Onko kokemuksia JenJen Houselta tilatuista häämekoista? - Page 2 - Hääpukeutumisen mallisto-, paikkakunta- ja yrityskohtaiset ketjut - Naimisiin.info\nVoin totta kai laittaa kuvan, jos laitatte jonkun sähköpostiosoitteen. En jaksaisi alkaa luoda mitään kuvapankkia sitä varten Eikä tännekään kai voi vaan liittää kuvaa...\nMulle [email protected]\nMinuakin kiinnostaa: aspire_brighton ät luukku.com\nLähetin teille sähköpostilla kuvan\nOletteko muuten huomanneet, että JJS:n sivut ovat muuttuneet aika radikaalisti. Merkittävä osa kauneimpia pukuja on poistunut sieltä. Olisikohan tullut noottia merkkipukujen kopioinnista...\nKiitos kuvasta Alisa! Puku on kyllä upea eikä häpeä kuvien perusteella "inspiraatiotaan". Minä jopa tykkäsin enemmän tuosta heidän röyhelö-versiostaan, oli jotenkin ilmavamman näköistä. Entä ne pikku"timantit", ovatko miten hyvin kiinni? Ja tosiaan, isosta puvusta saa aina pienemmän, liian pienestä ei..\nTodella kaunis oli minunkin mielestä!!\nKirjoitin juuri toiseen paikkaan tästä, mutta laitetaan tännekin - ns. hyvä kiertämään\npakko tässä itsekin kirjoittaa, kun ennen omaa tilaustani näitä ja muita JenJen housesta kirjoitettuja arvosteluja hieman skeptisesti lueskelin, ja tuntuu siltä että palvelusta ollaan joko supertyytyväisiä tai supertyytymättömiä, eli jos hyvin käy niin saa huikean hienon design-kopion ja jos ei niin sitten ilmeisesti kaikki on mennyt pieleen (eli hieman tuurista kiinni kuka on ommellut jne).\nMutta mutta, itselleni kävi samoin kuin yllä kirjoittaneille, eli ihan huikaisevan hieno tuuri - puku tehtiin niinikäänn räätälöitynä ja pelkäsin pahinta kun paketti oli saapuessaan yllättävän pieni (kun piti vielä olla huntu ja vannehamekin samassa) mutta ovat siellä ilmeisesti pakkaamisen mestareita kun kaikki tilatutn tuotteet löytyivät laatikosta ja kuten sanottu, puku on täydellinen, istuu kuin hansikas ja niin hienoa käsityötä ja hienoista materiaaleista että alta pois! Miltei purskahdin itkuun liikutuksesta ja onnesta kun tajusin että tässä se nyt on, minun unelmieni hääpuku, ihkaelävänä Huh huh. Olin niin varautunut siihen että puku on aivan epäonnistunut tekele, että olin jo mielessäni päättänyt minkä seuraavan "kokeilumekon" tilaan eri nettitilaustoimittajalta : )\nPuvussani ei tosiaan ole säästelty kangasta, siinä on noin 6 kerrosta ja todella pitkä laahus, johon on liikkumista helpottamaan tehty rannelenkki, on käsittämätöntä että tällaista käsityötä voi tilata näin edullisesti, olkoonkin että ovat kopioita alkuperäisistä. Olisin tosiaan ollut valmis maksamaan enemmän, jos olisin tiennyt että näin upea puku tulee. Kun ottaa huomioon, että paketti saapui n.kolmessa viikossa tilauksesta, ei voi kuin suositella tätä palvelua.\nHintaa hääpuvulle räätälöinteineen tuli yhteensä noin 170 e! Ei voi kuin ihmetellä (ja tuntea hieman huonoa omaatuntoa siitä miten huonot palkat siellä täytyy olla..!). Mutta kuten sanottu, alun perin lähdin tähän leikkiin oikeastaan kokeilemaan että miten tällaisessa oikein todella käy, ja oli ainoa tapa jolla itse pystyin oman budjettini puitteissa hankkimaan unelmieni hääpuvun. Esittelin puvun eilen äidillenikin, joka on ollut tästä lähinnä huvittunut, kun ei oikein usko näiden nettihääpukujen laatuun, kun hän tuli auttamaan minua että saatiin ensimmäistä kertaa puku kokeiltua siten että kaikki nauhat takaa kiristettiin riittävän tiukalle, itse se ei oikein onnistu : )) Äiti oli aivan myyty, ja totesi että parempaa pukua en löytäisi mistään!\nTämä ylitti kaikki odotukseni, joten vielä kerran lämpimät suositteluni kaikille - nyt vain kun kaikki muut häävalmistelut sujuisivat yhtä hienosti : )\nItse kuolaan JenJeniltä erästä hametta, joka maksaa "vain" 100€, mutta mutta...luettuani kokemuksia niin suomalaisilta kuin ulkomaisilta saiteilta kokemuksista, en taida uskaltaa. Varsinkaan, kun en koe satasen roskin heittämistä, köyhänä ihmisenä, kovinkaan kivana. Eli kokemuksia joita vastaan tuli (ja kuvia), niin osa oli ihan suoraan sanottuna kamalaa kuraa JA JOS sellainen vastaan tulee, kukaan ei vastaa 7 päivän palautusmahdollisuuden aikana viesteihisi (muutama koettanut saada PayPalin kautta rahojaan) ja ainoa ehdotus on alennus puvusta (mutta en löytänyt yhtään kokemusta, että raha olisi palautettu). Ulkomailla kun järjestetään "Thrash your weddingdress" kuvauksia, niin moni morsio on tilannut kopiopuvun JenJeniltä tai vastaavasta, kun ei ole halunut oikeaa pukua tuhota. Ja näissä epäonnistuneista tekeleistä löytyy siis kuvallista dokumenttia.\nItse en siis lähtsi tilaamaan, paitsi JOS ei haittaisi, että mahdollisesti saisin käsiini luokattoman puvun. Siinä tapauksessa tilaisin, sillä todennäköisyys hyvään pukuun on kuitenkin huomattavasti suurempi, kuin lottovoitton (ja tuhlaanhan rahaa siihenkin välillä) ja parhaimmassa tapauksessa saisin säästettyä useta satasia ellen jopa tuhateuroa. Pahimmassa tapauksessa tytär saisi julmetun paljon askartelu ja ompelumateriaalia itselleen, kun tykkää tuunailla ja tehdä.\nJa sen verran, että jos tilaatte niin hyvissä ajoissa ennen häitä, jotta saatte puvun ajoissa ja jos tarvitsee muokata (tätä tapahtunut) tai mahdollisesti hankkia uusi (tätäkin tapahtunut), niin on aikaa näihin. Osalla asiakkaista toimitusaika on muuttunut ja venähtänyt alkuperäisestä. EIKÄ kannata tilata kaikkien pukuja samaan aikaan, paitsi jos on ok, että mahdollisest yksikään puku ei ole kelvollinen käyttöön. Nän kävi yhdelle seurueelle, josta anoastaan morsiustytön puku oli laadukas ja hieno ja sille tuli sitten hintaa n. 700 puntaa....\nMutta olen lukenut myös paljon hyviä palautteita sekä englanniksi, että suomeksi..\nGuest Morsian kesäkuun\nOlisko sulla Terhi laittaa linkkiä puvusta jonka valitsit?\nHei Alisa ja Terhi (ja myös muut jotka ovat tilanneet tuolta), voitteko laittaa minullekin kuvat puvuistanne.\nHarkitsen tuolta tilaamista, mutta luonnollisesti olen vähän skeptinen laadun suhteen\nSähköposti on krista_jk(ät)yahoo.com\nMinä myös harkitsen äitiyshääpuvun tilaamista tuolta, joten olisin kiitollinen kuvista! [email protected]\nEi hyvää ollenkaan Tuote oli väärää kokoa ja laadultaan surkea.\nKun laitoin asiasta palautetta englanniksi niin laittoivat piiiiitkän liirum laarum viestin jossa jaarittelivat miten oivallista ja upeaa työtä heillä Jenjen housessa tehdään ja laadunvarmistus on aukoton. Olivat kuitenkin "armollisia" ja sanoivat, että voin lähettää tuotteesta kuvan, jotta TULEVAISUUDESSA vältyttäisiin mahdollisilta virheiltä (antoivat siis olettaa, että minun nykyisessä tuotteessani ei ole mitään vikaa).\nEn jaksanut rueta tappelemaan, joten annoin olla mutta muistan kyllä mainita jokaiselle Jenjen housesta tilaamaan aikovalle, että jos tuote ei olekaan sitä mitä olet tilannut, on turha yrittää karhuta rahojaan takaisin. Eli tuuripelillä mennään.\n^ voihan..kökkö! Tuuripeliähän se näyttäisi olevan..\nVoisitko kertoa vähän tarkemmin / laittaa kuvia, millaisen puvun tilasit ja mitä sait? Mitä virheitä siinä oli? Oliko se mittatilaustyö vai standardikoko?\nSaitko valmistusvaiheessa kuvia hyväksyttäväksi? (Ainakin Jasmine's ja Dressily lähettävät "mid-production" kuvia, joista voi kommentoida esim. saumojen suoruutta, pitsiä yms.)\nTämä tapahtui tässä kolmisen kuukautta sitten. Kyse oli kylläkin alushameesta eikä suurta taloudellista tappiota tullut mutta kuitenkin . Tilasin standardikoossa ja sivustolla olevien mittojen mukaan mutta lopputulos olikin sitten ihan muuta. Vyötärö oli liian pieni ja helma aiiivan liian lyhyt (olisi pitänyt olla 100 cm pitkä, sen sijaan 85 cm pitkä). Saumat repsottivat ja alushameen helman reuna oli toiselta puolelta selvästi toista ylempänä.\nTästä kaikesta huolimatta olisin voinut jopa pitää sen (koska kuka repsottavia saumoja nyt varsinaisen mekon alta huomaa) mutta oma häämekkoni näytti aivan naurettavalta kun alushame loppui jo puoleen sääreen Vaikka itse olen alle 160 senttinen.\nTämän vuoksi alushame nyt myynnissä/pois haettavissa morsiustytölle/kukkaistytölle täällä hääfoorumilla...\nKiva kuulla! Voisimmeko nähdä kuvia?\nMitenkäs tuo kokoasia, olisiko siinä voinut tulla sinun päässä mittavirhe -otitko esim. mitat itse itseltäsi ja millä vaatetuksella? Vai onko JJ:lla menneet esim. tuumat ja sentit sekaisin....(sellaisestakin kuullut).\nKuvia ei valitettavasti ole ja pukukaan ei ole täällä kotona vaan vanhemmillani säilytyksessä. Saumat, koristeet, laskokset ym kaikki tehty todella kauniisti. En tiedä mistä johtuu tuo että puku on liian iso. Nyöritys selässä helpottaa ja täytyy olkaimia lyhentää. Virhettä tuli kyllä tuossa kun mittausohjeet oli rintaliivien kanssa. Olisi pitänyt ottaa mitta ilman rintsikoita, koska niitä ei tuon puvun kanssa tarvitse. Isoa on onneksi helpompi pienentää kuin liian pientä suurentaa.\nKangas on hyvälaatuista ja kokonaisuutena voisi luulla kalliiksi puvuksi. Sitä se ei kylläkään ollut\nRahaa menee häihin muutenkin jo niin paljon, että päätin hieman tinkiä oman mekon hinnasta. Kannatti tilata.\n^ hienoa, että löytyy onnistuneita kokemuksia! Voisitko laittaa JJ:n sivun linkin? Joltain firmoilta onnistuu esim. satiinipuvut, mutta ei pitsi, toisten mekoissa koristeet rempsottaa jne., joten olisi kiva tietää, millainen puku onnistui tällä kertaa (kun mainitsit ainakin nuo koristeet).\nHei kaikki, minä olen tilannut JJ's house häämekon ja hunnun. Tänään tuli sähköposti että tilaus on lähetetty! Tilaus saapuu varmasti ensi viikolla ja laitan tänne sitten palautetta minkälaiset tuotteet oli. Odotan innolla!!\nitsekkin olen sieltä katsellut pukua. Mielenkiinnollla kuulisin palautetta ko.firmasta\nScambook -kuluttajavalitussivustolla JenJen House on hyvin edustettuna:\nMuoks: lisää kommentteja. Ei mitään uutta, ihan perus kiinalainen nettihuijarifirma.\nMinulle on tullut tullista sähköpostia ainakin että tilaukseni on tullut suomeen\nEdited March 9, 2013 by muslimgirlYas\nMinä ihmettelen suuresti Adminin tekstejä!\nMinun pukuni tuli nopesti ja se on kaunis. Ompelijalla täytyy kyllä hieman pienentää, mutta koska puku oli halpa niin ei kokonaiskustannukset nouse lähellekään paikallisten hääliikkeiden hintoja!\nMyös äitini innostui tilaamaan juhlapuvun tuolta ja hänen pukunsa onnistui täysin eli koko juuri oikea.\nEn voi valittaa kyllä yhtään kun mietitään millaisella rahalla noin kauniit puvut saimme molemmat.\nLisäksi täytyy mainita, että Kiinassa oli valmistettu myös ne puvut joita morsiusliikkeissä kokeilin. Ihan sama laatu ainoastaan enemmän "välistävetäjiä" jonka vuoksi hinnat yli 1000€.\nMainitsin valmistusmaasta myyjälle ja hän sanoi että he varmistavat ettei pukuja ole ompelemassa lapset. Kuinka moni lapsi osaa ommella hääpuvun???\nOtsikkoon liittymättömät mielenkiintoiset ot-viestit siirretty tänne: http://www.naimisiin.info/yhteiso/index.php/topic/90623-vai-ett-tuhlaamaan-ammattilaisten-aikaa/


Anna Minkkinen: huhtikuuta 2017\nEdustamista ja sähellystä\n(c) Minna Mäkinen\nVielä ennen reissuun lähtöäni minulla on ollut paljon tekemistä ratsujousiammunnan tiimoilla. Valitettavasti heti Alin lähdettyä flunssa sai minusta kunnolla vallan ja en päässyt tekemään juuri mitään pariin päivään. Yritinkin tosi tunnollisesti olla rasittamatta itseäni, kun on selvää että nyt seuraavaan lepotaukoon meneekin hetki.\nTorstaina kuitenkin kampesin itseni sängyn pohjalta liikkeelle, kun MTV3 halusi tulla kuvaamaan minun ja Bambin ratsujousiammuntatreeniä uutisten loppukevennykseen. Suostuin alun perin innokkaasti pyyntöön, koska on aina mahtavaa saada näkyvyyttä lajille. Nyt oma olotilani ei ollut paras mahdollinen, mutta sää oli kaunis ja ihanaa Bambia kelpaa esitellä.\nViimeksi minua on kuvattu Iranissa ja silloin kaikki valmistautumisenikin haluttiin kuvata, joten ajattelin että ehkä nyt samoin. Perinteistä asua toivottiin joten päätin että tottakai, ja koristelempa vielä Bambinkin. Ja ettei nyt ihan olisi tylsää kuvattavaa, niin voisin avata vähän isomman suoran jolla ampua...\nEn kehdannut ihan hirveästi pyytää aikaa lämmittelyyn kun minua odotettiin jo, joten päätin ryhtyä tuumasta toimeen. Vähän ehkä jännitti. Laukassa hieno otsakoru olikin Bambille outo, ja se meni hassua köyrylaukkaa ja ammuin huonosti. Ajattelin kokeilla vielä toisen laukan jos vaikka Bambi ensikokemuksen jälkeen hyväksyisi otsakorun, mutta luonnollisesti menimme vielä reippaampaa köyrypukkilaukkaa ja kun vielä päätin keskittyä ampumaan hyvin, oli lopputuloksena se että jouduin hiukan satulan etupuolelle istumaan. Bambi köyri entistä enemmän huonon asentoni takia ja ajattelin, että parempi ehkä vain hypätä alas. Paitsi että alas hypätessäni toinen jalkani jäikin kiinni jalustimeen, joten en päätynytkään maahan mitenkään siististi seisalleen niin kuin ajattelin, vaan takapuolelleni niin että Bambi vielä hinasi minua kivasti perässään samalla kun ruikutin sitä pysähtymään kasvot häpeästä punehtuen. Onneksi pääsin nopeasti irti, vakuuttelin kuvaustiimille että kaikki on ihan kunnossa ja että voimme jatkaa.\nNöyrtyneenä poistin Bambilta kaikki koristeet ja pomppasin uudelleen selkään, ja päätimme ampua vain tutulla lyhyemmällä suoralla. Minua kyllä jo jännitti sen verran, että osumatarkkuuteni alkoi olla vähän kökkö, etenkin kun ajattelin että sehän on ihan kiva idea että teen myös haastavampaa pitemmän etäisyyden eteen päin ampumista enkä vain tuttuja ja turvallisia harjoituksia. Tässä vaiheessa onneksi jo ystäväni Satu oli ehtinyt saapua paikalle ja toimi tukenani ja turvanani, joten saatiin kuvaukset kunnialla päätökseen. Siirryimme haastatteluun, jossa yleensä superrauhallinen Bambi pyöri, hyöri ja kerjäsi leipää, minulla räkä valui pitkin naamaa ja yritin kertoa kuinka hauska laji tämä on ja kuinka mahtava ja hyvin koulutettu hevonen Bambi on. Voi että, kyllä kävi mielessä että olisin voinut järjestellä tämän hiukan paremminkin. Varmasti he saavat koostettua loppujen lopuksi ihan kivan pätkän, mutta oma itsetuntoni ei varsinaisesti tästä tohelluksesta kohonnut!\nKuvaajan ja toimittajan poistuttua kuolin hiukan häpeästä ja hillitön hihitys purkaantui. Päätin laukata pätkän Bambilla vielä pari kertaa, ettei sille jäisi huonoa kokemusta. Nyt kun itse olin rentona niin Bambikin oli taas kuin enkeli ja kun kokeilimme vielä ampua yhden nuolen, oli Bambi taas hieno ja minäkin osuin ihan keskelle tiikerin päätä. Itsetunto pelastettu ja Satu sai tästäkin onneksi napattua todistusaineistovideon. Lähdimme vielä yhdessä hauskalle maastolle ja koko tilanteelle pystyi vain nauramaan jännityksen purkauduttua. Pitää muistaa pitää suuruudenhulluuteni aisoissa ja pyytää tämän tyyppisiin tilanteisiin jatkossa joku kaveriksi alusta alkaen, niin on rennompi olla.\nUutisten loppukevennyksen pääsee katsomaan TÄSTÄ. Postaukseen on liitetty myös videoita, mutta kaikilla selaimilla ne eivät näy.\nSeuraavana päivänä oli vuorossa ratsujousiammunnan tutustumisilta Espoon Tallilla. Ohjelmassa oli maksuton maasta-ammuntapiste, ratsujousiammuntademonstraatio sekä kaksi lyhyttä kokeilutuntia kahdelle ratsujousiammuntaoppilaalle. Aurinko helli meitä lämmöllään ja maasta ampuminen hurahti nopeasti. Puolentoista tunnin treenin aikana noin viisitoista kävijää tuli kokeilemaan ratsujousiammunnan perusteita.\nEspoon Tallin upeat aktiivit olivat innostuneet tutustumisillasta ja rakenneelleet valmiiksi mahtavat puitteet ratsujousiammunnalle: pitkä joenrannassa sijaitseva vähemmällä käytöllä ollut ratsastuskenttä on nyt aidattu ja sinne oli rakennettu siirrettävä laukkakuja sekä kolme hyvää maalitaulua telineineen. Suuryllätyksenä meille oli rakennettu myös hevonen, jonka nimesimme Pauliksi: peräkärryyn nostettu pukki pinkkeinen jumppamattoineen, jolla pystyi ratsastamaan ja ampumaan kohteita vauhdista kunhan vaan sai suostuteltua avustajia peräkärryn vetäjiksi. Jouduin heti todistamaan taitoni tämän villin ratsun kyydistä, ja osuttuani tauluun sain hyväksynnän Pauli-hevosen rakentajalta.\nPauli-hevosen jälkeen oli aika siirtyä suomenhevostamma Pauliinan selkään ratsujousiammuntademonstraatiota varten. Pauliina tuli nyt ensimmäistä kertaa tälle ratsastuskentälle ja valitettavasti koki uuden paikan, katsojalauman ja etenkin kauhistuttavan Paulin aika hurjana pelottavien asioiden viidakkona. Pauliina sai hetken tutustua paikkaan ja esineisiin ihan taluttaen ja sen jälkeen hyppäsin selkään, jotta pääsimme jatkamaan sieltä käsin kenttään tutustumista. Pauliina on todella rauhallinen ja kiltti, mutta nyt uusi tilanne jännitti kovasti. Jousi ja nuolet eivät ole koskaan juurikaan ihmetyttäneet Pauliinaa, mutta nyt niiden äänet hiukan jännittivät. Lopulta kun kokeilin laukata kujalla ja Pauliina yritti parhaansa saadakseen aikaiseksi pienen pukkihyppysarjan, totesimme että paras siirtyä uusista tuliteristä puitteista takaisin tutulle ratsastuskentälle. Opinpahan ainakin jotain edellisen päivän kommelluksista - jos on esiintymistilanne joka muutenkin jännittää, niin kannattaa ainakin pitää suoritus tuttuna ja turvallisena!\nTutulle ratsastuskentälle päästyämme Pauliina rentoutuikin heti, ja pääsimme aloittamaan lajin esittelyn. Saimme nyt napattua mukaamme vain yhden maalitaulun, mutta ammuimme siihen joitain nuolia sivulle, eteen ja taaksepäin. Lisäksi demonstroin lajissa käytettävää istuntaa ja vastasin yleisön kysymyksiin.\nLopuksi oli vuorossa 30min kokeilutunnit kahdelle ratsujousiammuntaoppilaalle: toiselle, joka on jo aiemmin ampunut hevosen selästä sekä toiselle, joka on ratsastaja mutta jolle tämä oli ensimmäinen kerta ratsujousiammuntaa. Molemmista kuoriutui hiukan arastelevan alun jälkeen rohkelikkoja, jotka molemmat ampuivat maaliin laukasta! On opettamisen parasta nähdä kuinka jännitys väistyy, innostus syttyy ja ratsastaja kehittyy!\nTiivis putki ratsujousiammunnan näytön paikkoja jatkui lauantaina, kun vuorossa olivat ESRAJA:n Wappu Wars-kilpailut eli hauskat leikkimieliset ratsujousiammunnan vappukisat Jatilan tallilla Mäntsälässä. Kisoissa oli ennätysmäärä osallistujia: 17 kilpailijaa joista 3 oli junioreja! Kisojen idea oli auttaa oppimaan kisatilanteessa suoritumista ja ampumaan paineen alla, sekä toimia matalan kynnyksen kisoina kaiken tasoisille ratsujousiampujille. Niinpä kentän laidoille rakennetun radan sai suorittaa laukan lisäksi myös käynnissä tai ravissa ampuen viittä erilaista kohdetta. Koko kisan hitain aika toimi aikarajana ja jokaisesta sitä nopeammasta kierroksesta sai +1 pistettä / sekunti, mutta kukaan ei saanut miinuspisteitä ajan takia.\nKisakumppaninani toimi ex-ravuritamma Barbelinda eli Barbi, joka on todella sympaattinen tamma. Barbi on istunnalle herkkä ja kiemurtelee helposti, jos paino ei jakaudu aivan tasaisesti. Lisäksi laukka on vielä hiukan tasapainoton ja nopeatahtinen, ja Barbi tarvitsee siihen luottavaisen ratsastajan joka antaa hevosen keskittyä jalkojen asetteluun ja ei juurikaan koske ohjaan laukan aikana. Tämä oli Barbin ensimmäinen kerta ratsujousiammuntakisoissa, mutta luotin että se toimii varmasti hyvin, kunhan se vain ei oikaise pois radalta.\nOlin kisan ensimmäinen ratsastaja, jotta pääsin sitten auttamaan kisajärjestelyiden kanssa ja toimimaan ajanottajana. Ekan kisaajan paikka on aina melko jännä ja toisaalta oli hankalaa ehtiä kerätä sopivaa mielentilaa, vaikka ennen suoritusta saikin yhden harjoituslaukan ilman ampumista. Kisat järjestettiin ulkokentällä avointen peltojen äärellä ja suomalainen kevätsää helli meitä hyytävällä viimalla ja lopulta myös lumisateella. Sormet kohmettuivat hetkessä ja kun lähdin ensimmäiselle kierrokselleni, sain ensimmäisen valmiiksi nokitetun nuolen hyvin tauluun, mutta hämmennyin kun sormet olivatkin tosi jäykät ja nokitus oli kömpelö, joten vaikka minulla oli oikeastaan ihan hyvin aikaa ampua myös seuraavat nuolet niin päädyin roiskaisemaan ne ja ammuin tyhmästi taulun viereen.\nEhdin hiukan harmistua, mutta onneksi sain nopeasti koottua itseni ja vaihdettua ajatukset rakentaviksi. Seuraavalla kierroksella keskityin jo paremmin, ammuin kolme nuolta ja sain jokaisella osuman. Edelleen veto oli turhan lyhyt ja hätäinen eivätkä osumat olleet ihan erityisen hyviä, mutta paransin kuitenkin jo reilusti. Kolmannella ja viimeisellä kisakierroksella toistin saman, ammuin kolmella nuolella osumat tauluihin ja lisäksi yritin vielä saada yhden hiukan epätoivoisen osuman viimeiseen tauluun.\nKisapäivä kului nopeasti ja tunnelma oli lämmin kylmästä kelistä huolimatta. Ratsujousiampujien kanssa on ihanaa olla! Kun itse kisat oli saatu päätökseen, siirryimme sisätiloihin nauttimaan jäätelöä (...), simaa ja munkkeja sekä odottamaan kisatulosten julkistusta. Sijoituin lopulta toiseksi heti Barbin toisen ratsastajan, lahjakkaan 13-vuotiaan Nupun perään! Mieli oli hyvä ja lämmin ja Nuppu todella ansaitsi voittonsa, hänen suorituksensa sujuivat erinomaisesti eikä kisatilanteen paine häirinnyt liikaa. Oli myös todella hyvä herätä muistelemaan, miltä se kisaaminen tuntuukaan ja miten oman mielen voi koota, vaikka ensimmäinen kierros menisikin pieleen. Jotenkin se jännittää melkein kaikkein eniten, että jos jotain menee alussa pieleen, jolloin keskittyminen häiriintyy ja pahimmillaan koko kisasuoritus levähtää käsiin. Mahtavaa että oli tämä tilaisuus harjoitella!\nKevätsää on tänävuonna ollut nyt erityisen ihmeellinen, mutta on ollut mahtavaa todeta kerta toisensa jälkeen etteivät suomalaiset ratsujousiampujat lopeta treenaamista, kisaamista tai tekemistä sään takia. Porukalla on yleisesti ottaen todella hyvä asenne ja tekemisen meininki. Lauantai-iltana Jatilan pihamaa kuorruttui lumeen ja käynnissä oli varsinainen lumimyrsky, joten päätimme ottaa vielä Unkariin lähtevästä Suomen GP-joukkueesta teemaan sopivan tervehdyskuvan. Odottakaa vaan lämpöiset Euroopan maat, suomalaiset ratsujousiampujat ovat pian tulossa!\nKuvat: Minna Mäkinen, Satu Lassa, Bea Wilén, Mira Lehmusvaara\nVideot: Satu Lassa, Susanna Laamanen, Anni Jauhiainen\n(c) Bea Wilén\nklo huhtikuuta 30, 2017 25 kommenttia:\nGreetings from Finnish spring\nMy spring has been full of horseback archery! I have had many clinics and for the first time also for people who have not been riding before. I really enjoy teaching new horseback archers and it's very inspiring for me to see the students to develop. We have also trained new horses for horseback archery in a riding school in Espoo, close to my home. It's really great to get new horse riding clubs interested in this sport. One big change in my life was that my friend introduced me to a wonderful Arabian stallion called Altofino, "Bambi". Bambi is a brave and extremely well-trained horse. He is also acting really well with horseback archery so it seems that this little unicorn stole a place in my heart and became my training partner. I'm really happy about that, because I was not sure if Jaffa would be ready to compete in Finnish Championships this year and I don't want to cause him any trouble.\nDuring April also my Iranian teacher Ali Ghoorchian traveled again to Finland to teach his students around the country. We had an intensive two weeks of training and traveling to clinics. Ali's clinics are always great experiences, but also so intensive that combined with my school work I started to get really tired. Now it was good time to understand that I need to slow down a little bit and also give myself some time to just rest and enjoy. Now I still have one week to spend in Finland before my next exciting adventures in Turkey, Hungary and Iran!\nKevät on hurahtanut hirmuisella vauhdilla ohitse ja kaikkea on ehtinyt tapahtua ratsujousiammunnan saralla sitten viimeisimmän kirjoituksen!\nJousiammuntaseura Artemiksen jäseniä kurssilla.\nEnsimmäinen kerta hevosen selässä!\nErityisesti huhtikuu on pitänyt sisällään paljon toimintaa Etelä-Suomen Ratsujousiampujat Ry:n kanssa. Pidin ensimmäistä kertaa kursseja, joilla oli mukana myös ihmisiä jotka eivät ole ratsastaneet ennen ollenkaan tai lähes ollenkaan. Nämä kurssit olivat hyvin suosittuja, mutta ymmärrättävästi haastavampia opettaa kuin ne joilla kaikille kurssilaisille hevostelu on tuttua. Halusin lähteä opettamaan ratsastusta hiukan eri näkökulmasta ja Jatilan ihanilla turvallisilla hevosilla sujuikin hyvin se, että ratsastajat pääsivät hakemaan omaa kontaktia hevoseen mahdollisimman paljon keholla ja mahdollisimman vähän kädellä ratsastaen. Ajatuksia herättävää ja innostavaa! Kaikki kurssilaiset myös ampuivat hevosen selästä, joten sain olla ihan syystä ylpeä heistä. Olen alkanut nauttia opettamisesta tosi paljon!\nToisenlaisia uusia opetettavia ovat olleet ESRAJA:n uuden yhteistyökumppanin Espoon Tallin hevoset! Uusi ratsujousiammuntatalli PK-seudulla olisi mahtava juttu, joten kun meille tarjoutui mahdollisuus alkaa kouluttaa hevosia ratsujousiammuntaan otimme sen ilomielin vastaan. Nyt kevään aikana yksi hevosista on osoittautunut todella hyväksi ja varmaksi kaikkiin eri tyyppisiin ratsujousiammuntatreeneihin ja lisäksi kaksi muuta vauhdikkaampaa ponia on työn alla. Toivottavasti siis melko pian saamme treenejä ja kursseja myös Espooseen!\nHevoselämässäni on puhaltanut uusia tuulia nyt muutenkin. Olen jo pitempään kevään mittaan pohtinut, että ehdinköhän saada Jaffan valmiiksi ja tarpeeksi rauhalliseksi elokuun SM-kisoihin mennessä. Ampuminen kaikissa askellajeissa on sujunut hyvin, mutta Jaffa stressaantuu melko helposti kaikesta ja en halua tietenkään aiheuttaa sille ongelmia. Kaikkinensa minulla on vahvistunut tunne siitä, että Jaffa on ihana ja tosi hyvä treeniratsuksi ja kisaratsuksikin varmasti jossain vaiheessa erinomainen, mutta ei ehkä ihan vielä.\nNämä asiat olivat ehtineet pyöriä mieleni perällä jonkin aikaa, kun ystäväni kutsui minut kokeilemaan erästä tuntemaansa arabioria. Olin jo talvella käynyt kokeilemassa kahta saman tallin tammaa ratsujousiammuntaan ja todennut ne oikein potentiaalisiksi ratsujousiammuntahevosiksi, mutta Jaffa kuitenkin vei minun aikani ja energiani. Tuntuu että klisee piti tässä tilanteessa paikkansa: jos jokin ovi alkaa sulkeutua, niin toisaalla ikkuna aukeaa. Bambi-ori vei minulta täysin jalat alta upealla luonteellaan ja kokeneella, varmalla olemuksellaan. Jo ensimmäisen ratsastuksen jälkeen olin aivan myyty ja kun omistaja toivotti minut tervetulleeksi vuokralaiseksi oli päätös aika selvä. Toisella ratsastuskerralla pääsin kokeilemaan ampumista ja Bambi oivalsi pointin heti, eikä edes hätkähtänyt äänistä. Upea hevonen joka on koulutettu todella hyvin.\nNyt olen ehtinyt jo jonkin verran ratsastamaan tällä pienellä yksisarvisella ja rakkaus on vaan syventynyt. Bambi on maastossa varma, sen kanssa voi kulkea yksin tai kavereiden kanssa ja tammoihin se suhtautuu pöyhkeällä sipsutuksella ja pöhinällä, mutta ei millään erityisen typerällä toiminnalla. Se on äärimmäisen herkkä istunnalle ja täytyy olla omien apujen kanssa todella tarkka ja selkeä, että se kulkee hyvin. Jos yhtään ottaa liikaa ohjasta tai käyttää vääriä lihaksia, koko hevonen lakkaa etenemästä tai hyppii. Mahtava opettaja! Myös ampuessa oman painopisteen on säilyttävä keskellä, sillä helposti keho lähtee nojautumaan hitusen kohti maalitaulua ja silloin myös Bambi kaartaa sinne kuuliaisesti. Aivan ihana herrasmies!\nHiukan ennen huhtikuun puoliväliä alkoi tiivis treenijakso, kun iranilainen opettajani Ali Ghoorchian saapui Suomeen. Aloitimme treenaamalla yhdessä maasta ja Ali opetti minua ja Bambia ratsujousiammunnassa. Heti seuraavana päivänä alkoi kuitenkin pitkä ajomatka Seinäjoelle kolmipäiväistä Equestrian Martial Arts Clubin järjestämää kurssia varten. Autoseurueeseemme kuului Alin ja minun lisäksi myös ystäväni Elina ja Anni, joten Ali sai välillä hyvinkin tarpeekseen suomenkielisestä rupattelusta johon innostuimme. Me puolestaan saimme juteltua paljon asioita ratsujousiammuntaan liittyen ja oli mahtavaa jakaa ajatuksia, tunteita ja mietteitä.\nSeinäjoella ratsastuskoulu Kipinässä oli ensimmäisenä päivänä vuorossa sapeliin, tent-peggingiin ja sapelin ja jousen yhdistämiseen keskittynyt päivä. Kurssipäivä oli opettava ja lisäksi tosi hauska! Minäkin päädyin hetkeksi ratsastamaan ja kokeilemaan tent-peggingiä, kun ajatuksena oli näyttää muutama asia jotka oli helpointa selostaa niin että minä tein ja Ali selitti. Olimme kyllä lopulta niin epätietoisia toistemme päämääristä ja muutenkin organisoimme tilanteen niin hassusti, että ehkä demonstraation idean toteutuminen jäi vähän vajaaksi. No, joka tapauksessa kurssilaiset saivat lajin jujusta hyvin kiinni ja tekivät mahtavia suorituksia niin miekalla kuin keihäälläkin!\nLauantaina ja sunnuntaina kurssilaisia saapui lisää ja keskityimme täysin ratsujousiammuntaan. Olin maasta-ammunnoissa mukana oppilaana ja muutoin autoin järjestelyissä ja toimin Alin juoksutyttönä. Suomalainen kevätsää tarjoili kaikkea kevätauringosta lumisateeseen, mutta sitkeästi treenasimme ja emme antaneet häiritä vaikka välillä lunta satoi niin sakeasti ettei maalitaululle meinannut nähdä!\nOli jälleen mahtavaa nähdä kurssilaisten kehittymistä ja viettää aikaa mahtavassa porukassa. Tietenkin tiiviisti pienessä porukassa yötä päivää ajan viettäminen on myös omalla tavallaan äärimmäisen raskasta, mutta sain ajateltua ja juteltua tosi paljon asioita jotka herättivät uusia ajatuksia koko lajiin liittyen.\nPääsiäinen hurahti kurssin merkeissä ja jäimme vielä maanantaiaamuna treenaamaan hetkeksi isäntämme Teron luokse. Ali ja Tero treenasivat miekoilla ja kokeilivat erilaisia drillejä jousella, miekoilla ja kilvellä. Innostuimme myös ampumaan lentäviä kohteita laavun katolta. Oli ensimmäinen kertani kun tein tätä harjoitusta ja en kyllä osannut ollenkaan! Tosi haastavaa mutta hauskaa. Ali sitten puolestaan napsi kohteen toisensa perään niin helpon näköisesti että melkein harmitti. Kyllä minäkin vielä joskus - lisää treeniä!\nHiukan energiaa ulkona purettuamme aloitimme kotimatkan takaisin Etelä-Suomeen. Ystävämme Ninan luona pysähtyminen on muodostunut jo melkein perinteeksi, joten poikkesimme jälleen syömään herkullista peurasoppaa ja ampumaan hiukan maasta.\nSeuraavalla viikolla minulla oli koulua ja Alilla osin omaa ohjelmaa, osin ihan vain lepäilyä. Kävimme tutustumassa jousiammuntaseura Artemiksen ammuntahalliin, ratsastamassa Bambilla ja Sima-tammalla sekä treenaamassa jousiammuntaa muuten vaan.\nLauantaina ohjelmassa oli kurssi Jatilan tallilla Mäntsälässä. Saimme jälleen kokea kaiken raekuurojen ja lämpimän auringonpaisteen väliltä, mutta nyt sää ei enää yllättänyt edes Alia, joka oli ollut matkalleen lähtiessään varma, että vitsailemme kun kehotimme ottamaan lämpimät vaatteet. Tällä kurssilla ammuin maasta, mutta peruutuksen vuoksi pääsin myös toiseen ryhmään ampumaan ratsailta. Olipa tosi hauskaa osallistua myös itse ekaa kertaa!\nUsein stressaan etenkin Alin kursseilla jonkin verran sitä miten kurssi sujuu ja ovatko kaikki tyytyväisiä. Välillä asemani on hiukan hankala, koska pitäisi antaa Alin tehdä vapaasti opettajan työtään jossa hän on todella hyvä, mutta toisaalta joistain omista käytännöistämme täytyy myös pitää kiinni. Niinpä päädyn usein pallottelemaan sen kanssa, mihin kaikkeen puutun ja mihin en. Kaikki on toistaiseksi sujunut aikalailla ongelmitta, mutta ehkä nyt yleisen stressitasoni noustessa hermoilin kurssiasioitakin tavallista enemmän. Hevosen selkään päätyminen nollasi tosi sujuvasti tilanteen kun sain keskittyä ihan täysin ampumiseen, ja olinkin taas super paljon hyväntuulisempi.\nEnsimmäisen tunnin ratsastin ihanalla ex-ravuri Barbelindalla. Barbi on painoavuille herkkä ja sen laukka on vielä hiukan hakemista, vaikka se onkin kehittynyt nyt jo aivan huimasti eteenpäin. Vauhtia kuitenkin riittää ja käännökset täytyy ratsastaa huolella. Oli tosi kivaa ratsastaa sillä pitkästä aikaa ja syytä olisikin - ensi viikonlopun leikkimielisissä vappukisoissa Barbi on ratsuni!\nToisen tunnin ratsastin vanhalla Zirkon-arabiruunalla, joka on todella varma ratsujousiammuntahevonen, kaikin puolin helppo ja ihana. Sain täysin keskittyä ampumiseen ja se sujuikin aika hyvin. Harjoittelimme nyt erityisesti kauemmas eteen- ja taaksepäin suuntautuvia laukauksia, joita tarvitaan esimerkiksi unkarilaisella radalla.\nSunnuntai oli viimeinen kurssipäivä, kun lähdimme Pyhtäälle Hempyölin tallille. Tallin ratsujousiammuntatoiminta on kasvanut vauhdikkaasti alueen aktiiviharrastajien ansiosta ja oli mahtavaa saapua herttaiselle maatilalle kurssia varten. Kurssin ohjelmaan kuului maasta ammuntaa, ratsujousiammuntademonstraatio ja ratsujousiammuntaa. Paikalle saapui myös Kymenlaakson sanomien toimittaja tekemään juttua kurssista ja ratsujousiammunnasta. Tallille rakennettavaa ratsujousiammuntarataa varten yritetään hakea apurahaa, joten toivottavasti kurssin tuoma näkyvyys auttaa hankkeen rahoituksen löytymisessä!\nAlia, paikallista junioriratsujousiampuja Nuppua ja minua haastateltiin lehteen ja meistä haluttiin myös hassuja poseerauskuvia. Ruttua homma ihmetytti ja minua hiukan hirvitti, kun pyydettiin tähtäilemään kuvaajaa kohti, mutta enpä tajunnut tai kehdannut kieltäytyäkään.\nHempyölin talli on myös kotieläinpiha ja tähän aikaan vuodesta siellä oli paljon erilaisia eläinvauvoja, joita pääsimme ihastelemaan. Pienet vuohet ovat kyllä niin suloisia että niiden edessä sulaa täysin, vaikka ne vähän söisivätkin hiuksia tai vaikka Alin partaa. Koko Hempyölin miljöö oli muutenkin ihanan rauhallinen ja idyllinen, tallilla oli hyvä olla.\nKoko kurssiputken jälkeen olo oli sekä minulla että Alilla hyvin nuutunut. Ali lähti heti maanantaiaamuna klo 5 kohti seuraavaa klinikkaansa Puolassa ja minua puolestaan kutsuivat koulutyöt. Olen kevään aikana suorittanut normaalien opintojen lisäksi kisareissujen alle jääneitä rästikursseja ja minun täytyy myös suorittaa toukokuun opinnot jo etukäteen, sillä jo toukokuun alussa minua odottaa lähtö kisa- ja treenimatkalle Turkkiin, Unkariin ja Iraniin. Alin Suomen vierailun aikana väsymykseni alkoi kasvaa niin suureksi, että oli ajankohtaista todeta haukanneeni hiukan liian suuren palasen yksin purtavaksi. Hyvä tiedostaa asia nyt tässä vaiheessa ennen kuin voimat aivan totaalisesti lopahtavat!\nNyt vielä kurssien aikana kytenyt flunssani räjähti täysiin voimiinsa, joten tulee pakostakin levättyä ja samalla mietittyä, miten voisin delegoida hiukan haalimiani vastuita. ESRAJA:n puheenjohtajana olen tavallisten yhdistysasioiden lisäksi myös SM-kisojen 2017 pääjärjestäjätiimissä, vedän kursseja, järjestelen nuoli-, jousi- ja viinetilauksia ja ylipäänsä laitan lusikkani jokaiseen soppaan jonka löydän. Kun on niin kivaa puuhata tämän lajin kanssa! Kaikki kuitenkin on vielä niin uutta, että pitää hakea vähän omia rajoja ja oppia toteamaan ettei ihan jokaiseen tarjoukseen olekaan pakko tarttua.\nViikon päästä on edessä lähtö seuraavalle pitkälle matkalle, ja ennen sitä on vielä ohjelmassa ratsujousiammunnan tutustumisilta Espoon Tallilla, ratsujousiammunnan vappukisat Jatilassa ja ratsujousiammuntatunti jousiammuntaseura Artemiksen jäsenille. Pinnistän vielä koulunkin suhteen viimeiset palaset kasaan, mutta päätin myös muistaa levätä ja vaan nautiskella ratsastamisesta ja olemisesta. Vaikka elämäni hulina välillä väsyttää, niin en silti malta odottaa kevään uusia seikkailuja!\nKuvat: Ali Ghoorchian, Elina Puhjo, Anni Jauhiainen, Tero Ulvinen, Fanni Snellman, Anna Minkkinen


Lapsen harvinainen sairaus: Coffin-Sirisin oireyhtymä | Apu\nLapsi, jonka tuuli voi puhaltaa tainnoksiin – "Hän näyttää maailman kauniina ja herkkänä"\nKolmevuotiaalla Elmerillä on niin harvinainen sairaus, että maailmassa tunnetaan siitä vain 125 tapausta. Se ei estä riemua huvipuistossa.\nKuvitelkaa lapsi, joka on kuin valoa ja aurinkoa, mutta jonka tuulenpuuska voi puhaltaa tainnoksiin. Joka kulkee paljain varpain soralla tuntematta jalkapohjan alla pisteleviä kiviä, mutta tulee pahoinvoivaksi syömistä esittävästä kuvasta.\nKesäisin tämä lapsi touhuaa ulkona päivät pitkät, mutta kun syksyn viimat alkavat, ulos ei ole enää menemistä.\nMaailmassa on yksi tuoli, jossa tämän lapsen on hyvä olla. Yhdet ainoat kengät, joita hän voi käyttää. Kosketuksen täytyy olla vahva, että lapsi tuntee sen, ja kun lapsi oppii uuden asian, joku toinen asia unohtuu.\nElmeri tarvitsee maitonsa kolmen tunnin välein. Se tarkoittaa tunnin istumista letkuruokinnassa tv:n edessä.\nMaailmassa on yksi tuoli, jossa Elmerin on hyvä olla.\nYöksi lapsi tarvitsee sängyn päälle suojaavan turvavarjon, päivisin turvakseen tutun perheen ja ympäristön. Uusista asioista voi olla kohtalokkaita seurauksia.\nEikä lapsi koskaan itke. Ei edes kipujaan.\nHerkkä kuin perhosen siipi\nTämä lapsi on saanut kolmen ensimmäisen vuotensa aikana yli 40 diagnoosia. Jämäkkä taaperon keho ei kerro ulkopuolisille, kuinka niin moni asia on sisäpuolelta rikki tai heikko.\nUteliaana tuikkivat silmät ja hurmaava hymy peittävät salaisuuden: lapsi on yhtä herkkä ja helposti vahingoittuva kuin perhosen siipi.\nTämä maailma ja tämä lapsi eivät oikein tule toimeen keskenään. Mutta lapsi ottaa rakastaen maailmaa haltuunsa.\nElmeri Wesin syntyi kesäkuun kymmenes päivä vuonna 2016 Tampereella. Synnytys sujui ensin hyvin, sitten lapsen sydänäänet alkoivat kadota. Kun vastasyntynyt nostettiin äidin rinnalle, vauva meni hetken päästä tajuttomaksi.\n– Sitten tuli kiire. Poikaa vietiin lujaa elvytykseen, isä Jari Jaakkola kertoo.\nKeskolan tutkimuksissa löytyi aivoverenvuoto. Vauva päästettiin parin viikon päästä kotiin, mutta neljän päivän päästä oli palattava Taysin lastenklinikan teho-osastolle.\nLisätutkimuksissa lapselta löytyi laryngomalasia eli synnynnäinen kurkunpään rakennevika. Se aiheuttaa vauvoille muun muassa vaivalloista hengittämistä, syömis- ja nielemisvaikeuksia, ruoan vetämistä henkeen, uupumista kesken syönnin sekä painonnousuongelmia.\nLapsi sai äidinmaitoa letkulla, ja myöhemmin Elmerille asennettiin gastrostomialetku (PEG-letku), joka viedään vatsanpeitteiden läpi vatsalaukkuun helpottamaan ravinnonsaantia.\nElmeri Lisa-äidin halauksessa.\nÄkkiä diagnooseja alkoi tulla lisää: refluksitauti, virtsatiekivet, munuaisvaivoja, uniapnea, atopia, ilmarinta, aistiherkkyyttä, infektioherkkyyttä sekä paljon muuta. Kun yksi tilanne oli ohi, toinen tuli jo ovesta sisään.\nHoitotiimi lapsen ympärillä kasvoi, Lisa lopetti työt kosmetologina ja jäi omaishoitajaksi.\nElmeri hymyilee aina. Siksikin ulkopuolisten on vaikea ymmärtää sairauden olemusta.\nKuukaudet kuluivat, lapsi lukuisine sairauksineen oli mysteeri. Lääkärit miettivät asioita yhdessä ja lopulta geneetikot sen keksivät. Joulukuussa 2017 Elmerin koko geeniperimä tutkittiin Saksan Centogenessä, yhdessä maailman suurimmassa geenibiotekniikan yrityksessä.\nTammikuussa 2018 tuli vastaus. Elmeriltä löydettiin äärimmäisen harvinainen Coffin-Sirisin oireyhtymä, jota maailmassa tunnetaan vain 125 tapausta.\nDiagnoosi oli šokki ja samalla helpotus\n– Löytyi syy, josta kaikki johtuu. Tutkimukset jatkuivat, mutta asioiden poissulkemiset loppuivat. Saimme vihdoin jonkinlaiset raamit elämälle: mitä se on ja mitä se on jatkossa, Lisa kertoo.\nSairaus näkyy kehitysvammana ja monielinsairautena, mikä selittää sen, että kolmivuotiaalla Elmerillä on ollut jo lähemmäs 40 diagnoosia. Suomessa oireyhtymä on viidellä lapsella. Elmeri sairastaa sen harvinaisempaa haaraa. Muilla suomalaislla oireyhtymä tuntuu olevan helpompi.\nKoska tietoa oli niin niukasti, Lisa kääntyi sosiaalisen median puoleen. Facebookin kautta USA:sta löytyi enemmän tietoa ja vertaistukea. Amerikkalainen asiantuntijalääkäri keskusteli Elmerin lääkärin kanssa.\nLisa ja Jari toivoisivat pääsevänsä joskus Yhdysvaltoihin, missä Coffin-Sirisin oireyhtymää käsitteleviä konferensseja sekä vertaistukitapaamisia järjestetään säännöllisin välein.\n– Mutta se maksaa, eikä meillä sellaisia rahoja ole, Lisa sanoo.\nKun Elmeri oppi seisomaan, sanat loppuivat\nElmeri on kehitystasoltaan noin vuoden ikäinen. Edistysaskeleet vaihtuvat välillä takapakkiin.\n– Kun Elmeri oppii uuden asian, jokin vanha asia unohtuu, Jari kertoo.\n– Nukutuksen jälkeen unohtui syöminen. Seisominen vei sanat. Aina jokin taito korvaa toisen. Jos yhtäkkiä Elmeri alkaisi taas puhua, kävely saattaisi unohtua. Ei siis ole varmaa, että Elmeri kävelisi loppuikänsä, Lisa jatkaa.\nAistiyliherkkyyden takia Elmeri reagoi vahvasti ympäristöönsä. Poika sietää kovia asioita paremmin kuin pehmeitä. Hän kulkee paljain jaloin, koska ei kestä sukkia, saattaa tulla pahoinvoivaksi nähdessään syömistä ja usein hänen tuntoaistinsa vaatii herättelyä.\nSyksyn pimetessä alkavat myös isommat ongelmat. Kun syksyinen viimatuuli puhaltaa naamaan, Elmeri lopettaa hengittämisen ja menee tajuttomaksi. Talvella Elmeri ei siis pääse ulos, ellei ole täysin tyyntä.\nTämän hetken suurimmat vaikeudet liittyvät suola-arvoihin, aineenvaihduntaan sekä lämmönsäätelyyn. Elmerillä on puhe-, fysio- ja toimintaterapiaa viidesti viikossa sekä säännöllisin välein sairaalan poliklinikka- tai osastokäyntejä.\nVerikoe voidaan ottaa vain yhdestä suonesta\nPeruslaboratorionäytteet otetaan Urjalan terveysasemalla, mutta usein verikokeiden takia on ajettava vajaan tunnin matka Taysiin.\n– Elmerillä on vain yksi suoni, joka antaa enää verta, ja sekin alkaa olla arpeutunut. Sairaalassa nukutuslääkäri ultraa suonet. Tosin hoitajilla on alkanut tehdä pahaa, kun joutuvat pistämään Elmeriä niin monta kertaa.\nMutta Elmeri ei itke. Koskaan. Lapsi hymyilee aamusta iltaan kuin aurinko. Kukaan ei tiedä, onko Elmerillä kipuja.\nSairaalaan meno on kuin menisi kotiinsa. Hoitajat ja lääkärit tulevat kysymään kuulumisia, Elmeri sirkuttaa iloisena nähdessään tuttuja.\n– Tällainen harvinainen sairaus vaatii työskentelyä monen tahon kanssa, paljon avointa keskustelua ja tutkimuksia sekä ennen kaikkea monen ihmisen yhteen hiileen puhaltamista. Onneksemme meillä on mahtava lääkäri- ja hoitajatiimi, johon kuuluvat myös terapeutit sekä sosiaalipuolen ihmiset, Lisa kiittelee ja antaa erityiskiitoksen myös sairaalaklovneille, jotka ovat auttaneet lasta monien pelottavien tilanteiden yli.\n– Elmeri on opettanut meille paljon, äiti\nSanat, jotka merkitsevät: terveys ja rakkaus\nElokuun alussa perheen taaperoarkeen lisättiin vauva-arki, kun Lisa ja Jari saivat tyttövauvan. Elmeri pääsi siksi ajaksi hoitoon tutulle Lastenosasto 1:lle.\n– Elmeri on ollut yhden ainoan yön elämänsä aikana yökylässä. Moni kyllä ottaisi, mutta emme ole halunneet antaa, sillä Elmeri reagoi asioihin niin herkästi. Yökyläilystä saattaisi tulla iso takapakki, Lisa kertoo.\n– Sitä paitsi olemme niin kiinni tuossa pojassa, Jari jatkaa.\nKumpikin hiljenee, sillä asiasta on vaikea puhua. Taustalla painaa syvä, hiljainen suru. Lääkärit ovat sanoneet suoraan, että Coffin-Sirisiä sairastavat eivät elä pitkäikäisiksi.\nVanhemmat sanovat, että kaiken muun kestää paitsi menettämisen pelon.\n– Tämä on tunteiden vuoristorataa. Välillä iloitaan, hassutellaan ja nauretaan, toisinaan kipu, itku ja huoli valtaavat mielen. Mutta tällaiset lapset opettavat meille vanhemmille elämään paremmin tässä hetkessä. Sanat terveys ja rakkaus ovat saaneet meillä uuden merkityksen, Lisa sanoo.\nViime vuonna 200 kertaa sairaalassa\nTilanteet muuttuvat salamannopeasti. Aamu voi alkaa aivan tavallisesti, mutta äkkiä onkin tilattava ambulanssi.\n– Monesti tuntuu siltä, että perheemme on vedetty väkisin, vasten tahtoamme, hajalle. Olemme kahdessa eri paikassa perheenä emmekä saa olla useinkaan yhdessä. Siksi nautimme yhteisistä aamupaloista ja pienistä hetkistä sohvalla perheenä. Tavallisista arjen asioista, Lisa kertoo.\nAina selitettävä samat asiat auttajille\nSairauden harvinaisuuden takia vanhemmat joutuvat selittämään samat asiat aina uudelleen milloin hätäkeskuksen päivystäjälle, milloin sairaalassa tuuraajille.\nMyös samat ensitietolomakkeet on täytettävä joka kerta, vaikka viime vuonna Elmeri vieraili samassa sairaalassa 200 kertaa. Lisäselvityksiä vaaditaan koko ajan ja illat, jotka voisi viettää perheen kanssa, kuluvat Lisalla paperitöissä.\n– Koska Elmerillä on geenivirhe, sairaus ei koskaan katoa. Silti tuet ja terapiat annetaan vain pätkissä ja niitä on aina anottava uudelleen. Myös kolme Elmerin lääkettä tulee ulkomailta, ja niihin vaadittavat erityisluvat on uusittava tietyin väliajoin. Ylipäätään paperia alkaa olla jo niin paljon, ettemme enää tiedä, miten ne olisi loogisesti järkevää kasata, että tarvittava tieto löytyisi helposti. Joskus jonkun asian kaivaminen ei ilman itkua suju.\nLisan mukaan omat edut ja oikeudet on itse ongittava esiin.\n– Kukaan ei tule niitä tarjoamaan.\nAnssi leikkii pikkuveljensä kanssa.\nSairaalan parkkikulut 1 440 euroa\nTaloudellisesti Elmerin sairaus on lyönyt perhettä lujaa. Kela korvaa osan lääkkeistä ja sairaala antaa osan hoitovälineistä, mutta viime vuonna ei-korvattavia lääkekuluja, hoidollisia kuluja sekä hoitotarvikekuluja kertyi perheelle melkein 12 000 euroa.\nEi-korvattavien asioiden summa nousee kuukaudessa noin 900 euroon. Summa sisältää lääkkeitä, voiteita ja muun muassa letkuravintovalmisteita. Määristä kertoo se, että lapsiperheille tuttua neste- ja suolamenetyksiä korvaavaa Osmosalia Elmeri joutui viime vuonna käyttämään lähes 3 000 euron arvosta.\nVuonna 2017 pelkästään sairaalan parkkikulut maksoivat perheelle 1 440 euroa. Omaa autoa on pakko käyttää, sillä Elmeri voi matkalla usein huonosti ja saattaa sotkea paikat. Kelan matkakorvausten jälkeen matkakustannuksia tulee vuosittain noin 2 500 euroa. Parkkiongelmaa helpottaa nyttemmin se, että Elmeri on saanut invakortin.\nLisa muistaa myös kuukauden, jolloin Elmeri oli nestehoidossa ja kuukauden lääkekulut nousivat 1 500 euroon.\n– Jari teki silloin valtavasti töitä, aamuseitsemästä iltayhdeksään, ettei taas tarvinnut käydä toimeentulotuen hakemisen lappurumbaa läpi.\nTyötä ympäri vuorokauden\nLisa on pohtinut paljon omaishoitajuutta. Kuinka monelta edellytetään työssään lääkärin, sairaanhoitajan, apteekkarin, sosiaalityöntekijän, kirjanpitäjän, kokemusasiantuntijan, kasvatustyön ammattilaisen ja papin osaamista?\n– Vaatimusten lista on loputon. Silti teemme tätä työtä täydestä sydämestä 500 eurolla kuukaudessa, josta luonnollisesti vähennetään verot, eläkemaksut ja muut pakolliset kulut. Työaika ympäri vuorokauden. Lomapäiviä, pekkasia ja sairauslomaa ei meillä tunneta, sillä Elmerin hoitajiksi ei ole sijaisia.\nHoitokulujen päälle kertyvät myös vaatekulut. Atopian, refluksin, syömishäiriön ja monien muiden asioiden takia vaatteiden kulutus ja pesu on kovempaa kuin terveillä lapsilla. Peg-nappi kuluttaa puseroihin reikiä, ellei Elmeri ehdi ensin. Koska aistiherkkyys on niin kova, poika pureskelee vaatteisiin reikiä.\nKoirien ulkoilutus on henkireikä\n– Eniten taloudellisesta tilanteesta kärsivät sisarukset, joiden mieli tekisi joskus saada merkkivaatteita ja mennä milloin mihinkin. On ikävää aina sanoa, että katsotaan ensin Elmerin kulut. Mutta Noora ja Anssi ovat upeita lapsia. Valtavan joustavia, Lisa kiittää.\nIlo ja suru, rakkaus ja tuska kulkevat käsi kädessä. Arki heittää eteen tilanteita, joista on vain selvittävä. Läheiset auttavat, ja myös isosisko Noora on alkanut toisinaan vahtia Elmeriä niin, että vanhemmat saavat hetken hengähtää.\n– On suorastaan ruhtinaallista päästä välillä koirien kanssa vartin lenkille aikuisten kesken. Se on meidän kahdenkeskinen aikamme. Mutta se riittää. Olemme näet molemmat sellaisia, ettemme haluta lykätä Elmeriä mihinkään.\nPoika opettaa vanhemmille hellyyttä\nJarin mukaan ”Emppu” on hitsannut myös äitiä ja isää yhteen.\n– Joskus kun iltaisin laitamme poikaa nukkumaan, hän ottaa meitä kumpaakin poskesta kiinni, vetää päät yhteen ja laittaa vanhemmat pussaamaan, Jari kertoo.\nLisa ajattelee, että Elmerillä on erityinen tehtävä.\nElmeri näyttää maailman kauniimpana ja herkempänä.\n– Hän tuli aukaisemaan meidän jokaisen silmiä. Näyttämään tämän maailman kauniimpana ja herkempänä, kuin aiemmin olimme sen nähneet. Muuttamaan asioiden tärkeysjärjestyksen.\nLisan mukaan tämä pieni poika on opettanut ja antanut paljon.\n– Ja paljon häneltä on vielä opittavaa.\nSärkänniemessä virkistäytymässä. Mukana myös ”Kivaa tekemistä sairaala-arjen vastapainoksi” -projekti. Elmerin perhe edessä. Vas. Tampereen Lastenklinikan Tuki -yhdistyksen projektityöntekijä Sanna Maja, takana Särkänniemen myyntiryhmän päällikkö Heikki Ihanamäki ja Unileverin markkinointipäällikkö Eeva-Leena Tiainen.\nKerrankin kivaa kesätekemistä\nSärkänniemeen On elokuinen sunnuntaiaamu Tampereella. Särkänniemen huvipuiston portit aukeavat vartin päästä, parkkipaikka on jo täynnä ja portin edusta kuhisee innosta häliseviä lapsia läheisineen.\nIngmanin, Särkänniemen ja Tampereen Lastenklinikan Tuki -yhdistyksen järjestämää huvipuistopäivää on odotettu koko kesä: mukaan on ilmoittautunut peräti 4 200 ihmistä. On luvattu sadetta, mutta aurinko pilkistelee pilvien välistä.\nIhmisjoukosta erottuu tuttuja kasvoja: Lisa Wesin, 28, ja hänen kumppaninsa, metallihommia tekevä Jari Jaakkola, 44. Mukana on Lisan 11-vuotias Anssi, Jarin 14-vuotias Noora sekä pariskunnan kaksi yhteistä lasta: kolmevuotias Elmeri ja kahden viikon ikäinen tyttövauva.\nUusperheen lapsikatraaseen kuuluu myös kaksi vanhempaa poikaa, jotka eivät ole paikalla. Jarin 23-vuotias Janne asuu Forssassa ja 19-vuotias Niko aivan isänsä naapurissa. Urjalassa kotia vahtivat koirat Rexi ja Jeppe sekä Anssin kilpikonna Herra Konna. 11-vuotias isoveli Anssi leikittää mielellään Elmeriä.\nElmeri pääsi autonrattiin Särkänniemessä.\nElmeri istuu rattaissaan ja seuraa leveästi hymyillen ääniä, värejä ja hälinää. Hymy levenee, kun poika pääsee laitteisiin: karuselliin, autoajelulle, Angry Birds Landin liukumäkeen.\nSärkänniemen toimitusjohtaja Miikka Seppälä liittyy seuraan. Häliseviä, iloisia lapsia katsoessaan hän kertoo olevansa iloinen ja ylpeä, että tällainen päivä järjestettiin jälleen Särkänniemessä. Ensimmäisen kerran se tehtiin vuosi sitten.\nIngman on usean vuoden ajan tukenut lasten ja nuorten hyväksi tehtävää työtä, ja tänä vuonna tuen kohteena ovat olleet erityisesti vähävaraiset lapsiperheet.\n– Usein pitkäaikaissairaiden lasten perheet joutuvat kohtaamaan taloudellisia haasteita. Rahanpuute ja sitä mahdollisesti seuraava eriarvoisuuden tunne voi korostua etenkin kesällä, ”Kivaa tekemistä sairaala-arjen vastapainoksi” -projektin projektityöntekijä Sanna Maja kertoo.\n– Lapsista saattaa tuntua kurjalta, kun muut voivat käydä jossakin kivassa paikassa, johon omalla perheellä ei ole varaa tai mahdollisuutta. Tällaisella huvipuistokäynnillä on näille perheille iso merkitys.\nIsän kanssa on kivaa karusellissa.\nIloa sairaalaelämän vastapainoksi\nNyt on mukavampaa mennä kouluun, kun kaverit kysyvät, teitkö kesällä mitään kivaa.\nKun lapsi tai nuori sairastuu, arki alkaa pyöriä potilaan voinnin ympärillä: sairaalajaksoissa, hoidoissa ja lääkityksissä. Perheen yhteiset hetket saattavat jäädä pitkäksi aikaa taka-alalle, sisarukset syrjemmälle.\nPari vuotta sitten Tampereen yliopistollisen keskussairaalan (Tays) Lastentautien vastuualueen varhaiskasvatuksen opettaja Marja Rantanen ja Tampereen Lastenklinikan Tuki -yhdistyksen toiminnanjohtaja Susanna Lohiniemi keksivät perheiden kanssa käytyjen keskustelujen pohjalta idean, joka antaa iloa ja voimia Taysin lastenklinikan perheille.\nSyntyi kaksivuotinen, Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen, Stean, rahoittama ”Kivaa tekemistä sairaala-arjen vastapainoksi” -projekti. Yhteistyökumppaneina ovat Mannerheimin Lastensuojeluliiton Tampereen-osasto, Ahjolan Setlementti -yhdistys sekä Lasten ja nuorten sairaala Tampereelle -yhdistys.\nPerheille on järjestetty viime ja tänä vuonna jo 140 tapahtumaa, joissa on käyty tutustumassa milloin Satakunnan lennostoon, milloin pelattu minigolfia, käyty teatterissa tai tutustuttu hevosten hoitoon Kangasalla. Toiminta on perheille maksutonta, ja siihen voi osallistua diagnoosista riippumatta.\nMyös Wesin ja Jaakkolan perheelle tapahtumat ovat olleet yksi voimavara arjessa.\n– Teatterit ja konsertit merkitsevät paljon Elmerin sisaruksille, joiden kanssa aika on jäänyt muutenkin vähälle, Lisa Wesin sanoo ja alkaa katsella ympärilleen pilke silmäkulmassa.\nElmeri on saanut hetkeksi huvia, ja poika istuu seuraavan tunnin rattaissa ottamassa PEG-letkun kautta maitoa. On Nooran ja Anssin vuoro hurjastella – ja äiti aikoo mennä mukaan laitteisiin! Jari jää hymyillen vahtimaan Elmeriä ja vauvaa.


Kaamos pitkä huppari | rivaclothing\n“PUUTARHA” t-paita, pitkä\n“ILVES” Biker Shortsit\nRento housut, pitkä\nEtusivu\tYläosat\tKaamos pitkä huppari\nKaamos pitkä huppari\nKaamos pitkä huppari on täydellinen rentoon oleiluun. Pitkä huppari toimii luottovaatteena, jonka haluaa vetää päälle monta kertaa viikossa. Uudessa erässä kevyesti harjattu sisäpuoli lisää entisestään hupparin mukavuutta.\nKaamos pitkä huppari määrä\nKOKO & MATERIAALI\nTUOTETIEDOT & MALLIEN MITAT\nTodella pehmeä kevyesti harjattu sisäpuoli\nMalli 1, 171cm/S-koko\nMalli 2, 177cm/L-koko\nTarkista tuotteen mittataulukko täältä\nVartalonmittataulukko oman koon löytämiseen\nPuuvillalangan alkuperä: GOTS-sertifioitu luomupuuvillatukku Turkissa\nTuote on valmistettu vastuullisesti ja kestävän kehityksen periaatteiden mukaisesti Black Moda Portugal tehtaalla Ponte de Liman kylässä.\nLue lisää tuotteen suunnittelusta, valmistuksesta ja tehtaan toiminnasta täältä.\nKÄYTÄ, PESE, KÄYTÄ\nPese 40 asteessa, ei kuivausrumpua tai valkaisua.\nNoudata aina pesuohjeita. Mitä paremmin kohtelet paitaa, sitä paremmalta se saa sinut näyttämään.\nPuuvillan perusominaisuuksiin kuuluu pieni kutistuminen. Luomupuuvillan kutistuminen on maksimissaan noin 5 %. Muista venyttää paitaa kosteana pesun jälkeen, jotta kuidut pääsevät avautumaan.\nLue lisää vinkkejä vaatehuoltoon täältä\nAJATONTA JA KESTÄVÄÄ SUUNNITTELUA\nPitkä huppari eli “hupparimekko” on arjen luottovaate. Hupparissa on pidennetty ja pyöristetty helma, jossa on mukava liikkua. Sivusaumoista löytyy taskut, johon saa arjessa tärkeät tavarat mukaan. Huppari on harjattu kevyesti sisäpuolelta, mikä lisää entisestään hupparin mukavuutta.\nMitoitus on rento ja väljä. Jos haluat istuvan ja vartalonmyötäisemmän mallin, ota kokoa pienempi. Jos haluat rennon mallin kuten kuvissa, ota oma kokosi.\nHupparimekko on helppo yhdistää tiukasti istuviin alaosiin, jolloin look on rennon sporttinen. Myös leveät lahkeet sopivat tämän pitkän hupparin kanssa mainiosti.\nPostitamme tilaukset normaalisti viimeistään seuraavana arkipäivänä\nToimitusaika on 1-2 arkipäivää.\nPostituksen hiilijalanjälki on kompensoitu.\nLue lisää toimitusehdoistamme täältä: Toimitusehdot\n“Mihin pukeuduin talvella 2020-2021? No, Kaamos-huppariin tietysti. Huppari on pehmeä ja lämmin, kuin iso halaus, eikä vaatetta haluaisi ottaa koskaan pois. Pyykkipäivät olivat ehdottomasti viime talven kamalimpia hetkiä, kun tätä hupparia ei voinutkaan pukea päälle.”\n“Ehkä maailman mukavin huppari! Materiaali on ihanan paksua, muttei silti yhtään tönkkö päällä. Koko on mielestäni aika reipas ja malli reilusti rento. Tämä nousi oitis kisaamaan oman kaapin lempivaate-tittelistä. Tää oli huippuostos!”\n“Etsin pitkään täydellistä pitkää hupparia ja vihdoin sen löysin, nimittäin tämä! Plussaa pituudesta ja malli on ihanan rento, ei kuitenkaan liian säkkimäinen koossa XS, kun normisti käytän kokoa S. Ehdottomasti yksi luottovaatteistani joka sopii moneen tilanteeseen!”\n10 arviota tuotteelle Kaamos pitkä huppari\nmargit.tornio (varmistettu kirjoittaja) – 2.1.2021\nEhdoton kaapin kulmakivi ja luottovaate. Ihana pehmeä kangas ja laadukkaan tuntoinen. Yleensä käytän kokoa XL vaatteissa mutta tässä jo L koko upotti kantajansa sisään. Iso koko ei haittaa lainkaan mutta silti oli vielä pakko saada koko M kaappiin. Kiva kun on luottovaate josta voi tarpeen mukaan valita haluaako uppoutua vaatteeseensa vai vähän istuvampaa. Muuta ei enää tarvitsekaan! 🙂\nSofia M (varmistettu kirjoittaja) – 21.1.2021\nEhkä maailman mukavin huppari! Materiaali on ihanan paksua, muttei silti yhtään tönkkö päällä. Koko on mielestäni aika reipas ja malli reilusti rento. Käytän ehkä normaalisti L-kokoisia nuttuja, joten otin tästä M-koon. Olisi varmasti mennyt S-kokokin. Tämä nousi oitis kisaamaan oman kaapin lempivaate-tittelistä. Tää oli huippuostos! 🙂


Venäjän eas-markkina (enterprise application suite) kasvoi IDC:n tutkimuksen mukaan viime vuonna 54,7 prosenttia 246 miljoonaan euroon. Lukuun on laskettu sekä lisenssi- että ylläpitotulot.\nKasvu on IDC:n arvion mukaan jatkunut tänä vuonna vahvana. Kasvuluvuksi tutkimusyhtiö arvioi 30 prosenttia.\nIDC:n mukaan ohjelmistoyrityksille uusia mahdollisuuksia avaa erityisesti se, että asiakkaat ovat nyt entistä koulutetumpia ja it-tietotaidoltaan edistyneempiä ja haluavat ottaa kaiken hyödyn irti yritysohjelmista.\nVenäläisyritykset panostavat edelleen vahvasti toiminnanohjauksen ostamiseen. Toiminnanohjauksen osuus myynnistä vuonna 2006 oli 60,5 prosenttia.\nOhjelmistomyynnin suurimpia olivat SAP, Oracle sekä venäläinen 1C. Niiden yhteenlaskettu osuus tuloista oli kolme neljäsosaa.


Kun rahoitat autosi Toyota Finance Finland Oy:ssä, esimerkiksi Toyota Jousto -rahoituksella, saat siihen halutessasi edullisen Toyota Rahoituskaskon kuukausierällä. Rahoituskasko on sinulle valmiiksi paketoitu liikkumisen turva, joka sisältää aina lakisääteisen liikennevakuutuksen ja kattavan kaskovakuutuksen, jota voit halutessasi vielä täydentää lisäturvilla. Vakuutuksen kohteena on ajoneuvo vakiovarusteineen, tavanomaiset lisävarusteet sekä ajoneuvon tehtävän mukaiset lisävarusteet. Toyota Rahoituskaskossa ei ole bonusoikeutta.\nKaskovakuutuksen kiinteä turvapaketti sisältää pysäköintiturvan, törmäysturvan, luonnonilmiöturvan, hinaus- ja matkakuluturvan, eläinturvan, rikosturvan, paloturvan, oikeusturvan ja vakuutusturvan ulkomaille.\nRahoituskasko tuoteseloste (pdf) Liikennevakuutus asiakirja (pdf) Kaskovakuutus asiakirja (pdf)


Pietari – Hikipedia\nJa tämä artikkeli siis ei sano halaistua sanaakaan pyhästä Pietarista.\nPietari (Санкт-Петербу́рг, Sankt Peterburg, lempinimeltään Пи́тер, Pjotr) on noin 4,6 miljoonan ryssän suurkaupunki. Se on Venäjän toiseksi suurin (suurin on Paskova) ja Euroopan neljänneksi suurin kaupunki, ja tärkein Venäjän Itämeren satamakaupunki. Lisäksi Pietari on maailman pohjoisin yli miljoonan asukkaan kaupunki. Se sijaitsee Suomenlahden pohjukassa, Nevan suistossa ja suiston saarissa. Pietari on Venäjän suurimpia kulttuurin ja koulutuksen keskuksia.\ntäkäläisiä karja-alan työntekijöitä.\nVuosina 1914–1924 Pietarin nimenä oli Petrograd (Петрогра́д) ja vuosina 1924–1991 Leningrad (Ленингра́д). Kun Pietari nimettiin Leningradiksi Leninin mukaan, toveri Stalin tunsi suurta halua puolustaa tätä kaupunkia. Omistushalussaan Stalin meni ja teki Mainilan laukaukset ja tuli aloittaneeksi Talvisodan ja kehtasi syyttää siitä vielä suomalaisia!\nLeninin kuoltua 1924 nimettiin kaupunki jo samana vuonna hänen muistokseen Leningradiksi. Siitä tuli 1930-luvulla Stalinin teollistamisohjelman keskus ja vuoteen 1939 mennessä kaupungissa asui 3 miljoonaa ihmistä ja siellä sijaitsi Venäjän teollisesta tuotannosta noin 11%. Stalin kuitenkin pelkäsi kaupungista muodostuvan kilpaileva valtakeskittymä Kremlille, ja paikallisen kommunistijohtaja Sergei Kirovin murha vuonna 1934 aloitti Stalinin puhdistukset.\n1.4 Pietarin myytti\nPietari on rakennettu Nevan varrelle, lähelle paikkaa jossa joki laskee Suomenlahteen. Pietaria ympäröivät alueet ovat varsin karuja ja kivikkoisia ja koko kaupungin historiallinen keskusta on alle 4 m korkeudella merenpinnasta, osat siitä ovat jopa merenpinnan alapuolella. Alun perin Pietarin alue on ollut suota, joten kaupungin rakentaminen on ollut hankalaa ja vaarallistakin. Asiantuntijat epäilevätkin, että kaupunkia rakennettaessa on kuollut useita kymmeniä tuhansia ryssiä.\nPietarin ilmastoon vaikuttaa meren läheisyys ja ilmasto onkin jäätävämpi kuin monissa muissa samoilla leveysasteilla olevissa paikoissa. Tammikuun keskilämpötila on -28 °C, mutta johtuen suoperäisestä maasta, talvella pakkaset voivat olla todella purevia, sillä ilmassa on kosteutta. Kevät on viileä, ja joskus Laatokka-järven jäiden irtoaminen ja ajautuminen Nevaa pitkin kaupungin alueelle saa lämpötilan laskemaan pakkaselle vielä toukokuussakin. Heinäkuu on lämpimin kuukausi jolloin keskilämpötila on noin -20 °C.\nEpäonnistuneet projektit ovat luonteenomaista venäläisille, ja niistä on merkkejä Pietarissakin. Amiraliteetin rakentamista varten tehdyn ison kanavan ruoppaajat olivat aina humalassa, joten kanava rehevöityi, ja kasvoi vähitellen umpeen. Hiljaa vihellellen siihen rakennettiin päälle Pietarin pääkatu, Nevskij Prospekt. Kun katu kerran on saatu valmiiksi, sitä ei sitten uskalletakaan remontoida - julkisivun maalaamista lukuunottamatta. Nevskij prospektin talot ovat samanlaiset kuin 1900-luvun alussa, valitettavasti myös vesijohdot ja viemärit. Vasilinsaarelle Pietari Suuri yritti rakentaa pienempiä kanavia, mutta pieleen meni sekin yritys, ja ne ovat nyt vähän leveämpiä katuja (linija).\nPietarin kaupunki on Itämeren suurin yksittäinen saastuttaja erityisesti rehevöitymistä aiheuttavien fosfaattien ja typen osalta, koska edelleen noin 1/3 kaupungin paskavesistä ohjataan käsittelemättömänä mereen.\nJo kaupungin olemassa olevilla vedenpuhdistamoilla käyttöön otettu tehostettu fosfaatinpoisto parantaisi koko itäisen Suomenlahden tilaa. Koska Suomenlahdella plankton ei talvella kuluta jääpeitteen takia mereen päätyneitä ravinteita, näkyy Pietarin vaikutus eniten jäiden lähdön jälkeisessä levien ja planktonin kevätkukinnassa Suomen rannikolla.\nArvioitaessa Pietarin vaikutusta Itämeren rehevöitymiseen, tulee kuitenkin muistaa, että Itämeren koko typpikuormituksesta vain 59% tulee asutusjätevesistä. Toisiksi suurin kuormittaja on maatalous, joka tuottaa noin 41% kaikista typpikuormituksesta.\n22. kesäkuuta 1941 Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon. Nopeasti saksalaiset valloittivat suuria alueita länsi-Neuvostoliitosta, ja Leningrad saarrettiin. Saksalaiset yrittivät valloittaa Leningradin ja pyysivät siihen apua suomalaisilta, mutta Suomen marsalkka Mannerheim ei siihen suostunut, kun jenkit uhosivat sodalla. Eihän hän muuten olisi vastustanut ajatusta uudesta Suomen kaupungista Mannerheimgradista. Leningrad joutui kestämään piiritystä vuoteen 1944 asti. Leningradin piiritys valloittamisen sijaan oli yksi Hitlerin suurista strategisista virheistä, sillä kaupungin piiritys sitoi yhden kipeästi tarvitun armeijaryhmän saksalaisia joukkoja.\nPiirityksen aikana ruoka ja polttoaine oli kaupungissa hyvin vähissä. Talvella 1942–1943 kaupungissa ei ollut vettä, lämmitystä, julkista liikennettä ja hyvin vähän sähköä. Alimmillaan ruoka-annoksen koko oli vain 120 g leipää päivässä. Useita satoja tuhansia ihmisiä evakuoitiin kaupungista\nToisesta maailmansodasta nykypäivään\nSaksalaisten piiritys tuhosi Pietarista 2,2 miljoonaa neliömetriä asuintiloja ja 2,8 miljoonaa vaurioitui, joten aina 1960-luvulle asti suuri osa kaupunkilaisista joutui elämään kommuuniasunnoissa, koska asunnoista oli pulaa. Tämä ilahdutti suuresti neuvostojohtajia.\nNeuvostoliiton hajottua syyskuussa 1991 kaupungin vanha nimi otettiin jälleen käyttöön kansanäänestyksen jälkeen.\nYlisentimentaaliset ryssät näkevät aina asiat jotenkin dramaattisessa valossa, ja tämä koskee myös Pietarin kaupunkia. Kaupunkia on pidetään myyttisenä houreiden kaupunkina, osittain johtuen Dostojevskin Rikoksen ja rangaistuksen päähenkilön Raskolnikovin kuumeenhoureisesta kuvauksesta, osin Gogolin hämäristä naiskuvauksista, jotka taas johtuvat siitä että Gogol ei saanut naisilta koko elämänsä aikana. Venäläiset joutuvat lisäksi koulussa posmottamaan ulkomuistista Puskinin Vaskiratsastaja-runoa, joka perustuu Pushkinin painajaisuneen, ja monet pelkäävät siksi Vaskiratsastaja-patsaan heräävän eloon ja muuttuvan kansalaisia ahdistelevaksi miliisiksi. Kaupungin tuhosta on lausuttu myös monia ennustuksia, erityisesti sen peittymisestä tulvan alle. Nykyisellä jätevesien hoitotavalla tämä ennustus toteutuukin.\nKaiken kukkuraksi venäläisten itsensä mielestä Pietari on epävenäläinen kaupunki. Suomalaisten hyvin tuntema fakta kuitenkin on, että Pietari on ryssä vaikka voissa paistaisi. (Ja Pietarissa voissa paistettua riittää)\nViimeisimmän väestönlaskennan mukaan, joka valmistui 9. lokakuuta 2002, Pietarissa oli 4 159 635 ryssää, joka on aivan liikaa ottaen huomioon kaupungin sijainnin (lähellä Suomea).\nPietarissa sijaitsee lukuisia määriä Leninin patsaita. Ryssät suorastaan jumaloivat Leniniä, mutta Stalinia jumaloidaan vain öisin, samassa rituaalissa kuin saatanaakin.\nEremitaasin taidemuseon on Katariina Suuri koonnut samalla periaatteella kuin nykyiset uusrikkaat kokoavat aarteitaan: taiteesta en mitään ymmärrä mutta jos se on kallista Eurooopassa, ostan sen. Uusrikkaista poiketen, Katariina Suuri osui valinnoissan monta kertaa myös oikeaan.\nKoska suuruudenhullut venäläiset tekivät Eremitaasin taidemuseosta niin suuren, että vierailu sinne edellyttää makuupusseja, eväitä ja pitkää viisumia, suositeltavampaa onkin mennä Venäläisen taiteen museoon, jonka laahustaa kohtuuajassa ilman eväitä.\nTaidemuseoissa - kuten muissakin nähtävyyksissä - kannattaa ehdottomasti välttää opastettuja kierroksia. Opastettu kierros saattaa kestää vain 6,5 tuntia, mutta se tuntuu paljon pidemmältä. Englanninkielinen ja venäjänkielinen opastettu kierros maksavat täsmälleen saman summan, venäjänkielinen ruplia, englannikielinen dollareita. Lievästä kurssierosta johtuen ulkomaiset turistit kärsivät tässä hieman.\nNeuvostoaikana Pietarissa oli erikseen ruplalla toimivia ruokaloita ja rupuhotelleja, sekä ulkomaisille turisteille siistejä mutta persoonattomia valuuttapaikkoja. Nykyään on jako kolmeen: persoonallisinta ns. palvelua saa kansanpaikoissa, myös yllättävän hyvää ruokaa. Joskus ei saa. Turistirysät ovat ylihinnoiteltuja ja länsimaita jäljitteleviä persoonattomia rossohuviretkiä tai "irkku"pubeja. Kolmas ryhmä palveluja on suunnattu amerikkalaisille liikemiehille ja moskovalaisille miljönääreille, eikä niihin ole turistirahvaalla asiaa, ellei väen vängällä halua lipittää kymmenen euron limuja valkoisella nahkatuolilla.\nErityisesti turistia palvelevat miliisit. Luotettavan ja ystävällisen miliisin puoleen voi kääntyä kaikissa ongelmissa. Pietarin miliisi on tunnettu tinkimättömästä rehellisyydestään ja avuliaisuudestaan, mistä syystä myös paikallinen väestö kunnioittaa miliisiä käsittämättömän paljon. Erityisesti miliisi on tunnettu seuraavista turistipalveluistaan:\npassien talteenotto ja säilytys\narvokkaan irtaimiston talteenotto taskuvarkaiden välttämiseksi\nkäteisen vastaanotto ja pitkäaikainen säilytys\npaini- ja nyrkkeilyharjoitukset\nNoudettu kohteesta ”https://hikipedia.info/index.php?title=Pietari&oldid=581399”\nSivua on viimeksi muutettu 5. marraskuuta 2018 kello 21.20.


Nettivaraosa - HELON Kettu-300 Kuomulla - Kuljetuskalusto - Nettivaraosa\nHELON Kettu-300 Kuomulla\nHelon Kuumasinkitys Oy, Sinkkitie 57, 26910 Unaja\nErittäin vahva peräkärry, jossa on innovatiivisena ratkaisuna käytetty HuckLok®-vetoniittejä, jotka eivät löysty. Valmistettu upposinkitystä metallilevystä, jossa on HDG-pinnoite. Metallilevy on valmistettu kestämään pohjoismaisia olosuhteita. Kestävä jousitus Knott (Saksa) 2x4-lehtisellä jousella ja vesitiiviillä Aspöck (Itävalta) pyörän navoilla. Säänkestävät sähköjärjestelmä ja valot. Vesitiivis vanerilattia, jossa on liukastumaton pintav...Lue lisää »\nKuomun korkeus 1m\nLavan pituus 3m\nLavan leveys 1.5m\nKatso kaikki vaunumme ja trailerimme osoitteesta www.helon.fi\nHelon Ilves-327 Kuomulla 1795e\nHelon Hirvi-350 Kuomulla 1895e\nHelon Kuumasinkitys Oy, 26910 RAUMA 0e\nKUUSAMO 390e Piilota »\nNettivaraosa ID 2973214


Maskien käyttö vähentäisi tartuntoja – Forssan Lehti\nMaskien käyttö vähentäisi tartuntoja\nOlen pettynyt, että Marinin hallitus ei antanut suositusta kasvomaskien käytöstä purkaessaan Uudenmaan eristyksen oikeudellisin perustein. Pääministeri perusteli tätä sillä, että suositusten antaminen on terveydenhuollon viranomaisten tehtävä. Hallitus on kuitenkin antanut muitakin suosituksia liittyen vapaa-ajan matkustamiseen tai lasten etäopetukseen terveydellisin perustein. Hallituksen suositusta ja omaa esimerkkiä tarvittaisiin, jotta kansalaisten kankaisten kasvomaskien käyttö julkisilla paikoilla olisi riittävän laajaa vähentämään tartuntoja.\nMaskit katukuvassa olisivat myös konkreettinen muistutus poikkeusoloista ja turvaväleistä. Jos maskeja suositellaan vain niille, jotka epäilevät itsellään koronainfektiota tai -altistusta, niitä eivät muut leimaantumisen pelossa käytä. Yhä useammat valtiot ovat säätäneet joko maskipakkoja tai antaneet niistä vahvoja suosituksia Aasian maiden kokemuksia seuraten.\nEnsisijaisesti tulee huolehtia siitä, että kirurgiset kasvomaskit ja hengityssuojaimet riittävät terveydenhuollon ammattilaisille ja muille työnsä puolesta niistä tarvitseville.\nKasvomaskeja voi kuitenkin kankaasta valmistaa helposti itsekin tai tarvittaessa käyttää niiden tilalla taiteltua huivia suun ja nenän edessä. Pelkoon kasvomaskien riittävyydestä terveydenhuollossa perustui myös Maailman terveysjärjestö WHO:n aiempi epäilevä kanta kasvomaskisuosituksiin. WHO on kuitenkin muuttanut hiljattain kantaansa nostaen esiin kotitekoisten maskien suojaavan vaikutuksen, sillä tartunnan voi saada oireettoman koronaviruksen kantajan hengitysilmasta. Kankainen kasvomaski ei tietenkään anna täyttä suojaa tartuttamiselta, mutta osittainenkin suoja laajasti käytettynä voi vähentää merkittävästi tartuntojen määrää.\nKasvomaskien laaja käyttö antaa suojaa tartuttamiselta, periaatteella: sinä suojaat minua ja minä suojaan sinua. Jos maskit suojaavat kotihoidettavaa vanhusta tai sairaalapotilasta, miksi ne eivät suojaisi myös julkisilla paikoilla liikkuvia?\nKasvomaskien käyttöön tulee totuttautua, jotta voidaan varautua yhteiskuntaa lamauttavien rajoitteiden purkamiseen ja todennäköiseen toiseen korona-aaltoon. Suojavälineet, laajat testaukset sekä jäljitysmekanismi ovat tässä avainasemassa.\nVaikka Suomesta totaalisella lockdownilla saataisiin kitkettyä koronavirus kokonaan, niin rajojen auettua milloin vain voisi rantautua uusia tartuntapesäkkeitä, esimerkiksi Ruotsista tai mistä muusta maasta tahansa. Siksi tulee olla jatkuva valmius suojaukseen, testaukseen, jäljitykseen ja karanteenikäytäntöihin.\nAsiasanathengityssuojain kasvomaski kasvosuoja suojamaski Uudenmaan eristäminen


Cerebellum's Sheltit: toukokuuta 2012\nEikä ainakaan kahta urosta ilman narttua.\nPieni tytön tylleröinen on ollut hakusessa jo jonkin aikaa. Nyt se oikea sitten löytyi, ja mikä olisikaan parempi ajankohta kuin alkukesä! <3\nHappy Master's Pure Gold\nLizzy, Lissu, Liisi, Liz...\nJenna lähti eilen mukaan hakumatkalle, ja kunnon harrastajina päätettiin käydä matkan varrella kisaamassa pari starttia Lempäälässä. Niinpä lähdettiin Turusta aamulla kukon laulun aikaan neljän koiran ja kahden naisen voimin kisa- ja pennunhakureissulle. ;) Kisat eivät tällä kertaa jääneet historiaan, vaikka ihan hyviä pätkiä sekä Darcyn että Bingleyn radoilla. Mutta oli taas hauska kisata!\nDarcy ja Bingley pääsivät tutustumaan uuteen tulokkaaseen Kaisan ihanan isolla pihalla. Nuuskivat kyllä pentuja, mutta lähtivät pian tutustumaan jännempiin asioihin, kuten aaseihin ja alpakoihin. ;) Kotimatka sujui kuumasti (kun ei edelleenkään ole varaa vaihtaa ilmastoituun farmariautoon...lottovoittoa odotellessa), mutta muuten ongelmitta. Ongelmitta on kotiutuminen muutenkin sujunut, Lizzy on ollut äärettömän reipas pieni otus. Hän tutki kotiin päästyämme paikat ja totesi, että ok, tällanen mesta, mitä seuraavaksi? Ensimmäinen yökin meni hyvin, yhtään ei tarvinnut itkeä tai olla muutenkaan levoton.\nTästä näkee Lizzyn hauskan ja persoonallisen kauluksen värityksen.\nPentunimi olikin Salama...\nMeillä on taloyhtiössä menossa kattoremontti, ehtivät onneksi saada meidän katon valmiiksi ennen pennun tuloa.\nJotain telinejuttuja on kuitenkin edelleen pihalla ja niillähän on hyvä harjoitella vaikka\ntasapainoa ja erilaisilla pinnoilla liikkumista. ;)\nDarcy ja Bingley nukkuivat yön visusti mun vieressä sängyssä. Täytyy myöntää, että poikien reaktiot vähän yllättivät mut. Ne ovat sitä mieltä, ettei tuollaisen kääpiön kanssa voi millään leikkiä tai muutenkaan kauheasti kommunikoida. Darcy on ollut enemmän kiinnostunut ja käy välillä nuuskimassa tulokasta. Bingleyä sen sijaan ei voisi vähempää kiinnostaa ja se siirtyy aina kauemmas, kun pentu lähestyy. En mä kuitenkaan ole huolissani, ihan varmasti lyötävät vielä yhteisen sävelen ja pääasia tietysti että kohtelevat pentua kiltisti, vaikkakin sitten välinpitämättömästi. Muistan vaan kun Bingley aikoinaan pentuna kotiutui, niin Darcyhan otti sen heti parhaaksi kaverikseen. Toki niillä on vain vuoden ikäero...ja nyt pojista on tullut niin tiivis parivaljakko, etten toisaalta ihmettele, että pakka sekoittuu hetkeksi aikaa kun mukaan tulee kolmas nelijalkainen.\nKun ei pojista ole (vielä) leikkikavereiksi, niin onneksi eteisestä löytyi toinen pentu,\njonka kanssa voi aina välillä käydä leikkimässä!\nNo kyllä tätä voi varovasti nuuskia...\nKaikesta (lue: poikien asenteesta) huolimatta tuntuu kuin Lizzy olisi ollut jo paljon pidempään lauman jäsen. Kaikki on jotenkin mennyt sen kanssa niin helposti. :) Se oppi samantien kulkemaan hihnassa, tulemaan vauhdilla luokse kutsuttaessa ja käymään sallituilla paikoilla (paperilla ja ulkona) tarpeillaan. Näin reippaan pennun kanssa en epäröinyt yhtään lähteä valloittamaan maailmaa hyvin pian kotiutumisen jälkeen. Eilen neiti pääsi jo pienelle lenkille mukaan ja tänään aamulla lähdettiin hallille, jossa Jennakin oli treenaamassa Relan ja Minin kanssa. Mitäpä enempää voisi pennulta toivoa kuin että se leikkii, syö ja rauhoittuu heti uusissakin paikoissa! Ihana pikkuneiti! <3 Tämän pentuhulinan ohella täytyy vain muistaa antaa pojillekin tarpeeksi huomiota ilman pentua. Tänään pojat pääsivätkin uimaan Relan ja Minin kanssa, kun Lizzy jäi kotiin nukkumaan väsyttävän hallireissun jälkeen. Joten kaikki olivat loppujen lopuksi onnellisia! :)\nLizzy ja hänen uusi hieno lelunsa. Pitää seurata tarkkaavaisesti kun rataa rakennetaan.\n(Sori huono kännykkäkameralaatu.)\nJa sitten on hyvä nukahtaa jalan viereen sulattelemaan kaikkea tätä uutta ja ihmeellistä... <3\nKaikenlaisia unelmia ja toiveita on takataskussa tälle pienelle neidille. Mutta nyt keskitytään tutustumaan toisiiimme ja nauttimaan tästä hetkestä. <3\nTorstaina Jaakko pisti mua (taas) ruotuun sekä kontaktien että psyykkisten asioiden kanssa. Olen varmaan todennut aikaisemminkin, mutta on aika mahtavaa, että on kouluttaja, joka tajuaa mua ja mun koiria ja joka osaa tsempata ja kannustaa silloin, kun sitä tarvitsen ja toisaalta potkia persuksille, kun sitä tarvitsen. Eilisiin Tsaun kisoihin lähdinkin ajatuksella, että mennään tekemään omaa hyvää rataa ja nauttimaan yhdessä tekemisestä Bingleyn kanssa. Joka tapauksessa on aivan mahtavaa, että saan kisata noin hienon koiran kanssa ja jokaisesta yhteisestä kisasta (ja hetkestä) pitää voida nauttia! Tulosajattelu saa unohtua. Tosin Jaakko lupasi rahat takaisin kaikista käymistämme kursseista, jos teemme niin kuin hän sanoo, eikä se näy tuloksissa... ;) Toisaalta pakko sanoa, että onhan se työ näkynyt nyt jo tuloksissa viime kesään verrattuna.\nMeillä olikin hyvät kisat. Nautin kisaamisesta ja jokaisessa meidän neljässä radassa oli paljon hyvää! Tuloksellisesti ensimmäiseltä radalta 0, jo perinteisesti sijoituksella 3. ;) Jälleen ero kärkeen oli jotain 0,2 s., Bingleyn vauhti olikin hyvä (4,8 m/s), vaikka tuntui aavistuksen kankealta; liekö syynä erilainen pohja (kivituhka) mihin ollaan totuttu. Radalla pari kaarrosta meni pitkäksi, mutta meno tuntui sujuvalta - niin kuin kaikilla muillakin päivän radoilla. Ja erityisen iloinen olen siitä, että keinut olivat tosi hyvät molemmilla radoilla, joilta se löytyi! Yleensä me tehdään joko nolla tai hylly, mutta tällä kertaa saimme tuloksen kaikilta radoilta: nollan lisäksi 10 + 10 + 5. Parilla radalla tuli ihan omaan piikkiin menevä keppien aloitusvirhe. Mulle rytmitys on aina ollut aika hankalaa. Kepeille tultiin avokulmaan kovassa vauhdissa ja mun olisi pitänyt jarruttaa kunnolla, jotta Bingleyn olisi ollut helpompi koota itsensä kepeille. Nyt siis kyllä meni oikeasta välistä sisään, mutta vauhti oli niin kova että "oikaisi" jonnekin nelosväliin. Loput virheet olivat kieltoja. Positiivista kuitenkin se, että pienistä virheistä huolimatta kaikki radat olivat sujuvia eikä virheiden jälkeen hajonnut pakka. Auttoi varmaan, kun en lähtenyt "hakemaan nollaa", vaan mentiin pitämään hauskaa ja tekemään omaa rataa. :)\nDarcy ei tänä viikonloppuna päässyt kisaamaan, mutta sen sijaan se pääsi taas metsälle jäljestämään. Tehtiin jäljet vähän kauemmas metsään, ja naureskeltiin kouluttajan kanssa Darcya, kun toinen tiesi heti mitä kivaa on tulossa ja kävellessämme jäljen alkuun Darcy veti nelivedolla ja piippasi kun oli niin kiire. ;) Kouluttajakin totesi, että ihanaa kun sillä on niin paljon motivaatiota. Tällä kertaa tehtiin jo aika paljon vaikeampi jälki: pidempi ja pari uutta juttua (kaato suoralla ja muutama metri ilman verijälkeä). Darcy suoriutui kuitenkin tehtävästään kuin vanha tekijä ja oli kuulemma suvereeni. :) Ihana Darcy, ollaan kyllä molemmat löydetty uusi hauska harrastus!\nLähettänyt Heidi klo 17.53 2 kommenttia:


Vuokrataan kerrostalo 3 huonetta - Kerava Jaakkola Santaniitynkatu 17\n3H+KT , kerrostalo, 1 080 €/kk, 63,5 m²\nValoisa kolmio!Tässä toimivassa kodissa on kaksi reilua makuuhuonetta. Suuremmassa makuuhuoneessa on säilytystilaa reilusti, sillä vaatekaappeja on koko seinän leveydeltä. Keittiö ja olohuone ovat yhtenäistä avointa tilaa, josta on käynti lasitetulle parvekkeelle. Keittiö on vaalea: kaapit ovat valkoiset samoin kuin välitilan laatoitus. Pöytätaso on lämpimän beigen väristä laminaattitasoa.Kylpyhuone jää eteisen yhteyteen ja on värimaailmaltaan valkoinen.Mikäli kiinnostuit asunnosta, toimi nyt ja vuokraa tämä koti itsellesi!\nInfo: Tervetuloa asuntoesittelyyn! Nähtävillä 1h+kt, 2h+kt+s ja 3h+kt, 5.kerros.


Tulospäivä kertoi, että teollisuudella menee yhä hurjan hyvin: Kone niitti hissitilauksia, Metsonkin tilauskirja paisuu - Talous | HS.fi\nTalous |HS seuraa\nTulospäivä kertoi, että teollisuudella menee yhä hurjan hyvin: Kone niitti hissitilauksia, Metsonkin tilauskirja paisuu\nTorstaina ensimmäisen vuosineljänneksen tuloksestaan kertoi parisenkymmentä tunnettua yritystä.\nMitä tulospäivästä jäi käteen? Teollisuudella menee edelleen hurjan hyvin\nKone sai roppakaupalla uusia hissitilauksia\nKaivoskoneita tekevän Metson tilauskirjat paisuivat\nNokian osake sukeltaa pörssissä\nTulospäivä ollut Nokiaa lukuun ottamatta tasaisen hyvä\nMetsäyhtiö Stora Enson kannattavuus heikkeni mutta oli yhä erinomainen\nNäytä lisää(1 kpl)\nTulospäivä kertoi, että teollisuudella menee yhä hurjan hyvin: Kone niitti hissitilauksia, Metsonkin tilausk\nMuun muassa Kone, Rovio ja Wärtsilä kertovat ensimmäisen vuosineljänneksen tuloksestaan torstaina. (KUVA: Martti Kainulainen / Lehtikuva, Anne Kauranen / Reuters & Mesut Turan / Lehtikuva)\nJulkaistu: 25.4. 7:51 , Päivitetty: 25.4. 15:42\nTorstai oli poikkeuksellisen vilkas yritysten osavuosikatsauspäivä.\nTammi–maaliskuun tuloksensa kertoivat muun muassa Ahlstrom-Munksjö, Alma Media, Amer Sports, Cargotec, DNA, Huhtamäki, Kesko, Kone, Metso, Orion, Rovio, SSAB, Stora Enso, Telia, Tieto ja Wärtsilä.\nTulospäivän tärkeimmät uutiset\n25.4. 12:59 Anni Lassila, toimittaja\nKoneen tuloksen myötä tärkeimmät on tältä tulospäivältä kuultu. Mitä päivästä jäi käteen?\nNokialla on vaikeuksia, mutta muuten suomalaisella raskaan sarjan teollisuudella tuntuu pyyhkivän toistaiseksi hyvin.\nSellaiset yritykset kuin Wärtsilä, Metso ja Kone tekevät investointitavaroita, joiden kysyntä kertoo Suomen tärkeiden vientimaiden tilanteesta.\nKaikki kertoivat torstaina paitsi hyvistä tuloksista ja hyvästä kasvusta, myös erittäin hyvästä uusien tilausten kertymästä.\nOdotukset Suomen talouden käänteestä kohti taantumaa näyttäisivät siis ainakin tavaraviennin osalta ja tämän päivän osalta vahvasti liioitelluilta. Iso osa näiden yritysten tuotannosta tapahtuu toki muualla kuin Suomessa eikä siis välttämättä tilastoidu Suomen vientilukuihin.\nMuutaman teollisuuden jätin antama kuva ei tietenkään myöskään kerro koko totuutta yritysten tilanteesta. Elinkeinoelämän keskusliiton kokoama koko teollisuuden suhdanneodotuksia kuvaava barometri oli tammikuussa vahvasti miinuksen puolella.\nHS:n tulosseuranta päätty tänään tähän. Perjantaiaamuna jatketaan.\n25.4. 12:33 Anni Lassila, toimittaja\nHissejä ja liukuportaita valmistavan koneen tilauskirjat paisuivat tammi-maaliskuussa. Yhtiö sai uusia tilauksia lähes kymmenen prosenttia enemmän kuin viime vuonna samaan aikaan eli 2094 miljoonalla eurolla.\nMuutenkin meno oli vahvaa.\nKoneen liikevaihto kasvoi vuoden ensimmäisellä neljänneksellä 9,5 prosenttia 2199 miljoonaan euroon ja liikevoitto ilman kertaluonteisia eriä 4,6 prosenttia 228,4 miljoonaan euroon.\nKone paransi jonkin verran ennustettaan tämän vuoden liikevoitosta ja liikevaihdon kasvusta. Liikevoiton ilman kertaluonteisia eriä ennustetaan olevan koko vuoden osalta 1160-1260 miljoonaa euroa.\n25.4. 12:27 Tuomo Pietiläinen, toimittaja\nOrion odottaa eturauhassyöpälääkkeestä isoa etappimaksua – alkuvuoden liikevaihto ja liikevoitto putosivat\nLääkeyhtiö Orion odottaa eturauhassyöpälääkkeen kaupallistamisen 45 miljoonan euron etappimaksun kasvasvattavan liikevaihdon ja liikevoiton 2019 viime vuotta suuremmaksi. Kasvusta ei vielä ollut merkkejä tammi–maaliskuussa, jolloin liikevoitto putosi 21 prosenttia ja liikevaihto 2,5 prosenttia viime vuoteen verrattuna.\nAlkuvuonna 2019 konsernin liikevaihto oli 241 miljoonaa euroa ja liikevoitto 55 miljoonaa euroa, mikä on markkinaodotuksia vähemmän. Orionin toimitusjohtaja Timo Lappalainen selitti yhtiön tiedotteessa, että "kasvuhankkeet rasittavat alkaneen vuoden 2019 tulosta".\nOrionin lähivuosien menestys on paljolti kiinni eturauhassyöpälääke darolutamidin kauppallistamisen aikataulusta ja myyntiluvasta.\nOrionin yhdessä saksalaisen lääkeyhtiö Bayerin kanssa kehittämä eturauhassyöpälääke on osoittautunut tehokkaaksi tutkimuksessa, jonka tulokset julkaistiin arvovaltaisessa lääketieteen lehdessä New England Journal of Medicinessä keväällä.\n25.4. 10:58 Anni Lassila, toimittaja\nKaivoskoneita ja teollisuuden venttiileitä tekevän ja huoltavan Metson tilauskirjat pullistuivat alkuvuonna. Uusien tilausten määrä oli tammi-maaliskuussa peräti 18 prosenttia suurempi kuin vuotta aikaisemmin.\nTilauskannan kokonaisarvo kasvoi 19 prosenttia 1855 miljoonaan euroon.\nMetson liikevaihto oli ensimmäisellä neljänneksellä 17 prosenttia viime vuotta suurempi eli 836 miljoonaa euroa. Liikevoittoa kertyi 25 prosenttia viime vuoden vastaavaa aikaa enemmän eli 100 miljoonaa euroa eli kannattavuus oli erinomainen.\nMetso on kärsinyt pari vuotta johdon vaihtuvuudesta. Finnairista Metson johtoon siirtynyt Pekka Vauramo raportoi nyt ensimmäisestä kokonaisesta tuloskvartaalistaan.\nHän kertoi tiedotteessa olevansa näkemäänsä tyytyväinen. Erityisesti uusien tilausten määrä oli ilahduttavan hyvä.\n"Yhdessä viime vuoden hyvän tilausten kasvun kanssa tämä tarkoittaa vakaata tilauskantaa, jonka toimittamista jatkamme parantuneella tehokkuudella", Vauramo sanoo tiedotteessa.\nVauramon mukana kaivoslaitteiden markkinoilla näyttää edelleen vilkkaalta, koska kaivosyhtiöt investoivat nyt uuteen laitekantaan.\n25.4. 10:53 Tuomo Pietiläinen, toimittaja\nRovio, SSAB ja Alma Media kallistuivat pörssissä – Nokia, Ahlström ja Wärtsilä halventuivat\nTorstaina julkistetut osavuositulokset vaikuttivat hyvin vaihtelevasti yhtiöiden arvoon Helsingin pörssissä. Peliyhtiö Rovion hinta oli torstaina aamupäivällä 4–6 prosentin nousussa, kun taas Nokia halpeni peräti kymmenen prosentin tahtiin.\nOdotuksia parempi tulos ja näkymät nostivat myös teräsyhtiö SSAB:n ja mediayhtiö Alma Median hintaa parin prosentin tahtiin.\nKoko pörssin yleisindeksi eli kokonaiskehitys oli kuitenkin torstaina aamupäivällä reilun prosentin pudotuksessa. Pörssin painumisen takana on aamupäivän tulosjulkistajista kovimmassa laskussa ollut teleliikenneyhtiö Nokia, jonka hintakehitys vaikuttaa paljon yleisindeksiin.\nMyös kuituyhtiö Ahlstrom-Munksjön ja laivamoottoriyhtiö Wärtsilän arvo putosi aamupäivän tulosjulkistusten jälkeen yli kahden prosentin vauhdilla. Metsäyhtiö Stora Enson arvo taas oli yli 1,5 prosentin pudotuksessa.\nMyöskin Orionin odotuksia huonompi tulos näkyi pörssissä, kun lääkeyhtiön kurssi laski vajaa kolme prosenttia iltapäivällä.\n25.4. 10:45 Anni Lassila, toimittaja\nTikkurila perui maalitehtaan rakentamisen Venäjälle\nTikkurila peruuttaa uuden maalitehtaan rakentamisen Venäjälle. Yhtiön mukaan tehdas ei olisi ollut riittävän kannattava. Liuotinohenteisia maaleja tekevän tehtaan rakentamista on suunniteltu kaksi vuotta.\nVenäjä on Tikkurilan maalien suurin markkina-alue, jossa kysyntä myös kasvaa. Nyt yhtiö miettiin muita tapoja tyydyttää kasvava kysyntä.\n”Tikkurila on Venäjällä kauppa- ja rakennusmaalien selkeä markkinajohtaja, ja vahvistamme asemaamme lisäämällä markkinointi- ja myyntipanostuksia Venäjällä”, sanoo toimitusjohtaja Elisa Markula tiedotteessa.\nTikkurilan liikevaihto supistui tammi-maaliskuussa puolisen prosenttia 129 miljoonaan euroon. Liikevoitto ilman kertaluonteisia eriä kaksinkertaistui viime vuoden vastaavaan kauteen verrattuna 8,2 miljoonaan euroon.\n25.4. 10:27 Jussi Pullinen, toimittaja\nVerkkolaitteita valmistavan Nokian liiketoiminta sujui erittäin heikosti alkuvuonna.\nLiikevaihto kasvoi kaksi prosenttia 5,03 miljardiin euroon, mutta liiketulos ilman kertaluonteisia eriä oli yllättäen 59 miljoonaa euroa tappiollinen.\n”Vuoden 2019 ensimmäinen neljännes oli heikko Nokialle", toimitusjohtaja Rajeev Suri sanoi tiedotteessa.\nHuono tulos sai sijoittajat mietteliäiksi. Nokian osake oli puoli yhdentoista aikaan noin kymmenen prosentin laskussa.\nLue lisää täältä: Nokian kannattavuus romahti pahasti – liiketappio 59 miljoonaa euroa\n25.4. 10:20 Anni Lassila, toimittaja\nNokiaa lukuun ottamatta tulospäivä ei ole toistaiseksi tuottanut suurta draamaa. Suurilla teollisuusyrityksillä näyttää menevän yhtä tasaisen vahvasti. Kasvua on, ja toiminta kannattaa hyvin.\nMikään yhtiö ei ole maalannut piruja seinälle myöskään tulevaisuuden odotuksissaan.\nYhtiöt antavat tätä nykyä tosin niin herkästi tulosvaroituksia, jopa vain muutamaa päivää ennen tuloksen julkistamista, että tulospäivänä kuullaan varsin harvoin suuria yllätyksiä.\nTalouden näkymät ovat nyt hyvin vahvasti jakautuneet toimialan mukaan. Viime vuonna ylikuumentunut rakennusala tulee pakittamaan tänä vuonna reippaasti. Tilastokeskus kertoi torstaina haettujen rakennuslupien kuutiomäärän supistuneen jälleen.\nMuuten liike-elämässä on yhä vilkasta. Yrityksiä perustettiin Tilastokeskuksen mukaan viime vuoden lopulla kovaa vauhtia. Myös keskiviikkona julkistetut työllisyysluvut olivat järisyttävän hyviä.\n25.4. 10:03 Anni Lassila, toimittaja\nPakkauskartonkia, paperia ja sellua myyvän metsäyhtiö Stora Enson liikevaihto kasvoi tammi-maaliskuussa pari prosenttia 2635 miljoonaan euroon.\nYhtiön liikevoitto ilman kertaluontoisia eriä pieneni 12 prosenttia 324 miljoonaa euroon, mutta oli silti vielä yli 12 prosenttia suhteessa liikevaihtoon eli oikein hyvällä tasolla.\nTuloksen heikkeneminen johtui yhtiön mukaan kunnossapidon kustannusten noususta ja kustannusten kallistumisesta.\nSellun myynnin kannattavuus säilyi erinomaisena. Stora Enso teki tämän paperin ja kartongin välituotteen myynnillä liikevoittoa 26 prosenttia suhteessaa liikevaihtoon.\nSellua tekevän biomaterials-yksikön osuus koko yhtiön liikevaihdosta on noin 15 prosenttia.\nMetsäteollisuus on suoriutunut hyvin alan rakennemuutoksesta, kun paperin kysyntä on supistunut esimerkiksi median digitalisoitumisen myötä länsimaissa voimakkaasti.\nSuomessa sopeutuminen on tarkoittanut jatkuvaa tuotannon supistamista ja se näyttää jatkuvan. Alkuvuonna Stora Enso päätti sulkea Imatran tehtaillaan paperikone kuutosen, joka sammuu vuoden loppuun mennessä.\nOulun paperitehdas puolestaan muutettaan kartonkitehtaaksi.\n25.4. 9:52 Tuomo Pietiläinen, toimittaja\nAmerikan-markkinat ja erityisteräkset nostivat terästyhtiö SSAB:tä\nTeräsyhtiö SSAB:n liikevoitto nousi tammi-maaliskuussa 1674 miljoonaan kruunuun eli noin 160 miljoonaan euroon vuodentakaisesta. Viime vuonna vastaavana aikana liikevoitto oli noin 92 miljoonaa euroa.\nSSAB:n mukaan liikevoitto nousi Amerikan-yksiköiden ja erikoisteräksen parantuneen kannattavuuden vuoksi.\nYhtiön alkuvouden liikevaihto oli noin 1,9 miljardia euroa, missä on selvää kasvua edellisvuoden noin 1,65 miljardiin euroon verrattuna.\nYhtiö uskoo liiketoiminnan jatkuvan " hyvällä tasolla" tulevaisuudessa. Yhtiön mukaan autoteollisuuden kysynnän heikentyminen aiheuttaa kuitenkin jonkin verran epävarmuutta teräksen kysynnässä.\nSijoittajat höykyttivät Nokiaa pörssissä – liiketulos romahti yllättäen tappiolliseksi\nOsakkeet halpenivat rajusti Yhdysvalloissa ja Aasiassa, syynä Kiinan kostotoimet kauppasodassa 14.5.2019