Tuomas Puhakka hopeaa WEC 2019 voimanoston varuste kisoista.\nEtusivu Uutiset Tuomas Puhakka hopeaa WEC 2019 voimanoston varuste kisoista.\nWEC 2019 - Länsi Euroopan mestaruuskisat pidettiin 6.-8.9.2019 Milanossa Italiassa.\nKuopion Painonnostajien Tuomas Puhakka saavutti hopeaa varuste voimanostossa. Tuomaksen tulos sarjaan -105kg oli 802,5kg (305-210-287,5).\nTuomas Puhakka hopeaa\nTuomaksen kisaraportti omin kuvin.\nMilanoon lähdettiin hyvä treenijakso alla ja odotukset olivat korkealla. Matkustuspäivä oli pitkä. Ensin aamujunalla Helsinki-Vantaalle ja sieltä Prahan välilaskun kautta Milanoon.\nKisahotelli sijaitsi Milanon eteläpuolella ja matka kesti kentältä yli tunnin. Puntarikäynnin jälkeen olin heti valmis nukkumaan. Seuraavana aamuna oli paino sen verran alhaalla että, söin kevyen aamiaisen. Kerkesin hiukan turisteilla iltapäivällä ja illalla käydä Suomen maajoukkueen kanssa syömässä. Muut söivät pihvejä itse söin salaatin.\nKisa-aamuna paino olikin juuri kohdillaan ja rauhassa sai odotella puntaria. Hiukan väsynyt olo oli jostain syystä ja tankatessakin hiukan huono olo mutta ainakin nesteytys saatiin ihan ok tasolle ennen kyykyn lämpöjä. Kyykkypukua päälle vetäessä huomasi, että liian helposti meni päälle. Tässä kohtaa jo tiesi että vaikeuksia luvassa.\nAloituspainoa laskettiin kyykyssä, kun huomattiin reilu ero aloitusten välillä. Kyykky tuntui alusta asti raskaalta mutta lopulta kaikki kolme kyykkyä läpi täysin tuomariäänin. 290-297.5-305 oli päivän sarja.\nPenkissä tunsi myös hiukan painonvedon vaikuttaneen ja lämpissä oli myös teknisiä vaikeuksia. Otettiin paidalla ylimääräinen lämppä ja päätettiin laskea aloitusta vitosella. Eka nosto oli muuten hyvä mutta takamus nousi ja nosto meni hylsyyn. Tämä korjattiin seuraavalla. Tässä kohtaa menin kisan kärkeen kun kaikilla ei ollut vielä tulosta penkissä. Kolmannella otin varmasti suunnitellun aloituspainon ja sitten jännitettiin saavatko muut tuloksen penkistä. Italian nostaja ei saanut mutta islannin nostaja sai ja hän siirtyi takaisin kisan kärkeen. Tässä kohtaa hopea mitaliin riittäisi tulos maastanostossa. 210 penkin tulos, joka on myös sarjani SM-tulosraja.\nVedossa lämpät meni mallikkaasti ja aloitus pudotettiin 265:een kiloon. Helppo nosto ja hopea varmistettu. Toiseen 285 joka pääsi lipeämään näpeistä harmillisesti. Kolmanteen laitettiin 2.5kiloa lisää, jotta saataisiin ennätysyhteistulos ja jalkoihin laitettiin talkkia ensimmäistä kertaa minun nostourallani. Talkin laitto auttoi ja helppo nosto ja ennätystulos hopean lisäksi. Jatkossa pitää ottaa kisoihin omat talkit mukaan.\nOlosuhteisiin nähden kisat meni oikein hyvin. Hyvänä päivänä olisi nämä raudat aloitusrautoja mutta jäipähän nälkää treenata seuraavan vuoden SM-kisoihin. Huolto pelasi hyvin ja reissu meni oikein mukavasti tästä on hyvä jatkaa treenejä!\nTuomas Puhakka penkkipunnerrus\nTuomas Puhakka maastanosto\nViimeksi päivitetty 19.02.2020 18:10\n© 2008 Kuopion Painonnostajat Ry | Joomla 1.5 Templates by vonfio.de


Ostaa Micoban (Bactroban) Verkossa Ilman Reseptiä\nOstaa Micoban (Bactroban) Ilman Reseptiä\nMicoban (Bactroban) Kuvaus\nMicoban on antibiootti voide, joka on tehokas hoidettaessa märkärupi ja muut ihotulehduksia, että bakteerit syitä. On tärkeää huomata, että tämä voide ei toimi sieni-infektioita tai virusinfektioiden.\nMicoban koostuu 2 lääkitys: sulfametoksatsolin ja trimetopriimi. Ensimmäinen inhiboi synteesi dihydrofoolihappopeptidiä (aine tärkeä ihmisen ja bakteerien aineenvaihduntaa), kun taas viimeksi lohkojen seuraavassa vaiheessa sen biokemialliset sykli: muodostumista tetrahydrofoolihapoksi joka esiintyy vain mikro-organismit.\nTämä lääkitys tehoaa streptokokit, stafylokokit pneumokokki, basilli punatauti, lavantauti, E. coli, Proteus, ja tehoton Mycobacterium tuberculosis, spirokeetoista, Pseudomonas aeruginosa. Bactrim sovelletaan hoidossa keuhkokuumeen ja muiden sairauksien hengitysteiden, ruoansulatuskanavan järjestelmät, urogenitaali- järjestelmät aiheuttanut bakteeri-infektioiden, jotka kehittävät leikkauksen jälkeen ja muut.\nMicoban on antibakteerinen. Se toimii lopettamalla tuotanto olennaisten proteiinien bakteerien tarvitsemia hengissä.\nMicoban tunnetaan myös Mupirocin, Centany.\nyleisnimellä Micoban on Mupirocin.\nMicoban (Bactroban) Annostus\nMicoban on saatavilla:\nNoudata ohjeita käyttää tätä lääkettä, jos lääkäri. Käytä Micoban täsmälleen ohjeiden mukaan.\nMicoban olisi sovellettava suoraan iholle.\nTämä voide on yleensä levitetään iholle 3 kertaa päivässä, yleensä 1-2 viikkoa.\nEnnen käytä voidetta, varmista, että kyseinen alue on puhdas ja kuiva.\nLevitä ohut kerros voidetta hoidettavalle alueelle. Voiteen levittämisen jälkeen, voit käyttää sideharsoa kattamaan teennäinen.\nPese kädet heti käytön jälkeen Micoban.\nMicoban (Bactroban) puuttuu annoksen\nMicoban (Bactroban) Yliannostus\nJos yliannostuksen Micoban ja et tuntuu hyvältä kannattaa käydä lääkärin tai terveyden hoidon tarjoajalle välittömästi. Yliannostuksen oireita: huimausta, uneliaisuus, pahoinvointi, oksentelu, ruokahaluttomuus, vatsakipu, päänsärky, keltaisuus ihon tai silmien, verta virtsassa, pyörtyminen.\nMicoban (Bactroban) Varastointi\nSäilytä huoneenlämmössä välillä 15 ja 30 astetta C (59 ja 86 astetta F) pois kosteutta ja lämpöä. Heitä pois voimassaoloajan jälkeen. Säilytettävä lasten ulottumattomissa.\nMicoban (Bactroban) Sivuvaikutukset\nMicoban on sen sivuvaikutuksia. Yleisimpiä ovat:\nHarvinaisempia mutta vakavampia haittavaikutuksia aikana ottaen Micoban:\nreaktioita (ihottuma, nokkosihottuma, kutina, hengitysvaikeudet, puristava tunne rinnassa, turvotus, suun, kasvojen, huulten tai kielen liika kutina, huimaus)\nMicoban (Bactroban) Contra -indications\nÄlä ota Micoban jos olet allerginen Micoban osia.\nEi tiedetä, onko Micoban vahingoittaa sikiötä. Älä käytä tätä lääkettä ilman lääkärin neuvoa, jos olet raskaana tai imetät.\nÄlä ota Micoban jos sinulla on astma tai sinulla on vaikea munuaisten tai maksan toiminnan häiriöitä.\nDo ei ota Micoban jos olet aiheuttama anemia foolihapon puutteesta.\nMicoban tulee käyttää erittäin varoen, lapset alle 5 vuotta vanha; turvallisuutta ja tehokkuutta näillä lapsilla ei ole vahvistettu.\nÄlä juo alkoholia tai käyttää lääkkeitä, jotka voivat aiheuttaa uneliaisuutta (esim nukkua aids, lihas relaxers), kun käytät Micoban; se voi lisätä niiden vaikutuksia. Kysy apteekista, jos sinulla on kysyttävää, mitkä lääkkeet voivat aiheuttaa uneliaisuutta.\nÄlä käytä Micoban laajoilla rikki tai vaurioitunut iho, varsinkin jos sinulla on munuaisten vajaatoimintaa.\nVältä altistumista auringonvalolle tai saada ruskettunut.\nÄlä lopeta Micoban äkillisesti.\nMicoban (Bactroban) Usein kysyttyä\nQ: Mikä on Micoban käytetään?\n: Micoban hoidetaan tiettyjä ihotulehduksia, kuten märkärupi ja paise.\n: Jos yliannostus Micoban ja et tuntuu hyvältä kannattaa käydä lääkärin tai terveydenhuollon tarjoaja heti.\nK: Miten minun pitäisi säilyttää Micoban?\n: Säilytä huoneenlämmössä välillä 15 ja 30 astetta C (59 ja 86 astetta F) pois kosteutta ja lämpöä. Heitä pois voimassaoloajan jälkeen. Säilytettävä lasten ulottumattomissa.\nosta Micoban (Bactroban) verkossa ilman reseptiä, Osta Micoban (Bactroban) verkossa, Osta Micoban (Bactroban) ilman reseptiä, Osta Micoban (Bactroban) halvalla, Osta Micoban (Bactroban) ilman reseptiä, Osta Micoban (Bactroban) Kanadasta, Osta Micoban (Bactroban) Kanada, Ostaa Micoban (Bactroban) verkossa, Ostaa Micoban (Bactroban) online ole reseptiä, Ostaa Micoban (Bactroban) ilman reseptiä, Micoban (Bactroban) suullinen pilleri\nOstaa Micoban (Bactroban) - Copyright ©2017


Charles Leclerc aikoo lyödä Kimi Räikkösen laudalta\nCharles Leclerc aikoo lyödä Kimi Räikkösen laudalta - nuorukainen latasi kovaa tekstiä: ”Kun kerran ajan Ferrarilla”\nKimi Räikkösen paikalle Ferrarille hyppäävän Charles Leclercin päätä ei palele huiman haasteen edessä.\nCharles Leclerc ja Kimi Räikkönen vaihtavat työpaikkoja keskenään. AOP\n15.12.2018 klo 21:57\nSebastian Vettel saa ensi kaudeksi uuden tallitoverin neljän Kimi Räikkösen kanssa viettämänsä Ferrari-vuoden päätteeksi. Ferrarin toista autoa ajaa ensi kaudella Charles Leclerc, 21, joka debytoi formula ykkösissä tällä kaudella Sauberin ratissa.\nLeclerc kuului aikaisempina vuosina italialaistallin junioriakatemiaan, mutta hyppäys kisakuljettajan paikalle on täysin toisenlainen haaste. Tästä huolimatta nuoren monacolaisen päätä ei palele.\n– Paineita? Ei, en tunne sellaista. Tunnen saavani tukea ja olen tyytyväinen, Leclerc sanoi Motorsportin mukaan Autosprint-lehden palkintogaalassa.\n– Yritän tehdä parhaani ja vastata tallin asettamiin tavoitteisiin. Vierelläni on Vettelin kaltainen kuljettaja, joka on minulle tärkeä apu kasvamisessa ja oppimisessa. Hän on mukava ihminen ja mahtava kuljettaja.\nLeclerc ei aio tyytyä uudessa tallissa pelkkään ajeluun, vaan tavoitteena on heti kaksikin GP-voittoa - monacolaiselle Ferrari-kuljettajalle ne kaikkein mahtavimmat.\n– Kun kerran ajan Ferrarilla, on selvää, että haluan voittaa muutaman GP:n, esimerkiksi Monacon GP:n, kotikisani, ja Italian GP:n Monzassa. En osaa kuvitellakaan, millaista on ajaa Italiassa Ferrarin kuljettajana.\nTavoite on sanalla sanoen kova, kun miettii sitä, että Kimi Räikkönen onnistui voittamaan viiden viimeisen Ferrari-vuotensa aikana yhteensä vain yhden osakilpailun, lokakuun lopulla ajetun USA:n GP:n.\nLeclerc pääsi ajamaan Ferrarin kauden 2018 autoa useammankin kerran jo tämän vuoden aikana. Ensituntuma uuden tallin työkalusta on hyvä.\n– Auto oli uskomaton. Sitä on mahtava ajaa. Siihen liittyi suurta ylpeyttä ja suuria tunteita. Kyse oli tietysti vain testeistä, joten suorituskyvystä ei voi juuri puhua, mutta tunne autossa oli poikkeuksellinen.\n– En malta odottaa, että pääsen takaisin radalle. Aion valmistautua talven aikana parhaalla mahdollisella tavalla ja viettää aikaa perheeni kanssa. Se oli ainoa asia, jota kaipasin kauden 2018 aikana.\nFerrari esittelee ensi kauden autonsa 15. helmikuuta. Kolme päivää myöhemmin alkavat perinteiset talvitestit. Kauden 2019 ensimmäinen osakilpailu ajetaan 17. maaliskuuta Australian Melbournessa.\nVideo: IL pääsi Kimi Räikkösen kyytiin joulukuun alussa Porvoossa. JANNE PALOMÄKI


Itseni äärellä -meditaatio rentoutumiseen ja pysähtymiseen\nEtusivu / Äänitteet / Itseni Äärellä -Meditaatio\nItseni äärellä -meditaation avulla voit ottaa hetken aikaa itsellesi; rauhoittua ja pysähtyä kuuntelemaan itseäsi.\nMeditaatio on tarkoitettu itse tutkisteluun ja itsensä kuunteluun. Syvenny hetkeksi itsesi äärelle ja oivalla jotain uutta.\nVoit tehdä meditaation lepoasennossa tai istualtaan.\nMikäli haluat, voit varata itsellesi kynää ja paperia ajatusten ylös kirjaamista varten. Halutessasi voit pysäytellä nauhaa kirjoittamisen ajaksi.\nLöydät meditaation osoitteesta https://youtu.be/120b9QhBkTI\nHalutessasi voit ladata puhelimellesi meditaation maksutta verkkokaupan kautta. Lisää tuote ostoskoriin ja suorita “maksu” loppuun. Sinulta ei veloiteta mitään. Tämän jälkeen pääset lataamaan maksutonta meditaatiota.\nItseni Äärellä -Meditaatio määrä\nItseni äärellä -meditaation avulla voit ottaa hetken aikaa itsellesi, pysähtyä ja kuunnella itseäsi sekä rauhoittua itsesi äärelle kuulemaan sinua\nKirjoita ensimmäinen arvio tuotteelle “Itseni Äärellä -Meditaatio” Peruuta vastaus\nTags: itseni äärellä, itsensä kehittäminen, itsetutkistelu, kehittyminen, meditaatio, rentoutuminen, äänite


Hyvä luontokuva ei vaadi kallista kalustoa – Katso riihimäkeläisen Antti Siposen upeat kuvat ja lue vinkit – Hämeen Sanomat\nHyvä luontokuva ei vaadi kallista kalustoa – Katso riihimäkeläisen Antti Siposen upeat kuvat ja lue vinkit\n23.6.2019 16:58 Lari Seppinen\nAntti Siponen kertoo, miten syntyy hyvä luontokuva.\nLuontokuvaaja Antti Siposen mukaan kiehtova eläin- tai lintukuva on harvoin pelkkä potretti, vaan siihen kannattaa ikuistaa myös ympäristöä. Kuva: Esko Tuovinen\nKun aloittaa luontokuvaamisen, ensimmäiseksi kannattaa opetella kuvausvälineiden toimintaa.\n– Ei tarvitse mitään kalliita välineitä. Edullisimmilla kameroilla saa hyvää jälkeä, kun niitä vain käyttää oikein, luontokuvausta 10 vuotta harrastanut Antti Siponen sanoo.\nRiihimäkeläinen Siponen aloitti valokuvaamisen jo rippikouluikäisenä, jolloin hän kuvasi vielä itse filmejä.\nVuonna 2005 hän hankki ensimmäisen digitaalisen kameransa ja kiinnostui erityisesti luontokuvaamisesta.\nKun välineet ovat hallinnassa, kohteen valintaan kannattaa kiinnittää huomiota. Kuvauskohde täytyy tuntea, jos haluaa saada esimerkiksi laadukkaita lintu- tai eläinkuvia.\n– Aamun vastavaloja kurkien parissa. Neljä kurkea innostuivat kovaan painiin aamutoimien ohessa. Nouseva aurinko heijastuu järvenpinnasta. Actionkuva, luonnehtii Antti Siponen. Luontokuvat: Antti Siponen\nKuvaajan on syytä tietää, miten kohdetta kuvataan, missä sitä pystyy lähestymään ja miten kuvauskohteet käyttäytyvät.\nTärkein asia valokuvaamisessa on Siposen mielestä valo.\n– Kannattaa opetella, miten valo käyttäytyy ja miettiä tarkasti, haluaako vasta-, myötä- vai sivuvaloa, Siponen toteaa.\nSiponen sanoo, että monesti helpoin myötävalo ei ole kiinnostavin ratkaisu. Muut vaihtoehdot voivat kuitenkin olla haastavampia kuvata.\nAamu- ja iltavalot ovat sävyisyydeltään lämpimiä ja pehmeitä verrattuna kovaan ja kirkkaaseen keskipäivän valoon. Ero on suuri lopputuloksen kannalta.\n– Kovassa keskipäivän valossa on turha kuvata vastavaloon. Silloin saa yleensä vain mustia siluetteja. Pehmeämmissä ilta- ja aamuvaloissa vastavalot toimivat todella hyvin.\nLuontokuvaa kannattaa etsiä erilaisista ja erikoisista sääilmiöistä.\nSiponen on erikoistunut sumujen kuvaamiseen, mutta myös kovat vesi- ja lumisateet tai poikkeukselliset valot tarjoavat mahdollisuuksia.\nPeruspilvinen tihkusade on usein puolestaan ankea ratkaisu, sillä siinä ei näy luonnon ominaisuuksia. Se voi toimia esimerkiksi lähikuvissa, mutta ei ole kovin toiminnallinen vaihtoehto maisemakuvissa.\n– Jos vesisade näkyy kuvassa sateena, se tarjoaa uusia mahdollisuuksia. Kalustot kestävät nykyään hyvin säätä, mutta tarvitsevat silti suojaa sateilta, Siponen kertoo.\n– Aikainen aamu laulujoutsenia kuvatessa. Joutsenet kaulakkain luovat erikoisen asetelman. Aamu ennen auringon nousua on kylmän sininen. Sumuinen järven pinta pehmentää taustaa ja kontrasteja, taustoittaa Antti Siponen.\nKameroihin on myynnissä kangassuojia sadekeleille. Vedenpitävästä kankaasta voi myös itse tehdä kuminauhalla kiinnitettäviä ja objektiivin ympärille puristuvia suojakankaita.\nErityisen tärkeää on se, miltä kuvausympäristö näyttää.\n– Kiehtova eläin- tai lintukuva on harvoin pelkkä potretti. On kiinnostavampaa, jos ympäristö näkyy kuvassa ja siinä esiintyy esimerkiksi kasvillisuutta tai vesistöä, hän taustoittaa.\nYmpäristöä sisältävä kuva vähentää laitteistovaatimusta.\nTällöin ei tarvitse välttämättä pisintä putkea, jolla linnun saa mahdollisimman isona ruutuun. Käytössä voi olla myös lyhyempi putki, jolla ympäristö näkyy kuvassa.\n– Tässä on sumuaamun vastavalokuva. Tyyni vedenpinta luo kaislikosta kivan heijastuksen. Vastavalo tekee kuvasta graafisen siluettikuvan. Sumu verhoaa taustan ja nouseva aurinko luo lämpimät värisävyt. Kuvassa nuori nokikana kurottaa ruokaa kaislikosta, kertoo Antti Siponen.\nSiponen itse käyttää nykyään usein kuvauskojua. Parhaat kuvat tulevat usein piilokojusta, kun linnut ja eläimet kulkevat rohkeasti lähempänä kuvaajaa.\nKameran suhteen mahdollisuudet ovat nykypäivänä laajat. Siponen ei osaa suositella kuvaamiseen mitään tiettyä kalustoa.\nHän kuitenkin muistuttaa, että maisemakuvissa käytetään laajakuvaa ja arkoja eläimiä kuvattaessa tarvitsee pidemmän polttovälin objektiiviin.\nPolttoväli on mitta sille, miten paljon systeemi kokoaa tai hajottaa valoa.\nKameran valintaan vaikuttaa paljon myös se, haluaako kantaa raskaampaa kalustoa vai selvitä pienemmällä kalustolla. HäSa\nAntti Siponen on 40-vuotias riihimäkeläinen luontokuvaaja, siviiliammatiltaan it-ohjelmoija.\nSiponen aloitti valokuvaamisen teini-ikäisenä ja on harrastanut luontokuvausta aktiivisesti jo yli 10 vuotta. Hän on erikoistunut luontokuvaamisessa lintuihin.\nSiponen sai kunniamaininnan Vuoden Luontokuva -kilpailussa 2012 linnuista sekä 2014 linnuista ja nisäkkäistä.\nSiponen voitti vuonna 2015 pohjoismaisen luontokuvakilpailu Nordic Nature Foto Contestin Uhattu luonto -sarjan. Vuonna 2013 hän oli toinen Liminganlahden Lintukuvakilpailussa ja viides Swiss Ornithological Institute Photo Competition -kilpailussa.\nAsiasanatluontokuvaus valokuvaus vinkit


HePo osallistui maahanmuuttajien liikuntapäivään Vantaalla | Helsingin Polkupyöräilijät ry\nOlet tässä: Etusivu > HePo osallistui maahanmuuttajien liikuntapäivään Vantaalla\nHePo osallistui maahanmuuttajien liikuntapäivään Vantaalla\nHePo oli mukana toteuttamassa maahanmuuttajille räätälöityä liikuntapäivää Vantaan Tikkurilan urheilupuistossa 19.8. Tapahtumaan osallistui toistasataa aikuista maahanmuuttajaa, jotka suorittavat Edupolin oppilaitoksessa kotouttamiskoulutusta. Liikuntapäivän tavoitteena oli tarjota halukkaille mahdollisuus kokeilla Suomessa suosittuja ulkoliikuntalajeja ja harjoittaa suomen kielen taitojaan aurinkoisessa ulkoilmassa. Lajeina oli pyöräilyn lisäksi mm. polttopalloa, joogaa ja mölkkyä.\nPyöräilypisteessä halukkaat saivat kokeilla taitorataa, jossa testattiin karkeita pyöränhallintataitoja, kuten tarkkuusajoa, korokkeen ylittämistä, pujottelua, hidasajoa, kiihdyttämistä ja pysäyttämistä. Osallistujat oppivat myös pyöräilyyn liittyvää suomen kielen sanastoa ja liikennesääntöjen perusteita. HePosta mukana oli pyöräilyohjaaja Satu Leppänen.\n“Tämä oli hieno tapahtuma ja olen iloinen, että HePo sai olla siinä mukana. Joku kävi pyörän selässä elämänsä ensimmäistä kertaa. Taisi pyöräilykärpänen purra montaa osallistujaa.” -kommentoi Leppänen tunnelmia päivän jälkeen.\nMyös Edupolin maahanmuuttajakouluttaja Leena Vepsäläinen piti liikuntapäivää onnistuneena. “Oli palkitsevaa nähdä opiskelijoiden riemukkaat ilmeet, kun he rohkaistuivat pyörän selkään ja vanhat taidot vuosien takaa tulivat käyttöön. Yksikin opiskelija pyöräili tässä tapahtumassa ensimmäistä kertaa kolmeenkymmeneen vuoteen!” -kommentoi Vepsäläinen osallistujien kokemuksia.\nHePo järjestää yhdessä Helsingin Liikuntaviraston kanssa pyöräilyn alkeisopetusta maahanmuuttajille 12. ja 19. päivä syyskuuta. Lisäksi yhdistys organisoi pyöräilytoimintaa turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskuksissa. Jos olet kiinnostunut tulemaan maahanmuuttajille suunnattuun pyöräilytoimintaan, ota yhteyttä Satu Leppäseen (satu.leppanen (at) hepo.fi).\nSatu Leppänen kertoo osallistujille, kuinka taitorataa on tarkoitus pyöräillä.\nTagit:maahanmuuttajien pyöräilykoulutus, pyöräilyohjaaja, Vantaa\n← Katuajoista oppia ja varmuutta kaupunkipyöräilyyn\nPuheet ja todellisuus Töölönlahdenkadulla →


Kukat nousevat maasta – Kotimaa\n23.05.2015 16:14 - Liisa Järvinen\nKukkaset ovat puhjenneet maahan, laulun aika on tullut… Katselkaa kedon kukkia, kuinka ne kasvavat… Ihmisen elinpäivät ovat niinkuin ruoho, hän kukoistaa niinkuin kukkanen kedolla.\nHetkinen, ei se niin mene, tarkkaan ottaen! Raamatun teksti uudistettiin viimeksi jo 1992. Jos lähtee ulkomuistista runoilemaan, sanat eksyvät tutuille poluille. Otan Kirjan käteeni ja tarkistan.\nKukat nousevat maasta, laulun aika on tullut… Katsokaa kedon kukkia, kuinka ne nousevat maasta… Ihmisen elinaika on niin kuin ruohon: kuin kedon kukka hän kukoistaa. (Laul.l. 2 , Mt 6, Ps 103)\nHelluntaiksi puhkesivat pihani kukat ja siitä tämä runolliseksi heittäytyminen. Kun vanhojen ruohojen ja risujen ryteiköstä pukkaa uutta vihreää ja väriä, se on aina uusi ihme, tapahtukoon kuinka monetta kertaa jo. Ei ihme että Raamatun kuvakielikin kulkee samoja polkuja. Luonto asettuu vertaistueksi ihmiselle kasvun maisemissa niin ulkona pihassa kuin sielun salaisissa ryteiköissä.\nKukkien vuosittain uudistuvassa kasvussa minua puhuttelee erityisesti sen yhteys aikaan. Niin ihmiselle kuin ruusulle kukoistusaika on rajallinen. Joskus mielessä häivähtää kateus: mikäs kukkien on kukkiessa, kun lakastumisen jälkeen saavat odottaa taas uutta kevättä ja uutta kasvua. Ihminen sen sijaan – kun alkaa havaita itsessään lakastumisen merkkejä, pitää(kö) odottaa peräti iankaikkisuuteen asti, jossa luvataan uusi ruumis. Jos kukka tietäisi huomenna kuolevansa, uskaltaisiko se tänään kukoistaa? Ihminen tietää. Tuli syötyä hyvän ja pahan tiedon puusta.\nAika on kummallinen ilmiö. Ihmisen ikääntyessä se toisaalta venyy, toisaalta lyhenee. Yksinäinen iltahetki saattaa tuntua uuvuttavan pitkältä. Mutta vuoden kierrossa uusi kevät tulee entistä nopeammin. Siinä on oma lohtunsa. Vaikka kroppani ei työstäkään uutta versoa samaan tapaan kuin tulppaani tai juhannusruusu, ilo lisääntyvästä valosta ja luonnon kauneudesta uudistuu. Jotakin kasvua siis kuitenkin sielun ryteiköissä. Luonto asettuu vertaistueksi ihmiselle. Luomistekojen visuaalinen ilme löytää sanoituksen Raamatun lehdiltä:\nRuoho kuivuu, kukkanen lakastuu, mutta meidän Jumalamme sana pysyy iankaikkisesti. Otetaan uusiksi: Ruoho kuivuu, kukka lakastuu, mutta meidän Jumalamme sana pysyy iäti. (Jes. 40:8).\nOma uuden kasvun ihmeensä on sekin, kun jokin lakastunut sana, jokin kuivaksi kaluttu raamatunlause alkaa elää. Helluntain tuulenpuuska puhaltaa monikielisesti.\nIhana teksti. Elän sen tunnelmissa juuri nyt pikkumökilläni. Kauneus on niin vaukuttavaa, etteä tuntuu, ettei enempää enää kestäsikään! Linnut, Jumalan laulajat, pitävät seuraa.\nLuonnon kauneutta saatetaan joskus väheksyä. Kuitenkin sitä kautta voi nähdä pilkahduksen paratiisin puutarhasta. Eikä vain nähdä vaan käyttää sitä luovana työkaluna. Vaikka runoissa tai maalauksissa tai sävellyksissä.\nTodella kauniisti osaat sanasi sovittaa\nkevään kukkaan kirvoittaa


Osta Citin ilman reseptiä apteekki\nOnko citin työtä kaikille?\nRuoansulatusentsyymeistä amylaasi pilkkoo hiilihydraattia, proteaasi valkuaisainetta ja lipaasi rasvaa, citin 10mg, 5mg. Tartuntoja on ku- vattu tapahtuneen saastuneiden kosketuspintojen, kuten. Yleisimmät syyt yhteydenottoon ovat olleet ahdistus, masennus, itsetuhoisuus ja ihmissuhdeongelmat, acimax apteekkiverkkokauppa hämeenlinna. Potilas viluinen ja hänellä on kylmä. Termit: mustuainen, pupilla, pupilli silmän värikalvon keskellä oleva aukko, hintavertailu biamotil espoo. Lamivudine Teva Pharma B.V. 150 mg kalvopäällysteiset tabletit lamivudiini. Tä- män vuoksi väitöstutkimuksessa selvitettiin myös, edistääkö tau, citin hinta viron apteekissa resepti. Sen oireita voidaan kuitenkin hoitaa ja pitää kurissa. Uusi menetelmä tehostaisi uuden hammasluun kasvua Alzheimerin, halpa hinta citin joensuu. Τ raumatisoituneet ihmiset kärsivät pelottavista ja usein omalaatuisista oireista.\nCitin: Miten ottaa\nMitä kalliimpi tuote, sitä enemmän se yleensä, cetirizine 10mg, 5mg. Jos kaura on kontaminoitunut matkan varrella gluteeniviljoilla, se ei ole enää gluteenitonta. Ultraääni sopii kaikille ihotyypeille ja varsinkin, jos haluat erittäin hellävaraisen kuorinnan tai epäpuhtauksiin taipuvalle iholle puhdistavana, lääke bpzide vaasa. Aivolisäke, käpyrauhanen ja hypotalamus sijaitsee päässä. Henlen lingon paksut ja ohuet osat, halpa hinta citin ilman. Kun alkuaine luovuttaa elektroneja se hapettuu. Hilseilevän, taliköhnää muistuttavan ihottuman oireita ovat hilse päänahassa ja huonosti, osta citin suomesta hinta. Tulipa käytyä luuytimen luovutusoperaatiossa viime perjantaina. Aika terve muuten ja leikeissä viihdyin, citin geneerinen lahti. Olemme jakaneet epästeriilit ja steriilit puhdastilakäsineet materiaaliensa mukaan omiin ryhmiinsä sopivimman käsineen valinnan.\nMiten ostaa citin ilman lääkäriä?\nEdematous oireyhtymä: keuhkopöhön ja aivojen, sydämen ja munuaisten vajaatoiminta, maksakirroosi, Citin (cetirizine) 10mg, 5mg. Syövän toteaminen eli syöpädiagnoosi vaatii aina tarkkoja tutkimuksia. Vältä asentoja, jotka kuormittavat liian kauan, toistuvasti tai yksipuolisesti tuki- ja, citin verkkoapteekki pori. Tämä koostumus heijastaa kehon oman lämmön takaisin infrapunasäteilyn muodossa. Tapaturmat luokitellaan yleisesti koti- ja vapaa-ajan tapaturmiksi, citin itsehoitolääke ilman. Katso sanan anamneesi käännös suomi-englanti. Jean-Pierre Léaud on neuroottinen ohjaaja René Vidal, järjestys dexazol suomessa. Benigni, Elli Vuorinen, Pinja Partanen Jasmiini Ottelin Edith, Taru Varpumaa Eläimiä eläimille, Taru Pohjavirta ja Mark Ståhle Hänen tilanne, Jenni Rahkonen. Tuotteiden tuoksu ei ole hajuhermoja hivelevä, muttei mikään pahakaan, citin hintavertailu jyväskylä. Laajakaista Kuitu -liittymällä eli Elisa Netti Lite Kuidulla saat huippunopean ja luotettavan internet-yhteyden yrityksesi toimitiloihin tai työntekijöiden.\nCitin: Mitä jos unohdat annoksen?\nVuonna 1945 valmistui National College of Apteekki, citin cetirizine. Vapaa-ajalla toimii kahden kissan palvelusväkenä ja opettelee. Bisfosfonaatteja saaneilla potilailla raportoidut samanlaiset murtumat ovat olleet usein molemminpuolisia, reseptillä citin kuopio. Klooratuista liuottimista maaperässä on laajimmin todettu trikloorieteeniä, jonka pitoisuudet ovat alittaneet alemman ohjearvon. Myrkkynääpikkä ollen erinonomainen valokuvaesimerkki herkullisen koivunkantosienen rinnalla, citin kapselit joensuu. Sinivalo ei aiheuta mutageenisiä vaikutuksia soluihin. Noista kolmesta nopeiten ilmeisesti, sen vähän, ostaa elater online. Joo, noinhan tuo Gustafsson kertoili, että lääkäri oli kysynyt häneltä, uskaltaisiko Gustafsson katsoa kuvia, joten siellä ne olivat kasvoluut sikin. Pääsin, ja puolentoista vuoden jälkeen jatkoin kiintiössä farmasian laitoksella farmaseutin opintoja, jotka kestivät kolme vuotta, lodin suomesta mikkeli. Värttinäluu, eli radius, on toinen kyynärvarren pitkistä luista.\nCitin: Genericsin luotettavuus ja turvallisuus\nMartalla oli vaikea sairaus: perinnöllinen munuaisten monirakkulatauti, 10mg, 5mg citin. Jos se on standardipoikkeaman verran suurempi, saat kaksi tähteä. Teorian mukaan masennuslääkkeet vaikuttavat eri teitä sen mukaan, onko kyse vanhoista trisyklisistä vai uudemmista serotoniinin, citin tilaus. Iskiaskipu, kolmoishermosärky, ms-tauti ja polyneuropatia ovat esimerkkejä neuropaattisesta kivusta. Ylihengitys järkyttää tätä tasapainoa ja syntyy kemiallinen reaktio, jonka seurauksena elimistö ei, halvat hinnat citin hinta. Kari Cantell kehitti menetelmän, jolla voitiin valmistaa luovuttajaverestä eristetyissä valkosoluissa interferonia riittävästi ensimmäisiin virus- ja syöpätautien. Osa suomalaislapsista saa vaarallisen suuren määrän nitriittejä ravinnossaan, Elintarviketurvallisuusvirasto Evira varoittaa, mistä ostaa medoxicam oulu. Koska erilaisten palamattomien hiilivety-yhdisteiden lukumäärä pakokaasuissa on hyvin suuri, ovat niiden haittavaikutuksetkin sangen moninaiset. Eri nimikkeet ja eri taksat suuntaavat menetelmäkäytäntöä laadullisesti perusteettomaan suuntaan, nor dacef korvaava lääke turku. Kupari hohtaa nyt kylpyhuoneessa niin peilin reunassa kuin roskiksessa.


Henri Ansion huippujuoksu Mont-Blanc Marathonilla | Trailrunning.fi\nBy Terho Lahtinen on heinäkuu 2, 2018 in Juoksijan näkökulma, Kisaraportit\nHenri Ansio kisan loppunousussa. Kuva: Ski & Run\nSuomen polkujuoksun ykköstykki Henri Ansio lunasti viime vuoden MM-kisojen nelossijalla pääsyn myös muihin isoihin kisoihin maailmalla. Tänä kesänä Henkan päätavoitteet ovat uudessa Golden Trail Series -kisasarjassa, johon on koottu kuusi ikonista kisaa maailmalta.\nSarjan avasi Zegama-Aizkorri Espanjan Pyrenneillä 27.5. Toinen osakisa Mont-Blanc Marathon juostiin sunnuntaina Chamonixin ympäristössä. Polkujuoksun ja monen muun outdoor-lajin kehto houkutteli erittäin kovan osanottajakaartin, jonka johtotähtenä oli kolmen kuukauden kisatauolta loukkaantumisen jälkeen palannut Kilian Jornet.\nTapahtuman yhteydessä juostiin useita eri matkoja, joilla oli mukana runsaasti suomalaisia. Golden Trail Seriesin kisamatka oli 42km. Nousua oli 2780m. Tässä Henri Ansion tunnelmia kisasta:\n– Zegama-Aizkorrin jälkeen fokus treeneissä tähtäsi pelkästään Mont-Blancin maratonille. Sainkin tehtyä kisojen väliin hyvän muutaman viikon mäkitreenisetin. Kisareitistä ei ollut muuta käsitystä etukäteen, kuin että sen pitäisi olla juostavampi Zegamaan verrattuna, ja sen pitäisi sopia meikäläiselle paremmin kuin hyvin.\n– Alku lähtikin hyvin käyntiin. Ensimmäiset 17 km oli melko tasaista, ja juoksin tämän pätkän ihan kärkiporukan mukana. Muutama kilsa tuli juostua Kilianinkin peesissä. Parhaimmillaan taisin käväistä kakkossijalla. 17 km:n huollossa oli pientä säätöä juomapullojen tankkauksessa, ja kärki pääsi hieman karkaamaan. Tästä alkoi pitkä +1000 m nousu, jossa kärki lisäsi vauhtia. Sijoitus mäen päällä oli kuitenkin 10:nnen paikkeilla, jonka olin ennen kisa laittanut tavoitteeksi.\nKärkiryhmä kisan alussa. Kuva: Ski & Run\n– Nousun jälkeen rullailtiin pitkään laskuun, joka oli hyvin juostavaa, joten pystyin palauttelemaan jalkoja ylämäen rasituksesta. 30 km:n jälkeen alkoi pitkä ja raastava loppunousu, jossa oli vain yksi lyhyempi alamäki. Tässä vaiheessa aurinko alkoi lämmittää juoksijoita, ja viimeinen 12km tiukkaa nousua kuumassa auringon paisteessa johti siihen, että ylämäet piti pääasiassa edetä kävellen. Tosin oli loppunousu muillekin raskas, ja sain parannettua sijoitusta lopussa pari pykälää.\n– Maali oli 2000m korkeudessa, jonne tulin ajalla 4:04:36 vajaat 10min kisan voittaneesta Kilianista. Sijoitus oli 7. todella kovassa porukassa. Juoksu oli hyvävoimaista melkein loppuun asti, joten voimien jako onnistui hyvin ja tavoite Top10 sijoituksesta täyttyi. Tästä onkin sitten hyvä lähteä kohti Golden Trail Seriesin seuraavaa kisaa Sierre-Zinalia elokuun puolivälissä Sveitsissä.\nSierre-Zinalin reittiprofiili ja alusta ovat myös oikein sopivia Henkalle, joten pidämme peukkuja ja jäämme jännityksellä odottamaan lisää kovia tuloksia.\nGolden Trail Seriesin yhteispisteissä Henkka on nyt 8. sijalla. Viiden osakilpailun jälkeen 10 parasta kutsutaan Etelä-Afrikassa juostavaan Finaaliin. Toivottavasti näemme Henkan siellä asti!\nSalomon Running Facebook-sivun liveseuranta, Henkkakin vilahtaa kuvissa:


Limapussitulehdus hoituu parhaiten liikunnalla ja opastuksella - Soveltava Liikunta SoveLi ry\nLimapussitulehdus hoituu parhaiten liikunnalla ja opastuksella\nBMJ-lehden julkaisemat tulokset perustuvat runsaan 200 lonkkabursiittipotilaan kahdeksanviikkoiseen tutkimukseen.\nOsana tutkimusta potilaat satunnaistettiin kolmeen ryhmään, joista yksi sai kortikosteroidipistoksen tutkimuksen alussa, toinen oli liikunnan ja opastuksen ryhmä ja kolmas verrokkiryhmä, jota vain seurattiin.\nKahdeksan viikon kuluttua kyseltiin potilaiden oireita ja tuntemuksia. Selvisi, että liikunnan ja opastuksen yhdistelmä osoittautui paremmaksi kuin kortikosteroidipistos, mutta ne kummatkin lievittivät kipuja enemmän kuin pelkkä odottaminen verrokkiryhmässä.\nSelvittääkseen hoitojen pitkäaikaisvaikutuksia tutkijat seurasivat potilaita kaikkiaan 52 viikon ajan. Tuolloinkin liikunnan ja opastuksen yhdistelmä oli parempi kuin pelkkä kortikosteroidipistos, mutta myös pistoksen saaneet kokivat kipujensa edelleen lievittyneen.\nBMJ-lehden eli entisen British Medical Journalin artikkeli (BMJ 2018;360:k1662): https://www.bmj.com/content/361/bmj.k1662


Jouluprinssi Viime vuonna päästiin nauttimaan elokuvan jatko-osasta, jonka nimi Jouluprinssi – Kuninkaalliset häät kertoo kaiken o\nTätä kolmen kilometrin lenkkiä ei tarvitse koskaan kiertää yksin, kertoo Markku Tamminen Ojoisilta. Hänen mukaansa ruuhk\nK-supermarket Mustapekka on ruokakauppa vaativille asiakkaille. Kauppa valittiin 2009 Pk-seudun, 2010 koko Suomen ja 2011 taas uudestaan Pk-seudun par\nNavitas Lily Womens Beanie Our women’s beanie is a super-soft classic fold over beanie with woven patch and a subtle mix of colours. The perfect\nFORD RANGER Super Cab 2,0TDCi 170 hp 4×4 XL Nettivaraosa – Ford Ranger – Doble cab – Ajoneuvon. – Ford Ranger Doble cab. Lis\nAjoneuvon vaihtoehtoiset polttoaineet – Wikipedia – Akkujen hinta on edelleen rajoittava tekijä: sähköautolle voidaan antaa joko hetkel\nKofeiini auttaa ihmisiä jaksamaan töissä, mutta mitkä ovat sen pidemmän ajan seuraukset? Heikot unet, vaiko parempi aivojen t


Studiotec Oy - Got problems? Soniblella on ratkaisuja!\nEtusivu › Ajankohtaista › Ajankohtaista › Got problems? Soniblella on ratkaisuja!\nGot problems? Soniblella on ratkaisuja!\nSonible on itävaltalainen audiolaitevalmistaja ja Studiotecin tuoreehko edustus. Soniblella on erinomaisten softatuotteidensa lisäksi rosterissa toistaiseksi vain muutama hardware-tuote, mutta jotka kuitenkin voivat ratkaista useita ongelmatilanteita.\nml:mio muuntaa ja haaroittaa MADIa\nOtetaan ensimmäisenä käsittelyyn ml (missing link) –sarjan mio. Kyseessä on pomminkestäviin metallikuoriin rakennettu MADI-konvertteri, josta löytyy RJ45, optiset SC- ja koaksiaaliset BNC –liitännät. mio saa virtansa powerCon-liitännän kautta, mikä mukailee otollisesti laitteen rungon luomaa fiilistä keikkakestävästä laitteesta.\nml: mio on bittitransparetti eli Soundcraft/Studerin ja DiGiCon omat MADI-implementaatiot kulkevat laitteen läpi, sisältäen valmistajien kontrollidatan muuttumattomana. Näin esimerkiksi sisääntuleva CAT-muotoinen data saadaan muutettua optiseksi, mikäli signaalitie sitä vaatii. Samalla syntyy myös koaksiaalimuunnos, joten laitetta voidaan käyttää myös yksinkertaisena MADI-splitterinä, esimerkiksi äänitystä tai varmuuskopioäänitystä varten. ml:mio ei kuitenkaan osaa muuntaa valmistajien erilaisia kontrollidatoja keskenään yhteensopivaksi eli Soundcraftilla ei edelleenkään voida käskyttää DiGiCon stageboksia tahi päinvastoin.\nSoundcraft Vi1:n omistajille ml:mio antaa kaivatun mahdollisuuden muuntaa MADI-signaalia stageboxien yleisesti käyttämästä CAT-muodosta vaikkapa RME:n MADIface USB:n ymmärtämään muotoon virtuaalista soundcheckiä tai monikanavaäänitystä varten.\nmio-pari toimii tarvittaessa myös CAT MADI-buusterina. Kahden purkin avulla voidaan kasvattaa CAT MADIn 100 metrin kaapelirajoitusta: muunnetaan signaali välillä vaikkapa BNC-muotoon ja sitten takaisin CATiksi ja voimme vetää MADIa toiset 100 metriä CAT muotoisena.\nmio sijoittuu 550 euron hintaluokkaan (alv 0%).\nml:1 on täydellinen seminaariäänikortti\nSoniblen toinen ratkaisupurnukka on ml:1, joka on rakennettu mion kaltaisesti kestämään rajummankin käytön, powerCon-virtasyöttöä myöten. Laitteesta löytyy USB-väylä, joka mahdollistaa laitteen käyttämisen äänikorttina kaikissa tietokoneissa ilman ajureiden asentelua. Se on siis täydellinen esimerkiksi seminaareihin tai neuvottelutiloihin, joissa satunnaisista tietokoneista on saatava ääntä PA-järjestelmään. Tietokoneen äänen saa ulos niin analogisena (2 x XLR) kuin digitaalisenakin (AES/EBU).\nMuita ulkoisia äänilaitteita varten ml:1 toimii myös passiivisena kaksikanavaisena DI-boksina asiaankuuluvine pädeineen, erotusmuuntajineen ja ground lift-kytkimineen. Lisäksi laitteessa on vaihdettavalla litiumakulla toimiva multitone-signaaligeneraattori, joka auttaa tekemään linjatsekkiä tai signaalitien ongelmia ratkottaessa.\nml:1 maksaa 240 euroa alv 0%.\nTarvetta monikanavaiselle päätevahvistimelle?\nSoniblen valikoimista löytyy myös laadukkaita monikanavaisia päätevahvistimia: D:16 ja D:24, jotka tarjoavat nimensä mukaisen kanavamäärän ja 250W (@ 4ohm) tehoa per kanava. Myös kanavaparien käyttäminen sillattuna on mahdollista. Molemmat laitteet ovat kooltaan 3 unittia ja painoa on vain noin 20 kiloa.\nPäätteiden perussisääntulo on analoginen D-sub-liitäntä, mutta vahvistimiin voi hankkia myös MADI (optinen & koaksiaali), Dante tai AES/EBU –digioptiokortin. Digioptioiden kanssa laiteesta saadaan soundillisesti kaikki irti (SNR > 110dB, max. THD (10Hz-30kHz) 0.05%) ja siksi D-vahvistimet ovatkin löytäneet tiensä muun muassa yliopistojen virtuaaliakustiikkatutkimuksiin ja muihin akustiikkamittauksiin. Vahvistinten ulostulot on toteutettu NL8-Speakon –liittimin.\nLisäoptiona on tarjolla myös DSP, jolla voidaan hallita kanavakohtaisesti viiveitä, dynamiikkaa ja taajuuskorjailua.\nOhessa laitteiden suositushinnat alv 0%:


Läjä Äijälä Kuva: Jussi Mankkinen / Yle\n23.9.2018 • Päivitetty 23.9.2018 22:23\nLäjä Äijälä ja sähköisiä musiikkilaitteita. Kuva: Jussi Mankkinen / Yle\nLäjä Äijälän fetissisarjakuvia. Kuva: Jussi Mankkinen / Yle\nLäjä Äijälän The Kolmas -yhtye soittaa kokeellista sähköistä musiikkia. Kuva: Jussi Mankkinen / Yle\nLäjä Äijälä ja kukkatornista rakennettu musiikkilaite. Kuva: Läjä Äijälä\nLäjä Äijälä ulkoilee Sisu-kissan kanssa joka päivä. Kuva: Jussi Mankkinen / Yle\nLäjä Äijälä ja Sisu-kissa. Kuva: Jussi Mankkinen / Yle\nKulttuurivierasTerveet KädetFetisismiKaasunaamariMuusikotMusiikkiMusiikkikeikatHardcore punkPunkTornioSuomiSuomalainen punkÄäniJeesusSyntetisaattoriJohann Sebastian BachKulttuuri


Miksi kahvila-ravintolayrittäjän kannattaa lähteä opintomatkalle?\nToimiessani kahvila-ravintolayrittäjänä tein usein opintomatkoja ja suosittelen matkustamista niin kotimaassa kuin ulkomailla oppimistarkoituksessa kaikille toimiville yrittäjille. Olen matkustanut mm. Chilessä ja Argentiinassa, jossa vierailin kahdellatoista eri viinitilalla. Viinitiloilla osallistuin ohjattuihin viinitastingeihin ja sain tutustua viinin tuotantoprosessiin laajasti. Las Vegasissa puolestaan osallistuin maahantuomamme amerikkalaisen elintarvikkeen omistajan järjestämään upeaan seminaariin. Tuon reissun ehkä mieleenpainuvin muisto oli hotelli ja kasino MGM Grand:n tiloissa illalla järjestetty cocktail-tilaisuus, joka oli suureksi yllätykseksi kokonaan alkoholiton. Marraskuisesta Tallinnan kahviloiden vierailustani voit lukea täältä Kahvila-ja ravintola-alan konsultin havainnot Tallinnan kahvilakierrokselta.\nOpintomatkoilla olen saanut valtavasti ideoita. Uusia ajatuksia olen saanut ennen kaikkea tuotteiden osalta. Erilaiset ruoat ja eksoottiset maut maailmalla pistävät tuotekehittelyprosessin toimintaan. Mietin usein, voisinko mahdollisesti valmistaaa kahvila-ravintolassani jotain tämän paikallisen herkun kaltaista. Makumaailmaa kannattaa mielestäni usein tuunata suomalaiseen suuhun sopivaksi. Yksi perheyrityksistämme, Russian Fastfood, valittiin vuonna 1990 City-lehden vuoden parhaaksi Fastfood-ravintolaksi Helsingissä. Yrityksemme ehdoton hittituote oli zebureki, venäläinen lihapiirakka. Tuote oli loppupeleissä täysin meille kustomoitu eikä muistuttanut paljoa alkuperäistä versiotaan, mutta sillä ei ollut väliä, koska suomalaiset asiakkaat rakastivat sitä.\nPalvelukulttuurista oppia maailmalta\nOn opettavaista nähdä, miten eri lailla asioita tehdään maailmalla. Ekskursioilla olen mm. ihaillut miten monta asiakaspalvelijaa onkaan Thaimaan Bangkokin kahvila-ravintolassa yhtä asiakasta kohden tai ihmetellyt miten pitkälle itsepalvelu onkaan viety Brasiliassa Riossa ns. kiloravintoloissa. Oman kahvila-ravintolan palvelukulttuuria voi aina muuttaa, muotoilla ja kehittää, henkilökuntaa kouluttaa ja opettaa. Sanotaan, että vain muutos on pysyvää.\nJos toimit kahvila-ravintolayrittäjänä ja mietit kuumeisesti ensimmäisen opintomatkasi kohdetta, suosittelisin todennäköisesti Sinulle matkaa joillekin ravitsemisalan kansainvälisille isoille messuille. Ulkomailla ruokamessut ovat usein valtavan suuria ja nähtävää riittää monelle päivälle. Olisiko mahtavaa tutustua erikoisiin elintarvikkeisiin, innovatiivisiin ravitsemisalan laitteisiin ja huipputyövälineisiin maailmalla? Voisit verkostoitua kansainvälisten toimijoiden kanssa. Mikset ehkä toisi tuliaisena esimerkiksi erikoisia työasuja tai uutta sisustusrekvisiittaa omaan ravitsemusliikkeeseesi Suomeen?\nKotona ajatukset junnaavat paikoillaan\nOn usein hyvä irtautua hetkeksi tutusta arjesta ja tarkastella asioita matkan päästä. Omassa kahvila-ravintolassa koko ajan ollessa ei välttämättä edes näe mahdollisia epäkohtia. Saattaa olla haastellista päästä työntouhussa tavoiteltuun flow-tilaan, jossa uudet ideat pulpahtelevat solkenaan. Joskus pitää mennä kauas, että näkee lähelle. Tarjoan Kahvila-ravintolayrittäjän sijaispalvelua, joten nyt on reissuun lähteminen monelle kahvilan pitäjälle helpompaa kuin koskaan ennen. Kannattaa muuten aina ennen matkan varaamista selvittää oman kirjanpitäjän kanssa miten opintomatka kirjataan mahdollisesti yrityksen kuluihin.


Pitkäaikainen Stressi | Tuoreimmat Uutiset Kotimaa\n– Pitkäaikainen ahdistus ja stressi voivat aiheuttaa monenlaisia ongelmia aivoihin. Ne voivat vaikuttaa esimerkiksi muistiin tai keskittymiskykyyn. Immuunijärjestelmä. Ahdistus ja stressi voivat pitkittyessän vaikuttaa negatiivisesti immuunijärjestelmään, jolloin voi sairastua helpommin esimerkiksi flunssaan. Vatsaoireet\nJatkuvan lämpöilyn syytä ei useimmiten löydetä tutkimallakaan. Joskus mysteerilämmön on aiheuttanut stressi tai hormonihäiriö. Järvinen pitää suurimpana syynä elimistön termostaattihäiriötä. Ruumiinlämpö on kohonnut jostakin järkevästä syystä, ja lämmön ylläpitäminen on jäänyt elimistöltä päälle.\nStressi on väsymystä, kiirettä, alakuloisuutta ja päänsärkyä. Mutta joskus stressin oireet voivat ilmetä paljon vakavampina ja olla normaalista poikkeavia. Jos olet huomannut itsessäsi omituisia terveydellisiä ongelmia, ne voivat olla stressin aikaansaannoksia.\nTyöperäinen stressi on toiseksi suurin työterveysongelma tuki- ja liikuntaelinsairauksien jälkeen. Myös myönteinen stressi on kuluttavaa ja vaatii vastapainokseen lepoa ja vapaa-aikaa. Pitkäaikainen psyykkinen stressi muokkaa elimistön toimintaa monin tavoin.\nPitkäaikainen, voimakas stressi rasittaa elimistöä myös heikentämällä elimistön vastustuskykyä. Verisuonten ahtautumiseen liittyy hiljainen tulehdus, ja vastustuskyvyn heikkeneminen kiihdyttää tulehdusta entisestään, jolloin se voi muuttua krooniseksi. Jatkuva.\nPitkäaikainen stressi voi kuihduttaa värituotannon . Vuonna 2013 New Yorkin yliopistossa tehdyssä tutkimuksessa löydettiin yhteys pitkäaikaisen stressin ja hiusten harmaantumisen välillä. Pitkäaikaisen stressin aiheuttama tulehdustila saa kehon erittämään hormoneja,\nWalk Like An Egyptian Walk Like An Egyptian LLC is a boutique pet service company that provides personal and loving care to dogs and cats on the Upper West Side between 81st & 95th. Established in 2016, our mission is to make sure the owners are comforted and their loved ones are exercised and happy. Tekemistä Tampereella Alumiini Hinta\nPitkäaikainen stressi heikentää muistia ja jopa tappaa aivosoluja muistitilassa, Puttonen kertoi. Sen sijaan lyhytaikainen stressi nostaa suoritustasoa ja lisää muistia ja ajattelua. Kasvattajat voivat aiheuttaa vilkkaalle lapselle stressin, jos he pyrkivät taivuttamaan lapsensa kiltiksi.\nElimistölle on pahasta sekä liika stressi että stressittömyys. Sternberg on omissa tutkimuksissaan havainnut, että stressihormonien vähäinen eritys ja herkkyys autoimmuunisairauksille, kuten nivelrikolle ja astmalle, kulkevat käsi kädessä. Autoimmuunisairaudessa puolustusjärjestelmä hyökkää omia kudoksia vastaan.\nKeskeistä on, onko stressi tilapäistä vai jatkuvaa. Ly-hytaikainen stressi ei yleensä aiheuta ongelmia – se saa ihmiset tekemään parhaansa. Pitkäaikainen stressi voi olla monin tavoin vaarallista. Hyvä ja huono stressi Kun olemme innostuneita ja keskitymme siihen, mitä teem – me, olemme parhaimmillamme (ks. kuvio 2 alla). Tekeminen\nLyhytaikainen stressi voi olla hyvästä. Saamme ehkä tehokkaasti tehtyä asioita, kun luemme isoon kokeeseen tai teemme tärkeää koulutyötä. Pieni jännitys ja paineen tunne voivat auttaa meitä hyvään suoritukseen ja kannustaa meitä harjoittelemaan ennen isoa.


Miksi tietyistä asioista vaietaan?\nTuskinpa mikään toinen konflikti pohjoismaissa on saanut viime vuosikymmeninä yhtä paljon palstatilaa mediassa, julkisuutta kansainvälisillä areenoilla ja synnyttänyt niin paljon erimielisyyttä osapuolten kesken, kuin saamelaisten ja kantaväestön välinen ristiriita. Ruotsin, Norjan ja Suomen saamelaiskäräjät ja etenkin niiden radikaalisiiven edustajat maalavat kuvan asetelmasta jossa kukin näistä kansallisvaltioista edustaa vain pääväestöä ja toimii sen välineenä pääväestön kolonialistisessa sortamisessa. Tämän yksinkertaistavan kuvan alle on jäänyt piiloon ja paljolti valtakunnallisen median ja valtakunnallisten päättäjien huomion ulkopuolelle eri saamelaisryhmien väliset ristiriidat. Tämä katvealueelle jääminen on mahdollistanut hyvinkin räikeää syrjintää, johon valtakunnalliset päättäjät eivät uskalla puuttua koska pelkäävät tulevansa leimatuiksi "saamelaisvastaisiksi".\nNorjassa osa rannikon merisaamelaisista on jätetty lapsipuolen asemaan vuonokalastusoikeuksia järjestettäessä. Ruotsin osalta Suomessa yleinen käsitys on, että poronhoito on siellä saamelaisten yksinoikeus. Piiloon on jäänyt syrjintä joka sisältyy siihen, että vain etuoikeutettu joukko Ruotsin saamelaisista saa harjoittaa poronhoitoa. Ei riitä, että on saamelainen ja asuu saamelaiskylän alueella, vaan lisäksi on oltava Suomen paliskuntia vastaavan saamelaiskylän osakas. Tämä taas vaatii osakkaiden hyväksynnän, ja sen saaminen on kiven takana. Kun on uutisoitu että saamelaiskylä on voittanut valtion kalastusoikeuksia koskevassa kiistassa, ei oikeuksia olekaan tuomittu kylän alueella asuville saamelaisille, vaan saamelaisten poronhoitajien suljetulle osuuskunnalle.\nSuomessa saamelaisryhmien ja -kerrostumien väliset ristiriidat ovat kärjistyneet saamelaiskäräjillä edustettujen ja sen vaaliluettelon ulkopuolelle suljettujen statuksettomien saamelaisten väliseksi asetelmaksi. Asetelmassa on etnisen konfliktin ja etnisen syrjinnän aineksia. Saamelaiskäräjien valtaa pitävät lukumääräisen enemmistönsä avulla hallussaan Suomeen vuoden 1853 rajasulun jälkeen Norjasta ja Ruotsista muuttaneet ja pysyvästi asettuneet pohjoissaamelaiset, poliittisina liittolaisinaan viime sotien seurauksena Suomeen asutetut kolttasaamelaiset.\nAsetelma on karkeasti se, että nämä Suomessa suhteellisen nuoret etniset ryhmät syrjivät Suomen alueella iät ja ajat eläneiden, omakielisen ja -kulttuurisen kalastaja- ja metsälappalaisväestön jälkeläisiä, kiistäen näiden saamelaisuuden. Keskeisin ryhmä tässä joukossa ovat inarinsaamelaiset, joista vain osa on hyväksytty saamelaiskäräjien vaaliluetteloon. Pohjoissaamelaiset pitävät kolttien tuella hallinnassaan myös vaaliluetteloa vartioivaa vaalilautakuntaa, väittäen kykenevänsä identifioimaan varmuudella kuka on aito saamelainen ja kuka vain "muka-saamelainen". Vastoin kansainvälisten sopimusten perusperiaatteita he katsovat myös että heillä on tähän syrjivään karsintaan oikeus.\nKansainvälisen alkuperäiskansaoikeuden mukaan kullakin alkuperäiskansaryhmällä on oikeus itse päättää itse kuka kuuluu ryhmään sekä millä perusteilla ja mitä menettelyä noudattaen päätös tehdään. Vastoin kaikkia terveitä periaatteita pohjoissaamelaisten ja kolttien saamelaispoliittinen koalitio katsovat oikeudekseen myös valita, kuka saa "edustaa" inarinsaamelaisia saamelaiskäräjien hallituksessa ja lautakunnissa. Tänä vuonna valitun hallituksen kokoamisessa hallituksen ulkopuolelle syrjäytettiin "yhteistyökyvyttöminä" kaksi inarinsaamelaista joista toinen oli vaalien äänikuningatar ja toinenkin äänimäärältään kärkipäässä. Äänimäärien vaalimatemaattinen analyysi osoitti, että syrjäytetyt nauttivat luottamusta myös inarinsaamelaisten piiriin ulkopuolella. Heidän sijaansa koalitio asetti hallitukseen itse valitsemansa inarinsaamelaisten "edustajat".\nSuomessa saamelaisten sisäinen etninen konflikti liittyy vaatimuksiin Ylä-Lapin maanomistussuhteiden uudelleen järjestämisestä. Lyhyesti sanoen ja jossain määrin yksinkertaistaen vuoden 1853 jälkeen, pääosin kaudella 1864-1920 Suomeen muuttaneiden pohjoissaamelaisten poronhoitajien jälkeläiset vuoden 1945 jälkeen Suomen Lappiin asutettujen kolttien tuella vaativat väitettyjen alkuperäiskansaoikeuksiensa perusteella, että Suomen alkuperäisille kalastaja- ja metsälappalaisille kuuluvat maat on luovutettava tulokkaiden jälkeläisten kollektiiviseen hallintaan. Tämä tapahtuisi lisäämällä ratkaisevassa määrin saamelaiskäräjien valtaa maan käyttöä ja sen rajoituksia koskevissa asioissa.\nErimielisyyksien kohteena oleva alue muodostaa 10 % Suomen pinta-alasta, väkeä tällä alueella asuu vain noin 11 000, joista saamelaisia on n. 3500, muualla Suomessa asuvien saamelaisten määrä on n. 6500.\nAlue sijaitsee historiallisessa sillanpääasemassa idän ja lännen välissä, niin maantieteellisesti, kulttuurillisesti kuin uskonnollisestikin. Näiden elementtien lisäksi ja usein juuri ne taustana, kiista on eskaloitunut poliittiseksi. Eikä tälle kehityskululle ole näköpiirissä lyhyen aikavälin ratkaisumallia, sellaista, joista kaikki osapuolet voisivat olla edes tyydyttävästi samaa mieltä. Osapuoliin tulee lukea mukaan kotimaisten osapuolien (Suomen valtio, saamelaiskäräjät, erilaiset lapinkyläyhdistykset) lisäksi myös kansainväliset tahot ja vaikuttajat niin kuin YK ja EU.\nKun pyrimme arvioimaan erimielisyyksien syitä ja seuraamuksia, niitä tulee tarkastella laajasti ottaen kolmesta eri näkökulmasta, jokaisen niistä pitäen sisällään useita alakokonaisuuksia, joista on vuosikymmenten mittaan tuotettu mietintöjä, päätöslauselmia ja erilaisia ratkaisumalleja.\nAikahistoriallisesti tärkeä on ideologinen näkökulma joka antaa pohjan kummankin osapuolen, tavallaan kiveen hakattuihin näkökulmiin, joista ei voi luopua.\nToiseksi tulee tarkastella alueen omistussuhteita poliittiselta näkökulmalta, jonka eräänä kulmakivenä on juridiikka, siis kansainvälisoikeudellinen lainsäädäntö, joka puolestaan pohjautuu poliittisiin päätöksiin. Niiden pohjana ovat taas kolmantena kokonaisuutena sotilaallisin keinoin saavutetut valtioiden välisten voimasuhteiden muutokset ja niiden seuraukset, jotka ovat kuitenkin saaneet alkunsa poliittisista ideologiaan pohjautuvista päätöksistä (mm. Petsamon luovutus 1944). Lopulta kyse on eräässä mielessä suuresta oravanpyörästä, jossa kaikki on vaikuttanut kaikkeen ja tulee vaikuttamaan jatkossakin.\nYlä-Lapin kiistaa ei voida ratkaista vain kirjoittamalla nimet paperiin ja toivoen kaiken olevan sillä selvä. Vuosikymmenien ajan kyseistä kiistaa on koetettu ratkaista useiden arvovaltaisten tahojen, valtiopäämiesten (mm. presidentti Halonen) ja diplomaattien välityksellä ja kansainvälisillä foorumeilla, on pidetty monia istuntoja, muodostettu työryhmiä, asetettu selvitysmiehiä, tehty laajoja maaoikeustutkimuksia - ja kuitenkin osapuolet ovvat edelleen yhtä kaukana toisistaan, jos ei vieläkin kauempana kuin oltiin alkuasetelmissa 40 vuotta sitten.\nOn siten ilmiselvää, että kummalakin osapuolella on omat perustelunsa ja tavoitteensa pitkään vaikuttaneen kriisin ratkaisemiseksi. Se, mitä inarinsaamelaiset ja Inarin lapinkylän väki pitää oikeana onkin saamelaiskäräjien lähtöasetelmista katsoen täysin väärää ja tuomittavaa. Tähän lähtöasetelmaan sitten pitäisi Suomen valtion tai kansainvälisen foorumin, esimerkiksi YK:n, asettua tavallaan tuomarin asemaan, mutta kuitenkin ilman toimeenpanovaltuuksia, joilla toteuttaa päätöksiään. On erittäin suuri ja ilmeinen riski, että pohjoissaamelaisten etnonationalistien syöttämä alkuperäiskansapropaganda ja päättäjien ja sovittelijoiden Suomen tosiasiallisiin alkuperäisiin saamelaisiin liittyvä heikko tietotaso synnyttää sellaisia päätöksiä, jotka rikkovat alkuperäisimmän kalastaja- ja metsäsaamelaisväestön, ennen kaikkea inarinsaamelaisten ihmisoikeuksia.\nMiten ratkaista konflikti\nLopultakin ainoa oikea tapa ratkaista kyseinen konflikti on molempien saamelaisosapuolten, tässä tapauksessa siis saamelaiskäräjien ja Lapinkylien yhteistyöjärjestön kahdenvälisissä neuvotteluissa. Onhan kysymyksessä kuitenkin samaa väestöä edustavista organisaatioista. Sitä paitsi molemmissa organisaatioissa mukana olevat ihmiset ovat kaiken muun lisäksi vielä suuressa määrin sukulaisia toisilleen. Näin siitä huolimatta, että pohjoissaamelaiseen etnonationalistiseen ideologiaan kuuluu keskeisesti julistus siitä että vain heillä on puhdas saamelainen veri. Pohjoissaamelaiset johtajat toistavat mantran omaisesti, että metsä- ja kalastajasaamelaisiksi itsensä identifioivat eivät ole edes millään lailla saamelaisia, vaan kautta linjan suomalaisperäisten uudisasukkaiden jälkeläisiä.\nViimeksi YLE:n saamelaistoimitus uutisoi pääkaupunkiseudulla toimivan Citysaamelaiset-yhdistyksen entisen puheenjohtajan Pentti Pieskin lausuman: "Nykytilanteessa Saamelaiskäräjien vaaliluetteloon tulee sellaisia ihmisiä, joilla ei ole saamelaisia sukujuuria. Saamelaismääritelmä antaa mahdollisuuden valheellisille identiteeteille, että ihminen saattaa olettaa, että hän on saamelainen, vaikka hänellä ei olisi minkäänlaista taustaa sille."\nTällä ilmaisulla Pieski viittasi henkilöihin, joilta koalition työkaluna toimiva vaalilautakunta oli evännyt oikeuden rekisteröityä saamelaiskäräjävaalien vaaliluetteloon, mutta jotka Korkein hallinto-oikeus oli määrännyt luetteloon merkittäväksi sillä perusteella että nämä on katsottava saamelaisiksi. Pieski istuu Suomen saamelaiskäräjien hallituksessa ja on ilmentänyt pyrkimyksiä nousta käräjien puheenjohtajaksi.\nVaikka kansainväliset tahot ovat laatineet ja hyväksyneet tiettyjä päätöslauselmia ja lainsäädännöllisiä toimintamalleja (mm. ILOn 169 sopimus), joiden perusperiaatteita voidaan noudattaa myös maissa jotka eivät ole ratifioineet sopimusta, ei pysyvää rauhaa voida saavuttaa ellei saamelaiskäräjät sitä todella halua ja tee omalta osaltaan kaikkensa sen toteuttamiseksi. Rauhaa ei voida saavuttaa ilman, että hyväksytään myös statuksettomien saamelaisten ja Lapinkylien yhteistyöjärjestön oikeushistoriallisiin faktoihin perustuvat näkemykset. Osapuolten välinen keskinäinen kunnioitus voi rakentua ainoastaan tälle pohjalle. Löytyykö sellaista milloinkaan, onkin jo kokonaan toinen kysymys.\nIlluusio alkuperäisestä luonnonkansasta\nSaamelaiskäräjien vaatimuksissa ja niihin liittyvissä perusteluissa on täynnä ristiriitaisuuksia ja etnonationalistisen ideologian siivittämää mielikuvitusta. Satuilu ulottuu historiassa taaksepäin, kertoen siitä kuinka nämä saamelaiset ovat eläneet nykyisellä alueellaan aina. Kuten jo todettu todellisuudessa he siirtyivät näille alueille pääosin vasta vuoen 1853 jälkeen. Satuilu maalaa kuvan jonka mukaan kaikki saamelaiset asuvat Lapissa eläen poronhoidosta. Todellisuudessa saamelaisten enemmistö elää saamelaisalueen ulkopuolella, ja poronhoito on keskittynyt muutamien sukujen haltuun. Loput poronomistajat ovat pienomistajia, ja enemmistö saamelaisista ei omista poroja lainkaan. Satuilun mukaan saamelaisilla on ainutlaatuinen, herkkä ja pilaantumaton luontosuhde, joka ilmenee ennen kaikkea saamelaisessa poronhoidossa. Todellisuudessa poronhoito pyörii tuontirehun ja ruokinnan turvin ja luonnonlaitumia tuhotaan yhä huonompaan kuntoon ylisyöttämällä niitä.\nSaamelaisen etnonationalistisen satuilun arvo perustuu siihen, että tavallisten saamelaisten ja pääväestön on uskottava koko "paketti", oli se sitten faktaa tai fiktiota tai oli se sitten järkeen käypää tai mahdotonta. Arvostella sitä ei saisi missään olosuhteissa, koska silloin arvostelijalle napsautetaan heti saamelaisvastaisuuden leimakirves otsaan. Saamelainen utopia ja kuviteltu elämäntapamalli ovat edelleen yhdistävä voimatekijä, joka on saanut kannattajansa motivoitua jatkuviin kiistoihin Ylä-Lapin maanomistuksesta.\nSaamelaiskäräjien harjoittama yksiviivainen alkuperäiskansapolitiikka on saanut statuksettomat saamelaiset etsimään omia juuriaan ja hakemaan niille tunnustusta. Tosiasia on, että statuksettomat saamelaiset alkoivat etsiä omalle saamelaiselle identiteetilleen tunnustusta jo vuoden 1995 jälkeen, sen jälkeen kun eduskunta oli hyväksynyt saamelaiskäräjälain. Tällöin Suomen alkuperäisten saamelaisten jälkeläiset huomasivat että he ovat jäämässä toisen luokan kansalaisiksi omilla historiallisilla alueillaan. Tuolloin he ymmärsivät sen miten etnisille saamelaisille oli luotu sellainen mandaatti, että nämä saattoivat alkaa vaatia ILOn alkuperäiskansasopimuksen ratifiointia, mikä tarkoitti sitä, että etnisten saamelaisten historialliset oikeudet olisivat korvauksetta siirtyneet etnisiä saamelaisia edustavan saamelaiskäräjien hallintaan.\nSaamelaisen etnisen identiteetin luominen palveli vain pohjoissaamelaisten tarkoitusperiä. Erottavana tekijänä, jonka avulla "puhdasveriset" saamelaiset erottivat "aidoista saamelaisista" eli itsestään "väärät saamelaiset" eli Suomen alkuperäiset saamelaiset, oli Suomen lakiin otettu kieliperustainen saamelaismääritelmä. Tässä yhteydessä vaiettiin visusti siitä, että pohjoissaamelaiset eivät pääsääntöisesti täyttäneet Suomessa ILO:n alkuperäiskansasopimuksen vaatimusta yhtäjaksoisesta polveutumisesta alueen alkuväestöstä ja katkeamattomasta läsnäolosta alueella, jonka he vaativat alkuperäiskansaoikeuksiinsa vedoten omakseen.\nNiin kaunis ja värikäs kertomus saamelaisista voikin olla, todellisuudessa ei ole olemassa yhtä saamenkansaa tai Saamenmaata, vaan yhteisestä saamelaisesta identiteetistä puhutaan vain etnopoliittisista syistä. Siihen vedotaan ennen kaikkea laajojen maa- ja vesialueiden siirtämiseksi saamelaiskäräjienpäätösvallan piiriin. Saamelaiskäräjien luominen oli vain eräs keino saavuttaa lopullinen ratkaisu pitkittyneessä taistelussa todellista alkuperäiskansaa, metsä -ja kalastajasaamelaisia, vastaan saamelaisten yhtenäisyyden nimissä.\nTänä päivänä etnisten ja statuksettomien saamelaisten elämäntapojen välillä ei ole mitään todellista eroa, joka oikeuttaisi statuksettomiin kohdistetun syrjinnän. Paljon enemmän on yhdistäviä kuin erottavia tekijöitä. Vain poliittisista ja taktisista syistä puhutaan tänään saamelaisten elämänmuodon turvaamisesta, ikään kuin saamelaiset olisivat muusta väestöstä erillään elävä saareke.\nKiistan ollessa kuumimmillaan eduskunnassa saamelaiskäräjien edustajat vaikenivat Lapin todellisesta asutushistoriasta. Käräjien edustajat eivät kertoneet sitä, että todellinen Lapin alkuperäinen lappalaisväestö on asettunut alueelle huomattavasti aikaisemmin kuin nykyisten saamelaiskäräjien jäsenten esi-isät. Näitä alueita nämä lappalaisten alueelle tunkeutujat väittävät nyt omikseen ilman minkäänlaista historiallista ja oikeudellista todistusaineistoa, ja vastoin alueen oikeiden omistajien esittämää näyttöä.\nTämän vuoksi alueen todellinen alkuperäisväestö on ryhtynyt puolustautumaan ja vaatimaan oikeutta pohjoissaamelaisten röyhkeyttä vastaan. Saamelaiskäräjät on tehnyt todellisesta alkuperäisväestöstä syntipukin, jota se syyttää siitä että sen hankkeet eivät olekaan toteutuneet niin sulavasti kuin aikoinaan kuviteltiin. On kuitenkin melko vaikeaa ja kokoa lailla turhaa vierittää syytä näistä kaikista epäonnistumisista statuksettomien saamelaisten niskoille. Saamelaiskäräjäosapuolen tulisi katsoa peiliin ja tunnustaa tosiasiat sellaisina kuin ne ovat.\nMaanvalloitushanke ja siihen liittyvä Suomen Lapin todellisen alkuperäiskansan identiteetin varastaminen on epäonnistunut yksinkertaisesti sen takia, että sen perusteet ovat totuudenvastaiset ja koko hanke on siksi utopistinen ja epämoraalinen. Valheella on lyhyet jäljet, ja maata on rakennettava lailla ja oikeudella, eikä vääryydellä. Sitä vaatii yhtä lailla suomalainen kuin saamelainen oikeusperinne ja oikeudentunto, ja näiden kahden asettaminen vastakkain on puhtaasti sutkien ja ketkujen juonittelua, joka on tuomittu lopulta epäonnistumaan.


Posted 09/14/2014 09/19/2014 Niina\nToriparkkikirjoittelussa on kesän aikana tullut ilmi yhä mielikuvituksellisempia tapoja perustella hankkeen tarpeellisuutta. Toriparkki on erinomainen esimerkki käärmeen tunkemisesta pyssyyn, ja on kohtuullista, että kaupunkilaiset voivat muodostaa kantansa oikeaan tietoon perustuen.\nPerussuomalainen Taisto Penttilä kirjoitti 9.7. toriparkin rakennusvaiheen tuomista työpaikoista, joita kipeästi tarvitaan. Samaa argumenttia on käytetty viime aikoina usein.\nKauppatori ansaitsee kunnostuksen ja saattamisen 2000-luvulle ripeästi. Tähän ei tarvita toriparkkia, vaan on aivan selvää, että torin kansi voidaan kunnostaa ilman maanalaista autoluolaa.\nVihreät ovat esittäneet vuonna 2011 keskustan kehittämissuunnitelmassaan vaihtoehdon keskustan päivittämiseen ja pysäköintitilaratkaisuiksi.\nTyöpaikkoja ihmisille kaipaamme mekin, mutta uskomme, että samat rakennusvaiheen työpaikat muodostuvat jos torin kansi kunnostetaan ja jo olemassa olevia pysäköintitiloja laajennetaan sen mukaisesti, mikä pysäköintitarpeen lisääminen on. Emme vastusta autoja, vastustamme järjettömän kallista ja turhaa toriparkkia.\nToriparkkirakentamisella voi myös olla kielteisiä vaikutuksia työlle. Maanalaisen pysäköinnin rakentaminen on pitkäkestoista puuhaa, eikä torikauppa voi säilyä samanlaisenaan. Myös torin ympäristön viihtyvyys häiriintyy vuosiksi rakennusvaiheessa. Huolta tulee kantaa myös keskustan vetovoimasta rakentamisen ajalta. Miten käy pienten yritysten liiketoiminnan, terassiravintoloiden ja torikauppiaiden?\nToriparkin puolesta on valtuusto päättänyt ja korkein hallinto-oikeus sanansa antanut, vaikka moni konkreettinen asia on toki vielä auki. Jos toriparkkisuunnittelu todella käynnistyy, on vähintään varmistettava, ettei Turun Toriparkki Oy:n toivomaan hankkeeseen käytetä hupenevia verorahoja. Jos huolehtii työllisyydestä, huolehtii seuraavina askeleina, että kaupunkilaisten rahoilla tehdään ensisijaisempia investointeja. Toivottavasti tähän löytyy yhteistä tahtoa.\n⟵Nuoret voittivat budjettineuvotteluissa – oppivelvollisuus ei laajene\nTerveyskeskusmaksut taas käsittelyssä⟶


Vaarallinen leikki aiheutti koulun tyhjentämisen Helsingissä\nMaanantai 10.3.2014 klo 13.50 (päivitetty klo 21.24)\nKoululaisten välituntileikki päättyi 250:n oppilaan tyhjentämiseen rakennuksesta maanantaina Helsingissä.\nTaivallahden koulu tyhjennettiin oppilaista. (KARI PEKONEN)\nPelastuslaitos sai hälytyksen Eteläisellä Hesperiankadulla sijaitsevalle Taivallahden koululle maanantaina hieman ennen kello yhtä iltapäivällä.\n- Noin 11-12-vuotiaat oppilaat olivat välitunnilla sytyttäneet käsipapereita tuleen ja laittaneet palavia papereita ilmastointihormiin, paloesimies Jyrki Jefremoff kertoo.\nPalonalku huomattiin, kun koulun tiloihin alkoi muodostua savua.\n- Oppilaiden ja opettajien valppaus pelasti, Jefremoff kertoo.\nRakennus tyhjennettiin nopeasti noin 250:sta oppilaasta. Päivystävän palomestarin mukaan tyhjennys sujui rauhallisesti ja noin tunti hälytyksen jälkeen palo oli saatu hallintaan.\nPalonalku ei ehtinyt aiheuttaa mittavia vahinkoja ja koulupäivää voitiin jatkaa normaalisti.\nValistusta myös koteihin\nJefremoff kertoo, ettei Taivallahden koululla ehtinyt syntyä vakavaa vaaraa. Pelastuslaitos on kuitenkin tarjonnut koululle turvallisuusvalistusta.\nHän painottaa silti, että koulu ei voi yksin toimia valistajana.\n- Lapsille on kerrottava, että kaikissa tulitikkuleikeissä on riskinsä. Opettajilla ei ole välttämättä mahdollisuutta vahtia kaikkia satoja oppilaita, joten myös vanhemmilla on vastuunsa valistamisessa, hän toteaa.\nPaikalla oli kaksi pelastuslaitoksen yksikköä.\nJuttua päivitetty kello 21.24: Korjattu Jefremoffin titteli paloesimieheksi.


Deadline Torstaina: Globaalin kieliopin salaliitto\nMarjatta Mentula 4. joulukuuta 2014 klo 10.47\nSamaa mieltä Jokken kanssa: olisi hienoa osata kirjoittaa näin hyvin. Viisaasti!\nMinäkin luin Melenderin kirjoituksen maailmanmarkkinakirjallisuudesta. Tuli vähän mieleen "happamia sanoi kettu pihlajanmarjoista". Voi olla, että näin ei ole, mutta kuulosti siltä. Näkemys laskelmoivista kirjailjoista on vähintään turhaa synkistelyä.\nKirjailija kirjoittaa kuten osaa. Jos hän alkaa miettiä myyvyyttä ja vielä erikseen ulkomaille myyyvyyttä, se kyllä näkyy huonona tuloksena. Tästä on esimerkkinä kohuttu Varistyttö-trilogia, johon on kerätty kaikkea huomiota ja kohua herättävää kuten B-luokan elokuvaan seksiä ja väkivaltaa säännöllisin - lyhyin - välein. Minun mielestäni tämä sopisi esimerkiksi, moni ei näe näissä kirjoissa tätä. Kansissakin (muunneltu Carl Larssonin idylleistä) vielä vihjataan huhuun maailmankuulun taiteilijan Carl Larssonin seksijutusta nuoren palvelustytön (olikohan 17, ei alaikäisen) kanssa. Tämä voisi hyvinkin viitata rumaan myynnin varmisteluun.\nSe, että romaanissa on suomalainen fiktiivinen tai faktinen hahmo ei todellakaan tee siitä millään tavalla vähemmän käännettäväksi sopivaa. Me emme saisi tietää mistään mitään, jos kaikissa kirjoissa olisi vain yleisesti tunnettuja hahmoja. Näinhän ei ole eikä ole ollut ennekään. Se olisi myös erittäin tylsää! Eivät ne Sofi Oksasen virolaisetkaan mitään maailmanjulkkiksia ole.\nGlobalisaatio on täällä, mutta ei se vain huononna elämää, taiteessakaan.\nP.S. Minäkin olin haastamassa sinua inspiroivan blogin vuoksi, mutta ajattelin sitten, että olet tällaisen "hömpän" yläpuolella. Tässä erityismaininta ja KIITOS inspiroivuudesta!\nKyösti Salovaara 4. joulukuuta 2014 klo 11.17\nTietysti voisi uhota olevansa sen tai tämän ylä- tai ulkopuolella, mutta pakoon pääseminen taitaa olla mahdotonta, tässä elämässä. Kiitos nyt ja ennenkin lämmittää aidosti, vaikka myös vähän nolottaa. Joskus aikoinaan kun sai palkankorotuksen, oli hetken onnellinen mutta vähän ajan päästä alkoi ajatella, että olettaako työnantaja että ryhdyn olemaan sellainen tai tällainen vielä ponnekkaammin. (Oliko tuo suomalaista undersatementtia, en tiedä.)\nMutta... kun lueskelee ns. "viihdekirjailijoiden" tai "genrekirjailijoiden" haastatteluja niin kyllä useimmat heistä aivan aidosti pyrkivät kirjoittamaan "hyvin", olivatpa sitten määritelleet "tehtävänsä" miten tahansa. Harvan äänestä kuulee laskelmointia. Tietysti ihmiset saattavat puhua silotellen ja tekopyhästi, mutta missään ei ole todistettu että ns. vakavan proosan kirjoittajat olisivat sen puhdashenkisempiä.\nNaapurin pahojen motiivien korostaminen ja epäileminen on sekin jotenkin (nyky)suomalaista. Vai kuuluuko se länsimaiseen ajatteluun?\nMarjatta Mentula 4. joulukuuta 2014 klo 22.29\nNiinpä. Minäkin koen huolta, kun kiitetään. Ja kun itse kiitän, alankin ajatella, ketkä kaikki nyt jäivät kiitosta paitsi. Hassua! Se liittyy varmaan, ainakin osittain, kasvatukseen - ja suomalaisuuteen.\nSatakunnassa piti suhtautua kehuihin itseään vähätellen ja ujostellen. Ujostelua sanottiin häpeämiseksi. Olin unohtanut sen, kunnes eräs sukulainen sanoi ujostelevasta pikkupojastaan:"Marko häpee."\nVanhasuomalaisuuten ei sen sijaan kuulunut - ainakaan siellä meillä päin - toisten epäily. Oltiin nöyriä ja luottavaisen hyväntahtoisia. Nykyihmisten mielestä varmaan hölmön sinisilmäisiä.\nKyösti Salovaara 5. joulukuuta 2014 klo 0.06\nTulee mieleen, että onkohan nykyisessä tavassa palkita esim. kirjallisuutta mitä erilaisimmissa "kilpailuissa" eräänlaista kaupallista/teollista kiittämistä, jossa ei pyritäkään kiittämään kaikki jotka sen ansaitsisivat. Ikään kuin kiitokselta putoaisi pohja, jos kiitosta jaettaisiin laveammin useammille romaaneille tai runoille jne. Ikään kuin kiittäminen olisi nollasummapeliä eikä, niin kuin nykyään sanotaan tylsästi: win-win.\nJokke 4. joulukuuta 2014 klo 11.16\nJos itse kirjoittaisin kirjan, olisi lähtökohta omani.\nEn usko monenkaan kirjailijan kirjoittavan periaatteella, tämä on maailmanlaajuinen best-seller, tai ne, jotka ovat nyt suosittuja eivät ole lähteneet tällä asenteella. Sama koskee rock-bändejä. Homma alkaa koulusta tai kellarista ja bändi breikkaa läpi jos breikkaa. Enemmän kustantajat voivat ajatella kv-potentiaalia.\nKirjoissa minua ei kiinnosta kv-mössöt vaan ne, joissa on oikeasti joku hyvä näkökulma, aihe, juoni tai muu, esim. Kim Leine tarkastelee Grönlannin tilannetta 1700-luvun loppua, ei varmasti kovin kv-aihe, mutta kirja on sangen hyvä.\nKyösti Salovaara 4. joulukuuta 2014 klo 11.24\nNiin kuin huomaat, kirjoittelin melkein samoilla sanoilla vastausta Marjatalle.\nOlen itsekin romaanin (tai elokuvan) aiheesta usein kiinnostunut ja monasti valitse teoksen sen perusteella - uudessa Parnassossa tällaista aiheeseen-kiinnostumista "pilkataan" (Juha Seppälä). Sehän on yksi juonne kirjallisuuspuheessa - ei ole muka väliä mitä sanotaan kunhan se sanotaan kielellä joka on jotenkin "hienoa" tai "särmikästä".\nNo, kai maailman voi niinkin nähdä - jos pystyy unohtamaan millainen se on.\nTästäkin puolesta voisi saada pakinan aikaiseksi.\nhdcanis 5. joulukuuta 2014 klo 0.48\nMieleen tuli musiikkipuolelta kyllä joitain esimerkkejä joissa artisteja on ohjeistettu tekemään sekalaisia ratkaisuja jotta olisivat parempi tuote (joissain tapauksissa niinkuin hyvässä kustannustoimittamisessa ratkaisut ovat olleet onnistuneita, joissain ei), usein tekijät itsekin tekevät näitä ratkaisuja. Ja olen itsekin tuhahdellut muutamalle artistille jotka ovat heittäneet pois jotain erikoislaatuisuuttaan ja siinä sivussa saavuttaneet parempia myyntilukuja...\nToki yleinen on myös seuraajien ongelma: jos artisti X on huomattava menestys niin ilmestyy lukuisia artisteja jotka ainakin pinnallisesti yrittävät tehdä suunnilleen samaa juttua, ja levy-yhtiöt tuuttaavat näitä markkinoille yrittäen tehdä seuraavan X:n. Artistit saattavat toki olla tosissaan ja pyrkivät tekemään musiikkia "hyvin" mutta eri asia sitten onko levy-yhtiöillä tai levittäjillä yhtä korkeat tavoitteet...\nAinakin amerikkalaisessa elokuvamaailmassa tunnetaan myös käsite "Oscar-bait", tehdään periaatteessa ihan hyvä elokuva joka on aiheiltaan ja käsittelyltään laskelmoitu pärjäämään hyvin palkintoäänestyksissä. Samaan tapaan voisi ehkä puhua "Sundance-baitista" tai "Arthouse-baitista", tuotteista jotka ovat suunniteltu vetoamaan juuri tietynlaiseen yleisöön ja jotka periaatteessa voivat olla ihan hyviäkin ja yleensä ammattimaisesti toteutettuja, mutta...\nMelenderin (ja ehkä myös Parksin, josta minulla on vain toisen käden tietoja) puheissa kiinnostava kysymys lienee mahdollinen "literary fiction"in genreistyminen, onko siihenkin muodostunut tietynlaisia genrekonventioita joita noudattamalla saa aikaan ihan vakuuttavan näköisen teoksen joka kerää sopivasti hyviä kritiikkejä ja palkintoja ja vetoaa sillai sopivasti myös kirjojaostavaan yleisöön, ei tietenkään liikaa (jos olisin ilkeä voisin huomauttaa että keskittymisellä muotoon ollaan aika hyvin kiinni tässä, ehkä aihekeskeinen lukeminen on hyvä tapa rikkoa genren luutumista...)\nGlobaaliuden ansiokkuudesta en sitten osaa sanoa suuntaan tai toiseen.\nKyösti Salovaara 5. joulukuuta 2014 klo 10.01\nUsein kuulee taiteilijan sanovan, että hän halusi kirjoittaa sellaisen kirjan jonka itse haluaisi lukea, laulaa sellaisen laulun jonka itse haluaisi kuulla, piirtää taulun jota itse tykkäisi katsella - samalla kun tällainen lausunto kuulostaa uhmakkaan komealta ja itsenäiseltä, se toisaalta osoittaa aikamoista narsistista suhtautumista ympäröivään maailmaan. Jos yrittää kirjoittaa kirjan, jossa ei ole mitään viestiä kenellekään muulle kuin itselle, niin mikä viesti se semmoinen on? Ketä kiinnostaa?\nElokuva on siitä problemaattinen "ilmiö", että se on yleensä kymmenien tai satojen tekijöiden yhteinen tulos, puhutaan auteurista mitä tahansa. Ja kun joku Hollywood elokuva maksaa tyypillisesti vähintään 100 miljoonaa dollaria, olisi aika outoa jos tekijät ja tuottajat eivät yrittäisi tuottaa filmin joka tienaa itsensä takaisin.\nSuomessa ja Euroopassa on osittain toisin, kun ideana on ettei elokuvaa kenenkään tarvitsekaan katsoa, kunhan se tulee yhteiskunnan rahoittamana tehdyksi.\nOn sanottu, ja usen siltä tuntuu, että USA:ssa elokuva tehdään 13 vuotiaan amerikkalaisnuoren ehdoilla - hänen älyynsä ja viisauteensa mahtuvaksi. Ironia on siinä, että nämä fiksut eurooppalaisetkin katsovat mieluummin amerikkalaisia elokuvia kuin omiaan, niitä "aikuisille" tehtyjä.\nVakavamielinen taiteilija, niin kuin Melender, tietysti syyttää tästä kansaa, mutta ongelmana on ettei kansaa oikein voi vaihtaa. Tai jos vaihtaa, ja jäljelle jäävät vain vakavamieliset taiteilijat, niin kenelle he sitten kirjoittavat? No itselleen, peilikuvalleen!\nSinänsä tuo lopussa oleva toteamuksesi voi hyvinkin pitää paikkansa. Miten asiaan suhtautuu, on toinen juttu. Tulee mieleen, että "genrekirjailijan" roolin hyväksyneet kirjailijat - tyyliin Lee Child, Dan Brown, Michael Connelly jne - ovat itse paljon "rehellisempiä" kuin nämä piilogenreilijät, ja kun ovat, he pystyvät kirjoittamaan vapaammin omalla äänellään, ja ehkä ovat lopulta, yllättäen, vakavammin otettavia kirjailijoita kuin ne "vakavat" jotka kirjallisuuspalkintojen perässä juoksevat.\nHah, tämmöiseen kiepautukseen päädyin nyt!\nhdcanis 5. joulukuuta 2014 klo 19.31\nElokuvan suhteen on totta että tekijämäärät ja budjetit ovat usein sen kokoisia että pelataan mieluummin varman päälle. Oma ongelmansa on myös tuotantoprosessin hitaudessa: Hollywoodin studiosysteemi parhaimmillaan tuotti elokuvia sellaista tahtia että jonkin verran kokeiluakin voitiin harjoittaa ja yksittäisille tekijöille, niin ohjaajille, näyttelijöille kuin kirjoittajillekaan ei välttämättä ollut katastrofi että tuli ajoittainen floppi tai parikin floppia peräkkäin kun yksi elokuva vuodessa oli ihan leppoisa tahti, nykysysteemissä taas sitoudutaan kulloinkin tehtävään elokuvaan tiukemmin ja jos se epäonnistuu niin huono, ja pari peräkkäistä floppia voi tarkoittaa viiden vuoden hukkaamista urakehityksessä.\nLuulen että kirja-alaa suojaa hieman se että tämä ei suurimmaksi osaksi ole kauhean hyvä bisnes.\nJa totta että genrerehellisyys voi olla vapauttavaa, ja kyky ymmärtää genren konventioita ja rajoja auttaa niiden vääntelyssä uusiin muotoihin...\nKyösti Salovaara 6. joulukuuta 2014 klo 0.49\nJoo, niin kuin kävi Ciminon lännenfilmin kanssa 80-luvun taitteessa: UA teki melkein konkurssin kun filmi floppasi eikä ohjaajasta sen jälkeen paljon ole kuultu vaikka jotakin vielä pääsi tekemään.\nKirjailija ei koskaan (onneksi) ole riski kustantajalleen. Ainakaan samassa mitassa.\nNoista menestyskirjailijoista, niin kuin Lee Child, tulee joskus mieleen että kun rahaa on ansaittu tarpeeksi ja yli, niin eikö kannattaisi (taiteellisesti) syventyä joskus ihan uudenlaiseen romaaniin ja panna siihen kaikki mitä on sanottavaa. Mutta harvoin jos koskaan niin käy. Hämmästyin pari päivää sitten Akateemisessa kun huomasin Wilbur Smithin uuden romaanin; luulin että kaveri on kuollut aika päiviä mutta näyttää kahdeksankymppisenä edelleen vääntävän bestsellereitä. Ei kehtaa edes kysyä että miksi - kunnioitettavaa ahkeruutta kun ei pidä pilkata.\nhdcanis 6. joulukuuta 2014 klo 11.44\nSiinä saattaa tulla mainittu "kirjoitan sellaista jota haluaisin itse lukea"-ajattelu esille, kaipa Child ja Smith sitten haluavat tehdä juuri tällaisia kirjoja.\nNo, mieleen tuli myös vertailukohdat Christie ja Sayers, molemmat pyrkivät ilmeisen aktiivisesti kehittämään kirjojaan mutta Christie toimi kuitenkin koko ajan tiukasti lajityyppinsä sisällä ja oma hupinsa saattoi olla tarjoilla jo aikaisemmin käytettyjä ideoita uusin tavoin yhdisteltyinä, kun taas Sayers lähti venymään dekkarien ulkopuolelle ja toteuttamaan myös muunlaisia kirjoitusprojekteja.\nKyösti Salovaara 6. joulukuuta 2014 klo 12.29\nElokuvien taloudellisista riskeistä puheenollen: huomasin äsken Guardianista, että viimeisin James Bond filmi tuotti rahaa 1,1 miljardia! Huh, kantsisko Suomen valtion ryhtyä tuollaisten filmien rahoittajaksi? Hieman riskinottoa, herra ministeri!\nKumma juttu, mutta minusta jotenkin on kiinnostavampaa kun joku jännärikirjailija laajentaa aluettaan ja kolkuttelee toisenlaisen "genren" portteja kuin se, että joku ansioitunut ns. vakavan proosan kirjoittaja ryhtyy "jännityskirjailijaksi". Edellinen (aiheellisesti tai aiheetta) tuntuu rohkealta, jälkimmäinen kaupalliselta tempulta (vaikkei olisikaan).\nMarjatta Mentula 5. joulukuuta 2014 klo 14.58\nMikähän on kustannustoimittajan rooli omaäänisen kirjan julkaisussa? Käykö joskus niin, että persoonallisuus hävitetään, että kirja saisi myyvän ja ehkä kilpailuissakin pärjäävän (ja yhä paremmin myyvän) muodon? Nyt tuli ihan huoli. Ehkä Melender on osittain oikeassa? Ehkä tällainenkin trendi on olemassa.\nSilti tuntuu, että hyvä kirja lyö itsensä aina läpi omalla painollaan. Minulle hyvä kirja on sellainen, josta näkyy, että kirjailjalla on poltava tarve tuoda esiin jokin asia tai näkökulma. Siihen vielä hyvä rakenne ja kirkas kieli. Se että pelkkä kielellä kikkailu riittää ilman suurta aihetta tai sanomaa kuulostaa minusta elitistiseltä.\nPaikallisuudesta tulee mieleeni kaksi näytelmää Kymenlaaksosta. Anjalankosken harrastajateatterin Niskavuoren Heta on yhtä hurja kuin Tennessee Williamsin näytelmät. Ihminen oman luonteensa takia ahdingossa on aina ajankohtainen aihe. Toinen paikallinen ja samalla yleismaailmallinen on Kouvolan teatterin synkeä Kymenlaakson laulu, jossa kalsea kotiseutu latistaa. Näin ajateltuna kaikki taide on - myös - globaalia. Kait niitä Seitsemän veljeksen juntturoita on ollut myös USA:n uudisasukkaissa.\nEn tiedä, liittyykö tämä nyt oikein mihinkään. Nämä ajatukset syntyivät kumminkin edellä käydyn keskustelun pohjalta. ;)\nKyösti Salovaara 5. joulukuuta 2014 klo 15.42\nEn muista, että kirjailijat ylisummaan olisivat "kironneet" kustannustoimittajia, meillä tai muualla, kirjojen pilaamisesta. Päinvastoin. Ja aika harvoin, jos koskaan, maineeseen päässeet kirjailijat ovat myöhemin julkaisseet aikaisempia teoksiaan "kirjailijan leikkauksena", toisin kuin jotkut elokuvaohjaajat. Eivätkä nekään yleensä ole parempia kuin alkuperäisten tuottajien leikkaamat.\nJohtaako kirjan "parantelu" ja lukukelpoisemmaksi saattaminen oman ääneen katoamiseen - vähän ehkä, paljon tuskin.\nParin viikon päästä ilmestyvässä Ruumiin kulttuuri -lehdessä kirjoitan eräästä suomalaisesta dekkarista, ja säälin kirjailijaa koska häneltä ilmeisesti on puuttunut kustannustoimittaja kokonaan. Yksin tekemällä harvoin syntyy lukijan kirjaa - kirja tietysti syntyy.\nEsimerkkejä löytyy, vaikka tästä asiasta aika vähän näkee juttuja. Yksi kuuluisa episodi on Hemingwayn läpimurtoromaani. Hemingway luetutti käsikirjoituksen kaverillaan Fitzgeraldilla, joka esitti muutaman oleelliselta tuntuvan parannusehdotuksen. Hemingway uskoi Fitzgeraldia. Myöhemmin Hemingway "valehteli" ettei Fitzgerald edes lukenut käsikirjoitusta ennen sen julkaisemisesta.\nLuulenpa että käännöskirjoja on niin helppo ja viettelevä lukea siksi, että ne ovat läpikäyneet niin monta portinvartijaa ennen kuin päätyvät esim. suomalaisen kirjakaupan tiskille. Eihän Yhdysvalloissa käsiksiä edes lähetetä suoraan kustantajalle vaan erikoistuneille agenteille, jotka ensimmäisessä vaiheessa vaikuttavat tekstin laatuun ja luettavuuteen.\nKuulin muuten tällä viikolla radiosta, että kun Linnan Tuntematonta sotilasta oli jo painettu muutama painos, niin kirjan murreosuuksia korjailtiin seuraaviin painoksiin yliopistojen murreasiantuntijoiden avulla, koska Linna ei ollut sittenkään tavoittanut käyttämiensä alueiden murteita "oikein". (Toimittaja tosin totesi että se eka, vähän virheellinen tapa olisi ollut elävämpi ja nasevampi.)\nTänään muuten Suomen kuvalehdessä Mikko Majander toteaa, että kuluvan vuoden aikana julkaistut tietokirjat ovat aika kevyitä, koska niitä julkaistaan "luomumenetelmällä" ilman asianmukaista kustannustoimittamista.\nMarjatta Mentula 5. joulukuuta 2014 klo 23.27\nNäin olen ajatellutkin. Palautit uskoni.;)\nOlen kuullut tuon saman Linnan tekstin korjamisesta. Kustannustoimittajilla on varmaan ollut kova työ muidenkin vähäisen koulutaustan omaavien kirjailijoiden tekstien kanssa.\nKyösti Salovaara 6. joulukuuta 2014 klo 0.54\nNiin, ja kyllähän useimmat kirjailijat tarvitsevat "hovilukijaa" käsikirjoitusvaiheessa.\nRipsa 6. joulukuuta 2014 klo 13.42\nAlussa mainintasi vasenkätisyydestäsi. Jostain olen ajat sitten lukenut ja uskonut, että vasenkätisyys kutittaa aivojen visuaalista osastoa ja sen takia moni vasenkätinen on visuaalisesti lahjakas.\nSinä näytät ottavan valokuvia, eli hahmotat visuaalisia kokonaisuuksia ympäristöstäsi. Valokuvahan on pieni otos ympäristöstä.\nJosta pääsen ajattelemaan fiktion ja ympäröivän yhteiskunnan suhdetta. Se ei kai ikinä voi olla yksi yhteen. Mutta muistan ajatelleeni yliopistossa että olinpas fiksu kun valitsin sosiaalipsykologian ja kirjallisuustieteen. Molemmat opittavat tukivat toisiaan. Molempien aineiden opettajat olivat sattuneet käymään sivistysoppikoulun ja -yliopiston.\nKouluilla on hirveän iso merkitys. En pidä oikein hyvänä sitä, että kaunokirjoitus lopetetaan pakollisena kirjoituksen opetuksena nyt lopullisesti. Aivojen ja silmän yhteistyötä tarvitaan ihan kaikessa. Paraskaan kirjallisuus ei ikinä toimi ilman kirjallisia kuvia.\nKyösti Salovaara 6. joulukuuta 2014 klo 14.18\nTuosta vasenkätisyydestä voisi alkaa filosofoida outoja sfäärejä: muistan kun kansakoulussa (noin 60 vuotta sitten, hemmetti) opettaja ei osannut neuvoa käsitöissä, koska hän ei hahmottanut kolmiulotteita tilaa peilikuvana, jota olisi edellytetty vasenkätisen kädenliikkeiden ohjaamiseen. Onkohan vasenkätisen käsitys todellisuudesta sitten myös filosofinen peilikuva?\nEn yritäkään vastata.\nJoskus tuntuu että nykyajan koululaitos pyrkii luopumaan kaikesta mikä edellyttää hieman kovempaa ponnistelua, aivoissa tai käden taidoissa. Se, ponnistelun välttäminen, ei taida olla hyväksi oppilaiden tulevaisuudelle.\nNimenomaan kaunokirjoitus mustekynällä oli vasenkätiselle haastavaa, koska käsi liikkui tuoreen musteen päälle (ellei kättä onnistunut vääntämään kummalliseen asentoon) , mutta en silti ajattele että kaunokirjoituksesta olisi pitänyt luopua.\nLiisu 17. joulukuuta 2014 klo 21.30\nMinua on aina kiinnostanut, kumpi on helpompaa, kirjoittaa kirja vai kirjoittaa jo valmiiksi kirjoitetusta kirjasta. Ja samoin muiden taiteenalojen kohdalla. Kumpi on helpompaa luoda yleensä jokin taideteos, vai päästä sivusta sen maailmaan sisään. Kuinka kaukana tekijä on luomansa teoksen nauttijasta. Puhuvatko ihmiset samaa kieltä hyvän kirjan ja hyvän lukijan kohdalla, esimerkiksi.\nUskon, että tekijä on aina edellä teoksensa vastaanottajaa. Hän voi nauttia pelkästä tekemisen ilosta. Sen itse kukin tietää, milloin on luonut jotain riemastuttavaa ja uutta, ja vaikka teoksella ei olisi yhtään vastaanottajaa, hän voi olla tyytyväinen. Kaikki todella hyvä voi saada ymmärtämystä jossain vaiheessa, jos ei ennen, niin tekijän kuoleman jälkeen. Kuinka monta kertaa se on todistettu taiteen historiassa. Ehkä selvimmin se näkyy musiikin kohdalla. Joku säveltäjä luo sellaista, että se herättää buuausta ja poistumista kesken konsertin. Ja myöhemmin sen hyvyys todetaan ja kelpuutetaan klassikkojen joukkoon. Sama kirjallisuudessa ja muissa taiteenlajeissa. Aikalaiset eivät aina ole tekijän tasolla.\nHyvän luominen edellyttää intohimoa. Kaikki kapallisuuteen tähtäävä on jo tuominnut itsensä lyhyeen elämänkaareen. Ilman intohimoa syntyy keksinkertaista tai sitäkin huonompaa.\nKyösti Salovaara 17. joulukuuta 2014 klo 23.37\nTässä huomaa muutamia paradokseja: samalla kun kirjailija tietysti on edellä lukijaansa, hän jää jälkeen auttamatta sitä mukaa kun lukijoita tulee satoja tai tuhansia jotka tulkitsevat lukemansa niin kuin haluavat - varsinkin silloin kun teos on tavallisuudesta poikkeava tai jotenkin muuten yleistä mielentilaa horjuttava. Monet kirjailijat ovat ajassaan kirjoittaneet aikuisten romaaneja ja vuosikymmeniä myöhemmin niistä on tullut nuorison tai lasten kirjallisuutta - mitäköhän tämä esimerkki tarkoittaa?\nMusiikki on tietysti hyvä esimerkki. Eikös Srtavinsky aiheuttanut skandaalin Pariisissa? Mutta jos kaikki säveltäjät olisivat säveltäneet hänen tavallaan, mitä sitten olisi tapahtunut? Siis eikö avant garde aina edellytä päävirtaa ollakseen avant gardea? Kun näin, niin kumpi on lopulta taiteilijalle helpompaa? Toteuttaa itseään päävirrassa vai ihan muualla - ei ihan helppo kysymys jos sitä alkaa miettiä.\nLiisu 18. joulukuuta 2014 klo 13.45\nJällen olet oikeassa. Ajattelulle ja havaintoihin on avoina monta porttia, joku niistä on avattava, päästäkeen tietämään. Kaikkien porttien kautta pääseminen on jo vaikeampaa tai jopa mahdotonta. No, tutkijan työtähän se on. Jotkut vosivat siinä onnistua.\nMinä puhun vain omien kokemusten kautta. Jollain tavoin minulle on raollaan portti kuvataiteeseen, kirjallisuuteen ja musiikkiin, niitä käsitellään melkein päivittäin keskustelemalla. Mutta ei se vielä takaa mitään. Piää kuitenkin hereillä.\nParadokseista sanoisin, että niitä on maailma täynnä. Niitä on montaa eri lajia. . Esim. Menestystä ei saa pyrkimällä. siihen suoraan, on yksi lajissaan. Joskus tuntuu että koko maailma on pelkkä paradoksi. Ja jos ei maailma niin ainakin minä itse tunnen olevani. Jos olen.\nKyösti Salovaara 18. joulukuuta 2014 klo 14.26\nMaailma on paradoksi, hyvin sanottu. Niin kuin elämäkin.\nJoku Marx sanoisi että se on vaan sitä dialektiikkaa, mutta jos on, niin olkoon.\nPelottavinta tietysti olisi ryhtyä penkomaan pohjia myöten mitä paradoksien ytimessä on - pelottavaa että sieltä ei ehkä löytyisi mitään suurta, moraalisesti ylevää jne. Vaan pelkkää primitiivistä elämää ja pyrkimystä sen jatkamiseen.\nMutta nyt, eikä varsinkaan joulun aikaan, kannata ryhtyä synkistelemään.\nLiisu 18. joulukuuta 2014 klo 13.56\nVielä vastaukseksi kysymykseesi, kaikki uusi lepää vanhalla pohjalle, mutta jotta tapahtuisi kehitystä eteenpäin, on pakko ponnistaa tuolta vanhalla pohjalta, purskahtaa siitä ulos uuteen sfääriin. Se on vaikea vaihe. Slloin saa arvostelua ja tyytymätömyytta vastaansa. "Onks toi muka taidetta!" Tämän on kokenut Stravinky ja moni muu uudistaja.\nKaikki asioiden uudistajat saavat vastustusta. Mutta kun se on jossain vaiheessa hyväksytty, sen uuden suunnan kulkeminen on jo paljon helpomaa jälkeenpäin tuleville. (Paradoksi sekin, mutta totta.)


Tämän vuoden lopulla Suomeen tuleva päivitetty Peugeot 308 sai digimittariston | Autotoday\nKoti Automerkit Peugeot Tämän vuoden lopulla Suomeen tuleva päivitetty Peugeot 308 sai digimittariston\nTämän vuoden lopulla Suomeen tuleva päivitetty Peugeot 308 sai digimittariston\nPeugeot 308 -malli on päivitetty ja muun muassa saanut digitaalisen mittariston.\nMatkustamossa Peugeot 308 on päivittynyt uusimmalla digitaalisella Peugeot i-Cockpit -ohjaamolla. Peugeot i-Cockpit koostuu 10 tuuman teräväpiirtoisesta digitaalipaneelista. Etupaneelin keskeltä löytyvä kosketusnäyttö on saanut uusimmissa älypuhelimissakin nähdyn “kiiltävän” mustan ilmeen.\nUutena houkuttelevana ulkoisena piirteenä korkein varusteluversio tuo vaihtoehtoiseksi Black pack –varustepaketin, joka antaa mahdollisuuden vaihtaa suurimman osan kromisista osista kiiltävän mustiksi: etusäleikkö ja sen leijona, suuntavilkkujen ja sumuvalojen kehykset, sivuikkunoiden listat, 18 tuuman timanttileikatut alumiinivanteet Sapphire Black Black Mist -lakkauksella ja SW-version kattokaiteet.\nJokapäiväisessä elämässä ja työssä tärkeänä elementtinä toimivan älypuhelimen toimintojen yhdistäminen autoon on monille asiakkaille prioriteetti.\nUusi Peugeot 308 mahdollistaa tämän Mirror Screen –toiminnolla, jossa käyttäjä heijastaa puhelimen näytön suoraan auton kosketusnäytölle (varusteversiosta riippuen). Toiminto on yhteensopiva Android Auto sekä Apple Carplay –sovellusten kanssa.\nReaktiivinen TomTom Trafficin kautta liikennettä reaaliajassa tarkkailevaa 3D-navigointia on mahdollista ohjata myös puheella ääniohjauksen kautta.\nAjoavustimissa Peugeot 308 tarjoaa seuraavia:\nAktiivinen vakionopeudensäädin Stop & Go –toiminnolla 8-vaihteisen automaattivaihteiston yhteydessä tai manuaalivaihteiston kanssa 30 km/h asti. Ajoetäisyys edeltävään ajoneuvoon on säädettävissä.\nVisiopark 180 asteen peruutuskameralla ja pysäköintiavustintoiminnolla, joka laskee riittävän kokoisen vapaan pysäköintitilan ja pysäköitäessä ohjaa autoa kuljettajan sijaan.\nViimeisimmän sukupolven automaattinen hätäjarrutus (tunnistaa jalankulkijat sekä pyöräilijät, päivä- ja yöaikaan, 5 km/h – 140 km/h versiosta riippuen) sekä törmäysvaroitin.\nAktiivinen kaistavahti 65 km/h:sta ylöspäin.\nKuljettajan vireystilan valvonta tarkkailee kuljettajan vireystilaa pitkillä ajomatkoilla ja yli 65 km/h nopeuksissa analysoiden ohjauspyörän mikroliikkeitä.\nKatveavustin 12 km/h alkaen.\nPeugeot 308 on tarjolla tehokkailla bensiini- ja dieselmoottorivaihtoehdoilla alhaisin CO2-päästöarvoin. Voimalinjojen arvot on hyväksytty WLTP-mittaustavalla ja noudattavat viimeisimpiä Euro 6 -säädöksiä.\nTarjolla ovat 3-sylinteriset 1,2 l bensiinimoottorit PureTech 110 ja PureTech 130 tai PureTech 130 EAT8-automaatti.Dieselmootorit ovat 4-sylinteriset 1,5 litraiset BlueHDi 100 ja BlueHDi 130 tai BlueHDi EAT8-automaatti.\nUusi mallisto koostuu kolmesta päivitetystä varustetasosta, jotka vaastaavat mukavuutta, estetiikkaa ja huolettomuutta etsivien asiakkaiden toiveisiin:\nActive = Active + sähköisesti kääntyvät peilit sekä sumuvalot,\nAllure = Allure + avaimeton käynnistys ja lukitus sekä aktiivinen vakionopeudensäädin,\nGT = GT + 18 tuuman alumiinivanteet sekä alumiinikattokaiteet SW-mallissa.\nLisäksi PEUGEOT 308 -malleihin kuuluu vakiona mm.:\nActive: kaksialueinen ilmastointi, näkyvyyspaketti ja peruutustutka,\nAllure: Pack Safety Plus (sis. aktiivinen hätäjarrutusjärjestelmä, törmäysvaroitin, nopeusrajoitusliikennemerkkien tunnistus, kuljettajan taukohälytin, kaistavahti ja –avustin, katveavustin, kuljettajan vireystilan valvonta ja kaukovaloavustin)\nAllure Pack: Pack Safety Plus, aktiivinen hätäjarrutusjärjestelmä, törmäysvaroitin sekä aktiivinen vakionopeuden säädin sekä avaimeton käynnistys ja lukitus,\nGT: Driver Sport Pack\nPeugeot 308 & Peugeot 308 SW valmistetaan Sochaux’n tehtaalla Rankassa. Suomen markkinoille mallit saapuvat vuoden 2020 lopulla.\nEdellinen artikkeliLoppuvuodesta Suomeen saapuva Seat Leonin pistokehybridi hinnoiteltu\nSeuraava artikkeliWRC: Rallin MM-sarjan kalenteri surkean näköinen


Uusi duuni, uusi titteli! - Starbox Uusi duuni, uusi titteli!\n4.5.2017 klo 08:47 Kirsi Tilaa blogi\nSaanko esitellä itseni? Olen tätä nykyä rekrytointikonsultti Kirsi Ståhlberg, hyvää päivää!\nOlen tässä harjoitellut nyt pari päivää uutta työtä, ja olen edelleen innoissani.Tavoitteeni on tulevaisuudessa ohjata työnhakijat heille sopiviin paikkoihin töihin ja toisaalta saada yrityksiin sopivia työntekijöitä. Koulutuksia on tarkoitus myös alkaa pitämään, mutta opetellaan tämä työ nyt ensin :) Katsotaan nyt, miten minun työnkuvani tässä vielä rakentuu.\nTyöpaikkani on kansainvälinen Aaltovoima Oy, ja toimin siellä AaltoPro -teamissa. Aaltovoima on henkilöstöpalveluyritys, jonka toimialat ovat rakentaminen, logistiikka, teollisuus, talotekniikka ja palveluala. Paaaaaaljon uutta asiaa siis opeteltavana! Olen yrittänyt sisäistää mahdollisimman paljon kaikkea, tavannut paljon uusia ihmisiä, ollut mukana haastatteluissa ja taas sisäistänyt uusia asioita. Olen huomannut, että minun vuorovaikutus- ja ihmistenlukutaidoista on tässä työssä todella paljon hyötyä. Tässä työssä koen tärkeäksi sen, että pystyn auttamaan ihmisiä, pystyn kannustamaan ja antamaan vinkkejä rekrytointitilanteisiin, opin havainnoimaan ihmisten mielialoja entistä paremmin, sekä pääsen tapaamaan hyvin paljon erilaisia ihmisiä. Uskon vahvasti, että tulen pärjäämään tässä työssä, kunhan vaan sisäistän kaikki tärkeimmät asiat.\nJa onpa kivaa kuulua työyhteisöön. Työkaverit vaikuttavat mukavilta, minut on otettu todella hyvin vastaan, ja minut on heti otettu mukaan oikeisiin tilanteisiin. Tosin enemmän olen toiminut kuunteluoppilaana, mutta sormeni syyhyävät jo päästä itse hommiin. Ehkä on kuitenkin parempi ensin opetella asiat, ettei tule kiivettyä pylly edellä puuhun..\nTiedättekö, minusta on hienoa päästä kokemaan uutta. Hyppäämällä pois omalta mukavuusalueelta oppii kaikkein eniten sekä itsestä että uusista asioista. Päivät menevät nopeasti, kun on paljon tekemistä, eikä edes aikaiset aamut ole tuottanut vielä pahemmin vaikeuksia. Olen tosin aina ollut aamuvirkku, joten ehkä aikaiset aamut eivät koskaan tule olemaan ylivoimaisia.\nVoi että, tällaisia fiiliksiä nyt näin parilta ensimmäiseltä päivältä! Kerron taas lisää, kun olen päässyt enemmän sisälle asioihin!


Uusi maanjäristys Haitissa – Twitter tukossa - Digitoday - Ilta-Sanomat\nUusi maanjäristys Haitissa – Twitter tukossa\nJulkaistu: 20.1.2010 14:34\nVoimakkaan maanjäristyksen runtelemassa Haitissa on koettu hetki sitten uusi maanjäristys. Voimakkuudeltaan 6,1 richterin järistyksen keskus sijaitsi noin 60 kilometriä pääkaupunki Port-au-Princestä luoteeseen. Järistyksen laajuudesta ei ole toistaiseksi tarkempia tietoja.\nVerkossa uutinen maanjäristyksestä Haitissa levisi kulovalkean tavoin. Esimerkiksi Amerikassa suosittu mikrobloggauspalvelu Twitter lopetti toimintansa hetkeksi pian uutisen leviämisen jälkeen. http://search.twitter.com/ Hakupalvelunhttp://search.twitter.com/ mukaan Twitterissä keskusteltiin enenevässä määrin Haitista ennen palvelun kaatumista. Twitter ei ole toistaiseksi kommentoinut http://status.twitter.com/post/344235824/extremely-high-volume-of-whalesnoin tunnin kestäneen katkoksen syitä. Uutistoimisto Reutersin tietojen mukaan järistys aiheutti paniikkia ja toi rakennusten romahtamista pelkäävät ihmiset kaduille. Mikrobloggauspalvelut ovat nousseet entistä näkyvämpään rooliin useissa viime aikaisissa kriisitilanteissa, kun tiedot tapahtumista ovat levinneet niiden välityksellä kiireesti. Digitoday-Reuters\nSatelliitit valjastettiin kiireelliseen työhön Haitin maanjäristyksen tuhojen hahmottamiseksi. Tuoretta tietoa voi katsoa esimerkiksi Google Earth -sovelluksella. Lue lisää ›\nGsm-verkko toimii taas Haitissa\nMatkapuhelinverkko on saatu kuntoon Haitin pääkaupungissa, Port-au-Princessa. Lue lisää ›


Silver Dynamic | AkkuA Joensuu\nRenata CR2016 3V TAB AGM YT14B-BS 11,5Ah Yuasa 66Ah 660A sivunapa\nKäynnistinkaapelit 35mm² Akkukenkä 70mm² (-) Akkukenkä 50mm2 puristettava (-)\nAlumiinikisko 40x40 pituus 2,2m Growatt MOD 10KW, 3-vaihe verkkoinvertteri Growatt MOD 3KW, 3-vaihe verkkoinvertteri\nLiitin 2.8mm Suojaputki ADR, kova polyamidi NW17, 50m Liitinrima, 2.5mm²\nHuippuluokan suorituskykyä suureen tehontarpeeseen\nOnko autosi runsaasti varusteltu? VARTA® Silver Dynamic on täydellinen valinta muihin kuin Start-Stop-autoihin, joissa tehoa tarvitaan paljon. Sen ylivoimainen käynnistysvoima tyydyttää ongelmitta suurimmatkin energiantarpeet.\n-Valmistettu Saksassa vaativimpien saksalaisten standardien mukaisesti.\n-Jopa 15 % suurempi käynnistysteho kuin Blue-akulla\nKategoria Kategoria Silver Dynamic\nVarta I1 110Ah 920A\nVarta H3 100Ah 830A\nVarta D21 61Ah 600A\nVarta C30 54Ah 530A


Bikinit värjäsivät naisen ihon siniseksi - naisen Twitter-päivityksestä nettihitti - Ilmiöt - Voice.fi\nBikinit värjäsivät naisen ihon siniseksi - naisen Twitter-päivityksestä nettihitti\n20.05.2019 14:15 - Katariina Auvinen\nNainen maksoi reilusti yli 60 euroa setistä.\nJos ostat uima-asun, oletat varmasti, että sen kanssa voi myös uida. Niin oletti myös 22-vuotias Alisha, joka tilasi verkkokaupasta kauniin siniset bikinit. Kun Alisha meni ystävänsä kanssa kylpylään, hän huomasi kauhukseen, että hänen ihonsa oli värjäytynyt bikinien kohdilta aivan sinertäväksi.\nHän muistutti smurffia. Nainen oli maksanut setistä reilusti yli 60 euroa ja nyt kun hän katsoi pesulappua uudemman kerran, siinä luki ettei setin kanssa saa uida. Alisha laittoi kuvat Twitteriin varoituksena muille.\nYhtiö pahoitteli tapahtunutta naiselle.\n"On naurettavaa, että muotimaailma on tehnyt uima-asuja, joita ei voi käyttää edes kyseiseen tarkoitukseen."\n"Näyttää siltä, että tuolla värimäärällä värjäisit todella monta vaatekappaletta."\n"Tuo on naurettavinta, mitä olen ikinä nähnyt."\nKatso julkaisu kuvien kera alta tai täältä.\nLue myös: Seksikäs bikinitrendi sopii myös mukavuudenhaluisille - ihanimmat mallit eri budjeteille\nLue myös: Mikä povi! Näyttelijäkaunottaren bikinikuva on fanien mieleen\ntwitter bikinit uima-asu