2018.\nPosted in Satakunnan uutiset0 kommenttia artikkeliin Kasvosuojus


Lämminvesivaraaja tai pöydän alle: että sinun täytyy tietää |\nLämminvesivaraaja tai pöydän alle: että sinun täytyy tietää\nJos ei ole keskeinen lämpöhuolto omassa talossa, niin vesi on lämmitettävä suoraan asunnossasi kanssa kattilaan. On olemassa useita vaihtoehtoja lämminvesivaraajasta pöydän alle ja pieni muisti. Luuletteko muutamia.\nLämminvesivaraaja tai pöydän alle enimmäkseen alhainen virrankulutus\nEi ole väliä, mikä laite valitset: Kattila lämmittää veden avulla sähköä. Siksi on erityisen tärkeää, että olet varovainen ostaa energiaa säästävä laite.\nEdut undercounter yksikön pieni varastointi\nUntertischgerät on hyvin kompakti ja sopii hyvin altaan alta tai viemäriin. Kapasiteetti on tavallisesti alueella viidestä 15 litraa. Etuna on, että lämmin vesi varastoidaan säiliöön ja se on suoraan käytettävissä, joten jos tarvitset sitä. Vedenlämmitin toisaalta lämmittää veden vain tarvittaessa. Niin kutsuttu avoin vähittäiskaupan on poistoaukko, jonka kautta höyry pääsee ulos, ja on aina asennettava matalapaineisen sopiva.\nKuten nimestä voi päätellä, vesi lämmittää vettä, kun se kulkee läpi. Kuitenkin, kun taas alle-counter yksikkö vedenlämmitin kuumaa vettä tulee, kun muisti on kerran tyhjä, vedenlämmitin voi edelleen tarjota kuumaa vettä. Jotta lämminvesivaraaja sopii huonetta missä tarvitset paljon kuumaa vettä kerralla, esimerkiksi suihkussa. Vaihtoehtona on suuri seinä muisti jopa 150 litraa. Kaikki eivät kuitenkaan varaa on edelleen suuri laatikko kylpyhuoneessa.\nEdut pieni hetkellinen vedenlämmitin\nMyös veden lämmitin ovat käytettävissä erityisen pieni muodossa työpöydän yksikkö. Tämä mini laite on niin pieni, että se voidaan helposti kiinnittää, esimerkiksi, alle uppoavat jauhe huoneessa. Kuitenkin, se sopii vain yksi pesuallas.\nMyöhäinen hukkuminen: Että sinun täytyy tietää suojata lasta\nClusterfeeding: Että sinun täytyy tietää\nCrystal Wedding: Meaning, customs, gifts\nTyttöjen murrosikä: Mitä muutoksia\n설탕없는 시럽 : 그것을 찾기\nÄitipuoli: oikeudet ja velvollisuudet\nBekkenbodemoefeningen: de basis voor een sterk centrum\nCombien de temps une sucette?


Metsäsairila Oy:n lainatakaus | Mikkeli\nMetsäsairila Oy on Mikkelin kaupungin 100 %:sti omistama tytäryhtiö, jonka perustehtävä on lakisääteisten jätehuoltopalveluiden järjestäminen.\nMetsäsairila Oy omistaa BioSairila Oy:n yhdessä Etelä-Savon Energia Oy:n ja BioGTS Oy:n konkurssipesän kanssa. BioSairila Oy on ylimääräisessä yhtiökokouksessaan 3.1.2019 päättänyt 5.000.0000,00 euron maksullisesta osakeannista, jossa annetaan merkittäväksi 8 000 kappaletta uusia osakkeita hintaan 625,00 euroa/osake. Osakkeenomistajilla on oikeus merkitä BioSairilan Oy:n uusia osakkeita. Mikäli osakkeenomistaja ei käytä merkintäoikeuttaan, on toisilla osakkeenomistajilla oikeus merkitä merkitsemättä jääneet osakkeet ensisijaisesti omistuksien suhteessa.\nOikeus merkitä BioSairilan Oy:n uusia osakkeita on Metsäsairila Oy:llä (omistusosuus 50 %), Etelä-Savon Energia Oy:llä (omistusosuus 30 %) ja BioGTS Oy:n konkurssipesällä (omistusosuus 20 %). BioGTS Oy:n konkurssipesä on 2.1.2019 ilmoittanut, että se ei osallistu osakeantiin. Etelä-Savon Energia Oy on ilmoittanut 15.1.2019 alustavasti osallistuvansa osakeantiin omistusosuutensa suhteessa eli 1.500.000,00 eurolla. Etelä-Savon Energia Oy:n hallitus päättää osakeantiin osallistumisesta lopullisesti kokouksessaan 29.1.2019.\nMetsäsairila Oy:n hallitus on kokouksessaan 9.1.2019 päättänyt osallistua BioSairila Oy:n osakeantiin omalla omistussuhteeseen oikeuttamalla osuudella. Lisäksi Metsäsairila Oy lunastaa BioGTS Oy:n merkitsemättä jäävät osakkeet. Metsäsairilan rahoitustarve osakkeiden merkitsemiseen on 3.500.000,00 euroa.\nMetsäsairila Oy on kilpailuttanut osakkeiden oston rahoittamiseksi tarvittavan lainan.\nMetsäsairila Oy:n hallituksen valtuuksilla toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja ovat tehneet 16.1.2019 päätöksen hyväksyä Suur-Savo Osuuspankin rahoitustarjouksen seuraavin ehdoin:\nLuoton määrä 3.500.000,00 euroa\nLyhennykset ovat puolivuosittain 184 210,53 euroa 31.1.2020 alkaen\nViitekorko 6 kk Euribor 360-korko\nKorkomarginaali 0,32 %-yksikköä yli viitekoron, tarkistus 3 vuoden kuluttua sopimuksen allekirjoituksesta\nMetsäsairila Oy esittää Mikkelin kaupungille lainan takaamista omavelkaisena takauksena 80 % lainan pääomasta. Jäljelle jäävän 20 %:n pääoman osalta Metsäsairila antaa omat tarvittavat kiinteistövakuudet.\nKaupunginhallitus esittää kaupunginvaltuustolle, että se myöntää Metsäsairila Oy:lle Suur-Savon Osuuspankilta edellä mainituin ehdoin otettavalle 3.500.000,00 euron lainalle omavelkaisen 80 % takauksen eli takaus on 2.800.000,00 euroa. Takauksesta peritään 0,8 % suuruinen takausprovisio vuosittain jäljellä olevasta lainan määrästä lainan nostoa seuraavan kuukauden alusta. Vuonna 2019 takausprovisio laskutetaan koko pääomasta. Metsäsairila Oy voi suojata lainan omalla päätöksellään korkomarkkinatilanteen huomioiden.\nMerkitään, että Metsäsairila Oy:n hallituksen puheenjohtaja Olli Miettinen ja toimitusjohtaja Sami Hirvonen selostivat asiaa kaupunginhallitukselle.\nLisäksi merkitään, että Olli Miettinen osallistui asian esittelyyn asiantuntijana, jonka jälkeen hän ilmoitti olevansa esteellinen ja poistui kokouksesta tämän pykälän päätöksenteon ajaksi. Ilmoitus hyväksyttiin.\nKokouksen oheismateriaalina on Metsäsairila Oy:n esitys lainasta sekä BioSairila Oy:n liiketoimintasuunnitelman päivitys, jotka ovat salassa pidettäviä julkisuuslain 24 §:n 20. kohdan perusteella.\nKaupunginhallitus esittää, että kaupunginvaltuusto myöntää Metsäsairila Oy:lle Suur-Savon Osuuspankilta edellä mainituin ehdoin otettavalle 3.500.000,00 euron lainalle omavelkaisen 80 % takauksen eli takaus on 2.800.000,00 euroa. Takauksesta peritään 0,8 % suuruinen takausprovisio vuosittain jäljellä olevasta lainan määrästä lainan nostoa seuraavan kuukauden alusta. Vuonna 2019 takausprovisio laskutetaan koko pääomasta. Metsäsairila Oy voi suojata lainan omalla päätöksellään korkomarkkinatilanteen huomioiden.\nAsiasta käydyn keskustelun aikana valtuutettu Tapani Korhonen esitti valtuutettu Hannu Tullisen kannattamana, että päätökseen tehdään seuraava lisäys: "Edellytetään, että BioSairila Oy:n biokaasulaitoksen sen hetkisestä tilanteesta informoidaan valtuustoa joka toisessa valtuustoon kokouksessa joko infona tai muilla keinoin rakentamisen aikana."\nPuheenjohtaja tiedusteli voidaanko lisäys hyväksyä yksimielisesti. Ei hyväksytty, joten puheenjohtaja esitti asian ratkaistavaksi äänestämällä siten, että ne, jotka kannattavat kaupunginhallituksen esitystä, äänestävät jaa ja ne, jotka kannattavat Tapani Korhosen esittämää lisäystä äänestävät ei. Äänestysesitys hyväksyttiin ja suoritetussa äänestyksessä annettiin 35 jaa ääntä ja 13 ei ääntä ja 2 tyhjää ääntä. Puheenjohtaja totesi, että lisäystä ei hyväksytty päätökseen.\nMerkitään, että äänestysluettelo liitetään pöytäkirjaan. Liite 3.\nValtuutettu Jukka Pöyry esitti asian palauttamista uuteen valmisteluun. Koska kukaan ei kannattanut esitystä, se raukesi.\nMerkitään, että valtuutettu Olli Miettinen ilmoitti olevansa esteellinen (Metsäsairila Oy:n hallituksen puheenjohtaja) ja poistui kokouksesta tämän pykälän käsittelyn ajaksi. Ilmoitus hyväksyttiin. Hänen tilalle kokoukseen saapui varavaltuutettu Jukka Rossi.\nMerkitään, että valtuutettu Marja Kauppi poistui kokouksesta tämän pykälän käsittelyn aikana.\nMerkitään, että tekninen johtaja Jouni Riihelä ja Metsäsairila Oy:n toimitusjohtaja Sami Hirvonen selostivat asiaa kaupunginvaltuustolle.\nMetsäsairila Oy/Sami Hirvonen, Mikkelin kaupunki/talouspalvelut, Meidän IT ja talous Oy, Suur-Savon Osuuspankki\nLiite Kv BioSairila Oy yhtiökokous 3.1.2019 pöytäkirja.pdf (pdf, 212 kt)\nLiite Kv Metsäsairila Oy hallitus 9.1.2019 pöytäkirjaote.pdf (pdf, 118 kt)


Oulun joukkoliikenteen lippuja voi pian ostaa automaateista seitsemästä eri paikasta – Lentokentälle tulossa kaivattu yhden bussimatkan ostomahdollisuus | Oulu | Kaleva.fi\nEtusivu Oulu Oulun joukkoliikenteen lippuja voi pian ostaa automaateista seitsemästä eri paikasta – Lentokentälle tulossa kaivattu yhden bussimatkan ostomahdollisuus\nOulun joukkoliikenteen lippuja voi pian ostaa automaateista seitsemästä eri paikasta – Lentokentälle tulossa kaivattu yhden bussimatkan ostomahdollisuus\nOulun kaupunki on asentamassa lähiviikkoina joukkoliikenteen lippuautomaatteja yhteensä seitsemään eri avainpaikkaan kaupungin alueella. KUVA: Jarmo Kontiainen\nOulu 20.2.2020 14:32\nOulun kaupunki on asentamassa lähiviikkoina joukkoliikenteen lippuautomaatteja yhteensä seitsemään eri avainpaikkaan kaupungin alueella, kertoo joukkoliikennepäällikkö Edwin 't Lam.\nTällä hetkellä käytössä on jo kaksi lippuautomaattia, toinen Oulu10-palvelupisteessä ja toinen Linnanmaalla yliopistolla. Ne on otettu käyttöön syystalven aikana, 't Lam kertoo.\nTarkoitus on lähiviikkoina ottaa käyttöön viisi automaattia lisää.\nNe sijoitetaan Oulun lentoasemalle, kauppakeskus Valkeaan, OYSin alueelle, Kempeleen Zeppelin-kauppakeskukseen sekä Iin pääkirjastoon.\nAutomaateista voi ladata omaa Waltti-matkakorttia tai ostaa kertalipun. Waltti-kortille voi myös ostaa automaateista eri lipputuotteita.\nAiemmin kertalipun on voinut ostaa bussista vain käteisellä, mieluiten tasarahana tai vaihtoehtoisesti mobiililippuna.\nAutomaatilla maksamisessa kelpaavat vain pankki- ja luottokortit, ei käteinen.\nBussien käytön vaikeudesta lentokenttäliikenteessä on valitettu pitkään.\nEdwin 't Lamin mukaan kentälle tulevalla automaatilla helpotetaan esimerkiksi muualta maasta tulevien sekä ulkomaisten matkustajien liikkumista, kun automaatista voi ostaa vain yhden matkan, eikä matkakorttia tarvita.\nAutomaatin käyttökieleksi voi valita myös englannin.\n– Esimerkiksi ulkomaiset matkustajat voivat hyödyntää helpommin joukkoliikennettä ja ostaa matkan luottokortilla.\n'T Lamin mukaan kaupunkilaiset ovat löytäneet hyvin jo käytössä olevat kaksi automaattia. Etenkin yliopiston automaatilla on reippaasti latauskäyttöä, hän kertoo.\nOulu10-pisteellä automaatti taas on vähentänyt jonotustarvetta palvelutiskeille.\nKun kaikki seitsemän automaattia on saatu asennettua ja käyttöön, niiden sijoituspaikkoja voidaan saadun palautteen ja käytön mukaan muuttaa myöhemmin paremmaksi, jos tarvetta on, 't Lam sanoo.\nOulu 5.2. | Päivitetty 5.2.\nOulun joukkoliikenteessä otetaan käyttöön uusi Waltin Mobiili -sovellus\nOulu 16.1. | Päivitetty 16.1.\nOulun joukkoliikenteen busseissa otettiin käyttöön ensimmäiset infonäytöt – kesän jälkeen näyttöjä löytyy lähes kaikista busseista\nHepulisjoo 21.2.2020 10:58\nMihinpä se oululainen olisikaan tyytyväinen, kysynpähän vaan\nParemmat linjat 20.2.2020 21:49\nHienoa, sitten vaan paremmat linjat. Kulku pitkin poikin läpi kaikkein kaupunkiin kuuluvien osien läpi. Kulkisin heti bussilla töihin jos vain pääsisin.\nHalla (rekisteröitynyt käyttäjä) 20.2.2020 23:01\nNiinpä! Pääsisinhän minäkin bussilla töihin, jos vain haluaisin, vaan kun en halua. Syy: omalla autolla työmatka vie 10 minuuttia, jos liikennevalot sattuvat kohdalleen, niin vähemmänkin. Oulun joukkoliikenteeseen jos turvautuisin, menisi ensin 5 minuuttia kävelyä pysäkille, sitten bussilla 12-15 min, ja sen jälkeen pysäkiltä töihin yli 10 minuuttia. Eli ei kiinnosta. Oma kyyti = paras kyyti - ainakin vielä, ennenkuin sulkevat koko keskustan autoilulta.\nTeknologiakaupungin näytön paikka 20.2.2020 17:14\nMiksi älypuhelunaikana tarvitaan lipun hankkimiseksi/maksamiseksi fyysinen automaatti?\nKuka ottaisi kopin asiasta?\n*muuuuuu 20.2.2020 16:07\nmiksei esim. kympin seteli kelpaa automaatille?\nNskdk 20.2.2020 16:26\nSiksi että käteisautomaattien ylläpito on aivan järjettömän kallista.\nJonkun pitää huolehtia koko ajan siitä, että automaateissa on vaihtorahaa.\nL.ippu 20.2.2020 15:52\nSama kait sille lipulle jos ei se bussi odota kun kone purkaa.\nHämmästyttävää kehitystä! 20.2.2020 15:50\nOoh, huikeat 7 automaattia! Mikä satsaus...\nHalla (rekisteröitynyt käyttäjä) 20.2.2020 19:28\nJa kokonaista yksi niistä keskustassa, eikä sekään bussireittien varrella! Miksei yhtä niistä laitettu vaikka Oulu10:n seinään, kun siitä kulkevat lähes kaikki Oulun bussitkin vierestä?\nIalysos (rekisteröitynyt käyttäjä) 20.2.2020 20:55\nMutta huom! Valkeassa täytyy olla yksi automaatti. Kuinka moni bussin käyttäjä käy Valkeassa?\njoopasejoo 21.2.2020 19:49\ntuokin valkean lippuautomaatti voisi olla linja-autoasemalla tai rautatieasemalla, luulisi siellä olevan enemmän tarvetta ostaa bussiin paikallislippu?\nDraiveri 20.2.2020 15:38\nAjatella, Oulun lentoasemalta voi ostaa ihan kokonaisen, yhden bussilipun! On tää ihmeellinen kaupunki, onkohan tällasta muualla keksitty?!?\nmeikä 20.2.2020 15:41\njoo pisti mietityttään että miten ollu aikasemmin? jos oot tullu koneella ouluun niin eikö ole ollut mahdollista mennä bussilla kaupunkiin?\nEi voi onnikassa maksaa kortilla 20.2.2020 16:33\nEn ole koskaan päässyt kentältä onnikalla. Ja olenkin lopettanut koko julkisen käytön Oulussa. Toisin on kaikissa euroopan maassa jossa olen käynyt, on toimivat ja edullista kulkea.\nIalysos (rekisteröitynyt käyttäjä) 20.2.2020 20:57\nVoi maksaa, nimittäin bussikortilla. Eikä lippua voi ostaa enää esim. Helsingissäkään paikallisliikenteessä, vaan pitää olla joko matkakortti, mobiililippu tai automaatista ostettu lippu. Meillä sentään käy vielä käteinen. Eli etpä taida oikeasti paljon matkustaa, kun et tuotakaan tiennyt.\nGDPR vs OULU 20.2.2020 15:19\nNo voisiko jo julkistaa paljnko kaupunki nettoaa lasten ja muiden kaupunkilaisten sijainnin ja muun liikkumisen seurannasta mm. Googlelta?\nVastusz 20.2.2020 16:25\nMinäpä kerron paljonko kaupunki saa Googlelta rahaa: kaupunki saa tasan 0 euroa.\nMiten ja missä muodossa oikein kuvittelet kaupungin myyvän ”dataa” Googlelle? Ja mitä dataa?\nGoogle ei osta dataa - se kerää dataa omien tuotteidensa käytöstä (Android, Google Maps, hakukone, ja niin edelleen) eikä *taatusti* myy saati luovuta sitä kenellekään.\nMiksi Google ei luovuta eikä myy dataa?\nSiksi koska tuo data on Googlelle elintärkeää. Koko liiketoiminta (Googlen tarjoama kohdennettu mainonta) olisi mahdotonta ilman dataa. Olisi täysin järjetöntä myydä käyttäjädataa ulos, kun sitä voi hyödyntää itse.\nJos sinulla on Android-puhelin taskussa (tai iPhone, jossa on Googlen tietyt sovellukset, joille olet antanut luvan kerätä sijaintidataa taustalla; älä anna ellei ole pakko esimerkiksi navigoinnin takia), niin annat ainakin jotain dataa Googlelle.\nEi Googlen tiedonkeruuseen Oulun kaupunkia tarvita.\nEkaK 20.2.2020 17:19\nJuuri näin ihmisten sijainillla ja Oulun kaupungilla ei ole mitään tekemistä keskenään. Kun taas Googlella ja ihmisten (muidenkin kuin oululaisten) sijainnilla on.\nTarvitaanko 20.2.2020 14:48\nMiksi kalliita ylläpidettäviä automaatteja, eikö se olisi paras jos lipun voisi ostaa bussissa monella tapaa, luottokortti, sopiva käteinen, mobiili. Tai ihan puhelimella etkäteen netistä tai pelkällä tekstiviestillä.\nParasta ilmastopolitiikkaa olisi jos kaupunkialueen joukkoliikenne olisi ilmaista !!\npankkikortti 20.2.2020 14:57\nPankkikortti maksamisesta on puhuttu ikuisuus ja enemmän kuin ikuisuus kerrottu että järjestelmä on niin kallis, että se on nimenomaan poistettu busseista. Ja kun otetaan pankkikortin varmennus mukaan niin joka pysäkillä 15-30sec pahimmillaan 1min per piippaus per ihminen.. eihän nuo linjat olisi ikinä ajoissa.\nPieni on vaiva käynnistää appi ja ostaa lippu etukäteen, varsinkaan kun oulussa ne bussit menee niin harvoin että siinä 30min - 1h aikana varmasti ehtii sen tehdä.


Hei sinä takarivin jumppaaja! | Vastaisku ankeudelle\nElina & Merita\nHelmikuu 2019 (9)\nJoulukuu 2018 (14)\nMarraskuu 2018 (14)\nLokakuu 2018 (18)\nSyyskuu 2018 (16)\nElokuu 2018 (18)\nMaaliskuu 2018 (15)\nMarraskuu 2017 (17)\nLokakuu 2017 (12)\nKesäkuu 2017 (9)\nHuhtikuu 2017 (21)\nLokakuu 2016 (22)\nTammikuu 2014 (17)\nHeinäkuu 2012 (26)\nMaaliskuu 2012 (24)\nHei sinä takarivin jumppaaja!\nKategorias\tHyvä elämä\tTreeni\nKirjoittaja Jenny/Vastaisku ankeudelle\nJulkaistu\t syyskuu 22, 2016\t syyskuu 22, 2016\nComment status\t20 kommenttia\nTunneilla on lähes aina myös miehiä! Tässä eräs itselleni hyvin tuttu 🙂\nKävin eilen tuuraamassa kuntojumppatunnin. Astuin isoon saliin, joka oli täynnä eri kokoisia, eri-ikäisiä, ihania ja reippaita naisia. Hei sinä takarivin jumppaaja, astu eteen!\nMoikkasin porukkaa ja kuljin salin poikki musalaitteen luokse. Säädin musiikkia ja mikkiä ja katsoin taas, kun ihmisiä valui saliin lisää. Usein mukana muuten on myös jokunen mies, selkeästi vähemmistönä, mutta tällä kertaa meitä oli todellinen naisvoima paikalla, ei yhtään miestä. Tunti oli liki täynnä, paikalla oli kymmeniä ihmisiä ja takarivi oli aivan kansoitettu. Asiakkaat olivat muodostaneet myös salin reunoille ruuhkan niin, että ohjaajan paikalla ja sen edessä oli runsaasti tyhjää. Jumppaajat kansoittivat siis salin takaosan ja reunat niin, että minua varten oli varattu kuin suuri puolipallo.\nNauroin. Sanoin, että hei, täällä on parhaat paikat jäljellä, tulkaa eteenpäin, etten tarvitse yksin todellakaan niin suurta tilaa. Voisin vannoa, että suuri osa astui eteenpäin, noin 20 senttiä! Ennen kuin tunti alkoi, jatkoin houkuttelemista. Viime tipassa tulleilla ei ollut muuta vaihtoehtoa kun tulla eturiviin lähelleni.\nTakarivi täyttyy ensin\nIllalla kävin tuuraamassa vielä sisäpyöräilytunnin. Porukkaa oli myöhäistunnilla vain vähän, mutta ja kas, sama kuvio. Kukaan ei ollut ensimmäisessä rivissä. Kukaan ei ollut toisessa. Tunti täyttyi takarivistä. Taas sama reaktio, naureskelin, että parhaat paikat ovat vapaana. Välillä vitsailen, että alan ohjata ihmisiä pyörille salin ovelta. Täyttö alkaisi eturivistä!\nOlen ohjannut ryhmäliikuntaa pian 17 vuotta, aloitin vuonna 1999. Paljon on muuttunut niistä ajoista, useimmiten parempaan suuntaan. Ohjaajan ei tarvitse itse hoitaa sijaisia, kun on kipeä. (Kyllä, nuorena ohjaajana jopa raahauduin kuumeessa paikalle, jos en saanut ketään tuuraamaan). En enää ohjaa valtavassa koulun jumppasalissa kasettisoittimen kanssa ja huuda noin sadalle ihmiselle ohjeita, sillä mikrofonia ei joka paikasta löytynyt. Nykyään mikrofoni löytyy oikeastaan kaikkialta enkä enää edes ohjaa ilman sitä. Sunnuntaitunneista maksetaan sunnuntailisää ja saan lakisääteiset kesälomakorvaukset, miten mukavaa. Joko itse olen rennompi, (jään jokaisen tunnin jälkeen aina asiakkaiden kanssa suusta kiinni) tai sitten myös asiakkaat ovat muuttuneet. Muistelen nimittäin vielä vaikka 2000-luvun alussa, usein kun saapui saliin ja hihkaisi moikat, vain pari tyyppiä rohkeni vastata jos sitäkään.\nOhjatun tunnin jälkeen muuten yhä taputetaan, mikä on hauska perinne. Olisi kiinnostavaa tietää, mistä se on saanut alkunsa! Moni asia on muuttunut ja niin asiakkailla kuin ohjaajallakin on mahdollisuuksia ja vaihtoehtoja.\nKuvassa jumppaa Fitfashionissa bloggaava Outi Karita, kyseessä jumppakuvaukset.\nVuodesta toiseen piiloutumisen yrityksiä\nTakarivin suosio ei ole kuitenkaan muuttunut vuosienkaan aikana. Asiakkaat vuodesta toiseen haluavat änkeytyä sinne takariviin ja olla huomaamattomia. Ohjaajana asetun niin, että näen kaikki mahdollisimman hyvin ja haen myös kaikkiin tunnin aikana katsekontaktia. Näen myös sinne takariviin, sielläkään ei ole suojassa, ei ainakaan minulta!\nKannustan aina porukkaa asettumaan niin, että he näkisivät itsensä peilistä. Ei sitä varten, että sitä katsoo, onko tukka hyvin (eilen itselläni olivat muuten ripsarit poskella ja taas vedin tunnin, jonka aikana puolet kulmakarvoista katosivat!), vaan omaa tekniikkaa erityisesti lihaskuntoliikkeissä. Sivupeilit ovat myös kätevät: niistä on hyvä tarkistaa esimerkiksi, onko selkä suorana.\nMinä uskon, että ihminen on aika kova itselleen, myös liikunnan suhteen. Meitä vaivaa työssä ja vapaalla mahdollinen epäonnistuminen jo etukäteen. Mutta hei, jumppatunnille ei tulla siksi, että osattaisiin edessä olevan tunnin sisältö jo etukäteen täydellisesti! Sinne tullaan siksi, että liikutaan ryhmässä ja edessä on joku tyyppi, joka auttaa saamaan itsestämme parhaan irti. Ryhmäliikuntatunnilla saa olla hauskaa, vaikka toki se on tehokasta liikuntaa lajista riippumatta.\nHaluan sanoa rakkaudella sinulle siellä takarivissä. Jos kyse on siitä, että vain nyt satut tykkäämään takarivistä, pysy toki siellä. Mutta jos olet takarivissä siksi, että olet epävarma itsestäsi, taidoistasi ja kunnostasi, tule eteen, mä autan ja neuvon sua! Ethän piiloudu takariviin ainakaan siksi, että vertailet itseäsi, kroppaasi ja taitojasi muihin salissa hikoileviin tai somesta vyöryviin treenikuviin? Se ei kannata.\nOlet sitten minkä kokoinen tai minkä kuntoinen tahansa, tervetuloa eturiviin. Ryhmäliikuntatunnilla ollaan liikkumassa, tekemässä hyvää itselle, ei vertailemassa itseä muihin tai miettimässä, että miksihän tuokin on täällä.\nNähdään treenisalissa! Palan muuten halusta tietää, mikä takarivissä viehättää. Saa avautua!\nMoro! Joskus ohjaajakin on ihan lopussa!\nAvainsanat\tjumppaaja ryhmäliikunta ryhmäliikuntaohjaaja takarivi\nNäytä kommentit Piilota kommentit\n20 kommenttia kirjoituksesta “Hei sinä takarivin jumppaaja!”\nHei. Meitä introvertteja on noin kolmasosa ihmisistä. Käytännössä se tarkoittaa sitä että minua seura ja sosiaalisuus enemmän kuormittaa kuin piristää. Vapaapäivinäni en halua tavata ihmisiä tai olla sosiaalinen. Ryhmäliikuntatunnilla käyn siksi että haluan tehdä liikkeet oikein ja treenata ammattilaisen ohjeilla, en siksi että haluan olla kontaktissa toisten kanssa. Siksi takarivi. Minua ärsyttää ohjaajat jotka patistavat eturiviin. En halua, haluan olla rauhassa ja maksan siitä. Silloin äänestän jaloillani.\nJenny Belitz-Henriksson sanoo:\nKiitos Veera kommentistasi! Esitit erittäin hyvän pointin.\nIntrovertille takarivi varmasti on mieleinen paikka. Mutta uskon, että heidän lisäkseen aika moni on siellä siksi, että ei vain jotenkin uskalla tulla edemmäs. Oikeasti olisi hyvä nähdä itsensä edes jostain peilistä, jos sellaiset ovat olemassa. Vaikka korjaan tekniikkaa jatkuvasti, parasta on, kun näkee esimerkiksi sen oman selkänsä.\nJa toki ohjaajatkin ovat erilaisia, jotkut ärsyttävät, vaikka eivät patistaisikaan eturiviin. Itsehän patistelen porukkaa huumorilla, enkä pakottamalla.\nMinusta on aina hienoa, kun tunnilla on ekakertalaisia, ja yritän saada heille mahdollisimman lempeän kokemuksen. Se on monelle jo saavutus, että siellä ollaan, erityisesti jos ei ole liikkunut aikoihin tai on runsaasti ylipainoa.\nOn myös hienoa nähdä aloittelijoiden matkaa salissa. Kun varmuus kasvaa, on myös eteen helpompi tulla.\nMukavaa päivää sinulle 🙂\nPs. Uskon että epävarma saattaa jättää kokonaan tulematta tunnille syystä että joutuu toisten katseiden kohteeksi. jo pelkästään tunnille tuleminen voi olla jollekin ponnistus. Minulle henkilökohtaisesti on ihan sama mitä toinen ajattelee, mutta uskon olevani poikkeus, koska en muutenkaan osaa kokea tarvetta kuulua porukkaan yms.\nVeikkaanpa että suurin osa takariviläisistä on siellä juuri siksi, että häpeää itseään tai pelkää mokaavansa. Itse asetun yleensä salin keskelle ja melko eteen, koska sekoan askelissa, jos edessäni joku toinen asiakas jumppailee omiaan. 😀 Jos takanani olevilla on aikaa kytätä mokailuani niin tuskinpa saavat jumpasta kummoisia tehoja irti.\nKiitos Liisa kommentistasi! Kunpa vain ihmiset lakkaisivat häpeämästä itseään <3\nJa muuten, en minäkään usko, että kukaan oikeasti ehtii tunneilla toisia vahtia. Suurin osa tulee tunnille tekemään sitä omaa treeniään ja hyvä niin! Itse usein sanonkin tietyissä liikkeissä, ettei kannata välittää edes siitä, vaikka naapurijumppaaja olisi nopeampi. Tunnilla ollaan oman hyvinvoinnin takia.\nMukavaa viikkoa sinulle 🙂\nItse pyrin usein menemään takariviin vain siksi että olen niin pitkä enkä halua viedä muilta näkyvyyttää ohjaajan tekemisiin.\nKiitos Pipsa kommentistasi! Ihana, kun ajattelet muita! Tervetuloa kuitenkin joskus sinne eteemmäskin. Sielläkin on hyvä meininki! Mukavaa viikkoa sinulle 🙂\nKaija Hakkarainen sanoo:\nTäällä ahkera spinning-tunneilla kävijä, joka ei KOSKAAN mene muualle kuin eturiviin. Eturiviin siksi, että ei tarvitse ärsyyntyä jonkun muun polkemisesta aivan eri tahtiin kuin musiikin tahti. Eturivissä ei myöskään tarvitse katsella ketään. Minulle musiikki on tärkein kriteeri (ohjaan lisäksi) ja joskus tunnilla pääsen aivan ihanaan flow-tilaan sulkiessani silmät tai jopa laulaessani mukana.\nKiitos Kaija kommentistasi! Juu, sisäpyöräilytunnille mahtuu tahtia jos toistakin, vaikka olisi kuinka selkeä ohjaaja 😀 Ja onhan spinningissäkin hyvä tarkkailla asentoa välillä peilistä. Monella tuppaa hartiat nousemaan korviin ja yläkeho jäykistymään.\nMusiikilla on kyllä spinning-tunneilla valtava merkitys, siitä olen samaa mieltä.\nHauskoja tunteja sinulle ja mukavaa viikon jatkoa!\nPyrin menemään aika keskelle sekä sivulta että edestä katsottuna. Toisaalta pelkään, että takanani jumppaavien tahti sekoaa ansiostani, jos satun putoamaan tahdista. Kiva ois joskus edessäkin olla. Muuten en ehdi miettiä, katsooko joku vai ei.\nKiitos OrvokkiB kommentistasi! Tahdista putoaminen ei suinkaan ole kiellettyä 🙂 Ohjaajakin saattaa joskus sekoilla! Mukavaa viikkoa ja kivoja jumppahetkiä!\nTää on ainakin jossain määrin kulttuurisidonnainen homma! Kun asuin Venäjällä, niin ne eturivin paikat oli kaikkein halutuimmat. Meillä oli duunipaikalla jumppia ja huvitti kun venäläiset työntekijät oli aina edessä ja suomalaiset takarivistössä. Suomeen takaisin muutettuani menin aina eturiviin ryhmäliikuntatunneilla, parhaat mestat. Enkä myöskään enää halunnut olla se stereotyyppinen suomalainen, Venäjä jätti jäljen.\nNykyään ohjaan itse joogaa ja esimerkiksi tänään eturivi oli ihan täynnä. Tunnilla ei edes ollut kovin montaa osallistujaa ja suurin osa sit pakkautuneena siihen meikän nokan eteen 😀 Että joskus näinkin. Tosin huomattavasti kivempi skene, kuin se, että porukka olis takarivissä!\nKiitos Anna kommentistasi! Todella kiinnostava pointti, enpä tätäkään ole tullut ajatelleeksi.\nIhana tuo, että sun jooga-asiakkaat haluaa sun läheisyyttä ja pakkautuvat eturiviin 🙂 Mahtavaa kuulla!\nIhania liikuntahetkiä sulle ja mainiota viikonloppua!P.s. unohdin keittää puuron viisvuotiaalle, kun jäin lukemaan sun blogia, kiinnostava!! Palaan…\nMä oon ehdottomasti eturivin naisia 🙂 siinä näkee hyvin ja siihen mahtuu aina 🙂 vuosien aikana jopa tullut ”oma paikka ” ja on ihan outoa mennä salissa muuhun kohtaan 😀\nSpinningissä takarivit ovat myös korkeimmalla, joten siellä on kuuminta myös. Eturivi siinäkin paras!\nKiitos kommentistasi Mia, eturivin nainen! Hyvä sinä!\nMä oon samaa mieltä, että siitä näkee parhaiten asiakkaana. Ja erityisesti jos homma ei ole ihan hallussa, on tosi hyvä, että näkee ohjaajan ja myös itsensä. Monella on muuten noita ”omia” paikkoja. Mä välillä sanonkin sitten, kun he niitä vaihtelevat, että mitä, täällä on porukka vaihtanut paikkaa 😉 Iloista viikonloppua sulle ja hyviä treenejä!\nMenen seinän viereen, että saan tehdä rauhassa. Keskellä on mahdotonta keskittyä kun ihmiset koikkelehtii miten sattuu 🙂\nKiitos Jht kommentistasi! Välillä on enemmän koikkelehdintaa, välillä vähemmän 🙂 Mutta totta, seinän vieressä saa varmasti hyvän treenirauhan.\nTakarivin laihduttaja sanoo:\nSyy on monelle juurikin mainitsemasi:häpeä omasta ulkonäöstä. Ohjaajalla saattaa monesti ihmispaljoudessa jäädä huomaamatta niiden laihojen ihmisten katseet meitä isompia päin.. Se tuntuu joka ikinen kerta yhtä pahalta. Vaikka oletkin jo kotoa lähtiessä päättänyt olla välittämättä. Ja me isot ihmiset tunnistetaan sen katseen ero: katsotko vain ketä on paikalla vai katsooko tuo toinen ihminen arvioivasti sinua päästä varpaisiin. Nautin aiemmin body pumppi ja body combat tunneista. Siitä valtavasta energiasta mikä oli tunnin jälkeen. Mutta ne katseet ja supinat sattui.. Ja lopetin tunneilla käymisen.\nHei Takarivin laihduttaja ja suuri kiitos kommentistasi! Onpa todella tylsä kuulla, että hoikemmat luovat arvostelevia katseita. Itsekin olen jojoillut painoni kanssa ja ollut myös siellä liikapainon rajamailla, mutta en sitten laihana tai isompana vertailisi itseäni koskaan muihin tai arvostelisi toisia.\nMinusta on upeaa, että ihminen alkaa liikkua ja mitä kookkaampi tyyppi, sitä enemmän häntä ihailen, hän on halunnut muutosta ja uskaltanut aloittaa, se eka askel ei ole aina helppo, tiedän sen hyvinkin.\nToivottavasti rohkaistut vielä tunneille muiden katseista huolimatta, että pääset nauttimaan siitä energialatauksesta. Olet varmasti paljon vahvempi kuin yksikään supisija! Mukavaa viikon alkua sinulle.\nPaluuviite: Ikuinen laihduttaja, liiku hyvän olon, älä painonpudotuksen takia - Kauneus & Terveys -blogit\nUnohda selittelyt ja saavuta tavoitteesi\n5 liikkeen tehotreeni, jolla saat jalkoihin voimaa ja räjähtävää nopeutta\nTanssija Saana Syrjämäki: ”Nälkä oli jatkuva, mutta en joustanut ruokavaliostani”\nKahvi on tehoja lisäävä urheilujuoma\nFitin joogakoulu osa 3: opi tuoliasento eli utkatasana\nHyvään päivään riittää (useimmiten) se, kun saan aamulla avata silmäni\nMihin keskityn treeneissä, että pystyn juoksemaan pitkiä matkoja?\nInspiraatiota omaan salitreeniin\nTiukat treenit sujuvat porukalla – matka kohti Tour du Mont Blancia jatkuu\nKaikkea voi tehdä, mutta ei samaan aikaan\nEtusivu Blogit Treeni Hyvä olo Ruoka Yhteistyössä Kilpailut


Turvaistuin Maxi-Cosi AxissFix AIR - Ozbaby.fi verkkokauppa\nTurvaistuin maxi-cosi axissfix air\nOvh. 799,00 €\nMaxi-Cosin uutuus sisäänrakennetulla turvatyynyllä.\nTurvaistuin Maxi-Cosi AxissFix AIR 0-18 kg on turvaistuin sisäänrakennetuilla airbageilla!\nVuoden 2018 kevään Stiftung Warentest -testeissä tämä turvaistuin sai maininnan Hyvä.\nMaxi-Cosi uusin i-Size istuin AxissFix AIR on virtaviivainen ja helppokäyttöinen turvaistuin, joka kääntyy 360°, jolloin lapsen asettaminen ja ulos saaminen on helppoa ja nopeaa. Kompaktin kokoinen istuin mahtuu myös pienempiin autoihin.\nAxissFix AIR turvaistuimen sisäänrakennetut turvatyynyt lisäävät turvallisuutta kun lapsi matkustaa kasvot menosuuntaan päin. Isofix-kiinnitys ilmoittaa kun istuin on asennettu oikein, tämä minimoi väärinkiinnityksen riskin, ja voit olla varma, että istuin on kunnolla ja oikein kiinnitetty.\nTurvavaljaat pysyvät auki asettaessasi lasta istuimeen pienten koukkujen avulla, jolloin saat lapsen turvaistuimeen helposti ja kätevästi. Pehmustetut 5-pisteturvavaljaat saat säädettyä helposti sopivan kokoiseksi.\nMaxi-Cosi tarjoaa tälle istuimelle elinikäisen takuun! Lue täältä lisää takuusta>>\nMaxi-Cosi AxissFix AIR turvaistuimen ominaisuuksia:\nSoveltuvuus: Selkä menosuuntaan 61-87 cm, Kasvot menosuuntaan76-105 cm. Max 19 kg.\nI-Size istuin Isofix- ja Top Tether-kiinnityksellä.\nLisäturva: Sisäänrakennetut turvatyynyt.\nMukavuus: Niskatuen saa säädettyä 7:ään korkeuteen, istuimen 4:ään asentoon.\nKääntyy jalustallaan 360°\nSopiiko tämä istuin autoosi? Tarkista sopivuus autoosi täältä >>\nKatso muita Maxi-Cosi -tuotteita >>\nalk. 599,00 €799,00 €