KAUPUNGIN LAIDALLA 6: Korkkeja ja tuoleja\nLähettänyt anne klo perjantaina, elokuuta 16, 2013\nKirsi 16. elokuuta 2013 klo 22.08\nRouvalla on silmää kauneudelle ja aikamoiset kädentaidot etten sanois ja sanonkin:) Voi miten kaunis tuo kranssi,nyt ottaa päähän kun en ostanu kirpparilla näkemiäni pullonkorkkeja,hintakaan kun ei ollut paha...No jälkiviisaus on sitä parasta viisautta joten se siitä;)\nMulla on kolme samanlaista tuolia itselläni kuin sun löytösi,suloiset ovat,nauratti tuo isompikin pylly:D\nanne 17. elokuuta 2013 klo 16.33\nKiitoksia ihanasta kommentista! Eikös olekin ihan totta, että kun on leveä ja iso istuin alue, mahtuu isommallakin pyllyllä, se tuli vaan mieleen...:D\nRouva Kivitikka 16. elokuuta 2013 klo 22.16\nKomppaan Kirsiä! Kaunis on kranssi ja hyvät tuolit :-)\nperiferian riikka 16. elokuuta 2013 klo 23.22\nmikähän noissa pelakuissa on , ko mullaki nyt alko tekee kukkaa, keskikesän oli vaan ... hengissä.\nkunnon tuolit :)\nanne 17. elokuuta 2013 klo 16.36\nKiitti! Joo, mulla kuoli melkein kaikki kukkaset ja ovat jo kompostoituneet. Yksi kurja yksilö jäi enkä edes lannoittanut, kastelin vaan ja karsin kuivaa koko ajan. Annoin olla. Säälii kai minua ja päätti kukkia ;)\nkosotäti 17. elokuuta 2013 klo 8.55\nTosi upea kranssi ja tykkään noista tuoleista,hyvän malliset sellaset kuin tuolin pitää ollakkin,\npelakuut pitää välillä lepoa kukinnasta, sillon pitää lannoittaa ja hoitaa niitänin alkavat kukkimaan uudestaan.\nMukavaa viikonloppua siulle ystäväni:)\nanne 17. elokuuta 2013 klo 16.37\nKiitos! En edes lannoittanut, ainoastaan kastelin ja karsin kuivaa?\nEmilie 17. elokuuta 2013 klo 13.21\nNuo tuollaset tuolit on niin hienoja ja kestäviä. Harmittaa kun tuli joskus luovuttua vastaavista.\nMie oon herätellyt kukkakaupan roskiksesta pöllittyä pelargonia kukkimaan, on se hyvinvoivan näköinen, mut ei kuki vielä ;)))\nanne 17. elokuuta 2013 klo 16.39\nKiitos, tuolit ovat tukevaa tekoa. Toivottavasti pelargoniasi puhkeaa kiitokseksi pelastamisesta upeaan kukkaan :)\nCheri 17. elokuuta 2013 klo 22.03\nKyllä kapeampikin perä tykkää leveästä tuolista :) Kukat iloitsevat vielä jatkuvasta kesästä.\nCheri 17. elokuuta 2013 klo 22.18\nNiin, piti vielä sanomani, että tuo rypälekranssi on tosi kiva. Toivottavasti saat lisää korkkeja :)


Syyhyttäkö saunaan? | Yle Uutiset | yle.fi\n18.1.2011 klo 11:04päivitetty 8.4.2012 klo 12:01\nOlipa kerran naishenkilö, ei enää nuori, mutta ei aivan ikäloppukaan. Kierrellessään eräässä kauppakeskuksessa hän huomasi terveyskioskin, jossa ei ollut ennen käynyt. Ei ollut tuntenut tarvetta poiketa. Olo oli yleensä ihan jees, mitä nyt joskus päänsärky vaivasi. Sekin hoitui useimmiten parilla pillerillä. Hän ei ollut terveydentilastaan huolissaan. Kun ei ole oireita, ei ole sairauksia, hän ajatteli.\nKun nyt sisään oli kuitenkin tultu, hän teki tikusta asiaa ja pyysi mittaamaan verenpaineensa. Niin tehtiin, ja kahdesti lukemat näyttivät enemmän kuin suositus on. Ei ollut rouva uskoa silmiään. Eikä korviaan, kun häntä kehotettiin tilaamaan aika terveyskeskuslääkärille.\nLääkäriin meno tuntui turhalta, kun omasta mielestään hän oli ihan terve. Jos nyt vähän ylimääräisiä “paineita” löytyikin, niin kysymyksessä oli kai vain ohimenevä ilmiö. Yleensä lääkäriin mennään vain, jos tuntee olevansa todella sairas. Pieniä vaivoja nyt on jokaisella joskus, mutta kuka “syyhyttä saunaan” eli lääkäriin menee. Kyllähän sitä itseään sen verran tuntee ja tietää, milloin laitetaan laastarit tai kolme kovaa koota: kuuma juoma, kipulääke ja konjakki eivät auta.\nLääkäri tuli kuitenkin tilattua, vaikka olisi ollut parempaakin tekemistä. Vastaanottava lääkäri oli perusteellista sorttia, joka ei kiinnittänyt huomiotaan vain verenpaineeseen, vaan kurkisti kurkkuun, katsoi korvat ja kuunteli keuhkot. Kyseli siinä samalla asiakkaan elämäkertaa. Oliko silmälaseja ja kuulokojetta – siinä iässä kun jo monilla oli. No, vasemmassa korvassa joskus humisi ja surisi, mutta ei haitaksi asti.\nPois lähtiessään naisella oli kädessään lähete laboratorioon.\nTulokset soitettiin muutaman päivän kuluttua. Jo aiemmin todetun verenpaineen lisäksi kolesteroli olisi syytä saada alemmas. Sokeri oli siinä ja siinä. Lääkkeitä suositeltiin, kuulokojettakin voisi kokeilla.\nNyt rouva pyörittelee kuulemaansa mielessään ja pohtii, mitä sanoisi toinen lääkäri.\nEnnen päätöksentekoa tuli silmälasien uusinnan vuoro. Kävi niin, ettei optikollakaan mennyt ihan suunnitelmien mukaan, vaan yksi asia johti toiseen. Nimittäin optikko kehotti menemään silmälääkärille. Asiakkaan mielestä hänen silmänsä kaipasivat vain uudet, modernimmat lasit. Oli siis melkoinen yllätys, kun näkökenttä- ja OCT -tutkimusten jälkeen todettiin glaukooma.\nNyt rouvan kädessä on tippapullo ja hän päivittelee, miten hänelle näin kävi. Äsken vielä terve, nyt sairas, mutta oireeton. Hän harmittelee, että tulikin poikettua terveyskioskiin, sillä sieltähän koko ruljanssi alkoi.\nTämä ei ollut satu, vaikka sadun sanoilla alkoikin. Tämä oli kertomus naisesta, joka uskoi olevansa terve, kunnes toisin todistettiin.\nAiheellinen kysymys kuuluukin, pitäisikö terveeksi itsensä tuntevan henkilön, ikään kuin varmuuden vuoksi, käydä kaikilla erikoislääkäreillä, mahdollisten piilevien tautien toteamiseksi, vai elää uskossa ja toivossa, luottaen omaan arviointikykyynsä?\nSuunvuorotPirjo Pasuri (Kirjailija)silmälasitlääkäritoptikotverenpainekuulolaitekorvatnäköpakina


Uutuudet - PSP - Pelit\nMiekkojen ja sielujen ikuinen kamppailu jatkuu PSP:llä. Soulcalibur: Broken Destiny on uusin tulokas aseellisiin yksi yhtä vastaan -taisteluihin erikoistuneessa Soulcalibur-sarjassa. Broken Destiny on sarjan ensiesiintyminen...\nKillzonen uusin tuleminen PSP:lle. Nyt Platinum versiona. Onko tässä PSP:n kovin räiskintäjulkaisu tähän mennessä? Tilaa nyt ja ota itse selvää. PlayStation 2 klassikon jatko-osa on nyt myös PSP:lle...\nPrince of Persia: The Forgotten Sands on fanien suosiman Sands of Time -maailmankaikkeuden seuraava osa. Prinssi Azad on vierailulla veljensä valtakunnassa. Mahtava armeija on lähes kukistanut kuninkaallisen palatsin. Kun tehd&auml...\nMullistavia uudistuksia maailman parhaaseen urheilupeliin – innovaatioiden inspiraationa oikea futis ja taustalla täysin uusi Impact–moottori. FIFA 12 esittelee huikean uuden Impact Engine –fysiikkamoottorin, joka tuo...\nTake control of Aya Brea, the indomitable heroine from the Parasite Eve series, in a visually stunning third-person shooter RPG. As the world rests on the brink of destruction by a horrific enemy known as "the Twisted," Aya...\n1. Suojakotelo Metallic Rose PSP (1000-3000)\n2. Vaihtotatti PSP 1000\n3. AC Adapter (Virtajohto ja laturi) PSP 1000-30..\n4. Mega Man Maverick Hunter X PSP\nMega Man Maverick Hunter X is a remake of the original Mega Man X title that first appeared on the Super Nintendo Entertainment System. The game builds upon the original with new renderi ...\n5. Mega Man Maverick Hunter X PSP\n6. Lego Batman PSP\n7. Prince of Persia The Forgotten Sands PSP\nPrince of Persia: The Forgotten Sands on fanien suosiman Sands of Time -maailmankaikkeuden seuraava osa. Prinssi Azad on vierailulla veljensä valtakunnassa. Mahtava armeija on lähes kuki ...\n8. FIFA 12 PSP\nMullistavia uudistuksia maailman parhaaseen urheilupeliin – innovaatioiden inspiraationa oikea futis ja taustalla täysin uusi Impact–moottori. FIFA 12 esittelee huikean uuden Im ...\n9. Killzone Liberation PSP\nKillzonen uusin tuleminen PSP:lle. Nyt Platinum versiona. Onko tässä PSP:n kovin räiskintäjulkaisu tähän mennessä? Tilaa nyt ja ota itse selvää. PlayStat ...\n10. Soulcalibur Broken Destiny PSP\nMiekkojen ja sielujen ikuinen kamppailu jatkuu PSP:llä. Soulcalibur: Broken Destiny on uusin tulokas aseellisiin yksi yhtä vastaan -taisteluihin erikoistuneessa Soulcalibur-sa ...\n1. AC Adapter (Virtajohto ja laturi) PSP 1000-30..


Finlandia-voittajan ympäristöherätys - MTVuutiset.fi\nJulkaistu 18.09.2008 11:35 (Päivitetty 24.09.2008 17:23 )\nJos voittaa esikoisteoksellaan Finlandia-palkinnon, voi tuntua turvalliselta kirjoittaa jatkossakin samalla tyylillä. Näin voisi luulla, mutta kirjailija Johanna Sinisalo ajattelee päinvastoin. Hän haluaa yllättää ja uusiutua joka romaanin myötä. Nyt on vuorossa neljäs yllätys.\nKirjailija Johanna Sinisalo vaikuttaa ristiriitaisuuksien ruumiillistumalta. Hän vetää tiukan rajan yksityisyytensä ja julkisuuden väliin, mutta on esiintynyt viime vuosina eri medioissa hengästyttävää tahtia. Hän viettää pitkiä aikoja alkeellisissa oloissa vuoristovaelluksilla, mutta pukeutuu siviilissä näyttävästi ja persoonallisesti. Hän rakastaa uusia kokemuksia ja elämyksiä, mutta asuu lapsuutensa kotikaupungissa Tampereella.\nSinisalo sanoo itsekin nauttivansa ristiriitaisuuksista ja muovaavansa niistä materiaalia teksteihinsä. Juuri julkaistussa kirjassaan Linnunaivot hän rakentaa ristiriitaa toisen päähenkilön, Jyrkin, ympärille.\n- Minusta on mielenkiintoista kirjoittaa henkilöstä, joka on poliittisesti korrekti ja ympäristötietoudessaan ajan hermolla, mutta siitä huolimatta paha ja falski. Hänen kauttaan peilaan sitä ihmistyyppiä, joka asettaa itsensä muiden yläpuolelle, kokee olevansa valloittaja.\nLinnunaivot rakentuu kahden päähenkilön, Jyrkin ja tämän tyttöystävän Heidin seikkailun ympärille. Vastikään seurustelun aloittanut pari suuntaa Australian ja Uuden-Seelannin takamaille vaeltamaan ja etsimään koskematonta luontoa.\n- Kirjassa on voimakas ekologinen teema, koska olen itse ollut kiinnostunut ympäristöasioista jo pitkään. Kun vuosi sitten vaelsin kirjan maisemissa, ymmärsin löytäneeni seuraavan kirjan tapahtumapaikan ja kehyskertomuksen.\nSinisalo vyöryttää kirjassa lähes palopuheenomaisesti huolta ympäristön tilasta ja ihmisen ajattelemattomuudesta. Saarnaajan rooli lankeaa kirjassa Jyrkille, joka tekee pariskunnan vaelluksilla kaikkensa, jotta he eivät jättäisi jälkeensä roskan roskaa.\n- Huomasin itse omalla vaelluksellani, miten suurta tuhoa on saatu aikaan monilla eri piittaamattomuuden tavoilla. On tuotu maahan ekosysteemin sopimattomia vieraslajeja, on ryöstöviljelty ja köyhdytetty maaperää. Ei ihme, että aavikoitumisesta on kehkeytynyt Australiassa polttava ongelma.\nJo pitkään vaeltamista harrastanut Sinisalo sanoo kypsyneensä vasta nyt kirjoittamaan aiheesta.\n- Vierastan omien kokemuksieni muuttamista kirjallisuudeksi, mutta nyt löysin vaeltamisen rinnalle niin tärkeän ekologisen teeman, että hyödynsin ilolla itse koettua ja nähtyä. Olen kiertänyt kirjassa kuvatun Tasmanian South Coast Trackin tosiaan itsekin, tosin vastakkaiseen suuntaan kuin kirjan Heidi ja Jyrki. Se ei ole niitä maailman helpoimpia vaellusreittejä, Sinisalo naurahtaa.\nJohanna Sinisalo ei ryhtynyt Tasmanian valloitukseen kylmiltään tai yksin sooloillen. Hän on kiertänyt yhdessä puolisonsa Hannu Mänttärin kanssa tuhansia kilometrejä eritasoisilla vaellusreiteillä.\n- Pisin yhtäjaksoinen vaellukseni oli pituudeltaan 1800 kilometriä. Vaelsimme silloin Appalakeilla reittiä, joka olisi ollut kaikkiaan 3500 kilometriä pitkä, mutta jouduin sairastumisen vuoksi jättämään sen kesken puolimatkassa. Sen lisäksi olen vaeltanut monia lyhyempiä polkuja, etupäässä täällä Euroopassa. Pyrin jalkautumaan aina, kun on vapaata, sillä aivotyöläiselle se tarjoaa hyvän nollaus- ja vetreytyshetken.\nVaellusmatkat ovat tarjonneet Sinisalolle myös aivan konkreettisia oivalluksen hetkiä.\n- Vaeltaminen avaa silmät sille, mikä kaikki elämässä on turhaa. Muistan, millaista oli palata kotiin Appalakkien vaellukselta, kun oli kaiken aikaa kantanut selässään kaiken tarvittavan – ruoat, majoituskamppeet, keittovälineet, vaatteet, roskat, aivan kaiken. Kun sitten palasin kotiin ja mietin aamulla ensimmäisenä, millaiset vaatteet laittaisin päälleni, hätkähdin. Vaelluksella elää kuukausia elämää, jossa vaihtoehtoja ei ole. Ja kun niitä ei ole, niitä ei enää tarvitsekaan. On ollut yllättävää huomata, kuinka vähällä tavaralla elämässä pärjää.\nJohanna Sinisalo Tasmaniassa. Kuva: Hannu Mänttäri\nSinisalo kotiutui viimeksi kolme viikkoa sitten vaellusmatkalta Sveitsistä. Nyt mieltä kutkuttaa uusi suunnitelma.\n- Minua kiehtoisi aivan valtavasti vaeltaa Korsikalla kiemurteleva GR20-reitti. Tapasin kerran Korsikalla käydessäni reitin taivaltaneita ja he olivat niin ruhjeilla, naarmuilla ja väsyneitä, että innostuin. Tiesin heidät nähdessäni, että sinne minunkin on päästävä!\nKahdeksan vuoden takainen Finlandia-palkinto nostattaa vieläkin vinon hymyn Sinisalon huulille. Esikoisteokselle Ennen päivänlaskua ei voi myönnetty palkinto tuntui hämmentävän koko kansakunnan, sillä scifi-sävyistä romaania ei arvailtu edes ehdokkaaksi.\n- Olihan se varsinaista sirkus Finlandiaa, etenkin se ensimmäinen vuosi. Haastattelupyyntöjä ja esiintymistarjouksia tulvi milloin minnekin. Kiihkeintä pyöritystä kesti ainakin vuoden, nyt olen toki jo siitä toipunut, Sinisalo naurahtaa.\nEsikoiskirjan kohoaminen Finlandia-palkituksi olisi saattanut ylpistää aloittelevan romaanikirjailijan, mutta Sinisalon se sai päättämään yllätyksellisestä jatkosta.\n- Olen pitänyt johtoajatuksenani sitä, että kirjoitan aina mahdollisimman erilaisia teoksia. En ripustaudu vanhaan, vaan haluan yllättää. Siksi en lupaakaan, että seuraava romaanini käsittelisi enää samoja teemoja kuin Linnunaivot.\nKirjallisuuden moniottelijana tunnettu Sinisalo jakaa aikansa ja energiansa erilaisten kirjallisten töiden välillä. Nytkin tekeillä on käsikirjoituksia moneen tarpeeseen.\n- Työstän parhaillaan pitkää elokuvakäsikirjoitusta nimeltään Rautataivas. Sen lisäksi teen pienempiä tv-käsikirjoitushommia ja kirjoitan kolumneja. Nautin näin erilaisista kirjoittamisen lajeista, mutta jos yksi pitäisi valita ja siinä pysyä, niin kaipa se olisi romaanien kirjoittaminen. Käsikirjoittaessa tehdään ikään kuin talon piirustukset, mutta ammattilaiset rakentavat talon. Romaanissa taas saa nakutella koko komeuden kasaan ihan itse.\nExtreme-lajien nainen, tämä Sinisalo.


Toimeksianto: Luku 18 - Ficcikirjasto\nToimeksianto: Luku 18\nSade oli minun onnekseni jäänyt taakse. Maisemakin oli alkanut hiljalleen muuttua matkatessamme eteenpäin. Sademaassa oli jotain kovin vastenmielistä. Ehkä en vain pitänyt kosteasta ilmanalasta, mutta toisaalta synkkien pilvien peittämä taivaskin oli kovin epämiellyttävä näky. Oli aivan ihanaa tuntea auringonpaahde kasvoillaan ja hengittää kuivaa ilmaa kostean sijaan.\nMaamaa ei tosin ollut aivan niin vehreä paikka, mihin olin tottunut. Rakastin Tulimaan laajoja metsiä, olin pitänyt tietyllä tavalla jopa Ruohomaan loputtomista ruohoaroista, vaikkakin siellä oli ollut hyvin vaikea piiloutua, mikä oli jokseenkin ahdistavaa.\nNo, joka tapauksessa täälläkin oli metsää, ruohoa ja muita kasveja. Silti maastossa korostuivat kivikot yhtälailla. Mutta vaihtelu sateeseen kelpasi. En valittanut. Kuljin kiltisti miesten perässä ja tein, mitä käskettiin. Kisame erityisesti näytti nauttivan käskyttämisestäni. Hai kuvitteli selvästi saaneensa minusta ilmaisen palvelijan. Jos en olisi ollut niin helpottunut päästyäni avaran taivaan alle, olisin luultavasti vastustanut häntä huomattavasti enemmän. Nyt olin ainoastaan kiitollinen näennäisestä vapaudestani ja siitä, että sain viettää aikaa Itachin kanssa.\nHymyilin itsekseni kävellessäni, kun muistin aamun, jona olimme lähteneet. Oli ollut vähällä, etten ollut käynyt silloin miehen kimppuun.\n”Tämä on sinulle”, Itachi sanoi ja ojensi minulle laukkuni. Olinkin ikävöinyt sitä kiitettävästi. Kurkistin sen sisälle. Kaikki oli hyvässä järjestyksessä ja vaatteeni vaikuttivat puhtailta. Se oli varsin positiivinen yllätys. Kiitin miestä ja nostin laukun olkapäälleni. ”Ja tämä”, hän lisäsi.\nOtin vastaan hänen ojentamansa esineen, joka oli kuulunut minulle ja vuosia. Kerta vilkaisu jo sai sydämeni vuotamaan verta. Otsasuojani. Kaunis Konohan otsasuojani. Piloilla!\n”Mitä sinä olet mennyt tekemään?!” kiljahdin saman tien. Kauempana seisonut Kisame vilkaisi suuntaamme, mutta ei ihme kyllä kommentoinut kohtaustani lainkaan. ”Se on piloilla! Minä olen vaalinut sitä aarteenani ja sinä olet mennyt tuhoamaan sen. Kuinka sinä saatoit!?” Raivoni oli suorastaan avutonta, mutten vain voinut sille mitään. Olin purskahtamaisillani itkuun. Konohan tunnuksen ylitse kulki ruma viilto.\n”Olen tehnyt sen, mitä pitikin tehdä”, mies vastasi tyynesti. Itachin kanssa oli miltei mahdoton riidellä, koska hän ei lähtenyt siihen mukaan.\n”Mutta..” mutisin ja nyyhkäisin hiljaa.\n”Sinä olet ollut karannut ninja vuosia. Sinun tulee käyttäytyä sen mukaan”, mies huomautti. ”Saede, me emme enää koskaan palaa Konohaan, emme ainakaan siten kuin sinä toivoisit. Jos palaamme sinne, olemme vihollisia ja siltä meidän tulee näyttää.”\nTiesin, että hän oli oikeassa. Minuun sattui siitä huolimatta. Halusin lyödä häntä, vaikka tiesin, etten osuisi. Puristin otsasuojaa kädessäni ja tärisin ääneti. En itkisi, piru vie. EN ITKISI. Tämä ei ollut niin vakavaa.\nSilti minusta tuntui, että viimeinen siteeni menneisyyteen oli katkaistu tuon viillon myötä. Kenties siihen Itachi oli pyrkinytkin. Hän ei halunnut minun roikkuvan menneessä, vaan katsovan tulevaan. Miksi se oli niin vaikeaa? Miksi sen piti sattua näin paljon?\nHuitaisin Itachin suuntaan voimattomasti, mutta hän väisti helposti. Yritin uudestaan osumatta kertaakaan.\n”Ipana tosiaan tarvitsee harjoitusta”, Kisame mutisi kauempaa.\n”Älä sinä puutu tähän!” huusin haille. Että minä vihasin häntä!\nIhme kyllä, kapakala pysytteli hiljaa. Kaipa hänelläkin oli sentään jonkinlaista tilannetajua. Itachi antoi minun purkaa raivoani kaikessa rauhassa, ennen kuin tarttui tiukasti kiinni toiseen ranteeseeni ja irrotti otteeni otsasuojasta.\n”Anna minä”, hän pyysi. Käteni putosivat hervottomina alas, enkä estänyt häntä, kun hän kietoi otsasuojan pääni ympärille. Kun se vihdoin oli paikoillaan, kohotin käteni ja tunnustelin sitä varovaisesti. Se ei enää tuntunut samalta kuin ennen, mutta minun oli kaiketi pakko sopeutua. Haroin hiukseni kuitenkin osittain sen päälle.\nTuosta tapahtumasta oli nyt jo aikaa. En vieläkään pitänyt otsasuojani uudesta ulkonäöstä, mutta aloin hiljalleen hyväksyä asian. Tavallaan se myös yhdisti minua ja Itachia. Pystyin jossain määrin hymyilemään raivokohtaukselleni. Se kertoi siitä, kuinka tärkeä asia oli minulle.\nPilviä purjehti auringon eteen. Vilkaisin vaistomaisesti taivaalle, sillä olin herkistynyt tunnistamaan sään muuttumisen sateiseksi. Tällä kertaa kyse oli kuitenkin ohuen harsomaisesta pilvenriekaleesta, joka värjäytyi vaaleanpunaisenoranssiksi. Aurinko oli jo ajat sitten ohittanut taivaan lakipisteen. Valoa riittäisi ehkä pariksi tunniksi, mutta sitten yö laskeutuisi. Aloimme lähestyä määränpäätämme, joten meidän tuli olla entistä varovaisempia. Silti olimme tähän asti liikkuneet päivisin ja levänneet öisin. Odotin hetkeä, jolloin siirtyisimme toisenlaiseen toimintamalliin. Tosin olin käsittänyt, että Akatsuki nimenomaan halusi, että heidät huomattaisiin. He halusivat mainetta ja kunniaa, he halusivat kylvää pelkoa. Ehkä emme toimisikaan kovin salakähmäisesti.\nMinua jo melkein säälittivät tulevat vastustajamme. En ollut vieläkään nähnyt Kisamea taistelutilanteessa, mutta hänen täytyi olla todella hyvä taistelija. Hänen maineensa ainakin kertoi varsin onnistuneista rikoksista, murhista ja ties mistä vääryyksistä. Eikä Akatsukiin taatusti otettu ketä tahansa toheloa. Itachin taidot taas olivat omaa luokkaansa, enkä minäkään huono ollut. Vastustajillamme ei tulisi olemaan minkäänlaisia mahdollisuuksia. Vaikkakin tietysti itse nelihäntäinen saattaisi tuoda pientä haastetta..\n”Shi-san”, hai töksäytti kuin olisi aavistanut minun ajatelleen häntä juuri hetki sitten. Käänsin katseeni kohtaamatta hain pyöreitä silmiä kuitenkaan. Hän piileksi typerän hattunsa alla, sellaisen, jota minäkin jouduin pitämään Itachin vaatimuksesta. Emme erottuneet toisistamme kuin pituuden perusteella (toki Kisamen samehada erotti hänet helposti myös muista), koska olimme verhoutuneet samanlaisiin kaapuihin ja hattuihin. Kaapu oli niin löysä, että se oli myös omiaan kätkemään kaikki naiselliset muodot, ei sillä, että minulla olisi sellaisia edes ollut.\n”Shi-san!” Kisame ärähti. Tajusin, etten ollut vastannut hänelle mitään.\n”Niin?” kysäisin. Olimme oppineet sietämään toisiamme paremmin. Olin tullut siihen lopputulokseen, etten varsinaisesti vihannut Kisamea, en vain erityisemmin pitänyt hänestä. Mutta jos hän oli hinta, jonka jouduin Itachin seurasta maksamaan, maksoin sen ilomielin. Tosin oikeasti tiesin, että hinta oli paljon korkeampi.. ja silti olin suostunut maksumieheksi. Olinpa totisesti hukassa.\n”Pysähdymme kohta, ala katsella sopivia puita poltettavaksi”, hai selvitti. Hän antoi aina kaikki paskaduunit minulle. Ei puhettakaan siitä, että olisin ollut tasa-arvoinen. En kuitenkaan purnannut, eikä Itachikaan puuttunut asiaan. Olin heidän oppilaansa ja minun tuli käyttäytyä sen mukaan. ”Katso, etteivät ne ole tuoreita tai märkiä. Emme halua turhaa savua.”\nNyökkäsin lyhyesti ja hattuni reunassa roikkuva tiuku helähti. Ryhdyin tarkkailemaan ympäristöäni uudella tavalla ja poimin mukaani jokaisen järkevän kokoisen pienehkön ja kuivan puun. Onneksi lähiaikoina ei tosiaan ollut satanut. Kuivaa puuta olisi muuten ollut hyvin vaikea löytää.\nPysähdyimme pieneen ja tiheään metsikköön. Nuotion savu hajoaisi viimeistään puiden latvustoissa, eikä nousisi häiritsevänä näkyviin. Lisäksi meidät olisi muutenkin vaikeampi havaita täältä kuin avomaalta. En silti osannut täysin rentoutua. Oli melko varmaa, että joku oli jo tajunnut Akatsukin suunnitelman. Olivathan he napanneet yksihäntäisen, eikä tästä ollut kuin muutama päivä, kun ensin kaksihäntäinen ja sitten kolmihäntäinen oli liitetty kokoelmaan. Jos huhut kiersivät yhtään, nelihäntäistä suojeltiin taatusti. Meitä osattaisiin odottaa.\nRyhdyin vaitonaisena kasaamaan nuotiota. Se kuului tehtäviini, joista en tosiaan katsonut aiheelliseksi valittaa. Ruokaa en kuitenkaan laittanut, se oli edelleen Kisamen heiniä. Hai ei mukamas luottanut minuun tarpeeksi, että olisi antanut minun kokata. En kuitenkaan uskonut, että se oli todellinen syy. Olin melko varma, että Kisame itse asiassa nautti ruuanlaitosta ja halusi puhtaasti sen takia hoitaa homman. Ehkä hänestä olisi toisenlaisessa maailmassa tullut kokki. Aivan niin kuin kaikki meistä olisivat valinneet toisen ammatin, jos todellisuus olisi ollut vähemmän armoton ja julma.\nKun nuotio oli vihdoin valmis, levitin oman makuualustani ja asetuin sen päälle selälleni lepäämään. Taivasta ei näkynyt tiheiden lehvästöjen läpi juuri ollenkaan, mutta punertavaksi käynyt auringonvalo siivilöityi vielä metsikköön. Kaikki näytti jollain tapaa hyvin kauniilta ja salaperäiseltä. Oli myös mukavan hiljaista. Vain luonnon ääniä, ei mitään ylimääräistä. Pystyin lähestulkoon rentoutumaan.\n”Nelihäntäinen on minun”, Kisame huomautti pitkän hiljaisuuden jälkeen. Hän paistoi nuotiolla jotain, joka tuoksui turkasen herkulliselta ja sai syljen erittymään suussani. Piru vie, minulla oli kunnolla nälkä. Kohottauduin kyynärpääni varaan ja nojasin pääni kättäni vasten.\n”Tiedän”, Itachi vastasi nuotion toiselta puolelta. Hän puhui Kisamelle, mutta hänen katseensa oli minussa. ”Me voimme kuitenkin olla avuksi. Olethan sinäkin auttanut minua tarvittaessa.” Hymyilin miehelle. Hän vastasi ilmeeseeni katseellaan. Nuo mustat silmät olivat niin ilmeikkäät. Rakastin niiden syvää ja lämmintä katsetta.\n”Haluan tehdä tämän itse. En ole aikoihin päässyt verestämään taitojani”, hai tuhahti ja naksautti sorminiveliään inhottavasti. Puistatus kulki pitkin selkärankaani. ”Shi-san, mene tarkistamaan ympäristö. Meillä on puhuttavaa.”\nPuuskahdin vihaisesti, mutta nousin paikaltani ja hyppäsin yläpuolellani olevaan puuhun. Kun olin suojassa katseilta, painoin silmäni kiinni ja avasin ne uudestaan. Näin maiseman uudella tavalla. Lähdin etenemään äänettömästi puiden oksia pitkin hyvin ärtyneenä. Olisin halunnut kuulla keskustelun, mutta Kisame ilmeisesti halusi salata minulta asioita. Toisaalta minun oli pakko hyväksyä salailu, koska en ollut vielä täysivaltainen jäsen.\nKuljin ääneti aivan metsikön reunaan. Missään ei näkynyt ketään. Tunnustelin ympäristöä kaikilla vaistoillani, mutta en havainnut mitään ihmisenkaltaista lähistöllä. Jossain rapisteli orava tai jokin muu pikkuelikko, se oli kuitenkin todennäköisesti harmiton tapaus, enkä siis jaksanut kiinnittää siihen erityisempää huomiota.\nIstahdin oksalle, nojasin selkäni puunrunkoa vasten ja jäin tuijottelemaan auringon katoamista horisontin taakse. Toivoin, että näky olisi saanut rauhan laskeutumaan sydämeeni, mutta siitä ei ollut toivoakaan. Olin edelleen jossain määrin levoton. Lisäksi sydäntäni tuntui puristavan jonkinlainen vanne. Olin hajalla. Ikävöin Deidaraa suunnattomasti ja samaan aikaan tunsin ikävästäni syyllisyyttä. Minulla ei ollut oikeutta tuntea näin, koska olin antanut Itachin ymmärtää, että välitin hänestä. Ja minä välitinkin, minä rakastin häntä. Siksi tämä kaikki oli niin vaikeaa. Miten saattoi välittää kahdesta miehestä tällä tavalla?\nHuokaisin hiljaa ja annoin luomieni painua kiinni. Olin henkisesti uuvuksissa, vaikkei matkanteko ollut fyysisesti erityisen raskasta. En ollut edes joutunut taisteluharjoituksiin, vaikka olin odottanut niitä kovasti. Kenties kaksikko säästi niitä myöhempään ajankohtaan. Nyt oli ensisijaista saada nelihäntäinen napattua. Vasta sen jälkeen voisimme keskittyä muuhun. Paitsi, että sitten tulisi viisihäntäinen, kuusihäntäinen, seitsemänhäntäinen, kahdeksanhäntäinen.. ja lopulta Naruto. Siihen mennessä minun olisi päästävä Akatsukista eroon. En vain voinut hyökätä entiseen kotikylääni, en tappaa viatonta poikaa. Häntä olivat kaikki vihanneet hänen syntymästään lähtien, mutta en silti voisi tappaa häntä tai olla mukana tappamassa. Siinä kohtaa sanoisin sopimuksen viimeistään irti. Onneksi peliaikaa oli vielä jäljellä.\nJa sinä aikana minun pitäisi selvittää henkilökohtaiset ongelmani. Muuten en voisi päättää, mihin suuntaan lähtisin ja kenen kanssa.\nSinun pitää sitten aina tehdä kaikki vaikeimman kautta.\nLuulin, että sinä lähdit pois.\nPiti tulla takaisin, koska olet taas sössimässä elämääsi! Mitä ihmettä sinä oikein touhuat?\nNo, kyllä minä sen tajusin! Mutta Deidara? Eikö sinulla ole mitään rajaa?\nEikö sinulla ole koskaan mitään hyvää sanottavaa?\nSinä saisit Itachin koska tahansa, sinä rakastat häntä. Älä pilaa tätä. Olet koko elämäsi elänyt vain saadaksesi hänet takaisin. Et voi nyt sotkea kaikkea. Minä pyydän!\nAlatko sinä anella?\nJos on tarpeen..\n”Saede, mitä sinä teet? Ei noin pidetä vahtia”, pehmeä ääni kuiskasi korvaani ja sai minut hätkähtämään. Melkein putosin puusta, mutta sain viime tingassa otteen oksasta. Käänsin katseeni vain nähdäkseni mustien silmien intensiivisen tuijotuksen.\n”Minä..” mutisin nolona. Minua hävetti oikeasti. En halunnut antaa Itachille kuvaa, etten ollut tosissani.\n”Jokin painaa mieltäsi”, mies totesi ja istahti viereeni. Oksa tuntui antavan hieman periksi, muttei kuitenkaan katkennut.\n”Monikin asia”, hymähdin. Jäin katselemaan hiljalleen pimeäksi käyvää maisemaa.\n”Sinä et halunnut liittyä”, Itachi yritti auttaa. Tajusin, että hän halusi minun puhuvan samalla tavalla kuin ennen. Hän halusi minun kertovan kaiken, avautuvan hänelle täydellisesti. Ja hän toivoi sitä sen takia, että uskoi avautumisen olevan merkki luottamuksesta. Hän janosi kipeästi luottamustani.\nPystyisinkö koskaan antamaan sitä hänelle täydellisesti? Kuinka haavoittuva minusta tulisi, jos luottaisin taas?\nKohautin olkapäitäni. ”Ei sillä ole merkitystä, koska minulla ei ollut oikeita vaihtoehtoja. Näin ainakin saan olla sinun kanssasi”, kerroin. Voisin antaa hänelle vähän luottamusta, mutta en kaikkea. Ehkä vähäkin tyydyttäisi hänen nälkäänsä hieman.\n”Silläkö on merkitystä?” mies varmisti. Käännyin katsomaan häntä. Tummat silmät tuijottivat minua niin intensiivisesti, että minun oli vaikea hengittää. Hän oli muuttunut niin paljon ja silti ei yhtään. Kun katsoin häntä silmiin, tuhoisat vuodet väliltämme katosivat jonnekin. Hetkellisesti niitä ei vain yksinkertaisesti ollut.\n”Tietenkin sillä on”, vastasin ja nielaisin kuuluvasti. ”Sinulla on merkitystä.”\nKarmiva puna hiipi poskilleni, kun tajusin, mitä olin mennyt sanomaan. Sanat olivat totta, mutten halunnut silti antaa miehelle liikaa itsestäni. Halusin yhtä aikaa päästää hänet lähelle ja työntää pois. Tunne oli varsin sekava ja hankala.\n”Itachi.. minä..” Yhtäkkiä puhuminen oli todella vaikeaa. Sydämeni paukutti rintaani vasten melkein kivuliaasti ja henkeni oli salpautua. Pelissä oli niin paljon, aivan liikaa. ”Minua pelottaa”, sain vihdoin soperrettua.\nMiehen lämmin käsi laskeutui olkapäälleni. ”Sinua? Luulin, ettet sinä pelkää mitään, Saede”, hän naurahti. Niin, olin joskus taatusti väittänyt hänelle, ettei tässä maailmassa mikään voinut pelottaa minua. No, olin valehdellut. Minä pelkäsin hyvin monia asioita. En vain halunnut yleensä myöntää sitä, koska pelko oli heikkoutta, enkä minä halunnut olla heikko. Valitettavasti Itachin edessä olin heikkoakin heikompi.\n”Ei sinulla kuitenkaan ole hätää. Luultavasti Kisame pystyy hoitelemaan neli..” mies alkoi selostaa.\n”En tarkoittanut sitä!” sihahdin nopeasti ja sain hänet vaikenemaan. ”Minä pelkään sinua.”\nKaikki liike tuntui katoavan. Pimeys ympärillämme syveni, äänetkin kaikkosivat, ellei laskettu jyskyttävää sydäntäni. Se metelöi suorastaan sopimattoman kovaa.\n”Olen pahoillani”, Itachi kuiskasi niin hiljaa, etten ollut kuulla hänen sanojaan sydämeni paukutukselta. Pystyin kuitenkin lukemaan ne hänen huuliltaan. ”Sinä tiedät, miksi olen toiminut niin kuin olen. En voi muuta kuin anella anteeksiantoasi..”\n”Ei puhuta siitä”, älähdin käheästi. En halunnut alkaa taas itkeä. En halunnut kaivella menneitä. ”Ole vain lähelläni ja anna minun unohtaa.”\nVein käteni Itachin kaulalle ja vedin häntä lähemmäs itseäni. Hän kietoi kätensä tiukasti ympärilleni, vaikka hänen oli siten taatusti vaikea pysyä oksalla istumassa. Painoin pääni hänen olkaansa vasten ja vedin sitruksen tuoksua keuhkoni täyteen. Niin tuttu ja turvallinen. Jos pakotin itseni unohtamaan kaikki välillämme vallitsevat vääryydet, saatoin tavoittaa menneisyyden turvallisuuden. Samalla tuoksu herätti myös kaikki muut lämpimät, hehkuvat muistoni. Me olimme olleet hetken onnellisia. Me olimme ehkä olleet lapsia, mutta silti välillämme oli ollut jotain aitoa. Itachi oli merkinnyt minulle maailmaa ja minä olin merkinnyt hänelle samaa. Hetken olimme eläneet toisistamme. Voisimmeko tehdä niin taas?\nItachin käsi silitteli hiuksiani. Hänen kosketuksensa oli niin kevyt ja varovainen, aivan kuin hän olisi pelännyt minun rikkoutuvan. Siirsin hieman päätäni. Huuleni etsivät vaistomaisesti hänen leukansa, jota vasten painoin ne hellästi. Kuulin hänen huokaisevan hiljaa. Suukottelin leukaa kokeilevasti, kuljetin huuliani edestakaisin. Hänen ihonsa maku oli tuttu, mutta siinä oli myös jotain erilaista kuin vuosia sitten. Jollain tapaa hän maistui nykyisin enemmän miehelle.\nNojauduin eteenpäin ja painoin toisen käteni vasten oksaa. Siirsin osan painostani sen päälle saadakseni tukea. Samassa ilmassa paukahti. Kuului kamala rusahdus, ja seuraavassa hetkessä tajusin putoavani. Hämmästynyt huudahdus karkasi huuliltani, kun pieni oksa raapaisi haavan poskeeni. Vasta siinä vaiheessa tajusin etsiä käsilleni tukea.\nTartuin ensimmäiseen oksaan, joka osui käsieni tielle. Sekin katkesi rutisten, mutta hidasti vauhtiani sen verran, että sain tukevamman otteen seuraavasta. Oksa heilui hurjana edestakaisin, mutta ei kuitenkaan antanut periksi. Vedin henkeä helpottuneena ja tajusin sydämeni käyvän jo ylikierroksilla. Se ei todellakaan kaivannut mitään tällaista enää.\nVilkaisin yläpuolelleni. Kaksi katkennutta oksaa roikkuivat rumasti puunrungosta, mutta Itachia ei näkynyt missään. Huolestuneena käänsin katseeni alas. Hän seisoi maassa hymy kasvoillaan kuin mitään ei olisi tapahtunut. Edes yhtään oksanpätkää ei ollut takertunut hänen pitkiin, ponnarilla oleviin hiuksiinsa. En voinut ymmärtää, miten hän onnistui siinä. Siis totta kai se johtui siitä, että hän oli ninjana lähes kaikkien yläpuolella, mutta tarvitsiko hänen aina silti näyttää siltä kuin olisi juuri tullut suihkusta. Joskus se tuntui nöyryyttävältä, kun itse näytti juuri päinvastaiselta.\n”Jäätkö sinne vai tuletko alas?” mies tiedusteli minulta varsin huvittuneena. Mokomakin, kehtasi vielä nauraa minulle. Minun pelastautumisratkaisuni oli ollut aivan yhtä hyvä kuin hänenkin. Päästin irti oksasta ja pudottauduin maahan hänen eteensä.\n”Tulen tänne”, tuhahdin.\n”Sinulla on lehtiä hiuksissa”, Itachi totesi. Näin hänen silmistään, että häntä huvitti edelleen, kun hän ryhtyi nyppimään viherkasvustoa pois päästäni.\n”Anna olla”, ärähdin ja heittäydyin häntä vasten. Kohta lehtiä olisi jossain muuallakin, joten niitä oli aivan turha ryhtyä nyppimään pois.\n”Saede..” Itachi aloitti, kun riuhdoin hänen kaapuaan auki. Miksi ihmeessä Akatsuki käytti sellaisia? Olivathan ne tyylikkään näköisiä, mutta silti.. hieman hankalia. ”Saede..” Itachi huomautti uudestaan, kun en vaivautunut kuuntelemaan häntä.\n”Itachi”, sanoin tuskastuneella äänellä ja kohotin katseeni hänen mustiin silmiinsä. ”Ole kerrankin hiljaa.”\nSe toimi. Mies jäi sanattomaksi, mikä oli mielestäni kieltämättä hieman yllättävää. Virnistin itsekseni ja painoin suuni hänen suutaan vasten. Tämä hetki oli ehkä varastettu, mutta aioin tehdä siitä parhaimman varastetun hetken ikinä.. meille molemmille.


Brio Lammasaitaus - Vaunu-aitta\nBrio Lammasaitaus taaperolle. Vie lampaalle ämpärillinen rehua ja pystytä aitaus, jotta se ei karkaa. Maatilalla riittää paljon puuhaa, joten auta maanviljelijä hänen askareissaan.\nVie lampaalle ämpärillinen rehua ja pystytä aitaus, jotta se ei karkaa.\nMaatilalla riittää paljon puuhaa, joten auta maanviljelijä hänen askareissaan.\nTuotepakkaus 20 x 14 x 4 cm. 4 osaa.\nOlet arvostelemassa:Brio Lammasaitaus


Elinkaarilaskenta ja hinnoittelu toimittajan ja asiakkaan näkökulmasta - PDF\nElinkaarilaskenta ja hinnoittelu toimittajan ja asiakkaan näkökulmasta\nDownload "Elinkaarilaskenta ja hinnoittelu toimittajan ja asiakkaan näkökulmasta"\n1 TEKNILLISTALOUDELLINEN TIEDEKUNTA TUOTANTOTALOUDEN OSASTO CS31A9001 Kandidaatintyö ja seminaari Elinkaarilaskenta ja hinnoittelu toimittajan ja asiakkaan näkökulmasta Life Cycle Costing and Pricing from Supplier s and Customer s Point of View Kandidaatintyö Miikka Havukainen Miika Kontturi\n2 TIIVISTELMÄ Tekijät: Miikka Havukainen, Miika Kontturi Työn nimi: Elinkaarilaskenta ja hinnoittelu toimittajan ja asiakkaan näkökulmasta Life Cycle Costing and Pricing from Supplier s and Customer s Point of View Laitos: Tuotantotalous Vuosi: 2012 Paikka: Lappeenranta Kandidaatintyö. Lappeenrannan teknillinen yliopisto. 31 sivua, 18 kuvaa ja 7 taulukkoa Tarkastaja: Yliopisto-opettaja Tiina Sinkkonen Hakusanat: elinkaarilaskenta, elinkaarikustannukset, hinnoittelu, kunnossapito Keywords: life cycle costing, life cycle costs, maintenance, pricing Työn tavoitteena oli tarkastella elinkaarilaskentaa ja hinnoittelua toimittajan ja asiakkaan näkökulmista. Ensin asiaa lähestyttiin hinnoittelun ja elinkaarilaskennan teorioiden pohjalta, tämän jälkeen näitä tarkasteltiin ensin toimittajan ja sen jälkeen asiakkaan näkökulmasta. Työn teoreettisen pohjan luomisessa hyödynnettiin kirjallisuutta ja tieteellisiä artikkeleita. Ensin käsiteltiin hinnoittelun perusteita sekä elinkaarilaskentaa tukevia hinnoittelumenetelmiä. Sen jälkeen pureuduttiin elinkaarilaskentaan luomalla katsaus elinkaaren vaiheisiin, budjetointiin, kustannusten hallintaan sekä käytön yleisyyteen. Varsinaisten teorioiden jälkeen tarkasteltiin elinkaarilaskentaa ja sen hyödyntämistä toimittajan hinnoittelussa sekä asiakkaan ostopäätöksen teossa. Elinkaarilaskenta osoittautuikin varsin hyödylliseksi kustannusten ja hintojen arvioimis- ja asettamistyökaluksi. Lopuksi tarkasteltiin kunnossapidon toimialaa ja elinkaarilaskennan hyödyntämistä kunnossapidon suunnittelussa, hinnoittelussa ja kunnossapitokustannusten arvioinnissa. Työn tuloksena saatiin esiteltyä elinkaarilaskennan vaikutuksia hinnoittelussa sekä ostopäätöksien teossa.\n3 Sisällysluettelo 1 JOHDANTO Työn tausta Työn tavoite ja rakenne HINNOITTELU Hinnoittelun perusteet Hinnoittelu prosessina Tavoitehinnoittelu ja markkinahintainen hinnoittelu ELINKAARILASKENTA Yleistä elinkaarilaskennasta Elinkaaren vaiheet Hinnoittelu elinkaaren eri vaiheissa Elinkaaribudjetointi Elinkaarikustannusten hallinta Elinkaarilaskennan käyttö TOIMITTAJAN NÄKÖKULMA Elinkaarilaskenta Elinkaarilaskennan hyödyntäminen hinnoittelussa ASIAKKAAN NÄKÖKULMA Elinkaarilaskenta Elinkaarilaskennan hyödyntäminen ostopäätöksen teossa KUNNOSSAPIDON TOIMIALA Elinkaarilaskenta ja kunnossapito Kunnossapitopalvelun tason vaikutus elinkaarikustannuksiin JOHTOPÄÄTÖKSET JA YHTEENVETO LÄHTEET... 32\n4 1 JOHDANTO 1.1 Työn tausta Elinkaarilaskennan hyödyntäminen hinnoittelussa on muodostunut yhä merkittävämmäksi tekijäksi alati kiristyvässä kilpailussa. Suunnittelu- sekä tutkimus- ja kehitysvaiheet muodostavat ja sitouttavat yhä suuremman osan tuotteiden kokonaiskustannuksista. Tämän vuoksi on tärkeää seurata ja budjetoida tuotteen koko elinkaaren aikana syntyviä tuottoja ja kustannuksia. Elinkaarilaskenta on tehokas työkalu tähän tarkoitukseen ja sen avulla yritys pystyy arvioimaan tuotteesta saatavia tuottoja ja suunnittelemaan toimintaansa tämän perusteella. Elinkaarilaskentaa voidaan tarkastella sekä asiakkaan että toimittajan näkökulmasta. 1.2 Työn tavoite ja rakenne Työn tavoitteena on selvittää, kuinka elinkaarilaskentaa voidaan hyödyntää hinnoittelussa. Työssä tarkastellaan sekä toimittajan hinnoittelupäätöksiä, että asiakkaan ostopäätöksiä elinkaarilaskennan pohjalta. Tavoitteena on siis luoda kattava kokonaiskuva elinkaarilaskennan vaikutuksista hinnoittelussa sekä ostopäätöksissä. Hinnoittelukäsitteen laajuudesta johtuen hinnoitteluteoriat on rajattu elinkaarilaskentaa tukeviin teorioihin. Myös elinkaarilaskenta on rajattu koskemaan vain sen perinteistä muotoa, ilman toimintolaskentanäkökulmaa. Elinkaarella tarkoitetaan tässä toimittajan näkökulmasta ajanjaksoa tuotteen suunnittelusta tuotteeseen liittyvien toimintojen päättymiseen ja asiakkaan näkökulmasta tuotteen hankinnasta tuotteen käytöstä poistoon. Työ rakentuu hinnoittelu- ja elinkaariteorioiden päälle. Ensin käsitellään hinnoittelun perusteita ja hinnoittelua prosessina. Seuraavaksi esitellään elinkaarilaskentaa yleisesti, elinkaaribudjetointia sekä elinkaarikustannusten hallintaa. Tämän jälkeen tarkastellaan elinkaarilaskentaa ja hinnoittelua sekä toimittajan, että asiakkaan näkökulmasta. Lopuksi luodaan vielä katsaus kunnossapidon toimialaan edellä mainituista näkökulmista. 1\n5 2 HINNOITTELU 2.1 Hinnoittelun perusteet Uusien menetelmien ja tietotekniikan kehittyminen ovat johtaneet huomattaviin muutoksiin yritysten kustannuslaskennassa ja hinnoittelussa. Kilpailun kiristyminen ja yritysten toimintaympäristöjen muuttuminen epävarmemmiksi vaativat yrityksiltä paitsi sopeutumiskykyä, myös jatkuvaa kilpailukyvyn parantamista ja toiminnan tehostamista. Kilpailun kiristyessä ja hinnoittelukatteiden pienentyessä oikean hinnoittelun merkitys kasvaa, sillä pienissä katteissa virheet voivat muodostua yrityksen kannalta kohtalokkaiksi. Oikea hinnoittelu on yksi keskeisiä kilpailutekijöitä tulevaisuudessa ja sen toteuttamiseen tarvitaan tehokasta kustannuslaskentaa. (Laitinen 2007, s ) Tuotteen käyttäjän suhtautumista tuotteesta pyydettävään hintaan voidaan mallintaa hyötyfunktion avulla. Se kuvaa tuotteen tuottaman hyödyn tai arvon ja kulutetun määrän välistä suhdetta. Mallissa oletetaan, että kulutuksen kasvaessa tuotteen tuottama hyöty kasvaa tiettyyn pisteeseen asti, mutta hyödyn lisäys lisättyä kulutusta kohti sen sijaan laskee kun kulutus kasvaa. Siksi puhutaan alenevasta rajahyödystä. Rajahyöty on se kuluttajan hyötyfunktionsa mukaan kokema hyödyn muutos, kun kulutuksessa tapahtuu mielivaltaisen vähäinen lisäys. (Laitinen 2007, s. 103) Baumol & Blinder (1991, s ) määrittelevät tuotteen rajahyödyn seuraavasti: tuotteen rajahyöty kuluttajalle (rahassa mitattuna) on suurin rahamäärä, jonka kuluttaja on valmis maksamaan saadakseen vielä yhden tuotteen. Alenevasta rajahyödystä seuraa, että jokainen lisätuote on kuluttajalle rahassa mitattuna vähemmän arvokas kuin edellinen ja kulutuksen kasvaessa jokaisen tuotteen rajahyöty alenee. Toisin sanoen asiakkaan tarve tuotteelle vähenee kulutuksen lisääntyessä (Laitinen 2007, s. 104). Kysyntä tarkoittaa sitä määrää, jonka kuluttajat ovat valmiit ja kykeneviä hankkimaan. Kysyntä riippuu monista seikoista, mutta yksi merkittävimmistä kysyntään vaikuttavista tekijöistä on hinta. Pelkistetysti voidaan sanoa, että kun suoritteen hinta nousee, sen kysyntä laskee. Vastaavasti kun suoritteen hinta laskee, sen kysyntä kääntyy nousuun. (Mankiw 2008, s. 67) Kysyntäkäyrä (kuva 1) kuvaa hyödykkeen kysynnän ja hinnan välistä riippuvuutta (Pohjola et al. 2007, s ). 2\n6 Kuva 1: Kysyntäkäyrä. (Pohjola et al. 2007, s. 39) Joustokäsitteiden avulla voidaan selvittää, kuinka paljon määrät ja hinnat muuttuvat. Yleisimmin käytetty joustokäsite lienee kysynnän hintajousto. Se voidaan laskea seuraavalla kaavalla: (1) Toisin sanoen se kertoo, kuinka paljon hinnan korotus tai lasku esimerkiksi kahdellakymmenellä prosentilla vaikuttaa kysyttyyn määrään. (Pohjola et al. 2007, s. 57) Mikäli hinnan muutoksella on vain vähäinen vaikutus kysyntään, sanotaan kysynnän olevan joustamaton. Mikäli taas hinnan muutoksella on huomattava vaikutus kysyntään, puhutaan joustavasta kysynnästä. (Kotler 1997, s. 499). Pohjola et al. (2007, s. 57) mukaan kysyntä on joustamaton, mikäli kysynnän hintajousto on itseisarvoltaan pienempi kuin yksi ja vastaavasti joustava, kun hintajousto on itseisarvoltaan suurempi kuin yksi. 2.2 Hinnoittelu prosessina Tyypillinen tapa aloittaa hinnanasetanta on tehdä hinnoiteltavalle palvelulle tai tuotteelle markkinatilanneanalyysi, jossa selvitetään paitsi kilpailevat yritykset, myös mitä kilpailevia tuotteita tai palveluita markkinoilla on ja lisäksi selvitetään niiden hinnat ja ominaisuudet. Yritys laatii myös kysyntä- ja menekkiennusteet hinnoiteltavalle tuotteelle tai palvelulle. Tämän jälkeen yritys tekee arvion kilpailutilanteesta ja sen kehittymisestä sekä suorittaa kustannuskalkyloinnin omalle suoritteelleen. Neljäs vaihe on menekki- ja tavoitehinta-arvion asettaminen tuotteelle tai 3\n7 palvelulle. Kun arviot on tehty, on vuorossa kannattavuuslaskelma, jossa suoritteen kannattavuus arvioidaan sen kokonaiskustannusten ja kokonaistuottojen osalta. Sen jälkeen yritys laatii yleensä vielä erilaisia markkinointi- ja koulutussuunnitelmia ennen kuin se siirtyy toteuttamaan tekemiään hinnanasetantasuunnitelmia. Viimeisenä vaiheena on jälkikäteen tapahtuva hinnanasetannan onnistumisen valvonta. (Neilimo & Uusi-Rauva 2010, s. 198) Kotler (1997, s. 496) puolestaan jakaa hinnanasetannan hieman eri tavoin (kuva 2). Hinnoittelun tavoitteen valitseminen Kysynnän määrittäminen Kustannusten arviointi Kilpailijoiden kustannusten, hintojen ja tarjousten analysointi Hinnoittelumenetelmän valitseminen Lopullisen hinnan valinta Kuva 2: Hinnanasetanta. (Kotler 1997, s. 496) 2.3 Tavoitehinnoittelu ja markkinahintainen hinnoittelu Yrityksellä on valittavanaan useita erilaisia hinnoittelumenetelmiä. Tavoitehinnoittelussa yritys pyrkii saavuttamaan asettamansa tavoitteet markkinaosuuden tai kannattavuuden suhteen. Tavoitehintaan sisältyy yrityksen voittotavoitetaso, kustannusrakenne sekä toiminnallinen tehokkuus. (Neilimo & Uusi-Rauva 2010, s ) Tavoitteena voi olla hyödykkeestä saatavan voiton maksimointi kuten perinteisessä kilpailuperusteisessa hinnoittelussa, mutta tämän lisäksi tavoitteena voi olla esimerkiksi myynnin lisääminen. Mikäli myynti on nostettu voiton rinnalle yhdeksi yrityksen tavoitteista, voi yritys kilpailutilanteen mukaan lisätä myyntiä voiton 4\n8 kustannuksella tai päinvastoin. Oleellista on, että hinnoittelun tavoitteet tukevat yrityksen koko strategiaa. (Laitinen 2007, s ) Markkinahintaisessa hinnoittelussa markkinahinta ohjaa suoritteelle asetettavaa hintaa. Koska markkinahinta on se hinta, jonka yritys voi enimmillään asiakkailtaan saada kun huomioon on otettu myös kilpailijoiden palvelut ja tuotteet, muodostaa markkinahinta täten ylärajan suoritteen hinnalle. Markkinahintainen hinnoittelu toimii hyvin silloin, kun markkinoilla on jo saatavissa (usein runsaasti) samankaltaisia suoritteita. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi matkapuhelinliittymien ja monien peruselintarvikkeiden hinnoittelussa. Sitä vastoin esimerkiksi yksilöllisten erikoistuotteiden ja -palveluiden hinnoitteluun markkinahintainen hinnoittelu ei kovin hyvin sovellu, sillä tällaisilla suoritteilla ei välttämättä ole markkinoilla selkeitä kilpailijoita. Markkinahintainen hinnoittelu voidaan jakaa kilpailutilannekeskeiseen ja menekkikeskeiseen. Kilpailutilannekeskeisessä hinnoittelussa yritys voi esimerkiksi keskittyä estämään kilpailijoita saamasta omia tuotteitaan markkinoille. Menekkikeskeisessä hinnoittelussa yritys haluaa lisätä hinnan avulla menekkiään. (Neilimo & Uusi-Rauva 2010, s ) 5\n9 3 ELINKAARILASKENTA 3.1 Yleistä elinkaarilaskennasta Tavanomaisesti laskentajärjestelmät tuottavat raportteja kuukausien, vuosien tai vuosineljännesten mukaan. Näin toimimalla ei kuitenkaan saada laskentakohteen kustannuksista täysin selvää kuvaa, sillä esimerkiksi tuotekehityskustannukset jäävät näistä raporteista usein pois. Elinkaarilaskennan tarkoituksena onkin tarkastella laskentakohteen kustannuksia pidemmältä aikaväliltä, koko elinkaaren ajalta. (Järvenpää et al. 2005, s. 130) Alun perin elinkaarilaskenta suunniteltiin hankintojen arvioimiseen, mutta myöhemmin sitä on alettu käyttämään myös suunnittelun välineenä (Uusi-Rauva & Paranko 1998, s. 48). Elinkaarilaskennan tavoitteena on huomioida tuotteen koko elinkaaren aikana aiheutuvat kustannukset. Laskenta pyrkii siis ottamaan huomioon kaikki kustannukset ennen valmistuksen alkamista sekä valmistuksen loputtua ja näin luomaan tarkan kuvan tuotteen koko elinkaaren kustannuksista. Näin ollen saadaan myös hyödyllistä tietoa tuotteen kannattavuudesta koko sen elinkaaren ajalta. (Drury 2007, s. 944) Elinkaarikustannuksiin on suurin mahdollisuus vaikuttaa elinkaaren alussa (Kortelainen 1997, s. 5). Koko elinkaaren kustannuksista suunnittelu- ja kehitysvaiheissa sitoutetaan noin 80 prosenttia (Järvenpää et al. 2005, s. 131). Suunnitteluvaiheessa on vielä mahdollista vaikuttaa materiaalivalintoihin, osien valintaan ja muihin tuotteen kustannuksia myöhemmin kerryttäviin tekijöihin. Valmistuksen alkaessa elinkaarikustannuksia on erittäin vaikea enää merkittävästi laskea, ilman tuotteen uudelleen suunnittelua (Drury 2007, s. 945). Huono suunnittelu lisää myöhemmin aiheutuvia hukkakustannuksia viallisten tuotteiden muodossa (Horngren et al. 2009, s. 463). Kuva 3 havainnollistaa elinkaarikustannusten sitoutumista ja toteutumista. Punainen viiva kuvaa sitoutuneita kustannuksia ja sininen viiva kuinka paljon kustannuksia on toteutunut. Katkoviivalla taas on esitettynä, paljonko kustannuksiin on mahdollista vaikuttaa elinkaaren lähentyessä loppuaan. Kuten kuvasta voidaan lukea, kustannukset sitoutuvat usein jo tuotteen suunnitteluvaiheessa, vaikka ne toteutuvatkin suurimmaksi osaksi vasta myöhemmin. 6\n10 Kuva 3: Elinkaarikustannusten sitoutuminen. (Barringer & Weber 1996, s. 28) 3.2 Elinkaaren vaiheet Tuotteen elinkaari on aika tuotekehityksen aloittamisesta, eli idean saamisesta, siihen saakka kunnes tuotteelle ei enää tarjota asiakas- tai tukipalveluita (Horngren et al. 2009, s. 469). Kotler (1997, s. 346) jakaa tuotteen elinkaaren neljään osaan: esittelyvaihe, kasvuvaihe, kypsyysvaihe sekä laskuvaihe. Laitinen (2007, s. 273) puolestaan erottaa tuotteen elinkaaresta seitsemän eri vaihetta, jotka ovat esitettyinä kuvassa 4. Vaiheet ovat järjestyksessään seuraavat: tuotekehitys (1), markkinoille tulo (2), kasvu (3), kypsyysvaiheen muodostavat leviäminen (4) ja kyllästyminen (5), lasku (6) sekä viimeisenä vaiheena loppu (7) eli tuotteen vetäminen pois markkinoilta. Tuotteen elinkaaren aikana tuotteen valmistaja suunnittelee, valmistaa, myy ja markkinoi tuotetta, hoitaa logistiikkaa sekä tarjoaa tukipalveluita (Burch 1994, s. 656). Joissain tapauksissa toimittaja saattaa myös hoitaa laitteen kunnossapitoa ja jopa käyttöä. Asiakas sen sijaan hankkii tuotteen ja käyttää, kunnossapitää sekä poistaa tuotteen käytöstä sen elinkaaren aikana. (Kortelainen 1996, s. 6) 7\n11 Kuva 4: Elinkaaren vaiheet. (Laitinen 2007, s. 274) 3.3 Hinnoittelu elinkaaren eri vaiheissa Elinkaarihinnoittelun pääajatus on, että tuotteen tai palvelun hinta on korkeimmillaan elinkaaren ydinalueella ja sitä vastoin markkinoille tulovaiheessa sekä elinkaaren lopussa matalampi. Elinkaarihinnoittelussa otetaan siten huomioon myös tuotteen tai palvelun elinkaaren päättyminen. (Neilimo & Uusi-Rauva 2010, s. 190) Seuraavassa on kuvattu hinnoittelua elinkaaren eri vaiheissa Laitista (2007, s ) mukaillen. Tuotekehitysvaiheessa tuote ei ole vielä fyysisesti olemassa eikä siitä ole yleensä vielä tiedotettu markkinoille kilpailuedun säilyttämiseksi. Vaikka tuotteelle ei ole asetettu varsinaista hintaa, tarvitaan tuotekehitysvaiheessa edes jonkinlainen ennakkokäsitys tuotteen hinnasta ja hinnan vaikutuksesta kysyntään. Tällöin pystytään arvioimaan tuotteen tulevaa kysyntää ja kannattavuutta. (Laitinen 2007, s ) 8\n12 Hinta Markkinointiviestintä Korkea Korkea Nopean kermankuorinnan strategia Hitaan kermankuorinnan strategia Matala Nopean tunkeutumisen Hitaan tunkeutumisen strategia strategia Matala Kuva 5: Markkinoille tulovaiheen strategiat. (Kotler 1997, s. 351) Kotler (1997, s. 351) esittää neljä eri strategiaa markkinointiviestinnälle ja hinnalle, joita yritys voi hyödyntää markkinoille tulovaiheessa: nopean kermankuorinnan strategia, hitaan kermankuorinnan strategia, nopean tunkeutumisen strategia sekä hitaan tunkeutumisen strategia (kuva 5). Nopean kermankuorinnan strategiassa tuote tuodaan markkinoille voimakkaan markkinointiviestinnän tukemana ja siitä myös pyydetään korkeaa hintaa. Hitaan kermankuorinnan strategiassa tuote tuodaan markkinoille jälleen korkeaan hintaan, mutta nyt sen markkinointiviestintä on huomattavasti vähäisempää. Nopean tunkeutumisen strategiassa tuotteen markkinoille tulohinta on matala ja markkinointiviestintään panostetaan voimakkaasti. Hitaan tunkeutumisen strategiassa tuote tuodaan markkinoille matalaan hintaan ja vähäistä markkinointiviestintää käyttäen. Kasvuvaiheessa tuotteen hinta pidetään usein lähes samana kuin edellisessä vaiheessa. Tällöin tuotteen kate voi nousta korkeaksi johtuen pienemmistä tuotanto- ja markkinointikustannuksista yksikköä kohden. Tästä johtuen kasvuvaihetta pyritään yleensä pidentämään kilpailutekijöiden käyttöä tehostamalla. Mitä pienempiä ovat erot kilpaileviin tuotteisiin, sitä enemmän hinnan merkitys kilpailutekijänä korostuu. (Laitinen 2007, s. 278) Kypsyysvaiheessa keskeisimmäksi haasteeksi on muodostunut kiristyvä kilpailu, johon vastataan usein alentamalla tuotteen hintaa. Tämä vähentää kannattavuutta ja vaikka hinnan alennus saattaa houkutella uusia asiakkaita voi se johtaa myös niin sanottuun hintasotaan, jossa yritys ja kilpailijat 9\n13 laskevat hintoja vuoron perään reaktiona toisen tekemään hinnan alennukseen. Seurauksena on lopulta tappiollinen tuote. (Laitinen 2007, s ) Kun tuote lähestyy elinkaarensa loppua, se joutuu laskuvaiheeseen. Laskuvaiheessa tuotteen markkinointiviestintään käytetään vielä jonkin verran resursseja ja tuotteen myyntihintaa alennetaan myynnin lisäämiseksi. Ennen kuin tuote poistetaan markkinoilta, sitä myydään usein varsin edulliseen hintaan niin sanotuissa loppuunmyynneissä, joiden tarkoituksena on tyhjentää yrityksen kyseisen tuotteen varastot. Toisinaan yritykset voivat pitää loppuvaiheessa olevia tuotteita markkinoilla niin kauan, kun ne vielä tuottavat kiinteille kustannuksille katetta. Mikäli tuotteen markkinoilla pitämiseen ei ole järkevää perustetta, kannattaa tuote poistaa markkinoilta ennen kuin se alkaa tuottaa pysyvästi tappiota. (Laitinen 2007, s ) 3.4 Elinkaaribudjetointi Elinkaaribudjetointi on osa elinkaarilaskentaa, joka keskittyy tulevaisuuden tuottojen ja kustannusten arvioimiseen. Budjetoidut elinkaarikustannukset tarjoavat tärkeää tietoa myös hinnoittelun tarpeisiin (Horngren et al. 2009, s. 469; Järvenpää et al. 2005, s. 130). Elinkaaribudjetoinnin avulla voidaan varautua yllättäviinkin kustannuksiin, jotka voivat ilmentyä elinkaaren loppuvaiheissa esimerkiksi korjaus- ja takuumenojen tai vahingonkorvausten muodossa (Järvenpää et al. 2005, s. 130). Elinkaaribudjetoinnin merkitys korostuu, kun elinkaaren alkuvaiheet kestävät pitkään ja ovat kalliita sekä, kun suurin osa kustannuksista sitoutuu elinkaaren aikaisissa vaiheissa. Kun yritykselle koituu suuria kustannuksia elinkaaren alkuvaiheista, ennen kuin lainkaan tuottoja on ehtinyt kertyä, on tärkeää tutkia koko elinkaaren aikana aiheutuvia tuottoja ja kustannuksia. Koko elinkaaren huomioon ottaminen budjetoinnissa auttaa päätöksentekoa, ja vähentää riskiä suurissakin kehityshankkeissa. Elinkaaribudjetointi auttaa myös suunnittelua, kun suurin osa kustannuksista sitoutuu aikaisessa vaiheessa tuotteen elinkaarta. Elinkaaribudjetoinnin avulla voidaan välttää tuotekehitys- ja suunnittelukustannuksissa tinkiminen laadun kustannuksella, sillä laskennassa otetaan huomioon heikomman laadun aiheuttamat myöhempien vaiheiden korkeammat kustannukset. (Horngren et al. 2009, s. 470) Jotta elinkaaribudjetoinnilla saataisiin tarkempia tuloksia, pitää rahan aika-arvo ottaa huomioon. Tämä onnistuu nykyarvomenetelmällä. Nykyarvomenetelmässä kaikki investoinnista johtuvat tuotot 10\n14 ja kustannukset diskontataan käytetyllä laskentakorkokannalla nykyhetkeen. Laskentakorkokannalla tarkoitetaan rahan minimituottovaatimusta, joka on yleensä yritystasolla määrätty. Diskonttaus taas tarkoittaa rahan arvon nykyhetkeen tuomista ja se on korkolaskennalle käänteinen tapahtuma. Diskonttaustekijä määritellään laskentakorkokannan ja pitoajan mukaan. (Neilimo & Uusi-Rauva 2010, s ) Elinkaaribudjetointi alleviivaa kustannuksia elinkaaren ajalta. Näin tehden se kannustaa tavoitehinnan ja tavoitekustannuslaskennan suorittamista jo suunnitteluvaiheessa, ennen kustannusten sitoutumista. (Horngren et al. 2009, s. 469) 3.5 Elinkaarikustannusten hallinta Elinkaarikustannusten ja niiden sitoutumisajankohdan ymmärtäminen on johtanut tarpeeseen myös näiden kustannusten erilaiseen hallintaan (Drury 2007, s. 945). Perinteisesti kustannuslaskentaa on suoritettu jo aiheutuneiden kustannusten perusteella, menneisyyteen suuntautuvana kuvauksena. Päätöksentekoon näillä menneisyyteen perustuvilla laskelmilla on ollut varsin vähän merkitystä. (Järvenpää et al. 2005, s. 133) Tähän ongelmaan on kehitetty ratkaisuksi tavoitekustannuslaskenta, jonka tarkoituksena on hallita kustannuksia jo niiden sitoutumisvaiheessa, eli suunnittelu- ja kehitysvaiheissa elinkaarta. (Drury 2007, s. 945) Kuva 6 esittää suunnitelmiin tehtyjen muutosten määrän aikaa vasten käytettäessä perinteistä tai elinkaareen pohjautuvaa tavoitekustannuslaskentaa. Kuten kuvasta voidaan lukea, tavoitekustannuslaskennassa muutokset pyritään tekemään hyvissä ajoin ennen valmistuksen aloitusta, toisin kuin perinteisillä menetelmillä. On esitetty, että saman muutosten tekeminen maksaa ideavaiheessa 1, suunnitteluvaiheessa 10, valmistusvaiheessa 100 ja käyntivaiheessa 1000 (Hagberg et al. 1996, s. 190). Kun muutokset saadaan tehtyä riittävän aikaisessa vaiheessa, saadaan ne tehtyä huomattavasti edullisemmin. 11\n15 Kuva 6: Muutosten lukumäärä ja aika. (Ansari & Bell 1997, s. 14) Tavoitekustannus on tuotteelle sallittu kustannusten määrä, jotta tuote täyttää sille asetetun tuottovaatimuksen. Kyseessä on markkinaperusteinen kustannuslaskentamenetelmä, jossa otetaan huomioon asiakkaiden vaatimukset ja kilpailevat tarjonnat. Kustannussäästöjä saavutetaan fokusoitumalla tuotteiden ja prosessien suunnitteluun sekä tukitoimintojen jatkuvaan parantamiseen. Tavoitekustannuslaskennan tarkoituksena onkin turvata riittävät tuotot yhdistämällä tuotto- ja kustannussuunnittelu. (Ansari & Bell 1997, s. 2) Tavoitemyyntihinta Tavoitekate Sallitut kustannukset Tuotteen tavoitekustannus Komponenttien tavoitekustannukset Nykyinen+arvioitu tuotekustannus Kuva 7: Tavoitekustannuslaskennan eteneminen. (Neilimo & Uusi-Rauva 2010, s. 137) Kuvassa 7 havainnollistetaan tavoitekustannuslaskennan etenemistä. Tavoitekustannuslaskenta lähtee liikkeelle tavoitemyyntihinnan selvittämisestä. Tämä myyntihinta perustuu markkinoihin, ja niiltä saatavaan kilpailukykyiseen hintaan. Tästä hinnasta vähennetään haluttu kate, jolloin saadaan 12\n16 sallitut kustannukset. Kun sallittuja kustannuksia verrataan tuotteen kustannusarvioon, saadaan määritettyä kustannuskuilu mikä tulee ylittää, jotta päästään sallittuihin kustannuksiin. Kustannusarvio voidaan tehdä lisäämällä nykyisen tuotteen kustannuksiin arvio uusien ominaisuuksien kustannuksista. Tuotteen sallitut kustannukset voidaan jakaa komponenttitasolle, jolloin jokaisen komponentin valmistamiseen/hankintaan sallitut kustannukset voidaan määrittää. (Järvenpää et al. 2005, s ) Ansari & Bell (1997, s. 11) esittävät tavoitekustannukselle yksinkertaisen yhtälön: C P = tavoitekustannus, = kilpailukykyinen hinta, = tavoitekate., jossa (2) Tavoitekate voidaan olettaa yritystasolla annetuksi. Näin ollen markkinoilla kilpailukykyinen hinta heijastuu maksimikustannustasossa. (Järvenpää et al. 2005, s. 135) Yritykset joutuvat tasapainottelemaan hinnan, ominaisuuksien sekä laadun kesken vastatakseen asiakkaiden tarpeisiin (Cooper & Slagmulder 1997, s. 31). Kilpailuetua ei voida saavuttaa pelkästään hintaan, ominaisuuksiin tai laatuun panostamalla. Kilpailukykyisen hinnan ohella tuotteiden tulee olla ominaisuuksiltaan sekä laadultaan asiakkaan tarpeiden mukaisia. (Järvenpää et al. 2005, s. 135) Yrityksen mahdollisia kombinaatioita voidaan kuvata kuvan 8 kaltaisella selviytymiskolmiolla. 13\n17 Kuva 8: Yrityksen selviytymiskolmio. (Cooper & Slagmulder 1997, s. 34) Ansari & Bellin (1997, s. 32) mukaan perinteiset hinnoittelumenetelmät soveltuvat huonosti tuotteiden hinnoitteluun tavoitekustannuslaskennassa. Tavoitekustannuslaskentaa käytetään yleensä kilpailluissa ympäristöissä, joissa yritykset erottelevat tuotteensa ominaisuuksien, markkinoille tuloajan, palvelun, laadun, tuotetuen sekä tuotetoimintojen perusteella. Tällöin asiakkaiden maksukyky, tarpeet, halut sekä mieltymykset ovat keskeisessä roolissa tuotteen hinnoittelussa. Tuotteen hinta määräytyykin tuotteen esteettisten ja fyysisten ominaisuuksien mukaan. Japanilaiset yhtiöt erottavat neljä ratkaisevaa tekijää, jotka tulee ottaa huomioon hinnoittelussa tavoitekustannuslaskennassa. Ensimmäinen on kuluttajan tuotteen piirteisiin ja toimintoihin liittyvät tarpeet, halut ja mieltymykset, jotka muutetaan konkreettisiksi piirteiksi ja toiminnoiksi. Toinen tekijä on hyväksyttävä hinta eli hinta, jonka asiakkaat ovat valmiita maksamaan haluamistaan piirteistä ja toiminnoista. Vain huokeat toiminnot ja piirteet otetaan osaksi tuotetta ja hinta säädetään näiden lisäysten mukaan. Kolmas on kilpailija-analyysi kilpailevien tuotteiden hinnoista, toiminnoista ja ulkonäöstä. Neljäs tekijä on tuotteen markkinaosuustavoite, joka on keskeinen japanilaisten yritysten käyttämä hinnoittelustrategia. Siinä yritys arvioi, millä hinnalla tuote saavuttaa halutun markkinaosuuden ja asettaa hinnan sen mukaiseksi. Kuvassa 9 on esitetty graafisesti edellä mainittujen neljän tekijän rooli tavoitehinnan asettamisessa. On syytä tiedostaa, että prosessi vaihtelee riippuen siitä, asetetaanko hinnat täysin uusille tuotteille vai jo olemassa olevien tuotteiden uusille versioille. (Ansari & Bell 1997, s ) 14\n18 Kuva 9: Hinnanasetanta tavoitekustannuslaskennassa Ansari & Belliä (1997, s. 33) mukaillen. 3.6 Elinkaarilaskennan käyttö Elinkaarilaskentaa käytetään Woodwardin (1997, s. 335) mukaan suurimmaksi osaksi julkisella sektorilla sekä armeijan hankinnoissa, mihin laskenta alun perin kehitettiinkin. Suomessa Hyvösen & Vuorisen (2004, s. 42) mukaan vuonna 1999 keskisuurista ja suurista yrityksistä 6,2 prosenttia käytti elinkaarilaskentaa. Suurista yrityksistä jopa 9,1 prosentilla oli käytössään elinkaarilaskenta. Korven & Ala-Riskun (2008, s ) tutkielmassa selvitettiin elinkaarilaskennan käyttöä. Tutkielman lähteenä käytettiin 55:tä tapaustutkimusta ja tutkielman tuloksia on esiteltyinä taulukossa 1 ja 2. Taulukoiden tulokset ovat suuntaa antavia, sillä tutkielman tekijöiden mukaan osa lähteiden tiedoista on ollut tulkinnanvaraista. Taulukosta 1 nähdään, että käyttö on keskittynyt toimittajan valintaan sekä suunnittelukompromisseihin. Sen sijaan takuu- ja kunnossapitokustannuksien sekä toimittajan myyntistrategian osalta käyttö on huomattavasti vähäisempää. Näissä kohdissa elinkaarilaskentaa käyttävillä yrityksillä olisikin mahdollisuus kehittää toimintaansa. 15\n19 Taulukko 1: Elinkaarilaskennan käyttö. (Korpi & Ala-Risku 2008, s. 249) Käyttökohde Lukumäärä [kpl] Prosenttiosuus [%] Edullisuustutkimukset 6 11 Toimittajan valinta Suunnittelukompromissit Kunnossapito analyysit 7 13 Takuu- ja 3 5 kunnossapitokustannukset Toimittajan myyntistrategia 1 2 Taulukkoon 2 on listattuna tutkielmassa todettu elinkaarilaskennan käyttö eri vaiheissa elinkaarta sekä toimittajan, että asiakkaan näkökulmasta. Siinä missä toimittajan käyttö painottuu kolmeen ensimmäiseen vaiheeseen, painottuu asiakkaan käyttö kolmeen viimeiseen vaiheeseen. (Korpi & Ala-Risku 2008, s. 251) Tutkielmasta ei selviä, miten asiakkaat käyttävät elinkaarilaskentaa T&K ja valmistusvaiheessa, mutta voidaan olettaa, että asiakkaat käyttävät elinkaarilaskentaa näihin vaiheisiin mikäli ovat jatkojalostajia. Näin ollen he käyttäisivät elinkaarilaskentaa toimittajan näkökulmasta. Taulukko 2: Elinkaarilaskennan käyttö eri näkökulmista. (Korpi & Ala-Risku 2008, s. 251) Näkökulma T&K Valmistus Käyttö ja kunnossapito Käytöstä poisto Toimittaja Asiakas\n20 4 TOIMITTAJAN NÄKÖKULMA 4.1 Elinkaarilaskenta Toimittajan elinkaarikustannukset aiheutuvat pääosin tuotekehityksestä, muotoilusta, tuotannosta, logistiikasta, markkinoinnista, palveluista ja takuista (Järvenpää et al. 2005, s. 131). Elinkaaren kehitysvaiheessa ja valmistuksessa määräytyvät ne kustannukset, joiden avulla toimittaja määrittelee tuotteelle myyntihinnan. Toimittaja ja asiakas sopivat keskenään toimituksen ehdoista ja laajuudesta, joiden perusteella toimittaja lopulta asettaa paketille lopullisen myyntihinnan. (Kortelainen 1997, s. 6) Kuva 10: Elinkaaren kustannukset vaiheittain toimittajalle. (Burch 1994, s. 657) Toimittajalle koituvia kustannuksia voidaan kuvata kuvan 10 kaltaisella käyrästöllä. Toimittajan näkökulmasta elinkaarilaskenta pyrkiikin minimoimaan juuri kuvan esittämien vaiheiden kustannukset (Ansari & Bell 1997, s. 15). Kuvassa on esitettynä kustannusten muodostuminen elinkaaren aikana. Alussa kustannuksia kertyy kehityksestä, kun tarpeita tutkitaan, tuotetta suunnitellaan ja testataan. Tuotannosta kustannuksia alkaa syntyä tuotteen esittelyn ja valmistuksen aloittamisen jälkeen ja samoihin aikoihin markkinoinnin, myynnin logistiikan ja tuotteelle tarjottavien tukipalveluiden kustannuksia alkaa kertyä. (Burch 1994, s. 657) Näitä kustannuksia toimittajat pyrkivät kontrolloimaan elinkaarilaskennan avulla hyödyntäen yrityksen selviytymiskolmiota. Hinta, laatu ja ominaisuudet ovat toisiinsa vahvasti kytkeytyneitä, ja 17\n21 ne vaikuttavatkin kuvan 10 kustannuskäyriin voimakkaasti. Esimerkiksi laaduton, tai huonoilla ominaisuuksilla varustettu tuote voi olla halpa suunnitella ja tuottaa, mutta markkinointi, myynti, logistiikka ja tuki vaativat huomattavasti normaalia enemmän resursseja. Lisäksi tuotteesta saatava hinta on matalampi, kuin laadukkaammasta tuotteesta. Barringer & Weber (1996, s. 4) ovat listanneet kuusi käyttökohdetta elinkaarilaskennalle. Nämä kuusi kohtaa ovat esiteltyinä taulukossa 3. Taulukon kohdista 1 ja 3-6 on suoraan hyötyä toimittajan hinnoittelussa. Toki toimittaja joutuu todennäköisesti arvioimaan myös toimittajia komponenteille, mutta silloin he toimivat asiakkaan näkökulmasta. Toimittaja voi elinkaarilaskennan avulla tuottaa laadukkaita ja toiminnoiltaan riittäviä tuotteita asiakkaiden tarpeisiin asiakkaille sopivaan hintaan. Lisäksi toimittaja voi tehostaa myyntiään markkinoimalla tuotteitaan parhaina kokonaisuuksina, olettaen että elinkaarilaskennalla on pyritty optimoimaan myös asiakkaalle jääviä käyttö- ja kunnossapitokustannuksia sekä käytöstä poistosta aiheutuvia kustannuksia. Valitettavasti Korven & Ala-Riskun (2008, s ) tutkielman mukaan toimittajat eivät käytännössä saa asiakkailta tietoja elinkaarilaskennan tueksi. Toisaalta vaikka tietojen vaihdossa olisi tutkielman mukaan parannettavaa, kuitenkin taulukosta 2 voidaan todeta, että 100 prosenttia elinkaarilaskentaa käyttävistä toimittajista sentään arvioi käyttö- ja kunnossapitokustannuksia. Taulukko 3: Elinkaarilaskennan käyttökohteet toimittajalle ja asiakkaalle. (Barringer & Weber 1996, s. 4) Käyttökohde: Kuvaus: 1 Edullisuustutkimukset Mitataan systeemin tai projektin elinkaarikustannusten vaikutukset pitkän aikajänteen budjetteihin ja tuloksiin. 2 Toimittajan valinta Vertaillaan eri kilpailevien vaihtoehtojen arvioituja elinkaarikustannuksia. 3 Suunnittelukompromissit Vaikutetaan laitosten ja laitteiden suunnitteluun, jotka heijastuvat suoraan elinkaarikustannuksiin 4 Kunnossapitoanalyysit Määritetään kunnossapitotarve. Vältetään epämääräisiä, suurpiirteisiä, arvioita. 5 Takuu- ja Sekä asiakkaiden, että toimittajien tulee ymmärtää ennenaikaisten kunnossapitokustannukset hajoamisten kustannukset laitteiston valinnassa sekä käytössä. 6 Toimittajan myyntistrategia Toimittaja voi elinkaarilaskennan avulla myydä tuotteitaan parhaina kokonaisuuksina, alhaisen hinnan sijaan. 18\n22 4.2 Elinkaarilaskennan hyödyntäminen hinnoittelussa Kuvassa 11 on havainnollistettu kustannusten kehittymistä tuotteen elinkaaren aikana myyntihinnan laskiessa tavoitekustannuslaskentafilosofian mukaan. Siitä nähdään, että tuotekehitysvaiheessa tavoitekustannukset ovat sallittuja kustannuksia korkeammalla. Näin voidaan menetellä, koska kehityksen katsotaan jatkuvan myös valmistuksen alettua. Kun pyritään alentamaan tuotteen kustannuksia koko sen elinkaaren ajan taataan se, että tuotteen elinajalta saadaan haluttu kannattavuus. Myyntihinta laskee elinkaaren lähestyessä loppuaan. Tällöin on luonnollisesti kyettävä alentamaan myös kustannuksia. Hintaeroosion vaikutusta voidaan yrittää hillitä tuotteen elinkaaren aikana tapahtuvalla ominaisuuksien parantelulla ja laadun kehittämisellä. (Järvenpää et al. 2005, s ) Kuva 11: Hintaeroosio sekä kustannusten alentaminen tuotteen elinkaaren aikana. (Järvenpää et al. 2005, s. 139) Taulukossa 4 on esitetty lähtötiedot esimerkkiin elinkaaribudjetoinnin käyttämisestä hinnoittelun apuna. Elinkaaribudjetoinnin tuloksena taulukkoon on listattu tuotteen arvioituja elinkaaren aikana aiheutuvia kustannuksia tutkimuksesta ja kehityksestä asiakaspalveluun. 19\n23 Taulukko 4: Esimerkki elinkaaribudjetoinnin vaikutuksesta hinnoitteluun. (Horngren et al. 2009, s ) Kustannus: Kiinteä kustannus [ ]: Muuttuva kustannus [ /kpl]: T&K Suunnittelukustannus Tuotantokustannus Markkinointikustannus Jakelukustannus Asiakaspalvelukustannus Yhteensä Taulukko 5 esittää kolme eri mahdollisuutta hinnoitella tuote. Näihin hinnoitteluvaihtoehtoihin yritys on päätynyt aiemmin esitetyn hinnoitteluprosessin avulla ja arvioimalla tuotteen hintajoustoa. Tässä tapauksessa on arvioitu, että suhteellinen muutos hinnassa aiheuttaa yhtä suuren suhteellisen päinvastaisen muutoksen kysynnässä. Tuotteen hinta vaikuttaa kysyntään, joten halvemmalla hinnalla yritys saa enemmän kaupaksi. Elinkaarilaskenta mahdollistaa yrityksen hinnoittelupäätöksen tekemisen laskelmien perusteella. Kyseiset laskelmat ovat esitettyinä taulukossa 6. Taulukko 5: Esimerkin hinnoitteluvaihtoehdot. (Horngren et al. 2009, s ) Vaihtoehto: Hinta [ /kpl]: Elinaikainen kysyntä [kpl]: A B C\n24 Taulukko 6: Esimerkin elinkaarilaskentaan perustuva päätös. (Horngren et al. 2009, s. 471) A [ ] B [ ] C [ ] Elinkaaren liikevaihto (400*5000) (480*4000) (600*2500) Elinkaaren kiinteät kustannukset Elinkaaren muuttuvat (95*5000) (95*4000) (95*2500) kustannukset Elinkaaren käyttökate ( ) ( ) ( ) Elinkaarikustannuslaskennan avulla yritys päätyisi valitsemaan vaihtoehdon B taulukon 6 mukaisesti. Vaihtoehto B tuottaa elinikänsä aikana eniten käyttökatetta, vaikka sen liikevaihto on vain toiseksi suurin. Elinkaarilaskennan avulla yrityksen onkin mahdollista hinnoitella tuotteensa niin, että yritys maksimoi voittonsa, ei vain liikevaihtonsa. Laskelmien avulla yrityksen on myös mahdollista jättää hanke kokonaan toteuttamatta, mikäli sen ei katsota olevan riittävän tuottoisa. Esitetty esimerkki on huomattavan pelkistetty, sillä siinä ei käsitelty lainkaan rahan aika-arvoa. Todellisuudessa tuotot ja kulut tulisi diskontata nykyhetkeen käyttämällä diskonttaustekijää. Diskonttaustekijän avulla tulevaisuuden rahavirrat voidaan arvottaa nykyhetkeen. Raha on arvokkaampaa, mitä aiemmin se saadaan käyttöön. Tämä johtuen rahan potentiaalisista sijoituskohteista Toimittajan näkökulmasta elinkaarikustannuksia voidaan parhaiten arvioida analysoimalla tilannetta asiakkaan kannalta. Näin voidaan määritellä, mitä hyötyjä ja kustannuksia asiakas tuotteesta saa. Tällaista asiakassuuntautuneisuutta voidaan myös hyödyntää myynnissä. (Järvenpää et al. 2005, s. 131) 21\n25 5 ASIAKKAAN NÄKÖKULMA 5.1 Elinkaarilaskenta Asiakkaan elinkaarilaskenta keskittyy tuotteen hankinta-, käyttö-, kunnossapito- ja romutuskustannuksiin. Asiakkaan näkökulmasta hankintakustannus on selvästi näkyvillä, koska se on toimittajan tarjoama myyntihinta, mutta käyttö- ja romutuskustannukset joudutaan selvittämään. (Horngren et al. 2009, s. 471) Asiakkaalle koituvat tuotteen elinkaarikustannukset voidaankin jakaa karkeasti kahteen osaan: hankintahintaan ja omistamiskustannuksiin. Näin saadaan yksinkertaistettu laskukaava (Kortelainen 1997, s. 6) käyttäjän elinkaarikustannuksille: EKK, jossa = Elinkaarikustannus = Hankintakustannus (hankintahinta) = Käytön, kunnossapidon ja käytöstä poistamisen kustannukset (3) Hankintahinta määräytyy asiakkaan ja toimittajan sopimuksen mukaan heti toimituksen alussa, mutta omistamiskustannukset muodostuvat vasta käytön ja käytöstä poistamisen aikana. (Kortelainen 1997, s. 6) Vaikka käyttökustannukset voivat olla huomattavasti hankintakustannuksia suuremmat, usein hankinnat tehdään liiaksi perustuen hankintahintaan (Woodward 1997, s. 335). Asiakkaan näkökulmasta elinkaarilaskennalla pyritäänkin minimoimaan hankinnasta ja omistamisesta aiheutuvat kustannukset (Ansari & Bell 1997, s. 15) Hankintahinta ei kuitenkaan kuvaa tuotteesta aiheutuvia kustannuksia riittävän hyvin kuten kuva 12 havainnollistaa. Hankintahinta on tuotteen elinkaarikustannuksista vain jäävuoren huippu, ja koko tuotteen käyttöiän aikana aiheutuvat kustannukset ovat huomattavasti suuremmat. Hankintahintaa tarkasteltaessa ei huomioida tuotteen hankinnan jälkeen aiheutuvia kustannuksia, kuten tuotteen käyttämisestä, kunnossapitämisestä ja käytöstä poistamisesta aiheutuvia kustannuksia. (Uusi-Rauva & Paranko 1998, s ) 22\n26 Kuva 12: Jäävuorimalli. (Uusi-Rauva & Paranko 1998, s. 50) Ilman elinkaarilaskentaa näitä piilossa olevia kustannuksia ei riittävästi selvitetä, ja päätökset keskittyvät näkyvien kustannusten, eli hankintahintojen, vertailuun. Kuva 13 havainnollistaa karkeasti hankintakustannuksen ja käyttövarmuuden välistä korrelaatiota. Mitä käyttövarmemman tuotteen asiakas haluaa, sitä suurempi hankintakustannus aiheutuu, mutta samalla käyttövarmuuden kasvaessa omistamiskustannukset pienenevät. Elinkaarilaskennan avulla asiakas pyrkii minimoimaan elinkaarikustannukset. Mikäli ostopäätös tehdään hankintakustannukseen vedoten, elinkaarikustannukset voivat nousta huomattavan suuriksi. (Kortelainen 1997, s. 6) Kuva 13: Elinkaarikustannukset käyttövarmuuden funktiona (Woodward 1997, s. 340) 23\n27 Taulukossa 3 on listattuna myös asiakkaille sopivat elinkaarilaskennan käyttökohteet. Näistä asiakkaille on hyötyä kohdista 1-2 sekä 4-5 suoraan, ja välillisesti kohdista 3 ja 6. Kohta 6 hyödyttää asiakasta, sillä toimittaja pystyy elinkaarilaskennan avulla hoitamaan suuren osan laskelmista asiakkaan puolesta, jolloin asiakkaan tarvitsee lähinnä kriittisesti arvioida toimittajan laskelmien realistisuus. Taulukon 3 kohdista 2, 4 ja 5 saatavat hyödyt liittyvät kaikki läheisesti asiakkaan ostopäätöksen tekemiseen. Käyttämällä elinkaarilaskentaa asiakas pystyykin tekemään ostopäätöksensä niin, että kuvan 13 elinkaarikustannuskäyrän minimiä päästään mahdollisimman lähelle. Asiakkaiden ja toimittajien elinkaarikustannusten ymmärryksen kasvaessa huomio kiinnittyy kokonaisuuksien tarjontaan ja hankintaan. "On hölmöä maksaa liian vähän, mutta on myös epäviisasta maksaa liikaa" (Barringer & Weber 1996, s. 4). 5.2 Elinkaarilaskennan hyödyntäminen ostopäätöksen teossa Toisin kuin toimittajalle, ei asiakkaalle ole tuotteen tuottamiskustannuksilla suoraa merkitystä. Usein asiakas ei edes tiedä näitä kustannuksia. Mutta jos tuotteen kustannusten avulla on onnistuttu luomaan tuotteelle arvoa asiakkaan silmissä, on näillä kustannuksilla epäsuoraa merkitystä asiakkaalle. (Laitinen 2007, s. 101) Asiakkaan näkökulmasta hinnoittelu on enemmänkin ostopäätöksen tekemistä kuin varsinaista hinnanasetantaa; normaalistihan asiakas ei osallistu tuotteen hinnoitteluprosessiin. Asiakas ja myyjä voivat toki neuvotella tuotteen hinnasta, mutta tällöinkin myyjä on varmasti asettanut tuotteelle pohjahinnan, jonka alle hän ei tuotetta myy kattaakseen tuotteen tuottamiskustannukset ja saadakseen siitä myös haluamansa määrän voittoa. Viimeistään tähän hintaan on asiakkaan käytännössä tyytyminen, mikäli tuotteen itselleen haluaa. Mutta sen sijaan asiakas voi luonnollisesti päättää olla ostamatta kyseistä tuotetta tai yrittää löytää vastaavan tuotteen muualta edullisempaan hintaan. Tuotteen tuottamiskustannukset eivät siis ole asiakkaan kannalta olennaisia. Sen sijaan asiakkaan kannalta olennaista on tuotteen tuottama lisäarvo eli tuotteen rajahyöty, sillä mitä enemmän lisäarvoa tuote asiakkaalle tuottaa, sitä enemmän hän on valmis siitä maksamaan. Asiakkaan näkökulmasta tuotteen hinta kuvaa tuotteen rajahyödyn ja asiakkaan käytettävissä olevan rahan rajahyödyn välistä suhdetta. (Laitinen 2007, s. 105) Kuvassa 14 on lueteltu ne tekijät, jotka vaikuttavat asiakkaan ostopäätökseen. 24\n28 Kuva 14: Asiakkaan ostopäätökseen vaikuttavat tekijät. (Laitinen 2007, s. 106) 25\n29 6 KUNNOSSAPIDON TOIMIALA 6.1 Elinkaarilaskenta ja kunnossapito Kunnossapito tiedostetaan tarpeelliseksi toiminnaksi, mutta siitä huolimatta se nähdään usein lähinnä välttämättömänä pahana (Takata et al. 2004, s. 643). Kuten aiemmin on todettu, kunnossapitokustannukset ovat osa tuotteen elinkaaren aikaisia kustannuksia. Tästä johtuen on luonnollista, että elinkaarilaskentaa hyödynnetään myös kunnossapidon toimialalla. Kuvassa 15 on esitetty elinkaarilaskennan periaate tuotantokoneen tapauksessa. Siitä nähdään, että käyttökustannukset ja pääomakustannukset ovat lähes vakioita koko elinkaaren ajan. Kunnossapitokustannukset ovat elinkaaren alussa ja lopussa korkeat, johtuen alun asennusvaiheesta ja lisääntyneestä kunnossapitotarpeesta sekä koneen käytöstä poistosta elinkaaren lopussa. Nämä vaikuttavat myös tuotantomääriin, jotka ovat täten pienemmät elinkaaren alku- ja loppuvaiheessa. Kone ei koskaan yllä sadan prosentin tuotantoon, sillä osa tuotannosta menetetään erilaisten hävikkien ja suunnitellun toteutumattoman tuotannon seurauksena. Varsinaisia hävikkejä ovat esimerkiksi hylyt ja koneen häiriöistä johtuvat seisokit. Suunnitellulla toteutumattomalla tuotannolla puolestaan tarkoitetaan suunniteltuja toimenpiteitä, kuten suunniteltuja seisokkeja ja tuotelajivaihtoja. Elinikätuotto- ellipsin alapinta kuvaa toteutuneita kustannuksia ja yläpinta todellisia tuottoja. (Järviö et al. 2007, s. 137) Kuva 15: Elinkaaren tuotot ja kustannukset. (Järviö et al. 2004, s. 123) 26\n30 Kunnossapidon tulisi sisältää seuraavat toiminnot: huollettavuuden suunnittelu, kunnossapidon strategian suunnittelu, kunnossapidon tehtävien hallinta, kunnossapidon tulosten arviointi, kunnossapidon ja tuotteiden parantaminen sekä elinkaaren lopussa tapahtuvan tuotteen purkamisen suunnittelu ja toteutus. Sovellettaessa elinkaarilaskentaa kunnossapitoon tulee edellä mainitut toiminnot ottaa huomioon tuotteen koko elinkaaren ajalla. Koska tuotteessa ja sen toimintaympäristössä saattaa tapahtua lukuisia muutoksia elinkaaren aikana, tulee kunnossapidon kyetä sopeutumaan näihin muutoksiin. Lisäksi kunnossapidossa tulisi ottaa huomioon mahdollisuus parannella tuotteita jatkuvasti perustuen elinkaaren ajalta kerättyyn kokemukseen ja tietoon. Jotta kunnossapito voidaan toteuttaa tehokkaasti, on tärkeää yhtenäistää kerätty tieto siten, että tietoa voidaan hyödyntää riippumatta siitä, missä vaiheessa tuotteen elinkaarta ollaan. (Takata et al. 2004, s. 645) Elinkaarilaskennan hyödyntäminen auttaa palvelun tarjoajaa hinnoittelemaan palvelunsa oikein. 6.2 Kunnossapitopalvelun tason vaikutus elinkaarikustannuksiin Kuvasta 16 nähdään, että säännöllinen ehkäisevä kunnossapito vähentää seisokkiajan kustannuksia, mutta lisää välittömiä kunnossapitokustannuksia. Vikaan perustuva kunnossapito sen sijaan vähentää välittömiä kunnossapitokustannuksia, mutta tällöin seisokkiajan kustannukset kasvavat. Tämän vuoksi on tärkeää soveltaa ehkäisevää kunnossapitoa sellaisiin kohteisiin, joiden seisokkiajan kustannukset ovat korkeat ja toisaalta vikaan perustuvaa kunnossapitoa sellaisiin kohteisiin, joiden seisokkiajan kustannukset ovat matalat. Oleellista on löytää sellainen kunnossapidon taso, jolla elinkaaren kokonaiskustannukset pysyvät pieninä. (Woodward 1997, s ) Kuva 16: Kunnossapitokustannusten keskinäiset suhteet Woodwardia (1997, s. 339) mukaillen. 27\n31 Taulukossa 7 on kuvattu, minkälaista kunnossapitotapaa ja sopimusta tulisi käyttää eri tilanteissa. Mikäli seisokkiajasta johtuvat tuotannon menetykset ovat aikayksikössä korkeat, tulisi kunnossapidon olla pääasiassa ennaltaehkäisevää ja sopimuksen pitkäaikainen. Vastaavasti, jos menetettävät tuotot ovat matalat, tulisi kunnossapidon olla pääasiassa korjaavaa ja sopimuksen lyhytaikainen. Aallon (1997, s. 88) mukaan lyhyiden huoltosopimusten ongelmana on, ettei toimintaa suunnitella pitkällä tähtäimellä, vaan palvelun tarjoaja yleensä tekee ja suunnittelee vain sen mitä asiakas on tilannut. Kunnossapidossa ongelmana on myös mitattavien suureiden tilastollisuus ja käyttäjän toimintapolitiikan suuri vaikutus niihin. Jatkossa keskitytään aikayksikössä korkean tuottomenetyksen tilanteisiin. Taulukko 7: Kunnossapitopalvelun asiakkaan valinnat. Menetettävät tuotot Kunnossapidon painopiste Huoltosopimus aikayksikössä Korkea Ennaltaehkäisevä Pitkä Matala Korjaava Lyhyt Pitkän huoltosopimuksen avulla pyritään optimoimaan kunnossapidon määrä siten, että kokonaiskustannukset pysyvät mahdollisimman pieninä. Tämä hyödyttää sekä palvelun saajaa, että palvelun tarjoajaa. Tavoitteena onkin toimia alueella 2 (kuva 17). Jos asiakkaan kunnossapidon taso ei ole riittävä, yritys toimii todennäköisesti kuvan 17 alueella 1, jolloin suorat kunnossapitokustannukset ovat pienet, mutta elinkaaren kokonaiskustannukset ovat suuret. Tällöin kunnossapito on oletettavasti pääasiassa vikaan perustuvaa. Toisaalta asiakkaan ei ole järkevää pitää yllä liian korkeaa kunnossapidon tasoa (alue 3), sillä se ei välttämättä oleellisesti paranna toimintavarmuutta ja nostaa lisäksi elinkaaren kokonaiskustannuksia. Alueella 3 harjoitetaan oletettavasti pääasiassa ehkäisevää kunnossapitoa, mutta tarpeettoman paljon. Palvelun tarjoajallekin kuvan 17 alue 2 on optimaalisin. Pitkissä huoltosopimuksissa tulot ovat tasaisia, mutta osa asiakkaan seisokin kustannuksista voidaan sovittujen sanktioiden avulla langettaa palvelun tarjoajalle esimerkiksi määrittelemällä suurin sallittu seisokkiaika sopimuksessa (Aalto 1997, s. 88). Tämä on kuitenkin palvelun tarjoajalle edullisempaa, sillä kapasiteetin hallitseminen ja toiminnan suunnittelu on helpompaa pitkäkestoisissa huoltosopimuksissa. Tämän vuoksi palvelun tarjoaja pyrkii todennäköisesti mahdollisimman usein pitkiin sopimuksiin, mikäli asiakas tähän suostuu. Palvelun tarjoaja voi hinnoitella pitkissä sopimuksissa kunnossapitopalvelun elinkaaren ajalle halvemmaksi. Vaikka palvelun tarjoaja voisi saada paremman hinnan satunnaisista 28\n32 huoltotoimenpiteistä, myös kustannukset näiden toimenpiteiden hoitamiseen ovat todennäköisesti suuremmat. Huoltopalvelun tarjoaja pyrkii pitkällä tähtäimellä optimoimaan kustannuksiaan kuvan 18 mukaisesti, niin että ennakoivaa huoltoa tehdään tarpeeksi, muttei liikaa. Näin tehden he pystyvät tarjoamaan järkevän hinnan riittävällä kunnossapidolla niin, että myös asiakas pääsee kokonaiskustannuksissaan alueelle 2. Kuva 17: Kunnossapitopalvelun optimaalinen taso. Kuva 18: Kunnossapitokustannukset palvelun tarjoajalle Aaltoa (1997, s. 26) mukaillen. Parhaaseen tulokseen päästään todennäköisesti, kun tuotteen toimittaja tarjoaa myös kunnossapitopalvelun. Näin ollen on elinkaarilaskennan käytöstä toimittajalle huomattavaa hyötyä, 29\n33 kun tuotteet tulee suunnitella niin hyvin, että kunnossapitokaan ei vaadi liikaa resursseja. Tästä hyötyy myös asiakas parempien, ja todennäköisesti elinkaarikustannuksiltaan myös edullisempien, tuotteiden muodossa. Kunnossapidon toimialaan ainakin osittain liittyvä konkreettinen esimerkki on Kuopion kaupungin Lemminkäiseltä tilaamat kaksi koulua, kahden koulun peruskorjaukset sekä päiväkoti, jotka Lemminkäinen rakentaa käyttäen elinkaarimallia. Kauppaan kuuluu myös kaikkia rakennuksia koskeva 25 vuoden hoitosopimus. Kuopion kaupungin mukaan Lemminkäisen tarjous ei ollut hankintahinnaltaan halvin, mutta sen sijaan kokonaisuutena edullisin. Kaupunki laskeekin säästävänsä viisi miljoona euroa käyttäessään elinkaarimallia. Lemminkäinen puolestaan katsoo huoltosopimuksen tuovan sille tasaista tulovirtaa huonoinakin aikoina. (Törmänen 2012, s. 10) 30\n34 7 JOHTOPÄÄTÖKSET JA YHTEENVETO Elinkaarilaskennasta on hyötyä sekä toimittajalle että asiakkaalle. Elinkaarilaskennan avulla toimittaja voi asettaa tuotteelleen sopivan hinnan tuotteen elinkaaren aikana aiheutuvien tuotekehitys-, muotoilu-, tuotanto-, logistiikka-, markkinointi-, palvelu- ja takuukustannusten perusteella. Lisäksi se auttaa suunnittelemaan ominaisuuksiltaan, laadultaan ja hinnaltaan asiakkaan toiveita vastaavia tuotteita. Toisin sanoen toimittaja kykenee elinkaarilaskennan avulla tuottamaan oikeita tuotteita oikeaan hintaan. Asiakas voi hyödyntää elinkaarilaskentaa ostopäätöksen teossa. Elinkaarilaskennan avulla ostopäätös voidaan tehdä pelkkään hankintahintaan perustuvan päätöksen sijasta tuotteen elinkaaren aikaiset kustannukset minimoiden. Tällöin huomioidaan myös tuotteen hankkimisen jälkeen aiheutuvat omistamiskustannukset. Paras hyöty elinkaarilaskennasta saavutettaisiin asiakkaan ja toimittajan tehdessä yhteistyötä. Käytännössä toimittajat eivät kuitenkaan saa asiakkailta tietoja elinkaarilaskennan tueksi. Tässä yrityksillä olisikin huomattavasti kehitettävää. Optimaalisessa tapauksessa elinkaarilaskennalla on mahdollista saavuttaa molempien kannalta edullisin ratkaisu, eli niin sanottu win-win -tilanne. Tällöin tuote on hinnoiteltu toimittajan kannalta kannattavaksi ja asiakkaan näkökulmasta elinkaarikustannuksiltaan halvaksi. Kunnossapitokustannukset ovat osa tuotteen elinkaarikustannuksia. Näin ollen on ymmärrettävää, että elinkaarilaskentaa hyödynnetään myös kunnossapidon toimialalla. Tärkeää on löytää tasapaino seisokkiajan kustannusten ja kunnossapitokustannusten välillä. Tämä optimi riippuu valmistettavan tuotteen arvosta. Lisäksi tulee tasapainotella ennaltaehkäisevän ja korjaavan kunnossapidon välillä. Kunnossapitopalvelun elinkaarikustannuksiin vaikuttaa se, onko kyseessä lyhyt- vai pitkäaikainen sopimus. Tuotannolle tärkeimpiin laitteisiin tulisi soveltaa pitkäaikaisia huoltosopimuksia. Pitkälle huoltosopimukselle palveluntarjoaja voi helpommin optimoida kustannuksensa elinkaarilaskennan avulla ja asettaa hinnan asiakkaan kannalta edulliseksi. Kuopion kaupungin ja Lemminkäisen välinen sopimus on konkreettinen esimerkki elinkaarilaskennan hyödyntämisestä asiakkaan ja toimittajan yhteistyönä. Myöhemmin jää arvioitavaksi, oliko ratkaisu molempien osapuolten kannalta optimaalinen. 31