Päiväkumpu - VAV\nKyllikintie 29 Rivitalo 65 kpl 2h+kk – 4h+k\nLaurintie 41 Rivitalo 21 kpl 3h+k+s – 4h+k+s\nVellamonkuja 1 ja 2 Rivitalo 82 kpl 2h+kk+s – 4h+k+s\nNyyrikintie 7 Rivitalo 48 kpl 2h+kk+s – 4h+k+s\nPeijaksentie 15 Rivitalo 48 kpl 2h+kk – 5h+k\nPäiväkumpu sijaitsee Lahdenväylän varrella, sen länsipuolella. Etelässä aluetta rajaavat Koivukylänväylä ja Hakkilan kaupunginosa, lännessä Keravanjoki. Pohjoisessa Päiväkummulla on yhteistä rajapintaa Sipoon kanssa.\nPäiväkummun pientaloaluetta alettiin rakentaa heti sotien jälkeen, ja omakotialue laajeni etenkin 1970-luvulla. Tähän lienee vaikuttanut Lahden moottoritien valmistuminen vuonna 1973, mikä paransi yhteyksiä pääkaupunkiin. 1980-luvun loppupuolella väestönkasvu kiihtyi uudelleen, kun uusia pienkerros- ja rivitaloja alettiin rakentaa kaupungin omistamille maille Päiväkummun itä- ja eteläosiin. Näiden alueiden rakentaminen on jatkunut kiihkeänä vielä 1990- ja 2000-lukujen puolella, jolloin valmistui lähes puolet alueen nykyisestä asuntokannasta. Rakentaminen sai myös uusia piirteitä, kun alueelle valmistui vuokra- ja asumisoikeusasuntoja.\nPäiväkummussa on lapsia varten alakoulu ja pienemmille päiväkoti. Koulun yhteydessä toimii myös neuvola. Kaupunginosassa on päivittäistavarakauppa. Päiväkumpulaisten yhteistoiminnan keskuksena toimii iltaisin seurakuntatalo. Suurin työnantaja kunnallisten palvelujen jälkeen on palvelukoti Vantaan Kerttuli, joka on tarkoitettu vammaisten henkilöiden lyhyt- ja pitkäaikaiseen asumiseen. Lisäksi asutuksen lomassa on joukko pieniä yrityksiä.\nPäiväkummun asuinaluetta ympäröivät viheralueet kaikissa ilmansuunnissa. Lisäksi asuntoalueen monet rakentamattomat tontit toimivat usein leikki- ja ulkoilupaikkoina. Etelässä asuinalue rajoittuu Keravanjoen laaksoon, vanhan Rekolankylän viljelyaukeaan. Aukean reunalla on säilynyt muutamia kulttuurihistoriallisesti arvokkaita vanhoja sukutiloja, kuten vuosisadan alkuajoilta peräisin olevat Storpetas ja Kaunisto.\nLisätietoa Päiväkummusta ja lähialueista löydät Vantaan kaupungin aluesivuilta.


Kobrien kuuden miehen taistelu ei riittänyt voittoon Kouvolassa | Pohjalainen\nKOUVOT–KOBRAT 96–81 (45-40)\nKorisliigan syksyn otteluissa epätasaisten otteiden kanssa tuskaillut Kobrat taipui Kouvojen vieraana saappaat jalassa neljänteen peräkkäiseen tappioon luvuin 81-96. Vain kuudella miehellä pelanneen lapualaislauman lähtökohdat peliin olivat hankalat, ja tämä näkyi läpi illan.\n– Näin vähillä pelaajilla meinaa painaa, Antto Nikkarinen näki.\n– Meillä on ollut paljon pelejä. Onhan kuudella jaksaminen hankalaa koko pelin, päävalmentaja Ville Turja myönsi.\nTiistaina BC Nokialle vaivaisen pinnan erolla taipunut Kobrat oli tuossa ottelussa melkoisessa vuoristoradassa. Samanlainen tekeminen leimasi taas kerran lapualaisjoukkuetta.\n– Kyllä se meitä vaivaa. Oli vähän tasaisempi peli kuin tiistaina, muttei missään vaiheessa kovin hyvää, Nikkarinen manasi.\nKobrien tehokkaimmat olivat joukkueelle liki puolet pisteistä upottaneet Brandon Boggs (24/3) ja Jordan Capps (23/4). Vahinko vain, että puolustus yski.\n– Meitä vastaan tehdään järjestäen joka pelissä 90 ja jotain pistettä. Silloin on vaikeaa voittaa. Annoimme hyökkäyslevypalloja aika tuhottoman paljon.\nKobra-luotsi Turja painotti ennen iltaa, että tasaisuuden löytämisen lisäksi joukkueen tulisi minimoida ne synkät hetket, jolloin pallon liike on huonompaa. Tätä oli valitettavasti havaittavissa samalla, kun Kouvot piti pelivälineestä huolta.\n– Oli sitä. Jokaisessa pelissä on ollut sellainen jakso jossain vaiheessa, etteivät pallo ja miehet liiku. Silloin on todella vaikeaa hyökätä, takamies Nikkarinen sanoi.\n– Olimme pelisuunnitelmassa hyvin ensimmäisen puoliajan. Kouvot on täällä hurlumhei-joukkue. Nyt se tilanne tuli kolmannella jaksolla. Otin aikalisän, huusin pojille ja intensiteetti nousi vähän, mutta energiat loppuivat, Turja pyöritteli.\nKobrat ei onnistunut ottamaan perjantaina askelia kohti parempaa. Joukkue oli mennyt tuohon suuntaan viime aikoina niin hyökkäystä kuin puolustusta tuijottamalla.\n– Ura-pelin sukelluksesta olemme menneet paljon eteenpäin. Pelasimme mielestäni tiistaina paremmin, mutta nyt lähtökohdat olivat vaikeat, Nikkarinen summasi.


Vehviläinen: Eduskunta varautuu uhkiin | Ulkopolitiikka\nEduskunta tarvitsee hyvät resurssit tietoturvaan, mutta käyttäjiltä vaaditaan myös omaa osaamista, sanoo puhemies Anu Vehviläinen.\nAnu Vehviläinen pitää tärkeänä, että Suomessa olisi hyvä kyberturvallisuuden koordinaatio. Kuva: Sanna Ra\nViime syksynä eduskunnassa tapahtui vakava kybervakoiluyritys, jossa yritettiin tunkeutua eduskunnan tietojärjestelmiin. Hyökkäys havaittiin eduskunnan sisäisessä teknisessä valvonnassa, ja joidenkin kansanedustajien sähköpostitilien tietoturva vaarantui.\nEduskunnan puhemiehen Anu Vehviläisen mukaan tietomurrosta on keskusteltu erityisesti eduskunnan tietohallinnossa, mutta myös virkamieskunnassa ja edustajien kesken. Talvella ulkoasiainvaliokunta käsitteli ulko- ja turvallisuuspoliittista selontekoa. Vehviläinen arvelee, että kyberturvallisuus on saanut valiokunnassa erityishuomiota hyökkäyksen vuoksi.\nMikä oli ensireaktiosi tietoon?\nTotta kai olin yllättynyt. Olin kuitenkin tietoinen Norjan parlamenttiin viime elo-syyskuussa tehdystä hyökkäyksestä. Ajattelin silloin, että jos täällä Pohjoismaissa voi sattua tällaista, sama voi tapahtua joskus Suomessakin. Kun sain tiedon murrosta, keskusrikospoliisi oli jo aloittanut esitutkinnan ja tietenkin eduskunnan johto antoi kaiken tukensa tutkintaan.\nKRP tutkii tapausta rikosnimikkeillä törkeä tietomurto, törkeä vakoilu ja törkeä viestintäsalaisuuden loukkaus. Tiedetäänkö miten tunkeutuja pääsi sisään?\nEn voi mennä yksityiskohtiin, mutta supo on kertonut julkisuudessakin, että se havaitsi tämän tyyppistä liikehdintää jo varhain viime vuonna ja oli siitä yhteydessä eduskuntaan. Viime syksynä eduskunta teki itse varsinaiset havainnot. Tämä on erittäin vakava tapaus, mutta on tärkeää, että tehdään hyvää yhteistyötä eri tahojen välillä.\nMillaista yhteistyötä eduskunta tekee kansallisten turvallisuusviranomaisten kanssa?\nTämän tapauksen osalta on selvää, että KRP on tutkiva organisaatio eli teemme poliisiviranomaisyhteistyötä. Muissa oloissa kyberturvallisuuskeskus on tärkeä sekä eduskunnalle että monelle muullekin taholle. On selvää, että eduskunnan tietoturvan yksityiskohtia ei voi käsitellä julkisuudessa.\nKybervakoilun takana oli niin sanottu APT31-operaatio, joka liittyy Kiinan valtiolliseen kybertoimintaan. Miten suurena uhkana näet autoritääristen valtioiden toteuttaman verkkovakoilun?\nKaikki vakoilu on erittäin vakavaa, olipa se julkisten, valtiollisten tai yksityisten tahojen tekemää. Mutta kieltämättä, jos taustalla on valtiollisia tahoja, on erityisen vakavaa mikäli vakoilu kohdistuu päätöksentekoon ja demokratiaan, jota eduskunta Suomessa ylimpänä päätöksentekoelimenä toteuttaa.\nVastasin viime vaalikaudella hallituksessa julkisen puolen digitalisaatiosta ja seurasin jonkin verran myös kyberturvallisuuskeskustelua. Aivan viime aikoina on nähty, miten tekoäly on tullut mukaan kyberturvallisuusuhkiin, vaikkapa deep fake -videoissa. Kun kybertoimintaa ja informaatiovaikuttamista käytetään yhdessä, se kertoo tämän päivän uhkien monimuotoisuudesta ja kekseliäisyydestä.\nKeskusteliko supo attribuonnista eduskunnan kanssa?\nEn voi mennä yksityiskohtiin, mutta totta kai meidän tietoturva- asiantuntijamme ja tietohallinto keskustelevat supon kanssa.\nKybervakoilu on lisääntynyt erityisesti nyt, kun perinteinen henkilötiedustelu on pandemian matkustusrajoitteiden takia vähentynyt. Millaisia toimenpiteitä eduskunnassa on tehty tietomurron jälkeen?\nNyt on eletty jo yli vuosi korona-aikaa ja puhemiesaikanani kaikki kontaktointi muiden maiden puhemiesten kanssa on tapahtunut etäyhteyksillä. Totta kai tämä on lisännyt kyberturvallisuuden uhkia. Kun käymme keskusteluja kollegoiden kanssa, ymmärrämme hyvin, että esimerkiksi Teams [tiimiyhteistyökalu] ei ole tietoturvallinen.\nEn voi kuvailla yksityiskohtaisesti toimia, mutta eduskunnassa pitää olla riittävän hyvä resursointi tietoturvan tukemiseen, varmistamiseen ja uudistamiseen. Tarvitaan teknisiä valmiuksia sekä käyttäjien omaa kyberosaamista. Kyberturvallisuuskeskuksen tietoturva-asiantuntijat ovat antaneet kansanedustajille koulutusta eli uhkiin varaudutaan monitasoisesti.\nMiten huomioit tietoturvan vapaa-ajallasi?\nKyberhyökkäys on herätellyt minuakin ja olen ottanut oman talon opastusta vastaan. Luulen, että olen aika peruskäyttäjä. Mutta tiedän, että monet ikäihmiset ovat todella huolissaan omasta tietoturvastaan. Kyberturvallisuuden kehittämisohjelmassa on ajatus viedä kyberturvallisuuskoulutusta kouluihin, mutta mielestäni myös ikäihmisten ja työelämän ulkopuolella olevan aikuisväestön kybertaitoja tulisi vahvistaa tavalla tai toisella. Ehkäpä tarjolla voisi olla eräänlaisia kansalaisen kyberkursseja.\nKeskustan kansanedustaja vuosina 1995–2003, 2007–\nEduskunnan puhemies kesäkuusta 2020 lähtien.\nEntinen kunta- ja uudistusministeri (2015–2019) sekä liikenneministeri (2007–2011).


Verkostot osana urheiluseuran kehittämistä : Case Mailajuniorit ry\nKuusimäki, Leena (2017)\nTässä opinnäytetyössä selvitettiin verkostoyhteistyön hyödyntämistä urheiluseuran toiminnan kehittämisessä. Tavoitteena oli laatia pesäpalloseura Mailajuniorit ry:n toiminnan tueksi kehittämisehdotukset, jotka pohjautuvat pääosin seuran keskeisten yhteistyökumppanien näkemyksiin ja toiveisiin.\nLähestymistavaksi valittiin tapaustutkimus ja työ toteutettiin kvalitatiivisena eli laadullisena tutkimuksena. Teoriaosuudessa perehdyttiin ensin verkostoihin ja verkostoitumiseen ja sen jälkeen kolmanteen sektoriin toimijana. Empiriaosuuden aluksi tutustuttiin kolmen eri yhteistyötahon omiin strategioihin toimeksiantajaseuran näkökulmasta. Varsinainen tutkimus toteutettiin haastattelujen muodossa. Seitsemän haastateltavaa valittiin yhdessä seurajohdon kanssa ja he edustivat seuran kotikaupunkia, lajiliittoa, lajin aluejärjestöä sekä paikallisia yrityksiä.\nAineiston keräämiseen käytettiin verkostoitumiseen ja kolmannen sektorin toimintaan liittyvää kirjallisuutta, vapaaehtoistyöhön ja urheiluseuratoimintaan liittyviä julkaisuja, tutkimuksia ja toimintasuunnitelmia sekä yhteistyökumppanien kehittämisstrategioita ja haastatteluja. Kehittämistehtävä perustui myös tekijän omaan vapaaehtoistyöhön seurassa koko sen olemassaolon ajan ja käytännön kokemuksen kautta tulleisiin havaintoihin ja tietämykseen.\nTyön perusteella voitiin todeta, että seuran yhteistyökumppanit olivat pääosin tyytyväisiä yhteistyön sujuvuuteen ja näkivät seuran imagon ja toiminnan positiivisessa valossa. Yhteistyön lähtökohtia olivat näkyvyyden kasvattaminen ja halu tukea paikallista lasten ja nuorten liikuntaharrastusta. Seuran taholta odotettiin etupäässä aktiivisempaa yhteydenpitoa sekä uusia ideoita yhteistyön toteuttamiseksi. Työn lopputuloksena laadittiin kehittämisehdotukset, jotka sisältävät konkreettisia toimenpiteitä muun muassa yhteistyökumppanien huomioimiseen, lajin sisäiseen ja lajien väliseen yhteistyöhön sekä pelaajarekrytointiin liittyen.


Kirjoittaja Aihe: Aurinkopaneelin asennus (Luettu 6810 kertaa)\n« Vastaus #15 : 6.07.2019 kello on 21:31 »\nLainaus käyttäjältä: ***** "Masi" - 6.07.2019 kello on 21:10\nTämän takia laitoin kennon veneeseen, ei ole huolia enään.\n« Vastaus #16 : 6.07.2019 kello on 22:49 »\nLainaus käyttäjältä: ***** HiTec - 6.07.2019 kello on 20:32\nNiin, hinta kun ei aina kaikkea merkitse jollei sitä järkevästi saada minnekkään sopimaan. Myös painoa on n. 10kg lisää 150Wp vs. 300Wp ja paino on monelle se suurin kantapää.\nEtuseinään jos mielit niin muista että paneleiden lasit on karkaistu ja jo pienikin terävä osuma pirstoo panelin lasin. Muutamalla tutulla on ollut ja todettu huonoksi paikaksi ajonaikana maksaneena muutaman satasen oppirahoja vaatien että paneli otetaan pois siirron ajaksi, muutoin varsin hyvä sijoituspaikka jos voi vain suunnata etelään. Jopa kylkeen asentamalla panelit kestävät paremmin ilman sen kummempaa suojaa siirron aikana. Tosin seinäasennuksessa tuotto jää nimellisestä n. 65% mutta vastineena toimii myös talvella koska lunta ei panelin pintaan kierry ja ohut kuura ei haittaa juurikaan tuottoa.\n« Vastaus #17 : 6.07.2019 kello on 22:52 »\n240w hyvin riittää aurinkosäällä pidempäänkin puskailuun, mutta kun pari kolme sadepäivää, niin nirkoseksi sähkö käy ellei agrea välissä pyöräytä. Muuten kalat sulaa pakasteessa. Tuli vielä tuo pappikone joka lisää yöllistä kulutusta aika paljon ja tyhjentää akkuja. Lisäsin järjestelmään 100w irtopaneelin omalla säätimellä, joka parantaa jonkin verran tilannetta.\n« Vastaus #18 : 6.07.2019 kello on 23:42 »\nLainaus käyttäjältä: ***** mjo33400 - 6.07.2019 kello on 21:31\nItsekin katellut cabiinin katolle, lipan päälle 120x50cm muovipohjaista taivutettavaa. Ovat vaan tuplahintaisia tuplasti isompiin lasi+aluraami versioihin nähden eli nelinkertaisesti.\n« Vastaus #19 : 7.07.2019 kello on 09:36 »\nMitenkähän tuollainen paneli toimisi ns. pihalla? Tällöin vaunun voisi parkkeerata ihan miten mieli tekee, teline sopivaan paikkaan pihalle ja paneli siihen. Tuon kun vielä varustaa yksinkertasella, vaikka ihan vain aikaan perustuvalla kääntölaitteella, niin luulisi tuottojakin jo saatavan aika hyvin vaikka johdot panelille pikkasen pidemmät nyt olisivatkin\n« Vastaus #20 : 7.07.2019 kello on 11:11 »\nLainaus käyttäjältä: ***** HiTec - 7.07.2019 kello on 09:36\nVoi toki, mielikuvitus on rajoitteena. Tosin telineen pitää olla tukeva sillä panelilla on aika iso purjepinta-ala. Tosin panelia kun kääntää manuaalisesti 2-4 kertaa päivässä auringon suuntaan saa jo lähes saman kuin mitä automaattinen seuranta lisää tuottoa. Käännöstä ei ole sitten mitään hyötyä jos osalle sektorista maasto tai kasvillisuus aiheuttaa varjon panelille. Eli paikka panelille sellaiseen kohtaan missä ei varjoja ole.\nMoni unohtaa sen ettei johtoja tarvitse mitoittaa maksimivirtojen aurinkopanelin mukaan sillä akusto on monesti lähes täynnä jolloin akun virranottokyky on pienempi. Johdotuksessa piuhojen pinta-alan suhteen kannattaa siis käyttää maalaisjärkeä ja akun lataaminen muutenkin perustuu aurinkopanelilla aikaan anemmän kuin suureen virtaa. Suurempi ongelma johdotuksissa on saada liitokset mitkä kestävät irroittelua, eivät hapetu sekä myös aikaa kestävät kuten myös se kuinka saa telineestä sellaisen minkä voi ottaa tarvittaessa mukaan muistaen taas sen painon asettamat rajoitteet.\n« Vastaus #21 : 7.07.2019 kello on 11:25 »\nLainaus käyttäjältä: ***** ktako - 6.07.2019 kello on 22:52\nAkkukapasiteettihan se tuossa hiertää enimmäkseen mutta sitäkään ei rajatta voi mukanaan kantaa. Ei mitenkään tavatonta että Suomen kesässä on useammasti yhtäjaksoisesti seitsämän sateista/pilvistä päivää ja se kyllä kysyy jo akkukapasiteettia kun ei paneliteholla voi akkukapasiteettia juuri korvata. Se tuo akusto on kuin pankkitili missä pitää olla pahan päivän varalle käytettävissä rahaa tarpeeksi pitkän aikaa kulutukseen nähden että sen huonon jakson yli päästään.\n« Vastaus #22 : 7.07.2019 kello on 11:44 »\nLainaus käyttäjältä: ***** 88k5 - 6.07.2019 kello on 23:42\nNo vaikka tästä https://www.ebay.com/itm/50W-100W-18V-Mono-Flexible-Solar-Panel-ETFE-Durable-2M-Cable-For-12V-Car-Boat/372652539209?hash=item56c3d27d49:m:m4uj3igU-ncas0uuMwaeaaA Hintaa 100euroa ja huonolla tuurilla mahdollinen alv+tulli n. 30 euroa.\nLisää löytyy Ebaysta tai Aliexpresistä.\nMutta itse kyllä laittaisin perinteisen kaiteeseen tai mastoon kiinni niin että sen suuntausta voisi vaihtaa tarvittaessa manuaalisesti .\n« Vastaus #23 : 7.07.2019 kello on 14:34 »\nLainaus käyttäjältä: ***** Sinnipirtti - 7.07.2019 kello on 11:44\nTuon jo suostuisin maksamaan - toimitusaika vaan sellainen, että menee (tämä) kesä ohi, mutta ensikaudelle kyllä pitää laittaa..\nNopeakulkuiseen (liukuvaan) cabincruiseriin ei voi laittaa mitään pyöriteltävää mastoasennusta perinteiselle raamilliselle panelille. Ajonajaksi irralleenkaan ei käy kun ei ole tilaa/paikkaa sille. Kaarevaan kattoonkaan viittis 35mm kehystä suoristaa - on sitten 10 cm kynnystä reunoilla. Siispä taipuisassa pysyn\n« Vastaus #24 : 7.07.2019 kello on 21:03 »\nLainaus käyttäjältä: ***** Sinnipirtti - 7.07.2019 kello on 11:25\nJoo akkukapasiteetilla pääsee ensialkuun pahan päivän yli, mutta jos aurinkoa ei tule pitänee alkaa agrea tai konetta pyöritteleen tai vaihtaa osoitetta jotta sais taas tilit täyteen. Pieni kapasiteetti. Lyhyempi latausaika, suuri kapasiteetti pidempi latausaika. Jossain tapauksessa akut saa takaisin täyteen vasta kotona tai jossain tolpassa, joskus jopa päivien päästä. "Kauhun" tasapaino kannattaa optimoida suhteessa kapasiteetin tarpeeseen huomioiden kulutus, mahdollinen latausaika ja paino. Tilakysymys myös asettaa määrätyt rajat akuston kokoon.\n« Vastaus #25 : 8.07.2019 kello on 08:04 »\nOstin Motonetista perinteisen 15w:sen ja asensin kaideputkeen taakse ja on käännettävä. Rantapaikka kun on niin on koko ajan auringossa aamusta iltapäivään.\n« Vastaus #26 : 18.07.2019 kello on 07:36 »\nLainaus käyttäjältä: ***** 99 - 6.07.2019 kello on 17:55\nLisäsin minitietokoneen (raspberry) järjestelmään, niin saa nähdä järjestelmän tilan mistä ja milloin vain\nKuvakaappaus 2019-07-18 07-31-49.png (164.96 kilotavua, 1569x1122 - tarkasteltu 437 kertaa.)\n« Vastaus #27 : 18.07.2019 kello on 08:22 »\nteiän aurinkokennon valvontamittarinne ja softanne vie kohta niin paljon virtaa että tarviitte toisen kennon....\n« Vastaus #28 : 18.07.2019 kello on 09:34 »\nLainaus käyttäjältä: ***** Karabiilisti - 18.07.2019 kello on 08:22\nEi tuo järjestelmä vie kuin alle 10W (4G mokkula/wifi, tietokone ja kaksi valvontakameraa)\n« Vastaus #29 : 18.07.2019 kello on 10:37 »\n90 watin kenno tuottanee käytännössä jotain 45Ah?\n(hytötysuhde noin 50% ja aurinkotunteja keskim noin 12)\nSivu luotiin 0.32 sekunnissa. 38 kyselyä tietokannasta.


20.5.2019 00:00 — 4.8.2019 00:00\nEnsimmäistä kertaa Suomessa nähtävä kannettava shintolaispyhäkkö, Omikoshi, on esillä Kansallismuseon pop up -näyttelytilassa 20.5.-4.8. Lisäksi esillä on valikoima kielentutkija, professori ja diplomaatti Gustaf John Ramstedtin (1873−1950) Japanista keräämiä esineitä.\nOmikoshi-pyhäkkö kannetaan Kansallismuseoon juhlakulkueessa lauantaina 18.5. Kulkue lähtee Esplanadin lavalta klo 11.30 ja päättyy Kansallismuseoon noin klo 13. Tapahtuma juhlistaa Suomen ja Japanin satavuotisia diplomaattisuhteita.\nSuomeen tuodun noin sata kiloa painavan, 30 000 osasta koostuvan pyhäkön on rakentanut viisi Miyadaikun perinnepuuseppää. He valmistivat Omikoshia vuoden. Omikoshi-pyhäkön on lahjoittanut Hamamatsu Finland Association, ja kulkuetapahtuman toteuttavat Norio Tomida (Tokyokan), Suomen Japanilaisten yhdistys ry, Heikki Mäenpää Harjula Production -tuotantoryhmineen ja Ronny Rönnqvist (Japanilaisen Kulttuurin Ystävät ry) sekä Hiroaki Hodai (Hamamatsu Finland Association).\nPop up -näyttelytila, 1. kerros\nKansallismuseo, Pop-up -näyttelyt, 02.05.2019 — 01.09.2019\n2.5.–1.9.2019 Lauri Nykoppin Koivupuistossa-näyttely tuo taiteilijan lasiveistokset Kansallismuseon kahvilan sisäpihalle....\nKansallismuseo, Pop-up -näyttelyt, 04.05.2019 — 17.05.2019\n4.–17.5.2019. Mariliis Rebane on kuratoinut kuvataiteilijoiden Artor Jesus Inkerön, Azar...


Myytävät omakotitalot Kangasala, Asema - Kiinteistömaailma\nMyytävät omakotitalot Kangasala Asema\nMeiltä löydät myytävät omakotitalot Kangasala Asema niin yhdessä tasossa olevista vaihtoehdoista isoihin useamman kerroksen omakotitaloihin. Sadat omakotitalokohteet ja erittäin kattava kiinteistönvälittäjien verkosto varmistavat, että meillä on hyvä paikallinen osaaminen ja tieto, mitä omakotitalossa asuminen tarkoittaa. Katso alta kaikki myytävät omakotitalot Kangasala Asema ja hyödynnä kätevää hakutyökalua. Meiltä löydät varmasti unelmiesi omakotitalon. Katso myös: vuokra-asunnot Kangasala, asuntojen hinnat Kangasala, kiinteistönvälitys Kangasala ja asuminen Kangasala.


Minä olen Niitti, papereissa lukee Elsa-Kaarina. Olen kohta kahdeksantoistavuotias hontelo hippiäinen, joka ei lähde tämän harrastuksen piiristä edes hankaamalla - vuonna 2010 tartuin lujaa kiinni. Keppihevosharrastajana olen ollut suhteellisen aktiivinen ja kovaääninen alusta alkaen, varsinkin foorumi on ollut minulle tärkeä harrastamisen kanava. Alaani ovat aina olleet kaksipalaiset hevoset. Toimin moderaattorina keppihevosfoorumilla, sekä olen yksi Suomen Keppihevosyhdistyksessä vaikuttavista harrastajista.\nTykkään näperrellä, keksiä uusia juttuja, kirjoittaa pitkiä tekstejä ja laukata ihan hurjan lujaa. Ihmisenä olen äänekäs, säpäkkä ja useimmiten kovin hilpeä, mikäli koen seuran sellaiseksi, jossa on helppo olla. Uusien ihmisten kanssa tai sellaisessa saurassa, jossa tunnen itseni epäsopivaksi, olen usein kärtty ja suorastaan piikittelevä. Tottakai minusta löytyy myös ihan kivojakin piirteitä, en ole aina niin rasittava kuin ehkä itse ajattelen. Olen empaattinen ja herkkä otus, joka haluaa pakoon maailmaa vähän turhan usein. Erityisen tärkeitä minulle ovat toiset ihmiset, ei välttämättä kontakti heihin vaan tieto siitä, että tuolla on ainakin muutama ihana joka minusta välittää. Rakastan elukoita, varsinkin kahta kissatyttöäni kohtaan tunnen suurta sielunsisaruutta. Lisäksi kotiterraariossa mönkii kaksi akaattikotiloa, ja perheellämme on aina ollut koiria. Ihan oikeita hevosia olen harrastanut yhtä kauan kuin keppihevosiakin, ja tällähetkellä elämässäni vaikuttaa muutama kovinkin tärkeä poni.\nKiitokset kaikesta kuuluvat näille ihmisille, joiden kanssa viihdyn, ja jotka ovat tavalla tai toisella vaikuttaneet minuun positiivisesti ja rakentavasti. Ihan vaan koska haluan listata muutaman ja osoittaa kiitokseni niin tässä tulee! Loppuun sulloin vielä muutaman linkin joissa kannattaa käydä vierailulla. On niin monta ihmistä, tallia ja hevosta jotka ansaitsisivat suuret kiitokset ja paljon rakkautta minulta. Jos sydämesi sykähtää lukiessasi näitä kiitoksia, olet varmasti aivan mainio ja ansaitset kaikkea kivaa!\nVarjan Valakian Varja on napsinut satunnaisia sivuiltani löytyviä kuvia, ja on muutenkin kamalan metka kamu. Erittäin empaattinen ja aina yhtä hyvä tyyppi, sielunsisko.\nKht Stary on Kiiapan omistama talli, jonka kanssa ollaan toimittu tiiviissä yhteistyössä harrastuksen suhteen jo monia vuosia. Erittäin tärkeä tyär, minulle kaikista läheisin.\nSuuret kiitokset siitä, että Kuusenkerkkä on syntynyt ja pysynyt pystyssä ansaitsee upean Iisan Tallin upea Saila!\nYksi lemppariharrastajistani on Maikken, joka pyörittää suorastaan kadehdittavaan maineeseen noussutta tallia nimeltä Kht Ra.Ra.\nAlisa, Windna • Anna, Scarlet Hobbyhorses • Joey, Vaellustalli Aphé • Limppu, Kht Helmilehto • Rigtan, Kht Airelle • Roosa • Taija, Oritalli Asgard • Vipe, Kht Avenue\nSkh-foorumi • Suomen Keppihevosyhdistys • Suomen keppihevosrekisteri • Villaharjat


Kautta ihmiskunnan historian ihmiset ovat käyneet kauppaa tavaroilla, ja se kehittyi lopulta siihen pisteeseen, että kehitimme talouden ja aloimme käyttää rahaa suoran kaupankäynnin sijaan. Monet tuotteet voidaan ostaa kertaalleen, mutta on myös tuotteita, joita myydään palveluina ja joista on maksettava tilauksen perusteella.\nVaikka kaikki tämä saattaa kuulostaa alkeelliselta, se liittyy tämän päivän aiheeseen eli ohjelmistolisensseihin. Ohjelmia ja sovelluksia myydään usein tilausperusteisesti, koska ne kehittyvät ajan myötä. Kehittäjien on pidettävä ohjelmat ajan tasalla, ja heille on jotenkin maksettava, ja tilaukset tarjoavat erinomaisen vaihtoehdon.\nValitettavasti tämä asettaa asiakkaan tilanteeseen, jossa hänen ohjelmistolisenssinsä voi loppua pahimpaan mahdolliseen aikaan. Tämän päivän oppaassa esittelemme sinulle kolme erilaista ohjelmistolisenssien seuranta -tekniikkaa, joita voit käyttää varmistaaksesi, ettet joudu tekemisiin äkillisten lisenssien päättymisten kanssa.\nYksi yksinkertaisimmista tavoista seurata ohjelmistolisenssejäsi on ylläpitää päiväkirjaa, jossa on yksityiskohtaiset tiedot kaikista niistä. Varmista, että pidät fyysistä päiväkirjaa, sillä se parantaa muistin säilymistä, koska kirjoitat ohjelmistolisenssien voimassaolon päättymispäivämäärät käsin, mikä on käytäntö, jonka on todistettu parantavan muistia.\nVaikka tämä saattaa kuulostaa perusasialta, sinulla on ohjelmistojen voimassaolon päättymispäivämäärät aina yhdessä paikassa, jolloin voit viitata päiväkirjaasi aina, kun olet huolissasi tietystä ohjelmasta. Voit vapaasti jakaa luettelon kategorioihin tai tehdä mitä tahansa muuta, mikä auttaa sinua parantamaan päiväkirjan järjestämistä entisestään.\nYouTube-video: 3 ohjelmistolisenssien seurantamenetelmää, joita voit käyttää\nAseta digitaalinen muistutus\nToinen erinomainen vaihtoehto on asettaa muistutus ohjelmalisenssin päättymistä edeltävänä päivänä ja sitten toinen muistutus sinä päivänä, kun se tapahtuu. Voit asettaa nämä muistutukset puhelimeesi, tietokoneeseesi tai mihin tahansa muuhun laitteeseen, jonka kanssa olet eniten tekemisissä, jotta näet muistutuksen mahdollisimman todennäköisesti.\nKannattaa muistaa, että sinun on silti toimittava muistutuksen mukaan, joten tämä vaihtoehto pitää vastuun edelleen sinun käsissäsi. On myös mahdollista, että unohdat muistutukset, joten tätä vaihtoehtoa kannattaa käyttää toisen lisenssien seurantamenetelmän rinnalla.\nKäytä lisenssien seurantaohjelmistoa\nViimeiseksi sinulla on myös mahdollisuus käyttää ohjelmaa, joka on suunniteltu erityisesti ohjelmistolisenssien seurantaan. Nämä sovellukset luetteloivat kaikki ohjelmistoavaimesi ja antavat sinulle kaikki tarvitsemasi tiedot päivästä, jona aktivoit ne, siihen päivään asti, jona ne vanhenevat.\nNämä ohjelmat auttavat varmistamaan, ettet jää päivääkään ilman voimassa olevaa ohjelmistolisenssiä, ja takaavat, ettet koskaan jää ilman kriittistä sovellusta. Voit jopa asettaa erilaisia prioriteettitasoja riippuen tietyn lisenssin tärkeydestä.\nKuten huomaat, käytettävissäsi on monenlaisia vaihtoehtoja, kun haluat seurata ohjelmistolisenssejäsi. Toivomme, että ainakin yksi näistä vaihtoehdoista auttaa sinua varmistamaan, etteivät ohjelmistolisenssiesi vanhene sinun takiasi.\nNäin poistat chromen kirjanmerkit mobiilipöydältä\nParas pc-rakennus alle ₹20,000 pelaamiseen.\nXbox game pass ultimate ja xbox live gold: mitä eroa niillä on?.


03.02.2017 klo 9:01\nUlkomaisia investointeja Suomeen houkuttelevan Finpron viestintäpäällikkö Hetta Huittinen kertoo, että esitystäTeslallevalmistellaan Vaasan kanssa muun muassa sen vuoksi, että Vaasa on tehnyt valmistelutöitä kaikkein pisimpään.\n- Samalla on hyödynnettävä kaikki eri alueiden vahvuudet, jotka voivat osaltaan tukea tehtaan saamista Suomeen. Kokoamme nimenomaan valtakunnallista pakettia, Huittinen korostaa.\n- Finpron tehtävänä on katsoa kansallista etua, ja katsoa asioita valtakunnallisesti. Haemme ennen kaikkea sähköautoja valmistavaa Teslaa Suomeen, hän tähdentää.\nHänen mukaansa kansainvälisissä investoinneissa ulkomainen yritys tekee loppujen lopuksi aina oman valintansa omilla kriteereillään.\n- Tesla on kertonut julkisuuteen ainoastaan, että se tekisi päätöksen tehtaan sijoituspaikasta tänä vuonna, Huittinen sanoo.\nFinpron Invest in Finland -yksikkö on kartoittanut tehtaan sijoittumiseen ja Suomen houkuttelevuuteen liittyviä tekijöitä kuultuaan, että Tesla on kiinnostunut sijoittamaan mahdollisen uuden akku- ja autotehtaansa Eurooppaan.\nElinkeinoministeri Mika Lintilä (kesk) on kutsunut koolle kaikkien selvityksessä mukana olleiden kaupunkien edustajat helmikuun 14. päivänä. Tilaisuudessa käydään läpi Teslan investointihankkeen tilannekuva ja sovitaan yhteisistä jatkoaskeleista.\nTesla Motors on yhdysvaltainen, Piilaaksossa päämajaansa pitävä loistoluokan sähköautoja valmistava yhtiö. Yritys perustettiin vuonna 2003.\nTeslan automalleja ovat urheiluauto Roadster, henkilöauto Model S, ja katumaasturi Model X, ja viimeisimpänä henkilöauto Model 3.\nEnsimmäinen tuotantomalli Roadster saatiin markkinoille vuonna 2008. Malli ei ole enää myynnissä.\nTeslan ensimmäinen oma tehdas sijaitsee Fremontissa Kaliforniassa.\nYhtiö rakentaa Nevadaan Gigafactory-nimistä maailman suurinta tehdasta. Ensimmäinen vaihe avautui viime heinäkuussa.\nTeslan toimitusjohtaja Elon Musk kertoi viime marraskuussa suunnitelmasta perustaa toinen Gigafactory Eurooppaan.


Onko taloyhtiösi jo liitetty valokuituverkkoomme ja haluaisit ottaa valokuituyhteyden käyttöön tai kenties päivittää yhteysnopeuttasi?\nOnko taloyhtiösi (rivi- ja kerrostalo) jo liitetty valokuituverkkoomme ja haluaisit ottaa valokuituyhteyden käyttöön tai kenties päivittää yhteysnopeuden?\nValokuitu on ylivoimainen nopeudeltaan ja tiedon määrän käsittelykyvyltään. Se tarjoaa tasaisen ja vakaan yhteyden. Sinun yhteytesi ei riipu siitä, miten muu naapurusto käyttää nettiä juuri nyt. Valokuidulla varmistat, että koko perheen laitteet, nettipelit ja suoratoistopalvelut toimivat sujuvasti useilla laitteilla yhtä aikaa ─ ilman ruuhkia.\nOta nettiyhteys käyttöösi perusnopeudella tai valitse huippunopea laajakaista. Voit myös halutessasi tilata TV-palvelut samaan pakettiin. Täytä oheinen yhteydenotto lomake, niin olemme sinuun yhteydessä. Voit myös soita meille nettitukeen tai lähetä sähköpostia, niin kerromme lisää tarjolla olevista nopeusvaihtoehdoista ja lisäpalveluista.\nTehokas langaton sisäverkko\nTökkiikö kodin langaton verkko? Tässä sinulle ohjeita langattoman lähiverkon sujuvaan käyttöön.


Carrier julkaisee BluEdge-huoltopalvelun eurooppalaisia HVAC-asiakkaita varten\nMONTLUEL, France - helmi. 12, 2021\nCarrier Global Corporation (NYSE: CARR), terveellisten, turvallisten ja kestävien rakennus- ja kylmäketjuratkaisuiden johtava globaali toimittaja, ilmoittaa julkaisevansa uuden BluEdge-huoltopalvelun Carrierin ja CIAT:in lämmitys-, ilmanvaihto- ja ilmastointi (HVAC) -laitteille Euroopassa. Monitasoinen BluEdge-huoltopalvelu on suunniteltu vastaamaan uniikkeihin asiakasvaatimuksiin ja pitämään laitteet käynnissä tehokkaasti tuotteen koko elinkaaren ajan.\nPoikkeuksellisen hyvän palvelun pohjana toimii pitkäaikainen yhteistyö. BluEdge-huoltopalvelun keskiössä toimii monitasoinen palvelumalli, joka tarjoaa valikoiman dynaamisia vaihtoehtoja, joiden avulla asiakkaan tarpeisiin voidaan vastata täydellisesti. Palvelutasoihin kuuluvat:\nPerustaso: Taloudellinen ratkaisu asiakkaille, joilla on verkkoyhteydellä varustettu jäähdytyskone ja jotka tarvitsevat normaalia asiakastukea. Perustasovaihtoehdossa Carrier voi tukea asiakastarpeita sekä verkon kautta että paikan päällä.\nParannettu: Kattava ennakoivan huollon sopimus, jossa yhdistyvät toiminta paikan päällä sekä monipuoliset etäyhteydet. Carrier maksimoi laitteiden käyttöiän, käyttöasteen sekä suorituskyvyn, tarjoten mukautetun tuen kullekin HVAC-laitteelle. Palvelut voidaan valita kulloistenkin tarpeiden, järjestelmäkonfiguraation ja taloudellisten tavoitteiden mukaan. Parannetussa vaihtoehdossa Carrier takaa, että ratkaisu täyttää F-kaasuasetuksen vaatimukset.\nEliitti:Eliittivaihtoehto on kaikkein huolettomin vaihtoehto asiakkaille, jotka vaativat laitteilta parasta luotettavuutta, käyttöastetta ja taloudellista varmuutta. Tämä sopimus kattaa vaurioituneiden ja huollettavien osien korjauksen tai uusimisen ja se sisältää haluttaessa kattavan varajäähdytyssuunnitelman.\nBluEdge-huoltopalvelu auttaa maksimoimaan suorituskyvyn, suojaamaan investointeja sekä pysymään HVAC-budjetissa. Carrier voi tarjota kaikille asiakkaille vaihtoehdon, joka takaa laitteen suorituskyvyn ja pitkäikäisyyden.\nKatso lisätietoja BluEdge-huoltopalvelusta osoitteessa www.carrier.com/commercial/fi/fi/palvelu/bluedge/


Korjuu - www.metsa.fi\nPuun myynti teollisuudelle/\nPuun korjuun tekevät valtion monikäyttömetsissä yksityiset metsäkoneyrittäjät. Metsähallitukselle urakoi kaikkiaan yhteensä noin 300 metsäalan yritystä. Urakoitsijoita ja heidän työntekijöitään on yhteensä noin 2.000 henkilöä. Puunkuljetuksista huolehtii noin 50 kuljetusyrittäjää 200 puutavara-autolla.\nKoko maassa noin kaksi kolmasosaa Metsähallituksen puusta kuljetetaan autolla tehtaalle asti. Rautatiekuljetusten osuus on noin 30 prosenttia ja nippu-uiton osuus muutaman prosentin.\nPuun kulkua metsästä tehtaille ja sahoille ohjataan tietojärjestelmillä: hakkuukoneen tietokoneelle toimitetusta korjuuohjeesta kuljettaja näkee muun muassa kohteen sijainnin, puustotiedot ja ympäristöohjeet sekä mitta- ja laatuvaatimukset.\nTiedot toteutuneista hakkuista siirtyvät automaattisesti hakkuukoneesta toimistojärjestelmään, jonka avulla kuljetusesimiehet tekevät kuljetusohjeet puutavara-autoille. Langattomalla tiedonsiirrolla autoon lähetetyistä kuljetusohjeista selviää, mistä varastolta puutavara haetaan, mitä kuljetetaan, mihin toimitetaan ja milloin puutavaran on oltava asiakkaalla.\nPuun korjuun laatua seurataan säännöllisesti. Korjuun laatuseurannassa tutkitaan hakkuukoneyrittäjien työnjälkeä.


Deko 133: Etsi niin löydät\nBlogi Vanilija 31. heinäkuuta 2014 klo 20.08\nOliivipuu on ihana. Omani viettää kesät aina lasitetulla parvekkeellamme ja tykkää siitä kovasti :)\nBlossom liikkeeseen Kokkolaan olen aina halunnut mennä -toivottavasti toiveeni toteutuu joku päivä.\nKristiina / Deko 133 -blogi 31. heinäkuuta 2014 klo 20.21\nPitää kyllä minunkin yrittää nyt ihan tosissaan pärjätä tämän kanssa talven yli! :) Blossomin liike on ehdottomasti käymisen arvoinen! <3 Kivaa loppuviikkoa sinnekin!\nSyhi / Syhinä-blogi 31. heinäkuuta 2014 klo 21.11\nIhana pikkupuu <3 Minä olen etsinyt ja etsinyt kerrostalon porraskäytävän sukunimitaulua aivan tuloksetta :( Ehdotin jo kerrostalossa asuvalle kaverille, että hän varastaisi omansa minulle ja maksaisin siitä 100 €! Ei suostunut :D\nKristiina / Deko 133 -blogi 1. elokuuta 2014 klo 23.19\nMinä muistan tuon sinun haaveen! :D Täytyypäs pitää silmät auki näilläkin suunnilla, jos löytyisi sulle nimitaulua!\nJenni 31. heinäkuuta 2014 klo 21.59\nVoi, kuinka kauniita kuvia ja ihana oliivipuu! Onneksi löysit etsimäsi! Itsekin yleensä jatkan sinnikkäästi etsintöjä ja yleensä taktiikka tuottaa lopulta tulosta. :)\nKristiina / Deko 133 -blogi 1. elokuuta 2014 klo 23.20\nKiitos, Jenni! :) Sinnikkyys kieltämättä palkitsee, vaikka lopputulokseen menisi tuhottomasti aikaa!\nAikku 3. elokuuta 2014 klo 10.00\nKeväällä jo aioin ostaa oliivipuun,niitä vaan ei saa joka paikasta.esim.oulaisten kukkakaupan pitäjä on aikaansa seuraava yrittäjä,hänellä on aina kaikkea Kodinonni kukkakaupassaan.hintatasokin on suht edukas!teillä on kaunis koti.tuo pussukka on nätti tuolle kasville!\nKristiina / Deko 133 -blogi 7. elokuuta 2014 klo 18.53\nKiitos Aikku! :) Oliivipuita on yllättävän vaikea löytää, onneksi tämän kohdalla tärppäsi! Ja Uashmaman pussi olikin jo hankittu odottelemaan sopivaa puuta. ;)\nWith all my love- blogin Jenna 31. heinäkuuta 2014 klo 22.06\nOlivipuu on kaunis. Mun työt alkaa huomenna. Ugh! Kahden vuoden loma on ohi :/\nKristiina / Deko 133 -blogi 1. elokuuta 2014 klo 23.21\nUigh, töihinpaluuta edeltävä ilta ja yö on aina tuskainen! Ja varsinkin noin pitkän "loma"pätkän jälkeen. Toivottavasti paluu meni hyvin! :)\nMaru/Nuapurissa 1. elokuuta 2014 klo 11.40\nVoi ihana oliivipuu! <3 Minäkin voisin kotiuttaa tuollaisen, mutta sain juuri (ilmeisesti helppohoitoiset) muratit tapettua.\nTietyt hankinnat on "must have" -listalla. Tällä hetkellä haluan keittiöön vanhan keittiövaa-an, mutta täydellistä ei ole vielä sattunut eteen. Listalla on myös jonkinlainen siro sohva-/sivupöytä. Ainiin ja vanha opetustaulu mustalla pohjalla ja, ja... :)\nMinullakin lomaviikko menossa ja mietin jo uusia työprojekteja voimaannuttavasta valokuvauksesta lähtien.. Mut hei, huomenna nähdään! Kivaa!\nKristiina / Deko 133 -blogi 1. elokuuta 2014 klo 23.36\nMinäkin kyllä yleensä tapan kaikki kasvit mitä hankin, jospa into tämän kanssa riittäisi pidemmälle! :D\nJa o'ou, nyt kun omaa listaa rupesi ajattelemaan, niin haluanhan minä myös uudet matot, keittiöön lampun, pihapation, paljun.....\nHuomenna nähdään, pitää varmaan nipistää itseään että ihanko totta siellä blogien takana on oikeita ihmisiä! ;) Jee!\nMarianne N 1. elokuuta 2014 klo 15.57\nListalla on yleensä jatkuvasti jotain hankittavaa. Yleensä se vaatii kärsivällisyyttä. Olisi helppoa marssia kauppaan, mutta yleensä etsin jotain edullista, tuunattavaa tai muuten ahaa-elämystä. Joskus matka on tärkeämpi kuin päämäärä :) Osa viehätystä on metsästäminen ja etsiminen.\nKristiina / Deko 133 -blogi 1. elokuuta 2014 klo 23.38\nHyvin sanottu! Löytämästään asiasta nauttii enemmän, kun sen eteen on nähnyt metsästysvaivaa. :)\nLaura - Heinässä Heiluvassa 2. elokuuta 2014 klo 18.59\nOliivipuut on niin kauniita ja kyllä hän sen etsiminen vaan kannatti! Ja sitten siitä tykkään vielä enemmän ;) Tosi kaunista, sopii teille hyvin! Mullakin tippui alkuun kaikki lehdet oliivipuusta ja ajattelin, etä se kuolee nyt sitten jo ekoina päivinä. Nyt viihtyy jo meillä tosi hyvin, lehtiä tulee koko ajan lisää ja vanhat kuivuneet on lähtenyt kaikki pois :) Vielä se on ainakin pysynyt hengissä :D\nKristiina / Deko 133 -blogi 5. elokuuta 2014 klo 19.17\nHyvä tietää, ettei peli ole vielä menetetty vaikka lehtiä tipahtelisikin. :D Itse meinaan yleensä sortua joko yli- tai alikasteluun. x)


SALONKIMUSIIKKIOHJELMISTOT Tapaustutkimus Kangasalan Salonkimusiikista - PDF\nSALONKIMUSIIKKIOHJELMISTOT Tapaustutkimus Kangasalan Salonkimusiikista\nDownload "SALONKIMUSIIKKIOHJELMISTOT Tapaustutkimus Kangasalan Salonkimusiikista"\n1 SALONKIMUSIIKKIOHJELMISTOT Tapaustutkimus Kangasalan Salonkimusiikista Satu Joki Tampereen yliopisto Viestinnän, median ja teatterin yksikkö Etnomusikologian Pro gradu -tutkielma Toukokuu 2015\n2 TAMPEREEN YLIOPISTO Viestinnän, median ja teatterin yksikkö JOKI, SATU Salonkimusiikkiohjelmistot Tapaustutkimus Kangasalan Salonkimusiikista Etnomusikologian Pro gradu tutkielma, 75 sivua Toukokuu 2015 Tutkimukseni käsittelee salonkimusiikkina soitettuja kappaleita hienostoravintoloiden ohjelmistoissa 1800-luvun lopulta 1900-luvun alkupuolelle Helsingissä sekä Kangasalan Salonkimusiikki tapahtumassa vuosina Työn tarkoituksena oli tutkia, mitkä kappaleet ovat olleet soitetuimpia vertailemalla keskenään eri vuosikymmeniltä saatavilla olevia soitto-ohjelmia. Tutkimuksessa salonkimusiikkia tarkastellaan osana kulttuuria, joten huomionkohteena ovat olleet myös salonkimusiikin syntyyn kiinteästi liittynyt uusi yhteiskuntaluokka eli porvarit sekä heidän ajatusmaailmansa ja huvittelutapansa. Kokonaiskuvan muodostamiseksi käsittelen myös salonkimusiikin käyttöympäristöjä, esiintyjiä, yleisöä ja musiikillisia piirteitä. Tutkimusaineiston vanhimman osan muodostaa Helsingin yliopiston arkiston erityinen pienpainatemateriaali, joka sisältää hienostoravintoloiden mainoksia 1800-luvun lopulta 1900-luvun alkupuolelle. Hotel Kämp, Operakällare ja Brunnhuset s Varieté julkaisivat ruokalistansa ohella illan aikana soitettavat kappaleet, jotka olen koonnut edustamaan historiallisen salonkimusiikin perusohjelmistoa. Näitä kappaletietoja olen täydentänyt mm. Helsingin kaupunginorkesteria edeltäneiden ja sen varhaisten kokoonpanojen konserttiohjelmilla. Kangasalan Salonkimusiikkia koskevat tiedot olen kerännyt työni ohella järjestäessäni ko. musiikkitapahtumaa Kangasalan kunnan työntekijänä. Kangasalan Musiikinystävien yhdistyksen nuottiluettelot, lehtiartikkelileikkeet ja kokouspöytäkirjat ovat olleet myös käytössäni. Haastattelin kahta henkilöä koskien salonkimusiikin historiaa Kangasalla. Pro graduni vahvistaa Suomen populaarimusiikin historiaa käsittelevien tutkimusten muodostamaa käsitystä salonkimusiikkiohjelmistojen laajuudesta ja kansainvälisyydestä. Yksittäisiä suosittuja teoksia ei aineistosta selkeästi nouse esiin, mutta tietyt säveltäjät sekä kappaletyypit sen sijaan erottuvat suosikeiksi vuosikymmenestä toiseen. Salonkimusiikkiohjelmisto on pysynyt Kangasalan Salonkimusiikissa hyvin samankaltaisena kuin 1800-luvun loppupuolella eikä ohjelmistoon ole juurikaan hyväksytty uudempia sävellyksiä. Salonkimusiikin arvostuksessa on tapahtunut muutosta 1800-luvulta tähän päivään verrattuna. Avainsanat: salonkimusiikki, populaarimusiikin historia\n3 1. Johdanto Kysymyksenasettelu Aineisto Salonkimusiikin synty ja piirteet Uusi yhteiskuntaluokka huvittelua ja sivistystä Kotimusiikki Liedertafel ja taffelipiano Takaisin luontoon Kesäpäivä Kangasalla Kansallisuusaate ja valistusmusiikki Salonkimusiikin DNA Kappaletyypit Piirteet ja estetiikka Salonkimusiikkimarkkinat populaarimusiikin lähteillä Viihdyttävät ja hyvin kaupaksi menevät ketjumuodot Kansanlaulupotpurit ohjelmistossa Analyysi Svenska Folkvisor och Danser potpurista Salonkimusiikin käyttöympäristö Historia Kaupunginmuusikot ja musisoivat akateemiset Sotilassoittokunnat ja upseerien seuraelämä Merkittäviä vierailuja torvisoittoa Helsingin kesässä Harrastajasoittokunnat ja sotilassoittajien perintö Taidemusiikin instituutioiden vaikutus Konsertoivien orkesterien ensiaskelia Helsingissä Teatteriorkesterit konsertteja, oopperaa, operettia ja väliaikamusiikkia Populäärikonsertit välttämätön paha Helsinkiläisravintolat - ravintolamusiikki ja muut huvimuodot Hotel Kämp, huvittelevat herrat ja ravintolamusiikki Yhteenveto helsinkiläisravintoloiden ohjelmistoista Henkiinherääminen - Salonkimusiikki Kangasalla Kangasalan Musiikinystävät ry Kangasalan musiikkielämää Musiikinystävien toiminnan alkuvaiheet Musiikinystävien salonkiorkesterin nuotisto Musiikinystävien salonkiorkesterin ohjelmisto Soitetuimmat teokset ja niiden piirteet Kangasalan Salonkimusiikki Tapahtuman kuvaus, esiintyjät ja järjestäjät vertailua menneeseen Konserttimiljöö Esiintyjät Kangasalan Salonkimusiikin ohjelmisto Yhteenveto ja johtopäätökset Lähteet... 72\n4 1 1. Johdanto Pro gradu -tutkielmani käsittelee salonkimusiikkia ja etenkin salonkimusiikkina soitettuja kappaleita. Eri vuosikymmeniltä saatavilla olevien soitto-ohjelmien sekä Kangasalan Salonkimusiikki - konserttisarjassa soitettujen kappaleiden kautta pyrin muodostamaan käsityksen siitä, mitkä kappaleet muodostavat salonkimusiikin perusohjelmiston. Huomioni kohteena ovat suosituimmat eli soitetuimmat kappaleet, jotka ovat säilyneet vuosikymmenestä toiseen salonkiorkestereiden ohjelmistoissa ja kestäneet täten kulutusta läpi vuosisatojen aina tämän päivän Kangasalan Salonkimusiikkiin. Salonkimusiikkikappaleen suosituksi tekeviä piirteitä tarkastelen lähemmin esimerkkiteoksen kautta (Svenska folkvisor och danser), joka on yksi vuosisatoja kulutusta kestäneistä suosikeista. Pyrin tutkimaan (salonki)musiikkia kulttuurissa, joten oman huomionsa saavat myös salonkimusiikin synty-ympäristö, moninaiset käyttöyhteydet sekä sitä esittäneet muusikot ennen ja nyt. Ehtikö edellisvuosisatainen salonkimusiikkiperinne hiipua kokonaan ennen Kangasalan Salonkimusiikki - tapahtumaa? Tähän kysymykseen haen vastausta tarkastelemalla Kangasalan Musiikinystävien yhdistyksen salonkiorkesterin historiaa, jonka ympärille musiikkitapahtuma muotoutui. Salonkikonsertteja tarkastelen työkokemusteni pohjalta kokonaisvaltaisesti. Huomion kohteena ovat konserttimiljöö, esiintyjät, yleisö, väliaikatarjoilu ja kaikki ne yksityiskohdat, jotka tekevät salonkimusiikkikonsertista erityisen elämyksen. Jotta tämän päivän salonkimusiikkitapahtuman ymmärtäminen olisi mahdollista, olen perehtynyt laajasti sen historialliseen syntyaikaan 1800-luvun Helsinkiin. Tämän lopputyön aihe muotoutui mielessäni osallistuttuani useana vuonna Kangasalan Salonkimusiikki -tapahtuman järjestämiseen kunnan kulttuuritoimen edustajana. Kunnan pienen kulttuuribudjetin näkökulmasta klassisen musiikin konsertin järjestäminen on taloudellinen riski, sillä Tampereen monipuolinen kulttuuritarjonta on vain 20 minuutin ajomatkan päässä eikä taidemusiikki kiinnosta suurta yleisöä. Historiallinen populaarimusiikki kuitenkin täytti kangasalalaiset salongit yleisöstä kesä toisensa jälkeen. Lippujen korkea hintakaan ei näyttänyt olevan este, kun yleisölle tarjoutui mahdollisuus päästä vieraaksi yksityiskäytössä oleviin kartanoihin ja kuulemaan lähietäisyydeltä Suomen tunnettuja oopperalaulajia. Voimakkaasti paikallishistoriaan sidoksissa oleva omaleimainen musiikkitapahtuma oli täten luonut jotakin erilaista ja kiinnostavaa verrattuna suurten konserttisalien tarjonnalle.\n5 Kysymyksenasettelu Katsaus Suomen populaarimusiikin historiaan paljastaa, että salonkimusiikkia pidettiin edellisvuosisadalla halventavana nimityksenä taidemusiikin tunnelmallisille ja virtuoosisille pikkukappaleille. Nykypäivän kuulijalle se edustaa kuitenkin vakavasti otettavaa musiikkia, jonka esittämiseen vaaditaan paljon taitoa luvun lopulta 1900-luvun alkupuolelle mykkäfilmien, varietee-esitysten ja hienostoravintoloiden taustamusiikkina soineet wienervalssit ja marssit ovat Kangasalla pääosassa ja niitä hiljennytään kuulemaan. Salonkimusiikin arvostuksessa on täten tapahtunut muutosta ja sillä on erilainen asema tämän päivän Kangasalla. Suhtautuminen salonkimusiikkiin on ollut ristiriitaista, mikä tekee siitä osaltaan mielenkiintoisen tutkimuskohteen. Siitä kirjoitettaessa kielenkäyttö niin nykypäivän tutkijoiden kuin vaikkapa helsinkiläislehtiin luvuilla konserttiarvosteluja kirjoittaneen kriitikon toimesta on ollut värikästä ja paikoin vähättelevää. Pienimuotoiset yleisöä miellyttävät ja suosituiksi tulleet teokset, joissa ei ole luotu musiikillisesti mitään uutta, eivät ole täyttäneet taidemusiikille asetettua kriteerejä eivätkä täten ole saaneet arvostusta osakseen. Moni tunnettu säveltäjä kuitenkin sävelsi ja sovitti tunnelmakuvia ja romansseja elättääkseen perheensä, välillä jopa salanimen turvin, jotta ei olisi leimautunut kriitikoiden silmissä. Monet edellisvuosisadalla soittaneet salonkiorkesterit koostuivat naismuusikoista, mikä osaltaan laski heidän soittamansa musiikin arvoa. Kuten tämän päivän populaarimusiikilla niin myös salonkimusiikilla oli suuri taloudellinen merkitys aikanaan, 1800-luvulta alkaen, jolloin siitä tuli uuden yhteiskuntaluokan eli porvarien viihde-elämän taustamusiikkia. Pianonsoitto oli suotava harrastus porvariskodin lapsille, ja nuottikaupan välityksellä levisi moni suosittu aaria helpotettuna sovituksena oopperoiden lavalta intiimeihin kotisalonkeihin. Kaupunginorkesterien ja teattereiden muusikot tienasivat iltaisin soittamalla ravintoloissa. Moni entinen sotilasmuusikko oli haluttu jäsen palvelusuransa jälkeen harrastajakokoonpanoissa ja he ottivat soitto-oppilaita. Monipuolisen ja laajan ohjelmiston soittaminen myös kehitti muusikoiden ammattitaitoa. Salonkimusiikilla elävöitettiin järjestöjen ja seurojen iltamia ja houkuteltiin asiakkaita hienostoravintoloihin. Salonkimusiikilla on täten ollut suuri merkitys musiikin parissa työskenteleville ja sen avulla mahdollistettiin monen taidemusiikkielämyksen rahoitus. Edelleenkin kaupunginorkesterin keventävät ohjelmistoaan tunnetuilla klassisen musiikin kappaleilla tai soittavat tunnettuja elokuvasävelmiä yleisön houkuttelemiseksi. Salonkimusiikkina liikkeelle lähtenyt ilmiö, taidemusiikin tunnettujen teosten esittäminen, jatkuu edelleen. Tämän lopputyön tarkoituksena on\n6 3 kerätä yksiin kansiin tietoa salonkimusiikista ja tarkentaa käsitteen sisältöä ottamalla tarkasteluun salonkimusiikkina soitetut teokset: Mitä kappaleita on soitettu salonkimusiikkina helsinkiläisissä yläluokan musiikkitilaisuuksissa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa? Miten ohjelmisto muuttui? Mitä kappaleita on soitettu Kangasalla? 1.2. Aineisto Salonkimusiikkiohjelmiston muutosta ja pysyvyyttä tutkin eri aikakausilta saatavilla olevan aineiston kautta. Helsingin yliopiston arkistosta saadut helsinkiläisravintoloiden soitto-ohjelmat edellisvuosisadalta ja viime vuosisadan alusta muodostavat aineiston vanhimman osan. Hajanaisia ohjelmatietoja olen kerännyt eri vuosikymmeniltä sanomalehtiarkistoista. Turun ja Varkauden Työväenyhdistysten nuottikirjojen kappaletietoja vertailen luvussa kolme. Salonkiyhtye Arcuksen nuotisto on peräisin 1900-luvun alun Hotelli Tammerista Tampereelta, jossa esitettiin elävää musiikkia ruokailun yhteydessä. Kangasalan Musiikiystävät yhdistyksen nuotistoluetteloa on kartutettu vuodesta 1945, ja yhdistyksen salonkiorkesterin esittämiä kappaleita on tiedossa vuosien ohjelmalehtisistä. Kangasalan Salonkimusiikissa soitetut kappaleet muodostavat salonkimusiikin nykyhetken, johon mennyttä ohjelmistoa ja käyttöyhteyksiä verrataan. Lopputyön suunnittelu aloitettiin Tampereen yliopiston Musiikintutkimuksen laitoksen Populaarimusiikin historia tutkimusprojektin yhteydessä, jonka tuloksena julkaistiin Suomen musiikin historia kirjasarjaan Populaarimusiikki teos (Jalkanen Kurkela, 2003). Kirja käsittelee kattavasti Suomen populaarimusiikin historian vaiheita ja mm. salonkimusiikkia. Suomalaisen populaarimusiikin historian tutkiminen on ollut mahdollista Sven Hirnin (1997) ansiosta, joka on dokumentoinut laajasti Suomen Suuriruhtinaskunnan viihteen historiaa. Mm. Sven Hirn, Pekka Jalkanen ja Vesa Kurkela ovat tutkineet salonkimusiikkia monipuolisesti. Kappaletietojen saaminen viime saatikka edellisvuosisadalta on erittäin haastavaa. Tämän tutkielman historiallisena aineistona on erityinen pienpainatearkiston lähdemateriaali, hienostoravintoloiden mainoslehtiset 1800-luvun loppupuolelta alkaen, joissa mainitaan ruokalistan lisäksi illan aikana soitettavat kappaleet. Nämä kappaleet olen kerännyt luetteloiksi sekä merkinnyt kunkin kappaleen viereen, jos se on mainittu useasti. Kangasalan Salonkimusiikissa ei ole julkaistu ohjelmia, sillä konsertit juonnetaan. Vuosilta keräämäni konserttiohjelmat ylimääräisine ohjelmanumeroineen olen kirjannut ylös konserttipaikoilla sekä saanut esiintyviltä taiteilijoilta. Kangasalan Musiikinystävien yhdistyksen salonkiorkesterin soitto-ohjelmistoista olen kerännyt\n7 4 tietoa vuosilta Harvinainen lähdemateriaali yhdistettynä Kangasalan Salonkimusiikin historiaan tulevat täten ensi kertaa tallennetuiksi tutkielman muotoon. 2. Salonkimusiikin synty ja piirteet 2.1. Uusi yhteiskuntaluokka huvittelua ja sivistystä Kotimusiikki Liedertafel ja taffelipiano Tässä luvussa selvitän aluksi salonkimusiikin synty- ja käyttöympäristöä sekä porvarien keskuudessa vallinnutta ajatusmaailmaa. Salonkimusiikin DNA -luvussa tarkastelen salonkimusiikin tärkeimpiä musiikillisia ja kaupallisia piirteitä. Lopuksi analysoin yhden suositun kappaleen, joka edustaa salonkimusiikkia tyypillisimmillään. Salonkimusiikin muotoutuminen liittyy kiinteästi 1800-luvun Euroopassa teollistumiseen ja kaupungistumiseen, ja sitä myöden vauraan keskiluokan syntyyn, joka erottui tavoiltaan säätyläisistä ja vauraudellaan alaluokista. Nousujohteinen porvaristo rakennutti käyttöönsä teattereita ja konserttitiloja, joissa romantiikan ajan teatteria ja musiikkia käytiin nauttimassa. Porvarillinen maku ja arvot hioutuivat Pariisin taidenäyttelyissä, kahvihuoneissa ja kodin seurustelutiloissa, salongeissa, joissa ihannoitiin kotoisuutta ja intiimiyttä kuvaavia taideteoksia. Taiteessa tätä pikkuporvarillista tyylikautta kutsutaan biedermeieriksi (maalaustaiteessa ). Yksityiskohtaisissa interiöörimaalauksissa kuvattiin keskieurooppalaisen porvariskodin ylenpalttista sisustusta lukuisine koriste-esineineen. Pikkuesineillä ja viherkasveilla haluttiin synnyttää rauhaisa ja hämyisä tunnelma, jonne perhe kokoontui lukemaan romaaneja tai musisoimaan. Kansanelämän todellisuus ja erämaaluonto olivat myös suosittuja aiheita. Maalauksissa niitä romantisoitiin samalla tavoin kuin kansanlauluja jalostettiin potpureiksi tai lainattiin konserttiteoksen teemaksi. Suomessa salonkimusiikki rantautui 1800-luvun alkupuolella yksityiskoteihin ja käyttömusiikiksi erityisesti hienostoravintoloihin. (Suomen musiikin historia I (SMH I), 391, Suuri Maailmanhistoria osa 11, ) Kotimusisointi ja etenkin porvarisperheiden tyttärille suotava harrastus, pianonsoitto, yleistyivät ja 1800-luvun taitteen molemmin puolin varakkaiden kauppiaiden, käsityöläisten, upseerien ja virkamiesten kodeissa. Kaupungeissa ja maaseudulla pappiloihin ja herraskartanoihin hankittiin yleisesti kosketinsoittimia, jotka 1700-luvun lopulla olivat usein ruotsalaisvalmisteisia klavikordeja ja myöhemmin taffelipianoja. Viipurin kanttorina vuosina toimineen Johan Petter Lenningin kerrotaan hankkineen lisätuloja antamalla klaveeri- ja nokkahuilutunteja sekä virittämällä porvariskotien soittimia. Pianosta muodostui keskeinen ystävä- ja sukulaispiirissä tapahtuvan musisoinnin elementti, jolla pystyi esittämään soolokappaleita, säestämään ja, jonka ympärille koottiin viuluista,\n8 5 selloista ja puhaltimista pieni kokoonpano. Piano-viulu-sello -trion tekstuuri muodostui salonkimusiikin sovitusten perusrungoksi, jota pystyi laajentamaan obligatoäänien ja kaksinnosten avulla. Soittotaito kuului lähes yleissivistykseen, mutta muusikko oli vielä pitkään ei-toivottu ammatti porvariskodin lapsille. (SMH I, , , Sävelten maailma 1, 217, Jalkanen 2003) 2- ja 4-kädelle pianosovitettu kotiohjelmisto piti sisällään salonkimusiikin perusohjelmistoa: suosittuja lauluja, tansseja, marsseja, sävelmiä sekä sinfonia-, ooppera-, operetti-, ja balettimusiikkikatkelmia ja alkusoittoja. Laajemmasta teoksesta sovitetut katkelmat toimivat myös eräänlaisina mainoksina tehdyistä suurteoksista, ja kasvattivat täten musiikillista sivistystä. Helpotetut sovitukset saattoivat silti olla liian vaikeita harrastajalle, joten kotimusiikin alkuperäiseksi sävellysmuodoksi kehitettiin sonatiini, joka soveltui erityisesti opetustarkoitukseen yksinkertaisempana ja teknisesti helpompana kuin sonaatti. Huvittelun ohella salonkimusiikilla oli siis kasvatuksellinen tehtävä. (SMH I, 250, Jalkanen 2003, 21-23) Perusohjelmistoa koteihin myi mm. tukholmalainen ja kuninkaallisin privilegioin turvattu, nuotinpainaja Olof Åhlström. Vuosina hän julkaisi kokoelmaa Musikaliskt tidsfördrif (Musikaalista ajanvietettä), jossa oli suosittuja klaveeriteoksia, orkesteriteosten sovituksia, lauluja ja aarioita. Vuosina ilmestyi kokoelma Skaldestycken satte i musik, jossa oli klaveerisäestyksellisiä lauluja. Lisäksi oli tarjolla käsinkirjoitettuja nuottikirjoja, joissa oli usein myös musiikkioppia. Erityisesti porvariston musiikkiseuroilla oli varaa tilata oppikirjoja ja nuotteja kokoonpanojensa käyttöön. Suomessa kustannustoiminta alkoi 1830-luvulla ja ammattimaistui 1840-luvulla Suomeen muuttaneiden saksalaisten muusikoiden toimesta. Ludvig Beuermann perusti Helsinkiin musiikkikaupan ja Viipuriin haaraliikkeen, kustansi musiikkia ja myi nuottien ohella myös pianoja. Edellisvuosisadan vaihteessa alkoi Fazer kasvattaa asemaansa musiikkikaupan ja -kustannuksen saralla. Pääpaino oli kotimaisessa musiikissa ja oppikirjoissa. Oskar Merikannon ja Jean Sibeliuksen laulut ja pianokappaleet ovat muodostaneet huomattavan osan myynnistä. (SMH I, 250, Jalkanen 2003, 27-28) Saksasta levinneeseen biedermeierlaiseen musiikkielämään kuuluivat kuorolaulu, ja Carl Friedrich Zelterin (vuonna 1808) perustaman mieslaulajapiirin nimestä alkunsa saanut Liedertafel. Miesseurue kokoontui syömään, juomaan ja laulamaan serenadeja, metsästys- ja juomalauluja, humoristisia ja isänmaallisia lauluja, joista valikoitui suosittuja seuralauluja. Liedertafelin taiteellinen tavoite ilmeni suurten kuoro-orkesteriteosten esittämisessä, mutta mieskuorotoiminnalla oli myös poliittisia tavoitteita. Ajatus yhtenäisestä Saksasta levisi isänmaallisen lauluohjelmiston myötä. Suomessa biedermeierin huippukauteen kuuluvat harrastajavoimin aikaansaadut oratorioesitykset ja 1852 vuonna esitetty\n9 6 Fredrick Paciuksen ooppera Kaarle-kuninkaan metsästys, jonka ensiesityksen jälkeen vaadittiin yhteislauluksi Maamme. Isänmaallinen henki leimasi voimakkaasti myös Helsingissä ylioppilaiden kuorolaulua, jonka ohjelmiston kehitykseen ja tason nostamiseen Pacius oli voimakkaasti vaikuttanut Akademiska Sångföreningenin (Sånsällskapetin) kautta. Ohjelmistolla otettiin kantaa kielipolitiikkaan ja venäläistämiseen sensuurin rajoissa. Kuoroharrastus levisi valmistuneiden ylioppilaiden mukana heidän palatessaan kotiseuduilleen. Kansanvalistus ja yhdistystoiminta edistivät niin ikään kuoroharrastusta, ja liedertafel, isänmaallinen ohjelmisto ja ylioppilaslaulut tulivat osaksi käyttömusiikkia. Liedertafel-perinne elää edelleen kuorojen konserttien jälkeisissä illanistujaisissa, joissa lauletaan kuoron omaan käyttöön tarkoitettua ohjelmistoa yhteishenkeä lujittaen. (Jalkanen 2003, 80-82, SMH I, 348, ) David Tunley (2002) kuvaa kirjassaan Salons, Singers and Songs porvarit yhtenäiseksi luokaksi, joka mieluummin kokoontui huvittelemaan omiensa kesken. William Weber (2003) on puolestaan tutkimuksissaan todennut, että keski- ja yläluokan erilaiset eliitit nimenomaan lähestyivät toisiaan Lontoon, Wienin ja Pariisin konserttielämässä luvuilla. Jane Fulcher (1987) on niin ikään tutkimuksissaan huomannut, kuinka eripuraisia yhteiskuntaluokkia yritettiin saada tulemaan toimeen keskenään Louis Véronin Pariisin Oopperassa, tosin huonoin tuloksin. Suomessa herrasväen piirit olivat 1800-luvulla keskieurooppalaisiin verrattuna pienet ja yhteyksiä vaalittiin. Maalaispitäjällä kuten Kangasalla pyrittiin kokoamaan yhteen kaikki silmäätekevät. Liuksialan kartanon ja Urkutehtaan omistajien perheet kotimusisoivat yhdessä perheiden tyttärien kirjeenvaihdon mukaan. Salonkien polttavin keskusteluaihe, suomalaisuusaate, toimi joko yhdistävänä tai erottavana tekijänä yläluokan piireissä Takaisin luontoon Kesäpäivä Kangasalla Teollistumisen myötä sivistyneistön ja porvariston maailmankuva koki muutoksen. Vuoden- ja vuorokaudenaikojen rytmittämästä kansanomaisesta työkulttuurista oli siirrytty tehtaan kellon täsmälliseen aikaan, jota määritti ahkeruutta korostava protestanttinen työetiikka. Käsitys ympäröivästä luonnosta muuttui kaksijakoiseksi. Toisaalta se oli luonnonvarojen loputon varasto hyödynnettäväksi, toisaalta se romantisoitui mielikuvissa lintukodoksi, jonne paettiin kaupungin hälinää. Varakkaat porvarit omaksuivat aatelisilta tavan hankkia maatila, jonne muutettiin kesäksi. Kesänvietosta kehittyi porvarien keskuudessa 1800-luvulla erityinen maalaiselämää ihannoiva perinne retkineen ja leikkeineen. Tampereen konepajan (nyk. Tampella) johtaja Hermann Kauffmann kuvasi muistelmissaan kesähetken autuutta seuraavasti: Illan viiletessä istutaan kodikkaasti yhdessä, nautitaan olemassaolosta, keskustellaan minkä mistäkin, hyttysten hyristessä ja sammakoiden kevätlaulun kuuluessa\n10 7 lammikosta taikka koiran louskuttaessa etäisessä maalaistalossa. ( ) Ei tehtaan pilli, ei junan eikä höyrylaivan vihellys, joka muistuttaisi uudesta ponnistelusta, häiritse nautintoa, rauhoittavasti ja idyllisesti kalkahtaa lehmänkello läheiseltä maantieltä, missä kotiin palaava karja säyseästi matkaa ohi. (Valanto 1994, 19) (Kurkela 1986, 22, Willberg 1994, 21) Tamperelainen varakas herrasväki alkoi muuttaa maalle kesästä nauttimaan ja puutarhakasveja viljelemään 1850-luvulle tultaessa. Ensimmäiset maaseutuhuvilat rakennettiin kaupungin lähelle -kuten piirilääkäri Carl von Bonsdorffin huvila Rauhaniemessä 1880-luvulla - sillä kesälomien puuttuessa perheenpään piti pystyä kulkemaan kaupunkiin töihin joka päivä. Kesäasunnoilla ei pidetty erillistä koti-irtaimistoa, joten koko omaisuus, painavaa pianoa myöten, kuljetettiin vaikeakulkuistenkin reittien päähän. Elintaso ja -tavat pyrittiin säilyttämään yhtä korkealla kuin kaupungissa asuttaessa. Vuosisadan vaihteen jälkeen huviloita rakennettiin yhä enemmän mm. Teiskoon ja Aitolahteen, kun uudet, isot ja nopeat höyrylaivat aloittivat säännöllisen laivaliikenteensä. Kangasalan Salonkimusiikin monet kotikonsertit on järjestetty vanhoissa kesähuviloissa. (Willberg 1994, 20-22, Valanto 1994, 10) Hermann Kauffmann toi Tampereelle korkeatasoisen laivanrakennustekniikan, mikä mahdollisti tamperelaisen herrasväen kesäretket Näsijärvellä kauemmas saariin kuin soutuveneellä olisi uskallettu lähteä. Vuosina Tampereen konepaja rakensi kaikkiaan 60 höyrylaivaa sisämaan vesiliikenteelle. Heinäkuussa 1859 pääsi Näsijärven ensimmäinen siipirataslaiva Ahti koematkalle, jolla mukana ollut Kauffmann muistelee seuraavasti: Viisi Scharlinin veljestä, kaupungin soittokunta, joka oli otettu mukaan laivalle juhlan kunniaksi ja johon kuului viulu, alttoviulu, kornetti, klarinetti ja bassoviulu, päästeli keulassa porilaisten marssia, ja sen riemastuttavien sävelten raikuessa kapteeni komensi: eteenpäin, täys voima!. Ensimatka ei sujunut kommelluksitta, mutta uusia laivaretkiä järvimaisemiin järjestettiin jatkossakin. (Valanto 1994, 7-8) Juhannusaattona 1864 potkurilaiva Storfurstenille oli kutsuttu kaikki Tampereen herrasväkeen kuuluvat huvimatkalle Muroleen kanavalle, jonka korjaustyöt olivat valmistuneet. Matkalla soittivat em. musikantit, ja laivalla tarjoiltiin kahvia ja punssia. Perillä työtarpeita varten rakennettu vaja oli koristeltu tanssilavaksi. Kauffmannin muisteluihin pohjaten kirjoittaa Juhani Valanto seuraavasti: Sinne (Muroleen kanava) mentiin rivistönä, musiikki seuran etunenässä, ja siellä olivat isännät vastassa tervetuliaispuheineen ja tarjoilivat teetä, voileipiä, simaa ja muuta nauttimiskelpoista. Tarjoiluvehkeitä poistettaessa lähdettiin kauniina iltana katselemaan kanavaa, Muroleen koskea ja lähintä kaunista seutua, kunnes musiikin sävelet kutsuivat takaisin tanssimaan. (Valanto 1994, 8) Myöhään\n11 8 illalla paluumatkalla kuunneltiin musiikkia, nautittiin kahvia ja liköörejä vanhemman väen vetäytyessä salonkiin ja nuorempien jäädessä kannelle. (Valanto 1994, 7-8) Kangasalle matkailijoita houkuttelivat kansallisromanttiset harjumaisemat ja kartanoiden kuninkaallinen historia. Italiasta ja Saksasta asti saapui vieraita emäs- ja rautapitoisen Kuohun lähteen varaan rakennettuun terveyskylpylään, joka lopetti toimintansa vuosikymmenien jälkeen noin vuonna Toimintaa jatkoi Kangasalan Lepo- ja Matkailijakoti Osakeyhtiö, joka perustettiin matkailijavirran tilan tarvetta helpottamaan vuonna Vuosien ajan Lepokodissa lomaili monia Suomen eturivin kirjailijoita, säveltäjiä, taiteilijoita ja tiedemiehiä. (Lehtonen 2001) Sen lisäksi että musiikkia vietiin luonnon helmaan, kauniit maisemat innoittivat runoilijoita ja säveltäjiä ylistämään teoksissaan luontoa. Kangasalan harju- ja järvimaisemat tekivät Zacharias Topeliukseen vaikutuksen vuonna Haralan harjulle tekemänsä retken seurauksena syntyi Kanenrvankukkia kokoelmaan runo, joka tunnettiin myös nimellä Sylvias visa nr. 3. Vierailtuaan myös Kangasalla Selim Gabriel Linsén sävelsi vuonna 1864 haikean romanssimelodian, joka Nils-Eric Fougstedtin mukaan tuo mieleen Franz Lisztin sinfonisen runon, Les Préludesin, sivuteeman. Alkuperäisestä naiskuorolaulusta tehtiin lukuisia sovituksia P.J. Hannikaisen suomentamille Topeliuksen kuudelle säkeistölle, joita on kuultu kestosuosikkina tähän päivään asti. Mieleenpainuvan melodian ja luontokuvauksen lisäksi sanoissa kiteytyvät kansallisen heräämisen pyhät arvot eli koti, uskonto ja isänmaa 1. Kotimusisoinnin perinnettä helpotetuin pianosovituksin edelleen jatkava Suuri toivelaulukirja sarja esittäytyy ensimmäisessä osassa (1979) koko perheen laulukirjaksi, johon on pyritty valitsemaan vain sellaisia (toive)lauluja, joilla on jo taattu sijansa Suomen kansan tai sen osan sydämessä. Toimikunta epäilee Kesäpäivä Kangasalla laulua jopa Suomen suosituimmaksi kuoro- ja yhteislauluksi. Tästä nykyisin Pirkanmaan maakuntalauluksi ylennetystä kesän tunnuslaulusta sävelsi Oskar Merikanto taitaville kotipianisteille neljä variaatiota sisältävän karaktäärikappaleen, joka ilmestyi vuonna Oskar Merikanto vieraili myös paljon Kangasalla, sillä Kangasalan Urkutehtaan historiaan kiinteästi liittynyt Tulenheimojen perhe oli hänen perhetuttujaan. Kesäpäivä Kangasalla kuuluu luonnollisesti Kangasallakin esitetyimpiin kappaleisiin. Em. laulun lisäksi Merikannon Kesäillan valssi ja Kesäillan idylli kuuluvat Kangasalan Salonkimusiikin ohjelmistoon. (SMHI, 442, SMH 2, 506, Kangasalan joulu, 1964) 1 Kolmessa ensimmäisessä säkeistössä pikkulintu vertauskuvana ihmisen pienuudelle luomakunnassa ihailee Längelmävettä, Roinetta ja Vesijärveä Haralan harjulla oksalta ylimmältä. Lopuksi hän nöyränä kiittää Jumalaa kauniista isänmaastaan. Yleensä lauletaan 1., 5. ja 6. säkeistöä. Sylvia-lauluja Linsén sävelsi kaikkiaan 14.\n12 Kansallisuusaate ja valistusmusiikki Mullistuneen ihminen-luontosuhteen lisäksi Suomen metsien ja koskien ihailuun liittyi voimakas kansallinen herääminen 1850-luvulla. Alkuperäisen ja aidon suomalaisuuden uskottiin löytyvän menneen ajan maalaiselämästä, sen musiikista ja runoudesta. Sellaisenaan vanha kansankulttuuri ei ollut salonkikelpoista, vaan se piti ensin jalostaa muotoon, joka täytti korkeakulttuurin taiteelle asettamat esteettiset ehdot. Kansanlaulut ja tanssit lakkasivat elämästä nuotinnettuina, molli-duuri - tonaliteettiin moniäänisiksi sovitettuina ja parafraasi tai potpuri muotoon liitettyinä, mutta taidemusiikin oppien mukaisina niistä tuli suosittuja kappaleita iltamien ja ravintolaorkesterien ohjelmiin. Samalla ne olivat hyviä välineitä nostattamaan isänmaallisuuden tunnetta ja opettamaan eurooppalaista taidemusiikkiperinnettä. Suurin osa sen hetkisestä maalais- ja työväen 1800-luvun viihteestä leimattiin kelvottomaksi romantiikan taidefilosofian lähtökohdista katsottuna eikä ansainnut tulla tallennetuksi perinnearkistoihin saati Kansanvalistusseuran nuottikirjoihin. Suullisen kansanperinteen tietoista jalostusta kansallisromanttisessa hengessä kutsutaan folklorismiksi. (Kurkela 1986, 21-23, 27-29) Mielikuva itse kansankulttuurin tuottajista eli maaseudun ja tehtaiden työväestä romantisoitui niin ikään. J. W. Snellmannin ajatukset yhtenäisestä, autonomisesta ja vapaasta kansakunnasta innoittivat porvarit ja sivistyneistön kohottamaan lapsenomaisen rahvaan sivistystasoa eli muokkaamaan heistä kaltaisiaan luvun lopun kansanvalistushengessä papit, opettajat, tehtailijat ja lääkärit perustivat kansan kasvattamiseksi erilaisia luku- ja raittiusseuroja. Näiden yhteyteen perustettiin soittokuntia ja kuoroja, sillä musiikilla katsottiin olevan tärkeä rooli kasvatuksessa. Ohjenuorana kasvatukselle olivat kristillinen moraali ja etiikka, joiden pohjalta nuorten valvomattomissa olosuhteissa tapahtuva käyttäytyminen kuten yöjalassa käynti, ravintolaelämä ja tanssit, ja niiden yhteydessä käytetty musiikki, nähtiin synnillisinä. Tanssien yhteydessä sattuneet järjestyshäiriöt ja valistushenki raittiusaatteineen muuttivat lopulta tanssit verollisiksi tapahtumiksi. Kristilliseen etiikkaan kuului myös vähäosaisten auttaminen, mikä ilmeni varojenkeruuna mm. pääsymaksullisten hyväntekeväisyyskonsertin tai ohjelmallisten tanssitilaisuuksien muodossa. Kansanvalistushenki vaikutti voimakkaasti myös Kangasalla, vielä toisen maailman sodan jälkeenkin, kun Kangasalan Musiikinystävien yhdistys perustettiin. (Kurkela 1986, 21-26, 35, SMH I, 225) Valistusaate läpäisi koko yhteiskunnan kerroksineen. Musiikin soittimineen ja kokoonpanoineen katsottiin olevan luokkaristiriitojen yläpuolella. Työväenliike eräänlaisena vastapoolina varakkaalle yläluokalle otti niin ikään ohjenuorakseen kansan sivistämisen ja hyväksyi soittokuntiensa ohjelmistoon\n13 10 samaa, kansalliseen yhtenäisyyteen tähtäävää musiikkia kuin mitä hienostoravintoloissa kuunneltiin tai ylioppilaskuoroissa laulettiin. Taidemusiikin jalostuksen läpikäyneet suomalaiset kansanlaulut ilmensivät loppujen lopuksi enemmän kansainvälistä yhtenäiskulttuuria kuin suomalaisuutta, jota fennomaanit tarvitsivat oikeuttaakseen toimintansa. Laulujen sanat ehkä olivat supisuomalaisen karjakon suusta, melodia sen sijaan saattoi olla jo toisinto naapurimaista. Yhdistyspohjaisen valistuksen pystyi halutessaan välttämään, mutta kansakoulun musiikkitunneilla eurooppalainen taidemusiikkitraditio tavoitti jokaisen kansalaisen. Yleisen elintason noustessa moni ennen varattomampi omaksui yläluokan elämäntyylin. (Kurkela 1986, 21-26, 29) Porvarit ja muu sivistyneistö omaksuivat korkeakulttuurin taidekäsityksen puhtaasta ja totuuteen pyrkivästä taiteesta, joka kehittyy koko ajan luoden uusia muotoja monilta osin, mutta kuten Helsingin kaupunginorkesterin historia osoittaa, varakas herrasväki viihtyi parhaiten pinnallisen ja liioitellun musiikin parissa eivätkä ilmaantuneet monilukuisina Robert Kajanuksen sinfoniakonsertteihin. Suosituimpia olivat kaupunginorkesterin populaarikonsertit ja kaupungintuen saamiseksi järjestetyt kansankonsertit, joilla Kajanus toivoi kasvattavansa suurta yleisöä sinfoniakonsertteihin. Varakkaalla porvaristolla oli oma totuutta pakeneva triviaaliviihteensä (Kurkela 1986, 23), mikä oli taidemusiikin melodisimmasta ja tunteikkaammasta päästä, kotimusisoinnin ja ravintoloiden salonkiorkesterien ohjelmistojen kautta valikoitunutta aikansa hittimusiikkia. Porvariston viihdemusiikki edusti kuitenkin monelta osin korkeakulttuuria työväelle. (Kurkela 1986, 22-23, Tegen 1986, 14) Autonomian ajan Suomessa porvareilla oli täten keskieurooppalaisten veljiensä tapaan halu saavuttaa aatelien, ylioppilaiden, virkamiesten ja upseeriston sivistystaso, mutta luoda omat huvittelun ja nautiskelun kriteerit. Pekka Jalkanen kutsuu näitä päällekkäin ja sisäkkäin toimivia rooleja sivistysporvarin ja huvittelevan porvarin rooleiksi. (Jalkanen 2003, 20, 55) Sivistysporvari osallistui sinfoniakonsertteihin, järjesti hyväntekeväisyystanssiaisia ja etsi suomalaisia juuriaan kansansävelmistä. Huvittelevan porvarin rooli oli kuitenkin voimakkaampi. Sinfoniakonsertteja huomattavasti monilukuisemmin osallistuttiin musiikillisesti kevyempiin populaarikonsertteihin, joissa oli pöytiin tarjoilua. Hienostoravintoloissa nautittiin ensisijaisesti seurustelusta ja ruuasta, jota säesti musiikki. Arkaaiset kansansävelmät muokattiin yleisölle helpommin nautittavaksi. Tämän kevyen käyttömusiikin päätehtävä oli viihdyttää ja luoda mielihyvää. Tunnelman virittämiseen tarvittavia kappaleita on mahdollista nimetä ravintolamusiikki- ja populaarimusiikkiohjelmista, joita voisi kutsua tuon ajan top20- hittilistoiksi. Näistä suosituimmista kappaleista on eroteltavissa yhteisiä piirteitä, jotka muodostavat viihdyttävän estetiikan kriteerit. Nämä kriteerit täyttävää musiikkia alettiin yleisesti kutsua salonkimusiikiksi. (Jalkanen 2003, 64)\n14 Salonkimusiikin DNA Kappaletyypit Aiemmassa luvussa käsittelin salonkimusiikin synty- ja leviämisympäristöjä, ja salonkimusiikin käyttöä kansan sivistämisen ja isänmaallisuusaatteen levittämisen välineenä. Tässä luvussa tarkastelen ohjelmiston muodostavien kappaleiden piirteitä. Salonkimusiikin monenlaiset esittäjät ja käyttöyhteydet sekä kuluneet vuosikymmenet antoivat kukin oman lisänsä ohjelmistoon. Salonkiohjelmiston perusrunkona voidaan kuitenkin pitää seuraavaa Pekka Jalkasen (2003, 64) muodostamaa jakoa: 1. alkusoitot 2. oopperafantasiat 3. konserttikappaleet 4. marssit ja tanssimusiikki. Lajien järjestystä voidaan pitää myös jakona vakavammasta kevyempään tai arvokkaammasta vähemmän arvokkaaseen. Ensimmäisen ryhmän muodostavat oopperoiden, balettien ja operettien alkusoitot. Lisäisin ryhmään myös samaisten teosten finaalit. Ravintolamusiikkiohjelmissa illan aloittaa usein joko alkusoitto tai marssi ja lopettaa finaali tai marssi. Konsertin ensimmäinen ja viimeinen kappale saavat eniten huomiota osakseen. Ne aloittavat ja päättävät musiikillisen rituaalin, ja ovat täten tärkeimmässä ja arvokkaimmassa asemassa. Toisessa ryhmässä ovat oopperafantasiat, joissa on pienin taittein toisiinsa sidottuina ko. oopperan laulu- ja soitinosuuksia. Tarkennan ryhmän käsittämään kaikki ketjumuodot; kansanlaulusikermät, Strauss-potpurit, balettiparafraasit, melodiakukkakimput 2 jne. Yhteistä näille kauniisti sidotuille sävelmäketjuille on eriluonteisen melodia-aineksen nopea vuorottelu, mikä piti kuulijoiden mielenkiintoa yllä. Jalkanen nimeää suosikkisävelmäpotpurit osuvasti ahmattiestetiikaksi (Jalkanen 2003, 57). Perättäisten tuttujen kappaleiden tunnistaminen tuotti mielihyvää samalla tavoin kuin olisi ollut poimimassa lautaselleen herkkuja pitkästä seisovasta pöydästä. Potpureita salonkimusiikin sovitusmuotona käsitellään lisää salonkimusiikkimarkkinat -luvussa. Kolmas ryhmä eli konserttikappaleet käsittää suurimman osan salonkiohjelmistosta. Siihen kuuluu sekalainen joukko erilaisia taidemusiikin pienimuotoisia laulu- ja soitinsävellyksiä. Moniosaisia teoksia kuten sinfonioita, konserttoja ja sonaatteja on oopperoiden tapaan pilkottu osiin erikseen esitettäväksi. Pääosa kappaleista edustaa romantiikan ajan musiikkia, ja niitä kutsutaan karakterikappaleiksi tai ohjelmamusiikiksi. Säveltäjää on tällöin inspiroinut jokin musiikin ulkopuolinen tekijä kuten luonto, runous tai tapahtuma. Kansainvälistä ohjelmistoa edustavat mm. Franz Schubertin liedit ja Frédéric Chopinin ja Franz Lisztin pianokappaleet. Oskar Merikannon, Jean Sibeliuksen, Toivo Kuulan, Erkki Melartinin tai Heino Kasken pienet teokset kuuluivat suomalaiseen perusohjelmistoon. 2 Melodibouquet ur Romeo ja Julia\n15 12 Kappaleiden nimet olivat kuvailevia: cavatina, berceuse, aubade, nocturne, barcarole, humoreski, elegia, idylli, balladi, serenade, romance, impromptu, souvenir jne. Omaksi ryhmäkseen tai konserttikappaleiden alalajiksi voisi nimetä kansansävelmistä ja kaukaisista maanosista aiheensa saaneet teokset, sillä ne sisältävät usein länsimaisesta sävelkielestä poikkeavia elementtejä ja muodostavat täten erityisen tunnelmatekijän salonkiohjelmistossa. Musiikillisten ominaisuuksien lisäksi kansansävelmät teki suosituiksi ajan nationalistiset suuntaukset. Eurooppalaisista paikallistyyleistä esiin nousevat mm. venäläinen romanssi, ländler, schrammel, polkka, wienervalssi, unkarilainen mustalaismusiikki ja espanjalainen cachuca. (Jalkanen 2003, 25) Myös Balkan ja Lähiitä innoittivat säveltäjiä, useimmin kuitenkin vain nimeämään teoksen eksoottisesti. Etenkin mustalaisaiheiset teokset kuten czárdákset erottuvat ohjelmistossa. Johannes Brahmsin unkarilaiset tanssit sekä Emmerich Kálmánin ja Franz Lehárin menestysoperetit innoittivat muitakin säveltäjiä tarttumaan mustalaisaiheeseen. Wieniläisklassiselle perinteelle perustuva piano-viulu-sello trio ja siitä kasvatetut kokoonpanot saivat haastajikseen Euroopan metropoleja ahkeraan kiertävät mustalaisorkesterit, venäläiset balalaikkaorkesterit ja italialaiset mandoliinikvartetit. Kaukaisempaa eksotiikkaa edustivat romanialaiset tarif-yhtyeet ja juutalaiset klezmeryhtyeet perinteisine soittimineen. Kansalliset kokoonpanot tekivät tunnetuksi omaleimaista musiikkiaan, ja niistä tuli osa salonkimusiikin perusohjelmistoa. Salonkien palvottu viuluvirtuoosi Niccolo Paganini sai seuraajakseen uuden taiturityypin, primaksen. (Jalkanen 2003, 60-63) Marssit ja tanssimusiikki muodostavat neljäntenä kategoriana myös laajan teosryhmän. Ne voidaan tämän lopputyön yhteydessä jakaa eri luokiksi, sillä niiden tehtävä salonkiohjelmistossa on erilainen. Marsseja käytettiin aloittamaan ja lopettamaan illan konsertti- tai ravintolamusiikkiohjelma, ja niitä harjoiteltiin useampia ohjelmistoa varten. Tanssimusiikin vaihteleva sijoittelu ohjelmassa vastasi konserttikappaleiden asemaa. Marssien runsaus liittyy kansansävelmäsovitusten tapaan kansallisuusaatteeseen. Myös sotilassoittokuntien entiset soittajat toivat mukanaan marssiohjelmistoa. Sotilassoittokuntien merkityksestä kerrotaan enemmän luvussa kolme. Porilaisten marssi päätti usein mm. Kämpin ravintolamusiikkiohjelman 1890-luvulla. Tanssimusiikki sisältää vanhempia kontratansseja ja poloneeseja, ja tuoreempia paritansseja, jotka edustivat huvittelevan porvarin uutta seurustelumuotoa. Valssit, masurkat, katrillit ja polkat löytyvät teoksien niminä myös konserttikappaleiden joukosta. Emil Waldteufel, Ivan Ivanovici ja Johann Strauss nuorempi ja vanhempi olivat valssien säveltäjistä soitetuimpia. Salonkiohjelmistoon omaksuttiin jonkin verran aikansa uutuusmusiikkia kuten John Philip Sousan marsseja, ragtimea ja cakewalkeja luvulla muotiin tulivat one- ja\n16 13 twostep ja foxtrot, mutta niiden osuus jäi salonkiohjelmistossa pieneksi. Tangosta sen sijaan tuli suosittu. Salonkiohjelmistossa näihin päiviin on kestänyt Austin Egenin tango-lied Zigeuner du hast mein Herz gestohlen. Tangon rytmiikka oli peräisin afrikkalaisen ja eteläamerikkalaisen kansanmusiikin tanssiperinteestä, danza habanerasta, jonka eurooppalaisia versioita edustivat Sebastiàn Yradierin La Paloma ja Georges Bizet n Habanera. (Jalkanen 2003, 68, 72,75-78) Salonkimusiikkiohjelmiston jakautuminen Pekka Jalkasen mukaan (2003) sekä oma tarkennukseni (oik.): 1. alkusoitot 1. alku- ja loppusoitot 2. oopperafantasiat 2. ketjumuodot 3. konserttikappaleet 3. konserttikappaleet 4. marssi- ja tanssimusiikki -kansansävelmät, eksoottiset lainat 4. marssit 5. tanssimusiikki Piirteet ja estetiikka Teoksen nimeäminen salonkimusiikiksi tapahtui ensisijaisesti sen musiikillisten piirteiden kautta. Muita perusteita olivat sen käyttöyhteys ja laaja tunnettuus. Romanttinen tai mustalaisaiheinen teosnimi ei vielä taannut kappaleelle laajaa menestystä ja paikkaa salonkimusiikin kaanonissa, mutta nimivalinnoilla varmasti yritettiin houkutella yleisöä. Yhtä vaikeaa oli säveltää taidemusiikin kriitikoiden hyväksymä suuri teos. Pekka Jalkanen jakaa salonkimusiikin estetiikan kolmeen luokkaan: sentimentaalinen hilpeä taiturillinen. (2003, 61) Yleisön mielenkiinto pysyi parhaiten yllä vuorottelemalla musiikillisia äärilaitoja, joten niitä viljeltiin runsaasti kappaleisiin. Jalkasen luonnehdintaa käyttäen Franz Lisztin Liebestraum -pianokappaleessa rakkauden tunteita ilmensivät yksinkertaisen melodian hidas tempo ja nousevat ja laskevat asteikkokulut. Hajasävelkromatiikalla koristellut melodiat ilmensivät luontoihailua, onnenhetkiä tai lemmen tuskaa. Laulumusiikin ja tempon nopeutumisen vaikutuksesta melodialinjat pidentyivät, ja kromatiikan luonne muuttui koristelevasta uhan ilmaisijaksi. (Jalkanen 2003, 33-34) Liebestraumin huippukohdassa mahtipontiset oktaavikaksinnokset johtavat kromaattiseen liverrekuvioon, jonka voi tulkita epätasapainoksi rakkaudessa. Jännitys puretaan palaamalla alun teemaan ja seesteiseen tunnelmaan. Vastinparina herkkyydelle toimi hilpeys, joka ilmeni mm. marssien ja valssien tanssintahdin antavana melodiarytminä. Taiturillisuus täydensi sekä sentimentaalisuutta\n17 14 että hilpeyttä. Liebestraumissa melodiaa säestää vähitellen vaikeutuva murtosointukuvio, joka muuttuu asteikkojuoksutuksiksi ja korukuvioiksi. Tekninen suoritus ei kiinnostanut enää sellaisenaan etydin ominaisuutena, vaan se alistettiin maisemamaalailun siveltimeksi. Mustalaisprimakset toivat viulutaiturillisuuteen improvisoidut rubatolegatot, asteikkokulut ja synkopoivan rytmiikan. Vesa Kurkela (1999) kutsuu musiikista nousevien tunnetilojen korostamista romanttiseksi intonaatioksi, jonka huomattavimmiksi piirteiksi hän nimeää glissandon eli portamenton sekä tempo rubaton. Glissandolla sentimentaalisuuden huippu saavutettiin liu uttamalla kuuluviin jokainen melodian sävelten välissä ollut ääni. Rubatomaiseen tempon käsittelyyn kuuluivat liioitellut ja tiheään vaihtuvat kiihdytykset, hidastukset ja pidätykset niin, että pulssi oli vaarassa kadota. Säestäjän ja solistin yhteissoitosta muodostui täten jännittävä pieni musiikkinäytelmä. (Jalkanen 2003, 24, 31, 61-62, Kurkela 1999, 86-87, Jalkanen-Kurkela 2003, ) Monissa teoksissa hyödynnettiin Jalkasen mainitsemia kaikkia kolmea estetiikan luokkaa. Brahmsin Unkarilaisissa tansseissa nro 4-5, 17 ja Vittorio Montin Czardaksessa unelmoiva alku muuttuu hetkessä vauhdikkaiksi lurituksiksi. Potpureissa hyödynnettiin estetiikan ääripäitä tehokkaimmin. Vastakkaiset osuudet vuorottelivat kaavamaisesti. Samaa vaihtelevuuden kaavaa sovellettiin kokonaisuutena konsertti- ja ravintolaohjelmissa. Yksityiskohtaisia neuvoja musiikin tunnesisällöistä oli opettanut jo Barokin ajan affektioppi, mutta laajemmalle väestön osalle tunnelmamaalailu tuli tutuksi oopperoiden ja musiikkinäytelmien kautta, ja niitä ryhdyttiin matkimaan moninaisissa musiikkia sisältävissä illanvietoissa. Musiikilliset kliseet tekivät teoksesta kansantajuisemman, mikä puolestaan takasi sen kustantajille paremman myynnin. (Jalkanen 2003, 23) Tunnelmamaalailun ja tuttuuden tunteen synnyttävät elementit paljastuvat salonkikappaleiden musiikkianalyysissä. Seuraavaksi esitellään muutamia Jalkasen esiin nostamia piirteitä. Ennalta-arvattavuutta toi wieniläisklassisen perinteen jatkuminen teosten kolmiosaisuudessa, harmoniassa ja diatonisessa duurikolmisointumelodiikassa. Sopusointua pidettiin yllä noudattamalla kurinalaisesti funktionaalista harmoniaa, toonika-dominantti -vuorottelua. Ristiriitaista sointia, tasapainon järkkymistä, vältettiin viimeiseen asti. Taidemusiikin siirtyessä klassismista romantiikkaan ja kohti yhä ekspressiivisempää sointia yleistyi myös salonkimusiikissa kromatiikan käyttö. Säveltäjät ottivat mallia eri maiden kansanmusiikista. Saksankieliseltä musiikkialueelta lainattua lisäsekstisointua I5+6, sivusävelen- tai pidätyksenomaisena, Jalkanen nimeää lähteen mukaisesti ländler-aiheeksi (2003, 30). Lomaja sivusävelkromatiikka laajeni lisäsekstisoinnusta asteikon muillekin sävelille. Tätä Jalkanen kutsuu Johann Schrammelin valssin Wien bleibt Wien! mukaan schrammel-kromatiikaksi (2003, 32). Lomasävelkromatiikkaa edelleen kehittelevä diatoninen purkaus alas ja kromaattinen ylös aihe, mm. Franz Schubertin Sotilasmarssin alku, oli niin suosittu, että Jalkanen kutsuu sitä biedermeier-eleeksi\n18 15 (2003, 32). Tyypillisiin melodia-aiheisiin vaikuttivat Jalkasen mukaan lisäksi tirolilaismuoti nousevine sekstiaiheineen, venäläisten romanssien mollisekstimotiivi ja unkarilainen primas-tyyli. (Jalkanen 2003, 24, 29-37, 62) Vesa Kurkela (1999) on tutkinut salonkimusiikin musiikillisia elementtejä soinnin näkökulmasta. Monet 1800-luvulla suosituiksi muodostuneet soinnilliset tehokeinot ovat yhä kuultavissa tämän päivän populaarimusiikissa. Uudet soitinperheet ja orkesterityypit kuten torvisoittokunnat ja salonkikokoonpanot, muokkasivat aikaisempaa kuulokuvaa tuottaen muhkeamman soinnin, kun jokainen kolmisoinnun sävel sai oman soitinryhmänsä. Bassoäänillä korostettiin uusien muotitanssien kuten valssin rytmiä. Vaskipuhaltimet ja konserttiflyygeli kasvattivat äänen voimakkuutta ja pituutta. Sinfoniaorkesterin koko kasvoi ja asetti uusia vaatimuksia oopperalaulajille, jotta heidän äänensä kuuluisi soitinten yli. Samalla äänenmuodostuksessa alettiin suosia voimakasta vibratoa sekä edellä mainittuja rubatoa ja glissandoa. Laulullisuus ja melodisuus korostuivat romansseissa ja Liedeissä, kun tunnetiloja haluttiin ilmaista lyriikan ohella myös sävelin. (Kurkela 1999, 74, 80-81) Eksoottisia sävelaiheita säveltäjien mielikuvitukseen eksyi paitsi Euroopan rajoja laajasti kiertäviltä muusikoilta myös saduista ja löytöretkeilijöiden kertomuksista. Myös kolonialismi ja sodat ottomaaneja vastaan olivat tuoneet kaukaiset maat eurooppalaisten tietoisuuteen. Vesa Kurkela (1998) nimeää mustalaismusiikiksi ja itämaisiksi piirteiksi ajateltujen musiikkielementtien käytön orientalismiksi. Idän uhkakuvat ja muukalaispelko muuttuivat seikkailuiksi sheikkien ja haareminaisten valtakuntaan. Itämaiset piirteet olivat usein niin kaukaisia musiikkilainoja, etteivät ne muistuttaneet mitään alkuperäistä kansanomaista sointikuvaa. Lähinnä kyse oli säveltäjien mielikuvista itämaisesta musiikista kuten Kangasallakin esitetyissä Francois Adrien Boieldieun Bagdadin kalifin alkusoitossa ja Ketelbyen Persialaisella torilla. Tällainen musiikillinen laina saattoi ilmetä kirkkaiden äänien korostuneisuutena, jota Kurkela (1999, 84) kutsuu musiikilliseksi helinäksi, kilinäksi tai räminäksi. Esimerkiksi Bagdadin kalifin alkusoitossa on kuultavissa triangelin helinä muutoin hyvin wieniläisklassiselta kuulostavan teoksen päällä. Paitsi itämaiset vaikutteet soinnin teki muodikkaaksi myös soitinautomaattien kuten posetiivien, mekaanisten pianojen ja soittorasioiden leviäminen kaupunkien äänimaisemaan. Mustalaismusiikintyyliä levittivät unkarilaiset ja romanialaiset muusikot, jotka tulivat tutuiksi viimeistään Pariisin maailmannäyttelyissä 1889 ja Tunnetuimpia tyylin välittäjiä oli romanialainen viulisti Basil Borteanu (Borteanou), joka teki pitkän muusikonuran Suomessa vuosina (Kurkela 1998)\n19 16 Musiikilliset kliseet Ennalta-arvattavuus Tuttuuden tunne Mielihyvä Pekka Jalkasen (2003)ajatus salonkimusiikin suosion syystä ja funktiosta kaavioksi muutettuna Salonkimusiikkimarkkinat populaarimusiikin lähteillä Viihdyttävät ja hyvin kaupaksi menevät ketjumuodot Salonkimusiikkia voidaan pitää nykypopulaarimusiikin edeltäjänä. Teollistumisen myötä myös musiikin ympärille vakiintui oma tuotantokoneisto nuotti- ja soitinkauppoineen sekä kiertävine ammattilaismuusikoineen. Nykypäivän hittien tapaan suositut kappaleet levisivät yli maan rajojen, ja niistä tehtiin useita sovituksia eritasoisille soittajille ja erilaisiin käyttöyhteyksiin. Sama kappale eri muodoissa ylitti yhteisö- ja luokkarajat tavoittaen tähän asti suurimman yleisön. Kahviloissa, viinituvissa, kylpylöissä, ravintoloissa, tansseissa ja puistokonserteissa kuultiin samoja valsseja ja näyttämömusiikin sävelmiä. Ravintolat kilpailivat asiakkaista mainostamalla lehdissä ruokalistojen ohella orkestereiden soitto-ohjelmia, mikä velvoitti orkestereita alati kartuttamaan ohjelmistoaan uutuuksilla. Kevyttä kuultavaa lainattiin ja muokattiin uuteen muotoon kansanmusiikista ja taidemusiikista. (Tegen 1986, 14-15, Kurkela 2000) Etenkin ketjumuodoista tuli käyttökelpoinen väline musiikkimarkkinoille uusien kappaleiden esittelyyn sekä yleisön mielenkiinnon ylläpitämiseen niin konserteissa kuin taustamusiikkina. Oopperan kaltainen suurteos tiivistettiin aaria- ja teemaketjuksi, hittiparaatiksi, josta puuttuivat vähemmän viihdyttävät puhe- ja melodiaosuudet. Samalla teos oli mainos itse oopperanäytännölle. Ketjumuodoista etenkin potpurista tuli erittäin suosittu muotorakenne tiheään vaihtuvien osiensa ansiosta: hidas, nopea, iloinen, haikea vuorottelu kävi läpi hetkessä kuulijan koko tunnekirjon. Yksinkertaisia melodioita sekä niiden välisiä vastakohtaisia ja lyhyitä välikkeitä oli helppo seurata. Potpureissa kiteytyykin salonki(/populaari)musiikin perusajatus: musiikista tuodaan kuultavaksi vain viihdyttävimmät ja suosituimmat elementit taiteellisten päämäärien (muodon kehittymisen) jäädessä toisarvoisiksi. Nimensä mukaisesti ketjumuodossa on sovitettuna tansseja, kansansävelmiä tai näytelmän suosituimpia lauluja peräjälkeen välikkeiden avulla, esimerkiksi soitto-ohjelman merkintä Gounod, Potpourri op. Faust, esittelee ketjuna Faust oopperan aarioita ja melodioita. Potpuri, medley, bouquet, divertissement, mélanges ja fantasia olivat yleisimpiä ketjumuotoja, mutta soitto-ohjelmissa mainittiin sävelmäsikerminä myös Variationer öfver studentsång tai Melodier ur Boccacio (säveltäjänä Suppé). Kansainväliseen sovitustraditioon kuuluva ketjumuoto tunnetaan 1700-luvulta taidemusiikissa mm. rapsodioissa, parafraaseissa ja oopperoiden alkusoitoissa, joissa esiteltiin oopperan keskeiset teemat.\n20 17 Potpureista em. muotorakenteet eroavat astetta taiteellisimpina, sillä niihin sävellettiin, mm. juuri osat toisistaan erottaviin välikkeisiin, enemmän uutta sävelmateriaalia, teemoja kehiteltiin ja yhtenäistä kokonaismuotoa korostettiin. Taidemusiikin estetiikan mukaisesti sävellyksen tuli olla ainutkertainen, joten vanhaa sävelmateriaalia pienin muutoksin toistava potpuri ei saanut arvostusta taidemusiikin normittajilta. Kansanomainen muoto potpurista tunnetaan Suomessa purpurina, jonka tahtiin kyläjuhlissa tanssittiin hovitanssien talonpoikaisversioita. (Kurkela 2000) Ravintola Kämpissä ateriasoitannosta (taffelmusik) huolehti pieni S. Levyn orkesteri vuoden 1893 tammikuusta seuraavan vuoden kevääseen. Muiden yhtyeiden tavoin S. Levyn kapellimestari sovitti ja sävelsi itse mm. humoristisia potpureita kuten Herr Ilo Lystinens besök i Helsingfors, På Variété! ja Från höger till vänster. Kapellimestari viihdytti vieraita myös soittamalla heidän suosikkikappaleitaan ketjumuodossa: Melodie-Bukett af publikens favorit nummer. Affischen ja Program-Bladet -mainosliitteissä ilmestyneissä Kämpin mainoksissa em. kappaleet kuuluivat orkesterin mainituimpien teosten joukkoon. Potpurit näyttämömusiikista ja kansansävelmistä sekä muut ketjumuodot muodostavat huomattavan osan S. Levyn orkesterin soitto-ohjelmasta marssien ja valssien ohella. (Hirn 1997, 139, HYK pienpainatteet) Potpuriin valitut kappaleet olivat yleisölle usein ennestään tuttuja tai sisälsivät tuttuuden tunteen synnyttäviä elementtejä suosituista kappaleista muistuttavia rytmi- ja melodia-aiheita. Muotorakenteena potpuri palveli täysin kuulijoiden toiveita, ei taidemusiikin esteettisiä lakeja muodon tasapainosta tai sisäisen kehityksen johdonmukaisuudesta. Ketjusovitusta käytetään edelleen populaarimusiikissa tehokeinona. Rock- ja iskelmäkonserteissa tunnelmaa kohotetaan soittamalla aiempia menestyskappaleita (kokonaan tai osia) ketjuna ikään kuin muistutuksena artistin pitkäaikaisesta urasta. Uusien hittien rinnalla esitettävillä nostalgisilla potpureilla liitetään artistin menneisyys nykyhetkeen ja yritetään näin legitimoida hänen paikkaansa ikivihreiden popmusiikin esittäjien joukossa. (Kurkela 2000) Kansanlaulupotpurit ohjelmistossa Kansansa sävelmävarojen potentiaalin huomanneet säveltäjät sovittivat kuulemiaan lauluja ja tansseja salonkikelpoisiksi teoksiksi luvun lopun ja 1900-luvun alun tutkimusaineistoon sisältyykin kansansävelmäpotpureja ympäri Eurooppaa. Suurin osa potpureista tässä aineistossa on tehty oopperoista. On kuitenkin kiinnostavaa havaita, kuinka suomalaista, ja sitä hyvin lähellä olevaa ruotsa-


Ravintolat heräävät eloon ensi viikolla :: Kiuruvesi-lehden uutiset\nYrittäjä Timo Marjoniemi Peltohovista on uudistanut koronaepidemian aikana hotelli-ravintolaa. Nyt kaikki on valmista maanantaita varten, jolloin ovet avautuvat asiakkaille.\nKiuruvedellä Hotelli Ravintola Peltohovi avaa ovensa jo tulevana maanantaina 1.6. Samoin Pub Havanna. Pub-Ravintola Luna avautuu asiakkaille ensi viikon perjantaina 5.6.\nTuore yrittäjä Timo Marjoniemi odottaa jo innolla Peltohovin avautumista. Hän ennätti toimia yrittäjänä vain kolmisen viikkoa, kun koronaepidemia pisti kaikki Suomen ravintolat kiinni. Majoituspalvelu on ollut avoinna koko ajan, mutta yöpyjät ovat olleet satunnaisia.\nPeltohovin kaikki palvelut toimivat maanantaista alkaen normaalisti lukuun ottamatta yöelämää, jossa on supistetut aukioloajat. Minna ja Jari Nikkinen tarjoavat lounasta arkisin hieman lyhennettyyn aikaan, kello 10.30–14. Peltohovin à la carte -ravintola on avoinna keskiviikosta perjantaihin kello 16–21, lauantaina kello 14–21 ja sunnuntaina 14–20.\nViikonloppuisin ravintola ja terassit ovat avoinna kello 23, maanantaista torstaihin kello 10–21. Ohjeiden mukaan alkoholitarjoilua on kello 22 saakka.\n– Ensimmäisenä viikonloppuna näkee, miten toiminta muotoutuu. Onko ihmisiä esimerkiksi tanssimassa? Ohjeistus jätti muutamia kysymysmerkkejä joidenkin asioiden suhteen. Luulen, että ihmiset istuvat enemmän pöydissä ruokaa ja juomaa nauttimassa, Marjoniemi sanoo.\nPeltohovissa on jopa 500 asiakaspaikkaa laajennuksineen. Asiakasmäärän rajaaminen puoleen, ei paljon vaikuta toimintaan lukuun ottamatta keikkoja, joita ei nyt järjestetä kellonajankaan puolesta. Etuterassille ja takaterassille otetaan sen verran ihmisiä kuin sinne mahtuu pöytiin istumaan eli reilu sata.\nHuhti-toukokuussa Peltohovin kaikki hotellihuoneet ja terassit ovat kokeneet muodonmuutoksen. Takapihan lämmitetyllä terassilla järjestetään ensimmäinen Grill & Chill -livemusiikki-ilta perjantaina 5.6. Takaterassilla palvelee SnackBar perjantaisin ja lauantaisin klo 18–22. Grillistä saa pientä purtavaa.\nKesäkuussa etuterassilla aukeaa kesäkahvila, jossa tarjolla on jäätelöä, erikoiskahveja ja suolaisia sekä makeita, belgialaisia vohveleita.\nPeltohoviin on rekrytoitu neljä kokoaikaista työntekijää. Lisäksi on joukko osa-aikaisia viikonloppuisin.\nOhjelmapalveluista, majoituksesta ja à la carte -ravintolasta vastaava Wallen Hovi Oy, jossa osakkaina ovat Marjoniemi ja Jarmo Saastamoinen, ei ole hakenut korona-avustuksia.\n– Jos ja kun yleisavustus tulee, haemme sitä. Olemme pärjänneet tämän ajan yli ihan kohtuullisesti, Marjoniemi toteaa.\nPub-Ravintola Luna avaa ovet asiakkaille perjantaina 5.6.\n– Lähdemme herättelemään toimintojamme niin, että Luna on avoinna perjantaina 5.6. kello 16–23. Keittiö suljetaan klo 21. Lauantaina 6.6. ravintola on avoinna klo 14–23 (keittiö suljetaan klo 21). Keskiviikkona 10.6 ja torstaina 11.6. klo 16–21 (keittiö suljetaan klo 20). Perjantaina 12.6. ja launtaina 13.6. samoin kuin edellinen viikonloppu, yrittäjä Jenna Tasso kertoo.\nJuhannusviikon Luna on kokonaan suljettu pitopalvelua myöten.\n– Tästä eteenpäin ilmoitamme aukioloaikamme kunhan näemme, kuinka rajoituksia muokataan ja etenkin, kuinka ihmiset alkavat käyttää ravintolamme palveluita.\nRajoitukset sallivat, että Lunassa saa olla kerralla sisällä 50 asiakasta (asiakaspaikkoja on normaalisti 103). Istumapaikkojen ja pöytien suhteen Tassolla on olemassa jo useampi suunnitelma, joista valitaan järkevin testaamalla.\n– Vaihdamme siis pöytiemme sijoittelua saadaksemme niiden etäisyydet riittävän suuriksi ja näin asiakkaillemme mahdollisimman turvallisen vierailun ravintolassamme näillä ohjeilla, jotka meillä nyt on.\nSisätiloissa asiakasmäärän rajoittaminen puoleen normaalista mietitytti Tassoa alkuun, mutta hän on siihen kuitenkin tyytyväinen.\n– Mikäli toimintamme on viikosta toiseen tappiollista, tulee mietintään, onko ravintolan aukipitäminen järkevää. Toivon asiakkaidemme palaavan luoksemme tämän pitkähkön tauon jälkeen.\nTasso kiittelee henkilökuntaansa poikkeusoloissa venymisestä. Toimintaa ei aloiteta täydellä miehityksellä heti, Tasso seuraa asiakkaiden liikehdintää. Työntekijät ovat lupautuneet tulemaan töihin pienelläkin varoajalla, kaikki riippuu siitä, kuinka asiakkaat kokevat ravintoloiden avaamisen tai kuinka paljon pitopalvelu työllistää kesän aikana.\n– Yksin en jokatapauksessa selviä, joten olen kiitollinen, että Lunalla on mahtavia osaajia.\nTasson pyrkimys on saada uusi terassi (50 asiakaspaikkaa) kesäkuun alkuun valmiiksi.\n– Rajoituksethan voivat kiristyä uudelleen milloin vain, joten koko kesää kattavia suunnitelmia en halua tehdä. Toivon toki, että elämme fiksusti, emmekä tietoisesti uhmaa ohjeita ja siten aiheuta uutta rajoitusten kiristystä.\nPub Havannan yrittäjä Elina Pikkarainen ei vielä osaa kertoa aukioloajoista muuta kuin että pub avautuu maanantaina. Aukioloajat riippuvat palvelujen käytöstä.