Aurinko- ja tuulienergian hyödyntämi- nen talliolosuhteissa Anu Partanen ja Emmi Taskinen\nDownload Aurinko- ja tuulienergian hyödyntämi- nen talliolosuhteissa Anu Partanen ja Emmi Taskinen\nAurinko- ja tuulienergian hyödyntäminen talliolosuhteissa\nAnu Partanen ja Emmi Taskinen\nEmmi Taskinen, Anu Partanen\nKatriina Pylkkänen, Teija Rantala, Pirjo Suhonen\nRavitalli Einari Vidgren Oy ja Talli Taitavat Kaviot\nSähkönhinnan kehitys on viime vuosina ollut nouseva, ja sen myötä kiinnostus kestävää kehitystä\nja uusiutuvia energianmuotoja kohtaan kasvaa. Työmme tavoitteena on selvittää aurinko- ja tuulienergian hyödyntäminen talliolosuhteissa kahden erilaisen case-tallin avulla. Selvitystä aurinko- ja\ntuulienergian hyödyntämisestä talleilla ei ole aiemmin tehty Suomessa, ja kyseisten energiamuotojen käyttö on ollut hyvin vähäistä hevostaloudessa.\nNykyaikana sähkö on yksi tallien perustarpeista, jota kuluu valaistukseen, ilmastointiin ja lämmitykseen. Vaikka sähkö on suhteellisen suuriosa yrityksen kuluista, eivät talliyrittäjät ole siihen kiinnittäneet juurikaan huomiota. Energiankulutusta huomioimalla voidaan saada niin taloudellisia kuin\nympäristöllisiä säästöjä, mutta myös yrityksen imago saa uuden merkityksen ympäristöystävällisenä yrityksenä.\nCase-talleiksi saimme vieremäläisen ravitalli Einari Vidgren Oy:n ja kiuruvetisen ratsutallin Talli\nTaitavat Kaviot. Yleisesti ravitalleilla energiaa kuluu enemmän pesuveden lämmittämiseen kun taas\nratsutalleilla tilojen lämmitykseen. Case-talleilla tilanne oli yleiseen ajatukseen verrattuna erilainen\ntilojen lämmityksen suhteen. Hyödynsimme case-talleilta saamiemme energiankulutustietoja aurinko- ja tuulienergia laskuissa. Laskujen perusteella valitsimme case-talleille mielestämme parhaiten sopivimmat vaihtoehdot ja niiden tuomat säästöt verrattuna nykyiseen sähkönkulutukseen.\nMielestämme aurinko- ja tuulienergia soveltuvat talliympäristöön siinä missä omakotitalo käyttöönkin.\nuusiutuva energia, aurinkoenergia, tuulienergia, sähkönkulutus, talli, sähkönhinta\nSolar energy and wind power in stable environment\nEinari Vidgren Oy, Talli Taitavat Kaviot\nThe price of electrical energy has been rising in recent years and with it the interest in sustainable\ndevelopment and renewable energy sources has grown also. The aim of the thesis is to determine\nhow solar energy and wind power can used in a horse stable environment with the help of two\ndifferent case studies. This kind of report has not been made earlier in Finland. There has been\nvery little use of solar energy and wind power in stables.\nElectrical energy is one of the basic needs of modern day stables. Horse stables use electrical energy in lightning systems, heating and in air conditioning. Although electrical energy is a relatively\nbig part of the enterprise costs, equine entrepreneurs have paid little attention to it. By paying\nattention to the consumption of electrical energy big savings can be made both economically and\nenvironmentally and the image of the enterprise takes on a new meaning as an environmentally\nFor the case studies two different kinds of stables were chosen, trotting stable Einari Vidgren Oy\nfrom Vieremä and riding stable Talli Taitavat Kaviot from Kiuruvesi. In general trotting stables use\nmore energy in the heating of wash water whereas riding stables use more energy in the heating\nfor the stable. The case stables situation was different compared to the general idea of the stable\nheating ratio. Knowledge of energy expenses of the case stables was made use of in the calculating of solar and wind energy costs. On the basis of the calculations the best and most appropriate\noptions and savings created compared to current levels of consumption were chosen. Solar and\nwind energy are suitable as much for the horse stable environment as they are for domestic use.\nrenewable energy, solar energy, wind power, consumption of electrical energy, stable, price of\n2 SÄHKÖN HINTA JA HINNAN KEHITYS ............................................................. 10\n3 UUSIUTUVAN ENERGIAN TUET....................................................................... 12\n4 AURINKOENERGIA ........................................................................................ 14\n4.1 Aurinkosähkö .......................................................................................... 16\n4.1.1 Aurinkosähkön käyttökohteet ja paneelien sijoittaminen yleisesti ....... 18\n4.2 Aurinkolämpö ......................................................................................... 19\n4.2.1 Aurinkolämmön käyttökohteet ........................................................ 21\n4.3 Aurinkoenergian ympäristövaikutus .......................................................... 21\n5 TUULIENERGIA ............................................................................................. 23\n5.1 Mitä tuuli on ja kuinka sitä hyödynnetään.................................................. 23\n5.2 Tuulivoimaloiden koko Suomessa ............................................................. 27\n5.2.1 Pientuulivoimala ............................................................................ 27\n5.2.2 Tuotannon ajallinen vaihtelevuus ja tuotantopotentiaalin vaihtelu ...... 28\n5.2.3 Tuulivoimatuotannon ympäristövaikutukset ...................................... 29\n6 TUTKIMUSMENETELMÄ.................................................................................. 30\n7 TALLIT JA TALLIEN ENERGIANKULUTUS SUOMESSA ........................................ 32\n7.1 Tallit Suomessa....................................................................................... 32\n7.2 Tallin energiankulutus ja energian säästökeinoja........................................ 33\n7.3 Ravitallin toiminta ja energiankulutus ........................................................ 35\n7.3.1 Ravitalli Einari Vidgren Oy .............................................................. 36\n7.4 Ratsutallin toiminta ja energiankulutus ...................................................... 40\n7.4.1 Ratsutalli Talli Taitavat Kaviot ......................................................... 40\n7.5 Yhteenveto case-tallien tiedoista .............................................................. 43\n8 AURINKO- JA TUULIENERGIA TALLEILLA ........................................................ 45\n8.1 Aurinkoenergian rakennuskustannukset .................................................... 46\n8.1.1 Aurinkoenergian taloudellisuus ........................................................ 47\n8.2 Tuulienergian rakennuskustannukset ........................................................ 51\n8.2.1 Tuulivoimalan taloudellisuus ........................................................... 53\n8.3 Rakennusluvat ja maisemointi .................................................................. 58\n8.3.1 Tuulivoimalan tuottaman sähkön syöttäminen verkkoon .................... 58\n8.4 Sähkön myynti tallilta .............................................................................. 59\n9 PÄÄTELMÄT .................................................................................................. 61\nLiite 1 Mitkä tilat/ laitteet kuluttavat energiaa tallissa\nLiite 2 Saatekirje sähköpostikyselyyn\nLiite 3 Sähköpostikysely\nLiite 4 Case-talleille kohdistettu kysely\nLiite 5 Aurinkoenergian kustannusarvio\nLiite 6 Vuosituotannon vaihtelu ja takaisinmaksuaika 20 % ja 40 % nimellistehosta\nLiite 7 Tuulivoiman kustannusarvio\nLiite 8 Case-ravitalli Einari Vidgren Oy piirrokset\nLiite 9 Case-ratsutalli Talli Taitavat Kaviot piirrokset\nSähkönhinta on menneinä vuosina ollut jatkuvasti nousussa ja sama hintakehitys\njatkuu, jonka vuoksi kiinnostus uusiutuvia energiamuotoja kohti kasvaa. Uusiutuvan\nenergia on osa kestävää kehitystä, mutta sen käyttö on vielä vähäistä Suomessa,\nvaikka sitä kehitetään koko ajan. Suomessa ei ole aiemmin tehty tutkimuksia uusiutuvan energian käytöstä talleilla, mutta maatiloilla niiden käyttöä on testattu. Maataloustuotannon energiankulutus on suurempaa kuin talleilla, eivätkä ne ole suoraan verrannolliset keskenään. Nykyaikaisen tallin perustarpeisiin kuuluu sähkö, jota kuluu\nvalaistukseen, lämmitykseen ja ilmastointiin. Talliyrittäjät eivät ole pahemmin kiinnittäneet huomiota sähkönkulutukseen, vaikka se on suhteellisen suuriosa yrityksen\nkuluista. Huomioimalla energiankulutusta voidaan saada niin taloudellisia kuin ympäristöllisiä säästöjä.\nUusiutuvista energiamuodoista tuulivoima on Ylä-Savon alueella hyvin ajankohtainen.\nAlue on osallisena suunnitteilla olevaan tuulivoimapuistoon Siikalatvan, Pyhännän,\nKajaanin ja Vieremän raja-alueilla. Tavalliseen sähköntuotantoon verrattuna tuulivoimatuotanto eroaa tuotannon ajallisen vaihtelun vuoksi. Tuulisuuden takia tuotanto\nvaihtelee päivittäin ja jopa tunneittain. Tuulella tarkoitetaan maanpinnan suuntaisesti\nliikkuvaa ilmavirtausta ilmakehässä, johon vaikuttaa maapallon epätasainen lämpeneminen ja jäähtyminen. Auringosta saatavaa energiaa voidaan hyödyntää niin lämmitykseen kuin sähköntuotantoon. Säteilyenergian säteilyintenssin määrä Suomessa\nvoi olla vuositasolla jopa enemmän kuin Keski-Euroopassa. Maapallon akselin kaltevuuskulma vaikuttaa auringonsäteilyn määrään jonka takia Suomessa on huomattavat vuodenaikavaihtelut. (Kaivosoja ym. 2011, 148; Energiateollisuus.)\nTyömme tavoitteena on selvittää aurinko- ja tuulienergian hyödyntämismahdollisuudet talliolosuhteissa. Jaoimme työn tietopohjan keruun niin että Emmi Taskinen kirjoitti tuulienergiasta ja Anu Partanen aurinkoenergiasta. Työmme on toiminnallinen\nopinnäytetyö, jossa käytettiin tapaustutkimus- eli case-menetelmää, jonka avulla tarkastelemme lähemmin kahta toimintatavaltaan erilaista tallia; ravi- ja ratsutalli. Alustavasti mietimme kyselytutkimuksen tekoa, mutta hylkäsimme kyselytutkimusvaihtoehdon koska, halusimme hyödyntää case-menetelmää, jolloin pääsimme syventymään paremmin kahden eri tallin energiankulutukseen. Kummankin tallin energiankulutus kohteet ovat erilaisia, esimerkiksi energiaa kuluu yleisesti ottaen ravitalleilla\nenemmän pesuveden lämmittämiseen, kun taas ratsutalleilla valaistukseen ja tilojen\nlämmitykseen. Mukaan yhteistyökumppaneiksi saimme vieremäläisen ravitallin Einari\nVidgren Oy:n ja kiuruvetisen ratsutallin Talli Taitavat Kaviot. Molemmat case-tallit\nolivat ennestään kiinnostuneita kestävästä kehityksestä sekä omien yrityksiensä sähkökustannuksista. Työssä pyrimme yleisesti selvittämään, minkälaiset järjestelmät\nolisivat mahdollisesti hyödynnettävissä talliolosuhteissa. Työssämme olemme laskeneet case-talleille sopivan kokoiset aurinkosähköjärjestelmät ja pientuulivoimalat sekä niiden kannattavuudet verrattuna case-tallien nykyiseen sähkönkulutukseen. Pienen otannan takia laskelmien tulokset eivät ole yleistettävissä.\nSÄHKÖN HINTA JA HINNAN KEHITYS\nSähkön hinta muodostuu sähköenergiasta ja siirtopalvelusta, joihin molempiin kuuluu\nveroja. Siirtopalvelun hinta muodostuu sähkönsiirrosta, eli sähkön tuonti sähköverkon\nkautta, kulutuksen mittauksesta ja taseselvityksestä. Taseselvityksessä selvitetään\neri sähkönmyyjien myymän sähkön määrä. Siirtopalvelu on paikallisen jakeluverkonhaltijan yksinoikeus, jota ei voida kilpailuttaa. (Energiamarkkinavirasto, Mistä sähkön\nhinta muodostuu) Suomessa sähkön hinta on Euroopan alhaisin, mutta siitä maksetaan korkea siirtomaksu. Sähköntuottamisen lähtökohta on oma tarve, jolloin tuotannon arvo on suoraan sähköstä maksettava hinta. Lisäksi taloudellisuutta parantaa,\njos tuotannosta syntyvä lämpö voidaan hyödyntää. (Kari 2009, 39.)\nSähköenergian hinta eli myyntihinta on vapaasti hinnoiteltua ja siihen vaikuttaa tuotantoon käytettävien polttoaineiden hinnat, päästöoikeuksien hinta ja sähkön kysynnän määrä. Sähköstä maksettava sähkön valmistevero on sähkövero ja huoltovarmuusmaksu. Sähkövero muodostuu kulutetusta energian määrästä ja siirtopalvelusta. Arvonlisävero maksetaan sähköenergiasta, siirtopalvelusta ja sähköverosta. Sähköenergian hintaa voidaan kilpailuttaa. (Energiamarkkinavirasto, Mistä sähkön hinta\nNiin siirtopalvelulle kuin sähköenergialle on saatavissa erilaisia tariffeja eli sähköenergian ja siirtopalvelun hintoja, jotka ovat vapaavalintaisia. Tariffit on määritelty eri\nkäyttäjien ja kulutusmäärien mukaan, yleis-, aika- ja tehotariffeihin. Yleistariffi on\nyleissähkön maksu, joka koostuu kiinteästä perusmaksusta (€/kk) ja kulutusmaksusta\n(snt/kWh). Yleistariffi sopii asiakkaille joiden sähkön käyttö on vähäistä, alle 10 000\nkWh. Aikatariffista yleisin on yö- ja kausisähkö, jolloin hinta muodostu kiinteästä perusmaksusta (€/kk) ja kahdesta eri kulutusmaksusta (snt/kWh). Esimerkiksi yösähkössä kulutusmaksu jaotellaan yö ja päivä osuuksiin. Tehotariffi soveltuu yhteisöille,\njoilla sähkön kulutus on suurta. Perusmaksun (€/kk) lisäksi hintaan lisätään kulutusmaksu (snt/kWh) ja tehomaksu (€/kW, kk). (Energiamarkkinavirasto, Mistä sähkön\nSähkönhinnan kehitys on ollut noususuhdanteista viimeiset vuodet. Kuviossa (kuvio\n9) käy ilmi Fortumin vuosien 2010–2012 sähkön myyntihinnan kehitys, jossa käy ilmi\nettä sähkön hinta on noussut noin 3 snt/kWh.\nSähkönhinnan kehitys snt/kWh vuosien\n2010-2012 aikana (Fortum)\nKUVIO 9. Fortumin sähkönhinnan kehitys vuosina 2010–2012 Fortum.\nSähkön hinnan kehitys 2011-2012\nKUVIO 10. Sähkön hinnan kehitys vuosina 2011–2012 Fortum ja Vattenfall.\nKuviossa (kuvio 10) kuvataan sähkön hinnan kehitys kahden vuoden aikana kahden\neri sähkönmyyjän tiedoilla. Kuviossa on vain kahden vuoden tiedot, sillä vanhempia\ntietoja ei ollut saatavissa. Valitsimme vertailuun Vattenfallin ja Fortumin, koska ne\novat suurimpia sähkönmyyjiä Suomessa, eikä pienemmiltä yrityksiltä vastaavia tietoja\nTaloudellisten toimenpiteiden tärkein tavoite uusiutuvien energiamuotojen tukemisessa on alentaa ympäristöteknologioiden kustannuksia ja kannustaa kehittämään teknologiaa. Tällä tavalla varmistetaan tulevaisuudessa puhtaat ja edulliset energiamuodot, jotka ovat kilpailukykyisiä verrattuna perinteisiin ja saastuttaviin energiamuotoihin. (Suomen tuulivoimayhdistys ry, tukimuodot.)\nSuomessa vuoden 2009 uusiutuvia energiamuotoja tuetaan harkinnanvaraisella\nenergiatuella eli investointituella ja verotuella. Verotuen suuruutta ei enää kytketä\nsähköveroluokkiin ja sillä on kolme eri tasoa: metsähakkeella ja tuulivoimalla tuotetulle sähkölle maksetaan tukea 0,69 snt/kWh, kierrätyspolttoaineilla tuotetulle sähkölle\n0,25 snt/kWh ja muille 0,42 snt/kWh. (Suomen tuulivoimayhdistys ry, tuet Suomessa.)\nEnergiatuki on harkinnan varainen valtionavustus, jota voidaan myöntää hankkeisiin,\njotka kehittävät energiataloutta ympäristömyönteisemmäksi, edistävät uuden teknologian käyttöönottoa ja lisäävät energiahuollon varmuutta sekä monipuolisuutta. Energiatukea tuulivoimalle maksetaan enintään 40 % investointikustannuksista. Kuitenkin\nkäytännössä se on vähemmän, noin 30–35 %. (Suomen tuulivoimayhdistys ry, tuet\nSuomessa) Tukea tulee hakea ennen hankkeen aloittamista ja ELY- keskus toimittaa\nhakemukset työ- ja elinkeinoministeriön energiaosastolle käsiteltäväksi. (Energiatuki.)\n“Energiatukea voidaan myöntää yrityksille, kunnille ja muille yhteisöille. Tukea ei\nmyönnetä asunto-osakeyhtiöille, asuinkiinteistöille, valtionosuutta saaville perustamishankkeille eikä maatiloille tai niiden yhteyteen toteutettaville hankkeille. Jos hankkeen toteuttamiseen osallistuu useampi kuin yksi yritys, kunta tai muu yhteisö, tuki\nvoidaan myöntää ja maksaa yritykselle, kunnalle tai muulle yhteisölle, joka on sitoutunut vastaamaan tuen käytöstä koko hankkeeseen (koordinaattori). Jos tuki myönnetään koordinaattorille, sen on tehtävä valtionavustuslain 7 §:n 2 momentissa tarkoitettu sopimus hankkeen toteuttavien tahojen kanssa.” (Valtioneuvoston asetus energiatuen myöntämisen yleisistä ehdoista2012/1063 §6.)\nTilastollisen maatilarekisterin mukaan maatila on aktiivitila, jos sillä on käytössä maatalousmaata vähintään yksi hehtaari ja tilalla harjoitetaan maataloustuotantoa. Myös\ntilat, joiden koko on alle yksi hehtaari, mutta niiden taloudellinen koko on vähintään\nyksi eurooppalainen kokoyksikkö (1 200 €) ovat maatiloja. Maatilatalouden tulo- ja\nverotilaston määritelmän mukaan maatila on tilastollisen maatilarekisterin yksikkö,\njossa on viljelyksessä vähintään kaksi hehtaaria peltoa ja tila on luonnollisen henkilön\nEdellisten maatilamääritelmien lisäksi tulee huomioida, että maatalouden rakennetukiin liittyen maataloudeksi määriteltävää hevostoimintaa on vain kasvatustoiminta\n(Holmèn & Laitinen 2012, 7). Hevostilat lukeutuvat maatilamääritelmiin, jonka vuoksi\ntukien saanti on mahdotonta. Uusiutuvan energian perustamista tuetaan, mutta kaikki\nhakemukset käsitellään tapauskohtaisesti. Yleisesti maatilojen ja tallien tukien saanti\naurinko- ja tuulienergiaan on heikkoa, ellei yrityksen yhteydessä ole jotain muuta liiketoimintaa, joka ei ole kytköksissä maatalouteen.\nAurinkoenergia on auringonsäteilyenergiaa, jota voidaan hyödyntää joko suorasti tai\nepäsuorasti. Säteilyn hyödyntämismuodot ovat sähkö, lämpö ja valo. Tuulivoima,\naaltoenergia ja vesivoima ovat lähtöisin auringosta ja ne ovat epäsuoraa aurinkoenergiaa. Aurinkoenergian lämpöenergiaa voidaan hyödyntää passiivisesti ja aktiivisesti. Passiivista hyödyntämistä tapahtuu ilman lisäenergian käyttöä eli esimerkiksi\ntalo itsessään varastoi auringon tuottamaa lämpöenergiaa. Aktiivista hyödyntämistä\non säteilyenergian hyödyntäminen aurinkopaneelien ja lämpökeräinten avulla. (Kaivosoja ym. 2011, 147.) Vaikka erilaisia järjestelmiä aurinkoenergian käyttöön on saatavilla, ei niiden hyödyntäminen ole yleistynyt suurissa määrissä (Lindley & Whitaker,\n1996, 368). Työssämme käsitellään suoraa aurinkoenergiaa.\nKUVA 1. Auringonpotentiaalinen säteily Euroopassa. (European Commission.)\nMaapallon muodon vuoksi auringonsäteilyn määrä vähenee napa-alueita lähestyttäessä, mutta määrään vaikuttaa myös maapallon akselin kaltevuuskulma, jonka ansiosta vuodenaikavaihtelut ovat huomattavat. Verratessa Keski-Euroopan ja Suomen\nsäteilyenergiaa on Suomen säteilyintenssin määrä vuositasolla saman verran tai jopa\nenemmän kuin Keski-Euroopassa (kuva 1). Vuodenajat vaikuttavat säteilyintenssin\nmäärään paljon ja Keski-Euroopassa saanti jakaantuu tasaisemmin kaikille vuodenajoille, kun taas Suomessa suurin osa säteilystä saadaan kesällä. Kesällä saatu säteilymäärä ylittääkin Keski-Euroopan saaman säteilymäärän ja näin tasapainottaa\nvuoden aikana kertyvää säteilyä. (Kaivosoja ym. 2011, 148.)\nKUVA 2. Auringon vuosittainen säteily optimaalisessa kulmassa. (European Commission.)\nSuomessa aurinkoenergian tuottomäärä on noin 1 MWh/m 2 (kuva 2), josta saatava\nteho ilmoitetaan yleensä 70 % hyötysuhteella eli noin 0,6−0,8 MWh/m2. Maatiloilla ja\ntalleilla tuotettu energia voidaan hyödyntää esimerkiksi veden lämmityksessä, muiden\nmenetelmien rinnalla sekä heinän- ja viljan kuivaukseen kuivausilman esilämmittimenä. (Kari 2009, 29–30, 90.)\nAuringon säteily muutetaan aurinkosähköjärjestelmässä sähköenergiaksi, jota voidaan hyödyntää sähkölaitteissa tai varastoida myöhempää tarvetta varten. Säteilyenergia muutetaan sähköenergiaksi aurinkopaneeleiden avulla (kuva 3). Aurinkopaneelit koostuvat aurinkokennoista, jotka hyödyntävät valosähköilmiötä irrottaakseen elektroneja paneelin pinnasta. Auringon säteilystä näkyvää valoa on ainoastaan\npuolet jota aurinkopaneelit hyödyntävät. Loput säteilystä on infrapunasäteilyä, jota ei\nhavaita silmillä. (Kaivosoja ym. 2011, 152.)\nKUVA 3. Aurinkosähkön toiminta. (Motiva, Auringosta lämpöä ja sähköä.)\nAurinkosähkön tuottamiseen tarvitaan aurinkokennoja, joita on markkinoilla muutamia\nerilaisia (kuva 4). Aurinkokennot ovat joko piipohjaisia tai ohutkalvoteknisiä, mutta\njatkuvalla tuotekehittelyllä pyritään löytämään uusia materiaaleja ja keinoja luoda\nuusia kennoja. Markkinoiden tehokkain aurinkokenno on yksikiteisestä piistä tehty\naurinkokenno. Yksikiteiset piikennot ovat arvokkaampia tehdä kuin monikiteisestä\npiistä tehdyt kennot. Piipohjaiset kennot ovat yleisimpiä käytössä olevia aurinkokennoja. (Kaivosoja ym. 2011, 153.)\nKUVA 4. Aurinkokennoja: Ohutkalvo-, monikide- ja yksikidepaneeli. (Genertic.)\nOhutkalvoteknologiset aurinkokennot ovat yleensä tehty jostain muusta materiaalista\nkuin piistä, mutta piitäkin voidaan käyttää. Amorfinen materiaali on moni- ja yksikidetekniikoita ohuempaa ja sitä tarvitaan vähemmän. Amorfinen materiaali on kiinteän\naineen toinen esiintymismuoto kiteisen olomuodon lisäksi. Tunnetuimpia amorfisia\naineita on muun muassa lasi. Ohutkalvokennot sietävät muita kennoja paremmin\nvarjoa, mutta ne vaativat muutoin laajemman asennuspinta-alan. Ohutkalvopaneeleissa on myös taipuisia ja läpinäkyviä materiaaleja, joita voi hyödyntää esimerkiksi\nikkunoissa ja erilaisissa kangasyhdisteissä. Uusinta teknologiaa on väriaineherkistetty (Dye-sensitized Solar Cell, DSC) aurinkokenno. DSC-kennojen tuotantoon ei vaadita monimutkaisia laitteita ja niiden tuotantomateriaalina hyödynnetään edullisia materiaaleja. DSC-kennot ovat vielä varhaisessa kehitysvaiheessa. (Kaivosoja ym.\nYleisesti energiateollisuus ry:n mukaan kiinnostus pienimuotoista sähköntuotantoa\nkohti on lisääntynyt. Osittain vaikuttavana tekijänä pidetään EU:n uusiutuvan energian lisäys- ja ilmastotavoitteita, pientuotantolaitosten hintojen alenemista ja kuluttajien\nhalua pienentää sähkölaskuaan sekä kuluttajien lisääntynyttä ympäristötietoisuus.\nAurinkosähköä on hyödynnetty eräässä tamperelaisessa omakotitalossa vuodesta\n2007 alkaen. Parhaimmillaan koko talon sähköntarve on pystytty kattamaan aurinkosähköllä lukuun ottamatta saunaa. Vaikka talon kattokulma on loiva ja lumipeite\nvälillä heikentää paneelien toimivuutta keräävät paneelit maalis-huhtikuussa sähköä\ntehokkaasti. Huhtikuun aurinkoisina päivinä sähköntuotto on noin 6−7 kWh. Talon\nasukkaat ovat olleet tyytyväisiä investointiinsa, sillä laitteet kestävät 20–30 vuotta\neikä käytöstä synny käyttökustannuksia ja paneelit ovat melko huoltovapaita. Kuitenkin perheelle tärkeintä ei ollut taloudellisuus, vaan ympäristöasiat. (Hellström 2008.)\nAurinkosähkön käyttökohteet ja paneelien sijoittaminen yleisesti\nYleisimmillään aurinkosähköä käytetään paikoissa, jonne verkkovirtaa ei ole saatavilla tai sen tarve on vähäinen. Kohteita ovat muun muassa kesämökit, veneet, linkkimastot sekä saaristo- ja erämaa-alueilla sijaitsevat kohteet. Edellä mainituissa kohteissa aurinkosähkö hyödynnetään suoraan tai varastoidaan akkuihin myöhempää\nkäyttöä varten, mutta nykyään on yleistymässä myös verkkoon kytkettävät järjestelmät. Verkkoon kytkettävät järjestelmät ovat helppoja yhdistää esimerkiksi kotitalouden yleiseen sähköjärjestelmään ja sillä voidaan kattaa huomattava osa talouden\nenergiantarpeista. (Kaivosoja ym. 2011, 153.)\nErilaisia aurinkosähkömoduuleja voidaan myös integroida rakennuksien osiin tai rakenteisiin ja sillä voidaan korvata muita rakennusmateriaaleja esimerkiksi katto- tai\njulkisivumateriaaleja (kuva 5). Aurinkosähköjärjestelmillä ja – paneeleilla on edellä\nmainittujen hyötyjen lisäksi myös muita hyötyjä, mutta niitä voi olla vaikeampi arvioida\nkuten ajan myötä syntyvä taloudellinen hyöty. Erinäisiä hyötyjä ovat muun muassa\nenergiaomavaraisuus, kasvihuonekaasupäästöjen väheneminen, imago ja rakennuksen parempi terminen suorituskyky. (Kaivosoja ym. 2011, 153.)\nKUVA 5. Keräinten ja paneelien asennusvaihtoehtoja. (Motiva, Auringosta lämpöä ja\nAurinkopaneelien asennuspaikkaa valittaessa tulee huomioida, että auringon säteily\npääsee paneelin pinnalle suoraan ja mahdollisimman vähillä varjoilla. Varjot ja mahdolliset liat vähentävät merkittävästi paneelien energiantuotantoa. Hyvä asennuspaikka on ranta, katto, seinä tai pelto. Jokaisessa kohteessa tulee muistaa suunnata\npaneeli oikein niin kallistuskulmansa kuin suuntakulmansakin vuoksi. Suuntakulma\non melkein aina sama Suomen oloissa eli paneeli asetetaan mahdollisimman hyvin\netelää kohti. Kallistuskulmaa tulisi vaihdella vuodenajan mukaan, jos haluaa hyödyntää säteilystä saaman tehon tehokkaimmin. Yleisesti ottaen kallistuskulma vaihtelee\n30–90 asteen välillä. (Kaivosoja. ym. 2011, 154.)\nAktiiviseen aurinkolämpöjärjestelmään kuuluvat aurinkokeräin, pumppu- ja ohjausyksikkö ja varaaja. Aurinkokeräimen pinta-ala on asuinrakennuksessa 2−3 m2 ja sillä\nvoidaan tuottaa 400–600 kWh/m2 vuodessa, 25 °C lämpöistä vettä tai noin 150–350\nkWh/m2 vuodessa 50 °C asteista vettä. (Kaivosoja ym. 2011, 149.)\nAurinkolämmitys eli aurinkoenergian suora hyödyntäminen muuttamatta sitä sähköksi, perustuu selektiivisiin aurinkokeräimiin. Keräimen avulla lämpö otetaan talteen ja\nsiirretään välinesteen avulla käyttökohteeseen ja varataan varaajaan myöhempää\ntarvetta varten (kuva 6). Selektiivisen aurinkokeräimen pinnoite päästää auringonsäteilyenergian tehokkaasti aurinkokeräimeen ja estää energian poispääsyn kerääjästä.\n(Kaivosoja ym. 2011, 149.)\nKUVA 6. Aurinkokeräimen käyttö vedenlämmitykseen. (Groundenergy.)\nAurinkokeräintyyppejä on useita. Tasokeräin koostuu kuparisesta keruuputkistosta,\njoka on asennettu eristetyn kotelon sisään. Keräinputkistossa kiertää siirtoneste, jonka avulla lämpö siirretään varaajan. Tasokeräimen kotelon pinta on yleensä valmistettu vähärautaisesta ja strukturoidusta tai erikoispinnoitetusta lasista, joka läpäisee\nlämpösäteilyä tavallista lasia paremmin. Tasokeräimillä päästään noin 35–70 % hyötysuhteeseen. (Kaivosoja ym. 2011, 149.)\nKUVA 7. Tyhjiöputkikeräimiä katolla. (Groundenergy.)\nTyhjiöputkikeräin (kuva 7) on hyötysuhteeltaan 30 % tehokkaampi kuin tasokeräin.\nTyhjiöputkikeräin absorboi säteilyenergian tehokkaammin, sillä putken pinta on melkein aina kohtisuoraan aurinkoa kohti. Tyhjiöputkikeräin ottaa vastaan paremmin\nmyös hajasäteilyä, jonka vuoksi hyötysuhde on parempi myös pilvisellä säällä. Ulkoilman lämpötila ei vaikuta keräinten tehoon olennaisesti, sillä putkien ympärillä oleva tyhjiö toimii eristeenä. Tyhjiöputkikeräimen avulla auringonsäteilyenergiasta saadaan talteen noin 60 %. (Kaivosoja ym. 2011, 150.)\nParabolinen keräin perustuu säteilyn keräämiseen mahdollisimman laajalta alueelta.\nKerätty säteily keskitetään yhteen pisteeseen, jolla saavutetaan korkeampia lämpötiloja ja näin ollen hyötysuhde paranee. Lämmöntuotannon lisäksi parabolisella keräimellä pyritään aina myös sähköntuotantoon. Säteilyn keskittyessä pienelle alalle\npystyy aurinkokeräimen putkisto saamaan enemmän säteilyä. Keskittävä keräin\nkoostuu koverista peileistä, jotka heijastavat säteilyä polttopisteen kautta keräinputkistoon, jossa kiertoaineena on öljy ja se kuumenee noin 400 °C. (Kaivosoja ym.\nTasokeräin ja tyhjiökeräin ovat yleisimmin käytössä pientalojen lämmityksessä. Parabolista keräintä käytetään suuremmissa kohteissa, joissa pyritään tuottamaan myös\nsähköä lämpöprosessin avulla. (Kaivosoja ym. 2011, 149.) Talliolosuhteisiin voisi\nparemmin soveltua taso- tai tyhjiökeräin, sillä talleissa sähkönkulutus on suhteellisen\nAurinkolämmön avulla yritys voi helposti pienentää ympäristövaikutustaan ja säästää\nrahaa. Lämmitysjärjestelmien avulla saadaan pienennettyä energiankulutusta ja keräimien avulla yleisesti voidaan tuottaa jopa 50 % vuotuisesta lämpimän veden käyttötarpeesta. (Aurinkolämmitys) Aurinkokeräimelle sopivat lähes kaikki vesivaraajat ja\nse voidaan asentaa kattilakierukkaan, jolloin lämminkäyttövesi voidaan tuottaa joko\naurinkolämmöllä tai lämmityskattilan avulla. (Solartukku.) Esimerkiksi 200 litran lämminvesivaraaja vaatii noin 5 m2:n aurinkokeräimen pinta-alan (Kari, 2009, 30).\nAurinkolämmön pystyy kytkemään erilaisiin lämmönjakotapoihin ja sitä hyödynnetään\nmuun muassa kiinteistöjen sekä vapaa-ajan kohteiden lämmönlähteenä. Myös erilaisissa maatalouden sovellutuksissa, kuten viljankuivauksessa, voidaan hyödyntää\naurinkolämpöä. (Kaivosoja, ym. 2011, 150.)\nSuomessa aurinkolämmöllä lämmitetään pääosin käyttövettä, mutta myös huonetilojen lämmitys on mahdollista kevättalvesta lähtien aina syksyyn saakka. Aurinkokeräinten avulla voidaan lämmittää jopa 60 % lämpimän käyttöveden tarpeesta ja 10–\n15 % huonelämmityksestä voidaan korvata aurinkolämmöllä. (Kaivosoja ym. 2011,\nAurinkolämpö soveltuu hyvin matalalämpöratkaisuna vesikiertoiseen lattialämmitykseen etenkin märkätiloissa. Aurinkolämmitysjärjestelmää voi hyödyntää päälämmitysjärjestelmänä kesä ajan, jolloin muita varsinaisia lämmityskeinoja ei tarvita. (Kaivosoja, ym. 2011, 150.)\nAurinkoenergiajärjestelmistä ei suoranaisesti synny ympäristöön vaikuttavia päästöjä.\nVälillisesti päästöjä ja ympäristövaikutuksia aiheutuu tarvittavista materiaaleista, työstä ja mahdollisista käytön aikana tarvittavista välineistä, kuten esimerkiksi sähköä\ntarvitsevista pumpuista. (Kaivosoja ym. 2011, 155.)\nAurinkosähköjärjestelmien päästöt ovat keskittyneet paneelien tuotantovaiheen puolijohdevaiheeseen. Puolijohdevaiheessa käsitellään erilaisten prosessien yhteydessä\nmyrkyllisiä ja terveydelle haitallisia aineita ja kaasuja. Turvallisuuskysymykset tulee\nhuomioida paneelien tuotannossa vaikkakin tuotantovaiheiden suorat terveysriskit\novat hyvin pienet ja helposti hallittavissa. (Kaivosoja ym. 2011, 155.)\nTuulivoima on uusiutuva energialähde. Suurin osa uusiutuvista energialähteistä tulee\nviime kädessä auringosta. Noin puolet aurinkoenergiasta varastoituu lämpönä maanpintaan sekä meriin, joista se heijastuu takaisin avaruuteen pitkäaaltoisina lämpösäteilyinä. Aurinko lämmittää maan pintaa epätasaisesti, josta johtuu lämpötilasekä ilmanpaineen erot. Auringosta tulevasta energiasta noin 2−3 prosenttia muuttuu\nliike-energiaksi eli tuuleksi. (Energiateollisuus; Kaivosoja ym. 2011, 131.)\nTuulivoimatuotanto eroaa tavallisesta sähköntuotannosta sen tuotannon ajallisen\nvaihtelun vuoksi. Tuulisuuden takia tuulisähköntuotanto vaihtelee päivittäin ja jopa\ntunneittain. Tuulivoiman osuutta voidaan tulevaisuudessa kasvattaa älykkäiden sähköverkkojen avulla. (Energiateollisuus.)\nMitä tuuli on ja kuinka sitä hyödynnetään\nTuulella tarkoitetaan maanpinnan suuntaisesti liikkuvaa ilmavirtausta ilmakehässä\n(kuva 8). Maapallon epätasainen lämpeneminen ja jäähtyminen vaikuttavat tuulen\nsyntyyn samoin kuin monet eri tekijät, kuten suuret säähäiriöt, esimerkiksi meren ja\nmaan lämpötilavaihtelut ja matalapaineet. (Suomen tuulivoimayhdistys ry; Mitä tuuli\nKUVA 8. Planetaarinen tuulijärjestelmä. Tuuliatlas.\nAuringon säteily vaimenee ilmakehään tultaessa ja väheneminen on havaittavissa\nselvemmin lähellä napa-alueita kuin päiväntasaajan seudulla, koska napa-alueilla\nsäteily liikkuu huomattavasti enemmän ilmakehässä. Eri leveysasteilla maanpinta\nmyös lämpenee eri tavalla, sillä maapallon ja auringon keskinäiset sijainnit ja maapallon muoto vaikuttavat säteilyyn. Epätasainen lämpeneminen aiheuttaa sen, että maapallo toimii kuin lämpöpumppu, se siirtää kylmempää ilmaa päiväntasaajan seudulle\nja lämpimämpää ilmaa napa-seudulle. (Suomen tuulivoimayhdistys ry; Mitä tuuli on)\nTuulivoimalan nimellisteho ilmoitetaan yleensä kilowatteina (kW). Tämä ei kuitenkaan\nsuoraan kerro energiatuotoksesta, sillä tuotanto riippuu voimalan ominaisuuksista,\nmaanpinnan laadusta ja muodoista sekä maston korkeudesta ja tuuliolosuhteista,\nkuten tuulen nopeus ja nopeuden jakautuma lapojen alueella. Tämän lisäksi tuulen\nnopeuteen vaikuttavat maantieteelliset erot ja vuoden ajat (kuva 9). Sisämaassa keskituulen nopeus vaihtelee huomattavasti vähemmän kuin rannikkoseudulla tai tuntureilla ja talvisin tuulee enemmän kuin kesäisin (kuva 10); (Suomen tuulivoimayhdistys\nry; Mitä tuuli on; Kaivosoja ym. 2011, 132–133.)\nKUVA 9. Keskimääräisen tuulennopeuden jakauma Euroopassa. (Tuuliatlas.)\nKUVA 10. Tuulen keskinopeus. (Tuuliatlas.)\nRakennettaessa tuulivoimalaa on keskeistä valita riittävän tuulinen paikka, sillä mitä\nkorkeammalle merenpinnasta mennään tuulen nopeus kasvaa ja maanpinnan muotojen merkitys vähenee. Parhaita paikkoja tuulivoimaloille ovat avoimet ja ympäristöstään ylempänä olevat paikat. Tällaisia paikkoja ovat mm. rannikkoseudut, peltoaukiot\nja mäkien laet sekä tunturit. (Kaivosoja ym. 2011, 133.)\nArvioitaessa tuulivoimalan tuottoa käytetään arviointiperusteena tuulen nopeutta napakorkeudella eli konehuonekorkeudella. Käynnistyäkseen pientuulivoimalat tarvitsevat tuulta noin 2 m/s ja suuret tuulivoimalat toimivat tuulen nopeuden ollessa 5−25\nm/s. Pienikin lisäys keskituulen nopeudessa parantaa jo huomattavasti tuulivoimalan\ntuotantoa. Nykyiset tuulivoimalat on suunniteltu kestämään alle 25 m/s tuulen nopeutta, koska silloin voimalan rakenteisiin kohdistuu niin suuria rasituksia, että laiterikkojen vaara kasvaa. (Kaivosoja ym. 2011, 133; Suomen tuulivoimayhdistys ry; Mitä tuuli\nTuulen eli ilmavirran liike-energia muutetaan tuuliturbiinien avulla pyörimisenergiaksi,\njonka sähkögeneraattori muuttaa sähköksi. Tuuliturbiineilla eli tuulivoimaloilla tarkoitetaan koko tuulivoimalaitosta, johon sisältyy konehuone, masto ja perustukset ja\nroottori sisältäen navan ja siivet/lavat. (Tuulivoimatieto.) Näiden lisäksi tarvitaan sää-\ntöjärjestelmä, jonka avulla tuulennopeuden mukana vaihteleva sähköntuotanto voidaan muuntaa käytettäväksi sähköverkossa tai varastoitavaksi akkuihin. (Kaivosoja\nym. 2011, 131; Suomen tuuliatlas.)\nKUVA 11. Millainen on tuuliturbiini. (Tuulivoimatieto, Suomen tuulivoimayhdistys ry.)\nTuuliturbiineita on käytössä hyvin erilaisia, vaaka- ja pystyakseloituja, 1-, 2-, 3- ja\nmonilapaisia (kuva 11). Isoimmissa tuulivoimaloissa käytetyt turbiinit ovat yleisemmin\n3-lapaisia ja vaaka-akseloituja. Pienemmissä tai yksityiskäytössä olevissa voimaloissa käytetään lähinnä 2 tai 3 lapaista turbiinia. (Suomen tuuliatlas.)\nTuulivoimalalla tarkoitetaan aluetta, jossa on yhteen liitettyjä tuulivoimaloita, jotka\novat kytkettynä kokonaisuudessa sähköverkkoon. Tärkeää on huomioida turbiinien\nriittävä välimatka toisistaan, jottei niiden teho heikkene. Välimatka on vähintään viisi\nkertaa roottorin halkaisijan mitta (Suomen tuulivoimayhdistys ry, tuulivoimatekniikka.)\nEntisaikaan käytettyjen tuulimyllyjen toiminta perustui tuulen painovoimaan, kun taas\nnykyaikaiset tuulivoimaloiden roottorien lavat ovat aerodynaamisesti muotoiltuja eli\nroottori liikkuu tuulen aiheuttaman nostovoiman avulla. (Suomen tuuliatlas.)\nTuulivoimaloiden koko Suomessa\nTuulivoimaloiden kokoa voidaan kuvata pyyhkimispinta-alalla, nimellisteholla, vuosituotolla, potkurin halkaisijalla, painolla tai napakorkeudella. Usein kuitenkin tuulivoimaloista puhuttaessa käytetään termiä nimellisteho, joka on voimaloille määritelty\nsuurin teho. Tuulivoiman tuottoa voidaan kuitenkin suoraan verrata pyyhkäisypintaalan laajuuteen ja napakorkeuteen, joiden kasvaessa myös tuotto paranee. (Suomen\ntuulivoimayhdistys ry, tuulivoimatekniikka.)\nPientuulivoimaloiden toimintaperiaate on sama kuin isoissa ja niiden teho jää vähäiseksi (0,5–10 kWh). Pientuulivoimaloiden tuottamaa sähköä hyödynnetään pääasiallisesti maataloudessa, laitoksissa, vapaa-ajanasunnoissa ja purjeveneissä. (Parkkari &\nPerkiö 2011. 4–5.)\nPientuulivoimala toimii niin sähköön kuulumattomissa kohteissa kuin myös sähkönjakelun piirissä olevissa taloissa, joissa omavaraisuutta halutaan lisätä ja samalla sähkölaskua pienentää. IEC 61400–2–normin mukaan pientuulivoimalan pyyhkäisypintaalan tulee olla alle 250 m2 ja korkeuden alle 50 m sekä lapojen pituuden alle yhdeksän metriä. Mikrotuulivoimala on voimala, joka tuottaa alle 10 kW ja on yhden talouden laitos. (Parkkari & Perkiö, 2011. 4–5.)\nPientuulivoimalan maston korkeus vaihtelee 5–30 metriin. Teho on tyypillisesti 2 kW\nja lapojen halkaisija 4 metristä ylöspäin. Pientuulivoimalaa hyödynnetään yleisimmin\nakkujen lataukseen, lämmitysenergian tuottamiseen ja suoraan sähköntuotantoon\nesimerkiksi omakotitalon sähköverkkoon. (Suomen Tuulivoimayhdistys ry.)\nPientuulivoimaloiden tilanne on tällä hetkellä huono niiden vähäisen määrän vuoksi,\nsillä pientuulivoimaloita ei ole rakennettu yksityistalouksiin paljoa eikä pientuulivoimaloiden rakentamista erityisesti tueta. Energia-avustusta voimalan rakentamiseen saa,\njos rakennelma on yhdistelmälämmitysjärjestelmä, mutta tuen saatavuus ja määrä\nvaihtelee. Voimalan rakennuskustannukset voi vähentää verotuksessa kotitalousvähennyksenä, jos voimala rakennetaan valmiiseen asumukseen. (Parkkari & Perkiö\n2011, 4–5.) Kotitalousvähennyksen enimmäismäärä vuonna 2012 oli 2 000 €, jolloin\npariskunta voi saada kotitalousvähennystä yhteensä 4 000 €. Kotitalousvähennyksen\nomavastuuosuus on 100 €. (Verohallinto)\nTuotannon ajallinen vaihtelevuus ja tuotantopotentiaalin vaihtelu\nPäivien, kuukausien, vuosien ja vuosikymmenien avulla voidaan tarkastella tuulivoimatuotannon vaihteluja. Tuulivoimatuotantoa voidaan ennustaa entisten havaintojen\nperusteella eteenpäin 10–20 vuotta. Suomen sisämaassa tuulivoimapotentiaalin vuotuinen vaihtelu on hyvin vähäistä verrattuna tuntureihin, rannikoihin, saaristo- sekä\nmerialueisiin (kuva 12). Kuitenkin merialueilla on tuulivoimapotentiaalin eroja vuodenaikavaihteluiden ja pitkäaikaisvaihtelujen kesken. Vuodesta 1995 lähtien Ahvenanmaan alueen tuulivoimatuotannon vuotuinen tuotantopotentiaali on ollut selvästi\nlaskussa, kun taas Perämerellä Hailuodossa vuodenaikavaihtelu on varsin suurta ja\nvuotuinen tuotantopotentiaali on ollut nousussa 1990-luvun aikana. (Suomen tuulivoimayhdistys ry, tuotannon ajallinen vaihtelevuus.)\nKUVA 12. Tuulen nopeuden kuukausikeskiarvon vaihtelu. (Tuuliatlas.)\nEnergiantuotantomuodoista tuulivoima on melkein päästötöntä. Kuuden kuukauden\naikana se tuottaa oman hiilijalanjälkensä verran energiaa, jonka jälkeen tuulivoima\nmuuttuu päästöttömäksi energiantuotannoksi ja tämän vuoksi tuulivoimatuotantoa on\npyritty edistämään. Tuulivoimalan suurimmat päästöt syntyvät niiden rakentamisesta\nja käytössä päästöjä syntyy voimalan huoltotoimista, muuten sen sähköntuotanto on\nkäytännössä katsoen päästötöntä. (Kaivosoja ym. 2011, 145.)\nTuulivoimaloiden suurin ympäristöhaittavaikutus on maisemaan, koska ne ovat erittäin korkeita ja erottuvat hyvin maisemasta. Pientuulivoimaloiden korkeus vaihtelee\n5–30 metrin välillä. Maiseman haittavaikutuksia voidaan vähentää sijoittamalla tuulivoimalat mm. merelle tai paikkaan, jossa on jo entuudestaan samaa kokoluokkaa\nolevia rakennuksia kuten tehdasrakennelmia tai ne voidaan sijoittaa vähän näkyville\npaikoille. Rakennusmateriaalina suositaan mattapintaisia materiaaleja, sillä ne näkyvät huomattavasti huonommin kuin kiiltäväpintainen materiaali. (Tuulivoima-alan toimittajat – toimialaryhmät.)\nTuulivoimala tulee sijoittaa riittävän kauas asuinrakennuksista niiden mahdollisen\nhaitan takia. Yksittäinen voimalaitos ylittää taajamien meluarvon, 40 desibeliä, kun\netäisyys on rakennuksen ja voimalan välillä 200–300 metriä ja tuulen nopeus saavuttaa 8 m/s. (Tuulivoima-alan toimittajat – toimialaryhmät.)\nTuulivoimalaitoksen on todettu vaikuttavan myös lintujen käytökseen. On arvioitu,\nettä vuosittain ainakin yksi lintu kuolee voimalaitoksen roottorin lapoihin. Ensisijaisesti\nlintujen törmäysriskiin vaikuttaa voimalan sijoituspaikka. Linnut voivat myös vaihtaa\nluontaista käyttäytymistään pystytettyjen tuulivoimaloiden takia. Kuitenkin merituulivoimalaitosten vaikutukset lintukantaan on todettu varsin vähäisiksi. (Tuulivoima-alan\ntoimittajat – toimialaryhmät.)\nOpinnäytetyössä käytetään kvalitatiivista eli laadullista tutkimusmenetelmää. Kvalitatiivisella tutkimuksella pyritään kuvaamaan todellista elämää ja tutkittava kohde tutkitaan mahdollisimman kokonaisvaltaisesti. (Hirsjärvi, Remes & Sajavaara. 2007. 157.)\nSuomessa ei ole aiemmin tehty tutkimuksia uusiutuvan energian käytöstä talleilla.\nMaatiloilla uusiutuvan energian käyttöä on testattu, mutta koska maataloustuotannon\nenergiankulutus on suurempaa kuin talleilla, ne eivät ole suoraan verrannolliset toisiinsa.\nKvalitatiiviselle tutkimukselle tyypillisiä piirteitä on käyttää induktiivista analyysia, jolloin tärkeintä ei ole teorian tai hypoteesin testaaminen vaan monitahoinen ja yksityiskohtainen aineiston tarkastelu. Tutkimus yleisesti on kokonaisvaltaista tiedonhankintaa ja aineisto kootaan todellisista tilanteista. Kvalitatiiviseen tutkimukseen kohdejoukko valitaan tarkoituksenmukaisesti ja tutkimusmuoto muotoutuu tutkimuksen\nedistyessä. Saatua aineistoa käsitellään ainutlaatuisena tuotoksena. (Hirsjärvi ym.\nTyypillisen kvalitatiivisen tutkimuksen piirre on käyttää ihmistä tiedonlähteenä. Kvalitatiivisessa tutkimuksessa aineiston laajuus voi olla ongelmallista, mutta koska kvalitatiivisella tutkimuksella ei ole tarkoituksena löytää keskimääräisiä yhtenäisyyksiä tai\ntilastollisia säännönmukaisuuksia, aineiston koko ei määräydy niihin ohjeisiin perustuen. Kvalitatiivisessa tutkimuksessa pyritään ymmärtämään tutkimuskohdetta. (Hirsjärvi ym. 2007. 176–177.)\nmenetelmää eli case-tutkimusta. Tapaustutkimus on yksityiskohtaista ja intensiivistä\ntietoa esimerkiksi yksittäisestä tapauksesta tai pienestä joukosta. Tyypillisiä piirteitä\novat luonnolliset tilanteet, joista kerätään tietoa eri metodeilla kuten haastatteluilla,\nhavainnoimalla ja dokumenttien avulla. (Hirsjärvi ym. 2007. 130–131.)\nTyön tarkoituksena on selvittää tallien energiankulutusta ja esitellä ratkaisuvaihtoehtoja, jotka perustuvat uusiutuvaan energiaan. Aloittaessamme tekemään tapaustutkimusta olimme yhteydessä 17 talliyrittäjään lähettämällä sähköpostilla saatekirjeen\n(liite 2) kera alustavasti yksinkertaisen kyselylomakkeen (liite 3). Kyselylomakkeella\ntiedustelimme tallin kokoa, lämmityskustannuksia ja vuosittaista sähkönkulutusta sekä veden käyttöä. Tällä kyselyllä pyrimme saamaan mahdollisimman monta esimerkkiä tallin energiankulutuksesta ja pitämään kyselyn helposti lähestyttävänä saadak-\nsemme vastaukset mahdollisimman monelta. Samassa viestissä tiedustelimme myös\nkiinnostusta lähteä yhteistyötalliksemme toimimaan case-esimerkkinä.\nViestiin vastanneista yrittäjistä muutamat kieltäytyivät ajanpuutteen vuoksi ja osa ilmoitti osallistuvansa ainakin kyselyyn, mutta vastauksia emme kuitenkaan saaneet.\nTalleilla, jotka lähtivät mukaan case-tapauksiksi, kävimme tekemässä tarkemman\nhaastattelun energiankulutuksesta ja tallin toiminnasta (liite 4). Tarkentavassa haastattelussa pyrittiin selvittämään tallin lähtötiedot, vuosittainen energiankulutus, toimintaympäristö sekä merkittävimmät sähkölaitteet.\nOpinnäytetyössämme meillä on käytössä kaksi toimintatavaltaan erilaista tallia; ravija ratsutalli. Tallien toimintamuodot eroavat toisistaan; esimerkiksi yleensä ravitallilla\nenergiaa kuluu enemmän pesuveden lämmittämiseen kun taas ratsutallilla valaistukseen ja tilojen lämmitykseen.\nTALLIT JA TALLIEN ENERGIANKULUTUS SUOMESSA\nHevostalous on kasvava-ala kaikkialla Suomessa. Tällä hetkellä Suomessa on noin\n75 500 hevosta, jotka ovat jakautuneet niin harraste- kuin kilpahevosiin eri lajeissa.\nSuomessa talleja on 16 000 kappaletta. (Suomen Hippos ry, Hevosalan tunnusluvut)\nTallit on jaoteltu kolmeen eri ryhmään; maatila-, ravi- ja ratsutallit. Tallien erottajina\ntoimivat tuotantosuunnat ja toiminnan kokoluokka. (Heiskanen, Klemola, Kumpulainen & Kauppinen 2002, s. 19.)\nSähkö kuuluu nykyaikaisen tallin perustarpeisiin ja sitä tarvitaan valaistukseen, ilmanvaihtoon sekä mahdolliseen tilojen ja veden lämmitykseen. Näillä pyritään luomaan mukava työskentely- ja oleiluympäristö talleilla. (Pesonen, Virtanen & Jansson\n2008, s. 60.) Huomioimalla energiankulutusta voidaan säästää ympäristöä, energiaa\nja rahaa, joten yritys voi panostaa näin talouteen sekä markkinointiin ympäristöystävällisenä tallina. (Louhelainen, 2010, s.15–16.)\nSelvittäessämme tallien energiankulutusta saimme yhteistyötalleiksemme PohjoisSavossa sijaitsevat ravi- ja ratsupuolen tallit. Ravipuolelta mukaan saimme vieremäläisen ravitalli Einari Vidgren Oy:n ja ratsupuolelta kiuruvetisen harrastetallin Talli\nSuomen Hippoksen tekemän tutkimuksen mukaan Suomessa oli 75 500 hevosta ja\n16 000 hevostallia vuonna 2011. Hevosmäärä on jakautunut pääsääntöisesti lämminverisiin (34 %), ratsuihin ja suomenhevosiin (26 %) ja poneihin (14 %). Hevosyrityksen toimintamuotoja ovat hevoskasvatus, ratsastuskoulutoiminta, ravivalmennus,\nhevosten hoitopalvelut, siittolapalvelut ja hevosmatkailupalvelut. (Suomen Hippos ry,\nHevosalan tunnusluvut.) Tallityypit jakaantuvat kolmeen eri ryhmään; maatila-, ravi- ja\nratsastustallit (kuvio 1). Maatilatallit yhdistävät ravi- ja ratsutallien toimintaa toimimalla\nhieman joka sektorilla, kuitenkin niin että tallitoiminta on joko päätuotantosuunta tai\nsivutuotantosuunta. Ratsastustallit ovat pääsääntöisesti ratsastuskouluja, täyshoitotalleja ja myyntitalleja, kun taas ravitallit panostavat ammattivalmennukseen ja muihin\nravitallitoimintoihin. (Heiskanen ym. 2002, s. 19.)\nKUVIO 1. Tallien yleisimmät toimintamuodot (Suomenratsastajainliitto, 2005. s.19)\nTallin energiankulutus ja energian säästökeinoja\nJokaisen tallin perustarpeita ovat valaistus, ilmanvaihto ja mahdollinen lämmitys, jotka kuluttavat energiaa. Kyseisillä tarpeilla pyritään luomaan sisäilma, jossa eläin ja\nhoitaja voivat hyvin. Energia ja lämpö tuotetaan yleensä sähköllä ja polttoöljyllä. Mikäli tallinpitäjä haluaa huomioida tallin ympäristövaikutuksia, olisi sen syytä tarkastella energiansäästöä sekä uusiutuvan energian käyttöä. (Pesonen ym. 2008, s. 60.)\nJotta aurinko- ja tuulienergiasta saisi mahdollisimman paljon irti, olisi yrittäjien hyvä\ntarkastella ja seurata sähkönkulutusta. Vaikka uusiutuvan energian avulla yrittäjä\nsaisikin taloudellista hyötyä, niin seurannan myötä taloudellisuus kasvaa. Energiaa\njärkevästi käyttämällä voidaan säästää ympäristöä, energiaa ja rahaa. Hevosyrityksissä käytetystä energiasta noin puolet menee lämmitykseen, viidesosa veden lämmitykseen ja loput valaistukseen sekä sähkölaitteisiin (kuvio 2); (Louhelainen, 2010,\nHevosyrityksissä käytetyn energian\nValaistus sekä sähkö\nKUVIO 2. Hevosyrityksissä käytetyn energian jakautuminen. (Louhelainen, 2010)\nOmat tottumukset vaikuttavat kustannuksiin ja energian kulutukseen. Talliyrittäjän on\nhyvä tietää mihin energiaa kuluu, jotta sitä voi säästää (liite 1). Jos yrittäjä haluaa\nsäästää tallin energian kulutusta, sitä tulee seurata ja mitata esimerkiksi vuositasolla.\nLiiketoiminta on sitä kestävämpää ekologisesti ja taloudellisesti, jos yritys hyödyntää\nmateriaali ja energiavirtoja vähemmän suhteessa tuloksiinsa. Ympäristöasioiden lisäksi kannattaa huomioida säästön vaikutus talouteen.\nTallissa tulisi huomioida sosiaalitilojen ja tallitilojen lämpötilaerot. Sosiaalitilojen, kuten toimiston, lämpötilan olisi hyvä olla noin 20 ºC ja tallin sopiva lämpötila on noin 8–\n12 ºC tai viileämpi. Laskemalla lämpötilaa jo yhdellä Celsius-asteella voidaan säästää\nlämmityskustannuksissa 5 %. (Louhelainen, 2010, s.16.)\nVarsinaista lämpöä ei eläimien takia tarvitse tuottaa, mutta turvatakseen sulan juomaveden ja kohtuulliset työskentelyolosuhteet ihmiselle, lämpötila ei saisi olla alle\nviiden Celsius-asteen. Kylmissä tiloissa tulee kiinnittää huomioita vetoisuuteen ja\nilman kosteuteen. Lämmönkulutus ja sisäilman lämpötila ovat riippuvaisia rakenteiden lämmönläpäisykyvystä, ilmanvaihtotarpeesta sekä rakennuksen koosta ja muodosta. (Pesonen ym. 2008, s. 60.) Hevosen lämmöntuotto kyky on erinomainen, 500–\n600 W/h, joten talvipakkasilla hevoset kannattaa ulkoiluttaa pienissä ryhmissä, jottei\ntallin sisäilma pääse jäähtymään liikaa. (Louhelainen, 2010, s.16.)\nEnergiaa voi kulua runsaasti ilmastointiin ja valaistukseen. Ilmastoinnin käyttö kuluttaa energiaa, joten sitä kannattaa käyttää vain tarvittaessa. Sopiva tallin ilmankosteus\non 60–70 %. Energiatehokkuus parantuu kun ilmastointilaitteessa käytetään lämmöntalteenottoa. Ilmastointilaite tulee muistaa puhdistaa ja huoltaa, sillä vajailla tehoilla\ntoimiva laite kuluttaa energiaa enemmän. Valaistuksesta aiheutuvat kustannukset on\nhelppo pitää pienenä, kun muistaa sammuttaa turhaan palavat valot. Säästöä tuovat\nmyös energiatehokkaat ja käyttötarkoitukseen sopivat lamput. Kenttien, ajoreittien ja\npihojen valaistukseen käytetään paljon energiaa. Valaistuksessa voidaan hyödyntää\nliiketunnistinvalaisimia, ajastimia sekä automaatti- että kellokytkimiä. (Louhelainen,\n2010, s.16–17.) Tallin yhteydessä on yleensä muuta valaistusta tai lämmitettäviä tiloja kuten maneesi. Energian käytön vähentämisen tulisi aina olla tallien yhtenä tavoitteena, sillä se hyödyntää ympäristöä ja yrittäjälle syntyviä kustannuksia. (Pesonen\nym. 2008, s. 58–59.)\nVettä kuluu niin hevosten kuin tilojen pesuvesiin sekä ihmisten pesu- ja käymälävesiin. Hevosten jalkojen jäähdyttämiseen ja hevosten pesuun kuluu runsaasti vettä.\nHevosten jalkojen kylmäämiseen voidaan käyttää tihkuletkuja tai kylmätyynyjä juoksevan veden sijasta, sillä veden lämmitys kuluttaa energiaa. Talleilla joilla vesi tulee\nomasta kaivosta, on opittu varautumaan veden käytössä myös mahdollisiin tuleviin\nkuiviin kausiin, sillä viimeaikaiset kuivat kesät ovat osoittaneet pohjavesien ehtyvän.\nVesihuoltoverkkoon kuuluvat tallit voivat säästää selkeästi myös jätevesimaksuissa\nhuomioidessaan veden kulutusta. (Pesonen ym. 2008, s. 59.)\nRavitallin toiminta ja energiankulutus\nRavitallit ovat joko ammatti- tai harrastetalleja, joiden toimintaan kuuluu ravivalmennus, hevostenhoito, kilpailutoiminta, myynti ja maahantuonti sekä kasvatustoiminta.\n(Heiskanen ym. 2002, s. 19.) Ammattivalmennus- ja hoitopalvelua tarjoavilla ravitalleilla on keskimäärin noin 20 karsinapaikkaa, pienimmillä talleilla alle 10 karsinapaikkaa ja suurimmilla jopa 100 karsinaa. Ravivalmennuspalveluita tarjoavalla yrittäjällä\nei välttämättä ole lainkaan omassa omistuksessa olevia hevosia. (Pussinen, Korhonen, Pölönen & Varkia 2007, s.36–39.)\nRavitalleilla energiankulutus aiheutuu ensisijaisesti valaistuksesta sekä tilojen ja veden lämmityksestä. Ravitallin lämpimiä tiloja ovat yleensä pienet sosiaalitilat sekä\nloimienkuivaus- ja varustehuoneet. Yleisesti pesukarsinoiden lattiassa on lattialämmitys, jolloin tila saadaan pidettyä sulana ja kuivana paremmin.\nRavitalli Einari Vidgren Oy\nCase-ravitallimme on ravitalli Einari Vidgren Oy, Vieremältä (kuva 13). Tallin historia\non saanut alkunsa jo 1950-luvulla, mutta ammattimaiseksi toiminta on kehittynyt vuosien myötä. Nykyään Vidgrenin tallin toiminnasta voidaan puhua ammattimaisena niin\nvalmentamisen, kilpailemisen sekä kasvattamisen osalta. Tallin toiminta on kansainvälistä, sillä Ruotsissa, USA:ssa sekä Italiassa on Einari Vidgren Oy:n omistamia\nhevosia. (Einari Vidgren Oy.)\nKUVA 13. Ravitalli Einari Vidgren Oy. (Valokuva: Emmi Taskinen, 2013.)\nNykyinen talli on rakennettu vuonna 2009. Tallissa on karsinapaikat 16 hevoselle,\nkaksi pesukarsinaa, lämpimät sosiaalitilat, valjashuone ja kuivaushuone sekä kylmät\nvarastotilat esim. lantala ja rehuvarasto. Kokonaispinta-ala 720,5 m2, josta lämpimiä\ntiloja on noin 44 m2. Tämän lisäksi lattialämmitys on käytössä kahdessa eri pesukarsinassa, joiden pinta-ala on yhteensä noin 18 m2. Ravitallin eläintila on noin 346 m2.\nEläintilaan sisältyy pesupaikat, mutta ei lämmitettyjä tiloja.\nTallilla on työntekijöitä ja vieraita varten hyvät sosiaalitilat, joiden varustelu oli monipuolinen. Kahvihuoneesta löytyy nykyaikainen pieni keittiökalusto, kuten mikro, jääkaappipakastin sekä kahvin- ja teenkeitin (kuva 14). Kahvihuoneen lisäksi tallin sosiaalitiloista löytyy pukuhuone ja wc tilat.\nKUVA 14. Kahvihuone. (Valokuva: Emmi Taskinen, 2013.)\nItse yrittäjäkin on pohtinut tallin sähkönkulutuksen määrää. Tallin sähkönkulutus oli\nvuoden 2012 marras-joulukuussa 13 375 kWh joka on kokonaiskustannuksena 3 847\n€ kahden kuukauden ajalta. Kuitenkin koko vuoden 2012 sähkönkokonaiskustannus\non ollut 14 183 €. Käytimme laskuissamme tilastokeskuksen sivuilta löytynyttä keskiarvoa sähkönhinnasta vuodelta 2012, joka oli ollut noin 0,09 €/kWh yrittäjille (Tilastokeskus 2013). Lisäksi huomioimme Savon Voiman siirtomaksun, joka oli 0,0624\n€/kWh (Savon Voima Oyj 2013). Näiden hintojen perusteella saimme sähkön kilowattihinnaksi noin 0,15 €/kWh, jota käytimme laskiessamme tallin vuosikulutuksen ja\nmuissa talliin liittyvissä laskelmissa. Vuosikulutukseksi saimme noin 94 500 kWh.\nEdellä mainittuun lukemaan kuuluvat tallin sähkönkulutus sekä yhden saunallisen\nasuinhuoneiston sähkönkulutus (kuva 14). Sähkönkulutus on tavanomaista isompi\njohtuen vielä tuntemattomasta viasta ja tämän vuoksi emme voineet erotella asuinrakennuksen ja tallin sähkökulutusta toisistaan. Kuitenkin yleisesti ottaen vastaavanlaisen asuinhuoneiston sähkönkulutus on arviolta 7 000 kWh:sta ylöspäin.\nKUVA 15. Vanhan tallin yhteydessä oleva asuinhuoneisto. (Valokuva: Emmi Taskinen, 2013.)\nTallilla kuluu eniten energiaa valaistukseen, ilmastointiin ja lämpimien tilojen lämmitykseen sekä pesukarsinoiden lattialämmitykseen. Erillistä lämmitystä tallissa ei käytetä vaan hevoset ylläpitävät tallin lämpöä kovillakin pakkasilla (kuva 16).\nKUVA 16. Tallikäytävä, ilmastointihormi ja valaistus. (Valokuva: Emmi Taskinen,\nValaistuksessa tallilla käytetään uusia ja tehokkaita valaisimia, joissa on erilliset hämärävalot. Tarhat sijaitsevat tallin välittömässä läheisyydessä ja tästä syystä erillisiä\npihavaloja ei tarvita (kuva 17). Pihavaloja on ainoastaan ovien yläpuolella sekä tallilta\nasuinrakennuksille johtavan tien varressa.\nKUVA 17. Tallin ulkovalaistus tarhoille. (Valokuva: Emmi Taskinen, 2013.)\nRatsutallin toiminta ja energiankulutus\nRatsastustallien toiminta perustuu kolmen eri tallimuodon ympärille. Ratsastuksenopetukseen, hevostenhoitoon ja terapiaratsastukseen panostavat ratsastuskoulut,\nkun taas täyshoitotallit panostavat enemmän hevostenhoitoon, valmennustoimintaan\nja karsinanvuokraukseen. Kolmas ja muista selvimmin eroava tallimuoto on myyntitallit, joiden päätarkoitus on hevosten maahantuonti ja myynti. (Heiskanen ym. 2002, s.\nRatsutallit voidaan luokitella myös koon perusteella, jolloin yleensä puhutaan ratsastuskeskuksista. Ratsastuskoulut tarjoavat tilat yleensä 5−20 hevoselle ja tarkoituksena on luoda asiakkaille mahdollisuudet niin ratsastuksen alkeis- kuin jatkoopetukseenkin. Ratsastuskoulut, joiden yhteydessä toimii myös valmennuskeskus,\novat tavanomaisia ratsastuskouluja suurempia ja niiden hevosmäärä on noin 20–40\nhevosta. Opetustuntien lisäksi kyseinen talli tarjoaa mahdollisuudet kilpavalmentautumiseen ja ratsastuskilpailuihin. Kilpavalmennus- ja koulutuskeskukset ovat kooltaan\nsuurimpia, joiden hevosmäärä on 40–100 hevosta. Kyseiset keskukset tarjoavat korkeatasoista opetusta ja kilpavalmennusta sekä kilpailuja. (Harju & Halonen, 2005 s.\n16.) Yleisesti ratsastustalleilla kuluu energiaa valaistukseen, ilmastointiin sekä tilojen\nja veden lämmitykseen. Lämmitettäviä tiloja voi löytyä niin tallista kuin maneesistakin.\nTallissa on yleensä suuret sosiaalitilat sekä lämpimät loimien kuivaus- ja varustehuoneet.\nRatsutalli Talli Taitavat Kaviot\nCase-talli Talli Taitavat Kaviot tarjoaa pienimuotoista ja laadukasta tallitoimintaa Pohjois-Savossa Kiuruvedellä. Matkaa Kiuruveden keskustaan tulee noin 10 km. Tallilla\npainotetaan hevosten hyvinvointia ja talli on ollut mukana hevosalan hanketoiminnassa sekä kehittämässä hevostoimintaa. Tallin toiminnasta vastaa hevosalan ammattilainen Tiina Dahlgren ja talli on Suomen Ratsastajain Liiton hyväksymä sekä valvoma\nharrastetalli. Tallilla on käytössä valaistu 20 x 40 m hiekkapohjainen ratsastuskenttä\nsekä 22 x 50 m puumaneesi, jonka koko pinta-ala on 1 100 m2 (kuva 18).\nTalli on tehty vanhasta navetasta, joka on rakennettu 1900-luvun alkupuolella (kuva\n19). Talli peruskorjattiin vuonna 2009, jolloin talliosaan tuli kaksi hevoskarsinaa ja\nyksi ponikarsina vanhojen karsinoiden lisäksi. Tallissa on 11 karsinapaikkaa, kolme\nsiirtotallipaikkaa ja viisi pihattopaikkaa. Yhteensä hevospaikkoja on 19 ja kokonaispinta-ala tallissa on 237 m2.\nKUVA 18. Maneesi. (Valokuva: Emmi Taskinen, 2013.)\nKUVA 19. Talli Taitavat Kaviot. (Valokuva: Emmi Taskinen, 2013.)\nTallilla kuluu sähköä 26 300 kWh vuodessa. Sähkön hinta on vuonna 2011 ollut 0,12\n€/kWh ja kokonaiskustannukseksi vuodessa on tullut noin 3 100 €. Veden kokonaiskulutus on noin 700 m3 vuodessa, jonka kustannukseksi tulee 1 000 € vuodessa. Vesi\nlämmitetään sähköllä, mutta lämpimän veden kulutuksen osuutta ei voitu määritellä.\nSuurimmat sähkönkulutuskohteet ovat valaistus ja lämmitys. Valaistuksessa käytetään loisteputkia ja energiansäästölamppuja. Pienemmät lamput vaihdetaan 2−3\nvuoden välein ja loisteputket kerran vuodessa. Tallin sisällä on käytössä päivä- ja\nyövalo, joiden lisäksi ulkona on erillinen ulkovalaistus. Tallin päivävalo on käytössä\ntyöskentely aikana, mutta kesällä valaistuksen käyttö on vähäisempää runsaan luonnonvalon takia.\nKUVA 20. Kuivaushuone. (Valokuva: Emmi Taskinen, 2013.)\nLämmitys tapahtuu kokonaan sähköllä. Eniten lämmitystä tarvitaan kuivaushuoneessa ja varustehuoneessa, joiden lämpötilat ovat yli 10 ºC (kuva 20). Itse tallia lämmitetään tarvittaessa kovilla pakkasilla päiväsaikaan voimavirta puhaltimen avulla, mutta\nmuutoin lämpöä ylläpidetään hevosten omalla lämmöntuotannolla (kuva 21).\nKUVA 21. Tallin käytävä. (Valokuva: Emmi Taskinen, 2013.)\nYhteenveto case-tallien tiedoista\nTallien sähkön kulutusta ei ole aikaisemmin tarkasteltu tutkimusmielessä. Opinnäytetyömme pohjautuu kahden erilaisen tallin energiankulutustietoihin eikä ole siksi yleistettävissä. Ratsutallin energiankulutus oli 26 300 kWh ja ravitallilla 94 500 kWh (kuvio\n3). Ravitallin sähkökulutukseen sisältyi pieni asuinhuoneisto.\nSähkönkulutus ja -kustannus case-talleilla\nSähkön kulutus kWh/v\nKUVIO 3. Sähkönkulutus ja – kustannukset case-talleilla\nTallien erilaisuus on havaittavissa taulukosta (taulukko 1), josta ne ovat helposti verrattavissa keskenään. Ravitallilla energiankulutus on huomattavasti suurempi kuin\nratsutallilla, ja syynä tähän on vielä piilevä vika, jota selvitetään parhaillaan.\nTAULUKKO 1. Tietoa case-talleista.\nTallin pinta-ala m2\nTallin pinta-ala /hevonen m2\nLämpimientilojen pinta-ala m\nLämpimät tilat/ hevonen m\nAURINKO- JA TUULIENERGIA TALLEILLA\nVaihtoehtoisia energianlähteitä on pohdittu yleisesti hyödynnettäväksi maataloudessa. Pienimuotoiseen energiantuotantoon ei kannusteta vaikka uusiutuvien energialähteiden käyttö olisikin toivottavaa sillä pientuotannon energian lisääntyminen vähentäisi Suomen energiariippuvaisuutta. Haasteen pienimuotoiselle energiantuotannolle tuo\nhajautettu, pienimuotoinen sähköntuotanto, sillä sähköä on vaikea varastoida ja se\npitäisi saada syötettyä verkkoihin naapurien hyödynnettäväksi. Pienimuotoinen yhteistuotanto tilojen kesken voisi hyvinkin toimia tiiviissä kyläyhteisössä. (Rikkonen ym.\nMielestämme aurinko- ja tuulienergia soveltuisivat talleille yhtä hyvin kuin omakotitaloihin. Verrattaessa tallien energiankulutusta omakotitalojen energiankulutukseen ei\ntallien energian kulutus poikkea kovin paljon niistä. Isossa omakotitalossa kulutus voi\nolla yli 30 000 kWh vuodessa. Tällä hetkellä markkinoilta löytyy aurinkoenergialla\nlatautuvia akkukäyttöisiä paimenpoikia, joilla voidaan taata kauempanakin olevien\nlaitumien sähkövirta. Kuvassa (kuva 22) oleva paimenpoika toimii vielä tavallisella\nKUVA 22. Verkkovirrassa oleva paimenpoika. (Valokuva: Emmi Taskinen, 2013.)\nAurinkoenergiaa harkitessa tulee huomioida mistä kustannukset tulevat ja mille ajalle\nkustannukset jakautuvat. Kertahankintana kustannus tuntuu suurelta, mutta kun ajatellaan laitteiden ikää ja vuosittaista säästöä sähkölaskussa, voi investoinnille tulla\ntaloudellisiakin etuja eikä ainoastaan ympäristön kannalta huomioitavia etuja. Aurinkoenergian tuotantokustannukset pysyvät samana jopa kymmeniä vuosia, jolloin kulut ovat helpommin ennakoitavissa vuosittain kuin muissa tuotantomuodoissa. Aurinkoenergian hyödyntäminen voisi Suomessakin lisääntyä, jos tuotantoa tuettaisiin\nsyöttötariffien avulla kuten monet muut Euroopan maat tekevät. Aurinkoenergian lisääminen auttaisi myös pienentämään Suomen hiilidioksidipäästöjä. (Aurinkosähkö.)\nAurinkosähköjärjestelmän hinta koostuu pääasiallisesti aurinkopaneeleista ja akuista,\nsillä muiden tarvikkeiden hinnat eivät ole niin merkittävät. Sähköverkkoon syötetty\naurinkosähkö ei välttämättä tarvitse akkuja, mutta sähkökatkon aikana akkuihin ladattu sähkö mahdollistaa sähkön käytön katkon aikana. (Aurinkosähkö.) Lisäksi kustannuksissa on hyvä huomioida suunnittelusta aiheutuvat kustannukset, sillä suunnittelun kustannukset tulevat usein asennus- ja huoltokustannuksissa takaisin (Erat, Erkkilä, Nyman, Peippo, Peltola & Suokivi 2008, 164).\nAurinkosähköjärjestelmien hinnat vaihtelevat jälleenmyyjän ja laitteiston suuruuden\nmukaan. Hintaan vaikuttaa myös se, onko järjestelmä kytketty verkkoon. Erään järjestelmämyyjän mukaan verkkoon kytkettävien aurinkosähköjärjestelmien koko ja\nhintaluokka ilmenevät taulukosta 2.\nTAULUKKO 2. Verkkoon kytkettävien aurinkosähköjärjestelmien teho- ja hintatiedot.\nJärjestelmän teho kW\nJärjestelmän hinta €\nAurinkolämmön rakennuskustannuksiin vaikuttaa paljon oman työn osuus, onko järjestelmä itse rakennettu vai kaupallinen ja sen takaisinmaksuaika vaihtelee valmistajan ja laitteen tehon mukaan. (Solartukku.) Lämpöenergiajärjestelmien energian takaisinmaksuaika kaupallisilla järjestelmillä on yleensä noin 2−4 vuotta. (Kaivosoja ym.\nTalliolosuhteissa paneelit sijoitettaisiin tallin tai mahdollisen maneesin katolle. Suotuisin paikka paneeleille olisi itä-länsisuunnassa olevan rakennuksen katolla, jolloin toinen kattopuolisko on suoraan etelään. Oikein suunnattujen paneelien avulla talli saa\nparhaimman mahdollisen hyödyn. Kustannuksista riippuen voidaan valita edullisempi\nkiinteä teline tai aurinkoa seuraava kalliimpi teline.\nPaneelien kiteisyys vaikuttaa paneelin takaisinmaksuaikaan. Yksikiteisen kennon\nenergian takaisinmaksuaika on noin 5 vuotta, koska sen valmistus vaatii enemmän\nenergiaa kuin monikiteisen tai ohutkalvokennon valmistus. Ohutkalvokennon takaisinmaksuaika tulee olemaan tulevaisuudessa mitä luultavimmin vielä nykyistään\nnopeampaa. Nykyisin ohutkalvokennon takaisinmaksuaika on noin 1,5 vuotta. (Kaivosoja ym. 2011, 155.)\nAurinkopaneelin hankintahinta ja\nKUVIO 4. Aurinkopaneelien hankintahinta ja vuosituotanto (Liite 5)\nAurinkopaneelien hankintahinta vaihtelee lähteen mukaan. Käytimme työssä yhden\npaneelien jälleenmyyjän sivuilta löytyviä hintatietoja ja laitetietoja (kuvio 4). Aurinkosähköjärjestelmät olivat verkkoon kytkettäviä järjestelmiä, jotka sopivat tavallisen\nsähköjärjestelmän rinnalle. (Satmatic Oy.) Yleisesti ottaen auringonsäteilystä noin 15\n% muutetaan sähköksi (Motiva).\nPaneelien teho kW\nKUVIO 5. Aurinkopaneelien takaisinmaksuaika case-talleilla (Liite 5)\nLaskiessamme aurinkopaneelien hintaa emme huomioineet mahdollisia asennuskuluja tai mahdollisien telineiden hintaa. Kaaviossa käy ilmi että aurinkopaneelien takaisinmaksuaika pysyi suhteellisen samana tehosta riippumatta. Ravitalli Einari Vidgren Oy:llä takaisinmaksuaika pysyi alle 13 vuodessa. Ratsutalli Talli Taitavien Kavioiden takaisinmaksuaika oli korkeimmillaan reilut 13 vuotta (kuvio 5).\nTAULUKKO 3. Aurinkosähköjärjestelmien 1,5 kW ja 3 kW vertailua case-talleilla (Liite\n1,5 kW järjestelmä\n3 kW järjestelmä\nAurinkosähköjärjestelmästä syntyvä säästö vaihtelee case-tallien välillä 200 eurosta\n400 euroon (taulukko 3). Ravitalli Einari Vidgren Oy:llä takaisinmaksuaika pysyy\nsuunnilleen samana vaikka järjestelmän koko kasvaisi 1,5 kW:n järjestelmästä 3\nkW:n järjestelmään. Ratsutalli Talli Taitavilla Kavioilla takaisinmaksuajassa on havaittavissa pienoinen kasvu 11 vuodesta noin 14 vuoteen.\nTAULUKKO 4. Aurinkosähköjärjestelmien 4 kW ja 3 kW vertailua case-talleilla (Liite\n6 kW järjestelmä\n4 kW järjestelmä\nTaulukossa (taulukko 4) käy ilmi että säästö vaihtelee 500 eurosta noin 1 000 euroon\nsaakka. Takaisinmaksuaika pysyy ravitalli Einari Vidgren Oy:llä hieman lyhyempänä\nkuin Talli Taitavilla Kavioilla.\nValitsimme case-talleille vain yhdet järjestelmävaihtoehdot esiteltäviksi. Mielestämme\nmuissa järjestelmissä ei ole huomattavaa eroa esimerkiksi takaisinmaksuajassa, toisin kuin mielestämme sopivimmissa järjestelmissä. Ravitalli Einari Vidgren Oy:lle\nvalitsimme 4 kW:n järjestelmän, joka eroaa muista lyhyimmällä takaisinmaksuajallaan\n(taulukko 5). Vuosituotannon määrä suhteessa hankintahintaan on 4 kW:n järjestelmässä kasvanut tasaisemmin. Verrattaessa esimerkiksi 6 kW:n järjestelmän hinnan\nnousua suhteessa vuosituotannon kasvuun, hinnan nousu on suurempi. Taulukossa\non havainnollistettuna 4 kW:n järjestelmän tuomat säästöt.\nTAULUKKO 5. Ravitalli Einari Vidgren Oy:n sopiva järjestelmä (Liite 5)\nTallin sähkönkulutus kWh/ vuodessa\nVoimalan vuosituotanto kWh\nOstettava sähkö kWh\nSähkön kokonaiskustannus €\nOstettava sähkö €\n94 553 kWh\n4 565 kWh\n89 988 kWh\nTalli Taitaville Kavioille sopivin vaihtoehto olisi 1,5 kW:n järjestelmä, jonka takaisinmaksuaika on lyhyin (taulukko 6). Tallin energiankulutus on pienempi kuin caseravitallin mikä vaikuttaa pienemmän järjestelmän riittävyyteen.\nTAULUKKO 6. Ratsutalli Talli Taitavien Kavioiden sopiva järjestelmä (Liite 5)\n26 300 kWh\n1 775 kWh\n24 524 kWh\nKoska ravitallilla on ollut suurempi sähkönkulutus kuin ratsutallilla, on paneelien takaisinmaksuaika heillä lyhyempi kuin ratsutallilla. Täytyy kuitenkin muistaa huomioida\nravitalli Einari Vidgren Oy:n sähkönkulutuksessa oleva piilevä vika, jonka vuoksi kulutus on korkea ja laskelmat ovat sen vuoksi vain suuntaa antavia. Mukana on vain\nkaksi tallia ja toisen sähkönkulutus on normaalista poikkeava eikä laskelmissa ole\nhuomioitu kuin aurinkosähköjärjestelmän hankintakustannukset.\nTuulivoiman tuotantokustannukset muodostuvat käyttö- ja investointikustannuksista.\nTuulivoimalla ei juuri ole muuttuvia kustannuksia, sillä vuotuiset ylläpito- ja käyttökustannukset pysyvät suunnilleen samoina ja ovat lähes riippumattomia tuotannosta.\n(Suomen tuulivoimayhdistys ry, tuulivoimatuotanto.) Kun Suomessa puhutaan tuotantokustannuksista, esitetään samalla omakustannushinta, joka perustuu 4–6 % reaalikorkoon ja 20 vuoden takaisinmaksuaikaan. Tämä tarkoittaa sitä, että tuotantokustannus olisi välillä 0,03–0,05 €/kWh tuulisuudesta ja muista tekijöistä riippuen. ”Kaupallinen” investointiekonominen arviointi perustuu yleensä noin 10 %:n keskikorkoon\nja 10–15 vuoden takaisinmaksuaikaan, mikä nostaa ”hinnan” noin kaksinkertaiseksi.\n(Suomen tuulivoimayhdistys ry, tuulivoiman taloudellisuus.)\nTarkkaa vastausta tuulivoiman kustannuksiin ei voida sanoa, sillä se riippuu taloudellisista ja teknisistä reunaehdoista. Teknisillä reunaehdoilla tarkoitetaan mm. säätekijöitä, sijoituskohteen tuuli- ja rakennusolosuhteita, hankkeen kokoluokkaa sekä ylläpidon että huollon edellytyksiä. Taloudellisia reunaehtoja ovat laina- ja oman pääoman suhde, hankkeen rahoitustapa ja lainaehdot. (Suomen tuulivoimayhdistys ry,\nPientuulivoimalan hinta koostuu voimalan hankintahinnasta, perustusten teosta ja\nvaihtelevista asennus- ja sähkötyöhinnoista. Lisäksi tulee huomioida huolto- ja ylläpitokustannukset, jotka jäävät suhteellisen pieneksi, sillä ne voidaan suorittaa itse\nopaskirjan avulla. Suurempi huoltotarkastus tehdään noin viiden vuoden välein. Kokonaiskustannukset 2 kW:n voimalalle koostuvat maston pituudesta, perustuksista ja\nmuista osatekijöistä ja voimaloiden hinta vaihtelee 10 000–20 000 euroon. 10 kW:n\nvoimalan kustannukset nousevat noin 35 000–60 000 euroon, kun taas pienen 1\nkW:n voimalan voi saada jo 10 000 eurolla. 100 kW:n voimalan hinta voi nousta yli\n200 000 euron. (Parkkari & Perkkiö, 2011. 7.) Laskelmissa olemme käyttäneet hinta-\ntietoja, joissa ei ole huomioitu perustus- ja asennuskuluja. Tästä syystä laskelmissa\nkäytetyt hinnat ovat pienemmät.\nSuomessa tuulivoima tuottaa noin 20 % nimellistehosta, kun tuuliolosuhteet ovat kohtalaiset ja noin 40 % hyvissä tuuliolosuhteissa (Medvind). Kuvio 6 kuvaa vuosituotannon vaihtelua voimalan sijainnin tuulisuuden sekä eri voimaloiden kokojen mukaan.\nLaskentakaavoissa on hyödynnetty Hindermanin vuonna 2011 tekemää opinnäytetyötä Tuulivoiman soveltuvuus kotitalouksien energiantuotantoon ja siellä olevia laskentakaavoja. Vuosituotannon vaihtelu on suhteellisen pientä, kun voimalan koko on\n0,5 kW, kun taas voimalan koon kasvaessa 10 kW:n vuosituotannonkin ero kasvaa\n20 % ja 40 % nimellistehosta\nVoimalan koko kW\nKUVIO 6. Vuosituotannon vaihtelu 20 % ja 40 % nimellistehosta (Liite 6)\nKuvio 7 kuvaa pientuulivoimalan takaisinmaksuaikaa vuosina voimalan koon mukaan.\nVoimaloista 2 kW:n voimala maksaa itsensä takaisin nopeimmin, 20 % nimellistehosta kestää noin 10 vuotta ja 40 % nimellistehosta vain reilut viisi vuotta. Voimalakoon\nollessa 10 kW takaisinmaksuaika kestää melkein 33 vuotta, mutta pienemmällä 4 kW\nvoimalalla samalla teholla toimiessa takaisinmaksussa kestää yli 35 vuotta.\nka 20 %\nKUVIO 7. Takaisinmaksuaika 20 % ja 40 % nimellistehosta (Liite 6)\nVoimalan sijaitessa hyvällä, tuulisella alueella voi 10 kW voimala maksaa itsensä\ntakaisin jo 10 vuodessa. Sisämaassa sijaitseva vastaavan voimalan takaisinmaksu\nvoi kestää 20 vuotta. Sähköverkkoon kuuluvissa kohteissa tuulivoimalan kannattavuus kasvaa sähkön hinnan noustessa. (Parkkari & Perkkiö, 2011. 7–8.)\nTuulivoimatuotanto on vielä kehittyvä tuotantosuunta, ei sen käyttö ole vielä kannattava ilman tukitoimia. Voimaloiden kustannukset painottuvat lähinnä rakentamiselle,\nsillä käytön aikaiset kustannukset ovat pienet. Tuulivoimaloita on hyvä käyttää kun\ntuuliolosuhteet ovat sopivat. Vaikka merellä tuulee enemmän kuin mannermaalla,\nasettaa se silti omat haasteensa tuulivoimaloille sillä jäiset ja kylmät olosuhteet tuottavat omat haasteensa tuottaa tuulivoimaa. (Energiateollisuus.)\nTuulivoimatuotannon avulla saadaan maaseudulle uusia elinkeinomahdollisuuksia,\nsillä tuulivoimalat tarjoavat työpaikkoja asennus-, huolto- sekä ylläpidon kautta. Tämän lisäksi paikallinen sähköntuotanto vähentää tarvetta käyttää ulkopuolisia energianlähteitä. Tosin tuulivoimatuotannon myötä säätövoiman tarve lisääntyy. Tuulivoimalan takaisinmaksuaika riippuu monesta eri tekijästä kuten: tuotetun sähkön määrästä, tuuliolosuhteista sekä sähköenergian kokonaishinnasta, joka sisältää verot,\nsähkön osto- ja siirtohinnan. (Kaivosoja ym. 2011, 145.)\nCase-tallien energiankulutus oli ratsutallilla noin 26 300 kWh ja ravitallilla 94 500\nkWh. Ravitallin sähkönkulutukseen kuului pieni asuinhuoneisto. Suurehkon omakotitalon energiankulutus on noin 30 000 kWh vuodessa. Esimerkiksi verrattaessa pientuulivoimalan tuottoa omakotiolosuhteista talliolosuhteisiin, niin 5 kW:n pienvoimalalla\nsaataisiin vuodessa 5 000 kWh:n säästö ostosähköstä. Tällaisen pientuulivoimalan\nrakennuskustannukseksi tulisi noin 25 000 €. Kyseisellä pientuulivoimalalla on ollut\ntuotantotavoitteena 10–20 kWh päivässä, mutta parhaimmillaan se on tuottanut 40\nkWh. Laitos alkaa tuottaa virtaa tuulen ollessa 2 m/s ja jotta laite tavoittaa nimellistehon tulee tuulen olla 9 m/s. (Jalonen, 2010, 19.)\nPientuulivoimalan hankintakustannus € ja\nTurbiinin teho kW\nKUVIO 8. Pientuulivoimalan hankintakustannus ja vuosituotanto (Liite 6)\nPientuulivoimaloiden hankintakustannus sekä vuosituotanto vaihtelevat voimalan\nkoon mukaan (kuvio 8). Hankintakustannus vaihtelee 1 000 eurosta ylöspäin. Vuosituotanto nousee koon kasvaessa, mutta selkeimmin sen nousu on havaittavissa voimalan koon kasvaessa 4 kW:n voimalasta 10 kW:n voimalaan.\nKUVIO 9. Pientuulivoimalan takaisinmaksuaika case-talleilla (Liite 7)\nSivun 47 kuvioista 6 ja 7 voi tehdä johtopäätöksen, että 2 kW:n voimala on tehoiltaan\nja takaisinmaksuajaltaan järkevin vaihtoehto taloudellisesti, mutta kuvio 9 osoittaa\nvoimaloiden sopivuuden case-talleille. Ratsutalli Talli Taitavat Kavioilla 2 kW:n pientuulivoimala maksaa itsensä nopeinten takaisin verrattuna muiden kokoluokkien\nedustajiin, kun taas ravitalli Einari Vidgren Oy:llä 10 kW:n voimala on tehoiltaan ja\nsäästöiltään taloudellisin vaihtoehto.\nTAULUKKO 7. Tuulivoimaloiden 0,5 kW ja 2 kW vertailua case-talleilla (Liite 7)\n2 kW voimala\n0,5 kW voimala\nPientuulivoimalasta syntyvä säästö vaihtelee case-tallien välillä 100 eurosta aina 500\neuroon saakka (taulukko 7). Seuraavasta taulukosta (taulukko 8) voi huomata kuinka\nEinari Vidgren Oy:n osalta 4 kW:n voimalan osalta säästöä syntyy 1 000 €, joka\nhuomioidaan sähkölaskun pienenemisenä. Talli Taitavilla Kavioilla säästöä syntyy\nvähemmän, mutta yhtälailla säästön vaikutus on havaittavissa. Einari Vidgren Oy:n\nvoimaloiden takaisinmaksuaika on kaikissa kokoluokissa alle 20 vuoden, kun taas\nTalli Taitavilla Kavioilla takaisinmaksuaika on jopa yli 20 vuotta.\nTAULUKKO 8. Tuulivoimaloiden 4 kW ja 10 kW vertailua case-talleilla (Liite 7)\n10 kW voimala\n4 kW voimala\nMielestämme Einari Vidgren Oy:lle sopivin vaihtoehto olisi tämänhetkisten tietojen\nperusteella 10 kW:n tuulivoimalaitos, sillä verrattaessa vuosituotantoa ja hankintahintaa, sillä saataisiin aikaan suurin säästö. Toisena mahdollisena vaihtoehtona pitäisimme 2 kW:n voimalaa, sillä sen takaisinmaksuaika suhteutettuna hankintahintaan on realistisempi verrattuna toisen kokoluokan voimalaitoksiin (taulukko 9).\nTAULUKKO 9. Ravitalli Einari Vidgren Oy:n sopivimmat voimalaitokset (Liite 7)\nTallin sähkönkulutus kWh/ vuo-\n94 500 kWh\n17 520 kWh\n3 504 kWh\n77 033 kWh\n91 049 kWh\nTalli Taitaville Kavioille sopivin vaihtoehto olisi 2 kW:n voimalaitos. Tallin energiankulutus on huomattavasti pienempi verrattaessa Einari Vidgren Oy:n energiankulutukseen ja siten oman energiantuotannon tarve on pienempi. Tarkastellessamme voimaloiden kannattavuutta totesimme, että tallin ei ole järkevää sijoittaa liian isoon tai vastaavasti turhan pieneen tuulivoimalaan. Taulukossa (taulukko 10) on eriteltynä 2\nkW:n voimalan vaikutus tallin sähkönkulutukseen.\nTAULUKKO 10. Ratsutalli Talli Taitavan Kavion sopivin voimalaitos (Liite 7)\n22 796 kWh\nRakennusluvat ja maisemointi\nYrittäjän alkaessa suunnitella hyödyntävänsä uusiutuvaa energiaa, tulee hänen muistaa ottaa selville oman kunnan rakennuslupamenettely sekä laitteiden vaikutus maisemaan. Tavanomainen lupamenettely pientuulivoimalan suhteen on perusrakennuslupa tai toimenpidelupa, jota tarvitaan korkeampien mastojen yhteydessä. Kaavaalueen ulkopuolella tarvitaan toimenpidelupa. Luvan lisäksi tarvitaan karttaote tai\nasemapiirustus, johon voimalan sijoituspaikka on merkitty. Lisäksi liitteistä tulee löytyä voimalan julkisivupiirros. Vaikka lupamenettely ei edellytäkään naapureiden kuulemista, on heidän mielipidettä voimalan rakentamisesta kuitenkin hyvä kysyä. (Finnwind.)\nMerkittävän osan omakotitalon lämmityksestä, valaistuksesta ja sähkölaitteista pystytään kattamaan hyvin sijoitetulla 4−10 kW:n tuulivoimalalla. Sijoituspaikka vaikuttaa\nyleisesti pientuulivoimalatyypin valintaan. Pysty-akselisen pientuulivoimalan voi asentaa rakennuksen katolle tai pihaan, jossa ilma on usein pyörteistä. Vaaka-akselinen\ntuulivoimala on toiminnaltaan vakaampi, sillä se pyörii kaikissa tuuliolosuhteissa tasaisesti. (Parkkari & Perkkiö, 2011. 7−9.)\nMaisemoinnin suhteen tuulivoimala on merkityksellisempi kuin aurinkoenergia, johtuen tuulivoimalan maston korkeudesta. Aurinkopaneelit on yleensä sijoitettu kattorakenteille, jolloin ne eivät ole niin huomiota kiinnittäviä. Vanhaan maaseutumiljööseen\nuudet tekniset laitteet istuvat huonommin, mutta huolellisen suunnittelun myötä paneelit on saatu sijoitettua huomaamattomasti. Hyvän sijoittelun avulla paneelit ovat\nhelposti puhdistettavissa eikä talvella lumi tuota ongelmia kertymällä paneelien pinnalle. Putoavan lumen ja jään vaikutuksesta tuulivoimaloista syntyy hieman enemmän ääntä kuin lumettomina aikoina. Kuitenkaan tuulivoimalan vaikutus on havaittavissa vain rakennuspaikan lähimaisemissa, koska pientuulivoimaloiden mastojen\npituus jää alle 30 metrin. Panostaessa hyvään suunnitteluun tuulivoimalan saa hyvinkin sulautumaan maastoon. (Weckman 2006, 10.)\nTuulivoimalan tuottaman sähkön syöttäminen verkkoon\nTuulivoimalla tuotettu sähkö muunnetaan sähkövirraksi eli yksivaihteiseksi 230 V:n\nverkkojännitteeksi, vaihtosuuntaajan tai verkkoinvertterin avulla. Verkkoinvertteri tunnistaa sähköyhtiöltä tulevan sähkön taajuuden sekä jännitteen ja syöttää sen yhteyteen tuulivoimalalta tulevan sähkön. Verkkoinvertteri syöttää sähköä kiinteistöihin\nsulaketaulun kautta, jolloin tuulivoiman tuottama sähkö näkyy heti sähkölaskussa.\n(Eklund 2011, 13.)\nSähköverkkoa käytetään, jos tuulivoimalla tuotettu sähkö ei riitä koko kulutukseen.\nJos kuitenkin tilanne on toisinpäin, että tuulivoimala tuottaa enemmän sähköä kuin\nsitä kuluu, siinä tapauksessa ylijäämä menee verkon puolelle yleiseen käyttöön. Kuitenkaan Suomessa sähköyhtiö ei maksa korvausta ylijäämäsähköstä. Monissa muissa maissa on käytössä netotus menettely. Tämä tarkoittaa sitä, että esimerkiksi yöllä\ntuotetusta ylijäämäsähköstä saadaan hyvitystä sähkölaskun kautta. Suomessa lainsäädäntö ei tätä vaadi, vaikkakin tämä on jo kokeilussa muutaman sähköyhtiön kanssa. (Eklund 2011, 13.) Samaa menetelmää voitaisiin hyödyntää myös talleilla, jos\nsähköä tuotetaan yli oman tarpeen.\nSähköverkkojen turvallisuusvaatimus vaatii, että vian sattuessa verkkoinvertteri lopettaa sähkön tuotannon automaattisesti. Verkkoinvertteri tarvitsee myös akut, jotta se\nvoi toimia varavirtajärjestelmänä. Verkkoinvertterin asentamiseen tarvitaan sähköyhtiön lupa ja ennen käyttöönottoa sähköasentajan tulee suorittaa käyttöönottotarkastus. Lisäksi ennen verkkoinvertterin asentamista tulee huomioida paikallisen sähköverkkoyhtiön vaatimukset. Suomen Energiateollisuus ry:n suosituksen mukaan verkkoon syötetty yksivaihteinen sähkön teho saa olla korkeintaan 3,7 kW. Jos tämä kuitenkin ylittyy, tulee tuulivoimaloiden syöttää kolmivaihevirtaa. (Eklund 2011, 13.)\nSähkön myynti tallilta\nSähkönmyynti talleilta tulee ajankohtaisesti, kun sähköä tuotetaan yli oman tarpeen.\nErilaisten sopimusten myötä yrittäjä saa oikeuden syöttää tuottamansa sähkön verkkoon. Riippuen sähköverkkopalvelun ylläpitäjästä, sähköntuottaja voi saada korvauksen tuottamastaan sähköstä, esimerkiksi tasauksena sähkölaskussa, jossa näkyy niin\ntuotettu kuin ostettu sähkö.\nSähkön vähittäismyyjät ovat pääasiallisesti paikallisia jakeluyhtiöitä, jotka myyvät itse\ntuottamaansa tai tukkumarkkinoilta ostettua sähköä. Etenkin viime aikoina suuret\nyhtiöt ovat kiinnostuneet sähkön vähittäismyynnistä. Pienvoimalan omistajan tulee\ntehdä sopimus verkonhaltijan, eli verkkoyhtiön kanssa tuotannon liittämisestä ja tarvittavasta verkkopalvelusta, jos hän haluaa liittää pientuotannon verkkoon. Pientuottajan tulee myös löytää käyttäjä/ ostaja tuottamallensa sähköenergialle. Pientuottajan\ntulee maksaa verkonhaltijalle mittauskustannukset. Verkonhaltijan perimän korvauk-\nsen on oltava kohtuullinen ja mittauksen on tapahduttava asianmukaisella tavalla.\n(Energiamarkkinavirasto, Sähkön myyjät.) Sähköverkkopalveluiden, niin verkkoon\nliittyminen, sähkösiirto ja mittaus, tulee olla tasapuolista ja hintojen on oltava julkisia\nja kohtuullisia. Oli asiakas käyttäjä tai tuottaja on asiakkaan voitava sopia verkonhaltijan kanssa tarvitsemistaan verkkopalveluista. (Energiamarkkinavirasto, Sähköverkkotoiminta.)\nVaihtoehtoisia energianlähteitä on pohdittu yleisesti hyödynnettäväksi maataloudessa. Pienimuotoiseen energiantuotantoon ei kannusteta, vaikka uusiutuvien energialähteiden käyttö olisikin toivottavaa ja samalla, kun pientuotanto lisääntyisi, Suomen\nenergiariippuvaisuus vähenisi. (Energiaa uusiutuvasti, Miksi uusiutuvaa energiaa\nAurinko- ja tuulienergia on osa kestävää kehitystä, mutta Suomessa niiden käyttö on\nsilti vähäistä. Vapaa-ajan asutuksilla aurinko- ja tuulienergiaa on hyödynnetty, mutta\ntalliympäristössä asia on vielä uutta. Maataloustuotannossa näitä uusiutuvan energian muotoja on kokeiltu, mutta maataloustuotannon energiankulutus on suurempaa\nkuin hevostalousyrityksissä. Energiankulutusta on talleilla huomioitu vähän, mutta\nsähkönhinnan noustessa yrittäjät ovat alkaneet kiinnittämään siihen enemmän huomiota ja pohtimaan mahdollisia säästökeinoja. Yksi mahdollinen säästökeino on aurinko- ja tuulienergian hyödyntäminen.\nTuulivoimapuistot ovat Ylä-Savon alueella ajankohtaisia, mutta työssämme olemme\npainottaneet yksityiskäyttöön sopivia pientuulivoimaloita. Tavalliseen sähköntuotantoon verrattuna tuulivoimatuotanto eroaa tuotannon ajallisen vaihtelun vuoksi, jopa\ntunneittain. Vuodenaikojen välillä on havaittavissa pientä vaihtelua tuulen suhteen,\nmutta aurinkoenergian suhteen vuodenajat ja niistä johtuvan säteilymäärän vaihtelu\novat suurempi ongelma. Aurinkoenergiaa voidaan hyödyntää niin lämmitykseen kuin\nsähköntuotantoon. Vuositasolla Suomessa saadaan aurinkoenergiaa yhtä paljon,\nellei jopa enemmän kuin Keski-Euroopassa.\nTyömme tavoitteena oli selvittää, soveltuvatko aurinko- ja tuulienergian hyödyntäminen talliolosuhteisiin. Mielestämme näitä uusiutuvan energian tuotantomuotoja voitaisiin hyvin hyödyntää talliolosuhteissa. Tallien energiankulutus ei ole kovinkaan suurta, verrattavissa suuren omakotitalon energiankulutukseen, minkä vuoksi hyödyntämismahdollisuudet olisivat hyvät. Kuitenkin hyvä suunnittelu harkittaessa aurinko- ja\ntuulienergian käyttöönottoa on tärkeää, jotta saataisiin paras mahdollinen tuotto. Selvittäessämme\nmenetelmää. Tämän menetelmän avulla pystyimme havainnollistamaan kahden erilaisen tallin toimintaa ja niiden energiankulutusta. Yhteistyötalleiksemme saimme\nvieremäläisen ravitalli Einari Vidgren Oy:n ja kiuruvetisen ratsutalli Talli Taitavat Kaviot. Ravitallilla energiaa kuluu yleisesti ajatellen enemmän pesuveden lämmittämiseen, kun ratsutallilla valaistus ja lämmitys ovat pääsääntöisemmät energiankulutuskohteet.\nJokaisen nykyaikaisen tallin perustarpeisiin kuuluu sähkö, jota pääsääntöisesti hyödynnetään valaistukseen, ilmanvaihtoon ja mahdolliseen lämmitykseen. Näillä tarpeilla halutaan luoda hyvä sisäilma ja mukavat työskentelyolosuhteet. Tallia ei varsinaisesti tarvitse lämmittää hevosten takia, sillä hevosilla on erinomainen lämmöntuotto\nitsessään. Vähentäessään tallin lämmitystä yrittäjä pienentää tallilla syntyviä energiavirtoja ja muodostaa sitä kautta ekologisemman sekä taloudellisemman kestävän\nTallien energiankulutusmuotoon vaikuttaa tallilla harjoitettava toiminta. Yleisesti ajatellen ratsutalleissa on enemmän lämmitettäviä tiloja asiakkaita varten. Työssämme\nkäytetyillä case-talleilla tilanne oli päinvastainen: ravitallilla oli huomioitu sosiaalitilat\nmahdollisesti muita ravitalleja paremmin ja case-ratsutallilla oli poikkeuksellisen pienet sosiaalitilat. Ravitallilla energiankulutus kuluu valaistukseen, tilojen ja veden\nlämmitykseen. Ravitallilla lämmitettävät tilat ovat yleisesti pienemmät kuin ratsutalleilla. Yleisesti talleilla on lämmitetyt kuivaus- ja varustehuoneet, kuten oli myös casetalleillamme. Lämmitettyjen tilojen lisäksi case-ravitallilla oli asennettu lattialämmitys\npesupaikoille. Ratsutallilla energiaa kuluu edellä mainittujen kohteiden lisäksi myös\nkenttien ja mahdollisen maneesin valaistukseen.\nCase-talliemme erilaisuudet olivat selvästi havaittavissa. Ravitalli Einari Vidgren Oy:n\ntallin pinta-ala on 720 m2 ja tallissa on karsinapaikat 16 hevoselle. Sähkönkulutus\ntallilla on 94 500 kWh vuodessa, joka on hevospaikoille jaettuna 5 906 kWh. Tallin\nsähkönkulutukseen sisältyi saunallinen asuinhuoneisto, joka vaikuttaa tallin sähkönkulutukseen. Lisäksi tallin sähkönkulutukseen vaikuttaa mahdollinen vika, joka on\nRatsutalli Talli Taitavilla Kavioilla tallin pinta-ala on 237 m2 ja kar-\nsinapaikkoja on 11 hevoselle. Tallirakennuksen lisäksi hevospaikkoja löytyy sekä\npihatosta viisi paikkaa ja siirtotallista kolme paikkaa. Pihatto ja siirtotalli eivät vaikuta\ntallin sähkönkulutukseen. Tallin sähkönkulutus on 26 300 kWh vuodessa, joka on\nhevospaikoille jaettuna 2 390 kWh. Näitä hevoskohtaisia sähkönkulutusarvioita ei voi\nyleistää, sillä otanta koostuu kahdesta erilaisesta tallista.\nVaikka vaihtoehtoisia energianlähteitä on pohdittu yleisesti hyödynnettäviksi maataloudessa, ei pienimuotoiseen energiantuotantoon kuitenkaan kannusteta. Uusiutuvien\nenergialähteiden käyttö olisikin toivottavaa sillä pientuotannon lisääntyminen vähentäisi Suomen energiariippuvaisuutta. Aurinko- ja tuulienergiaa on jo käytetty maataloudessa sekä yksityistaloudessa, mutta hevostalouksiin kyseisiä energiamuotoja ei\nole juurikaan kokeiltu. Kesäaikaan aurinkoenergialla ladattavia akkukäyttöisiä paimenpoikajärjestelmiä on ollut markkinoilla muutaman vuoden ajan. Muutoin aurinkoja tuulienergiaa ei ole sähköntuotannossa huomioitu vaikka niiden käyttöön olisi hyvät\nedellytykset. Verrattaessa ison omakotitalon energiankulutusta case-ratsutallin energiankulutukseen, ei niiden energiankulutus vaihtele suuresti.\nUusiutuvan energian rakennuskustannukset ovat kertahankintana suhteellisen suuret, mutta vuosittaisella säästöllä sähkölaskussa ja huomioidessa laitteiden käyttöiän\njärjestelmät maksavat itsensä takaisin suhteellisen nopeasti. Aurinkoenergian tuotantokustannukset säilyvät samana kymmeniä vuosina ja ne ovat helposti ennakoitavissa vuosittain. Aurinkosähköjärjestelmän hinnat koostuvat aurinkopaneeleista ja akuista sekä muista tarvikkeista. Talliolosuhteissa paneelit tulisi sijoittaa tallin tai maneesin\nkatolle kuitenkin mielellään eteläiselle kattopuoliskolle. Laskiessamme hintaa aurinkopaneeleille emme huomioineet asennuskuluja tai muita mahdollisia lisäkustannuksia. Käytimme laskelmissa 1,5–6 kW:n verkkoon kytkettäviä aurinkosähköjärjestelmiä. Case-ravitallille laskemamme aurinkosähköjärjestelmät maksoivat itsensä takaisin keskimäärin 11 vuodessa. Case-ratsutallin aurinkosähköjärjestelmät maksoivat\nitseänsä keskimäärin 13 vuodessa. Mielestämme aurinkosähkö sopisi talleille täydentäväksi energiantuotantomuodoksi.\nTarkasteltaessa pientuulivoiman rakennuskustannuksia tarkkaa vastausta ei voida\nsanoa, sillä kustannukset riippuvat taloudellisista ja teknisistä reunaehdoista. Puhuttaessa teknisistä reunaehdoista tarkoitetaan mm. säätekijöitä ja rakennusolosuhteita.\nTaloudellisia reunaehtoja ovat hankkeen rahoitustapa ja lainaehdot. Yleisesti pientuulivoimalan hinta koostuu voimalan hankintahinnasta, perustustenteosta ja asennus- ja\nsähkötyöhinnoista, myös maston pituus vaikuttaa voimalanhintaan. Laskelmissa\nolemme huomioineet vain voimalan hankintahinnan. Käytimme laskelmissa 0,5–10\nkW:n pientuulivoimaloita. Case-ravitallille pientuulivoimalat maksavat itsensä takaisin\nalle 20 vuodessa kun taas case-ratsutallilla takaisinmaksuaika vaihteli 6–22 vuoden\nMielestämme pientuulivoima sopisi käytettäviksi talleille täydentävänä energiamuotona kunhan suunnittelu, voimalan koko sekä paikka valitaan huolella, jolloin voimaloista pyritään saamaan paras mahdollinen hyöty. Pientuulivoimalan voi asentaa tarvittaessa myös rakennuksen katolle. Kun talli alkaa suunnitella esimerkiksi pientuulivoimalan rakentamista, tulee yrittäjän huomioida oman kunnan lupamenettely, joihin\ntavanomaisesti kuuluvat perusrakennuslupa tai toimenpidelupa mahdollisien liitteiden\nkera. Rakennuslupien lisäksi tulee huomioida mahdolliset sähkönmyyntisopimukset.\nPientuulivoimalan tai aurinkosähköjärjestelmän tuottaessa sähköä yli omantarpeen,\ntulee sähkönmyynti ajankohtaiseksi. Erilaisten sopimusten avulla yrittäjä saa oikeuden syöttää tuottamansa sähkön verkkoon, josta sähköntuottaja voi saada korvauksen. Korvaus voi olla esimerkiksi tasaus sähkölaskussa, jossa näkyy niin tuotettu kuin\nostettu sähkö, mutta menettely riippuu sähköverkkopalvelun ylläpitäjästä. Uusiutuvia\nenergiamuotoja tukemalla pyritään turvaamaan tulevaisuuden puhtaat ja edulliset\nenergiamuodot. Vaikka uusiutuvien energiamuotojen käytön toivotaan lisääntyvän, ei\npienimuotoiseen energiatuotantoon juurikaan kannusteta. Yleisesti maatalouden ja\ntallien tukien saanti uusiutuvan energiantuotantoon on heikkoa, sillä energiatuki on\nTyötä tehdessä olemme tulleet siihen tulokseen, että oma aikaansaannoksemme on\nvain hyvin pintapuolinen selvitys tallien energiankulutuksesta ja aurinko- ja tuulienergian hyödyntämismahdollisuuksista. Opinnäytetyöhön tehdyt laskelmat ovat vain\nsuuntaa antavia, sillä laskelmiin tarvittavien tietojen, sähkönkulutus ja sähkönhinta,\nsaanti osoittautui hankalaksi yrittäjien kiireiden ja vieraan aihealueen takia. Alustavasti mietimme kyselytutkimuksen hyödyntämistä tietojen keräyksessä, jolloin vastauksia olisi voinut tulla laajemmalta alueelta. Hylkäsimme kyselytutkimusvaihtoehdon\nkoska, halusimme hyödyntää case-menetelmää, jolloin pääsimme syventymään paremmin kahden eri tallin energiankulutus tietoihin. Vaikka pystyimmekin hyödyntämään laskelmissa tarkempia tietoja, eivät tulokset ole yleistettävissä, sillä otanta ei\nole riittävän laaja.\nTyötä tehdessämme kohtasimme yllättäviäkin haasteita. Yrittäjien epätietoisuus\nenergiankulutusta kohtaan oli huomattavaa, sillä esimerkiksi lämpimän vedenkulutusta ei osattu arvioida. Tästä syystä aurinkolämpö-osio on vain hyvin teoriapohjainen,\neikä sen osalta ole laskelmia. Molemmilla case-talleilla on ollut kiinnostusta kestävää\nkehitystä kohden ja sitä myöten sähkölaskun suuruus oli kiinnittänyt huomiota. Tästä\nsyystä molempien tallien yrittäjät olivat alkaneet pohtia muita energiaratkaisuja. Sähkönkulutusta kokonaisuutena ei varsinaisesti ollut aiemmin seurattu case-talleilla.\nYleisesti tallien energiankulutusta sähkön osalta ei ole laajemmin kirjallisuudessa\nselvitetty, eikä sähkönkulutuksen viitearvoja, esimerkiksi kWh/hevonen, ole määritelty.\nTyössämme käsittelemme hyvin uutta osa-aluetta Suomen ja hevostalouden kannalta. Jatkossa voitaisiinkin esimerkiksi selvittää tarkemmin tallien energiankulutusta,\ntehdä tarkemmat ja syvällisemmät laskelmat, miettiä muiden uusiutuvien energiamuotojen hyödyntämistä ja pohtia sijoituspaikkoja mahdollisille laitteille.\nAarnio, P. Minne aurinkoenergia soveltuu? [verkkojulkaisu] Helsinki University of\nAiraksinen, S. Tallin vedenkulutus. Hevostietokeskus. [viitattu 23.1.2013]. Saatavissa:\nDahlgren, Tiina. 2013. Yrittäjä. Talli Taitavat Kaviot. Kiuruvesi 22.2.2013. Haastattelu.\nEklund, E. 2011. Jokamiehen opas pientuulivoimalan käyttöön- Tampereella tuulee –\nprojekti. [verkkojulkaisu] Kodin vihreä energia Oy. [viitattu 5.2.2013]. Saatavissa:\nEnergiatehokas koti. 2012. Primäärienergia. [verkkojulkaisu] Energiatehokas koti [viitattu\nErat, B., Erkkilä, V., Nyman, C., Peippo, K., Peltola, S. & Suokivi, H. 2008. Aurinkoopas, aurinkoenergiaa rakennuksiin. Aurinkoteknillinen Yhdistys ry. Porvoo; Painoyhtymä Oy.\nFinnwind. Tarvitsenko jotain lupia tuulivoimalan asentamiseen? [verkkojulkaisu]\nFinnwind Oy [viitattu 5.2.2013]. Saatavissa: www.finnwind.fi/tuulienergia\nFortum Oyj. 2010. Espoon kaupunki ja Fortum asentavat aurinkovoimalan Espoon\nFortum Oyj. 2010. Fortum tuo markkinoille kuluttajille suunnatun aurinkopaneelipaketin.\nHarju, K. & Halonen, T. 2005. Ratsastuskeskusten suunnittelu- ja rakentamisopas.\nHeiskanen, M-L., Klemola, I., Kumpulainen, M. & Kauppinen, P. 2.painos. 2002. Hevostalous- merkitys ja tulevaisuus Suomessa. Hevostietokeskus ja Ylä-Savon ammattiopisto. Kuopio: Hevostietokeskus.\nHellströn, H. 2008. Oman aurinkosähköjärjestelmän saa kymmenellä tuhannella eurolla.\nHinderman, T. 2011. Tuulivoiman soveltuvuus kotitalouksien energiantuotantoon.\nHolmén, M. & Laitinen, A. 2012. Mahdollisuuksien hevonen - hevosalan kehitysohjelma\nJalonen, P. 2010. Pientuulivoimalla ei tavoitella voittoa, tärkeintä tuottaa osa sähköstä itse. Koneviesti. 9/2010\nKaivosoja, L., Kivikko, J. & Peltola, A. 2011. Kanta-Hämeen monipuolisista luonnonvaroista lähienergiaa -kestävästi, taloudellisesti ja paikallisesti työllistäen. Kestävää\nenergiaa Hämeestä -hanke. Hämeen ammattikorkeakoulu. Hämeenlinna\nKallio, M. 2010. Aurinkolämmöllä mukavuutta kesäkauden lämmitykseen. Käytännön\nKari, M. 2009. Maatilayrityksen energiaopas, Tieto Tuottamaan. ProAgria. Otavan\nKodin rakennustieto 2004. Kotimaiset energianlähteet tuovat energiahuoltoon varmuutta. [verkkojulkaisu] Kodin rakennustieto [viitattu 17.10.2012] Saatavissa:\nLindley, J. & Whitaker, H. 1996. Agricultural Buildings and structures. Information\nPublishing Group, United Stated of America.\nLouhelainen, S. 2010. Hevosyritys huippukuntoon (2010–2013) Hevosyrityksen ympäristöosaaminen. Hämeen ammattikorkeakoulu. Hämeenlinna: Hämeen ammattikorkeakoulu.\nMedvind, Tuulivoimaportaali. Pientuulivoimalat.[verkkojulkaisu] Medvind, Tuulivoimaportaali.\nMotiva 2009. Energiaa uusiutuvasti, Miksi uusiutuvaa energiaa? Lönnberg Print, Helsinki.\nParkkari, M. & Perkiö, T. 2011. Opas oman pientuulivoimalan hankintaan. [verkkojulkaisu]\nPesonen, I., Virtanen, H. & Jansson, H. 2008. Hyvinvoinva, turvallinen ja ympäristöystävällinen talli- opas vastuulliseen tallitoimintaan. Agropolis Oy. Forssa: Painotalo\nPussinen, S., Korhonen, J., Pölönen, I. & Varkia, R. 2007. Kasvava hevosala. Laurea- ammattikorkeakoulun julkaisusarja. Helsinki: Edita Prime Oy.\nRikkonen, P., Aakkula, J., Grönroos, J., Haapala, H., Manni, J., Pyykkönen, S. & Tapio, P. 2006. Ennakoiden kohti kestävää maataloutta- ympäristöteknologian tulevaisuuden\nTaloustutkimus. Vantaa: Strålfors Information Logistics Oy.\nSavon Voima Oyj 2013. Sähkönsiirtohinnasto. [verkkojulkaisu] Savon Voima Oyj.\nSolartukku. Solartukku aurinkoenergiajärjestelmät. [verkkojulkaisu] Solartukku [viitattu\n16.10.2012]. Saatavissa: http://solartukku.fi/images/download/solartukku.pdf\nSuomen Hippos ry 2011. Hevosalan tunnusluvut. [verkkojulkaisu] Suomen Hippos ry.\n20.10.2012]. Saatavissa: http://tuuliatlas.fi/tuulivoima/index.html\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Miksi tuulivoimaa? [verkkojulkaisu] Suomen tuulivoimayhdistys\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Missä tuulee? [verkkojulkaisu] Suomen tuulivoimayhdistys ry. [viitattu 17.10.2012]. Saatavissa: http://www.tuulivoimatieto.fi/missa_tuulee?\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Mitä tuuli on? [verkkojulkaisu] Suomen tuulivoimayhdistys ry. [viitattu 17.10.2012] Saatavissa: http://www.tuulivoimatieto.fi/tuuli\nSuomen Tuulivoimayhdistys ry. Pientuulivoima. [verkkojulkaisu] Suomen Tuulivoimayhdistys ry. [viitattu 11.2.2013]. Saatavissa: www.tuulivoimatieto.fi/pientuulivoima\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Tuet Suomessa. [verkkojulkaisu] Suomen tuulivoimayhdistys\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Tukimuodot. [verkkojulkaisu] Suomen tuulivoimayhdistys ry. [viitattu 19.10.2012]. Saatavissa: http://www.tuulivoimatieto.fi/tukimuodot\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Tuotannon ajallinen vaihtelevuus. [verkkojulkaisu]\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Tuotantokustannukset. [verkkojulkaisu] Suomen tuulivoimayhdistys\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Tuulivoimaloiden tuotantopotentiaalin vaihtelu. [verkkojulkaisu]\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Tuulivoiman historiaa. [verkkojulkaisu] Suomen tuulivoimayhdistys\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Tuulivoiman taloudellisuus. [verkkojulkaisu] Suomen\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Tuulivoimatekniikka. [verkkojulkaisu] Suomen tuulivoimayhdistys\nSuomen tuulivoimayhdistys ry. Tuulivoimatuotanto. [verkkojulkaisu] Suomen tuulivoimayhdistys\nTeknologiateollisuus ry 2012. Tuulivoima-alan toimittajat – toimialaryhmä. [verkkojulkaisu.]\nTilastokeskus 2013. Sähkönhinta kuluttaja tyypeittäin. [verkkojulkaisu] Tilastokeskus.\nTilastokeskus. Maatila. [verkkojulkaisu]. Tilastokeskus. [viitattu 17.1.2013]. Saatavissa: http://www.stat.fi/meta/kas/maatila.html\nToivanen, V. & Vainionpää, J. 1998. Jännite. [verkkojulkaisu] Tampereen yliopisto.\n[viitattu 5.11.2012] Saatavissa: http://www.uta.fi/~jv46809/magne/jannite.htm\nToivanen, V. & Vainionpää, J. 1998. Lisätietoa jännitteestä. [verkkojulkaisu] Tampereen\nToivanen, V. & Vainionpää, J. 1998. Sähkövirta. [verkkojulkaisu] Tampereen yliopisto. [viitattu 5.11.2012] Saatavissa: http://www.uta.fi/~jv46809/magne/virta.htm\nTurkia, V. Suomen tuulivoimatilastot. [verkkojulkaisu] Teknologiasta liiketoimintaa\n[viitattu 15.10.2012]. Saatavissa: http://www.vtt.fi/proj/windenergystatistics/index.jsp\nWeckman, E. 2006. Tuulivoimalat ja maisema, Tuulivoimalarakentamisen maisemavaikutukset. [verkkojulkaisu] Ympäristöministeriö [viitattu 18.4.2013] Saatavissa:\nYlinen, T. 2011. Sähkötermit tutuiksi. [verkkojulkaisu] Sähköinfo Oy [viitattu\nMITKÄ TILAT KULUTTAVAT ENERGIAA TALLISSA\no mahdollinen atk- laitteisto\no tarvittaessa lämmitys\no mahdollinen lämmitys\no lämmitys (koko maneesi tai joku tiettytila esim. tuomaritorni)\nUlkovalaistus (kulkureitit tarhoille, pihavalot jne..)\nmahdolliset auton lämmitystolpat\nOlemme Savonian ammattikorkeakoulun viimeisen vuoden agrologi opiskelijoita, ja teemme opinnäytetyötä\nAurinko- ja tuulienergian hyödyntämisestä talliolosuhteissa. Työllämme haluamme selvittää uusiutuvan energian käyttömahdollisuuksia talleilla ja kuinka ne yleisesti sopisivat talliympäristöön, sekä sen tuomista säästömahdollisuuksista.\nTarvitsisimme työtämme varten yhteistyötalleja, joilta saisimme tietoa toimivien tallien energiankulutuksesta\nja veden käytöstä. Olisitko sinä kiinnostunut toimimaan yhteistyökumppaninamme? Teidän ei tarvitse tehdä\nitse laskelmia, vaan me suoritamme laskelmat, kunhan vain saamme tarvitsemamme tiedot.\nViestissä mukana olevasta liitteestä löytyy kyselylomake, josta selviää tarvitsemamme tiedot.\nJos kiinnostuit asiasta, vastaisitko liitteessä esitettyihin kysymyksiin, sekä kertoisitko mahdollisesta halukkuudesta toimia jatkossakin yhteistyökumppanina.\nJos et kiinnostunut asiasta vastaisitko silti, ettemme enää vaivaisi teitä.\nTallin energian käyttö, Ravi-/ Ratsutalli\nTallin nimi ja toimintamuoto:\nHevosten määrä, jos ei sama kuin karsinat:\nTallin koko m2:\nLämmitystä tarvitsevat tilat:\nLämmityskustannukset per vuosi:\nSähkön kokonaiskustannukset per vuosi\nMinkä tyyppisiä lamppuja tallilla käytetään ja käyttöaika vuorokaudessa/ lamppu:\nVeden käyttö vuodessa:\nLämpimän veden osuus käyttövedestä:\nKuinka vesi lämmitetään:\nMihin energiaa kuluu eniten?\nCASE-TALLEILLE KOHDISTETTU KYSELY\nTilan yhteyshenkilö energia-asioissa\nKivihiili ja antrasiitti\nirto-m³ vai pino m³\n(merkitse oikea yksikkö)\nm³ vai tonni (merkitse\nIrto-m³ vai kWh\nvilja, ruokohelpi, paju\nMuu, mikä? Kg,\nkWh vai m³\n€/v alv 0 %\nRakennukset joita lämmitetään tai missä käytetään sähkölaitteita\nKorkeus, m Lämmitys\nLaite ja teho\nyks (litr, m³, kg,\nMERKITTÄVIMMÄT SÄHKÖLAITTEET JA -JÄRJESTELMÄT\nkotieläinrakennukset ja teknisesti varustetut tuotantotilat, ei kiinteää sähkölämmitystä\nTiedot yhteensä tai raTeho\nTärkeimmät moottorit, pumput,\nMistä energiajakeista (sähkö, polttoaineet) on pitkäaikaisia sopimuksia, onko niitä kilpailutettu\nja mikä on hankintahinta?\nSuunnitteilla tai valmisteilla olevat energian kulutukseen vaikuttavat investoinnit tai muutokset\n(kuivuri, lämmitysjärjestelmä, peruskorjaus tms.)\nVuoden 2005 jälkeen toteutetut energian kulutukseen vaikuttavat investoinnit tai muutokset\n(mahdolliset rajoitteet energiainvestoinneille, kaava-alue, rakennusten suojelupäätös, maaston\nrajoitteet, viljelykasvit tms.)\nLIITE 5 1(4)\nTallin sähkönkulutus kWh/v\n94 553 kWh/v\nSähkön hinta €/kWh\nSäteilystä 15 % muutetaan sähköksi\n1,5 kW laitos 15% hyötysuhteella\nPaneelien määrä kpl\nPaneelien koko m²\n1,58 m² x 7 = 11,06 m²\n1 070 x 0,15 = 160,5 kW/m²/v\n(160,5 kWh x 11,06 m²) x 0,15€/kWh = 266,27 €/v\n3 252 € / 266,27 = 12,21= 12 vuotta\n94 553 - (1 070 x 11,06 x 0,15) = 95 778,87 kWh/v\n14 000 € - 266,27 € = 13 733,73 €\n3 kW laitos 15 % hyötysuhteella\n1,58 m² x 11 = 17,38 m²\n(160,5 kWh x 17,38 m²) x 0,15 €/kWh = 418,42 €/v\n4 513 € / 418,42 = 10,79 = 11 vuotta\n94 553 - (1 070 x 17,38 x 0,15) = 91 763,51 kWh/v\n14 000 € - 418,42 € = 13 581,58 €\nLIITE 5 2(4)\n4 kW laitos 15% hyötysuhteella\n1,58 m² x 18 = 28,44 m²\n(160,5 kWh x 28,44 m²) x 0,15 €/kWh = 684,69 €/v\n6 930 € /684,69= 10,12 = 10 vuotta\n94 553 - (1 070 x 28,44 x 0,15) = 89 988,38 kWh/v\n14 000 € - 684,69 € = 13 315,31 €\n6 kW laitos 15 % hyötysuhteella\n1,58 m² x 26 = 41,08 m²\n(160,5 kWh x 41,08 m²) x 0,15 €/kWh = 989,00 €/v\n10 579 € / 989,00 = 10,69 = 11 vuotta\n94 553 - (1 070 x 41,08 x 0,15) = 87 959,66 kWh/v\n14 000 € - 989 € = 13 011,00 €\nLIITE 5 3(4)\n26 300 kWh/v\n(160,5 kWh x 11,06 m²) x 0,12 €/kWh= 213 €/v\n3 252€ / 213= 10,57= 11 vuotta\n26 300 - (1 070 x 11,06 x 0,15) = 24 524,87 kWh/v\n3 100 - 213= 2 887 €\n(160,5 kWh x 17,38 m²) x 0,12 €/kWh= 334,74 €/v\n4 513€ / 334,74= 13,48 = 13,5 vuotta\n26 300 - (1 070 x 17,38 x 0,15) = 23 510,51 kWh/v\n3 100 - 334,74 = 2 765,26 €\nLIITE 5 4(4)\n(160,5 kWh x 28,44 m²) x 0,12 €/kWh=547,75 €/v\n6 930€ /547,75= 12,65 = 13 vuotta\n26 300 - (1 070 x 28,44 x 0,15) =21 735,38 kWh/v\n3 100 - 547,75 = 2 552,52 €\n(160,5 kWh x 41,08 m²) x 0,12 €/kWh= 791,2 €/v\n10 579€ / 791,2= 13,37= 13 vuotta\n26 300 - (1 070 x 41,08 x 0,15) = 19 706,66 kWh/v\n3 100 -791,2 = 2 308,8 €\nLIITE 6 1(4)\nVUOSITUOTANNON VAIHTELU JA TAKAISINMAKSUAIKA 20 % JA 40 % NIMELLISTEHOSTA\n0,5 kW (8 m/s)\nKäynnistystuulen nopeus m/s\nRoottorin halkaisija m\nLapojen määrä kpl\nMaston korkeus m\nNimellistehosta 20 % teholla\nSähkönhinta 2011 snt/kWh\nNimellistehosta 40 % teholla\n0,2 x 0,5 kW = 0,1 kW\n0,1kW x 365 x 24 h = 876 kWh\n876kWh x 0,0693 €/kWh\n= 60,71 €/v\n1 000 €/ 60,71 € = 16,5 vuotta\n0,4 x 0,5 kW = 0,2 kW\n0,2 kW x 365 x 24 h = 1 752 kWh\n1 752 kWh x 0,0693 €/kWh\n= 121,41 €/v\n1 000 €/ 121,41 €/v = 8,2 vuotta\nLiite 6 2(4)\n2 kW 9 m/s\n0,2 x 2 kW = 0,4kW\n0,4kW x 365 x 24 h = 3504 kWh\n3504kWh x 0,0693 €/kWh\n= 242,83 €/v\n2 500 €/ 242,83 € = 10,3 vuotta\n0,4 x 2 kW = 0,8 kW\n0,8 kW x 365 x 24 h = 7 008 kWh\n7008 kWh x 0,0693 €/kWh\n= 485,66 €/v\n2 500 €/ 485,66 €/v = 5,2 vuotta\nLIITE 6 3(4)\n4 kW (10m/s)\n18 m tai 27 m\n18 m = 16 700 €\n27 m = 18 600 €\n0,2 x 4 kW = 0,8 kW\n7 008 kWh x 0,0678 €/kWh\n= 475,14 €/v\n16 700 €/ 475,14 €/v = 35,2 vuotta\n0,4 x 4 kW = 1,6 kW\n1,6 kW x 365 x 24 h = 14 016 kWh\n14 016 kWh x 0,0678 €/kWh\n= 950,3 €/v\n16 700 €/ 950,3 €/v = 18 vuotta\nLIITE 6 4(4)\n10 kW 9 m/s\n0,2 x 10 kW = 2 kW\n2kW x 365 x 24 h = 17 520 kWh\n17 520 kWh x 0,0693 €/kWh\n= 1 214,14 €/v\n40 000 €/ 1 214,14 € = 32,9 vuotta\n0,4 x 10 kW = 4 kW\n4 kW x 365 x 24 h = 35 040 kWh\n35 040 kWh x 0,0693 €/kWh\n= 2 428,27 €/v\n40 000 €/ 2 424,27 €/v = 16,5 vuotta\nLIITE 7 1(4)\n94 533 kWh/v\n0,5 kWh laitos 20 % nimellisteho\n0,1 kW x 365 x 24 h = 876 kWh\n876 kWh x 0,15 €/kWh = 131,4 €/v\n1 000 € /131,4 €/v = 7,61 = 8 vuotta\n94 533 - 876 = 93 677 kWh/v\n14 000 - 131,4 = 13 868,6 €\n2 kW laitos 20 % nimellisteholla\n0,2 x 2 kW = 0,4 kW\n0,4 kW x 365 x 24 h = 3 504 kWh\n3 504 kWh x 0,15 €/kWh = 525,6 €/v\n2 500 € / 525,6 = 4,76 = 5 vuotta\n94 533 - 3 504 = 91 049 kWh/v\n14 000 - 525,6 = 13 474,4 €\n4 kWh laitos 20 % nimellisteho\n94 553 - 7 008 = 87 545 kWh/v\n14 000 - 1051,2 = 12 948,8 €\n7 008 kWh x 0,15 €/kWh = 1 051,2 €/v\n18 600 € / 1051,2 €/v =17,69 = 18 vuotta\nLIITE 7 2(4)\n10 kWh laitos 20 % nimellisteho\n94 553- 17 520 = 77 033 kWh/v\n14 000 - 2 628 = 11 372 €\n2 kW x 365 x 24 h = 17 520 kWh\n17 520 kWh x 0,15 €/kWh = 2 628,00 €/v\n40 000 € / 2 628 €/v = 15,22 = 15 vuotta\nLIITE 7 3(4)\n876 kWh x 0,12 €/kWh = 105,12 €/v\n1 000 € / 105,12 €/v = 9,5 vuotta\n26 300 - 876 = 25 424 kWh/v\n3 100 - 105,12 = 2 994,88 €\n3 504 kWh x 0,12 €/kWh = 420,48 €/v\n2 500 € / 420,48 = 5,95 = 6 vuotta\n26 300 - 3 504 = 22 796 kWh/v\n3 100 - 420,48 = 2 679,52 €\n26 300- 7 008 = 19 292 kWh/v\n3 100 - 840,96 = 2 259,04 €\n7 008 kWh x 0,12 €/kWh = 840,96 €/v\n18 600 € / 840,96 €/v = 22,12 = 22 vuotta\nLIITE 7 4(4)\n26 300- 17 520 = 8 780 kWh/v\n3 100 - 2 102,4 = 997,6 €\n17 520 kWh x 0,12 €/kWh = 2 102,4 €/v\n40 000 € / 2 102,4 €/v = 19 vuotta