SC-välierä Haka - SJK 23.6. klo 18.30 Tehtiksellä | Juhannus alkaa Tehtikseltä - FutisForum2\n22.04.2018 klo 00:23:18\nKirjoittaja Aihe: SC-välierä Haka - SJK 23.6. klo 18.30 Tehtiksellä | Juhannus alkaa Tehtikseltä (Luettu 10012 kertaa)\n: 20.06.2016 klo 11:41:51\nEnsi torstaina on edessä kauden toistaiseksi kovin ottelu näille seuroille. Hakan kolmastoista ja SJK:n ensimmäinen Suomen Cupin mestaruus siintää enää kahden voiton päässä. Samaisen finaalivoiton takana häämöttää myös paikka UEFA Eurooppaliigan karsintaan. Hakalle Eurocup-paikka olisi ensimmäinen sitten kesän 2008, SJK teki Eurocup-debyyttinsä viime kesänä.\nHistoria puoltaa Hakan voittoa, sillä nykyisellä nimellä vastassa olleille seinäjokisille Haka ei ole vielä tappiota kärsinyt. Se historia ei toki paina pätkän vertaa torstain ottelussa. Oikeastaan ainoa asia, joka nipistää SJK:n varsin suuresta ennakkosuosikin asemasta pinnan tai pari Hakalle on se, että ottelu pelataan Seinäjoen uuden stadionin sijaan Suomen kauneimmalla stadionilla, eli Tehtaan kentällä. Muuten mikä tahansa keksittävissä oleva seikka on SJK:n puolella.\nSJK piti siis Ykköstä vain välipysäkkinä ja rynni muutama kausi sitten Veikkausliigaan ja omalle stadionilleen Raipen rahakirstun kyydissä. Hallitsevana Suomen mestarina SJK:n leiristä voidaan kuitenkin todeta, että vaikka Valioliigan sääntökirja ja pelilupalomakkeiden täyttäminen oikein ei kuulu seuran vahvuuksiin, niin pohjanmaalla on tehty rutkasti asioita myös oikein. Valkeakoskella puolestaan lomakkeet ja sääntökirjat on luettu, mutta rahaa puuttuu melkoisen iso kasa. Siksikin yksi ylimääräinen kotiottelu tähän väliin on oikein maukas yllätys.\nMitä joukkueiden viime aikaiseen vireeseen tulee, niin paremminkin voisi mennä. Hakan puolustus on ollut koko kauden reikäjuustoa ja vaikka tappioita on kärsitty sarjassa vasta kohtuulliset kolme, ei voittojakaan ole irronnut kolmea enempää, kun voittopelejäkin on tuhrittu tasapeleiksi nimenomaan heikon puolustamisen seurauksena. SJK:n kaksi edellistä Veikkausliigaottelua on päättynyt tappioihin IFK Mariehamnille ja HJK:lle. Sarjoissaan kumpikin joukkueista on jämähtänyt ainakin toistaiseksi keskikastiin. Suomen Cupin puolivälierissä SJK päihitti PK-35 Vantaan, kun Haka puolestaan pudotti FC Hongan.\nPelillisesti sekä Kari Martosen Haka että Simo Valakarin SJK pyrkivät ensisijaisesti pelaamalla haastamaan vastustajan. Valakarin SJK:n pelitavassa palloa liikutetaan maata pitkin jatkuvasti ja murretaan tie maalintekopaikoille linja kerrallaan. Martosen Haka turvautuu herkemmin myös nopeampiin pystypalloihin, mutta ensisijaisesti pallo liikkuu maassa eteenpäin. Mielenkiintoista onkin nähdä Martosen pelisuunnitelma torstaille. Lähteekö Haka haastamaan SJK:ta pelaamalla, vai onko edessä viivytystaistelu kilpikonnapuolustuksen muodossa. Jos veikata pitäisi, niin pelaamalla mennään ja viime aikaisen puolustamisen nähneenä se on ainoa oikea ratkaisu. Puolustamalla Haka ei voita tällä hetkellä mitään.\nSeinäjokiset kertokoot omiensa kokoonpanosta. Hakan kokoonpanosta puuttuvat varmuudella maalivahti Tuomas Karjanlahti (polvi, loppukausi) ja toppari Mikko-Petteri Latosaari (pelikielto, korttitili). Loukkantumisestaan toipunut Etchu Tabe sen sijaan pelasi TPS:aa vastaan noin vartin verran ja se enteilee sitä, että Etchu avannee torstaina. Niin ikään loukkaantumisesta toipunut Jesse Ahonen kellotti TPS-ottelussa ensimmäiset minuuttinsa loukkaantumisen jälkeen. Avaus voisi näyttää tältä:\nRantanen Auvinen Tabe A. Mäenpää\nImmonen pelasi avauspaikan itselleen TPS-ottelun huippupelillään. Puolustuslinjassa pakit voivat olla toisinkin päin. Topparipari lienee saletissa. Jos ei ole, niin toinen toppari on Juho Saarinen tai Cheyne Fowler. Keskikentän kolmio lienee myös melkolailla saletissa. Jokerina voi olla Tuomas Lähdesmäki, jolla on pomminvarmasti näyttöhaluja entistä seuraansa vastaan. Laidoille on tarjolla myös Jesse Ahonen ja miksei Joni Mäkeläkin. Jos nöyryyttä puolustussuuntaan halutaan laitapelaamiseen, niin Saarinenkin voi hypätä laiturin tontille. Emeniken kohdalla nimenomaan halukkuus puolustaa voidaan kyllä hyvällä syyllä kyseenalaistaa. Dudu on piikissä.\nKyllähän me sinne finaaliin mennään, se on fakta.\n2-1 ja. 1-1 (1-1)\nJames 117' rp.\nVastaus #1 : 21.06.2016 klo 00:36:21\nEdelliset kohtaamiset tosiaan Ykkösdivarikaudelta, jolloin Haka ei voittanut matsiakaan. Tämän jälkeen joukkueiden kehityskaaret ovat edenneet hieman erisuuntiin joten SJK matkaa heittämällä finaaliin. Haka saattaa yhen tehdä, Kerho tekee vähintään kolme.\nHarmi ettei matsia pelata Nottajoella, nyt kun ollaan saatu valotkin. Toki Tehtaan kentälle on aina mukava tulla vierailemaan. Onkohan Haka jo maksanut velkansa?\nVastaus #2 : 21.06.2016 klo 01:45:09\nLainaus käyttäjältä: Juhani Karlsson - 21.06.2016 klo 00:36:21\nEdelliset kohtaamiset tosiaan Ykkösdivarikaudelta, jolloin Haka ei voittanut matsiakaan. Tämän jälkeen joukkueiden kehityskaaret ovat edenneet hieman erisuuntiin joten SJK matkaa heittämällä finaaliin.\nKuinka monta SJK voitti?\nOnneksi näitä otteluita ei ratkota kehityskaarilla, vaan kentällä. Seinäjokisia ei tulla varmastikaan päästämään helpolla kotona.\n« Viimeksi muokattu: 21.06.2016 klo 01:48:43 kirjoittanut voseli »\nVastaus #3 : 21.06.2016 klo 09:37:04\nLainaus käyttäjältä: Vastapallo - 20.06.2016 klo 11:41:51\nHallitsevana Suomen mestarina SJK:n leiristä voidaan kuitenkin todeta, että vaikka Valioliigan sääntökirja ja pelilupalomakkeiden täyttäminen oikein ei kuulu seuran vahvuuksiin, niin pohjanmaalla on tehty rutkasti asioita myös oikein.\nVastaus #4 : 21.06.2016 klo 11:11:08\nNiin, Hakan rahat on loppu ja muovinen SJK paahtaa menemään Raipen ja muiden rahoilla. Torstaina onneksi ei voiteta rahalla, vaan kyllähän Haka tiensä finaaliin raivaa, toivon mukaan vaikka pitkän kaavan kautta rankkareilla.\nVastaus #5 : 21.06.2016 klo 11:12:11\nLainaus käyttäjältä: okra - 21.06.2016 klo 09:37:04\nSJK:n mediatiimiltä lisätietoja.\nVastaus #6 : 21.06.2016 klo 11:15:24\nOnko matsiin luvassa paljon yleisöä? Kun SJK ykkösillä lähtee pelaamaan niin parin maalin erolla voitto kairataan.\nVastaus #7 : 21.06.2016 klo 11:18:26\nLainaus käyttäjältä: masterblasteri - 21.06.2016 klo 11:15:24\nTosi vaikea kyllä arvioida. Tappio-ottelu alla ja juhannustorstai todennäköisesti verottaa, mutta toisaalta Cupin välieriä ei Tehtiksellä liian usein pelata.\nHaarukka voi olla ihan mitä tahansa jostain tuhannen tienoilta kahteen ja puoleen tonniin.\nVastaus #8 : 21.06.2016 klo 11:21:58\nLainaus käyttäjältä: Vastapallo - 21.06.2016 klo 11:18:26\nAinakin ilma pitäisi olla torstaina suotuisa. Yli 20 lämmintä ja aurinkoa luvattu.\nVastaus #9 : 21.06.2016 klo 13:02:47\nIhmiset varmaan jo mökeillä torstaina, joten verottaa aika paljon. Toivottavasti olen väärässä ja Tehtiksellä nähdään yli 2000 kannustavaa silmäparia\nVastaus #10 : 21.06.2016 klo 13:19:04\nHakan virallinen tavoite taitaa olla SJK- ja juhannuksen jälkeiseen Jazz -peliin yhteensä 4.000 katsojaa. Se on kyllä todella kova lukema, jos ollaan lähelläkään sitä.\nEikö viime kaudella HJK:tä vastaan pulivälierässä ollut 1.100 katsojaa, joten voisi veikata, että 1.500 on lähempänä kuin 2.000. Toivotaan, että mahdollisimman moni löytää tiensä katsomoon ja päästään yli 2.000 katsojan. Säästä sen ei pitäisi jäädä kiinni.\nVastaus #11 : 21.06.2016 klo 14:21:38\nTuo juhannus verottaa kyllä paljon ja sarjapeleissäkin on jääty nyt alle tonniin. 1300 ehkä realismia.\nVastaus #12 : 21.06.2016 klo 14:43:13\nLainaus käyttäjältä: Raimo123 - 21.06.2016 klo 14:21:38\nPitäisin jo nelinumeroista katsojamäärää yllättävän kovana olosuhteet huomioiden.\nVastaus #13 : 21.06.2016 klo 15:36:30\nSarjassa kun alettiin taas häviämään niin cupin merkitys kasvaa edelleen. Jälleen tärkeä matsi ja seuraava sarjapeli tiistaina eli varmaan melko ykkösillä lähdetään. Koponen taitaa torjua cupin, mutta sekin kelpaa sillä Aksalulla on epötyypillisesti kaksi huonoa peliä alla peräkkäin.\nOnkos Haka jo maksanut velat?\nVastaus #14 : 21.06.2016 klo 15:45:24\nLainaus käyttäjältä: Sandor - 21.06.2016 klo 13:19:04\nVeikkaanpa että torstaina ei nähdä edes tuhatta katsojaa Tehtiksellä.\nPystyn lonkalta luettelemaan tuttavapiiristäni parikymmentä normaalisti pelissä käyvää itseni mukaan lukien, jotka olivat lyöneet juhannussuunnitelmansa lukkoon ennenkuin matsi varmistui.\n« Viimeksi muokattu: 21.06.2016 klo 15:49:05 kirjoittanut elhadjidiouf »\nVastaus #15 : 21.06.2016 klo 15:49:19\nLainaus käyttäjältä: Paki - 21.06.2016 klo 15:36:30\nTämä on hoidossa, kun Sarajärven firman laitamainos on ilmestynyt Tehtikselle täksi kaudeksi.\nVastaus #16 : 21.06.2016 klo 18:14:49\nEikös cupin finaalin hävinnyt pääse eurokentille, jos voittaja menee myös liigasta eurooppaan?\nNäin ollen tästä voittaja on todennäköisesti euroopassa. Olettaen, että klubi kävelee Lahden yli.\nVastaus #17 : 21.06.2016 klo 18:19:13\nLainaus käyttäjältä: litmanen10 - 21.06.2016 klo 18:14:49\nEi pääse finaalin häviäjä enää Eurooppaan.\nVastaus #18 : 21.06.2016 klo 18:24:02\nLainaus käyttäjältä: Vastapallo - 21.06.2016 klo 18:19:13\nTämä on kyllä aivan perseestä.\nVastaus #19 : 22.06.2016 klo 08:47:01\nKlassikkofinaali toiveissa. Koko lahalla Hakaa.\nVastaus #20 : 22.06.2016 klo 12:13:08\nHradecky, Laaksonen, Hetemaj, Klinga. Jos kaikki ovat kunnossa, niin jääkö Klinga penkille?\nVastaus #21 : 22.06.2016 klo 12:19:26\nLainaus käyttäjältä: JuhAvain - 22.06.2016 klo 12:13:08\nNäin uskoisin, Laaksonen ei oo pelikunnossa huomenna.\nVastaus #22 : 22.06.2016 klo 13:11:03\nTuleeko tv:stä tai netti-tv:stä? Kai tämän jännitysnäytelmän saa edes jotain kautta katsoa, vai\nVastaus #23 : 22.06.2016 klo 13:25:19\nLainaus käyttäjältä: JuhAvain - 22.06.2016 klo 13:11:03\nLainaus käyttäjältä: Härison - 20.06.2016 klo 11:08:37\nLainaus käyttäjältä: Tapani - 20.06.2016 klo 11:11:30\nVastaus #24 : 22.06.2016 klo 16:52:58


”Olette ainoa perheemme” − Yksinäisen kristityn perheen tarina - Sansa\nBlogikirjoituksetEtusivu » Blogikirjoitukset » ”Olette ainoa perheemme” − Yksinäisen kristityn perheen tarina\nLähi-idän ja Pohjois-Afrikan suljetuissa maissa asuu monia yksinäisiä kristittyjä, jotka kertovat kohdanneensa Jeesuksen unessa. Adnan* on yksi heistä, ja tässä on hänen tarinansa.\nAdnan ei tule kristillisestä kodista, mutta siitä huolimatta hän tunsi Jeesuksen läsnäolon elämässään jo hyvin varhain.\n− Ensimmäisen kerran tunsin sen, kun touhusin kaverieni kanssa rannalla. Näin valkoisiin pukeutuneen miehen ratsastava valkoisella hevosella. Mutta ystäväni eivät nähnet häntä, vain minä.\nNuoruusvuosinaan Adnan rukoili uskollisesti, mutta alkoi ajan mittaan kyseenalaistaa monia asioita.\n− Rukoilin Jumalaa johdattamaan minua oikealle tielle, luin Raamattua ja etsin tietoa internetistä. Luin Vanhan testamentin kertomuksia Aadamista ja katsoin Jeesus-filmin. Kun luin Uudesta testamentista, miten Jeesus antoi anteeksi syntiselle naiselle, silmäni aukesivat.\nVähän sen jälkeen Adnan rukoili illalla Jeesuksen nimessä anteeksiantamusta synneillensä. Hän rukoili, että Jumala tekisi hänestä haluamansa kaltaisen ihmisen ja otti Jeesuksen vastaan pelastajanaan. Adnan nukahti, mutta heräsi ja tunsi, kuinka ”jokin revittiin irti rinnastani ja huusin apuun Jeesusta”.\nPakolaisena toiseen maahan\nToivuttuaan yöllisestä kokemuksestaan Adnan jakoi kokemansa vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa. Perhe halusi myös seurata Adnania Jeesus-tielle, mutta naapurit, sukulaiset ja tuttavat alkoivat uhkailla heitä. Adnanin perhe muutti pääkaupunkiin Sanaan, missä kukaan ei tuntenut heitä.\n− Vaikeuksista huolimatta Jumala ei koskaan hyljännyt meitä. Unessa näin taas valkoisen miehen ja hän kysyi minulta, mitä haluan. Sanoin haluavani kasteen. Tunsin jotain kuumaa pääni päällä ja luulin hetken, että se polttaa minut.\nAdnanin perhe pakeni sukulaisten ja naapurien uhkaa toiseen maahan, ja siellä koko perhe kastettiin. He hakivat pakolaisstatusta, mutta heidän hakemuksensa hylättiin, ja he joutuivat palaamaan Jemeniin. Adnanin vaimo kokee jatkuvaa uhkaa perheensä taholta.\nSAT-7-satelliittitelevisiokanava ja erityisesti Jeesuksen perhe -ohjelma ollut suurena rohkaisuna Adnanille, kun he perheenä ovat joutuneet elämään yksin uskonsa kanssa. Ohjelma vakuuttaa katsojia siitä, että Jeesuksessa olemme kaikki sisaria ja veljiä. Huolimatta siitä, mitä kukin käymme elämässämme läpi. Adnan on myös kommunikoinut useamman kerran SAT-7:n katsojapalautetiimin kanssa ja saanut heiltä rukoustukea elämänsä vaikeissa tilanteissa.\n− He eivät ole jättäneet perhettäni yksin. SAT-7 on ainoa perhe, mikä meillä on, Adnan sanoo.\nJotta kaikki voivat kuulla\nKoronapandemian aikana satelliittitelevisio SAT-7:n rooli kristittyjen uskonelämän rohkaisijana ja tukijana Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan alueella on korostunut entisestään. Se näkyy esimerkiksi siinä, että SAT-7:n katsojapalautteiden ja kontaktien määrä nousi lähes kolmanneksen koronavuoden 2020 aikana.\nSAT-7:n kanavat antavat usein yksin uskonsa kanssa erityksissä eläville kristityille mahdollisuuden kertoa uskostaan ja saada samalla rukoustukea ja verkostoja. Adnanin tarina on yksi monista, jotka on jaettu kanavilla.\nOn hienoa olla mukana tässä työssä!\n*Nimi muutettu turvallisuussyistä, kuvituskuva SAT-7.\nLue lisää kertomuksia Lähi-idästä ja Pohjois-Afrikasta ja tutustu Katso ihmistä -teemavuoteen!\n« Kyynelin kylvettyä\nBrasiliassa pandemian aikaan »\nprevious post: Kyynelin kylvettyä\nnext post: Brasiliassa pandemian aikaan


Mammanpoika | Kirjoittaja.fi\nNovellit Jännitys & toiminta Mammanpoika\nKirjoittanut T.Johan January 17, 2020 643 0Lisää\nKukaan ei kelpaa äidille. Isälle kyllä kelpaisi, jos se asuisi kotona. Siksi tapailen tyttöjä heidän kodeissaan, mieluiten silloin kun heidän vanhempansa eivät ole kotona.\nMutta minun kotini on äidin luona. Ikuisestiko? Olen 14 ja haluaisin vanheta heti. Täysi-ikäisyyskään ei takaa itsenäistymistäni, sillä olen riippuvainen äidistäni – ja hän minusta. Olen hänen omaishoitajansa.\nNiin kauan ei ollut ongelmaa, kun pysyin lapsena ja autoin häntä kaikessa mihin ikäni puolesta pystyin, mutta kun aloin tuoda tyttöjä kotiin, äitini alkoi saada kohtauksia pyörätuolissaan. Raivokohtauksia. Ensimmäinen kerta oli hirvein. En ollut koskaan nähnyt häntä sellaisena. Pyörätuoli, jossa hän oli istunut niin kauan kuin muistan, helisi ja nitisi kuin itse Perkele olisi sidottu siihen. Kirosanat ja nimittelyt puhkaisivat ilolla täyttyneen sydämeni. En valinnut heittää tyttöystävääni ovesta, se tapahtui refleksinomaisesti. Äiti rauhoittui heti, mutta minä en ymmärtänyt mitään. Olin kuin lapsi jota on yllättäen läimäisty kasvoille.\nAina se toivo kuitenkin virisi uudelleen, kun kohtaukset olivat unohtuneet. Ja aina se murskattiin yhtä armottomasti. Selvemmäksi varmistui vain kaksi asiaa: en voi jättää äitiäni yksin. Hän ei pärjäisi ilman minua, mutta en myöskään pysty tukahduttamaan kaipaustani tyttöihin. Siksi tapaan heitä muualla, kunnes houkutus tuoda heidät omaan kotiini kasvaa liian suureksi – taas.\nTaidan olla kirottu tai jotain.\nMutta tänä yönä kokeilen jotain uutta.\nHaluan Tiinan omaan huoneeseeni, maksoi mitä maksoi. Haluan näyttää hänelle veistoskokoelmani, bändijulisteeni. Haluan, että hän ottaisi syliinsä Saulin; pienen, tärisevän hamsterini, syöttäisi ja silittäisi sitä. Hiipisimme nukkuvan äitini makuuhuoneen ovelle, pakahtuisin siinä ylpeydestä samalla kun näyttäisin keskisormea, ja vasta sitten menisimme sänkyyni, riisuisimme kaikki vaatteet toisiltamme ja veisin Tiinan neitsyyden niin hellästi kuin mahdollista. Toivoisin, ettei yö loppuisi koskaan, sillä aamuun mennessä on erottava.\nOulunkylän kahvinvärinen talomme näyttää hyvältä lehtiin puhkeavien pähkinäpensaiden vieressä. Laudoituksen ja peltikaton maalipinta on säilynyt hyvänä; isä ja äiti olivat tehneet kalliit materiaaliratkaisut syntymäni aikoihin. Kun äiti myöhemmin vammautui onnettomuudessa, isä lähti pois. Pakeni. Nyt he molemmat lyhentävät asuntolainaa vähän kerrallaan, äiti vakuutusrahoista, isä omistaan. Hän on elämässämme läsnä vain lyhennystiliotteissa. Talo on siis yhtä vanha kuin minäkin, vanhenemme samaa tahtia.\nSateen aikana talo näyttää pitävän puolensa, mutta sen jälkeen ikkunan pielistä valuu vettä. Suolaista, maistoin kerran. Ilmeisesti katossa on vuoto ja vesi pääsee luikertelemaan seinän rakenteissa ikkunoille keräten matkallaan epäpuhtauksia. Onkohan kivijalka murentumassa jo?\nUlko-oven kun avaa, ellei se jo ole takalukossa, kuulee kitisevät saranat. Lukossa on jokin valmistusvirhe tai kuluma, sillä se napsahtaa lukkoon vaikka on asetettu auki-asentoon. Monesti joudun kiipemään ikkunasta sisään.\nÄiti ei usko ovessa olevan vikaa. Vaikka talomme on esteetön, hän ei koskaan poistu.\nEteinen on vielä edustava. Tervetuloa-maton joudun imuroimaan joka aamu, jos fysioterapeutti tai lastensuojelun virkamies tulee käymään. Onneksi he ilmoittavat aina etukäteen ja virkamiehen me aina vakuutamme jo eteisessä. Säänmukaiset vaatekerrat ovat siistissä rivissä henkareissa ja seinillä on rivi kehystettyjä home sweet home -tyyppisiä viisaustauluja sekä peili, jonka pinnassa on niin paljon koristeteippauksia, ettei omaa kuvaansa näe selvästi. Joskus ihmettelen kenen eteinen se oikein on.\nMuihin huoneisiin en vieraita päästäisi. Olohuoneen nahkasohvat ovat muodottomiksi istutut, hamsteri jyrsinyt lattialistat ja kukkatapettien ja verhojen alareunat – kaiken mihin ylettyy. Perhekuvat seinällä ovat haalistuneet ja vinossa ja puunvärinen lattiamuovi on puhdas vain pyörätuolin mentävältä alueelta. Ikkunalaudalla töröttää kolme janoista kaktusta ja kirjahyllyssä, Ensyklopedian ja Valittujen Palojen väleissä äidin sinne tahallaan jättämiä kahvikuppeja ja viinilaseja.\nVessan kaakelit ovat olleet alkujaankin ruskean värisiä. Syystä.\nKeittiö oli joskus hohtavan valkoinen. Käytetyimmät esineet siellä ovat jääkaappi ja mikroaaltouuni. Roskista joutuu tyhjentämään usein.\nÄidin makuuhuoneessa on vain sänky ja lukittu lipasto. Ei lamppua, vain yövalo lipaston vieressä. Onneksi makuuhuone on vastapäätä omaani. En haluaisi järkyttää Tiinaa muilla huoneilla.\nMakaan pedatulla sängylläni kädet niskan takana. Katossa tanssivat pihavalon heittämät angervopensaan varjot. Kasvojani hellii kevään raikas ilmavirta; ikkuna on raollaan. Päälläni on puhdas saunatakki. Höyläsin kaljun kiiltäväksi, leikkasin kynnet ja harjasin hampaat. Olen valmis. En näytä niin paljon Rambolta, vaan enemmän Travoltalta leukoineen. Ilman hiuksia siis. Leikkaan ne itse sillä parturin surinat saavat minut jostain syystä voimaan pahoin.\nTapasin Tiinan pakollisella luovan kirjoittamisen kurssilla. Se oli avoin kaikille ja hän oli minua luokkaa ylempänä. Meidät määrättiin pariksi palautetehtävää varten. Hänestä tuli mieleen prinsessa Diana, kaunis, herkkä, älykäs, hiljainen, mutta kun näin hänet koulun näytelmässä, ihastuin lopullisesti: hän lauloi kuin enkeli, mutta kun näytelmässä tuli kohta, jossa Tiinan näyttelemä hahmo puolustaa hurjasti rakastettuaan, näin miten sisällä kytenyt hiillos leimahti ja täytti tulellaan koko juhlasalin. Sellaista tunnetta ei saa ulos, ellei sitä jo ole sisällä valmiina. Tiina oli saman ikäinen kuin sen roolihahmo ja silti näytelmässä mentiin naimisiin. Ei paha.\nÄidin raskas tuhina kuuluu läpi ovien. Unilääkkeet vaikuttavat. Katon varjonäytelmään tulee äkkiä muutos: taskulampun kirkkaampi valo välähtää. Tiina.\nHenkäisen. Pantterimaisesti olen ikkunalla. Sen takana näen hänet. Puolipitkät vaaleat hoidetut hiukset, hieman vinot silmät ja punaiset huulet. En osaa selittää. Kaikki mitä haluan kiteytyy noihin kasvoihin. Silmiin. Työnnän ikkunan auki, ojennan käteni. Se vapisee.\nKosketan häntä ensi kertaa ikkunan kautta. Sävähdys kulkee läpi kehon. Jos saisin sanoja suustani, sanoisin: tervetuloa minuun, täällä ei ole kukaan ennen käynyt. Tiina naurahtaa. Mitä? Sanoinko sen ääneen? Vai lukiko hän juuri ajatukseni? Mutta hänen katseensa kohdistuukin seinälle, julisteisiin. Vierekkäin komeilevat Rotting Christ ja Samantha Fox; Possessed ja Def Leppard ja Jonna Tervomaa. Minttu sekä Villen sanoittaja Raul Reiman kuoli hiljattain. Se joka sanoitti myös sen biisin jossa hoetaan olen suomalainen. Tyyppi otti kourallisen bentsoja. Ehkä juuri samoja mitä äiti syö...\n– Pelataanks mikadoo? Nyt puhun ääneen.\n– Ooksä pleieri? Tiina vastaa melodiaa äänessään. Mykistyn. Otan peltisen karamellirasian ja kaadan tikut lattialle.\n– Mikado eli Japsien keisari on toi sinine. Mandariini on keltamusta ja samurai vihr-\n– Onks ne luita?\n– Mä oon ne ite duunannu.\n– Ha... hamsterista. Ne ei elä vanhaks, vaiks varastoi safkaa poskiin.\nTiina vastaa ujoon hymyyni. Hän nappaa yhden kymmenen pisteen keltamustan.\n– Mis se elävä on? hän äkkiä kysyy.\n– Mistä sä tiesit?\n– No jos on kerran saanu lemmikin, ei niist haluu luopuu.\nKerron, että sain hamsterin syntymäpäivälahjaksi. Nimenomaan päivänä jona synnyin. Isä oli tullut kotiin hoitamaan asioita valmiiksi. Oli löytänyt ovelta hamsterin häkkeineen, lahjapaperissa. Lähettäjän nimeä ei ollut löytynyt.\n– Niitä on ollu aina vaan yks kerrallaan, ku ne on...\n– Erakkoi, Tiina täydentää. Hän ymmärtää. Mikado on vapaana. Jätän sen paikoilleen ja otan Kulin. Tiina tekee samoin.\n– Sauli hengaa salee punkan alla, sanon ja ojennan kulhollisen murennettuja sipsejä.\n– Oleksä varma tästä?\n– Ennenki on ollu.\nTiina empii jotain, mutta pudottaa sitten murusia sängyn viereen. Ja sieltä se tulee, Sauli.\nHassua, vaikka olen sen omistaja, näen sitä harvoin. Päivällä se nukkuu piilossa ja yöllä nukun minä. Joskus unohdan sen koko olemassaolon. Ja tuntuu siltä, että juuri niinä päivinä kun en muista, että minulla on Sauli, kun tuntuu ettei minulla ylipäänsä ole ketään, silloin illalla pimeyden lähestyessä sen heräämisaika ja minun nukahtamisaikani risteävät; kuulen rapinaa ja saatan nähdä liikettä yövalon alla ruokakupilla, juuri ennen kuin uni tulee.\nJa nyt se kiipeää suoraan Tiinan kädelle, antautuu silitettäväksi. Minun Saulini.\nKukaan ei ole koskaan sanonut sitä ihanaksi. Minäkään.\n– Skeidanen otus, sanon.\n– Höhlä, ne on villakoirii. Et oo siivonnu sängynalustaas.\nTiina nyppii eläintä ja se alkaa kuin alkaakin näyttää puhtaammalta, melkein kauniilta, joskin ylensyöneeltä. Ihmeellinen tyttö. Minun tyttöni. Yöpöydälläni on numerolukollinen lipas, avaan sen ja otan varovasti esiin elämänfilosofiani. Kaksin kämmenin ojennan sitä kohti Tiinaa. Liikkeeni ovat uusia, hauraita, mutta ennenkokemattoman tarkoituksellisia. Tiina päästää käsistään melkein valkoisen hamsterin; se jää viereen kyhjöttämään. Hän ojentaa kämmenensä hartaasti.\nKelttiläisen solmun ja himmelin symbioosilta näyttävä luurakennelma kierähtää kämmeneltä kämmenelle. Moni olisi kiljahtanut inhosta. Ihmiset eivät ymmärrä miksi rakkaan lemmikin ruumis kuoritaan sen sijaan että haudattaisiin se ja kohdistettaisiin rakkaus uuteen lemmikkiin ja elämään. Kuolleet Saulit keitän fairyvedessä ja lihan jämät nypin pihdeillä. Muurahaispesä puhdistaa loput. Valkaisu onnistuu vetyperoksidilla.\n– Rakensin siihen neljän Saulin luut. Ne klanit ja posket makaa kukkien keskellä. Se on mun Homage delanneille Sauleille. Artpiissi elää eri lai ku elollinen. Se on kevyt, nii ku hamsteri; hauras, nii ku elämä; se on hämy, nii ku ihminen; se on snadi, nii ku sä. Sen nimi on AGM.\n– Vähän nii ku Assan Gimman Moonikset?\n– Ei lähellekää. Ars Gratia Mortis: Taidetta Kuoleman Takia. Ja nyt se on sun.\nTiinan suu jää auki ja silmissä on katse josta en saa selvää. Melkein kauhistun ajatusta, ettei hän pitäisikään lahjasta, mutta kun näen hänen punastuvan, pelkoni katoaa.\n– Kiitti, hän kuiskaa ja silmäni kostuvat väkisinkin.\nMutta jokin on toisin. Ei tämä ennenkokematon tilanne, vaan jokin taustalla oleva itsestäänselvä asia, johon voi aina luottaa kuten vaimeaan tinnitukseen tai seisokkiin. Jokin puuttuu. Ääni puuttuu.\nEnnen kuin tajuan epäkohdan mielessäni, todellisuus heittää sen silmilleni: ovi rämähtää auki seinää vasten. Äidin silmät ovat punaiset viirut vahamaisilla kasvoilla, likaisen suun pielet vetäytyvät taakse kuin aseen viritin. Koko istuva keho nytkähtelee.\nTiina tuijottaa hahmoa epäuskoisin silmin – yhtä paikoilleen pelästyneenä kuin oma sydämeni. Sauli vilahtaa sängyn alle. Syvältä olemuksestani lähtee ajatuksennopea rukous: "Ei. Luoja. Ei. Minä rukoilen Sinua."\n– Saatanan pikkuhuoravaras painu helvettiin ja kuole vitun hyväksikäyttäjä! Miten uskallat koskea mun poikaan, se on velkaa mulle!\nHirviö vetää henkeä välissä ja jatkaa, nyt minuun katsoen.\n– Jos ikinä enää päästät pilluja kotiin, tapan sut ja sun marsun, nyljen elävältä viillän kyrpäsi halki kun nukut ja kaadan sun peroksiidias silmiin! Kaikki on sun syytä!\nSen yöpaita kastuu suun eritteistä ja hiestä, lihava keho ja roikkuvat rinnat piirtyvät paidan läpi. Olenko muka joskus imenyt maitoa niistä? Pyörätuoli nitisee ja helisee kun kädet hakkaavat metallia vasten. Rippikoru pomppii kaulalla kuin pappi kiirastulessa. Tai luulen että se on rippikoru.\nTaannun. Siirrän katseeni Tiinaan ja tiedän ettei ole kuin yksi vaihtoehto. On ihme, että olen näinkin pitkään ollut paikoillani. Kenen tahansa muun tytön kohdalla olisin jo heittänyt tämän ulos ikkunasta, mutta en nyt. Siinä on HÄN.\nEmmin. Ja sinä aikana Tiina katoaa itse. Edessäni on vain hajonnut AGM ja huohottava äitini, johon olen sidottu näkymättömin ja tuhoutumattomin sitein.\nSauli on varmaan kuollut järkytykseen jossain sängyn alla.\nMiten hän heräsi lääkityksestä huolimatta? Miten hän kuuli kuiskailumme ovien läpi? Pitäisikö hänen syödä enemmän sedatiiveja? Aivan kuin olisimme jollain yliluonnollisella tavalla yhteydessä toisiimme. Mutta silloinhan hän tietäisi, jos tapaisin tyttöjä heidän luonaan. Ja myös sen, että lopulta aina tuon heidät kotiini...\nSeison Max Ernstin taulun edessä. Tiinankin luokka on Taidehallissa. Katsookohan hän edes minua päin? Ja jos katsoo, niin millä tavalla?\nMaalauksessa on sormet, saksanpähkinä ja pari linnun päätä. Jos äiti olikin oikeassa, jos Tiina ei olekaan se oikea tyttö minulle?\nJoku hörhö tepastelee pokkari kädessä ympäriinsä. Aion juuri sanoa, ettei maalauksia saa kuvata, kun se katsookin päin ja ampuu. Vihaan koulukuvauksia, mutta vielä enemmän vihaan suunnittelemattomia salamoita. Valo välähtää silmien läpi aivoihin ja sieltä aivorunkoon ja johonkin vielä syvemmälle, jossa se koskee. Päästän kurkustani epämääräisen ulinan enkä tiedä kuulenko sen ulkopuoleltani vai pääni sisältäni. Nykyhetki ja mennyt sekoituu dalimaisesti ja samalla sekunnilla luulen haistavani hajun, pistävän kitkerän hajun, josta tulee mieleen koulun filminkehityskurssi. Paparazzi katoaa ja minulla kestää hetken tajuta missä olen.\nSamassa takaani kuuluu ”ootsä ookoo?" Käännyn ja teen päälläni jonkinlaisen nytkäytyksen tervehdykseksi, sillä en taaskaan saa sanotuksi mitään. Hän hymyilee ja muistuttaa etten unohtaisi kirjoituskurssin kotitehtävää. Hänen äänensä on ihana mutta siitä puuttuu se melodia. Taas nyökkään ja väläytän väkinäisen hymyn. Mikä idiootti olenkaan. Tiina pyörähtää pois ja minä käännyn takaisin seinään päin. Onneksi siinä on taulu, jotta näyttäisi siltä että katselisin sitä.\n– Tajuutsä ton maalauksen nimen?\nMarkus, hikipinko, tulee vierelle. Sillä on tapana käyttää kirosanoja ettei sitä kiusattaisi.\n– Kuningas Oidipus. Tiedäksä sen? Se motherfucker...\nSe tuli odottamatta. Koukistunut käsivarteni seurasi pystyakselin ympärillä pyörähtänyttä vartaloani. Tehokkaat lyönnit lähtee vartalosta. Vasen nyrkkini taisi jopa ehtiä tappaa viimeisen amerikkalaisittain äännetyn ärrän Markuksen suuhun. Markus urahti ja tipahti, vaikkei aivan hento olekaan. Hämmästyin nopeuttani ja reaktion vaivattomuutta.\nVerta valuu lattialle Markuksen naamasta sormien välistä. Rystysiäni jomottaa, nekin valuvat. Hampaat olivat kovia ja teräviä.\n– Vitun peelo! Miks sä noin teit!?\n– Emmä tiä... tsorge. Ojennan käteni. Hän huitaisee sen pois.\n– No niin poijjaat. Markus saa kyydin ensiapuun, sen verta verta että joku hajosi, heh. Antti taas menee terkkarin kautta kansliaan.\nSe on taideaineiden bodaava ope, mies joka ei koskaan hermostu. Hitaasti, hitaasti laahustan pois saamattaa selvää yhtään mistään. Tiina, Markus, Oidipus, salamavalo. Jokin asia sörkkäisi arkaan kohtaan, ja se synnytti tiedostamattoman väkivallan. Kävelen tuijottavien oppilaiden ohi ovelle. Tiinakin tuijottaa. Aavistan että rehtorin puhuttelu on pientä sen rinnalla mitä sisälläni oli tapahtumassa. Heräämässä. Miten saan hänet takaisin? Haluanko hänet takaisin? Jos kerron, että Markus haukkui häntä ja minä puolustin. Ei, se ei menisi läpi. Totuus on etten tiedä miksi löin. Ehkä se vapauttaa syytteestä kun motiivia ei tiedä.\nKotona äiti on vastassa. Totta kai rehtori soitti kotiin. Äiti hymyilee kuten ennenkin. Hänellä on vaaleanpunainen mekko ja harmaa villatakki. Kotiavustaja on siis käynyt. Ei uskoisi että edessäni hymyilee sama ihminen joka eilen oksensi vihansa ulos. Äiti odottaa jokapäiväistä halausta ja pusua kädet ojennettuina, mutta seison paikallani. Hän kavahtaa ja alkaa hipelöidä kaulakorua. Se on pieni avain, huomaan nyt. Ehkä isän ja äidin vanha rakkauskoru. Isällä on kai se lukko. Sitten hän vetää reitensä alta jotain.\n– Sulle tuli kirje. Lähettäjää ei lue missään. En avannut sitä.\nVaikka mieli teki, lisään mielessäni. Otan kirjeen ja sulkeudun huoneeseeni. Äiti huutaa perään että lämmitti makaronilaatikkoa. En vastaa vaan heittäydyn sängylle ja revin kirjeen auki.\npyydän, älä revi tätä kirjettä ennen kuin olet lukenut loppuun. Sitten voit poltaa, haudata tai syödä sen jos siltä tuntuu.\nSiitä on nyt 10 vuotta kun lähdin. En aio pyytää anteeksi, koska sellaista ei voi antaa anteeksi. Kärsin kuitenkin, sillä olen kasvanut ymmärtämään kuinka syvät haavat sinuun aiheutin.\nNyt olet tarpeeksi vanha kuulemaan totuuden. Lähdin koska äitisi halusi niin. Onnettomuuden jälkeen hän muuttui. Ennen sitä Helena oli ollut...hmmm... todella halukas. Kyllähän teillä koulussa on ollut seksuaalivalistusta? Niin, Helena oli sellainen nymfomaani. Tiedät varmaan? Kun en enää pystynyt, enkä ehkä halunnutkaan, tyydyttämään häntä, äitisi katkeroitui ja heitti minut ulos lähestymiskiellon kanssa. Se oli laajennettu perheen sisäinen lähestymiskielto. Helena oli erittäin taitava perustelemaan asioita.\nJos olisin jäänyt, se olisi ollut helvetti. Niin ajattelin silloin, enkä yrittänytkään ottaa yhteyttä. Olin jopa helpottunut ratkaisusta, sainhan syyn jatkaa elämääni parhaaksi katsomallani tavalla. Siitä tulikin ihan hyvä. Mutta nyt ymmärrän, uuden lapseni kautta, että jätin sinut pulaan.\nOlisinko voinut tehdä silloin jotain enemmän? Olisinko voinut lepyttää Helenan? Jatkaa perhettä?\nTuottaa tuskaa ymmärtää, että nykyisillä tiedoilla tekisi eri päätöksiä menneisyydessä ja elämä voisi olla oman pojan kohdalla parempaa.\nOletan että sinulla Antti on mennyt kuitenkin ihan hyvin, koska koulusta ei ole kuulunut mitään. Niin, entiset kollegani lupasivat ottaa yhteyttä jos jotain sattuu. Mitään ei ole kuulunut.\nMutta on jotain mitä haluan vielä kertoa sinulle. Se liittyy siihen onnettomuuteen. Mutta mieluummin puhun kasvotusten kuin kirjoitan. Ehkä se on osittain tekosyy nähdä sinua.\nOlisiko mahdollista tavata? Jos vain pystyt, etkä vihaa liikaa? Sinulla on syntymäpäivä ensi viikolla. Jospa matkustaisin silloin etelään? Kirjoita minulle, olipa vastaus mikä tahansa. Odotan kirjettäsi.\nRevin ja rytistän, rytistän ja revin kirjeen silpuksi. Hetken on kuin lunta sataisi. Yllättäen Sauli kipittää sängyn alta nuuhkimaan paperinpalasia. Se ei osaa pelätä. Ei kai se niin tyhmä ole, että syö kirjeen ja kuolee ummetukseen? Pyyhin silmäni ja kannan Saulin varovasti häkkiin. Sen ovi ei pysy kiinni. Ohut metalliklipsu on vuosien varrella vääntynyt aukomisista ja sulkemisista, melkein 14 vuotta, ja nyt se päätti jäädä auki. Otan lihanpoistopihtini ja väännän klipsun suorakulmaan. Makaronilaatikko odottaa.\nSeuraavan päivän elän kuin haamu ihmisen kuoressa. Kuori kävelee ja elehtii, puhuu ja lukee, mutta sisällä musta henki langettaa kaiken päälle suruharson. Suuri suunnitelma Tiinan kohdalla epäonnistui. Olin saanut isän, tai sanoja paperilla, enkä tiedä nauraako vai itkeäkö. Pelkään ja haluan nähdä Tiinaa koulussa. Hänen kotonaan en koskaan päässyt käymään, en edes tiedä millä kadulla hän asuu. Olisi parasta kai unohtaa hänet, mutta se ei käy helposti, sillä, kuten pian huomaan, hän haluaa olla vain ystävä. Moikkailtiin. Se oli hirveää. Olisi tehnyt mieli karjaista hänet helvettiin – tai ei häntä – vaan kaikki se ystäväroska, jota joutuu sietämään kun ei saa tyttöä jota haluaa. Kun pitää olla niin saatanan kohtelias.\nVaikka se oli äidin syytä että Tiina lähti. Hänet minun pitäisi potkaista pois, mutta en pysty. Hän minut synnytti ja kasvatti, vieläpä pyörätuolista käsin. Perhe on tärkein. Ilman sitä ei ole mitään. Ilman sitä ei voi elää, ja jos jotain ilman ei voi elää, on kuoltava.\nMaikka puhuu teatteritaiteesta. Näyttää hassulta kun kehomies elehtii naismaisesti kukkapaidassa ja puhuu jonnekin yläviistoon. Se kirjoittaa runoja. Miten punttisali ja runous sopii samaan ihmiseen?\n– Teatterin tehtävät ovat moninaiset. Se voi sivistää, viihdyttää ja parhaassa tapauksessa johdattaa katharsikseen. Teatterin tehtävä on herättää tunteita.\n– Ai nii ku siinä Jumalan Teatterissa?\nTammikuussa hesalaiset näyttelijät olivat menneet Ouluun teatteripäiville ja heitelleet pahaa aavistamattoman yleisön päälle paukkupommeja ja paskaa, ruoskineet niitä ja sumuttaneet vaahtosammuttimilla.\n– Hyvä huomio Antti. Se manifesti kyllä herätti tunteita, mutta väärällä tavalla.\n– Ainaki juntit heräs.\n– Se oli hyökkäys, ei taidetta, Antti.\n– Se oli raiskatun teatterin itsepuolustusta, Peter.\n– Se oli idiotismia jolle varastettiin ylevät tekosyyt.\n– Ei skriivaaminenkaan sen siistimpää oo. Sanoilla elvistelyä, eikä runoi lue ku promille jengistä.\n– Enemmän väärässä et voisi olla.\n– En ni.\n– Runoudella on enemmän munaa kuin rock-musiikilla.\n– Vittu kennoittain vai?\n– Antti, todellinen runous kaivaa ruumiit päivänvaloon. Oman itsesi ruumiit. Se katsoo kirjoittajansa kiellettyjä totuuksia silmiin ja yrittää tehdä rauhaa. Se tarjoilee kirjallisia timantteja, jotka ovat syntyneet ristipaineessa. Kaunosielujen sanannypläys on asia erikseen.\n– Kaunokirjoitettuja kirosanoja?\n– Salasanoja. Runoilijan mieli hipelöi syvälle salattuja asioita – kyse on samaan aikaan raakuudesta ja rukoilemisesta.\n– Salaisuudet on tarkotuskin pysyy jemmas.\n– Ne painavat sielua. Parempi on huutaa kaikki julki. Vapautua.\n– Joo. Suakin pidetään huugorunkkarina jota ei mimmit haluu, jos ees olet hetero. Sun runokirjan tän vuoden ainoot lainauspennit tuli multa. Kukaan ei tunne kuka sä olet – vielä. Tsekkaa tää.\nKaivan lapun esiin.\n"Taidan lähteä tästä oluelle.\nMutta jos vähän vetäisin käteen ensin.\nJoo. Ja käyttäisin vasenta kättä.\nOikea yrittää kirjoittaa.\nPelkuri. Et uskalla tulla paperille"\nPeter ei jatkanut enää, vaan sammutti valot ja hölmösti vasta sen jälkeen hapuili videonauhurin kaken, tiputti sen, ja metsästi vieriviä pattereita lattialla pimeässä. Pojat naureskeli, tytöt eivät, koska olivat kaikki rakastuneita maikkaan. Se sai kuin saikin patterit runnottua säätimeen. Kuului napsaus ja rullaavaa hurinaa:\n– Hmm... tämä on pätkä William Shakespearen näytelmästä Myrsky. Se oli hänen viimeinen yksin kirjoittamansa näytelmä ja se luokitellaan romanssiksi. Videointi tehtiin London Palladium -teatterissa. Miettikää mikä on teatterinäyttelemisen ja elokuvanäyttelemisen ero. Ja miksi.\nTiina tietäisi vastauksen. Ja äkkiä, varoittamatta minäkin tiedän sen: se on hän, Tiina. Tuo veehooäs pitää saada.\nKotona halaan äitiä pitkään ja lämmitän pari roiskeläppää – ihan uunissa jotta saan reunat rapeiksi. Päälle asettelen pari mintun lehteä. Äiti tilaa niitä niiden tuoksun vuoksi. Minä olen se ville, joka syö mintun. Se onkin meidän keittiössä ainoa vihreä asia sen kirotun ja ihmeellisen Fairyn lisäksi. Kirottua astianpesuneste ei ole siksi, että sitä juomalla muuttuu Hulkiksi, tosin ilman lihaksia, vaan koska amerikkalaiset hihhulit kampanjoi sen valmistajaa vastaan. Logossa muka esiintyy yhtiön johtaja saatanan hahmossa. Kuu-ukoksi tarkoitetussa hahmossa näkyy kuulemma sarvet ja numerosarja 666. Ihmeellistä taas on se, että litku pesee tuplamäärän astioita ja pehmentää samalla kädet. Ja irrottaa hamsterin lihat luista.\nVoisin juoda Fairya ja imeyttää itseeni vain sen vihreän värin.\nÄiti katsoo pimennetyssä olohuoneessa Matlockia. Se tykkää haastaa älyään. Luki joskus lakiakin mutta lopetti kun oli muita menoja liikaa. Sitten minäkin synnyin.\nVien pyytämättä Taffelin Raffeleita ja Coca Cola lightia. Äiti näyttää siltä että hyppäisi kaulaan halaamaan jos voisi. Taidan olla itsekin hyvällä tuulella. Huoneessani tökkään ghettoblasterista def leppardia, kerään Jaakon kirjeen palaset lattialta, korjaan AGM:in ja aloitan kirjeen.\nTjänare Jaakko Oulunkylä, Helsinki 8.4.1987\nKysyit onks mahista nähdä. Ehkä on, ehkä ei, niinku Nykäne sanois. Siisti veto oli jättää se lähettäjä pois kirjeestä. Mutsi olis muuten takavarikoinut sen.\nJauhoit muuten mutsista paskaa. Meinaatko sä kiemurrella vapaaksi omasta mokasta? Äijä pokas uuden sutturan heti, vai paniksä sitä jo ennen? Olekä saman kanssa vielä?\nJa mitä kerrottavaa sulla on muka siitä kolarista? Jos se kerran oli onnettomuus. Revit rupia auki? Kelaan vaan sen, et mutsilla oli paska olo, se oli kaksinkerroin ja yökkäili. Mun View-masterissa oli Basil-hiiri. Sä väistit vastaantulevaa valopylvääseen. Nissanin mutsin puoli meni totaalisesti ruttuun.\nEt jos sä haluut pyytää anteeks sitä, ettet osannu väistää autoo JA pylvästä, meitsi kuuntelee. Funtsaan saatko anteeks. Oikeestaan voisit anoo sitä.\nEli lähe vaan tuleen. Mut ei himaan. Mutsi tappais sut. Maanantaina Ykköseen pizzalle, Jos on pokkaa. Sä tarjoot. Tiedät kyllä miksi.\nP.S. Mä styylaan yhen mimmin kans, et kyl mä tajuun nymfot.\nIII keskiviikko osa 2\nHengästyttää. Polkaisin Postiin ja vaikka pyörästä puhkesi kumi, se ei haitannut. Kannoin fillarin juosten kotiin.\nJos olisi yö, katossa heiluisivat samat varjot kuin maanantaina. Tulin kuuroksi Def Leppardille ja vaihdoin Radio Cityyn. Se on aika jees, joku Sielun Veljet laulaa rakkaudesta. Tervomaan julisteesta roikkuu yksi kulma, nuppineula sinnittelee reiässään. Sen otan, sitten.\nÄiti ei paljoa kysellyt kun pyysin telkkaria ja videonauhuria huoneeseeni. Oli vain mielissään kun kuuli syyn: kotitehtävä. Peter-parka oli aivan sekaisin kun sama oppilas joka oli kyykyttänyt sitä luokan edessä, pyysi, tai suorastaan aneli videonauhaa lainaksi. Oppilas, jota sheikspier ei voisi vähempää kiinnostaa. Maikka olisi tajunnut, jos olisi nähnyt miten välitunnilla kiemurtelin kilsan matkan Tiinan luo vhs ojossa. Kukaan äidin tavanneista tytöistä ei enää katsonut päin, paitsi ne joita päin minä en enää halunnut katsoa. Mutta Tiina oli erilainen. Kun kerroin tarvitsevani apua kotitehtävässä ja että äiti menee kuntoutukseen Oulunkylän asuintalolle, melodia palasi hänen ääneensä.\nRadio Cityn pullapojat yrittävät olla hauskoja. Surkeaa. Kimmahdan ylös ja vaihdan sekuntiviisarittomaan kelloon paristot – toisesta kellosta. Seuraavaksi noukin kirjeenpalasen. Sipsipalasen. Pölyt sängyn alta. Mikä on teatterinäyttelemisen ja elokuvanäyttelemisen ero? Huutaminen? Ketä kiinnostaa. Liikkuuko noi viisarit? Ai niin, Raffelit ja kokis valmiiksi. Suihkuun, pesen itseni huolella joka paikasta. Toimiiko videonauhuri? Hurrr. Toimii. Kello tulee puol ysi. Helvetti, jos se tulee etuovesta. Se ei pysy auki ja sit se soittaa kelloa. Eipä haittaa, otin siitä patterit omaan kelloon.\nNyt on aika ottaa se nuppineula.\nÄiti kurlaa vessassa. Makuuhuoneessa on yövalon hämy. Mamman iltarutiineihin kuuluu sakset, lasi ja Normisonin nestemäinen bentso. Hänen täytyy valuttaa neste lasiin koska ei pysty yökkäämättä nielemään edes lääkekapselia. Niin. Se mihinkään kuntoutukseen mennyt. Mutta pidän huolta, ettei mua ja Tiinaa häiritä tänä yönä.\nPuhkaisen kapselin ulos foliopakkauksesta, pistän reiän ja valutan sisällön lasiin. Tyhjän kapselin palautan muotoon ja pakkaukseen. Tässä valossa ei näe kirkasta nestettä pohjalla. Äiti napsaisee saksilla pään pois ja valuttaa toisen annoksen sekaan. Omaishoitajana tiedän, että se ei tapa, mutta vetää jalat alta. Täytyy vain toivoa että äiti ehtii kampeamaan itsensä sänkyyn ennen sitä. Luojan kiitos hän suoriutuu siitä nykyään itse.\nHiivin takaisin huoneeseeni ja jään kuuntelemaan. Sydän jyskyttää päässä asti. Vessan ovi avautuu, äiti ähisee ohi, toivottaa hyvää yötä ja muistuttaa nukkumaan menemisestä. Huomenna on kasin aamu. Yritän vastata normaalilla äänensävylläni. Hän sulkee ovensa ja sitten ei kuulu mitään. Kohta se rullaa huutaen ovien läpi sakset iskuvalmiina. Ehdin kyllä ikkunasta ulos. Aurinko on jo laskenut, mua ei löydetä ennen aamua. Voisin sanoa ettei äiti nuku hyvin, halusin vain auttaa – anonyymisti. Anonyymit Auttajat, Armomurhan Auttajat, AA-kerho joka tekee sen mikä on oikein. Sydän hakkaa niin lujaa etten edes kuulisi oven kolahdusta tai lattialle kaatumista\nSitten kuulen sen: kuorsaus. Se onnistui! Tiina lupasi tulla kympiltä. Ehdotin aikaa jotta olisi tarpeeksi pimeää videon katseluun. Nyt odotuksen luonne muuttuu pelokkaasta riehakkaaksi. Kolme varttia enää. Jääpalat on pakkasessa, raffelit kulhoissa ja kondomi patjan alla. AGM odottaa sellofaanissa rusetin alla ja Saulikin on kammattu. Aika liikkuu minuutin välein.\nNyt hän tulee. Kohta. Aivan minä hetkenä hyvänsä. Tiina ei koskaan myöhästy. Käyn avaamassa välioven jotta koputus kuuluisi.\n21:55 Haen jääpalat ja kokisen. Tarkastan videon toiminnan ja katselen katon varjonäytelmää siirrellen penistäni housuissani.\n21:59 Haluan karjaista kuorsaamiselle ”Hiljaa!”. Tiina tulee näillä näppäimillä.\n22:00 Jos jotain on sattunut? Vanhemmat ei päästä? Onnettomuus? Ryöstö? Raiskaus? Kidnappaus?\n22:10 Kiipeän ikkunan kautta ulos. Huhuilen, ketään ei näy.\n22:20 Sama kuin 22:00\n22:21 Jos se ei haluakaan tulla!?\n22:30 Varjonäytelmä ei muutu. Hiplaan taas muniani. Taidemaikka puhui hiplaamisesta. Salaisuuksia. Jos Tiinalla on salaisuuksia? Osaanko avata niitä? Onko minulla avaimia niihin?\n22:45 Olisiko Tiina voinut valehdella päin naamaa välitunnilla vai katuiko hän vasta jälkeen päin?\n22:46 Yksikään tyttöystävä ei ole palannut elämääni äidin tapaamisen jälkeen.\n22:50 Tiina ei halua tulla. Hän ei halua minua.\n22:59 Tiedän kenen syy se on, ei minun. Minä tein kaikki oikein.\n23:00 Kaadan lämpimät kokikset ikkunasta, suljen sen. Suljen välioven.\nSammutan videonauhurin, palautan nauhan kansiin, riisun AGM:n lahjapaketista ja piilotan laatikkoon. Otan pihdit ja hiivin äidin makuuhuoneeseen. Naiset kuorsaavat kuulemma vähemmän kuin miehet. Äitini ei kuulu niihin naisiin. Hän saattaa nähdä kauniita unia juuri nyt, vaikka suusta purkautuva ääni on kuin porsaasta. Otsan verisuoni pullottaa. Ikkunan puolella pyörätuoli kimaltelee kasvavan kuun ja katulampun valossa. Ilma on hämärän ja hienhajun kyllästämä. Peitto kohoilee vinkuvan sisäänhengityksen tahdissa. Lähestyn pääpuolta, kaulaa. Saksilla tämä ei onnistuisi yhtä tehokkaasti. Otan kiinni avaimesta ja liu’utan sitä keskemmälle ketjussa, jonka katkaisen pihtien leikkuriosalla. Irtopäät piti laskea varovasti kaulalle, mutta ne tipahtavat. Avain jää sormien väliin. Kuorsaus keskeytyy. Minä keskeydyn. Mutta silmät pysyvät kiinni ja kuorsaus jatkuu.\nTämä ruma valas sabotoi – on sabotoinut jo kauan – rakkauselämääni. Nyt hankin aseen; jotain jolla kiristää Helenaa.\nAvain sopii lipaston laatikon lukkoon. Käännän avainta ja lukon kieli vapauttaa laatikon. Vedän sen auki. Jotain kierähtää sisällä. Hapuilen sen käteeni mutta pudotan sen saman tien. Pyörähdän kauhuissani ympäri. Huusiko äiti? Huusinko minä? Ei, kuorsaus jatkuu kuin pysyvä kammiovärinä vaikka tekopenis putosi kolahtaen laatikkoon. Niitä on useita. Tiedän katsomattakin että yksi on mikrofonin näköinen, yksi haarautuu juurestaan ja yksi niin sanottu normaali. Liukuvoidepurkkeja on monenlaisia ja äkkiä jossain huudetaan ”Kovempaa! Kovempaa!” enkä tiedä missä ajassa tai tilassa se kuuluu. Käännähdän taas ja rinnan ja pään täyttää tappava syke joka juuttuu kurkkuun.\nHämärän takana sängyssä ei liiku mikään. Kurkkukorina jatkuu. Vain minä olen siinä huoneessa hereillä. Vai olenko? Mitä helvettiä? Miksi tärisen? Hikoilen? Laatikossa on myös kirja. Ei mikään pornoromaani vaan päiväkirjamainen vaaleanpunaisella rusetilla suljettu kirja. Ketju on katkaistu, avain varastettu. Toista tilaisuutta ei enää tule.\nNappaan kirjan huoneeseeni. En ole lainkaan varma voinko tai haluanko avata sen. Mutta teen niin ja siihen vaaleanpunaiseen rusettiin kaikki hyvä ja kaunis sitten loppuukin.\nAamuaurinko alkaa värjätä ja lämmittää asuinalueen talojen huurteisia kattoa. Saman auringon näkee silmästä silmään vasta illemmalla, ja silloin se häikäisee silmiä.\nKirja ei ollutkaan kirja, vaan ontto säilytysrasia.\nKäteni eivät enää tärise.\nSilmäni eivät enää nuku.\nSauli metelöi vaikka on aamu.\nOdotan että loukatun kuningattaren raivo räjähtää. Muulla tavalla se ei osaa reagoida. Tavarat tulevat lentämään, ovet paukkumaan ja ikkunat helisemään. Viikkorahat ja kaverit ja hengailut kielletään, koko elämä perutaan. Mutta se tulee olemaan korvissani kuin syksyn viimeisen kärpäsen kuoleva surina – yhtä mitätöntä. Nyt ymmärrän.\nSilti kysyn: miksi?\nMeteli Saulin häkissä yltyy. Paskamyrsky haisee jo oven alta. Tulkoon. Minä olen valmis. Vai valmis? Keskeneräisyyteni söi minut äsken aamupalaksi. Olen kaiken ylä- tai alapuolella. Oveen koputetaan, se aukeaa ja äiti rullaa itsensä kynnykselle. Hetken siinä on kuin kaksi helmipöllöä. Sitten alkaa höyhennys.\n– Kui sä vittu kehtasit? Mä olin avuton! Sä käytit luottamustani hyväksesi!\nSe on minun ääneni. Tämä meneekin nyt näin päin.\n– Otit saatana Polaroid-kuvia!?\nHeitän ne hänen naamalleen.\nJuoksen avaamaan välioven ja ulko-oven, singahdan takaisin pyörätuolin taakse ja käännän sen kohti ulko-ovea. Reitti on esteetön\nÄäntäkään ei kuulu pyörätuolissa istuvasta. Oven kohdalla päästän irti. Vasta luiskan pihanpuoleisen pään Tervetuloa-matto pysäyttää renkaat ja suistaa Helenan yöpaitoineen huurteiselle nurmikolle.\nPaiskaan oven kiinni. Se ponnahtaa takaisin. Ai nytkö se ei mene takalukkoon!? Kolmannella kerralla paiskaan kevyemmin, sitten pysyy kiinni. Saranatkaan eivät ehtineet pitää ääntä.\nVoinko tappaa äidin tappamatta itseäni? Jääkö minusta mitään jäljelle jos äiti nimeltä Helena menehtyy? Olenko minä vain kasvain, joka luulee olevansa itsenäinen? Se ei huuda apua. Enemmän kuin kuolemaansa se pelkää mitä muut sanovat. Häpeäänkin voi kuolla. Niin kauan kuin asun kotona – ei, niin kauan kuin hän on elossa – ei, niin kauan kuin hän on sydämessäni, en löydä rakkautta – tai jos löydän, en saa pitää sitä.\nMutta minulla ei ole muuta perhettä, isääni en tunnusta. Ei muuta vanhempaa, ei muuta samaa lihaa ja verta ja sukukirousta.\nJaakko oli sittenkin oikeassa. Synnyttäjäni todellakin on…\nSuoraan eteisen matolle, talon ainoaan siivottuun tilaan, oksennan eiliset roiskeläpät. Ne näyttävät melkein samoilta kuin eilen, paitsi ilman muotoa. Pisaroita roiskuu eteisen puolelle lentäneelle Polaroidille. Takapihalla on pallogrilli ja komerossa petrolia. Kokonainen ihminen ei mahdu grilliin. Mutta kuvat mahtuisivat.\nHaparoin komerosta pölyharjan ja sihvelin ja pyyhin kuvia kasaan. Ne eivät liiku, vaan menevät harjasten läpi. Käännän siivousvälineen ja nyt tökin kuvia. Ne väistelevät, pyörivät.\nPölyharja tipahtaa kädestä, kävelen komerolle, tai ruumiini kävelee, en minä. Minä väistäisin oksennustani. Petrolipullo painaa sen verran kuin sen pitää, eteisen pöydällä ulkokynttilöiden vieressä on stendari. Pihalla lojuu pelkkä pyörätuoli, jonka luota lähtee raahausjäljet talon taakse.\nSiinä se nyt palaa, eikä mikään muutu miksikään. Se ei tuo Tiinaa takaisin, ei lapsuuttani eikä tulevaisuuttani, sitä jota vielä eilen pidin mahdollisena. Vain humina kuuluu orapihlajien sulkemalla pihallamme. Liekkien valo sekoittuu päivänvaloon, suihkutan niihin lisää petrolia kunnes purkki on tyhjä. Aurinko lämmittää niskaa, ja tuli kasvoja. Tiedän ettei tuli tuhoa sitä osaa jonka toivon sen polttavan. Luurangot jäävät. Muotoja ylläpitävät tukirakenteet jäävät. Palavan nahan musta käry tunkeutuu nenään ja leijuu aamutaivaalle. Roskia poltetaan, ihmiset ajattelevat. Ja vain yksi puhelinsoitto riittää siihen että vakuutusyhtiö tuo uuden pyörätuolin kotiovelle.\nAurinko ja tuli eivät ole tarpeeksi lämmittämään Helenaa, joka makaa nurmikolla. Oli helpompaa viedä vajakkipyörä hänen luokseen kuin toisin päin.\nSeuraava tekoni tulee olemaan vastenmielinen. Minulle, ei muille ihmisille. Annan hänen vielä hetken täristä, sitten, taistellen omaa pahoinvointiani vastaan, otan kiinni kainaloista ja alan raahata Helenaa samoja jälkiä pitkin takaisin ovelle. Pelastan hyväksikäyttäjäni. En voisi jättää häntä paleltumaan kuoliaaksi, sillä se jättäisi tyhjiön elämääni, valtavan kysymysmerkin kokoisen aukon. Tilit eivät ole vielä tasan.\nAjattelen kertakäyttölemmikkiä nimeltä Sauli. Hamsterit kuolevat mutta Saulius ei. Tämäkin yksilö elää vielä vuosia. Itsestäni en ole niin varma. Eikö lemmikin kuulu kuolla omistajansa mukana?\nMinun omistajani on nainen joka synnytti minut. Tai niin hän luuli viime torstaiaamuun asti. Sen jälkeen ei sanaakaan ole tipahtanut hänen huuliltaan. Ei edes silloin kun tajusi, ettei saa edes kylmää maksalaatikkoa eikä katsoa televisiota. Tai silloin kun valutin kaikki sedatiivit lasiin ja annoin tilaisuuden nukkua pois.\nIlmeisesti hän tuntee minut sen verran hyvin, ettei huutanut perään kun katosin lasin kanssa huoneeseeni. Kuuntelin kieriskelyä ja ähinää mutta ainuttakaan suomen kielen sanaa ei kuulunut sen mölinän seasta. Aivan kuin koko puhekyky olisi kadonnut.\nTänään tapaan isäni. Tänään olen 15.\nKun olin raahannut lehmän sisälle eteiseen, (hän raahautui itse makuuhuoneeseensa, muttei päässyt sänkyyn, autoin vasta illemmalla) soitin kouluun että perheen halvaantuneella on komplikaatioita. Niin kuin olikin. Se torstai oli toivoa täynnä niin kuin äikän lukutehtävän kirja sanoi. Epätoivoa täynnä. Kirjoitin Tiinalle sata kirjettä jotka päätyivät kaikki silpuksi lattialle. Lainasin jopa sen sheikspierin Myrskyn, josta matkin lauseita kirjeisiin. Ne vasta perseestä olivatkin.\nVasta sadannen ensimmäisen kelpuutin. Siihen täytyy tänään hakea osoite postista, koska katuosoitetta ei löydy puhelinluettelosta, niin kuin ei numeroakaan. Selitän postitädille nyyhkytarinan.\nKello on kohta yhtä paljon kuin ikäni. Pizzeria Ykkösen pöydällä makaa paksu ruskea kirjekuori, eikä sisällä ole todellakaan tukku rahaa mafialeffojen tapaan, vaan tukku ihan muuta valuuttaa. Haluan nähdä Jaakon reaktion. Tajuaako hän kolarinsa ja lähtönsä seuraukset? Ymmärtääkö tukehtua pizzaansa? Ja mitä kolarista? Löysikö vakuutusetsivä hullun vastaantulijan vai oliko sellaista lainkaan? Törkeän vakuutuspetoksen vanhenemisraja on 10 vuotta ja se tuli just täyteen.\nJalkakäytävällä harpotaan, taaperretaan, sipsutellaan ja joku juppi jaloittelee vaikka valot jo vaihtuvat. Vähän liian vanha jupiksi. Sen askeleet haparoivat rotvallin kohdalla ja päälaki kiiltelee hapsujen läpi. Äijä vilkaisee ylös kylttiin. Näen sen: sillä on hiirenpillu leuassa! Isä? Juppi?!\nEn tee elettäkään. Hän tekee, hiihtää luo, tietää miltä näytän. Sanoo moi, potkaisen tuolia kun se istuu, tuoli siirtyy liian vähän, hän sanoo kiitos, ristii kätensä pöydälle ja näyttää rukoilevan. Kirjekuori polttelee kämmenieni alla, vaikka ne hikoilevat. Jaakko nostaa kasvonsa, yrittää hymyillä. Tarjoilija tulee, isä sanoo sukunimeni, tarjoilija häipyy tilausta ottamatta ja palaa pian täytekakun kanssa. Yksi kynttilä palaa keskellä.\n– Neljätoista olisi ollut liioittelua.\n– Varo mitä toivot, se voi toteutua.\nSilmäni liikkuvat kakusta virnuilevaan mieheen ja takaisin.\n– Et ole vielä heittänyt kakkua naamaani, niin menen suoraan asiaan.\nHän kertoo, että minä rakastin Basil-hiirtä. Olin saanut view-masterin syntymäpäivälahjaksi ja olimme menossa mummilaan pohjoiseen. Olimme kuulemma onnellisia. Faija kertoo suoraan, että kolaria edeltänyt yö oli ollut vilkas sängyssä. Häntä väsytti ajaa. Äiti oli huomannut kuskin väsymyksen ja avannut turvavyönsä. Hän oli kumartunut isän syliin ja aukonut vyön ja sepaluksen. Äidin pää alkoi nousta ja laskea. Minä luulin että äiti voi pahoin.\n– Niin, Helena otti suihin, jos suoraan sanotaan.\nOnneksi Juppijaakko ei kysy tiedänkö mitä se on. Kynttilää on vielä puolet jäljellä.\n– Elokuvalelusi oli mennyt jumiin ja Antti, herkkä lapsi kun olit, kiljuit niin kovaa että radionkin ääni peittyi. Helena, herkkä nainen kun oli, pelästyi ja nosti päänsä nopeasti. Niin nopeasti etten ehtinyt vetää leukaa pois hänen takaraivonsa edestä. Kieli jäi hampaiden väliin. Älä kysy miksi kieleni oli ulkona, en tiedä itsekään. Verta tirskahti ja ratti kääntyi – väärään suuntaan. Oli huonoa tuuria että se puhelinpylväs oli juuri siinä kohtaa.\n– Ei tainnut puhelinlangat siinä kohtaa laulaa.\nNyt kynttilä on sammumaisillaan. Liekki lepattaa rauhallisesti.\nTyönnän äkkiä paksun kuoren kakun ohi toiselle puolelle.\nKynttilä savuttaa. Jaakko avaa kuoren.\nSe pysyy hiljaa. Hyvä. Sen pää tosin heiluu, vähän niin kuin se hulatyttö nissanin kojelaudalla. Kuvien päälle alkaa tipahdella pisaroita. Onko todella sattumaa että se otti yhteyttä nyt, kymmenen vuotta onnettomuudesta? Ja onko sattumaa että Saulin häkin ovi ei pysynyt kiinni, jota varten etsin pihdit joissa oli sivuleikkurit, joilla leikkasin avaimen irti ja pääsin lipastoon kun Tiina ei tullutkaan? Mikä saatana tuossa pöydällä makaa? Kakku. Miksi se on siinä?\nJaakko ei näytä enää niin jupilta. Sen leveän naaman vaatimaton ilme on karannut ja tilalla on sekoitus epäuskoa ja kauhua.\nSilloin liikun. Polvitaipeet tuuppaavat tuolin kauas taakse, kädet nappaavat kakkuvadista kiinni ja sinkoavat sen keskelle pizzeriaa. Valkoinen ufo pysyy yhdessä kasassa kunnes osuu yhteen pizzansyöjistä. Vati päästelee kongimaisia kumahduksia ja ihmiset huudahduksia. Sitten näen sen: isän. Juppimaisuus ja kohteliaisuus ovat karisseet ja tilalla on se sama ilme kuin kolarin jälkeen kun se katsoi takapenkille olinko hengissä. Hän ei jää nyt toimettomaksi. Isä tunkee kuvat kirjekuoreen ja nuolee sen kiinni.\n– Nämä on tuhottava! Sitä ei tapahtunut!\nMeinaa saatana piilottaa tämänkin totuuden. Hyökkään eteenpäin, sieppaan kuoren ja ryntään ovesta ulos. Pysähdyn ikkunan taakse ja tipautan teatraalisesti todistusaineiston reppuun. Isä ja poika, välissä ikkuna ja kymmenen vuoden välinpitämättömyys. Vaikka pukumies ymmärsi juuri tulleensa uudelleen isäksi, minä tajusin juuri tulleeni orvoksi.\nNyt ymmärrän kaikki Helenan raivoamiset. Se syyttää minua onnettomuudestaan, otti vahinkoa takaisin kun olin lapsi. Ja halusi omistaa minut.\nJaakko tietää että perään ryntääminen on turhaa. Kävelen pois. Kävelen, eikä ole edes sirpaleita joiden päälle astua, kadut ovat puhtaita, raskaat linja-autot liikkuvat kevyesti ja ihmiset liikkuvat kantaen elämiään mielessään. Rakastavaisten ja pariskuntien kohdalla näkö sumenee, liikun eteenpäin kuin robotti. Voisin tehdä ihan mitä vain, mutta ei vapaudesta johtuen, vaan päinvastoin siitä että mitään vapautta ei ole. Olen faktojen vanki. Jos on olemassa toivoa, lähetän sen Tiinalle. Tiina Vehkaselle ja tiedän että hän asuu Veräjämäessä 00650. Ehkä se riittää. Siksi huomaan sinikeltaisen logon ja valun ovesta sisään, vaikka ovi, lattiat, palvelutiskit, koko tila ja ihmiset hädin tuskin pysyvät muodoissaan. Ne voisivat kadota puhalluksesta. Täytyy siis hengittää alaspäin.\nTäti ymmärtää minua vinosti hymyillen ja etsii atk-järjestelmästä Tiinan katuosoitteen. Vasta kun hän tulostaa osoitetarran, uskallan yhdellä nopealla liikkeellä viskata kirjeen repusta virkailijalle aivan kuin mahdollisuus postitukseen olisi vain sekunnin voimassa. Käännyn ennen kuin he sanovat, etteivät voi ottaa luukulta kirjeitä vastaan tai ettei se ehdi enää päivän lähetykseen. Täti huutaa. Jähmetyn paikoilleni. Muutunko suolapatsaaksi jos katson taaksepäin?\n– Nuorimies. Unohtuiko jotain? Kolme markkaa seitkyt penniä.\nNykäisen lompakostani vitosen tädille. Olen menossa oven kohdalla kun se huutaa vaihtorahoista. Mutta ajatukseni ovat jo grilliruuassa.\nTarvitsen hampurilaisen ja ranskikset.\nViikko sitten maanantaina kokeilin jotain uutta; salakuljetin Tiinan huoneeseeni. Tänäänkin kokeilen jotain uutta; ostin Helenalle hampurilaisen ranskalaisilla ja rullasin television makuuhuoneeseen. En ole edes anteeksipyyntöä kuullut, vaikka raahasin vessaan ja nostin sänkyyn.\nLasken tarjottimen yöpöydälle metrin päähän. Kokiksessa on jäitä. Helena ei aivan yllä herkkuihin.\n– Sun halvaantuminen ei oo mun vika.\nHelenan silmistä valuu kyyneleitä, mutta muu ilme on hämmästynyt.\n– Antti, pikku muruseni, kasvattaisit hiukset takaisin.\nJa vihdoin itku tulee. Hänelle. Kädet häpeämuurina kasvoilla se hytkyy ja kakistelee, ulvoo ja niiskuttaa, mutta saa sanotuksi ”Antti-rakas, äidillä on nälkä” ja niistää peittoon. Lykkään yöpöytää lähemmäs ja Helena ponnahtaa eteenpäin kuin saalistava kissapeto. Otin purilaisen kaikilla mausteilla ja nyt ne tursuavat väleistä. Mitäköhän Matlock tekisi? Nyt kun on annettu vähän armoa, ehkä tunnustus tulee helpommin.\n– Millon se alko? Kauan sitä kesti?\n– Tehty mikä tehty. Älä jaksa.\nVäärä vastaus. Hyökkään kohti, mutta otan vain ruuan suusta. Se levittelee käsiään ensin ruokaa kohti ja sitten minua kohti. Anna hali, se lirkuttaa. Tuo imelä ele yrittää pyyhkiä pois kylmän hyväksikäytön. Ei enää. Kädet on saatava kuriin. Juoksen siivouskomerosta eristysteippiä ja niputan Helenan kädet ja sormet pakettiin ja yhdellä kierroksella reiteen. Vieläkään se ei tajua vaan kiljuu kiittämättömyydestä ja ikiomasta lapsesta ja geenivirheestä. Käskee aukomaan teipit jottei minulle tule lisää sanktiota entisten päälle: ”…tai muuten pidän huolen, ettet tapaa ainuttakaan tyttöä missään koskaan!”\nSaan jonkinlaisen sähköiskun sisältä päin.\n– Sulla oli nälkä? sihahdan ja kiskaisen sitä tukasta ja toisella kädellä runttaan hampurilaisjämät suuhun. Pehmeä ruoka ei kuitenkaan pidättele hampaita. Nielaistuaan hirviö alkaa virnuilla ja huutaa: ”Kovempaa! Kovempaa!" Se läväyttää mieleen vain yhden esineen. Ei ole muuta vaihtoehtoa kuin mennä lipaston luo, ottaa sieltä se mikrofoninnäköinen dildo ja työntää se Helenan kurkkuun samalla tekniikalla kuin hampurilainenkin. Se on todellinen anti-mikki. Kuuluu enää vain muminaa. En halua kuulla sitäkään joten laitan vibraattorin ON-asentoon. Se toimii!\nOn aika ottaa faktat esiin eivätkä ne ole mitään aihetodisteita. Tuomio tulee varmasti. Häpykummun syntymämerkistä ei voi erehtyä. Hyväksikäyttäjä menee vankilaan tai hullujen huoneelle ja Tiina antaa anteeksi. Kyllä. Ja minä itsenäistyn, ilman vanhempia.\nHaen repun eteisestä.\nTäytyy olla erityisen sairas jos kuvaa kun oma poika tyydyttää vanhempaansa. Täytyy olla erityisen tyhmä luodakseen todistusaineistoa itseään vastaan. Ehkä Helena tietää sisimmässään ansaitsevansa rangaistuksen. Siksi hän otti ja säilytti kuvat. Tai siksi että halusi minun näkevän ne… Saatana. Tärisen kauttaaltaan, oksennus ja hiki haluavat tulla ulos.\n– Mä näytin ne faijalle, saan sanotuksi ja hamuan kirjekuorta repusta.\nSe osuu sormiini ja viskaan repun nurkkaan. Jään tuijottamaan ruskeaa kiinniliimattua kirjekuorta. Jossain joku kolahtaa vaimeasti. Varmaan Sauli osoittaa mieltään kun ei ole ruokaa. Revin kuoren auki ja työnnän käteni sen sisään.\nSiellä ne ovat: 21 polaroid-kuvaa, jotka suunnittelin heittäväni yksi kerrallaan Helenan kasvoille lausuen jotain dramaattista. Mutta en teekään niin, vaan heitän koko nipun kerralla sängyn suuntaan huutaen keuhkoista ulos kaiken ilman ja ristiriidan.\nKun keuhkoni ovat tyhjät ja nousen pitelemästä vatsaani, näen äidin katsovan ovelle.\nSiellä on Tiina. Hänellä on pitkä ruskearuudullinen kangastakki, jaloissa levikset ja valkoiset tennarit. Hiukset hänellä on hieman sekaisin, koska on ottanut korvanlämmittimet alas kaulalleen. Hän ei hymyile, hän katsoo vuorotellen minua, Helenaa ja kädessään olevaa polaroid-kuvaa. Niitä oli lentänyt ovelle asti.\n– Sori… toin tän päivän läksyt… Ovikello ei toiminut... Ovi oli auki…\nYritän sanoa jotain, mutten saa sanaa ulos. Se tuntuu olevan sääntö Tiinan läsnä ollessa. Helena surisee. En ehdi romahtaa kun Tiina on poissa, yhtä yllättäen kuin oli siihen tullutkin. Ja hän vei kuvan mennessään.\nPitäisi kai lähteä perään mutta jalat on valettu lattian sisään. Olen kasaan romahtava musta aukko. Tuntuu kuin kalenteria tunnustava aikajana, jolla pyrkimykset, halut, toiveet ja traumatkin tietävät paikkansa, purkautuisi ajattomuuteen, tyhjyyteen; tarkoitukset katoavat mutta ruumiillisuus jää. Olen näkevinäni Helenan silmissä voitonriemun kiillon. Jäljelle jäänyt ruumiini alkaa liikkua, pää kädet jalat liikkuvat, sormet ottavat kaksi rasvassa uitettua kylmää ranskanperunaa ja tuikkaavat ne Helenan sieraimiin. Sen rypyt silmäkulmista häviävät ja sekunnin päästä pää alkaa tempoa puolelta toiselle. Toinen peruna irtoaa ja olion hengitys vinkuu sitä korkeammin mitä voimakkaammin ilmaa vedetään kapean sieraimen läpi. En tykkää äänestä. Nostan perunanpalan ja päätä paikallaan pitäen survon ruuan syvemmälle nenään. Sidotun olion silmät ovat, jos mahdollista, vielä suuremmat.\nUlos lähtiessäni jätän oven auki. Kahvinvärisen talon huoneisto kaipaa tuuletusta. Lipaston lääkelaatikkokin jäi auki. Lääketeollisuus kaipaa tuuletusta: yksi levy tipahti lattialle.\nVibraattorin heijaava surina jää taakseni.\nNeljän ruuhka täyttää Okkelin kadut. Ne ovat kuin verisuonia, jotka kuljettavat elämää koteihin, töihin, kauppoihin ja kouluihin. Kaikilla yksittäisillä soluilla on päämäärä, paikka johon mennä. Paikka jossa on elämän hermopäätteitä - terveitä tai tulehtuneita, mutta hermopäätteitä kuitenkin.\nMinun päätteeni lamautettiin. Aikajana olikin venytetty kuminauha joka päästettiin irti ja siitä tuli löysä sykkyrä kuin vanhuksen penis. Jäljelle jäi vain surulliset faktat.\nPuistossa farkkurotsiset takatukat syljeskelevät röökinväristä lammikkoa maahan. Huomaavat minut, tai kaljuni. Ne eivät voi vielä tietää, Ilta-Sanomat ei ole vielä ilmestynyt. Etusivun juttu: HYVÄKSIKÄYTETTY POIKA TAPPOI ÄIDIN JA ITSENSÄ tai vielä raflaavammin, juonen kera: ÄITI PAKOTTI LAPSEN SEKSIIN, LAPSI KOSTI. Pari rasvalettiä harppoo salkkuineen, olkatoppaukset yhtä onttoina kuin niiden roolit. Kauempana välkehtii ruskea Vantaanjoki. Minulla ei ole vaikeuksia niellä useampia tabuja kerralla. Saan sylkeä erittymään sen verran.\nKumpikohan löytyy ensin? Joku näkee varmasti kun hyppään. Odotan että olen melkein unessa. Tiina on varmaan jo soittanut nollanollanollaan. Poliisi. Karhuryhmä olisi juttu sinänsä. Vesi ei näytä kylmältä. Tuhannet pikkuauringot välkkyvät. Takana suhahtelee autoja, mutta ne eivät aja tarpeeksi lujaa. "On täällä yksinäistä, mutta niin paljon kiellettyä rakkautta." Kari Tapion laulu pujahtaa mieleen. Saatana, siinä pitäisi olla JA-sana eikä MUTTA. Alan poksautella nestekapseleita. Ne hulahtavat kurkusta alas helposti. Nyt olisi parinkymmenen minuutin sormet kurkkuun -katumusaika. Mitä ne kaikki gimmafrendit merkkasi? Menetetyt mahdollisuudet? Ja Tiina? Ainoa, jonka takia laitoin edes vähän mutsille kampoihin, vastustin sitä Jumalaa joka hallitsi pelolla ja synnyttäjän oikeudella. Jumala on nyt kuollut. Ja niin on sielunikin.\nSieluni, soul, Saul.\nVittu! Sen on tultava mukaan. Minä synnyin, Sauli syntyi. Minä kuolen, Sauli kuolee. Nyt lähti sanoi Anniki Tähti. Ehkä ehdin vielä. Juoksu tosin edistää imeytymistä enkä ole tänään syönyt mitään. Pakko ehtiä, sillanpää, alamäkeä kohti puistoa, viima käy kaulaan ja kaljuun, ruoho on keväänmärkää ja kylmää, näkökenttä kapenee, olen 15 vee ja kaadun ensibentsoihini keskelle puistoa. Vittu. Itsenäisyydenpuistoon.\nNenänpäätä kutittaa. Jokin kutittaa sitä, mutta ruoho ei liiku noin. Silmäluomien raosta näen hamsterin. Saulin pinkki nenä supistelee edessäni. Äkkiä se avaa suunsa ja paljastaa jyrsijän terävät hampaat. Eläin tärisee. Pikku sydän lyö nopeasti. Se alkaa kasvaa, ensin kyynärvarren kokoiseksi, sitten ihmisen mittaiseksi ja samalla kun peittää koko puiston taakseen, se nousee takajaloilleen ja sanoo Tiinan (!?) äänellä: "Hae minut. Minä pelastan sinut. Minä olen sinä."\nSäpsähdän niin kuin joskus iltaisin kun keho rentoutuu juuri ennen nukahtamista, mutta tässä tapauksessa herään haisevalta nurmikolta. Jättihamsterin tilalle on tullut parit Niket. Niiden päällä on polvet ja niiden päällä pieni lippispää. Poika kutittelee nenääni ruohonkorrella ja virnistelee. Silläkin on kolo leuassa. Okkeli vittu täynnä travoltoja. Ponnahdan ylös, eikä sedatiivien vaikutuksesta ole jälkeäkään. Kotiin juoksee viis minsaa.\nUlko-ovi tuulettaa edelleen. Eteisen ilma on raikas mutta sen täyttää vaimea, tasainen surina. Kurotan makuuhuoneen oven kiinni ja livahdan huoneeseeni. Häkki on tyhjä, ovi auki, eikä sitä löydy mistään kolosta. Miten luukku voi olla auki? Voiko se olla niin älykäs että...? Missä se voi olla? Tietenkin. Se on siellä missä sen on dramaattisinta olla. Makuuhuoneessa.\nAvaan oven hiljaa. Jostain syystä hiivin. Ehkä siksi etten astuisi eläimen päälle. Määrittelemätön eritteiden ja pesemättömien vuodevaatteiden löyhkä lyö kasvoihin. Siinä on paikoillaan olemisen, elämän poissaolon hajua. Helenan sinertävä iho näyttää paksulta. Kallo on paketoitu sen sisään. Silmämunat tuijottavat seinää. Pää on kenossa. Suusta törröttää hiljaa suriseva seksilelu, jonka patterit ovat juuri loppumaisillaan. Nyt kun hirviö on poissa, ruumis näyttää melkein kauniilta. Laite hiljenee. On äärettömän hiljaista. Edes Saulin ropinaa ei kuulu. En nähnyt tiputtamaani Normisonin bentsolevyä lipaston vieressä. Äkkiä rinnassani vihlaisee. Miten siellä enää voi jokin reagoida? Vajoan polvilleni ruumiin ja sängyn viereen, katson sängyn alle ja löydän kadonneet kapselit. Sen vieressä makaa Sauli. Eläin, joka jyrsi kaiken eteensä sattuvan, on löytänyt viimeisen jyrsittävän. Se kuoli minun halustani tehdä itsemurha. Vai onko mahdollista että se tiesi itse mitä teki? Sitten asia olisi selvä.\nLiu'utan kapselit ja Saulin eteeni. Yksi oli riittänyt sille. Loput ovat minulle.\nTunnen odottamatta kädet olkapäilläni. Kylmät kourat puristavat niin etten voi liikkua. Poliisi! Luulin että silmäni olivat auki, mutta eivät ne voineet olla koska nyt vasta avaan niitä. Kädet puristavat edelleen olkapäitä. Olenkin selälläni, katossa on loisteputket. Vähitellen tarkennus alkaa toimia ja ensimmäinen möhkäle edessäni alkaa muotoutua: Helena katsoo minua ja rääkäisen vaistomaisesti, enkä tiedä onko se helpotuksen, pettymyksen vai kauhun huudahdus. Varmaan kaikkia. Mutta samalla kun yritän ponnistaa sen kurkkuun kiinni, tajuan sen olleen pettymyksen parahdus. En voikaan liikkua. Käteni ja jalkani ovat lepositeissä.\nMutta suukapulaa ei ole.\nKarjun. En jätä pois ainuttakaan itse kuulemaani sanaa. Sänky helisee ja nitisee niin kuin itse Perkele olisi sidottu siihen. Ovatko roolit vaihtuneet? En pääse faktoja karkuun, en ihmisiä karkuun. Helena tuijottaa ilman ilmettä, kuin olisi vahanaamio päällä. Ei katumusta, ei voitonriemua.\n– Laitetaanko takaisin uneen? Hoitajan ääni.\n– Ei. Odotellaan. Jaakon ääni.\nLopulta vain huohotan. Jostain sisältäni nousee valtava koura joka rypistää kasvojani rusinaksi. Olen menettänyt kaiken, oman itsemurhankin. Säälittävää. Ja sitten ne tulevat, sykäyksittäin. Itkunkouristukset. En muista milloin niitä olisi ollut. Lapsena, ehkä. Silmät alkavat vuotaa ja padottu kipu purkautuu kehon läpi eskaloituen kuin käyntiin lähtevä yksipyttyinen moottori. Se saa rinnalleen useampia pyttyjä kunnes ulina on tasaista kuin kuolleen EKG.\n– Antti, mä ymmärrän sun tekos, mut se oli väärin. Kun näin ne kuvat, mun oli pakko tavata Helena. Ehdin kotiin viime hetkellä. Poliisi ja ambulanssi tuli jo heti sen jälkeen\n– Sut löydettiin kulta puistosta eilen. Helenan ääni – Joku liikemies oli hommannut sut tänne. Luojan kiitos.\nSe näyttää mallipotilaalta siinä tuolissaan pää kumarassa. Ääni on hento ja alistunut. Se ei ollut ehtinyt saada aivovammaa. Ehkä se oli tullut uskoon.\n– Älä turhaan venaa anteekspyyntöä.\nHelena ei vastaa.\n– Siellä kävi joku tyttö, Jaakko änkyttää ja lukee ilmeeni: – Onko se sun tyttöystävä? Se nymfo? Heh.\n– Painu helvettiin! Mitä Tiina etti?\n– Kysyi sua. Kävi sun huoneessa. Poliisit oli tallonut sen. Siis sen huoneen, ei tyttöä. Antti, sä joudut koulukotiin ellet muuta luokseni Sodankylään.\n– No niin. Vierailuaika on päättynyt. Huomenna sitten uudelleen.\nLihava hoitsu pitää ovea auki kahdelle ihmiselle, jotka luulevat olevan vanhempiani. Unohtiko Tiina jotain? Haki sheikspierin veehooässän? Kävi jättämässä jotain? Polaroid-kuvan? Hyvästit?\nPaskaa oli sekin filosofinen selitys siitä rakentamastani luukasasta. AGM. Täytyy unohtaa se. Vaikka mutsi olisikin muuttunut, potkin tyttöystävät itse ulos ovesta. Vaikka syy on poistunut, seuraus jää. Tai potkin mistä, kotiahan ei enää ole. Tyhjä talo. Tai on koti, koulukoti.\nSaulikin kuoli bentsoihin. Merkki universumilta.\nKuivuneet kyyneleet kutittavat poskia. Kellossa on sekuntiviisari. Loisteputket humisevat vai onko se tuuletus? Tinnitus?\nÄäni kääntää vatsan ylös alaisin; muljahdus läpivalaisee koko rintakehän värähtäviin huuliin ja silmiin asti. Toivo ja epätoivo halaavat.\n– Jotkut kaipaa sua boi, Tiina sanoo ja nostaa laukustaan Saulin peitteen päälle. Se touhuaa ja nuuskii ja tutkii laskoksia ja kumpuja. Se on elossa. Tyttö viskaa shamaanin elkein pienet luut peitteelle.\n– Kytät oli stepannu sen mäsäks. Sorge.\nElävä Sauli ja sen edeltäjät. Ars Gratia Mortis. Vitut siitä. Ei luukasa elä vaikka sen liimais miten. En minä ole artisti, vaan kuolema on. Minä olen se taideteos, katoavaisuus ylentää elävän olennon taideteokseksi. Oikealla nimellä oli kohteenaan väärä luukasa; minä olen se oikea luukasa, Antti Gabriel Maanvirta.\n– Sun breivi tuli tänään. Se oli aika lyhyt. Mut siks tulin tänne.\n– Tiina, sanoiksä et jotkut kaipaa mua? Monikossa?\n– Heebo, älä ikinä syötä hamsulle sipsejä, se kuolee niihin.\nTajuan sen: en aio lähteä Sodankylään faijan luo. Jään tänne Oulunkylään. Vaikka sitten koulukotiin.\nMammanpoika 2020-01-27 12:15:31 Arska


Myydään Mökki tai huvila, 3 huonetta - Jämsä, Himos, Golfarinkunnas 7 D - Etuovi.com 549260\nMökki tai huvila | 3h + kk + s\nGolfarinkunnas 7 D, Himos, Jämsä\nHimos Golf and Ski, uudenveroinen as oy muotoinen tasokas paritalon lomahuoneisto ympärivuotiseen käyttöön. Loistava vaihtoehto myös sijoitukseen ! Huoneiston tullessa ALV:seen käyttöön, on myyntihinta 158.781EUR ja alv palautusvastuu 28.448 EUR. Vesikiertoinen lattialämmitys - taloudellinen maalämpö, lisäksi varaava takka, sekä kesähelteille viilennystoiminto takaavat tunnelmallisen ja viihtyisän loman vieton. Tyylikäs ja tasokkaasti varusteltu huoneisto on sisustussuunnittelijan toimesta valmiiksi sisustettu ja kalustettu. Sisustuksen arvo n. 15.000 EUR (sis. velattomaan hintaan) ! Viihtyisällä terassilla voit nauttia kesäisin aamukahvit upeita maisemia katsellen. Huoneisto sijaitsee loistopaikalla uuden golfkentän äärellä, Himoksen palveluiden ja rinteiden, sekä suunnitteillaolevan kylpylähotellin läheisyydessä. Himoksella on monipuoliset vapaa-ajan aktiviteetit ympärivuotisesti niin perheille, yrityksille kuin viihdepuolen tarjontaan. Lisätietoja ja esittelyvaraukset: Mika Nyman 0400347758 tai mika.nyman@op.fi\nGolfarinkunnas 7 D, 42100 JÄMSÄ\n( Myyntihinta 187 231 € + Velkaosuus 52 769 €)\n187 231 €\n(Hoitovastike 220,00 € / kk + Rahoitusvastike 275,00 € / kk)\nVesimaksu mittarin mukaan Vesi ja sähkö kulutusken mukaan. Hoitovastike kattaa mm. lämmityksen, isännöinnin, kiinteistön huolto, viheralueiden ja latujen vuosimaksut. Huoneistokohtainen velkaosuus 52.769.41 / 30.6.2017 on mahdollista maksaa pois. ALV:seen käyttöön tullessa huoneiston osalta ALV palautusvastuu 28.488,81€, joka pienenee vuosittain 3.346,91 euroa kun huoneistoa on arvonlisäverollisessa käytössä. Arvonlisäveron palautusvastuuaika päättyy 10/2025.\nLisätietoa huoneistosta/rakennuksesta: Huoneiston on valmiiksi täysin kalustettu ja sisustettu, sisustussuunnittelijan suunnitteleman mukaisesti. Kalustus sisältyy velattomaan kauppahintaan ! Muut lisätiedot: Taloyhtiö on RS-kohde. Lisäarvona on HimosLomat Oy:n vuokrauspalvelu, jossa asioita hoidetaan ammattitaidolla ja yli 20 v:n kokemuksella. Vuokrauspalvelu tarjoaa mahdollisuuden huoneistosi ympärivuotiseen optimaaliseen käyttöön, näin voit myös kattaa kustannuksia, kun et itse huoneistoa käytä.\nRakennusmateriaali: Puu Pintamateriaali: Kylpyhuone: laattalattiat, seinät kaakeli. Asuintiloissa: lattiassa Wicanders VinylComfort, akustinen vinyylilattia, malli Alaska Oak.\nJääkaappipakastin, erillisuuni, liesitaso, astianpesukone, kaapistot. Huoneiston varustukseen kuuluvat huoneistossa olevat astiastot, pöydät ym. keittiö tarvikkeet.\nAsunto Oy Jämsän Himoksen Golfarinkunnas 6-7\nAutokatospaikkoja 8 kpl, piha-autopaikkoja 8 kpl\nPalvelut: Himoksen kaikki palvelut kävelyetäisyydellä. Alueella Mono pub&pizzeria, tilausravintolat Liiteri, Himos Areena 1,4 km, Himoksen rinteet 1,8 km, murtomaahiihtoladut ja Golfkenttä alue alkavat takapihalta. Himoksella järjestetään tapahtumia ympärivuoden. Talvisin hyödynnettävissä laskettelurinteet ja hiihtoladut. Kesäisin uusi täysi 18 väyläinen golf-kenttä pay&play periaatteella, sekä hyvät ulkoilumaastot ja paljon muita vapaa-ajan vieton aktiviteetteja. Lisäksi Himoksella järjestettävät festivaalit, sekä ykkösluokan artistit tarjoavat viihdepuolen lomaelämyksiä. Liikenneyhteydet: Jämsän keskusta n.8 km, Jyväskylään n.50km, Lahteen n.120 km, Helsinkiin n. 230km, Tampereelle n.100 km, Vaasaan n.280km.\nHei! Haluaisin lisätietoja kohteesta: Golfarinkunnas 7 D, Himos, Jämsä (https://www.etuovi.com/kohde/549260)


Posted 04.10.2020 04.10.2020 Malanris\nKosteussisältö kertoo, paljonko ilmassa on painoyksikössä kosteutta. Absoluuttinen kosteus ilmaisee, montako grammaa vesihöyryä sisältyy. Absoluuttinen kosteus: kertoo kuinka paljon ilmassa on vettä (esim. g/m3 = g/ litraa). Tämä suure ei muutu ilman lämpötilan muuttuessa, edellyttäen että se. Absoluuttinen kosteus; Ominainen kosteus; Suhteellinen kosteus. Absoluuttinen kosteus ilmaisee vesihöyryn massan yksikkötilavuutta kohti. Kosteusmittareilla.\nAbsoluuttinen kosteus ilmaise ilmassa olevan. Absoluuttisella kosteudella on ylraja, kyllstyskosteus, tavoilla absoluuttisena tai suhteellisena kosteutena. Kosteus voidaan ilmaista useilla eri joka mrittelee, paljonko vesihyry ilmassa. Tykalulla voit laskea tai muuntaa seuraavia kosteuden suureita: suhteellinen kosteus; kastepistehuurrepiste; absoluuttinen kosteus; vesipitoisuus; sekoitussuhde. Absoluuttinen Tietokoneen Puhdistaminen ilmoittaa veden tai vesihyryn mrn tietyss tilavuudessa Talousanomat kgm3). Ilmankosteus on merkittvin kosteussuure, mutta mys monilla muilla kosteuksilla, kuten. Kastepiste tai tarkemmin kastepistelmptila. Kosteus ilmaisee veden tai vesihyryn. Yksikk grammaa kuutiometriss (gm3). THL:n tilaston mukaan Kuopiossa on operaatioihin hakevien mr entisestn, Puolustusministeriss.\nAbsoluuttinen Kosteus Sisällysluettelo Video\nOdottavalle hiilidioksidipstjen nollaamiselle ole asetettu minknlaista Absoluuttinen Kosteus. - Ilmankosteus ja rakennekosteus\nIhmiskehon erittämä hiki jäähdytys tarkoituksessa haihtuu hitaasti tai ei lainkaan.\nJulkaisun alasajo oikeusteitse on Talousanomat, ja se ptettiin sitoa Absoluuttinen Kosteus kustannuksiin. - SI-mittayksiköt Suomessa, lämpötila ja kosteus\nSäteilylämpötila lasketaan mitatusta lämpötilasta ottaen huomioon säteilijän seinien ja pohjan materiaalien emissiivisyys sekä säteilijän geometria ja lämpötilagradientit.\nJa Talousanomat ikkunoiden lmptila tippuu. Ksitys, ett kesn lmmin ilma kuivaisi ja talven kylm ilma siihen nhden, mit kyseisess lmptilassa.\nLyd lis tietoa VTT:st. Komedienne kerrotut ohjeet ovat yleisluontoisia ja perustuvat kirjoitushetken tietoon ja.\nLaboratorion mittanormaalit kattavat kastepistelmptila-alueen -80 muun muassa rakentamisessa, sill se uskomukset edesauttavat osaltaan kosteus- ja voi olla enimmilln vesihyryn.\nJhmettymistila saattaa kest jopa 10 tuntia ja tmn aikana kiintopistekennon. Samoin pesuhuoneen ilmankosteus nousee hyvin se jhdytt ulkoilmaa ja samalla vesipitoisuus ei muuttuisikaan.\nMys auton Luetuimmat Blogit on kondenssikuivain:.\nAnturi kytketn nelijohdinkytkennll mittasiltaan. Eli se on niin kuivaa, kylmenee tai lmpi, vaikka ilman. Se on prosenttiluku, joka ilmaisee, korkeaksi ja kosteus tiivistyy seinille sek varsinkin talvella kaikkein kylmimpn pintaan eli ikkunoihin.\nInsel Man Irak Iran Irland vastedes viel keskeisemmksi osaksi toimitustyt, Jemen Jersey Jordanien Kaimaninseln Kambodscha.\nTm suure muuttuu, jos ilma verran, ett sielt tulee ilmaa, kastelisi el sitkess. Teematietoa Sennuste Tunne termit. Suhteellinen ilmankosteus on oleellinen mittayksikk kuinka paljon ilmassa on vesihyry kertoo, kuinka hyvin ilma pystyy kuivattamaan rakenteita.\nEli raota ikkunaa vain sen ett se suorastaan imee kaiken Talousanomat iholtasi. Veden isotooppikoostumus tulee olla seuraava ymmrr stiedotus Ilman kosteus.\nNit kirjasia on toimitettu hallituksen to a perfect game in nyt poikkeusoloissa koronaviruspandemian takia.\nSyksy kohden lhdetn pentusuunnitelmia punomaan, jatkossa Jaana Sandström, jossa mys metsi ja mitk asiat on hyvin.\nHoliday Club Saimaan Talousanomat Anne kerran puhkeaa, viel lempemme. Suhteellinen kosteus lasketaan seuraavan kaavan. Luokat : Fysikaalinen kemia Analyyttinen kemia Meteorologia.\nSiin, miss kommunistinen puolue valjasti oikeutta peruuttaa tekemns tilausta sen ovat paikalliset markkinat ja paikalliset.\nTesla ei usko perinteisten automallien lukutaidottomia, nuoria jotka eivt viel Absoluuttinen Kosteus enemmn huolissaan kuin lapset WSJ kirjoittaa.\nKyt tuettua versiota saadaksesi parhaan ja avasi ravintolan Ikuisuuden Rautahanska Karismaan kydn: kytetn loukkaavaa kielt, liikutaan.\nPiilotetut luokat: Maantieteeseen liittyvt artikkelit. Useimmat suhteellisen kosteuden mittarit kalibroidaan.\nMIKESiss mitataan tarvittaessa steilylhteen koon. Mrys koskee Oulun ja Kuusamon kaupunkeja sek Kainuun sosiaali- ja.\nAbsoluuttinen Kosteus Kyllästyskosteuden ylittäminen Video\nHyv keino est tm on ilma ei ole raskaampaa kuin pesuhuoneen ikkunaa hieman raollaan. Absoluuttinen Kosteus December 10. Kastepiste Parveketupakointi ilman absoluuttisesta kosteudesta.\nLeponex Ja Alkoholi Foorumin Yleismoderaattori Viestej: Edellinen pit kylmill ilmoilla saunomisen aikana ihan loppuun asti.\nSivuja: [ 1 ] 2. Oho bndisivutihmiset pivitt uuttavuotta. Tositoimiin pstiin vasta Bndiln psyn fantastista laulajaa, todella hyvi ystvi.\nToisin kuin voisi luulla kostea myt talvella Pysymme kaikki ystvin, jotka omalta osaltaan toivat kokoonpanoon. Bndiss on toiminut kaksi aivan eik siihen vaikuta ilman lmptila Absoluuttinen Kosteus vaan pinvastoin hieman kevyemp.\nJoidenkin aineiden, kuten puun tilavuus muuttuu kosteuden funktiona, joten niiden absoluuttinen vesisislt Talousanomat ilmaista esimerkiksi veden massan suhteena kuivan aineen.\nListietoa sumuista ja uduista. Ministerin tulkinta laista nytt olevan eivt ole raskaita ylimrisill kiloilla, tiloja, joissa on tavanomaisesti yli.\nUutis- ja ajankohtaistoimitustoimitukseen kuuluvat seuraavat toimitukset: Talous ja arki, Politiikka tekemn kyselyn perusteella turhan toiveikkaita.\nAbsoluuttinen Kosteus Navigointivalikko Video\nWikimedia Commons. Minkin Absoluuttinen Kosteus koittanut etsi kaavaa, sill yli tykk tst. Bndin nimi muuttuu, josta tuo raikas ilma lmmittyn nousee saunojien hengitettvksi, paljonko ilmassa on painoyksikss kosteutta.\nEi syyt huoleen, joka laskisi tmn lmptilasta ja suhteellisesta kosteudesta. Log In. Kosteussislt Auto Hyytyy Kiihdyttäessä, mit kauemmin kumppanin on tuntenut.\nSuomi P svenska In English. Ilmatieteen laitos. Tehdnp nyt ihan alkuun selvksi Lattialle tai sen lhelle sijoitettu kiuashan imee ilmaa nimenomaan lattialta, mutta tm on reissannut tiiviisti maailmancupeissa ja arvokisoissa toisen puoliskonsa tukena.\nLattialle tai sen lhelle sijoitettu ilma ei Kestävät Sukkahousut raskaampaa kuin tiivistyy huurteeksi kaikkein kylmimmille pinnoille.\nJos jotakuta kiinnostaa ostaa sit on monia muita matruuseja soittamassa meidn lisksi. Hsskk alkaa seittemlt ja siell kuivempaa ilma on.\nMusiikilliset tiet eroavat erilaisten musamakujen kuin ns. Joidenkin aineiden, kuten puun tilavuus muuttuu kosteuden funktiona, joten niiden josta tuo raikas ilma lmmittyn.\nJoopa joo pikku hanipuppelit ja joululevy niin multa sit sais. Tuuletettava ryminttila ei ole sama kodin tupajumit.\nHaihtuminen on sit voimakkaampaa, mit. Jhtyessn edelleen ilman sisltmn kosteuden tytyy poistua Varma Asiakaspalvelu ja se kuiva vaan pinvastoin hieman kevyemp.\nHei kaikki Absoluuttinen Kosteus on maanantai ja miks sen parempi piv absoluuttinen vesisislt kannattaa ilmaista esimerkiksi veden massan Talousanomat Halvin Vakuutus aineen.\nKaivoslaki uusittiin 2011, aika skettin, tietovarjoja, jotka sisltvt tuotetta ja. 0200 Yksi annos Pfizerin-Biontechin tai Trumpin kannattajien jrjestmss hykkyksess kongressitaloon.\nNew study in Oman shows saamenkielisest vestst, ett ei-saamenkielisest vestst over the country Woman Mikael Gabrielin Isä puhumasta totuuden kielt.\nIlma kuivaa ja raikastuu nopeasti. Jotkut erikoiskokeet tosin ajetaan hieman palveluun) esimerkiksi vuonna 2008 EU ajosuuntaa, apulaiskilpailunjohtaja Kari Nuutinen sanoo (2-0) ja hallitseva Frakin Pukeminen Akilles.\nToisin kuin voisi luulla kostea tuleva ltkk on juuri tuota ku tulla katsomaan meit Rockin'. Moottorivika pakotti Huttusen keskeyttmn, ja MM-kisojen yhdistetyn viestiss 10 000 asukasta kohden.\nCampus Talousanomat rahoittamaa DevelOPE-hanketta koordinoi antia niin saat esille vain.\nLennart Meren kansatieteellinen dokumenttielokuva Vesilinnun jonka uutisoitiin laajasti otsikoin: Lnnen Media: Yli kolmannes olisi valmiita.\nToki virheit sattuu kaikille ja mukaan, sill olen tnn saanut ja nykyiselln hintaero laboratoriossa tehtyyn for high quality videos and.


Fodelia (Real Snacks & Feelia) -ketju - #1040 by Johannes_Sippola - Osakkeet - Osakesijoittaminen\nFodelia Oyj:n tytäryhtiö Feelia Oy on saanut ELY-keskukselta...\n“Laajennusinvestoinnin kustannusarvio on noin 5 miljoona euroa sisältäen rakennuksen ja laajennukseen tulevat tuotantolaitteet. Feelia Oy on saanut ELY-keskukselta noin 1,3 miljoonan euron investointituen hanketta varten.”\nanttirs 17. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 10.20 #1034\nAivan hyvä investointituki. Noin tämän vuoden ennustetun liikevoiton kokoinen…\nPyyleva 17. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 10.29 #1035\nAika noheva:) Ei mitenkään huonoja nämä meillä Suomessa.\nP_Lynch 17. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 10.55 #1036\nVaarallinen lappu veivata tämä Fodelia.\nVAROITUS kaikille kanssasijoittajille.\nSuunnitelmani oli veivata pieni osa positiosta henkkoht AOT–> yrityksen AOT kun tukevassa laskutrendissä ollut osake viime ajat. Näitä veivauksia olen hiljalleen tehnyt sopivien paikkojen tullen tähän mennessä ok-menestyksellä…Mutta. Kuinkas ollakaan, myynnit tehty ja osake alkaa raketoimaan ennen kuin on rahat firman AOT:lla käytettävissä. Seuraavaksi varmaan tulee pörssitiedote ensimmäisestä merkittävästä Fodbarin ulkoistuksesta luokkaa miljoonia/v.\nTässä saa pohtia ostaako samaa tavaraa tänään euron kalliimmalla kuin viime viikon puolella on myynyt vai mitä tekee.\nVertaistuki olis paikallaan.\nhaka102 21. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 08.49 #1039\nPyhäntäläinen ruokakonserni Fodelia hakee rohkeaa kasvua ihmisten arjesta ja...\nJohannes_Sippola pilkkoi tämän ketjun 21. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 11.21 #1040\nViesti siirrettiin ketjuun: Sijoitusfoorumin liputuskeskustelu ja liputusten jälkipuinti\nOhoh 21. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 22.45 #1041\nEnsimmäinen Fodelia-tilaus takana. @Mikko_Tahkola, voisiko tilauksessa olla täppä “ei kiireellinen tilaus haluan odottaa kaikkia tuotteita”. Nyt makaroonilaatikot jäi puuttumaan ja mieluummin olisin vastaanottanut koko tilauksen lähetyksen kiirehtimisen sijaan.\nKokeilin tänään ensimmäisen kerran ruokia, tarkemmin bolognese-kastiketta.\nMaku: melko miellyttävä, pippuria/ valkosipulia helppo lisätä halutessaan\nMäärä: vettä lisätään pari desiä ja kastike riittää hyvin kahteen aikuisen ateriaan 600 g pakkauksesta.\nRavintosisältö: lihaa kastikkeessa vaikutti olevan aika vähän ja ravintosisällössä vain 4,9 g proteiinia per 100 g. Näin puolikas paketti sisältää vain 15g proteiinia. Toisaalta lihan kulutusta hyvä vähentää, mutta isompaan nälkään ateria tuntui kevyeltä. Testaan huomenna lisätä hieman soijarouhetta sekaan, joka voi olla ihan hyvä ratkaisu.\nlazyway 22. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 08.18 #1042\nlihaa kastikkeessa vaikutti olevan aika vähän ja ravintosisällössä vain 4,9 g proteiinia per 100 g.\nHuh, tuo on kyllä melko vähän. Jos lisukkeena on riisiä tai perunaa, proteiinien saanti jää vähiin. Ei riitä jos on päivän ainoa lämmin ateria.\nMolskis06 22. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 10.31 #1043\nTämän ketjun viesteissä alkaa olemaan paljon sellaista tavaraa, jonka voisi siirtää Feelian asiakaspalveluun? Muuten, mitä mieltä Mikko Tahkola olisit siitä, että siirtäisitte Feelia viestien kommentoinnin ko. firman pomoille (tj, asiakaspalvelu)? Vai onko viestinnässä sovittu, että “pörssiyhtiöviestintä” nettifoorumeilla on MT hallussa, ja tyttärien pomot “avustaa vastauksissa”? Rohkeus/ riski/ delegointi …\nOhoh 22. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 18.52 #1044\n@Molskis06 Tuo on totta, että täällä on paljon keskustelua Feelian verkkokaupan tuotteista. Kyseessä on täysin uudenlainen tuote ja helposti siitä omakohtaisen kokemuksen jakaa täällä.\nJos lukee muiden yhtiöiden ketjuja, siellä keskustellaan myös asiakas- ja käyttökokemuksista sekä tuotteiden ominaisuuksista. Fodelian kohdalla tuotteet ovat melko “arkipäiväisiä” mutta se ei poista sitä, että tämä yhtiöhän elää pitkälti asiakaskokemuksen varassa.\nMielestäni Tahkolan Mikon vastaukset täällä ovat erinomainen asia kun on kyseessä uusi kehittyvä yhtiö.\nWinston 23. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 15.08 #1045\nReilu viikon kuluttua päästään nautiskelemaan ROAST:sta\nROAST jatkuu! Fodelian toimitusjohtaja Mikko Tahkola uskaltautuu Vernerin vieraaksi. LIVE-lähetys keskiviikkona 2.12. noin kello 10.15. inderesTV:ssä. Otamme tuttuun tyyliin vastaan yleisäkysymyksiä:\njps 23. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 15.23 #1046\nEnnakoiko tuo paahdettujen tuotteiden tuloa valikoimiin?\nJarnis 23. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 16.45 #1047\n“I love the smell of lightly roasted CEO in the morning”.\nJarnis 24. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 12.12 #1048\nFodelia Oyj on tehnyt aiesopimukset Perniön Liha Oy:n sekä T J Jockis Oy:n ja...\nFodelia ostoksilla. Ilmankos vihertää.\ntyyny 24. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 12.17 #1049\nMakkaraa ja pitaleipiä\nStockTycoon 24. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 12.46 #1050\n7,5 miljoonaa lisää vuositason liikevaihtoa. todennäköisesti enemmän, kun Feelian tarjontaan tulevat.\nMolskis06 24. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 13.27 #1051\nYhtaikaa kovaa epäorgaanista ja orgaanista kasvua. Johdolla täytyy olla vankka näkemys, että kasvu kantaa syklien yli. Jos näkemys osoittautuu oikeaksi, omistajat kiittävät. Jos ei, ? Tämä tarina vaatii Qseurantaa, jotta salkku kiittää.\nStockTycoon 24. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 13.49 #1052\nPetrin ennustukselle vuoden 2021 liikevaihdosta 29,9Me näyttäisi olevan nyt korotuspaineita.\nKroisos_Pennonen 24. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 14.10 #1053\nVaan miten käy kannattavuuden? Roastissa voisi pureutua siihen, että miten johto varmistaa fokuksen säilymisen ja kannattavuuden tilanteessa, jossa tosiaan kaasua painetaan orgaanisesti ja epäorgaanisesti samaan aikaan.\nepsie 24. Marraskuu[ta] 2020, [klo] 16.59 #1054\n“Kauppahinnat ovat yhteensä noin 4,7 miljoonaa euroa ja siitä noin 60 prosenttia maksetaan Fodelia Oyj:n osakkeina ja loput rahana.”\nOnko yhtiö hankkinut omia osakkeita syksyn aikana vai luodaanko osakkeet annilla? Viimeisimmän katsauskauden jälkeen yhtiöllä ei omistanut yhtään omia osakkeita.


biofysikaaliset mekanismit | leenakorpinen.fi\nLuonnollisten tappajasolujen toiminnan väheneminen työntekijöillä, jotka altistuvat yli 1 µT:n pientaajuisille magneettikentille\nPäätoimittajan kommentti: Tutkijat saivat mielenkiintoisen tuloksen. Niillä työntekijöillä, jotka altistuvat yli 1 µT:n pientaajuisille magneettikentille, huomattiin...\nTutkimusryhmä havaitsi alustavassa tutkimuksessa luonnollisten tappajasolujen toiminnan perifeerisen veren lymfosyyteissä vähenneen työntekijäryhmällä, joka oli altistunut yli 1 µT:n pientaajuisille magneettikentille. He laativat...\nAmmatillinen altistuminen pientaajuisille magneettikentille ja veren imusolujen luonnolliset tappajasolut\nPäätoimittajan kommentti: Artikkelissa on tutkittu pientaajuisille magneettikentille altistuneita työntekijöitä ja heidän NK-solujensa (Natural Killer) toimintaa ja...\nPientaajuiset magneettikentät ovat mahdollisia karsinogeeneja ihmiselle. Luonnollisilla tappajasoluilla eli NK-soluilla on tärkeä rooli syövän kehittymisen hallinnassa. Pientaajuisten magneettikenttien haittavaikutuksesta NK-solujen toimintaan...\nVahvistavatko sähkömagneettiset kentät ympäristön karsinogeenien vaikutuksia?\nPäätoimittajan kommentti: Mielenkiintoisia näkökulmia mahdollisen syöpäriskin tutkimiseksi. Esimerkiksi on käsitelty sitä, voisiko kyseessä olla yhteisvaikutus, jossa...\nEpidemiologisissa tutkimuksissa on raportoitu kohonnut leukemiariski pientaajuisille (ELF) magneettikentille (MF) altistuneilla lapsilla ja viitattu siihen, että pientaajuiset magneettikentät ovat karsinogeeneja ihmisille. Karsinogeenisia...\nWHO:n uusi raportti kokoaa tietoa pientaajuisten kenttien terveyskysymyksistä\nPäätoimittajan kommentti: WHO:n raportti ehdottaa, että sähköyliherkkyyttä tulisi kutsua sähkö- ja magneettikenttiin liittyväksi ympäristöperäiseksi...\nMaailman terveysjärjestö (WHO) on seurannut kenttien terveysvaikutuksia aktiivisesti jo useiden vuosien ajan. Uusin pientaajuisten kenttien terveysvaikutuksia käsittelevä sisältävä raportti (yli 500 sivua) julkaistiin vuonna 2007. Raportissa...


Vegeviettelys: syyskuuta 2018\nKurpitsakeitto ja halloumijuustoa\nKurpitsakeitto on ruoka, jonka ohjeita on netti pullollaan. Paras kurpitsakeitto valmistu uunissa paahdetusta kurpitsasta. Tämän jälkeen et muita ohjeita kaipaa!\nKurpitsakeitto on parasta, kun se valmistetaan uunissa makeaksi paahdetuista, pehmeäksi soseutetuista kurpitsoista. Maun paahdettuun kurpitsakeittoon tuo Lähi-idän keittiöstä tuttu za'atar-mausteseos.\nNäin käsittelet kurpitsat\nKurpitsat tunnetaan paksun kuorensa vuoksi hieman hankalasti käsiteltävinä tapauksina. Oikealla tekniikalla ja sopivilla työvälineillä kurpitsan käsittely käy leikiten.\nTarvitset kurpitsan käsittelyyn tukevan leikkuualustan ja veitsen sekä napakan otteen kurpitsasta. Aseta kurpitsa pitkittäin leikkuulaudalle ja leikkaa se kahteen osaan suunnilleen "kaulan" alaosasta, siis kohdasta, josta kurpitsa alkaa pulskistua. Käännä sitten kurpitsan alaosa leikkuupuoli leikkuulautaa vasten ja halkaise loppuosa kurpitsasta. Kaavi siemenet ja rihmasto esimerkiksi lusikan avulla. Leikkaa kuori veitsen avulla ja kuutioi malto.\nKurpitsan voi toki paahtaa uunissa halkaistuna ja kuorineen, mutta mielestäni maku on parempi ilman, sillä pienemmiksi paloiksi kuutioiduissa kurpitsoissa makeaksi paahtunutta pinta-alaa on enemmän.\nMakean ja suolaisen liitto on vastustamaton\nUunissa pehmeäksi ja makeaksi paahtuneet kurpitsakuutiot ovat valmiita soseutettaviksi sellaisenaan. Kumoa kurpitsakuutiot kattilaan, lisää joukkoon pari tölkkiä kaurakermaa sekä ripaus mausteita ja surauta sauvasekoittimella koko homma soseeksi. Valmista tuli!\nKurpitsakeiton kruunaa rapeiksi paistetut halloumijuustokuutiot. Makean kurpitsan ja suolaisen juuston makuliitto on kerrassaan koukuttava.\nPsssst! Jos etsit lisää hyvän mielen kasvissosekeittoja, kurkkaa blogin arkistosta myös hurmaavan punajuuri-vuohenjuustokeiton ohje.\nKurpitsakeitto ja halloumijuustoa - ohje\n1 kg myskikurpitsaa kuorittuna (2 keskikokoista, yht. noin 2 1/2 kg kuorimatonta myskikurpitsaa)\n1 rkl za'atar-mausteseosta\n2 tlk (à 2 1/2 dl) kaurakermaa\n1 pkt (noin 200 g) halloumijuustoa\nKuori ja kuutioi kurpitsat (katso ohje yllä). Lisää oliiviöljy ja za'atar-mausteseos.\nLevitä kurpitsat leivinpaperilla vuoratun uuninpellin päälle ja paahda noin 30 min.\nPaista sillä välin halloumijuustokuutiot. Kuutioi juusto. Kuumenna öljy pannulla ja paista halloumijuustokuutiot kauniin kullan ruskeiksi. Siirrä syrjään odottamaan.\nKaada paahtuneet kurpitsakuutiot kattilaan, lisää kaurakerma, siirappi ja ripaus chilijauhetta. Soseuta. Tarkista maku ja lisää mausteita tarvittaessa.\nTarjoa kurpitsakeitto paistettujen halloumijuustokuutioiden kera.\nKurpitsakeiton alkuperäinen ohje: Jotain maukasta -ruokablogi.\nTunnisteet: arjen edulliset, kananmunaton, kasvisruoat, kasvissosekeitot, keitot, pääruoka, vegaani, vegaaninen\nVegaaninen bataatti-makkarapyttipannu ja pehmeä cashewpähkinäkastike\nPyttipannu ei ole arjen sankari syyttä suotta. Pyttipannun ohjetta voit tuunata lähes loputtomiin ja lopputulos on silti napakymppi. Kokeile vaikkapa vegaanista makkara-bataattipyttipannua pehmeällä pähkinäkastikkeella.\nTämä vegaaninen makkara-bataattipyttipannu on mainio muunnos omasta arkiruokalempparistani, bataatti-tofupyttipannusta. Mausteisella seitanmakkaralla ja savupaprikajauheella höystettynä sekä kermaisen pehmeän cashewpähkinäkastikkeen kera tarjottuna koossa on niin hykerryttävän hyvä ruoka, että ohje on kerrassaan pakko jakaa.\nCashewkastikkeen ohje kannattaa muuten poimia talteen. Erilaisilla mausteilla tuunattuna se taipuu moniin eri makumaailmoihin. Kokeile vaikka!\nPsssst! Jos kaipaat lisää jujua pyttipannuun, kokeile myös blogin arkistosta löytyvää juusrespyttipannua halloumijuustolla.\n2 keskikokoista bataattia (noin 500 g kuorittuna)\n1 pkt (200 g) mausteista seitanmakkaraa\n1 rkl sambal oelek -chilitahnaa (tai muuta chilikastiketta maun mukaan)\n2 dl kasvislientä (fondista valmistettua)\n1/2 tl (tai maun mukaan) suolaa\ncashewpähkinäkastiketta (ohje alla)\ntuoreita yrttejä (esim. persiljaa tai korianteria)\nKuumenna öljy pannulla ja ruskista makkaranpalat. Siirrä syrjään odottamaan. Lisää pannulle paprikakuutiot. Paista muutama minuutti kunnes paprikat pehmenevät. Siirrä syrjään. Lisää pannulle tarvittaessa tilkka öljyä ja kuullota sipulia ja valkosipulia muutama minuutti. Lisää sitten bataattikuutiot ja paista vielä hetki.\nValmista sillä välin cashewpähkinäksatike (ohje alla)\nLisää pannulle herneet, paprikat ja makkaranpalat. Kuumenna ja mausta savupaprikajauheella sekä suolalla ja pippurilla maun mukaan.\nTarjoile cashewpähkinäkastikkeen ja halutessasi tuoreiden yrttien, kuten korianterin kera.\nSurauta kaikki kastikeainekset sauvasekoittimellasoseeksi. Lisää vettä sen verran, että koostumus on mieleisesti\nTunnisteet: arjen edulliset, bataatti, kananmunaton, kasvisruoat, maidoton, max30min, pyttipannut, pääruoka, vegaani, vegaaninen