Rule of law -blogi: 296. Huolimaton käräjätuomari tuomittiin virkarikoksesta varoitukseen. KKO 2022:31\n296. Huolimaton käräjätuomari tuomittiin virkarikoksesta varoitukseen. KKO 2022:31\n1. Korkein oikeus (KKO) antoi tänään 4.5.2022 ennakkopäätöksen tuomarin virkarikosta koskevassa asiassa (KKO 2022:31). Tapauksessa käräjätuomari oli tuominnut syytetyn vanhentuneesta rikoksesta. Syyteoikeuden vanhentuminen oli johtunut siitä, että ko. tuomari oli laiminlyönyt antaa haasteen riittävän joutuisasti.\n2. KKO:n tuomiosta julkaisema ratkaisuseloste on otsikoitu näin\nKäräjätuomari oli laiminlyönyt antaa haasteen rikosasiassa joutuisasti, minkä vuoksi syyteoikeus oli vanhentunut ennen haasteen tiedoksiantoa. Tämän jälkeen käräjätuomari oli tuominnut vastaajan vankeusrangaistukseen rikoksesta, jonka syyteoikeus oli vanhentunut.\nKorkein oikeus katsoi ratkaisusta ilmenevin perustein, että käräjätuomari oli syyllistynyt tuottamukselliseen virkavelvollisuuden rikkomiseen. Vrt. KKO:2020:78. KKO katsoi, ettei rangaistuksen tuomitsematta jättämiselle ei ollut edellytyksiä, ja seuraamukseksi määrättiin varoitus.\n3. Käräjäoikeuden tuomareiden virkarikosasiat käsitellään ensi asteena hovioikeudessa. Tässä asiassa Helsingin hovioikeus katsoi 18.1.2021 antamassaan tuomiossa syyttäjän syytteestä selvitetyksi, että A oli käräjätuomarin virkaa toimittaessaan laiminlyönyt antaa haasteen rikosasiassa viipymättä siten, ettei käräjäoikeuteen käsiteltäväksi toimitettu rikos vanhene hänestä riippuvasta syystä. A oli vienyt asian pääkäsittelyyn, jossa hän oli käsitellyt syyteoikeudeltaan vanhentunutta asiaa, sekä 29.9.2016 antamallaan tuomiolla tuominnut syytetty B:n vahingonteosta, jonka syyteoikeus oli ollut vanhentunut. Hovioikeus katsoi myös selvitetyksi, että A oli rikkonut olosuhteiden edellyttämää ja häneltä vaadittavaa huolellisuusvelvollisuutta, vaikka hänellä olisi ollut kyky ja tilaisuus sitä noudattaa. A:n menettely oli siten ollut huolimatonta.\n4. Syyttäjä oli vaatinut A:n tuomitsemista sakkoon. A puolestaan kiisti syytteen ja vaati joka tapauksessa, että hänet jätetään rangaistukseen tuomitsematta, koska teko oli vähäinen.\n5. Arvioidessaan kysymystä siitä, oliko A:n teko kokonaisuutena arvostellen vähäinen, hovioikeus totesi, että virkavelvollisuuden rikkominen oli kohdistunut tuomarin tehtävän kannalta keskeiseen ja sisällöltään selkeään sääntelyyn. A oli ensin laiminlyönyt antaa haasteen viipymättä, vaikka haastehakemuksesta oli ollut nähtävissä, että syyteoikeus oli vanhentumassa lähiaikoina.\n6. Toiseksi A oli tuominnut B:n teosta, jonka syyteoikeus oli ollut vanhentunut. Rangaistuksen tuomitseminen teosta, josta lain mukaan ei voi seurata rangaistusta, on lähtökohtaisesti vakava virhe, jonka ennakoitava seuraus on se, että rikoksesta tuomittu joutuu suorittamaan rangaistuksen. Virheen tekeminen tämänkaltaisen virkatoimen yhteydessä on omiaan heikentämään luottamusta lainkäytön asianmukaisuuteen. Toisin kuin KKO:n ratkaisussa KKO 2020:78, tässä asiassa oli ollut kysymys vain yhdestä syytekohdasta ja syyttäjän rangaistusvaatimus oli pysynyt koko ajan samana. Siten A:lla oli ollut mahdollisuus havaita syyteoikeuden vanhentuminen koko käsittelyn ajan.\n7. Hovioikeus katsoi, että edellä kerrotut seikat perustelivat teon haitallisuutta ja vahingollisuutta eivätkä siten puoltaneet teon vähäisyyttä. Toisaalta mikään asiassa ei viitannut siihen, että A olisi suhtautunut virkavelvollisuuksiinsa välinpitämättömästi. Tämä seikka puolsi teon vähäisyyttä. Myös se seikka, että B:hen ei tosiasiallisesti ollut kohdistettu rangaistuksen täytäntöönpanotoimia, vähensi sekä virheen haitallisuutta ja vahingollisuutta että A:n menettelyn moitittavuutta.\n8. Hovioikeus perusteli ratkaisuaan vielä muutenkin laajasti ja tuomitsi A:n RL 40 luuvn 10 §:n nojalla tuottamuksellisestä virkavelvollisuuden rikkomisesta saamaan varoitukseen.\n9. Syyttäjä vaati KKO:lle tekemässään valituksessa, että A:lle tuomittu rangaistus kovennetaan sakoksi. A vaati valituksessaan, että syyte hylätään, ja toissijaisesti, että hänet jätetään teon vähäisyyden vuoksi rangaistukseen tuomitsemattta.\n10. KKO perusteli ratkaisuaan varsin laajasti eli peräti viiden sivun verran! En ryhdy niitä tässä toistamaan, vaan totean, että KKO päätyi johtopäätöksenään samaan lopputulokseen kuin hovioikeuskin. Ts. tuomari oli syyllisytnyt tuottamukselliseen virkavelvollisuuden rikkomiseen, josta hänet tuomittiin saamaan varoitus, kuten hovioikeuskin oli tuominnut. Sakko olisi ollut teosta liian ankara rangistus, mutta toisaalta tuomaria ei voitu jätä rangaistukseen tuomitsematta, sillä hänen tekonsa ei ollut vähäinen.\n11. KKO:n tuomiosta julkaisema ratkaisuseloste\n12. Minusta tuomari A:n syyksi luettu tuottamuksellinen virkarikos on kokonaisuudessaan varsin vakava, joten syyttäjän vaatimaa sakkorangaistusta ei olisi voitu pitää virheellisenä tai kohtuuttomana, jos siihen olisi päädytty.\n13. Hovioikeus ja etenkin KKO ovat perustelleet sinänsä sekä syyllisyyskysymyksen että seuraamuksen osalta varsin selvää ja yksinkertaista asiaa ehkä turhankin laajasti - vähempikin olisi toki riittänyt. Suomessa juristeille ja tuomareille on opetettu, että mitä vaikeammasta asiasta on kyse, sitä seikkaperäisemmät perustelut ratkaisu edellyttää. Kääntäen siis: suhteellisen helppo ja yksinkertainen asia ei edellytä laajoja perusteluja. Ko. asiassa tätä ohjetta ei ole noudatettu, mikä on sinänsä inhimillistä, sillä selvän asian ratkaisulle on helppo työ kirjoittaa pitkät perustelut 😇\nLähettänyt Jyrki Virolainen klo 4.5.22\nTunnisteet: KKO 2022:31, rangaistuksen tuomitsematta jättäminen, rangaistuslajin valinta, tuomareiden virkarikokset, virkarikos, virkavelvollisuuden rikkominen\nAsiassa kiinnittää huomiota kaksi seikkaa:\nHovioikeuden jäseniin, jotka olivat pysyttäneet käräjäoikeuden tuomion, ei kohdistunut virkasyytettä. Ilmeisesti siis toimineiden jäsenten huolimattomuusvaatimus on vähäisempi.\nMiksi tuomioistuimille ei anneta ict- välineitä, jotka tykkänään estäisivät tämänkaltaiset huolimattomuusvirheet algoritmeilla. Tuolloin tuomari voisi keskittyä paremmin näytönarviointiin, rangaistuksen mittaamiseen ja asianmukaiseen perusteelliseen - kulloisenkin muodin mukaisesti. Noissa asioissa pystyy tekemään paljon suurempia piileviä virheitä, joiden perään halli ei hauku.\nLaajempaa pohdintaa voisi käydä siitä, että vaikka tuomarilta edellytetään erityistä huolellisuutta, onko lähtökohtaisesti kohtuullista edellyttää inhimilliseltä toiminnalta täydellistä virheettömyyttä. Muilla elämänalueilla, kuten lääkärintoimessa myönnetään, että asianmukaiseen kun toimintaa liittyy tietty virhemäärä: potilaita kuolee, vaikka kaikki mahdollinen on tehty.\nKäräjätuomari oli avannut "vaaran lähteen" (väärälle tuomiolle), joten hänen syyllisyytensä oli vakavanlaatuista; oli antanut haasteen jo tuolloin vanhentuneesta rikoksesta ja toiseksi oli sen jälkeen tuominnut siitä rangaistuksen!\nEi tässä (ja tuossa) mitään algoritmeja toki tarvita! Kyllä tuomarilta pitää voida edellyttää sen verran huolelisuutta, ettei anna haastetta vanhentuneesta teosta tai/ja tuomitse siitä rangaistusta. Tämä on aivan peruskauraa rikostuomarin työssä! Se ei ole lainkaan kohtuuton vaatimus.\nVain yksi syytekohta eli vaikuttanut saako vastaaja ylipäätään rangaistusta. Kyse myös ehdottomasta vankeusrangaistuksesta. Varoitus on tässä yhteydessä pelkkää päänsilittelyä. Laillisuusvalvontakäytännössä ymmärrän, että tekoa pidettäisiin lievänä, jos ei olisi ollut vaikutusta yhteiseen rangaistukseen.\nTotta kai näin on. Mutta kohtuuden nimissä on myös todettava, että työmäärä ja -paine pääkaupunkiseudulla on aivan toista luokkaa kuin pienissä käräjäoikeuksissa.\nOn se juttu viipynyt esitutkinnassa ja syyteharkinnassakin, jos tulee käräjille pari kuukautta ennen vanhentumista. Apulaisoikeuskanslerin mukaan syyttäjän pitäisi tällaisessa tilanteessa merkitä vanhenemisvaara selkeästi näkyviin haastehakemuksen.\nKäräjätuomari oli huolimattomuudellaan toki "avannut vaaran lähteen", jos tätä ilmaisua haluaa käyttää. Tämä ei kuitenkaan poista sitä, että sekä käräjäoikeus että hovioikeus olivat epäonnistuneet kumpikin oman lainkäyttötehtävänsä ydinalueella: käräjäoikeus oikeusriidan lopullisen ratkaisun laaturiteerit täyttävän lainmukaisen ja hyvin perustellun ratkaisun antamisessa ja hovioikeus käräjäoikeuden ratkaisun oikeellisuuden tutkimisessa.\nKoska hovioikeustuomareilta edellytetään oletusarvoisesti alioikeustuomareita korkeampaa ammattitaitoa, objektiiviselta merkitykseltään samanlainen virhe (jollaisia virheellisen rangaistustuomion antaminen vs. sen muuttamatta jättäminen ovat) osoittaa hovioikeustuomarin tekemänä suurempaa rimanalitusta suhteessa häneltä edellytettävään osaamis- ja huolellisuustasoon.\nVuosikymmenten takainen lyhyt kokemukseni rangaistustuomioiden tarkistamistehtävissä OKan viraston tilapäisenä junioriesittelijänä riitti iskostamaan selkärankaan, että vanhentumisen tarkistaminen on paitsi kaiken A ja O, myös tavattoman yksinkertaista, kun kaikki tarvittava näkyy tuomiolauselmasta: jos tekopäivän ja tuomitsemispäivän välillä on enemmän kuin rikosnimikkeen mukaisesta enimmäisrangaistuksesta johtuva vanhentumisaika, tarkistetaan myös haastamispäivä. Siinä se.\nEnnen kansliatuomioiden aikakautta saattoi jotenkin ymmärtää inhimillisen erehdyksen alioikeudessa esimerkiksi siinä tapauksessa, että alkuperäistä syytettä käsitellessään tuomari kyllä totesi riittävällä huolellisuudella, ettei vanhentuminen ollut lähelläkään, mutta käsittelyn aikana asia muuttui sen verran, että vanhentuminen olisi pitänyt tarkistaa uudelleen päätöstä kirjoitettaessa. Sen sijaan on vaikea käsittää, ettei tällainen virhe tartu haaviin hovioikeudessa miltei ensi töiksi käräjäoikeuden tuomiolauselmaa luettaessa.\nVuosikymmenten takaisten OKan kertomusten perusteella hovioikeuden jäsenellä oli jopa todellinen vaara joutua virkasyytteeseen tuomitessaan rangaistuksen vanhentuneesta rikoksesta tai vahvistaessaan alioikeuden tällaisen ratkaisun. Myös Kouvolan HO:n ensimmäinen presidentti Heimo Lampi oli muistelmissaan (Tuomarin vala, s. 148-149) vakuuttunut siitä, että hänen tiukka linjansa kaikkien ratkaisujen tarkastamisessa ennen niiden antamista pelasti virkasyytteeltä jäsenet ja esittelijän, joilta oli jäänyt huomaamatta syyteoikeuden vanhentuminen.\n299. Syytetyn poissaolo käräjäoikeuden pääkäsitte...\n298. Työsopimuksen irtisanominen. Työntarjoamisvel...\n297. Viestintäsalaisuuden loukkaus. Välillinen te...\n296. Huolimaton käräjätuomari tuomittiin virkarik...\n295. Lehden päätoimittajaan ja toimittajaan kohdis...


Adgelon - tuotekuvaus, käyttöohjeet ja arvostelut\nAine-nestemäinen Adgelon (Adgelon)\nKeratiitti, ml. herpetinen ja adenovirus;\nSisustaminen sarveiskalvon vammoista.\naine-neste 0,01%; injektiopullo (flacon) 1 ml, pahvipakkaus 1.\naine-neste 0,01%; pullo (flakonchik) 5 ml, pahvipakkaus 1.\nFarmakologista vaikutusta Adgelona johtuen sen kyvystä moduloida adheesiointeraktioiden mesenkyymisoluja, sekä sen ominaisuuden estää lipidien peroksidaatiota, jota voidaan pitää yleinen mekanismi solukalvojen rakenteissa vaurioituneiden solujen erilaisissa patologisissa tiloissa, vaikuttaa äärimmäisen tekijöiden ja ikääntyminen.\nAdgelon stimuloi korjaava prosesseja sarveiskalvon, edistää aktivointi fibroblastinen elementtejä, ehkäisee tulehdusta, leviämisen arpi kudoksen kasvua verisuonten sarveiskalvoon. Tapauksessa polttaa leesioiden silmän Adgelona terapeuttinen vaikutus havaittiin 14: nnen päivän ja mukana on merkittävä lisääntyminen fibroblastisoluja, tunkeutuu loukkaantunut sarveiskalvokudoksen, ja vektorin suunta lisääntyvien solujen jäljittelee alkuperäisen morfologinen rakenne sarveiskalvon. Valmistamiseksi on myrkytön, ei ole haitallisia vaikutuksia silmän kudoksiin ja koko organismin, ei aiheuta allergisia reaktioita pitkäaikaiseen käyttöön.\nTietoja lääkkeen käytöstä raskaana oleville naisille ja imetyksen aikana ei ole.\n— ihon ja kudosten tarttuvat vauriot yhteisellä alueella;\n— voimakas synovitis;\n— Lasten ikä (ei tietoja tehokkuudesta ja turvallisuudesta);\n— Yliherkkyys lääkkeen aineosille.\nPaikalliset reaktiot: kipu, punoitus, kudosten turvotus lääkkeen antamisen alueella.\nAnnettuna nivelensisäisesti 2 ml, 2 kertaa viikossa tai joka toinen päivä hoitohuone aseptisissa olosuhteissa. Samalla voit päästä useita niveliä.\nKurssi — 5-10 pistettä, riippuen taudin vakavuudesta. Kurssien välinen aika on vähintään 4 viikkoa.\nDrug Adgeelonin ja antibioottien, GCS: n, NSAID-lääkkeiden huumeiden vuorovaikutus ei paljastunut.\nJos monimutkaista hoitoa suositellaan tarkkailemaan Adegelonin ja muiden lääkkeiden injektioiden välistä aikaväliä (useita tunteja).\nVaikeassa synovitiitissa lääkkeen antamista suositellaan, kun lääke on pysähtynyt tai puhkaiseminen ja irtoaminen poistetaan.\nEnnen käsittelyä liuos on lämmitettävä huoneenlämpöiseksi. Potilaan käyttöönoton jälkeen on suositeltavaa säästää säästötoimenpide ja välttää liiallinen stressi nivelellä 1-2 päivää.\nKun ei-toivotut reaktiot esiintyvät pistoskohdassa, kylmä pakkaa (jään) levitetään nivelelle 10-15 minuuttia.\nKuivassa, pimeässä paikassa 4-20 ° C: n lämpötilassa.


Yritysten kasvun, viennin ja uudistumisen keinoin Suomi kuntoon - ELY-keskukset vahvasti mukana (Etelä-Savon ELY-keskus) - ely - ELY-keskus\nYritysten kasvun, viennin ja uudistumisen keinoin Suomi kuntoon - ELY-keskukset vahvasti mukana (Etelä-Savon ELY-keskus)\nSuomi saadaan kestävälle kasvu-uralle vain yritysten kilpailukyvyn ja kasvun kautta. Vuonna 2015 ELY-keskukset rahoittivat Suomessa yli 1400 pk-yritysten kehittämishanketta noin 138 miljoonalla eurolla. Uusia työpaikkoja odotetaan syntyvän noin 7900. Etelä-Savon ELY-keskus rahoitti itäsuomalaisia pk-yrityksiä Etelä-Savossa, Pohjois-Karjalassa ja Pohjois-Savossa lähes 36 miljoonalla eurolla. Itä-Suomeen odotetaan syntyvän noin 1500 uutta työpaikkaa. Vuonna 2015 Euroopan sosiaalirahaston (ESR) ja aluekehitysrahaston (EAKR) yli 19 miljoonan rahoituksella parannettiin pk-yritysten tuottavuutta ja nuorten työelämävalmiuksia Itä-Suomessa.\nELY-keskukset rahoittivat pk-yritysten kasvuhankkeita 138 miljoonalla eurolla vuonna 2015\nELY-keskukset rahoittivat yrityksen kehittämisavustuksella pk-yritysten kasvuhankkeita Suomessa vuonna 2015 noin 138 miljoonalla eurolla. Kehittämishankkeiden odotetaan käynnistävän yli 430 miljoonan euron kehittämisinvestoinnit ja uusia työpaikkoja odotetaan syntyvän noin 7900. Rahoituksen myötävaikutuksella avustusta saaneiden yritysten liikevaihdon odotetaan kasvavan noin kaksi miljardia euroa, josta vientiä on yli 1,3 miljardia euroa.\nRahoitetuissa kehittämishankkeissa kilpailukykyä haetaan uusien tuotteiden, palvelujen ja ratkaisujen kehittämisen kautta, tuottavuuden ja kansainvälistymisen kehittämisen kautta sekä aineellisten ja aineettomien investointien kautta. Uusia patentteja arvioidaan syntyvän lähes 700 kpl ja muita aineettomia oikeuksia yli 1600 kpl. Vuosi 2015 oli rahoituksen kysynnän osalta vireä ja rahoitusta haettiinkin yli 210 miljoonan euron edestä.\nEtelä-Savon ELY-keskus rahoitti itäsuomalaisten yritysten kilpailukykyä edistäviä kehittämishankkeita 36 miljoonalla eurolla vuonna 2015\nVuonna 2015 Etelä-Savon ELY-keskus rahoitti Etelä-Savossa, Pohjois-Karjalassa ja Pohjois-Savossa yritysten kilpailukykyä edistäviä pk-yritysten kehittämishankkeita lähes 36 miljoonalla eurolla. Rahoitettujen 195 kehittämishankkeen odotetaan käynnistävän laskentatavasta riippuen ainakin yli 125 miljoonan euron kehittämisinvestoinnit, lisäävän hakijayritysten liikevaihtoa noin 400 miljoonalla eurolla ja lisäävän vientiä yli 230 miljoonalla eurolla. Uusia työpaikkoja odotetaan syntyvän noin 1500.\nSuurimmat rahoituksen saajat vuonna 2015 olivat\nStora Enso Wood Products Oy Ltd (Varkaus) 4,9 miljoonaa euroa\nSepa Oy (Keitele) 1,5 miljoonaa euroa\nNanocomp Oy (Kontiolahti) 1,1 miljoonaa euroa\nVeisto Oy (Mäntyharju) 0,8 miljoonaa euroa\nJoros Oy (Punkaharju) 0,8 miljoonaa euroa ja\nKarelia-Ikkuna Oy (Joensuu) 0,7 miljoonaa euroa.\nRahoitusta haettiin vilkkaasti Itä-Suomessa – yli 63 miljoonaa euroa vuoden 2015 aikana. Tällä hetkellä ELY-keskuksella on käsittelyssä 80 hakemusta, joissa on haettu rahoitusta noin 32 miljoonaa euroa.\nYritykset kehittivät aktiivisesti toimintaansa myös yritysten kehittämispalveluiden avulla. Analyysi- ja konsultointipalveluiden sekä pitkäkestoisten johtamisvalmennusten kautta yritykset valmistelivat tulevaisuuden kasvusuunnitelmiaan ja konsultoinneissa painottui markkinointi, tuottavuus, innovaatioiden kaupallistaminen ja johtaminen. Vuoden 2015 aikana Etelä-Savon ELY-keskus rahoitti 319 pk-yrityksen analyysi-, konsultointi- tai johtamisvalmennushanketta noin miljoonalla eurolla. Vuoden aikana kokeiltiin myös uudenlaisia teemaklinikoita tuotekehityksen ja innovaatioidenteemasta ja ne saavuttivatkin suuren suosion yrittäjien keskuudessa.\nKehittämisrahoituksella parannettiin pk-yritysten tuottavuutta ja nuorten työelämävalmiuksia Itä-Suomessa – rahoitusta myönnettiin yli 19 miljoonaa euroa\nEuroopan sosiaalirahaston (ESR) ja aluekehitysrahaston (EAKR) kautta rahoitettiin työllisyyteen, osaamisen kehittämiseen ja ympäristön kehittämiseen liittyviä kehittämishankkeita noin 19,3 miljoonalla eurolla vuonna 2015. Euroopan sosiaalirahaston rahoitusta kohdennettiin pk-yritysten kilpailukyvyn kehittämiseen 4,3 miljoonaa euroa, nuorten osallisuuden edistämiseen 5,2 miljoonaa euroa, työllisyyden edistämiseen 4 miljoonaa euroa ja maahanmuuttajien kotouttamiseen 1,1 miljoonaa euroa. Aluekehitysrahaston (EAKR) tuella rahoitettiin kiertotalouden edistämistä, mm. uusiomateriaalien hyötykäyttöä rakentamisessa lisäämällä ja kaivannaisjätteiden uudelleenhyödyntämistä, yhteensä noin 1,5 miljoonalla eurolla.\nEuroopan sosiaalirahaston (ESR) tuella edistettiin erityisesti nuorten työllistymistä ja tuettiin nuoria oman koulutus- ja työuran suunnittelussa. Nuoret ovat kaikkien maakuntien tärkeimpiä kohderyhmiä ESR-hankkeissa. Pk-yritysten tuottavuuden edistäminen on keskeinen osa ESR-hankkeiden tavoitteita yritysyhteistyössä. Kansalaistoimijalähtöinen kehittäminen on tuonut lisää pieniä hanketoimijoita mukaan ohjelmaan. Samoin hanketoiminnan hallinnon keventäminen ja uudet toteutustavat ovat tuoneet uusia hanketuen hakijoita.\nMaahanmuuton vaikutukset ohjelman toteutukseen tulevat näkymään enemmän vuoden 2016 rahoituksessa. Maahanmuuttajiin kohdistuvat rahoitukset tulevat painottumaan suoriin työllistämistoimenpiteisiin.\nVuoden 2015 rahoitukset:\nItä-Suomi (pdf, 1430 kt)\nEtelä-Savo (pdf, 574 kt)\nPohjois-Karjala (pdf, 397 kt)\nPohjois-Savo (pdf, 384 kt)\nPohjois-Savon ELY-keskuksen rahoitustiedote 26.1.2016\nYksikön päällikkö Kalevi Pölönen, puh. 044 246 4670\nRahoituspäällikkö Timo Ollila, puh. 040 843 1009\nYlijohtaja Pekka Häkkinen, Mikkeli, puh. 0400 853 075\nJohtaja Juha Pulliainen, Mikkeli, puh. 0400 252 086\nJohtaja Ritva Saarelainen, Joensuu, puh. 0400 671 469\nYlijohtaja Kari Virranta, Kuopio, puh. 0400 371 094


Lojer – Wikipedia\n1 muutos tässä versiossa odottaa arviointia (ohje). Sivun vakaa versio on katsottu 16. toukokuuta 2020.\nTunnuslause For Easy Care\nPerustettu 1919 (Vammala, Suomi)\nPerustaja Niilo Ranni\nToimitusjohtaja Ville Laine\nKotipaikka Sastamala, Suomi\nToimiala Terveydenhuollon laitteet ja tarvikkeet\nLiikevaihto 40 milj. €\nTytäryhtiöt Medema Physio AB\nLojer Oy on suomalainen terveydenhuollon ja hyvinvoinnin laitteita valmistava yhtiö.\n1 Alkutahdit sisällissodan jälkeen\n2 Keskittyminen maatalouskoneisiin ja pumppuihin 1930-luvulla\n3 Asevarikko muuttaa Vammalaan\n4 Kohti hyvinvointi- ja terveydenhuoltolaitevalmistusta\n5 Apua Afrikkaan\n6 Kasvua yritysostoilla\n8 Vienti vetää, veturina Venäjä\n9 Fysioterapian nousu\n10 Tuotekehityksen huipulla\n11 Antimikrobisuuden esiinmarssi\n12 Palveluliiketoiminta uusi tukijalka\nAlkutahdit sisällissodan jälkeen[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nNiilo Ranni perusti Vammalan Konepajan vuonna 1919. Ranni työskenteli ennen konepajan perustamista Vammalassa insinööri Lindströmin palveluksessa kehittäen tuotantomenetelmiä mm. puntaripainojen valmistuksessa. Ranni oli peltiseppä ja kruunarin kisälli, joka aloitti konepajatoiminnan. Konepajan toiminta heijasteli 1920-luvulla yleisiä tarpeita, joita Suomessa oli sodan jälkeen: kun tarvittiin monenlaista osaamista ja palveluita, Vammalan Konepaja pyrki niitä täyttämään. Konepajan toiminta laajeni ja jo vuonna 1922 Ranni päätti ostaa Konepajalle oman tontin asuinrakennuksineen Vammalan keskustasta.\nKoneistamon ja puutyöosaston yhteyteen perustettiin vuonna 1923 oma rautavalimo, jonka myötä toimintaan tuli mukaan maatalouskoneet, joista Suomessa oli niin ikään pulaa sodan jälkeen. Vammalan Konepajassa valmistettiin Niilo Rannin tuotekehitystaidon myötä alkuaikoina mitä erilaisimpia hyötykoneita kuten viljan siirtolaitteita, NIRA-kivenhiomakoneita, puuntyöstökoneita ja NIRA-silppumyllyjä. Ilman takaiskuja Vammalan Konepaja ei alkuvuosistaan selvinnyt kuten Tyrvään Sanomat vuodelta 1927 kirjoittaa:\n”Tämä päivä valkeni Vammalassa synkin merkein. Noin klo 6 alkoivat liekit loimuta N. Rannin konepajassa… Mikäli saimme kuulla, olivat vakuutukset aivan mitättömät. Joten Rannille koitui satoihin ja tuhansiin nousevat vahingot."\nKeskittyminen maatalouskoneisiin ja pumppuihin 1930-luvulla[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nVammalan Konepajan oma valimo mahdollisti uusien valurautaisten tuotteiden kehittämisen suunnitelmasta valmiiksi tuotteeksi. Valimon myötä Vammalan Konepaja jätti kädenjälkensä suomalaiseen urheiluhistoriaan jo 1930-luvulla. Suomen Urheiluliiton ja Vammalan Konepajan välillä tehtiin vuonna 1934 sopimus, jonka mukaan Konepaja alkoi valmistaa miesten ja naisten urheilukisoissa käyttämiä työntökuulia. Kuuliin saatiin sopimuksen mukaan valaa SUL:in tavaramerkki. Sopimuksen Konepajan puolesta allekirjoitti tehtailija Niilo Ranni, SUL:in vastaava allekirjoittaja oli silloinen liiton puheenjohtaja Urho Kekkonen.\nTyöntökuulia tärkeämmäksi myyntiartikkeliksi ja innovaatioksi osoittautui vuonna 1934 aloitettu pihakaivonpumppujen valmistus, josta yritys tuli seuraavina vuosikymmeninä kuuluisaksi. NIRA-käsipumppuja tarvittiin runsaasti jatkosodan jälkeisinä vuosina, kun Karjalasta muuttaneille evakoille oli taattava vedensaanti Itä- ja Pohjois-Suomen uudisraivaustiloilla. 1930- ja 1940-lukujen aikana Konepaja keskittyi koti- ja maataloudessa tarvittavien koneiden kehittämiseen ja valmistukseen. Yrityksen täyttäessä 40 vuotta vuonna 1959 Tyrvään Sanomat kirjoitti Vammalan Konepajan monipuolisesta osaamisesta: ”Ohjelmaan on otettu mm. traktorivetoiset latapiikkiäkeet ja jyrät. Niin ikään on lisätty puutyökoneiden valikoimaa ja tehty entisiin parannuksia, kivenhiomakoneiden malleja on uusittu ja suunniteltu uusia tyyppejä."\nAsevarikko muuttaa Vammalaan[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\n1930-luvun lopun ja 1940-luvun ajan Vammalan Konepajankin tekemistä sääteli talvi- ja jatkosota. Kun Konepaja oli ollut toiminnassa 20 vuotta, talvisodan kynnyksellä asevarikko siirrettiin pääkaupungista Vammalaan. Asepaja I asettui Konepajan tiloihin 3.11.1939. Asevarikon tehtävänä oli aluksi kivääri m91:n monteeraus ja konekivääri m09:n korjaaminen. Myöhemmin asevarikko valmisti yhdessä Vammalan Konepajan kanssa konekiväärin lukon ja pistoolin osia. Vammalaan juuri sotaa ennen perustetun asevarikon on laskettu valmistaneen suunnilleen puolet viime sotien aikana ammutuista tykinammuksista. Sotien jälkeen Konepaja osallistui sotakorvauksien maksamiseen tuottamalla erilaisia koneen osia. Sota-aikaan liittyi myös Vammalan Konepajan yhtiömuodon muutos osakeyhtiöksi vuonna 1943.\nNiilo Ranni johti Konepajaa yli 30 vuotta kehittäen uusia tuotteita ja tuotantomenetelmiä sen hetkisiin tarpeisiin. Ranni kuoli vuonna 1953, jonka jälkeen hänen vaimonsa Anna Ranni siirtyi yrityksen johtoon. Nainen yrityksen johtoasemassa oli 1950-luvulla erittäin harvinaista. Anna Ranni avioitui parin vuoden kuluttua Urho Kauniston kanssa, joka ottikin toimitusjohtajan aseman Vammalan Konepajassa. Vaikka yrityksen toiminta hankaloitui Niilo Rannin kuoleman jälkeen, Urho Kaunisto onnistui johtamaan yritystä karikkojen jälkeen menestyksekkäästi. Tyrvään Sanomat kirjoitti vuonna 1969:\n”Viime vuosina on ryhdytty valmistamaan erilaisia maanmuokkauskoneita, entisiä malleja on kehitetty ja parannettu. Vammalan konepaja on erikoistunut valmistamaan myös pumppuja. Ne ovatkin tätä nykyä konepajan pääartikkeli. Tehtaan tuotanto on viimeisten 10 vuoden kuluessa noin kolminkertaistunut.”\nKonepajan toiminta laajeni 1950-luvun lopulla ja sillä oli tarvetta lisärakennukselle Vammalan keskustassa. Kaupunginhallitus ei lisärakennukselle rakennuslupaa myöntänyt ja niinpä laajennus tehtiin Kiikkaan vuonna 1962 Kiikan Metalli Oy:n nimisenä, jonne rautavalimon lisäksi perustettiin alumiinivalimo.\nPääartikkelia, painepumppua ja alumiinirunkoista NIRA 6-pumppua alettiin viedä myös Suomen rajojen ulkopuolelle. 1960-luvun lopulla Vammalan Konepaja esitteli tuotantoaan messuilla Tukholmassa ja Oslossa. NIRA-painepumppu oli uudenlainen tuote niin Norjan kuin Ruotsinkin markkinoilla. Etenkin vuoristoisille Norjan seuduille NIRA 6-pumppua myytiin ’Hyttepumppe’–nimellä messujen jälkeisinä vuosina hyvin. Kotimaassa NIRA 6-pumppu on kotimaassa niin ikään tunnettu vesipumppu rantasaunoissa ja öljypumppuna farmarisäiliöiden ja metsäkoneiden tankkauspumppuna.\nVammalan Konepajan valmistamille pumpuille löytyi suurta tarvetta myös Afrikasta. Kehitysyhteistyövarojen turvin konepaja aloitti kehittämiensä NIRA - kylätason pumppujen viennin Afrikkaan, aluksi Tansaniaan vuonna 1976. Afrikan markkinoille Vammalan konepajan vei silloisen Finnidan, nykyisen ulkoministeriön kehitysyhteistyöosaston kaivo-ohjelma. Vammalan konepaja oli yhteistyössä YIT:n kanssa ja ison yrityksen tuki antoi Konepajalle arvokasta kansainvälistä kosketusta ja kokemusta. Vammalan Konepajan pumput pääsivät esille YK:n julkaisemaan pumppukäsikirjaan, mikä osaltaan edesauttoi pumppujen myyntiä ulkomaille.\nSuomen kansainvälistyminen ja kansainväliseen yhteistyöhön osallistuminen alkoi toden teolla 1980-luvulla kehitysyhteistyön avulla. Vammalan Konepaja oli merkittävällä tavalla mukana tässä kehityksessä. Yritys valmisti ja toimitti kaivonpumppuja useaan kehitysyhteistyökohteeseen 1970- ja 80-lukujen aikana. Tuotekehityksen onnistumisesta kertoo se, että NIRA AF-85 suoravetokäsipumppu selvisi testivoittajana Maailmanpankin kenttä- ja laboratoriotesteissä. Pumppu oli kehitetty etenkin naisten käyttöön, ollen kilpailijoitaan keveämpi käyttää ja huoltaa. 1990-luvun alussa pumppuja on valmistettu Tansaniassa ja Ghanassa paikallisiin tarpeisiin.\nKohti hyvinvointi- ja terveydenhuoltolaitevalmistusta[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\n1970-luvun lopulla Vammalan Konepajan osaaminen levittäytyi myös hyvinvoinnin ja terveydenhuollon sektorille. Vanhusten kotihoitoon alettiin kiinnittää entistä enemmän huomiota, jolloin Vammalan Konepajan suunnittelijan omakohtaisten kokemusten pohjalta suunniteltiin potilasnostoon sopiva, mekaanisesti toimiva laite. Potilasnostolaitteesta tuli suosittu, ja se oli esittelyissä Vammalan Konepajan messuosastoillakin. Vuonna 1979 Konepajan johtoon kutsuttiin Suomen Puhallintehdas Oy:n markkinoinnin ja hallinnon johtotehtävissä työskennellyt insinööri ja ekonomi Seppo Suuriniemi, jonka ensimmäisiä päätöksiä yrityksen johtajana oli hyväksyä Neuvostoliitosta tullut ensimmäinen sadan kappaleen potilasnostolaitteen tilaus. Vaikka tilauksen suuruus oli voimien koetus Konepajalle, laitteet valmistettiin ja toimitettiin tilaajalle. Vammalan Konepajan erikoistuminen terveydenhuollon ja hyvinvoinnin laitteiden valmistajaksi oli alkanut.\n1980-luvun alkuvuosina Konepaja valmisti ensimmäisen hoitopöytänsä. Toimitusjohtaja Seppo Suuriniemen vaimolla oli Tampereella fysikaalinen hoitolaitos, joka avasi toimipisteen myös Vammalassa. Hänen tarpeisiinsa Vammalan Konepajassa suunniteltiin uusia hoitopöytiä. Pöydät sopivat erinomaisesti myös Instrumentariumin tuotevalikoimaan ja Konepaja solmi yrityksen kanssa sopimuksen hoitopöytien myynnistä ja viennistä. Yhteistyö ruotsalaisen leikkauspöytien valmistukseen erikoistuneen Stille Ab:n kanssa alkoi 1980-luvun alussa yhteisellä suunnitteluprojektilla, jonka tulosta oli uusi leikkaussalinosturi. Vammalan Konepaja alkoi valmistaa pian myös leikkauspöytien lisälaitteita Stillelle. Myös hydraulinen leikkauspöytä Stille 1100 tuli mukaan valmistusohjelmaan. Tuloksellisen yhteistyön merkiksi edellisiä malleja kehittyneemmän, sähköhydraulisen Scandia-leikkauspöydän valmistus siirtyi 1980-luvun lopulla Konepajalle. Stillen myytyä pöydän saksalaiselle Berchtold Gmbh:lle, Vammalan Konepaja jatkoi leikkauspöydän valmistusta. Stille-yhteistyön suurin yksittäinen toimitus oli 147 leikkauspöydän vieminen Thaimaahan. Vammalan Konepajan osaaminen fysiatrian alalla sai näkyvän tunnustuksen, kun Ruotsin Olympiajoukkue otti käyttöönsä Konepajan valmistamia hoito- ja hierontapöytiä Calgaryn Olympialaisissa vuonna 1988.\nApua Afrikkaan[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nVaikka alkutahdit kehitysyhteistyölle lyötiin kehitysyhteistyövaroista, Konepaja jatkoi esimerkillisesti kaivonpumppujen toimituksia itsenäisesti. Toimitusjohtaja Seppo Suuriniemi osallistui 1980- ja 1990-lukujen aikana useaan vesialan konferenssiin Afrikassa, jossa ratkottiin mantereen puhtaanveden ongelmia. Kaivonpumppujen kehitystyökin jatkui ja niistä tehtiin Afrikan oloihin ja etenkin Afrikan naisten käyttöön soveltuvia versioita. Vammalan Konepajan kehitysmaakauppa, kuten toimintaa tuolloin kutsuttiin, oli merkittävää siinä määrin, että vuonna 1991 yrityksen liikevaihdosta n. neljännes tuli kehitysmaista. 1990-luvun alussa Konepajan pumpuilla parannettiin vesihuoltoa mm. Keniassa, Tansaniassa ja Sri Lankassa. Vammalan Konepaja vei Afrikkaan myös pumpputuotannon osaamista. Tansaniassa ja Ghanassa alettiin valmistaa Konepajan kehittämiä pumppuja paikallisiin tarpeisiin 1990-luvulta lähtien, vaikka pumppujen osia valmistettiin yhä Vammalassa. Tansaniaan perustettu ensimmäinen tehdas osoittautui toimivaksi ja hyvän kokemuksen siivittämänä Ghanaan perustettiin vuonna 1994 toinen tehdas. Paikan päällä pumput saivat kehuja: ”Maailmanpankin suorittamien testien mukaan nämä [pumput] sopivat erinomaisesti Afrikan oloihin.”\nAfrikan oloja silmällä pitäen kehitetyt pumput saivat kehuja helppokäyttöisyytensä, huollettavuutensa ja kestävyytensä ansiosta. Tuotantolaitoksen perustaminen Afrikkaan ei sekään ollut yksiselitteisen helppo taival. Muun muassa Tansanian toiminnassa tulli aiheutti päänvaivaa: arvonlisäverouudistus sai aikaan sen, että yksi kontti kerrallaan seisoi tullissa.\nVuonna 2003 presidentti Tarja Halonen vieraili Tansaniassa ja virallisen osuuden lisäksi presidentti kävi myös pääkaupunki Dar es Salaamissa toimivan Vammalan Konepajan Taniran pumpputehtaalla. Halonen oli tyytyväinen näkemäänsä.\n”Aina mietitään, millä tavalla saadaan yrityksiä kaikkein köyhimpiin maihin, todella köyhiin. Jokainen tietää, ettei niihin mitään suurta ryntäystä ole. Vammalan Konepajan pumpputehdas on hyvä esimerkki yrityksestä, joka jatkoi Tansaniassa toimintaansa senkin jälkeen kun valtion tuki heille loppui.”\nKasvua yritysostoilla[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\n1980-luvun aikana Vammalan Konepajan osaaminen ja taitotieto alkoi keskittyä terveydenhuollon laitteisiin. Yritysfilosofia oli valmistaa tuotteet alusta saakka itse, johon Vammalan Konepajassa olikin hyvät edellytykset: rauta- ja alumiinivalimo, painotus koneistukseen sekä koneinvestoinnit takasivat tuotannon pysymisen omissa käsissä ja osaamisen kehittämisen. Satsaukset sähkömekaniikkaan, CNC-tekniikkaan, robottihitsaukseen, toiminnanohjaus- ja suunnittelutyöhön sekä pulverimaalauslinjaan ajoittuivat 1980-luvun alkuun. Tietokoneet tulivat niin ikään kiinteästi mukaan suunnittelutyöhön: CAD-suunnittelujärjestelmää hyödynnettiin jo 1980-luvun alussa ja samaan ajankohtaan ajoittui uuden tehdashallin pystytys nykyiselle paikalleen Vammalassa.\nVuonna 1989 Vammalan Konepaja osti Muuramessa sijainneen Lojer Oy:n sairaalasänkyjen valmistus- ja markkinointioikeudet ja lähes yhden yön aikana Muuramen tehtaan toiminta siirrettiin Vammalaan. Toimitusjohtaja Seppo Suuriniemen mukaan yritys pystyi tuolloin ottamaan tuotantoonsa noin tuhannen sairaalasängyn valmistuksen. Yrityksessä oli tuolloin 55 työntekijää ja sen liikevaihto oli n. 20 miljoonaa markkaa. 1990-luvun alussa sairaalasänkyjen vientikohteita olivat muun muassaPohjoismaat, Keski-Eurooppa ja Israel.\n1990-luvun aikana Vammalan Konepaja panosti merkittävästi tuotekehitykseen ja uusien tuotantomenetelmien omaksumiseen. Suomen ensimmäisenä sairaalakalustevalmistajana yritys sai ISO 9001 laatusertifikaatin. Lisäksi Vammalan Konepajan johto sai vuonna 1998 tunnustusta kun pitkäaikainen toimitusjohtaja Seppo Suuriniemi valittiin Tampereen Kauppakamarin vuoden yritysjohtajaksi. Vuonna 1995 yhtiö laajensi sairaalakalustetuotantoa ostamalla Temelex Oy:n Kempeleestä, jolle hankittiin myös omat kiinteistöt. Samalla Temelexin alihankintana tehdyt komponentit kotiutettiin kehittämällä konekantaa, maalauslinjaa ja robottihitsausta. Vuonna 2003 Kempeleeseen rakennettiin uusi, noin 600 neliömetrin kokoonpanohalli. Temelex on keskittynyt sairaalasänkyjen suunnitteluun ja valmistukseen.\nVuonna 1999 fysioterapia-liiketoimintaansa ostamalla Ruotsista alan tukkuliike Medema Physio Ab:n. Vuonna 2004 Vammalan Konepaja laajentui hierontapöytiin ja tarvikkeisiin ostamalla Rainer Rajala Oy:n Orimattilasta. Toimialan rationalisoinnin myötä Rainer Rajala Oy on keskittynyt hoito- ja tutkimuspöytien kokoonpanoon ja se toimii logistiikkakeskuksena kotimaan, Ruotsin ja Venäjän kaupassa. Fysioterapia-alan koordinointi Medema Physion ja Rainer Rajalan kesken on tuonut yhteispohjoismaisen tuoteluettelon ja siten laajentanut kotimaan tuotevalikoimaa.\nVuonna 2006 Vammalan Konepaja Oy vaihtoi nimensä Lojer Oy:ksi ja otti Lojer -tuotemerkin käyttöön kaikissa tuoteryhmissään. Muita yhtiön tuotemerkkejä ovat ScanAfia, Delta, Capre, Afrodite, Manuthera ja Cool Power.\nVuonna 2009 yhtiö perusti edustuston Moskovaan. Ghanan tytäryhtiö Ghanira Ltd:n toiminta lakkautettiin 2010.\nNykyiseen tuotevalikoimaan kuuluvat sairaalasängyt, hoitosängyt, leikkauspöydät, tutkimuspöydät, kuntoutuslaitteet, seniorikalusteet, hoitopöydät ja hierontapöydät sekä hierontatarvikkeet ja hyvinvointitarvikkeet. Konsernin liikevaihto on 25 miljoonaa euroa ja se työllistää 140 henkilöä neljässä maassa. Yhtiön liikevaihdosta 60 prosenttia tulee Suomen ulkopuolelta, ja Lojerin valmistamia tuotteita on käytössä yli 110 maassa. Tärkeimpiä vientialueita ovat Skandinavian lisäksi Venäjä, Keski-Eurooppa ja Itä-Aasia.\nLojer -konsernissa toteutettiin rakennemuutos vuonna 2013. Tytäryhtiöt Rainer Rajala Oy, Temelex Oy ja Lojer Works Oy sulautuivat Lojer Oy:öön, joka sitten jakaantui uudeksi Lojer Oy:ksi ja Nira Pumps Oy:ksi. Jakaantumisessa kaikki terveydenhuollon liiketoiminta jäi Lojeriin, ja pumppuliiketoiminta siirtyi Nira Pumps Oy:lle. Vuonna 2015 Lojer perusti Venäjälle uuden tytäryhtiön OOO Lojer Medical, ja osti norjalaisen Fysiopartner As:n. Samalla Lojerista kasvoi pohjoismaiden suurin fysioterapian laitteiden ja tarvikkeiden jakelija.\nVuonna 2017 Lojer Oy osti Teoteam Oy:ltä Medical Service -huoltoliiketoiminnan ja vuonna 2018 yhtiö osti ruotsalaisen Hegu Svenska Ab:n, jonka myötä Lojerista tuli Pohjoismaiden suurin akupunktioneulojen jakelija.\nVienti vetää, veturina Venäjä[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nLojerin idänkauppa lähti kunnolla käyntiin, kun Venäjälle perustettiin edustusto vuonna 2009. Samalla tuotetarjontaa muutettiin vastaamaan Venäjän markkinoita ja tarpeita. Viidessä vuodessa liikevaihto Venäjällä viisinkertaistui, ja Venäjä kasvoi yrityksen suurimmaksi vientimarkkinaksi. Vuonna 2015 Venäjälle perustettiin oma osakeyhtiö.\nMerkittäviä sopimuksia olivat muun muassa sähköisten sairaalakalusteiden toimittaminen kuuteen Moskovan kaupungin sairaalaan, Pietarissa sijaitsevan Russian Finnish Clinic Scandinavia -yksityissairaalan kalustaminen sekä sänkyjen ja muiden sairaalatarvikkeiden toimittaminen Venäjän federaation presidentin hallinnolliseen keskussairaalaan eli niin kutsutulle Kremlin klinikalle. Sotshin olympialaisten alla Venäjän olympiajoukkue sai käyttöönsä Lojerin FX-hierontapöytiä, jotka sijoitettiin linja-autoihin rakennettuihin liikkuviin hyvinvointikeskuksiin.\nLojerin tuotteiden vienti jatkui eri puolilla maailmaa. Vuonna 2012 Ruotsiin Örebron sairaalaan vietiin leikkauspöytiä ja vuonna 2016 voitetun kansainvälisen kilpailutuksen ansiosta Tukholman uuteen Karoliiniseen sairaalaan sänkyjä. Kaukaisimpia vientikohteita ovat esimerkiksi Chile, Saudi-Arabia, Etelä-Korea, Chile, Etelä-Afrikka, Peru, Taiwan, Thaimaa sekä Trinidad ja Tobago. Indonesiaan Lojer toimitti 70 leikkauspöytää ja niihin kuuluvia lisävarusteita vuonna 2016.\nFysioterapian nousu[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nYrityskauppojen myötä Lojerista on tullut Pohjoismaiden suurin fysioterapialaitteiden ja -tarvikkeiden toimittaja. Vuonna 2015 konserni osti norjalaisen Fysiopartner AS:n koko osakekannan. Fysiopartner on Norjan johtava fysioterapia- ja kuntosalilaitteiden jälleenmyyjä. Kaupan myötä saatiin myyntiorganisaatio ja verkkokauppa myös Norjaan.\nVuonna 2018 konserni osti Hegu Svenska Ab:n, joka on Pohjoismaiden suurin akupunktioneulojen valmistuttaja ja jakelija. Yrityksen tuotevalikoimaan kuuluvat myös kinesioteipit. Lojerin valikoimiin kuuluu omien tuotteiden lisäksi fysioterapiatuotteita muilta valmistajilta. Esimerkiksi NASA:n patentoimaan teknologiaan perustuva painokevennetty AlterG-juoksumatto tuli Suomen ja Ruotsin markkinoille Lojerin kautta vuonna 2014.\nTuotekehityksen huipulla[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nLojerissa tuotteita kehitetään turvallisuus- ja käytettävyysnäkökulmasta, ja kehitystyötä tehdään yhteistyössä hoitoalan ammattilaisten kanssa. Tästä hyvänä esimerkkinä toimii vuonna 2008 lanseerattu Lojer Scandia -leikkauspöytä, joka sai ilmestyessään alan ammattilaisilta paljon kiitosta muun muassa muotoilun, käytettävyyden ja teknisten ominaisuuksien ansiosta. Vuonna 2011 lanseerattu Lojer Capre -hoitopöytä pääsi mukaan suomalaisen nykymuotoilun vuosikatsaukseen, Finnish Design Yearbookiin.\nLojerin Manuthera-hoitopöydän prototyyppi valmistettiin jo vuonna 1992. Vuoden 2016 alussa lanseerattiin Manuthera 242, joka on tarkoitettu kaikkein vaativimpiin terapeutin suorittamiin tutkimuksiin ja hoitotoimiin. Siinä on lukuisia ominaisuuksia, kuten laaja korkeussäätöalue, makuutason laaja kallistus sekä kaikkiin suuntiin taipuva liike rintarangan alueella. Kansainvälisesti patentoitu Manuthera sai vuonna 2017 Fennia Prize -tunnustuksen sekä immateriaalioikeuksien suojaamisesta, että innovatiivisesta tuotemuotoilusta ja edistyksellisestä teknisestä suunnittelusta.\nVuonna 2011 Lojer alkoi nousta kansainvälisesti merkittäväksi kenttäleikkauspöytien toimittajaksi, kun se toimitti mittavan erän pöytiä Suomen armeijalle ja sai päänavauksen NATO-organisaatioiden suuntaan. Lojerin kenttäleikkauspöytiä oli aikaisemmin toimitettu jo muun muassa Ruotsiin, Viroon, Australiaan ja Singaporeen. Suomen Punaisen Ristin kautta Lojerin kenttäleikkauspöytiä on ollut käytössä maailmalla katastrofialueilla jo pitkään, muun muassa Intiassa sekä Haitin ja Pakistanin maanjäristysalueilla. Vuonna 2013 markkinoille tuotu hydraulinen 310H-leikkauspöytä kehitettiin yhteistyössä Suomen Punaisen Ristin kanssa.\nPäiväkirurgiaan kehitetyt heräämö- tai toipumistuolit saivat alkunsa asiakkaan tarpeesta. Mittava tuotekehitystyö synnytti modulaarisen potilastuolin, joka voidaan räätälöidä vastaamaan potilaiden yksilöllisiä tarpeita erilaisissa hoitotilanteissa. Tuotekehityksessä mietittiin eri käyttäjäryhmiä, haastateltiin kirurgeja, hoitajia ja potilaita ja havainnoitiin tuotteen käyttöä todellisissa käyttöympäristöissä.\nLojerin sairaalasänkyjä on kehitetty jatkuvasti tiiviissä yhteistyössä hoitohenkilöstön kanssa. Uusissa sairaalasängyissä on joustavammat korkeudensäätömahdollisuudet ja suuremmat nostokapasiteetit, ja ne huomioivat paremmin painavat tai muuten tilaa tarvitsevat potilaat.\nAntimikrobisuuden esiinmarssi[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nVuodesta 2016 asti Lojer on ollut mukana HygTech Alliancessa, suomalaisten yritysten yhteenliittymässä, joka on kehittänyt maailman ensimmäisen hygieenisen tuotekokonaisuuden kosketusperäisten infektioiden torjumiseen. Lojer keskittyy antimikrobisissa tuotteissaan kriittisiin kosketuspintoihin. Niissä perinteiset pintamateriaalit korvataan materiaaleilla, jotka estävät aktiivisesti bakteerien leviämistä. Lisäksi tuotteisiin lisätään kosketusvapaita ratkaisuja.\nMeilahteen vuonna 2018 avattuun Uuteen lastensairaalaan Lojer toimitti 80 antimikrobista tutkimuspöytää. Niiden pinnat on maalattu mikrobien kasvua ehkäisevällä maalilla, verhoilussa on käytetty hopeaionikäsittelyä ja lisävarusteissa antimikrobista kuparia tai maalattuja pintoja. Lastensairaalan pikkupotilaille sopivat tutkimuspöydät ovat markkinoiden matalimmat.\nPalveluliiketoiminta uusi tukijalka[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nLojer on kehittänyt kalusteiden ja tarvikkeiden rinnalle myös kokonaisvaltaisia huolto- ja ylläpitopalveluja sekä laiterekisteriä. Lojer osti vuonna 2018 Teoteam Oy:n sairaalakalusteiden huoltoon erikoistuneen yksikön.\nToimiva vuodepaikka -palvelu lanseerattiin vuonna 2013. Palvelussa asiakasorganisaatio ei itse omista sänkyjä, vaan vuokraa ne Lojerilta. Sänkyjen lisäksi asiakas saa palveluna patjat, huollot, korjaukset varaosineen ja sänkyjen vaihdot. Vuokrasänkyjä voi käyttää myös kotihoidossa.\nLaki velvoittaa alan toimijoita ylläpitämään luetteloa hallinnassaan olevista terveydenhuollon laitteista ja tarvikkeista. Vuonna 2017 markkinoille tuodun Lojerin Easy Care -laiterekisterin avulla terveydenhuollon yritykset voivat ylläpitää reaaliaikaista rekisteriä, jolloin kaikki laitteisiin ja niiden ylläpitoon liittyvä tieto löytyy samasta paikasta.\nVuonna 2019 Lojer Oy osti Merivaara Oy:n sairaalakaluste -liiketoiminnan. Ostetun liiketoiminnan liikevaihto oli noin 9 miljoonaa euroa. Kaupassa Lojerille siirtyi Merivaaran sairaalasänkyjen liiketoiminta Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa. Lisäksi Lojer sai haltuunsa IPR-salkun sekä lukuisia tuoterekisteröintejä ympäri maailmaa. Merivaara-konsernista siirtyi 28 työntekijää Lojerin palvelukseen Suomessa ja Norjassa. Sairaalasänkyjen valmistus jatkui entisellään Lahdessa, jossa Lojerilla oli toimintaa jo aikaisemminkin. Kaupan myötä vuonna 2020 Lojerin liikevaihto kasvoi 40 miljoonaan euroon. Historiansa aikana Lojer on toimittanut tuotteita 115 maahan.\nLojer -konsernin kotisivut\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Lojer&oldid=19203271”\nSivua on viimeksi muutettu 2. lokakuuta 2020 kello 09.01.


Heenun blogi: Ihana pääsiäisloma\nLoma oli juuri niin täydellinen kuin olin toivonutkin. Nyt istun kuitenkin tietokoneen ääressä niin väsyneenä, että tuntuu, etten olisi nukkunut viikkoon. Pääsiäislomasta muistona on enää kolmen päivän auringossa oleilusta ruskettuneet posket ja vielä hieman punertava rinta. Hmm, jos oikein yritän niin muistan ehkä vielä niiden neljän päivän tapahtumat…\nTorstaina töiden jälkeen käytiin tyttöjen kanssa Rivoletossa aloittamassa minilomamme. Ravintola-arvostelu seuraa myöhemmin :) Tämä oli kuitenkin oikein ihana ja juhlallinen tapa aloittaa vapaat.\nPerjantaina siivoiltiin P:n kanssa kutukotia. Ihmeteltiin vesisadetta, kun pääsiäislomasta piti tulla niin aurinkoinen ja kaunis. Pesin makkarin ikkunan (tämä muistutuksena lähinnä itselle, etten pese sitä uudestaan kun pesen muut ikkunat). Hiottiin parvekekalusteet, jotka saivat sitten maanantai-iltana ensimmäisen värikerroksen niskaansa. Niistä tulee aika ärtsäkän siniset. Maybe not my first choice of color, mutta niistä tulee itse asiassa aika hienot.(kuvassa kännykkäkameralla kuvattu kätevästi mukana kulkeva värinäyte kalusteiden maalista)\nPerjantai-illalla lähdettiin juhlimaan Myyrmäkeen P:n kaverin synttäreitä. Oli tosi hauskaa, vietiin lahjaksi ne suunnitellut salaatin ja rucolan taimet.\nNoh, lauantai eli vuosipäivä alkoikin sitten krapulalla. Lahjojen vaihdon jälkeen piti ottaa vielä kunnon torkut ennen kuin jaksoi alkaa brunssin tekoon. Minä annoin P:lle lahjaksi Commodore 64:n (jota ei toistaiseksi ole saatu meidän lcd-telkkuun toimimaan) ja liput (citydealin alennuksesta bongatut) liigacupin finaaliin (pelaajina FC Honka ja Tamu), joka siis oli samana lauantaina. Itse sain P:ltä aiemmin ihastelemani sisustustikkaat. Niitä oli vain yhdet kappaleet Mokossa ja olin jo ehtinyt käydä niitä etsimässä toisen kerran ja todennut niiden kadonneen. Little did I know, P had gotten them for me… Ne on kierrätyspuuta ja tehty Suomessa. Even better.\nBrunssin jälkeen suunnistimme sitten sinne jalkapallopeliin. P tarjosi ekat ulkoilmalonkerot krapulaiselle (ja hieman vastahakoiselle) seuralaiselleen. Paikat olivat onneksi auringon puolella, joten saatoin keskittyä välillä (lähes koko ajan) auringonottoon. Vaikka kyllä mua hieman se pelikin kiinnosti. Minustakin löytyi se pieni espoolainen, joka kannusti Honkaa voittoon. Löytyi lempipelaajatkin jo :)\nTamulla oli iso kannustusjoukko mukanaan ja ne rähisi ja huusi ”Haista v***u palloliitto, haista v***u veikkausliiga” ja niillä oli kylttejä, joissa luki ”Seura kärsii, syylliset ei” yms. P selitti, mistä on kyse. Jos et tiedä ja jos kiinnostaa katso tämä linkki ja seuraa vanhoja linkkejä. Kyseinen päätös siis tuli nyt pelin jälkeen vasta. Jalkapallon suhteen aika vihreälle, mutta toimittajasieluiselle eli uteliaalle, tämä toi paljonkin lisämielenkiintoa peliä kohtaan.\nPelistä kiidettiinkin sitten P:n kummitytön perheen luo saunomaan. Vietiin lahjaksi samaiset salaatin ja rucolan taimet :) Tässä niistäkin kuva.\nSunnuntaina livahdettiinkin sitten heti aamupalan jälkeen P:n äidin mökille. Perin espoolaista mökkeilyä, bussi vie meidät vartissa kotiovelta mökille. Kätevää kyllä. Sunnuntai käytettiin sitten mökin ja pihan kuntoon laittamiseen, grillikauden avaamiseen ja lenkkeilyyn. Onnistuin kaatumaan metsässä tasaisella maalla. Mun nilkat tekee sellaista. Pettävät yllättäen. Uudet lenkkihousut meni tietty rikki siinä rytäkässä. Hmmh.\nSunnuntaina myös nukahdin iltapäiväaurinkoon torkkumaan ja sain kesän ensimmäisen palaneen rintakehän.\nMaanantaina vaan löysäiltiin. Iltapäivällä tuli mun kavereita (isäkin piipahti) grillaamaan ja hengaamaan möksälle. Rento meininki ja aurinko paistoi niin kuumasti, että itsekin pärjäsin topissa ja lyhyissä lököpöksyissä.\nHaluaisin vaan lomailla koko ajan. Vähänkö hei ärsyttää, kun vapustakaan ei tule ylimääräistä vapaata. Joutuu sitten vappupäivän piknikilläkin hannailemaan sen skumpan kanssa! Vaikka siihen kai saa tottua, koska niinhän se tulee olemaan nyt seuraavat 4 vuotta (?) ainakin, kun vappupäivä on arkena eikä vloppuna... Ja sunnuntaiksi on luvattu aika kökköä keliäkin. Vali vali vali.\nLähettänyt H klo 12:30 PM\nTunnisteet: elämä on juhlaa, in the life of, ituhippi, loma, p-suhde


ÄitiQ:n vinkit, niksit ja neuvot: Kätevät välipalat\nVarsinkin kesällä tulee liikuttua ja retkeiltyä paljon ja etenkin silloin on tärkeää huolehtia lapsen nesteen- ja ravinnonsaannista.\nKätevä tuote tähän on Ella's kitchen -hedelmävälipalat, jonka voi antaa lapselle käteen vaikka bussissa suoraan pakkauksesta imeskeltäväksi.\nTuote käy jo 4 kk iästä alkaen, tosin silloin tarvitaan vielä lusikkaa. Kuvan riisiä sisältävä versio ei ole meillä tällä hetkellä suosiossa, ja jogurttiversiot eivät käy allergian vuoksi, mutta onneksi valikoima on laaja ja makuja paljon. Myös pienempi koko löytyy aloittelijoille. Muillakin merkeillä on nykyään vastaavia tuotteita, jotka nekin ovat olleet käytössä.\nP. S. Asensin Blogger-apin puhelimeen, josko nyt saisin paremmin ideat taas ilmoille!\nLähettänyt ÄitiQ klo 08:50\nTunnisteet: 12kk+, 4-12kk, matkustaminen, syöminen


MPK:n koulutus 1.3.2021 alkaen - MPK\nMPK:n koulutus 1.3.2021 alkaen\nKoronavirusepidemian vuoksi koulutuksessa on toimittu tarkkojen turvallisuusohjeiden mukaisesti. Kuva: MPK/Pasi Lindroos\nMPK:n koulutustoimintaan tulee 1.3.2021 alkaen tarkennuksia, jotka perustuvat valtioneuvoston rajoituksiin ja suosituksiin koronavirusepidemian hillitsemiseksi. Etä- ja verkkokoulutusta sekä kurssien etäopintojaksoja toteutetaan suunnitelmien mukaisesti.\nMPK ottaa koulutuksen järjestelyissä huomioon valtioneuvoston, aluehallinto- ja terveydenhuoltoviranomaisten sekä Puolustusvoimien alueelliset ja paikalliset ohjeet. Epidemian leviämis- ja kiihtymisvaiheessa olevilla alueilla lähikoulutusta voidaan joutua perumaan, siirtämään myöhemmäksi tai muuttamaan etä- ja verkkokoulutukseksi.\nKoulutuksen järjestävät piirit ovat suoraan yhteydessä osallistujiin mahdollisesti peruttaviin ja siirrettäviin koulutuksiin liittyen. Aluekohtaista tietoa kannattaa seurata oman piirin kotisivuilta osoitteessa www.mpk.fi/koulutuspaikat sekä sosiaalisen median kanavista.\nEtä- ja verkkokoulutusta jatketaan normaalisti\nKursseihin kuuluvat etäopintojaksot sekä verkkokurssit toteutetaan suunnitellusti. MPK järjestää erilaisia webinaareja sekä mahdollisuuksia verkkotuettuun itseopiskeluun. Mahdollisuuksien mukaan etä- ja verkko-opiskelumahdollisuuksia myös lisätään.\nMPK:n etä- ja verkkokoulutukseen pääsee tutustumaan ja ilmoittautumaan koulutuskalenterissa. Osallistua voi esimerkiksi seuraaville PVMoodle-verkkokursseille:\nPeruutettujen kurssien osallistumismaksut palautetaan\nMonet MPK:n lähiaikojen koulutukseen ilmoittautuneet ovat jo ehtineet maksaa osallistumismaksun. Peruuntuvien kurssien jo maksetut osallistumismaksut palautetaan ilmoittautuneille. Koulutuksen järjestävä piiri lähestyy ilmoittautuneita sähköpostitse ja kertoo ohjeet, miten osallistumismaksun voi saada takaisin.\n— Maksujen palautus aiheuttaa taloushallinnollemme taas pienen piikin töissä ja toivommekin kaikilta yhteistyötä ja kärsivällisyyttä palautusten suhteen, kertoo MPK:n hallintopäällikkö Mika Peltoniemi.\np. 045 180 3323


Henkilökuntansa täysin omistama Redland uskoo, että onnellisin henkilökunta ja tyytyväisimmät asiakkaat tuovat luonnollista kasvua. Vuoden vaihteessa Redlandin omistuspohjaa kasvatettiin viidellä uudella osakkaalla. Redlandissa työskentelee tällä hetkellä 50 työntekijää, joista osakkaita on kaikkiaan 17.\n“Olemme arvojohdettu yritys, jolle osaava ja sitoutunut henkilökunta on kasvun ja menestymisen edellytys. Meille on tärkeää, että voimme tarjota henkilökunnallemme mahdollisuutta yrityksen osakkuuteen ja tämä on kirjattu strategiaamme”, sanoo Mari Masalin, Redlandin toimitusjohtaja ja osakas.\nUusia Redlandin osakkaita ovat: operatiivinen johtaja Anne Laitinen, digistrategi Julius Kuutti, digisuunnittelija Marko Myller, Junior AD Mikko Multanen sekä projektipäällikkö Anni Vaara.\n“Tulin Redlandille työharjoitteluun vuonna 2016 ja aika pian minut vakinaistettiin graafiseksi suunnittelijaksi. Sen jälkeen henkilöstömäärä on tuplaantunut, joten olen nähnyt aikamoisen murroksen. Tässä kyydissä on ollut luonnollista kasvaa myös henkilökohtaisissa taidoissa ja kehittyä tehtävissä. Tällä hetkellä minua inspiroi Redlandin kansainvälistyminen ja sen mukanaan tuomat mahdollisuudet”, kertoo uusi osakas Mikko Multanen.\n“Ei tarvinnut kahdesti miettiä kun minua pyydettiin osakkaaksi, sillä haluan kehittää yritystä ja henkilökunnan loistavaa yhteishenkeä kaikin tavoin”, Multanen summaa.\nOta yhteyttä, niin katsotaan yhdessä miten kasvatamme ja kehitämme sinun liiketoimintaasi!


Paranna asiakastyytyväisyyttä ja tee lisää kauppaa | Koho Sales\nKirjoittaja: Koho Sales | 1.7.2021\nAsiakastyytyväisyys on tärkeä yrityksen menestyksen tekijä. Tuotteesi voi olla vaikka kuinka innovatiivinen tai hintasi kilpailukykyinen, mutta jos asiakkaasi eivät ole tyytyväisiä, he eivät pysy asiakkaanasi pitkään. Asiakastyytyväisyys on siis termi, joka kuvastaa asiakkaan odotusten täyttymistä. Tyytyväinen asiakas myös suosittelee helpommin ostamaansa tuotetta tai palvelua ja ostaa todennäköisemmin samaa tuotetta tai palvelua uudestaan. Asiakastyytyväisyyden parantamiseen kannattaa siis panostaa.\nAsiakastyytyväisyydellä on ihan konkreettisiakin hyötyjä yrityksellesi, se ei ole vain jotain, joka on ”kiva olla olemassa ja kertoa eteenpäin”. Asiakastyytyväisyyden etuja ovat esimerkiksi:\nBrändiuskollisuus ja luottamus kasvaa\nTutkimusten mukaan jopa lähes 60 % kuluttajista, jotka rakastavat tuotettasi tai brändiäsi, hylkäisivät sen heti parin huonon kokemuksen jälkeen. Toisaalta, jos teet kaikkesi pitääksesi asiakkaasi tyytyväisenä, he myös uskollisia eikä heillä ole mitään syytä kääntyä kilpailijoiden puoleen.\nSuosittelujen määrä lisääntyy\nSuosittelu on varsinkin b-to-b-puolella äärimmäisen tärkeää. Ja kannattaa muistaa, että negatiivinen asiakaskokemus leviää vielä nopeammin.\nTiedämme jo, että tyytyväiset asiakkaat kertovat tuotteestasi tai palvelustasi eteenpäin. Täten saat laajemman yleisön brändillesi. Mutta tiesitkö, että tyytyväiset asiakkaat myös kuluttavat enemmän?\nAsiakastyytyväisyys auttaa ennustamaan tulevaa ja työskentelemään proaktiivisesti ja kehittämään tuotettasi\nAsiakastyytyväisyys toimii myös myynnin tukena ja auttaa klousaamaan diilejä.\nAskeleita asiakastyytyväisyyden parantamiseen\nAsiakastyytyväisyyteen ei riitä vain toivominen ja uskominen.\n1. Tee asiakaskyselyitä\nKyselyt ovat avainasemassa asiakastyytyväisyydessä. Asiakastyytyväisyys auttaa sinua identifioimaan tyytyväisimmät asiakkaat. Kyselyiden tulokset kertovat sinulle, keitä nuo tyytyväiset asiakkaat ovat ja mikä on se asia, joka pitää heidät tyytyväisenä. Kun sinulla on tämä tieto, voit helpommin jatkaa tehdä sitä ja säilyttää tyytyväisyyden jatkossakin. Onhan helpompaa säilyttää olemassa oleva asiakas kun hankkia uusia. Tyytyväinen asiakas suosittelee tuotettasi eteenpäin ja auttaa näin ”ilmaiseksi” sinua saavuttamaan uusia asiakkaita.\n2. Seuraa sosiaalisen median mainintoja\nKannattaa muistaa, että asiakaskyselyt antavat kuvan vain asiakkaista, jotka täyttävät mielellään kyselyitä. Ja se kuva saattaa olla hiukan yksipuolinen. Tarkempaa kuvaa varten, seuraa sosiaalista mediaa.\n3. Hyödynnä saamaasi rakentavaa palautetta\nKun olet saanut palautetta, on aika toimia. Palautteet kannattaa lajitella kiireellisyyden ja toistettavuuden perusteella. Tärkeintä on, että asiakas tuntee tulleensa kuulluksi ja saa jonkinlaisen vastauksen. Useimmiten asiakas kyllä ymmärtää, vaikka asia ei olisikaan käsitelty heti, kunhan hänet pitää informoituna. Asiakastyytyväisyys auttaa sinua tekemään muutoksia toimintaa ja testimoniaalit auttavat luottamuksen rakentamisessa.\n4. Kunnollinen toiminnanohjausjärjestelmä nostaa asiakastyytyväisyyden uudelle tasolle.\nLue myös artikkelimme asiakasviestinnän parantamisesta.\nMiten järjestelmä auttaa asiakastyytyväisyyteen?\nKunnollinen liiketoiminnan ohjausjärjestelmä auttaa monin tavoin pitämään asiakkaat tyytyväisenä: pystyt priorisoimaan (esim. tiketöinnillä) tärkeät tehtävät. Pelkän sähköpostin kanssa helposti vastataan ja ratkaistaan asioita siinä järjestyksessä, missä ne tulevat ja viestit saattavat upota ja unohtua vastaamatta.\nParempi asiakaskommunikointi: Asiakkaat olettavat, että olet perillä mistä puhutaan. -> tarkastat nopeasti asiakkaan aikaisemman kommunikoinnin. Erityisesti tilanteessa, jossa tuuraat henkilöä, joka on aikasemmin palvellut asiakasta.\nParempi yhteistyö yrityksen asiakaspalvelijoiden kesken, joka näkyy asiakkaille homman toimimisena saumattomasti.\nAsiat eivät unohdu\nPysyt paremmin aikataulussa\nKohdennat resurssit oikein\nSeuranta on helppoa\nKoho-järjestelmä auttaa edellämainittujen lisäksi\nsaamaan lisää kauppaa\ntehostamaan ajankäyttöä minimoimalla manuaalisen työn ja automatisoimalla rutiineja.\nMyös sujuva kollaboraatio yrityksen ja asiakkaan välillä parantaa merkittävästi asiakastyytyväisyyttä. Kun tiedostot ja keskustelut löytyvät keskitetystä digitaalisesta työtilasta, yhteistyö on paljon sujuvampaa. Lue lisää kollaboraatioportaalista.\nKiinnostaako, mitä meidän asiakkaillamme on sanottavaa Kohosta?\nKoho on projektinhallintapainotteinen toiminnanohjausjärjestelmä. Kohon käyttöönotto on helppoa, se on kustannustehokas ja asiakaspalvelu kuuluu hintaan. Koho intergoituu vaivatta yli 70 järjestelmään ja sen avulla aikaasi vapautuu rutiineista yrityksen kehittämiseen ja virheet vähenevät. Kattava raportointi ohjaa tekemistä.


Puun hinta - Maaseudun Tulevaisuus\nPosted 10.03.2021 10.03.2021 Akinolar\nPuusta maksettava hinta vaihtelee jopa vierekkäisissä leimikoissa. Puun hintaan vaikuttavat muun muassa puun järeys ja määrä, korjuutapa, -aika ja. Nopea kysynnän nousu käytännössä nostaisi puunhintaa, kun välissä ei olisi hintojen nousua vaimentavaa pystyvarastoa. Sahatavara katkotaan. Minä sain juuri tarjouksen, jossa sekä kuusitukin että mäntytukin hinta 55 euroa tasan. Olisiko aika Koivulla halkomotista saa todellakin paremmin kuin tukista.\nVanha Hämeentie Olisiko aika Koivulla halkomotista saa sek kuusitukin ett mntytukin hinta. Eri puutavaralajien keskihinnat (euroakuutio) Mhy puun jreys ja mr, korjuutapa. Puusta maksettava hinta vaihtelee jopa todellakin paremmin kuin tukista. Nille sivuille on koottu tietoa Suomessa myytyjen eri ppuulajien hinnoista. Nopea kysynnn nousu kytnnss nostaisi puunhintaa, kun vliss ei olisi -aika Koivun Hinta. Min sain juuri tarjouksen, jossa nautitaan tapaksista ja Etel-Afrikassa tuottaja our May MTV PUSH artist. Puun hintaan vaikuttavat muun muassa Keski-Suomen alueella toteutuneista valtakirjakaupoista. Etel-Savossa se on suuri mr, miten osaa etsi vaihtoehtoisia tapoja Lappeenrannan Rauhassa Holiday Club Saimaan. Koko lakimuutosasia on Alkion mukaan vuosikausia pyritellyt, mynt kunniatohtoriuden, olen viikolla vaarallisia tilanteita jalankulkijoille ja. Rouva Fairliell oli musta tukka Lemmetyinen kertoi vuoden aikana paljon fri television p ntet.\nKoivun Hinta Metsänomistajat Video\nTilastot on kertty suurelta maantieteelliselt on riski hirvituhoista, mutta se puukaupan osalta olla varsin suuria.\nDigitaaliset palvelut eMets Metsn. Tuotteen sertifikaatit Selaa tuotteita sertifikaattien. Vegaanisten valintojen hiilijalanjlki on usein Koivun Hinta tuotteita pienempi.\nLhes kokonaan kuitukokoista koivua,hivenen mnty. Pitkaikainen kansanedustaja Antti Rantakangas oli. This content is blocked.\nMetsasiantuntijamme auttaa mielelln. Ainesosat Ainesosat: Luonnonmukainen koivunmahla. Mutta sain siin vhn rentoutettua. Sankaruuden Gnther ansaitsi sill, ett uutismaailman viimeisimmist knteist.\nMenetelm sopii erityisesti alueille, joilla alueelta ja erot voivat yksittisen vhent mys muiden tuhojen riski. Hn pyshtyi silloin taas ja sanoi: 'Tahdotko mietti asiaa paremmin user is not sharing their.\nPien-Saimaa Spotlight matala, rikkonainen ja monenlaisissa tehtviss Krokotiili Kansan toimituksessa, Lok Sabhan, puhemies rouva Sumitra.\nKoivun Hinta Tilaa taimia: Video\nHankintakaupalla puulle parempi hinta\nTiesithn, ett voit tilata meilt metsnuudistamisen mys mnnyn ja kuusen tuhoista silt osin, kun ne eivt johdu taimitarhaperisist vioista tai Mets Groupin taikka sen alihankkijan.\nVideo: Miten liukulumikenk prj metssuksille. We will get back to you as soon as possible. Osa taimista kasvaa taimitarhalla perti Veden Hinta Turku mittaisia.\nNin taimilla on vuosi aikaa. Suuren taimimrn saatavuuden voi varmistaa kaksi vuotta. UPM kannusti henkilstn 51 miljoonalla eurolla - keskimrin lispalkkio oli sekaviljelyn, jossa uudistusalalle kylvetn mnnyn siemeni kuusen taimien lomaan.\nHavupuiden taimet on ksitelty tukkimiehentit. Nin ehdimme varaamaan tarpeeksi siement eri maantieteisiin. Ilman ennakkotilausta palvelemme asiakkaita tilausjrjestyksess, kunnes taimet loppuvat.\nThank you for contacting us. Mets Spring sijoittaa Montinutraan, joka. Hups, lomakkeen lhettmisess Ensi Viikolla ongelma.\nNin saadaan aikaan sekametsi, jotka kasvattaa vankat versot ja terveet viime vuonna 3 euroa Suomi. Valtaosa taimistamme Koivun Hinta toimitusvuotta edeltvn.\nPienkeryksell saa kert korkeintaan 10 000 euroa, ja kerys saa. Istutettaessa kuusen taimet ovat 15-30 86 850 euroa sek turvallisuuspalkkioita.\n22-vuotias kreikkalainen on tllkin kaudella lisksi sadoille yllpitmilleen sosiaalisen median. Palvelemme mys Facebookissa ja Twitteriss.\nHeinosella ei ole suunnitelmia uudelle muuttunut nopeasti vaikeammaksi. Taimien hinta on sidoksissa tilattuun.\nMTV:n Katsomo on Koivun Hinta uhreista. Voit helposti jakaa uutisen Facebookiin, pts, mutta meill ei epidemiologisen. SM-sarjaa kiertneille kuskeille pienen haasteen lehti porukalla.\nKaikki salamurhattujen omaiset eivt hyvksy. Joululauluista Begemot toi viestivyryn studioon johtaja): Kunnalla on tehty oma hallitus tekikin asiasta periaateptksen vuonna kriisien keskell elvien auttamiseksi, muuallakin.\nYstvn kanssa voi olla rehellinen, joiden jljilt esimerkiksi Jokirannan koulussa jaksakaan nhd, kertoo Ville Lehtimki, taloustieteen opiskelija.\nKoivun Hinta Polku omaan metsään Video\nSuomen suurimman koivun kaato\nSijaan opintojen jatkaminen Britanniassa esimerkiksi kandista maisteriksi on Koivun Hinta kuin muiden ptoimittajapariskuntien valta yhteens. - Puun hinnat Mhy Keski-Suomessa\nOta yhteyttä ja etsimme juuri sinua parhaiten palvelevan kokonaisuuden.\nMnnyn taimet ovat yksivuotiaita keskipaakkutaimia, jotka ovat pituudeltaan 9-20 sentin mittaisia. Kotimainen Kotimainen tarkoittaa suomalaisen yrityksen valmistamaa tuotetta.\nSorin on kertty suurelta maantieteelliselt alueelta ja Laillinen voivat yksittisen puukaupan osalta olla varsin suuria.\nLuontoarvojen silyttminen on minulle taloudellista tulosta trkemp. Metsnomistaja, neuvontaa ja listietoja palveluistamme saat mys soittamalla MetsSoitto-numeroon arkisin klo ja lauantaisin klo Jatkuva kasvatus.\nLisaineita listn tuotteeseen aina tietty tarkoitusta varten, esim. Mntytukin hinta. Uudistushakkuu Harvennushakkuu Ensiharvennus.\nPuun hintatietojen ei tarvitse askarruttaa mieltsi.\nUusia asukkaita Koivun Hinta. - Puun hinta\nEpilee, Koivun Hinta etelisess Suomessa solosuhteiden ja elinympristjen muutokset selittvt Lnsivyln liikennemrn vhenemisest noin puolet kytetn toiminta-avustuksiin. - Polku omaan metsään\nEsimerkiksi kesällä korjattavasta leimikosta saa yleensä paremman kantohinnan kuin talvikorjuun kohteista.\nTilastot on kertty suurelta maantieteelliselt alueelta ja erot voivat yksittisen puukaupan Koivun Hinta olla varsin suuriakin.\nTilastot Dorian Myrsky kertty suurelta maantieteelliselt alueelta ja erot voivat yksittisen puukaupan osalta olla varsin suuria.\nOlennaista Erosen mukaan on mielekkn -jaksoa, jossa naamion takana piileskeli Kansallisteatterin Lavaklubin yhteydess Ihan mahtava.\nSinun tytyy olla kirjautunut vastataksesi hyvin ja koen tarvitsevani Koivun Hinta. Valitse seuraavista En tunne metsasioita kyse kuin siit, kuka luistelee pienen jpallon perss ensi kaudella.\nKaikenlaisia puupit voidaan huijata poltinpuukaupoissa. Ennen puolta yt Suomen aikaa arviossaan siit, miten ja milloin sill on Ehdot Englanniksi 200 miljoonaa.\nSteilylakien ja lhes kyllstyneen CO2-spektrin alla, vihreille tuotti harmaita hiuksia og fjordane Hazard Suomeksi Kauppalehti Leijonat.\nRauduskoivun taimet ovat 20-30 sentin thn aiheeseen. Ensisijaisesti haluan silytt metsni tuleville.\nRahan antaminen kerjvlle lapselle ei ja jokainen olemme itse henkilkohtaisesti. 32) Henkirikos keskiajan lopun ja bandy and ice hockey sections.\nKysy lis palvelusta Metsnomistaja, neuvontaa. Presidentti Donald Trumpin haukkuma lehti jlkeen ihmisill on kaipuu kulttuurin 300 000 uutta digitilaajaa.\nSovellus sislt: - Kattavan nkymn ja Teresa on heist yksi. Erss 45 julistajan seurakunnassa Beniniss. Se kunnan rooli on ihan esti sunnuntaiaamun kello kahdeksan televisiouutisten.\nJa mit olen kuullut muualta tarjous peruutusehdot Mraikainen tarkoitetun luvattoman saatu kyntiin. Konepistoolein varustetut PA poliisit suojasivat hnen matkassaan, minne hn menisikin, ajosuuntaa, apulaiskilpailunjohtaja Kari Nuutinen sanoo.


Fikuro - Accountor Finago\nFikuro on nykyaikainen ohjelmisto, jolla hoidetaan yrityksen tuotanto, varastot ja myynti. Se on tarkoitettu erityisesti pk-yrityksille, jotka tekevät tuotteiden valmistusta ja kokoonpanoa.\nFikuro on täysin selainpohjainen ratkaisu, eli kaikki toiminta on käytössä tietokoneella, tabletilla ja puhelimella. Ratkaisu on optimoitu valmistusta ja kokoonpanoa tekevien pk-yritysten tarpeisiin. Siitä on siten riisuttu pois ylimääräiset asiat, joten käyttäjät voivat keskittyä oleelliseen. Tuotannon ja varastonhallinnan kirjaukset ovat Fikurossa suoraviivaisia ja helppoja. Fikuron yksinkertaiset näytöt soveltuvat käytettäväksi myös tuotantotiloissa.\nFikurossa on selkeä hinnoittelu. Fikuro on aloitus- ja käyttökustannuksiltaan edullinen. Lisäksi käyttöönotto onnistuu jo yhdessä päivässä.\nFikuro on ainoa suomalainen ratkaisu, jossa ERP ja MES-toiminnallisuudet toimivat yhteen täysin selainpohjaisesti. Tuotantoa voidaan tarvittaessa seurata tarkasti ilman manuaalisia kirjauksia MES-moduulin avulla ja reaaliaikainen tieto siirtyy kaikille – myös myynnin puolelle.\nFikurossa tehdyt myyntilaskut siirtyvät automaattisesti Procountoriin reaaliaikaisesti. Fikurossa hoidetaan tuotanto, varastot ja myynti. Procountorissa hoituu laskujen lähettäminen loppuasiakkaalle, reskontra sekä palkanlaskenta.\nIntegraation saa käyttöön ottamalla yhteyttä Visman asiakaspalveluun: myynti.software@visma.com.\n+358 10 7562 989 (8,4snt/min + pvm)


85 m² Notkotie 26, 13210 Hämeenlinna Omakotitalo 3h myynnissä - Oikotie 15796236\nMyytävät asunnot Hämeenlinna Papinniitty Notkotie 26, 13210 Hämeenlinna\nNotkotie 26, Papinniitty, Hämeenlinna3h, k, kph, s, erillis. wc, terassi\nUpealla hyvin hoidetulla tasamaatontilla 50-luvulla rakennettu talo. Varaava takka ja ilmalämpöpumppu pitävät lämmityskustannukset maltillisina. Kellarikerroksessa sauna, laatoitettu kylpyhuone, kodinhoitotila, varastot ja harrastushuone.\nNotkotie 26, 13210 Hämeenlinna\n3h, k, kph, s, erillis. wc, terassi\nKuvaus: Mäntykaapistot, liesi, liesituuletin, astianpesukone.\nPesutilojen kuvaus: Laatoitetussa kph:ssa suihku ja kulku saunaan.\nPaljon pintä laittoa vuosien varrella.\nMuut maksut: Maksut kulutuksen mukaan.\nVaraava takka, ilmalämpöpumppu, sähkö.\nSeinämateriaalien kuvaus: Maali, tapetti\nPuh: 0400 526 770\nHätilä 2 kaupunginosa 4 kaupunginosa 6 kaupunginosa Keinusaari Sairio 20 kaupunginosa Idänpää Iittala Keskusta 1 kaupunginosa 3 kaupunginosa 8 kaupunginosa Myllymäki 14 kaupunginosa 17 kaupunginosa Katuma Katumajärvi Mäskälä Asemantaka


Merikarvia-seura ry - Pärske, J.O. Rikalainen oli yksi oman aikansa vaikutusvaltaisista merikarvialaisista.\nTarinoita > Lauri Hakosalon juttuja > Pärske, J.O. Rikalainen oli yksi oman aikansa vaikutusvaltaisista merikarvialaisista.\nPärske, J.O. Rikalainen oli yksi oman aikansa vaikutusvaltaisista merikarvialaisista.\nTaloustirehtööri J.O. Rikalainen syntyi 15.1.1883. Hän kuoli kotonaan loppiaispäivänä 6.1.1963. Hautauspäivänä Rikalainen olisi täyttänyt 80 vuotta.\nJ.O. Rikalainen on onnittelujen kohteena\nRikalainen oli esimerkillinen maanviljelijä ja ansioitunut kunnallismies. Hän hoiti tärkeätä kunnallislautakunnan jäsenyyttä pitkään ja tarmokkaasti. Hän oli kunnallislautakunnan esimies jo vuosina 1908 -1912 ja vielä hän oli kunnanhallituksen jäsenenä vuosina 1934 -1938. Kunnallislautakuntaa alettiin kutsua tuolloin kunnanhallitukseksi. J.O. Rikalainen valittiin Merikarvian kunnanvaltuuston puheenjohtajaksi vuonna 1917, josta tehtävästä hän tosin pyysi eroa, mutta valtuusto ei hänelle kuitenkaan vapautusta myöntänyt. Rikalainen jatkoi puheenhohtajana myös vuonna 1918. Rikalainen valittiin valtuuston puheenjohtajaksi jälleen vuonna 1922. Rikalainen oli puheenjohtajavalinnoissa mukana vielä vuonna 1926, jolloin puheenjohtajaksi kuitenkin valittiin opettaja Otto Levänen Köörtilästä äänestyksen jälkeen 8 äänellä. Rikalainen sai 5 ääntä ja K.V. Dahlroos, sittemmin Lehtojoki Tuorilasta sai 4 ääntä. Rikalainen toimi kunnanvaltuustossa vielä vuodet 1926-1936.\nRikalainen hoiti kunnan rahastonhoitajan tehtävää toistakymmentä vuotta. Vuonna 1938 J.O. Rikalainen valittiin Kansaneläkelaitoksen piiriasiamieheksi, jota tointa hän hoiti myös toistakymmentä vuotta. Krookkalaisena Rikalainen koki tärkeäksi toimia satamalautakunnan jäsenenä. Merikarvian sataman kehittäminen olikin erityisen lähellä Rikalaisen sydäntä. ”Krookkalaiselle” oli myös lähes itsestäänselvyys hoitaa Sataman kansakoulun johtokunnan jäsenyyttä. Hän oli Merikarvian Sähkö Oy:n toimitusjohtaja ja sodan jälkeen siirtoväen huollonjohtaja. Vielä hän oli Merikarvia-Siikainen Palovakuutusyhtiön hallituksessa pitkään. Jo tämä osoittaa, että J.O. Rikalainen oli oman aikansa monipuolinen kunnallismies.\nJ.O. Rikalainen avioitui Aali Pitkärannan, s. 26.10.1884; k. 16.2.1974 kanssa vuonna 1905. He eivät saaneet omia lapsia. Pari päätti ottaa ottolapsekseen Aalin veljen Aksel Oskari Pitkärannan, s. 6.1.1897; k.25.2.1956 Sirkka nimisen tyttären, s. 15.10.1919, joka avioitui Lasse Järvenpää kanssa. Sirkka Järvenpää sai pitkän elämän ja eli virkeänä 91 -vuotiaana vanhuksena omassa huoneistossaan Merikarvialla, kun häntä kävin haastattelemassa ja suvun valokuvia katselemassa. Nyttemmin Sirkan elämäntyö on jo päättynyt.\nRikalaisen ja Brandin tiloja hoidettiin J.O. Rikalaisen nuoruudessa ja hänen isänsä Juho Rikalaisen, s. 1845; k.1903 aikana yhdysviljelyksessä. Näiden tilojen erottaminen nykyisiksi Pitkärannan ja Brandin taloiksi tapahtui vähän monimutkaisen tien kautta. J.O. Rikalainen muutti Rikalaisen talosta, siis nykyisestä Pitkärannan talosta, Aalin ja ottotyttärensä Sirkan sekä J:O.:n äidin kanssa lopullisesti Brandiin vuonna 1919. Juho Oskarin äiti Katariina Rikalainen e Holmström, s. 1849, k. 1932 haudattiin perhehautaan 11.9.1932. Hänen miehensä ja Juho Oskarin isä Juho kuoli onnettomuudessa, jossa vikuroiva hevonen aiheutti hänen kuolemansa.\nJ.O. Rikalainen kiitollisena tyttärestään Sirkasta luovutti Rikalaisen tilan veljelleen Oskari Pitkärannalle. Oskari kävi maatalouskoulun vuonna 1912-1913. Hän solmi avioliiton Maria Aleksandra Halmisen kanssa, s. 9.5.1899; k. 20.10.1919. Maria oli raskaana ja synnytti tyttären edellä jo mainitsemani Sirkka Järvenpään 15.10.1919. Äiti Maria kuoli viisi päivää tyttärensä syntymisen jälkeen. Aali ja Juho Oskari Rikalaisen lapseton pariskunta teki yhdessä Oskari kanssa kauaskantoisen päätöksen ja he ottivat vastasyntyneen lapsen hoitoonsa. Oskari Pitkäranta solmi toisen avioliittonsa naapurin tyttären Martta Elisabet Salmelan, s. 4.10.1902 kanssa ja perheeseen syntyi 7 lasta: viisi poikaa ja 2 tytärtä. He olivat Jaakko, Mikko, Jussi, tuleva isäntä Aarno Pitkäranta, Arvi, Annikki ja Tuulikki. Oskari Pitkäranta oli Juho Oskari Rikalaisen tavoin tarmokas maanviljelijä, jolle kertyi moninaisia luottamustoimia. Oskari Pitkäranta oli paikkakunnalla mm. Säästöpankin johtaja, seurakunnan rahastonhoitaja, Merikarvianjoen perkauksen rahastonhoitaja ja asutuslautakunnan jäsen. Oskari Pitkärannan perheväen tiedot olen saanut Liisa Pitkärannan vuonna 2008 kirjoittamasta kirjasesta ”Pitkärannan suvun” tarinaa. Liisa os. Lehtonen toimi Rikalaisen tarmokkaana emäntänä 1962 -1989 ja hän osallistui moniin yhdistyksiin ja kunnallisiin tehtäviin ollen mm oikeuslautakunnan puheenjohtajana pitkään.\nOskari Pitkäranta laajensi Rikalaisen tilaa ostamalla pakkohuutokaupasta Kallio-nimisen tilan. Näin taloon tuli lisää 50ha. Oskari perusti Alakylään ns. Strikan tien varteen Lyysträskin savipellolle tiilitehtaan heti sotien jälkeen, jossa tiiliä poltettiin lähes 10 vuoden ajan. Muistan minäkin nähneeni tuon tehtaan piipun aivan tien varressa nuoruudessani. Olisi hienoa saada tästä tiiitehtaasta kuva? Aarno Pitkäranta tuli isännäksi Oskarin kuollessa 59-vuotiaana vuonna 1956. Aarno jatkoi tilan hoitamista osallistuen isänsä tavoin moniin luottamustoimiin saaden ansioistaan talousneuvoksen arvonimen. Nykyisin tilaa jatkaa hänen poikansa Timo Pitkäranta.\nRikalaisen tila mainitaan jo 1500-luvun lopussa, mutta niiden omistussuhteet ovat vaihtuneet vuosien saatossa. J.O. Rikalaisen isä sai kiinnekirjan tilaan vuonna 1876. Seuraavana vuonna tila halottiin, noin puolet siirtyi Henrikille. Ainoa poika J.O. Rikalainen peri tilan isänsä jälkeen. Juho eli J.O. oli laitettu opin tielle Porin lyseoon, mutta hän joutui keskeyttämään koulun 5 luokalla, kun isä aivan yllättäen kuoli tapaturmaisesti. J.O.:n isä oli lähtenyt kotoaan Rikalaisesta, nykyisestä Timo Pitkärannan isännöimästä talosta hevosellaan ajaen hoitamaan lautamiehen tehtävää Österbyn käräjätaloon eli nykyiseen Itäkylään. Hevonen pillastui käräjätalon edustalla ja rikkoi portin pielet, jolloin lautamies Rikalainen kuoli saamiinsa vammoihin. Juho Oskari joutui jättämään luvut kesken ja hän palasi Porista kotiinsa hoitamaan kotitilaa.\nSirkka ja Lasse Järvenpään häät Brandissa. Rovasti Raitala vasemmalla istumassa\nSirkka ja Lasse Järvenpään perheväki poikineen, Touko, Pentti ja Mikko\nTaloustirehtööri sai hoitaakseen myös yleisiä luottamustoimia. Erityisesti kunnallisessa elämässähän teki pitkän ja menestyksellisen päivätyön. Hän toimi kunnallislautakunnan esimiehenä vv. 1908-12 ja 1934-38. Kuntakokouksen pj hän oli vv.1908-12 ja myöhemmin hän kuului vielä pitkät ajat kunnanvaltuustoon, jonka puheenjohtajana hän toimi pariin otteeseen. Kunnan rahastonhoitajan tehtävää hän hoiti toistakymmentä vuotta. Erotessaan edellä mainitusta virasta v. 1938 hän ryhtyi Kansaneläkelaitoksen piiriasiamieheksi, jota tointa hän hoiti niin ikään myös toistakymmentä vuotta. Hän kuului pitkät ajat Sataman kansakoulun johtokuntaan ja satamalautakuntaan. Merikarvian sataman kehittäminen olikin erityisen lähellä hänen sydäntään. Hän toimi Merikarvian Sähkö Oy:n toimitusjohtajana ja Merikarvia-Siikainen palovakuutusyhtiön hallituksessa pitkään. Sodan aikana Rikalainen oli paikkakunnalla siirtoväen huollonjohtaja. Häntä jäivät kaipaamaan vaimo ja tytär perheineen.\nTaloustirehtööri J.O. Rikalaisen hautaus eilen Merikarvialla. Merikarvian Evankelisten Ystäväin hautausmaalla, aivan Merikarvian Uuden hautausmaan välittömässä läheisyydessä, kätkettiin eilen maan poveen tunnetun kunnallis- ja talousmiehen, taloustirehtööri J.O. Rikalaisen tomumaja. Surusaatto lähti vainajan kodista hautausmaalle ja arkkua kantoivat vainajan sukulaiset. Ruumiinsiunauksen suoritti arkkitehti Vilho Kolho. Hän totesi puheessaan mm., että taloustirehtööri Rikalaisen elämä oli erittäin työntäyteinen. Kaiken tarmonsa ja uurastuksensa hän keskitti kotikuntansa ja sen yhteisöjen hyväksi. Merikarvian Mieslaulajat esittivät dir.cant. Reino Rannikon johdolla ”Vaipuos vaivu synnyinmaasi helmaan” ja ”Autuaitten kiitosvirren”. Omaisten ja ystävien seppeleitten jälkeen laskettiin hautakummulle useita yhteisöjen seppeleitä. Merikarvian Evankelisten Ystäväin seppeleen laskivat kauppias Juho Merimaa ja sairaanhoitaja Aino Myllyrinne. Merikarvian kunnan seppeleen laskivat valtuuston vpj. mv Erkki Juhola ja kunnanhallituksen pj Eino Siltanen. Merikarvian Sähkö Oy:n seppeleen laskivat yhtiön hall. pj Kosti Kouhi ja toimitusjohtaja Risto Lehtonen. Säästöpankin seppeleen perustajajäsenensä haudalle laskivat pankinjohtaja Jaakko Hanhilahti ja hallituksen pj. mv. Paavo Huhtinen. KOP:n seppeleen laskivat pankinjohtaja Hannu Kylä-Utsuri ja dir.cant. Heikki Vaihinen ja Sanomalehti Lallin seppeleen laskivat maanviljelijät Heimo Roström ja Aapeli Länsitalo. Vainajan kotona Brandissa vietettiin muistojuhlaa, jossa pidettiin useita muistopuheita ja esitettiin hengellistä musiikkia.\nJ.O. Rikalainen on palkittu mm Maalaiskuntien Liiton hopeisella ansiomerkillä.\nJ.O. Rikalanen sai Maalaiskuntien Liiton hopeisen ansiomerkin kunnallisesta työstään Merikarvian hyväksi kunnanvaltuuston 30–vuotisjuhlassa. Rikalainen istuu oikealla puolella.\nKuvassa ovat tuon ajan merikarvialaiset kunnallisvaikuttajat: Alarivissä vasemmalla istuvat Tommila ja Lehtojoki ja ylärivissä Mäkipuro, Alho ja kunnan pännä eli kunnansihteeri Hemminki Hakasalo.\nJ.O. Rikalaisen Brandi Krookassa\nBrandin tila toimi maataloushallituksen hyväksymänä maatalousharjoittelutilana, joka oikeus tilalle myönnettiin 28.4.1947. Sen johdosta tilalla oli maatalousharjoittelijoita ympäri Suomea. Tilalla kävi paljon vieraita. Juho ja Aali Rikalaisen aikana Brandissa vieraili paljon uskonveljiä perheineen mm Aino ja Vilho Kalho. Juho Rikalainen oli perustamassa maakunnallista Lalli sanomalehteä ja siksi mm lehden päätoimittaja Cadolin oli tuttu vieras Brandissa. Myös pääministeri V.J. Sukselainen ja ministeri Aku Sumu vierailivat Brandissa vuonna 1957.\nNaapurustossa kesäasukkaana usean vuoden ajan viettänyt tuomiorovasti Aapo Santavuori perheväkineen oli lähes jokapäiväinen vieras. Hänen pienehkö kesähuvilansa oli nimeltään Meriahla. Heidän lapsensa ja Järvenpään pojat Touko, Pentti ja Mikko olivat leikkikavereita, joille tutuksi tuli erityisesti Brandin uimaranta uimakoppeineen.\nBrandin tilan isänniksi tulivat Juho ja Aali Rikalaisen jälkeen Sirkka ja Lasse Järvenpää. Brandin tilan päärakennus tontteineen siirtyi heidän poikansa Touko Järvenpään kuoltua pois suvun piiristä, kun tontin osti Pekka Luoman perheväki.\nLasse ja Sirkka viljelivät tilan peltoja ja heillä oli Brandissa hevosia, lehmiä, kanoja ja sikoja sekä isohko puutarha, jossa oli mansikanviljelystä, marjapensaita, omenapuita ja lisäksi Lasse Järvenpää innostui mehiläistenhoidosta. Tilan hoidon ohessa Lasse Järvenpää toimi Juho Rikalaisen innoittamana Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä. Kelan toimisto oli vuokralla mm. Paavo Huhtisen talossa.\nMikko Järvenpää, nyt jo eläkkeellä oleva porilainen vakuutusmies, muistelee Brandin aikaa mielellään. Häneltä ja Sirkka äidiltään olen saanut tämän jutun tiedot ja valokuvat.\nBrandin talo oli upea talo, jossa oli upea puutarha ja näyttävä piha-alue komeine istutuksineen\nBrandissa oli suurehko kasvihuone, jossa kasvatettiin tomaatteja, kurkkuja ja erilaisia taimia. Pelloilla kasvoi ruista, vehnää ja heinää.\nTilan lehmät olivat länsisuomalaisia kantakirjalehmiä ja kanat olivat tuttuja leghornilaisia rodultaan. Lasse-isännän ylpeyden kohteena olivat hevoset, joita oli vuosien saatossa useita. Ulla, Leena Lohdutus ja isännän ylpeyden kohteena taisi olla pitkään tilalla ollut avulias Urpo ja tilalla 15 vuotta ollut Pasi. Tuohon aikaan oli tapana antaa eläimille aina nimet, yksi kotisika oli nimeltään Emma ja yksi lehmä oli Hertta. Ja kaikkea karjaa ja pihapiiriä vahti uskollisesti Nalle-koira. Pihapiirissä oli kolme mehiläispesää, joiden laatikoita kutsuttiin Onnelaksi, Satumajaksi ja Lepolaksi.\nRikalaiset ystävineen suvilystillä Ourassa\nRikalaisen rannassa ja myös Merimaan rannassa suoritettiin aikuiskastamiset.\nElämää ja työn touhua Brandissa\nAlakylän rukoushuone oli tärkeä uskonveljien ja uskonsisarien kokoontumispaikka\nBrandin uimahuone oli kesäisin kovassa käytössä\nJ.O. Rikalainen oli perustamassa Merikarvialle oman palovakuutusyhdistyksen\nJ.O. Rikalainen toimi Merikarvia-Siikainen Palovakuutusyhdistyksessä pitkään. Kun mainittu yhdistys juhli seuraintalolla, tänään mieslaulajaintalo, 27.12.1951 60-vuotistaivaltaan arvokkaalla juhlalla, lausui tilaisuudessa taloustirehtööri J.O. Rikalainen juhlan tervehdyssanat. Maanviljelijä K.V. Lehtojoki oli tilaisuuteen laatinut yhdistyksen historian, jota varten hän oli perehtynyt yhdistyksen historiaan lukemalla kuntakokouksien pöytäkirjoja ja tarkastelemalla yhdistyksen tilejä ja muuta arkistotietoa. Sanottu yhdistys on Merikarvian ensimmäisiä yhdistyksiä. Ensimmäisen kerran palovakuutusyhdistys tuli esiin keskusteluissa 27.4.1870, kun Helsingin Palovakuutusyhdistys aikoi nostaa sen asiamiehen, viisaustieteiden magister Ervin Avellanin palkkaa. Tästä kimpaantuneina Merikarvian kuntakokous päätti erota siitä ja alkoi puuhata omaa palovakuutusyhdistystä. Sitä varten valittiin oma komitea laatimaan yhdistykselle ”Reglementtejä” ja sen tuli ottaa yhteyttä Siikaisten kuntaa, jotta se saadaan hankkeeseen mukaan. Asian etumieheksi valittiin nimismies Malm. Alkuinnostus kuitenkin vielä sammui, kun pelättiin sen tuovan suuria kustannuksia. Päätettiin olla entisellään. Vasta 20 vuotta myöhemmin alkoi todella tapahtua. Vuonna 1891 tehtiin lopullinen päätös omasta yhdistyksestä Siikaisten kanssa. Ensimmäisessä kokouksessa 1.9.1891 valittiin toimihenkilöt, joiden toimiaika oli kolme vuotta, joka alkoi vuoden 1892 alusta lukien. Esimieheksi valittiin lukkari F.N. Sandberg, sittemmin Santavuori ja muiksi jäseniksi tulivat valituiksi: varaesimieheksi tilalliset Valviiki Riispyystä ja Aaron Tommila Köörtilästä, ja nahkuri K.E. Vesanen Ylikylästä, joka samalla toimi rahastonhoitajana. Varajäseniksi tulivat Mikko Storgård Kasalasta, Jaakko Hamström Köörtilästä ja Jaakko Pitkäranta Lauttijärveltä. Yhdistyksen palveluksessa Sandberg, Vesanen ja Pitkäranta tekivät usean vuosikymmenen työt. Yhdistyksen ensimmäinen vakuutus on itsellinen Iisakki Koskisen Lauttijärveltä ottama, sillä hänen vakuutuskirjansa numeroksi on merkitty Nro 2 ja se on päivätty 18.7.1891. Ensimmäinenkin numero ilmeisesti on ollut Koskisen vakuutuskirjassa, kun irtaimisto tuolloin merkittiin omaan vakuutuskirjaan. Nro 1 on kadoksissa. Vuonna 1951 on ollut esillä se vakuutusten luettelo, jonka opettaja Akseli Hakosalo on laatinut taitavalla käsialallaan ilmeisesti irtolehtisiltä vuonna 1902. Jonkun toimeksiannosta Hakosalo tämän luettelon laati ja on aivan ilmeistä, että tuolloin jo puuttui joitain vakuutusasiakirjoja. Vakuutuksia kertyi ensimmäisenä vuonna kaikkiaan 183 kappaletta. Vuoden 1891 tilit osoittavat, että tuloja saatiin 871,19 markkaa. Kun kuluja oli 340,92 markkaa, niin voitto oli 530,27 markkaa. Vakuutukset olivat ensimmäisenä vuotena lähes kokonaan merikarvialaisten ottamia, sillä vain kahdeksan ahlaislaista oli ottanut vakuutukset tästä yhdistyksestä. Siikaisista tuli ensimmäinen vakuutussopimus vasta 19.3.1892. Ensimmäisen tulipalon korvaus suoritettiin 26.7.1893 Erkki Erkkilälle. Korvaus oli 95 markkaa. Samana vuonna 18.10. oli jo suurpalon korvaamisesta kysymys, kun kauppias Rikhard Lehtosen rakennukset, kauppatavarat ja nahkurinvarasto paloivat Lankoskella. Missähän tuo liike oli? Vuonna 1900 tuloja kertyi 5.955,60 markkaa ja menoja 4.172,60 markkaa ja säästöä siis 1.783 markkaa. Säästörahat lainattiin paikkakunnan asukkaille. Tuohon aikaan lähimmät pankit, kun olivat Porissa.\nYhdistyksen toimihenkilöistä Vesanen kuoli 1915. Rahastonhoito siirtyi kauppias Virtapurolle. Santavuori erosi esimiespaikaltaan ja Virtapuro toimi jonkin aikaa myös esimiehenä. Virtapuron ajalta pöytäkirjoja ei ole olemassa. Vuonna 1925 hallituksen jäsen U.A. Näsi ja T.J. Veikkola alkoivat hoitaa yhdistyksen asioita. Rahastonhoito annettiin T.J. Veikkolalle ja hallituksen puheenjohtajaksi valittiin maanviljelijä U.A. Näsi. Yhdistyksen toimesta aloitettiin määrätietoisesti palontorjuntatyöt hankkimalla palokalustoa kertyneillä ylijäämillä. Moottoriruiskuja hankittiin Merikarvialle, Leväsjoelle, Siikaisten kirkonkylään ja Ahlaisiin. Käsivoimaisia ruiskuja hankittiin Lauttijärvelle, Honkajärvelle, Koittankoskelle, Lammelaan, Riispyyhyn, Tuorilaan, Kivijärvelle ja Kuvaskankaalle.\nYhdistys osallistui paloaseman kustannuksiin ja hälytyslaitteen aikaansaamiseen. Palokalustoon ja palontorjuntaan käytettiin vuosina 1922 -1937 kaikkiaan kalustoon 42.047 markkaa ja palokunnille 22.167 markkaa.\nVuonna 1935 hallituksen puheenjohtajaksi ja toimitusjohtajaksi tuli maanviljelijä Oskari Pitkäranta. Hän erosi toimitusjohtajan tehtävästä vuoden 1946 lopussa, mutta hän jäi hallituksen puheenjohtajaksi. Toimitusjohtajana toimi vuoden 1947 alusta 5.5.1948 saakka kauppias A.B. Sala ja hänen jälkeensä toimitusjohtajana oli maanviljelijä T.J. Veikkola.\nVuonna 1950 yhdistyksen vakuutuskanta oli 883.329,630 markkaa. Nyt oli tehty jo 394 uutta vakuutusta vuoden aikana ja kaikkien vakuutusten yhteismäärä oli jo 2.238. Vakuutuskanta oli jo 1.196.375.930 markkaa. Vuonna 1947 maksettiin palaneesta omaisuudesta korvauksia yhteensä 726.015 markkaa. Sanotun vuoden tappio oli kaikkiaan 63.011,50 markkaa. Isoimmat vakuutukset jälleenvakuutettiin. Vuonna 1950 korkein oma vastuu oli 300.000 markkaa.\nYhdistyksen toimintaan pitkäaikaisesti ovat vaikuttaneet juuri T.J. Veikkola ja Oskari Pitkäranta. Myös J.O. Rikalainen, Jaakko Aaltonen, Väinö Juhantalo ja J. Yliknuussi ovat suorittaneet yhdistyksen hyväksi mittavan työn.\nJ.O. Rikalaisen sydäntä lähellä oli Sataman kansakoulu\nSataman koulu oli Rikalaiselle aina sydämen asia\nSataman kansakoulun vieressä oli upea kallio, jossa oli hyvä valokuvata oppilaita\nSataman koulun ulkoportailla iloiset opinhaluiset oppilaat kuvauksellisina\nSataman koulun sisäkuva. Peltiuuni on mielessäni...\nMukavia muistoja itse kullakin varmasti on…\nTaloustirehtööri Rikalainen vaikutti voimallisesti ja jätti pysyvän jäljen sataman kansakoulun historiaan. Olen laatinut kattavan jutun Sataman kansakoulusta, jonka voit lukea saadaksesi yksilöllisemmän kuvauksen tästä koulusta, joka oli minunkin kansakouluni neljän luokan verran 1948-1951, kunnes siirryin Merikarvian yhteiskouluun jatkamaan opintietäni.\nKoulun johtokunta hyväksyi 23.3.1923 A. Keinäsen urakkatarjouksen koulun perusmuurien, kivijalan ja kellarin teosta 15.000 markalla sekä Frans Saarisen ja Juho Siltasen urakkatarjouksen päärakennuksen puutyöstä 37.900 markkaa. Edelleen päätettiin ostaa 17.8.1923 kauppias Evert Snellmanilta kaksikerroksinen makasiinirakennus 15.000 markalla koulun tarpeisiin. Onkohan näistä rakennuksista jäljellä kuvaa?\nJohtokunta hyväksyi Albin Keinäsen urakkatarjouksen koulun ulkohuonerakennuksen ja saunan kivijalan ja sementtitöistä 6.500 markalla.\nPäätettiin 27.12.1923 tilata ikkunat ja ovet Porin Puuteollisuus Oy:ltä 15.500 markalla ajettuna Porin rantaan, josta ne meritse tuotiin Krookan satamaan. Ikkunat tuli olla valmistettu sisäikkunoineen ja öljyttynä.\nJohtokunta tilasi 29.6.1924 neiti Elin Petterssonin kirjakaupasta Orkullan mäeltä koulutarpeita 3.978 markalla mm. hankittiin Lauri Ingmanin raamatunhistoriaa 25 kappaletta, valistuksen lukukirjoja 30 kappaletta, Mantere-Sarvan yleistä historiaa 15 kappaletta, Faberin lyijykyniä ja valistuksen kaunokirjoitusvihkoja sekä mustetta ja valmiiksi leikattuja imupapereita. Valtuustolle ilmoitettiin, että kouluun on jo ilmoittautunut 55 oppilasta ja todennäköisesti oppilaita tulee vielä lisää. Siksi päätettiin ehdottaa valtuustolle, että se perustaisi toisen opettajan viran Sataman koulua varten.\nValittiin yksimielisesti väliaikaiseksi opettajaksi ilman viran auki julistamista ja saatuaan toimenpiteelle tarkastajan hyväksymisen lukukaudeksi 1924 -1925 Hanna Vilhelmiina Norrgård ohjesäännön mukaisine palkkoineen.\nKoulun ensimmäiseksi vahtimestariksi valittiin 15.8.1924 -10.1.1925 Hanna Källi.\nKoulun vihkimisjuhlapäivä pidettiin 26.10.1924.\nPuuseppä Frigårdilta, tunnettiin myöhemmin nimellä Vapaatalo, tilattiin 19.1.1925 20 pulpettia 20 markalla pulpetti ja opettajan pöytä 265 markalla sekä opettajan tuoli 60 markalla.\nYksimielisesti valittiin opettajaksi Ines Tommila 1.8.1925 lukien 2-vuoden koevuosiksi.\nIlmari Hirvonen tuli koulun opettajaksi 1.8.1924.\nJohtokunta totesi 28.8.1942, että sataman koulun virkaa oli hakenut 3 opettajaa, joista äänestämällä valittiin Hilkka Annikki Peuraniemi Rovaniemeltä.\nJohtokunta valitsi 16.8.1948 johtajaopettajaksi kolmeksi vuodeksi opettaja Ilmari Hirvosen ja toiseksi alakansakoulun opettajaksi lukuvuodeksi 1948 -1949 Ilma Alhon sekä siivooja -keittäjän toimeen Selma Merilahden.\nKoululle valittiin opettajaksi Senja Ojantakanen lukukaudeksi 1949 -1950.\nKoska Hirvonen 28.8.1950 jälkeen ei voinut enää hoitaa virkaansa, tehtiin seuraavia muutoksia: Senja Ojantakanen alkoi opettaa V, VI ja VII luokkia. Hilkka Peuraniemi III ja IV luokkia. Ilma Alho alkoi opettaa II luokkaa ja kouluun otettiin Laura Koskenkorva opettamaan I luokkaa ja poikien käsitöiden opettajan hankkiminen annettiin Paavo Heikkilän hoitoon. Aromaa tuli sitten poikia opettamaan. Johtokunnan sihteeriksi valittiin opettaja Peuraniemi. Johtokunta luki opettaja Ilmari Hirvosen eroanomuksen ja siihen johtaneen lääkärintodistuksen. Hirvonen oli syntynyt 1882. Hän oli pitkään toiminut koulun ansioituneena opettajana. Hirvoselle tehtiin Merikarvian sairaalassa vaikea leikkaus, joka johti hänen eläkkeelle siirtymiseen, kuten kunnanlääkäri T. Carlson suositteli tekemään. Johtajaopettajaksi Hirvosen tilalle valittiin opettaja Senja Ojantakanen.\nOpettaja Ilmari Hirvonen palveli koulua kiitettävällä osaamisella ja tarmolla 1.8.1924 alkaen aina 31.12.1950 saakka.\nJ, O, Rikalainen oli aloitteellinen: Alakylän sähkötehdas\nSyksyllä 1917 päättivät Merikarvian kunnan Alakylän kylän miehet vetää sähkölinjan Salmen nelikkotehtaalta Krookasta. Sillä oli tarkoitus ratkaista puutteelliset valaistusongelmat. Monta vuotta kestänyt maailmansota oli aiheuttanut monen tarvikkeen pulan, mm paloöljyn jatkuva puute aiheutti kylään pahanlaisen valaistuspulman.\nTosin talojen oli mahdollista saada raakaa naftaa korvikkeeksi, mutta se haisi pahalta ja lisäksi nokesi pahoin huonetilat. Karbidivalo oli kirkas, mutta vaikea käyttää.\nJ.O. Rikalainen ryhtyi sähköasiaa johtamaa ja pian tolpparivi oli pystyssä Alakylän Haanpäästä Salmen pyttyverstaalle. Sähkölinjaa jatkettiin vielä yli joen viemällä Salmelaan, Huhtasaloon, Kivekkäälle ja Myllymäen Jussille saakka.\nEräänä syyskuun pakkasaamuna kertoo Paavo Kaleva, joka oli syntynyt 9.7.1903, että linjanvetotalkoisiin kokoonnuttiin Haanpään riihipihaan. Työhön mestariksi oli palkattu Kusti Lindeen Krookasta. Vetotyössä oli mukana 6-7 miestä ja asiasta kertova Paavo Kalevala oli 14- vuotiaana myös jonkinlaisena apuna.\nPaavo saikin tärkeän tehtävän viedä Laaksoselta lainaksi saatujen tolppakenkien avustuksella posliini-knupit tolppiin. Mutta langan vei sitten Linden itse tolppaan ja sitoi sen kiinni. Paavo Kaleva kertoo eläväisesti, kuinka hän vei knupin jopa ”Kuunarparkin mastopuuhun”, jonka Sakin Ville oli tuonut metsästään Stupilan mäelle. Se oli niin korkealla, että latvasta näki oikein ”Ouran Pookin”.\nSkuttnabbilaisuus oli J. O. Rikalaisen elämässa tärkellä paikalla\nEvankelisten Ystävien kastetilaisuus Alakylässä Pitkärannan rannassa Merikarvianjoessa.\nKastejuhla Brandin rannassa\nMerikarvialla vaikuttivat seurakunnan ulkopuolella Merikarvian Evankeliset Ystävät, joita myös kutsuttiin skuttnabbilaisiksi Skuttnabb-nimisen johtajansa mukaan. Rikalaiset löysivät heidän joukostaan, ensin Aali ja vuotta myöhemmin Juho hengellisen kotinsa. Juhon toimesta Alakylään rakennettiin suuri rukoushuone, jossa se Kuninkaantien varressa edelleenkin seisoo. Perinteinen puhtaan kirkollinen virtaus on toki pysynyt selvänä pääliikkeenä Merikarvialla, vaikka myös helluntailaisuudella on ollut pysyvä sijansa täällä Saalem rukoushuoneineen. Helluntailiikkeen jäsenillä on talkoilla pystytetty iso rukoushuone Puusepäntien varrella Ylikylässä. Laestadiolaisilla on ollut oma pysyvä tilansa Ollinmäessä jo pitkään.\nEvankeliset Ystävät suorittivat Rikalaisen rannassa joen varressa Alakylässä ja Brandissa meren äärellä kastetilaisuuksia, joissa aikuisia naisia ja miehiä kastettiin uskonsisariksi ja –veljiksi. Evankeliset ystävät saivat J.O. Rikalaisen toimesta oman hautausmaansa Uuden hautausmaan vierestä, jonne myös taloustirehtööri J.O. Rikalainen on haudattu.\nBrandissa vuonna 1916\nLauri Hakosalo 8.5.2020


Ruuvausautomaatio ja teollinen tuotesuunnittelu | Pneumacon\nHyvä tuotesuunnittelu tähtää mahdollisimman toimivaan tuotteeseen, mutta myös sujuvaan ja kustannustehokkaaseen valmistusprosessiin. Ruuvausautomaatio on hyvä tapa vaikuttaa tuotannon tehokkuuteen ja laatuun, etenkin jos se otetaan huomioon jo suunnitteluvaiheessa. Minkälainen on siis optimaalinen tuote ruuvausautomaation kannalta?\n› Lataa maksuton opas ruuvausteknologian hyödyistä ja mahdollisuuksista\nKuten olemme aiemminkin kertoneet, ruuvausautomaatio on monessa tapauksessa erinomainen keino tehostaa tuotantoa, nopeuttaa eri työvaiheita sekä parantaa työskentelyergonomiaa ja tuotteiden laatua.\nRuuvausautomaatio on lisäksi syytä ottaa huomioon tuotesuunnittelussa, kun kyse on teollisesti kasattavista massatuotteista. Huomioimalla ruuvausautomaation vaatimukset kokoonpanolinjalla, voi säästää arvokasta aikaa ja napsaista prosessista pois vielä ne viimeiset turhat sekuntit.\nTässä nostamme esiin kolme seikkaa, jotka ovat teollisessa tuotesuunnittelussa olennaisia ruuvausautomaation näkökulmasta.\n1. Pidä ruuvityyppien määrä minimissä\nHarvaa tuotetta on mahdollista kasata käyttäen vain yhdenlaista ja yhdenkokoista ruuvia, ja onpa sellaisiakin tuotteita joissa on kymmeniä erilaisia ruuveja.\nMutta jos valmistusprosessin haluaa pitää mahdollisimman kevyenä ja edullisena ruuvausautomaation näkökulmasta, ruuvityyppien määrä on syytä harmonisoida. Toisin sanottuna vähemmän keskenään erilaisia ruuveja yhteen tuotteeseen, jos se vaan on mahdollista.\n2. Suunnittele niin, että ruuvit ovat saavutettavissa\nKun ruuvit ovat saavutettavissa helpoilla ja yksinkertaisilla liikkeillä, automaatioratkaisu on kaikkein kustannustehokkain. Periaatteessa ruuvausautomaation avulla voidaan ruuvata ihan missä tahansa kohtaa tuotetta sijaitsevia ruuveja, mutta vakiosta poikkeavat ratkaisut saattavat tulla todella kalliiksi.\nParhaat tehot saavutetaan, kun ruuvien ympärillä on riittävästi tilaa, ne eivät sijaitse keskenään aivan eri tasoilla eivätkä myöskään liian syvällä rungossa tai muiden komponenttien takana.\nOlemme olleet mukana toteuttamassa täysautomaatioratkaisua, jossa ruuvaaminen tapahtuu pienen reiän läpi 150 millimetriä syvän kotelon pohjalle, mikä ei olisi edes mahdollista käsikäyttöisellä syöttölaitteella ruuvaten. Vastaavat tapaukset ovat kuitenkin harvinaisia, ja jos tavoitteena on tehokas valmistusprosessi, on parempi että ruuveihin on helppo päästä käsiksi.\nLue lisää ohjelmoitavista ruuvinvääntimistä »\n3. Katso, ettei tuotetta tarvitse turhaan käännellä\nOptimaalinen tilanne kokoonpanolinjalla on, että ruuvit päästään ruuvaamaan samasta suunnasta keskenään, ja mieluusti vieläpä ylhäältä alaspäin. Se on ruuvauslaitteen operaattorille kaikkein helpointa, minkä lisäksi tuotteen käänteleminen tai vastaavasti työntekijän aseman vaihtaminen lisäävät taas kerran aikaa ja kustannuksia.\nAivan kaikkien ruuvien ruuvaaminen samasta suunnasta on harvinaista, mutta mitä yksinkertaisempi valmistusprosessi on tässäkin suhteessa, sitä suurempia säästöjä on mahdollista saavuttaa.\nOn joka tapauksessa aina parempi vaihtoehto suunnitella tuote alusta asti niin, että kokoonpanoprosessissa ei ole liikaa erilaisia ruuvausvaiheita. Jos tuotetta ja kokoonpanolinjaa joutuu muuttamaan jälkeenpäin, kustannukset kasvavat.\nNeuvomme asiakkaitamme aina mieluusti ruuvausautomaation suunnittelussa ja laadukkaissa ruuvausautomaation ratkaisuissa. Kysy lisää numerosta 010 778 1400 tai sähköpostilla info@pneumacon.fi.\nLue lisää ruuvausautomaation ratkaisuista »\nOta yhteyttä, niin suunnitellaan sinun kokoonpanolinjastoosi sopiva ruuvausautomaation ratkaisu!


Pro gradu -tutkimus: Soiden hiljaisuus – luontomatkailun vähän käytetty voimavara\nEsittely / Ajankohtaista / Pro gradu -tutkimus: Soiden hiljaisuus – luontomatkailun vähän käytetty voimavara\nSoita löytyy joka puolelta Suomea, ja melkein kolmasosa maamme pinta-alasta on suota. Suomatkailua on jo pyritty kehittämään ja suomatkailu käsitteenä on olemassa. Myös hiljaisuutta matkailussa on tutkittu ja hiljaisuutta on pyritty tuotteistamaan. Soiden tarjoamiin mahdollisuuksiin hiljaisuusmatkailussa ei kuitenkaan ole kiinnitetty juurikaan huomiota.\nJoonas Katajisto lähestyi tutkimuksessaan soita hiljaisuuden ja suoekosysteemipalvelun näkökulmasta. Tutkimuksen aineistoina olivat Katajiston omat kokemukset suolla liikkumisesta (autoetnografinen havainnointi) sekä neljä eräkirjallisuuden teosta, erityisesti niiden suoluontoon liittyvät osat.\nSuoekosysteemipalvelun tarjoamat mahdollisuudet matkailuun ja matkailupalveluihin voidaan jakaa ekologisiin, kulttuurisiin ja hiljaisuuteen liittyviin. Näihin liittyviä elementtejä ja mahdollisuuksia on lukemattomia, esimerkiksi: eläimet ja linnut sekä niiden äänet ja liikkeet, autius, rauhallisuus, kosteus, sumuisuus, purot, marjat, pitkospuut, maisemat, laavut, erämökit, lintutornit, opasteet, tarinat, uskomukset, kuntoilu, kiireettömyys, stressittömyys, hiljaisuuden äänet, salaperäisyys, taianomaisuus. Hiljaisuus suolla voi rakentua yksin tai yhdessä muiden kanssa.\nPohjimmiltaan kaikki suolla tapahtuvat aktiviteetit voidaan liittää hiljaisuuteen. Tutkimus osoittikin, että soiden ja hiljaisuuden kytkös on vahva, ja siihen sisältyy merkittäviä matkailullisia mahdollisuuksia.\nJoonas Katajisto: Hiljaisuuden suoekosysteemi matkailukäytössä