TAMPEREEN YLIOPISTO AMMATTISTARTTI POLKU AMMATILLISEEN KOULUTUKSEEN - PDF\nTAMPEREEN YLIOPISTO AMMATTISTARTTI POLKU AMMATILLISEEN KOULUTUKSEEN\nDownload "TAMPEREEN YLIOPISTO AMMATTISTARTTI POLKU AMMATILLISEEN KOULUTUKSEEN"\n1 TAMPEREEN YLIOPISTO AMMATTISTARTTI POLKU AMMATILLISEEN KOULUTUKSEEN Kasvatustieteiden laitos Ammattikasvatuksen tutkimusja koulutuskeskus Pro gradu -tutkielma Kaisa Kallio 2011\n2 Tampereen yliopisto Kasvatustieteiden laitos KAISA KALLIO: Ammattistartti portti ammatilliseen koulutukseen Pro gradu tutkielma, 61 s., 8 liitesivua Aikuiskasvatus Joulukuu 2011 TIIVISTELMÄ Tämän tutkimuksen tarkoituksena on selvittää ammattistarttiopettajan työn sisältö sekä työn asettamat vaatimukset opettajien kokemana. Lisäksi selvitetään heidän tarpeensa ja toiveensa mahdollisesta lisäkoulutuksesta. Tutkittavana ryhmänä ovat kaikki Suomen ammattistarttiopettajat lukuvuonna , jolloin Suomessa ammattistarttia eli ammatilliseen kolutukseen ohjaavaa ja valmistavaa koulutusta järjesti 43 koulutuksen järjestäjää. Tiedot tutkimukseen on kerätty sähköisesti lähetetyn kyselytutkimuksen avulla. Satakunnan ammattistarttiopettajat olivat tutkimuksen pilottiryhmä, joille suoritettiin lomakehaastattelu ennen varsinaista tutkimusta. Tutkimus on luonteeltaan kvalitatiivinen aineiston keräystavasta huolimatta. Analyysimenetelmänä on sisällönanalyysi, jolla on selvitetty vastaukset tutkimuskysymyksiin tiivistetyssä muodossa alkuperäisestä aineistosta. Tutkimuksesta käy ilmi, että ammattistarttiopettajan tulee olla suurisydäminen monitaituri. Hänen persoonallaan on todella iso merkitys kyseisessä työssä, sillä työ on hyvin monipuolista. Tutkimushetkellä opettajana toimineet henkilöt olivat pääsääntöisesti kokeneita opettajia, joilla oli myös muun alan opettajan kokemusta sekä muuta työkokemusta taustalla. Työhön liittyy vahvasti niin opettamista, ohjausta kuin erilaista sidosryhmäyhteistyötä. Lisäkoulutustarpeisiin vaikutti paljon vastaajan aiempi koulutus. Yhteisinä toiveina nousi esiin tarve toiminnallisten opetusmenetelmien koulutuksesta sekä lisää tietoa ja taitoja ohjaukseen sekä erilaisten oppijoiden kanssa toimimiseen.\n3 Avainsanat: ammatillinen kehittyminen, ammattistartti, ammattitaito, kompetenssi, kvalifikaatio University of Tampere School of Education KAISA KALLIO: Preparatory Instruction and Guidance for VET a gate to vocational education Pro gradu thesis, 61 p., 8 appendices Adult Education December 2011 ABSTRACT The aim of this research is to determine the contents of the work of a teacher in Preparatory Instruction and Guidance for Vocational Education and Training, as well as to define the demands of the work as experienced by the teacher. In addition the teachers needs and wishes for possible further education will also be solved. The research group consists of all Preparatory class teachers in Finland during the school year , when Preparatory class education, i.e. Preparatory Instruction and Guidance for Vocational Education and Training was organized in Finland by 43 organizers of education. The information for the research has been collected using an electronic questionnaire. The Preparatory class teachers of the province Satakunta built up the pilot group of the research and they were interviewed using a form to fill in before the actual research. This research is qualitative by nature despite the way of collecting the material electronically. The analysis method is the content analysis, and the answers to the research questions have been sorted out from the original material in compressed form. The research shows that a Preparatory class teacher has to be a big-hearted all-rounder. The teacher s personality has a really great meaning in the work, because the work is very diverse. The persons working as Preparatory class teachers during the time of the research were mainly experienced teachers, who had a long experience in teaching in other schools and other working experience as well. The work is strongly connected with teaching, guidance and cooperation with different interest groups. The needs of further education for the teachers were influenced by the earlier education of the answerers. The common wishes that emerged were the need to learn more of functional teaching methods, the need of additional knowledge and skills for guidance and acting with different learners. Key words: professional progression, Preparatory Instruction and guidance for VET, professional skill, competence, qualification\n4 SISÄLLYS 1 JOHDANTO AMMATILLISEEN KOULUTUKSEEN OHJAAVA JA VALMISTAVA KOULUTUS Ammattistartin tavoite ja laajuus Muut valmentavat koulutukset ja kymppiluokka Valmistavien ja valmentavien koulutusten vaikuttavuus OPETTAJAN KOMPETENSSIVAATIMUKSET Ammatillinen kompetenssi käsitteenä Erilaisia kompetenssi- ja kvalifikaatioluokituksia Ammatillinen kvalifikaatio käsitteenä Ammatillinen kehittyminen Ammatillisen opettajan kelpoisuusehdot TUTKIMUKSEN TOTEUTTAMINEN Menetelmän valinta Aineiston keruu Aineiston kuvailu Tutkimuksen sisäinen ja ulkoinen luotettavuus TUTKIMUSTULOKSET Ammattistarttiopettajan työn sisältö Ammattistarttiopettajan työn vaatimukset Ammattistarttiopettajien kokemat lisäkoulutustarpeet TULOSTEN POHDINTA JA JOHTOPÄÄTÖKSET LÄHTEET LIITTEET... 62\n5 1 JOHDANTO Yhteiskunta on muuttunut sekä rakenteellisesti että kulttuurillisesti muutamana viimeisenä vuosikymmenenä. Se on vaikuttanut myös nuorten lisääntyneeseen syrjäytymisriskiin. Yksi keino vaikuttaa ehkäisevästi syrjäytymiseen, on järjestää riittävästi koulutusta kaikille. Vuoden 2013 alusta astuu voimaan niin sanottu yhteiskuntatakuu. Osana sitä toteutetaan koulutustakuu, jolla taataan jokaiselle peruskoulun päättävälle jatkomahdollisuus. (Opetus- ja kulttuuriministeriö 2011.) Ammattistartti on yksi osa tässä ketjussa, joka mahdollistaa mahdollisimman monelle toisen asteen koulutuspaikan. Koulutuksen katsotaan olevan nykyään työllistymisen edellytys. Työtä on huomattavasti helpompi saada, mikäli on siinä tarvittava ammattitaito hankittuna. Koulutuksesta syrjään jäävien osuus ei saisi olla suuri, että pystytään vastaamaan tulevaisuudessa ammattityövoiman tarpeeseen. Näin onkin tärkeää varmistaa, että mahdollisimman monet nuoret jatkavat opintojaan peruskoulun jälkeen. Samalla ehkäistään nuorten syrjäytymisen vaaraa. (Pirttiniemi 2004, 51.) Ammattistartti on uusi vaihtoehto ammatillisessa koulutuksessa, sillä se käynnistyi kokeilukoulutuksena syksyllä Koulutus on muuttunut vakinaiseksi syksyllä Sen avulla halutaan tukea onnistuneita siirtymisiä peruskoulusta toiselle asteelle, eli kyseessä on niin sanottu nivelvaiheen koulutus. Pro graduni käsittelee ohjaavan ja valmistavan koulutuksen eli ammattistartin opettajan ammattitaitovaatimuksia. Asiaa käsitellään vahvasti opettajien oman kokemuksen kautta. Kiinnostuin tästä työstä, koska olen itse opettanut kahden vuoden ajan ammattistarttia. Tiedän, että tätä työtä tehdään hyvin erilaisin pohjakoulutuksin. Kuitenkin kyseessä on hyvin haastava ja vaativa työ, missä opettaja opettaa hyvin erilaisia aineita Ammattistartista on toistaiseksi saatavissa vähän materiaalia. Yhtään kirjaa ei ole vielä tehty aiheesta ja ammattistartin teoria pohjautuu pitkälti opetusministeriön ja hallituksen tiedotteisiin sekä erilaisiin seminaarimateriaaleihin. Lisäksi tällä hetkellä on käytettävissä projektiraportteja kokeilusta sekä erilaisia opinnäytetöitä. Koulutus on ollut varsinkin koko kokeiluvaiheen ajan tarkkaan raportoitua, joten siitä on olemassa sitä kautta tietoa. Koska koulutus on vakinaistettu, siitä varmasti tullaan lähivuosina saamaan lisää tietoja ja materiaalia. 1\n6 Tämän opinnäytetyön tarkoituksena on selvittää ammattistarttiopettajilta kyselemällä, minkälaisena he kokevat työnsä sisällön, mitä aineita he opettavat ja mitä se heistä vaatii. Samalla selvitetään heidän kokemansa lisäkoulutustarpeet. Tässä tutkimuksessa haluttiin opettajien ääni esiin, sillä sitä ei ole aiemmin ammattistartin kohdalla tutkittu. Tutkimus on luonteeltaan kvalitatiivinen ja tiedot on kerätty kyselylomakkeella sähköisesti. Kysely lähetettiin kaikille ammattistarttiopettajille, jotka toimivat kyseisessä tehtävässä kokeiluvaiheen viimeisenä vuotena. Työssä toimivat koin parhaiksi vastaajiksi kyseisiin asioihin. Yhteiskunta ja työelämä asettavat omia vaatimuksia opettajan ammattiin. Sitä kautta on olemassa virallisia kelpoisuusehtoja. Myös opiskelijoilla on omia näkemyksiä siitä, mitä opettajan tulee osata ja miten hänen tulisi toimia. Tässä työssä halutaan kuitenkin tuoda esiin opettajan ääni ja hänen kokemuksensa eli asiat opettajien kokemina. Niinpä tutkimuksen kysymykset muotoutuivat seuraavanlaisiksi. Täsmennetyt tutkimuskysymykset 1. Millainen on ammattistarttiopettajan työn sisältö opettajien itsensä kokemana? 2. Millaisia ovat ammattistarttiopettajan työn vaatimukset? 3. Millaisia lisäkoulutustarpeita ammattistarttiopettajat kokevat työssään? 2\n7 2 AMMATILLISEEN KOULUTUKSEEN OHJAAVA JA VALMISTAVA KOULUTUS Ammattistartti eli ammatilliseen peruskoulutukseen ohjaava ja valmistava koulutus on käynnistynyt kokeilukoulutuksena. Opetusministeriö asetti työryhmän. Sen keskeisenä tehtävänä oli esittää toimenpiteitä, joilla taataan perusopetuksen jälkeiset jatkomahdollisuudet koko ikäluokalle. Työryhmän työn tuloksena syntyi ammattistartti. Hallitus antoi esityksen ammattistartin vakinaistamisesta kokeiluvaiheen päättymisen jälkeen. (Virnes 2007.) Koulutuksen tulee olla sisällöltään ja tavoitteiltaan selkeästi ammatillisesti suuntautunutta painottuen riittävän monipuolisesti eri koulutusaloihin tutustumiseen ja työelämään perehtymiseen. Koulutuksen pitää erottua selkeästi perusopetuksen lisäopetuksesta. (Opetusministeriö 2006.) Koulutus vakinaistettiin alkaen. Vakinaisen luvan sai 49 koulutuksen järjestäjää eri puolilta Suomea (Edu, 2010). Vuoden 2011 alusta on koulutuksen järjestämisen lupa 43 koulutuksen järjestäjällä (Opetushallitus 2010b). Ammattistartti on niin sanottua nivelvaiheen koulutusta. Nivelvaiheen koulutuksella tarkoitetaan yleensä peruskoulun jälkeisiä opintoja, joissa nuoret voivat selkiyttää tulevaisuuden suunnitelmiaan ja parantaa opiskeluvalmiuksiaan. (Opintoluotsi 2010.) Muita nivelvaiheen koulutuksia ovat muun muassa kymppiluokka, kotitalousopetus ja maahanmuuttajien valmistava koulutus. Nivelvaiheen koulutukseksi lasketaan myös osaksi työpajat ja osa kansanopistojen koulutuksista. Nämä koulutukset eivät anna yleistä jatko-opintokelpoisuutta korkea-asteelle. Sen saa vasta ammatillisesta tutkinnosta. Taustana kokeilulle on ollut viiden innovatiivisen ESR-projektin kokemukset. Hankkeet olivat koulutusprojekteja ja alkoivat vuosina Koulutusten tavoitteena oli yksilöllisen polun ja uusien toimintatapojen kehittäminen ammatillisiin opintoihin hakeutumiseksi. Lisäksi tavoitteena oli eri toimijoiden yhteistyön tehostaminen nuorten syrjäytymisen ehkäisemiseksi. Paikkakunnat, joissa kokeilua suoritettiin, olivat Vammala, Rauma, Järvenpää, Kangasala ja Orivesi. (Edu, 2009) 3\n8 2.1 Ammattistartin tavoite ja laajuus Ohjaavan ja valmistavan koulutuksen tavoitteena on madaltaa siirtymistä perusopetuksesta ammatilliseen koulutukseen. Tavoitteena on myös vähentää ammatillisen koulutuksen alkuvaiheen keskeyttämisiä. Opetus on tarkoitettu ensisijaisesti perusopetuksen päättäville nuorille, jotka haluavat selkiinnyttää ammatillisia suunnitelmiaan. Osa haluaa vahvistaa omia opiskelutaitojaan. Joillakin opiskelijoista ei ole riittäviä valmiuksia ammatilliseen koulutukseen hakeutumiseen ja he ovat siitä syystä vaarassa jäädä koulutuksen ulkopuolelle ja mahdollisesti syrjäytyä. Ammattistartti ei ole tutkintoon johtavaa koulutusta. Se on kuitenkin tavoitteiltaan ja sisällöltään selkeästi ammatilliseen koulutukseen suuntautunutta. Koulutusta voidaan tarvittaessa suunnata ala- ja tutkintokohtaisesti. (Opetushallitus 2006, 2009.) Ammattistartin päätavoitteena on, että opiskelija saa valmiudet hakeutua ammatilliseen koulutukseen. Tässä koulutuksessa hän saa mahdollisuuden tutustua monipuolisesti eri koulutusaloihin ja ammatteihin. Tavoitteena on koulutuksen jälkeen pystyä opiskelemaan ammatillisessa koulutuksessa ja suoriutumaan opinnoista. (Opetushallitus 2009.) Tavoitteena on myös madaltaa peruskoulutuksesta jatko-opintoihin siirtymisen kynnystä ja vähentää keskeyttämistä varsinaiseen tutkintoon johtavassa koulutuksessa. Näin ollen ammattistartti on suunnattu nuorille, jotka tarvitsevat vahvistusta ammatinvalintaan ja/tai lisävalmiuksia ammatilliseen koulutukseen. (Opetus- ja kulttuuriministeriö 2011, 3.) Koulutuksen laajuus on opintoviikkoa. Opiskelija voi hakea tai siirtyä joustavasti tutkintoon johtavaan koulutukseen siinä vaiheessa, kun se on opiskelijan kannalta tarkoituksenmukaista. Hakeutuminen tule hoitaa yhteistyössä vastaanottavan oppilaitoksen kanssa. Valinnoissa tulee soveltaa opetusministeriön asetuksella vahvistettuja valintakriteerejä. (Virnes 2007.) Uudessa opetussuunnitelman perusteissa (2010) ammattistartin aineet jaetaan pakollisiin ja valinnaisiin opintoihin. Pakollisten aineiden osiot ovat opiskelu- ja elämäntaidot 5-15 ov, perustietojen ja taitojen vahvistaminen 5-10 ov sekä ammatinvalintataidot ja urasuunnittelu 5-15 ov. Valinnaisia opintoja ovat ammatilliset opinnot 0-10 ov ja muut valinnaiset 0-5 ov. Kyseisten osioiden laajuus voi vaihdella eri opiskelijoilla. Jokaiselle ammattistarttilaiselle tehdään opintojen alussa henkilökohtainen opiskelusuunnitelma ja sitä päivitetään koulutuksen aikana. Kaikilla opiskelijoilla on yksi yhteinen tavoite eli tehdä itselleen realistinen urasuunnitelma 4\n9 lähitulevaisuuteen. Suurimman osan lähtökohtana on löytää oma ala, jolle hakeutua seuraavassa yhteishaussa.( Opetussuunnitelma 2010a, 8-9.) Opinnot Opintojen laajuus opintoviikkoina (ov) Pakolliset opinnot: 1. Opiskelu- ja elämäntaidot Perustietojen ja -taitojen vahvistaminen Ammatinvalinta- ja urasuunnittelutaidot 5-15 Valinnaiset opinnot: 4. Ammatilliset opinnot Muut valinnaiset opinnot 0-5 Taulukko 1 Ammattistartin opinnot (Opetushallitus 2010a, 9.) 2.2 Muut valmentavat koulutukset ja kymppiluokka Valmentavaa koulutusta on olemassa myös muussa muodossa. Vammaisille opiskelijoille on valmentava ja kuntouttava opetus ja ohjaus, sekä maahanmuuttajille oma ammatilliseen peruskoulutukseen valmistava koulutus. Lisäksi on kotitalousopetus eli talouskoulu, joka lasketaan myös tähän ryhmään kuuluvaksi. Kullekin nuorelle tulisikin valita sopiva valmentava koulutus. (Aunola 2009.) Vammaisille tarkoitettu koulutus on tarkoitettu opiskelijoille, jotka tarvitsevat perusvalmiuksissa harjaantumista ennen ammatillisten opintojen alkua, tai jos tavoite perustutkinnon suorittaminen, osoittautuu liian vaativaksi. Maahanmuuttajille tarkoitetun koulutuksen tavoitteena on antaa valmiuksia toimia suomalaisessa yhteiskunnassa ja edistää heidän työllistymistään. Koulutus 5\n10 parantaa opiskelijan kielitaitoa ja muita koulutuksessa ja ammatissa tarvittavia valmiuksia. (Virnes 2007.) Kymppiluokka eli perusopetuksen lisäopetus on tarkoitettu peruskoulun päättäneille nuorille. Kymppiluokalla voi korottaa peruskoulutodistuksen arvosanoja, tutustua työelämään ja eri koulutusvaihtoehtoihin ja parantaa mahdollisuuksia päästä opiskelemaan. Koulutukseen voi hakea heti tai seuraavana vuonna perusopetuksen päätyttyä. Koulutus kestää vuoden. Sitä järjestetään lähinnä peruskouluissa ja kansanopistoissa. Osittain kymppiluokassa on samoja elementtejä kuin ammattistartissa. Se ei ole kuitenkaan samalla tavalla ammatillisuuteen painottuva kuin ammattistartti. (Opintoluotsi 2009) Myös talouskoulu eli kotitalousopetus lasketaan valmistavaksi koulutukseksi. Se antaa käytännön tietoja ja taitoja kotitalouden hoitamiseen sekä terveyden ylläpitämistä edistäviin elämäntapoihin. Koulutus kestää lukukauden eli noin 5 kk. Se ei johda ammatilliseen tutkintoon eikä anna yleistä jatko-opiskelukelpoisuutta. Kuitenkin siitä saa vahvistusta jatko-opintoihin. (Opetushallitus 2010d, 6.) Ammattistartti eroaa jonkin verran muista valmentavista koulutuksista. Kymppiluokasta se eroaa varsinkin selvällä ammatilliseen koulutukseen suuntautumisella. Valmentava ja kuntouttava koulutus sekä maahanmuuttajien koulutus taas ovat selkeästi erityisryhmille, kun taas ammattistartti ei ole tarkoitettu erityisryhmäksi. Maahanmuuttajille tarkoitettu valmistava koulutus tähtää kielellisten ja muitten tarvittavien valmiuksien vahvistamiseen ammatillisia opintoja ajatellen. Valmentavassa koulutuksessa on jatko-opintovalmiuksien lisäksi tavoitteena parantaa itsenäiseen elämän mahdollisuuksia. Talouskoulun pakolliset opinnot taas muodostuvat pitkälti omaan arkielämään liittyvistä toiminnoista. Siinä ei varsinaisesti vahvisteta peruskouluaineita eikä ole näin ollen niiden aineiden korotusmahdollisuutta. (Opetushallitus 2010d.) 2.3 Valmistavien ja valmentavien koulutusten vaikuttavuus Kaikille valmistaville koulutuksille on yhteistä se, että niiden avulla opiskelijat parantavat opiskelutaitojaan ja valmistautuvat suorittamaan ammatillisia opintoja. Ne ajoittuvat 6\n11 perusopetuksen ja ammatillisen peruskoulutuksen nivelvaiheeseen, ja ne järjestetään muun ammatillisen peruskoulutuksen yhteydessä kymppiluokkia lukuun ottamatta. Kaikkiin on olemassa oma Opetushallituksen vahvistama opetussuunnitelman peruste. Koulutuksista saa lisäpisteitä seuraavaan yhteishakuun. Lisäksi valmistavien opintojen aikana suoritetut mahdolliset ammatilliset opinnot voidaan tunnistaa ja tunnustaa osaksi myöhemmin suoritettavaa ammatillista tutkintoa. (Opetushallitus 2010d, 2.) Kyseisistä koulutuksista ja niiden vaikuttavuuksista on parhaiten saatavissa tietoa ammattistartin osalta. Siitä on koko kokeiluvaiheen ajalta olemassa tarkat raportit. Näistä selviää ammattistarttilaisten määrät sekä heidän selviytymisensä jatko-opintoihin. Ammattistartin vaikutusten katsotaan olevan tavoitteiden mukaisia. Kokeilun aikana katsottiin opiskelijoiden ammatinvalintavalmiuksien parantuneen, itsetunnon lisääntyneen ja tutkinto-opintoihin siirtymisen helpottuneen. Positiivisena asiana tuli esiin myös tämän opiskelun myönteinen vaikutus opiskelijan koko elämään ja yhteiskuntasuhteeseen. (Vehviläinen, 2011, 16.) Ammattistartin käyneiden nuorten määrä on lisääntynyt joka vuosi. Ensimmäisenä lukuvuotena sen aloitti 469 opiskelijaa. Seuraavana vuonna opiskelijoita oli 971 ja lukuvuotena heitä oli Viimeinen tähän mennessä kokonaan raportoitu lukuvuosi oli eli viimeinen kokeiluvaiheen ammattistartti ja silloin opinnot aloitti 1456 opiskelijaa. Kyseisenä lukuvuotena opinnot keskeytti 226 opiskelijaa. Näistä keskeytyksistä niin sanottuja negatiivisia oli 152 eli noin 10 % aloittaneista. (Vehviläinen 2011, ) Ammattistartin käyneiden tavoitteena on, että sen jälkeen opiskelijalla on suunnitelma jatkoopinnoista (Opetushallitus 2010a, 4). Lukuvuonna ammattistartin käyneistä 1106 opiskelijasta jatkoi ammatilliseen perustutkintoon suoraan 818. Muuhun koulutukseen heitä meni 51, töihin 21 ja työpajaan 25. Ainoastaan 15 heistä oli työttömänä koulutuksen jälkeen. Kuitenkin 193 opiskelijan olinpaikasta ei ollut tietoa koulutuksen jälkeen. Seurantatiedot on kerätty vuoden 2010 lopussa. (Vehviläinen 2011, 52.) Ammattistartin kokeiluvaiheen aikana on katsottu saadun hyviä tuloksia. Se on ehkäissyt nuorten syrjäytymistä ja vähentänyt ammatillisen koulutuksen alkuvaiheen keskeyttämisiä sekä lisäksi auttanut oman alan löytymistä. Loppuraportin mukaan suurin osa mukana olleista nuorista on saanut ammattistartin avulla jatko-opinnoilleen vahvan pohjan. Noin 70 % mukana olleista 7\n12 opiskelijoista on löytänyt vähintään vuoden sisällä opiskelupaikan tai työpaikan. (Opetushallitus 2010b.) Myös muiden valmistavien koulutusten lähtökohtana ovat jatko-opinnot. Näiden koulutusten avulla opiskelijat parantavat sekä pääsy- että opiskelumahdollisuuksiaan jatkossa. Samalla he saavat itselleen taitoja arkielämän hoitamiseen ja siinä toimimiseen. Kuitenkaan näissä koulutuksissa olleista ei ole yhtä tarkkoja tietoja jatkon osalta kuin on ammattistartista. Valmentavien ja valmistavien koulutusten järjestelmän katsotaan tällä hetkellä olevan monimutkainen. Tavoitteena on kehittää sitä niin, että tukimuotoja pystyttäisiin hyödyntämään nykyistä paremmin. Tavoitteena on myös edelleen edistää koulutukseen pääsyä ja tutkinnon suorittamista. Näin ollen kyseisten koulutusten asemaa ja sisältöä tullaan tulevaisuudessa selkeyttämään entistä paremmin. (Opetus- ja kulttuuriministeriö 2011, 30.) 8\n13 3 OPETTAJAN KOMPETENSSIVAATIMUKSET Opettajan työ vaatii monia erilaisia tietoja ja taitoja kuten työelämä muutenkin. Tässä luvussa käsittelen työelämäosaamista ja siihen liittyviä käsitteitä. Hanhisen (2010) mukaan työelämäosaamisen kannalta keskeisiä käsitteitä ovat kompetenssi ja kvalifikaatio. Niiden sisältöjä tulkitaan kirjallisuudessa monin tavoin. Varsinkin suomalaisessa tutkimuskirjallisuudessa kompetenssia ja kvalifikaatiota yhdistää toiminnallisella tasolla käsite ammattitaito. Ammattitaito tarkoittaa sitä, että henkilö pystyy suoriutumaan tietyn ammatin työtehtävistä. Siihen liittyy myös työn osaaminen ja työssä onnistuminen. ( Hanhinen 2010, 52, 87.) Otan tässä työssä siksi esiin myös käsitteen ammattitaito. Sellaiset käsitteet kuin kompetenssi, taito, kvalifikaatio, kyky, kapasiteetti, tehokkuus ja taitavuus ovat sidoksissa toisiinsa. Ne kaikki viittaavat jonkin taidon hallintaan kuten esimerkiksi taitoon oppia jotakin, tehdä jotakin tai yltää tavoitteeseen. Ne ovat sekoitus asenteita, arvoja, käyttäytymistä ja tietoa. Ne ovat myös yhteydessä muun muassa luovuuteen, innovatiivisuuteen ja joustavuuteen. (Ruohotie & Honka 2003, 17.) Työelämässä tarvitaan erilaisia valmiuksia. Kognitiivisten taipumusten lisäksi niihin vaikuttavat perinnölliset taipumukset, itsesäätely, toimintaympäristö sekä spesifisten oppimismahdollisuuksien laatu ja määrä. Vahva ammatillinen osaaminen (ekspertiisi) perustuu aina myös spesifiin kognitiivisiin kompetensseihin. (Ruohotie & Honka 2003, ) Ammatilliseen osaamiseen liittyvistä erilaisista käsitteistä monet ovat lähes samaa tarkoittavia termejä. Kvalifikaatio ja kompetenssi ovat peruskäsitteitä. (Helakorpi 2005, 55,62.) Niitä käsitellään paljon kirjallisuudessa. Käsitteille on myös annettu monia eri merkityksiä. (Ruohotie & Honka 2003, 54.) Käsitteiden käyttö ei ole kuitenkaan ollut selvää. Esimerkiksi kompetenssi voidaan ymmärtää joko yksilön ominaisuutena tai työtehtävien asettamina vaatimuksina. (Ruohotie 2005, 31.) 9\n14 3.1 Ammatillinen kompetenssi käsitteenä Kirjallisuudessa on kompetenssi usein heikosti määritelty. Siitä ei ole välttämättä olemassa selkeää yhtenäistä käsitystä. Ellström sanoo kompetenssia käytettävän esimerkiksi kuvaamaan yksilön mahdollista kapasiteettia tehdä jokin tehtävä. Kapasiteetin voi määritellä esimerkiksi seuraavilla termeillä kognitiiviset tekijät, affektiiviset tekijät, persoonalliset luonteenpiirteet, sosiaaliset taidot ja tiedot ja älylliset taidot. (Ellström 1998, ) Helakorven (2005, 2010) mukaan kompetenssi eli pätevyys tarkoittaa työntekijän omaavia valmiuksia suoriutua tietystä tehtävästä eli se on henkilökohtaista osaamista. Hänellä voi olla pätevyys useisiin eri työtehtäviin. (Helakorpi 2005, 58; 2010, 65.) Kyrönlahti (2005, 118) toteaa myös omassa väitöskirjassaan kompetenssin liittyvän yksilöön ja hänen kykyynsä suoriutua työtehtävistä. Ellström (ks. Ruohotie & Honka 2003, 54 55; Ellström 1998, ) antaa kompetenssille kolme eri näkökulmaa. Kompetenssi voidaan ymmärtää työn vaatimuksina, nähdä yksilöllisenä pääomana tai se korostaa yksilön ja työn välistä vuorovaikutusta ja pätevyyttä. Vaatimukset voivat olla virallisia pätevyysvaatimuksia tai työn edellyttämää todellista pätevyyttä. Todelliset vaatimukset poikkeavat toisistaan työtehtävistä riippuen. Pääomansa yksilö tuo mukanaan työpaikalle. Tämä voi tarkoittaa tutkintovaatimusten ja todistusten ilmaisemaa muodollista pätevyyttä tai yksilön todellista, potentiaalista pätevyyttä. Todellinen pätevyys taas ottaa huomioon yksilöllisen kapasiteetin suoriutua tehtävistä ja haasteista. Yksilön todellisen pätevyyden oletetaan usein olevan korkeampi kuin muodollinen pätevyys, mutta joskus se voi olla jopa toisinpäin. (Ruohotie & Honka 2003, 54 55; Ruohotie 2005, ) 10\n15 Kuvio 1 Ammatilliselle kompetenssille annettuja merkityksiä Ellströmin esittämän jäsentelyn pohjalta (Ruohotie 2005, 33; 2006, 156; Ruohotie & Honka 2003, 56.) Englantilaisen näkemyksen mukaan kompetenssi on kykyä suoriutua tiettyjen kriteerien mukaisesti organisaation taholta määrätyistä tehtävistä. Saksalaisten mukaan kompetenssi on yksilöllinen, tietoihin ja taitoihin liittyvä ominaisuus ja siihen sisällytetään ammatillinen identiteetti. (Ruohotie & Honka 2003, 56.) Myös Ruohotie (2002) katsoo, että kompetenssia voidaan tarkastella yksilöllisenä, inhimillisenä resurssina ja pääomana. Ellström (1998) on todennut kompetenssin liittyvän yksilöön ja hänen kykyynsä suoriutua työtehtävistä. Luukkainen (2007) katsoo kompetenssin ilmenevän käytännön toimintojen kautta. Siihen sisältyy hänen mukaansa sekä taitoja että arvoja. Kompetenssi voi ihmisille muodostua hyvin eri reittien kautta. Hän näkee kvalifikaation ja kompetenssin erona, että henkilö voi olla pätevä tekemään jotain asiaa, vaikkei hänellä olekaan virallista tutkintoa tai muulla tavalla tunnustettua osaamista.(luukkainen 2007, 155.) Weinert (2001) antaa kompetenssille viisi eri vaikuttavaa asiaa. Ensimmäiseksi kompetenssi käsite viittaa välttämättömiin edellytyksiin, jotta voitaisiin onnistuneesti toimia vaativissa tehtävissä. Toiseksi sitä käytetään kun tarpeelliset edellytykset täyttyvät toiminnan onnistumiseksi käsittäen esimerkiksi motivaation, eettisyyden, sosiaalisuuden. Kolmanneksi kompetenssi viittaa siihen, että 11\n16 on kylliksi taitoja selviytyä haastavista tehtävistä. Neljänneksi oppimisprosessit ovat välttämättömiä, jotta voisi saavuttaa työtehtävien selvittämiseen liittyviä asioita. Paljon on joka tapauksessa opittavaa ja kaikkea ei voi suoraan opettaa. Viidenneksi avainkompetenssit ja metakompetenssit pitäisi erottaa. Avainkompetenssit liittyvät tavallaan jokapäiväisestä elämästä selviämiseen niin töissä kuin muussa elämässä. (Weinert 2001, ) Canto-Sperber ja Dupuy puhuvat viidestä avainkompetenssista. Ne liittyvät havaintoon, muodollisuuteen, yhteistyöhön, narratiivisuuteen ja vastaanottamisen ongelmiin. Nämä kaikki liittyvät hyvään elämään. (Canto-Sperber & Dupuy 2001, ) Koska yhteiskunta muuttuu koko ajan, muuttuvat myös työelämän vaatimukset. Siksi Callier (2001) katsoo kompetenssien laajenevan koko ajan. Tämä vaatii myös ihmisiltä sopivaa asennetta muutoksia kohtaan. (Callier 2001, 228.) Hanhinen (2010) on väitöskirjassaan tehnyt kompetenssista käsiteanalyysin kirjallisuuteen pohjautuen. Sen perusteella hän on päätynyt jakamaan kompetenssin kolmeen osatekijään, jotka ovat affektiiviset- ja konatiiviset valmiudet sekä kognitiiviset kyvyt. Affektiivisiin valmiuksiin kuuluvat temperamentti ja tunne. Konatiivisia valmiuksia ovat motivaatio ja tahto. Kognitiivisia kykyjä taas ovat proseduraalinen tieto, älykkyys ja deklaratiivinen tieto. Proseduraaliseen tietoon kuuluvat taidot ja hiljainen tieto ja deklaratiiviseen tietoon uskomukset toiminnan taustalla sekä asiatieto ja tietämys. (Hanhinen 2010, ) 3.2 Erilaisia kompetenssi- ja kvalifikaatioluokituksia Työelämässä tarvittavia kvalifikaatioita ja kompetensseja luokitellaan eri tavalla. Seuraavassa tuon esiin viisi yleisesti käytettyä luokitustapaa. Niitä ovat Nijhofin ja Remmersin 1989 kehittämä tapa, Anderssonin ja Marshallin vuodelta 1994 oleva luokittelu, Eversin, Rushin ja Berdrowin vuodelta 1998, Nijhofin vuodelta 2001 sekä Ruohotien vuodelta Tässä tutkimuksessa keskityn enemmän Anderssonin ja Marshallin ja Eversin ryhmän malleihin. Katson niiden sopivan hyvin tämän työn tarkoituksiin. Nijhofin ja Remmersin 1989 kehittämä tapa oli jaettu kolmeen taitoon. Ne ovat perustaidot, ydin- tai yleistaidot ja siirrettävissä olevat taidot. Perustaidot luovat edellytyksiä yhteiskunnassa 12\n17 selviytymiselle. Ydin- tai yleistaidot ovat perusvaatimuksia ammatissa menestymiselle. Siirrettävissä olevat taidot auttavat ammattiuraan liittyvissä valinnoissa ja päätöksissä. (Ruohotie & Honka 2003, 67; Ruohotie 2002, 27; 2005, 42; 2006, 165.) Anderson ja Marshall (1994) erottavat työelämässä tarvittavien taitojen oppimisessa kolme eri vaihetta. Näissä kaikissa vaiheissa ihmiset oppivat erilaisia taitoja. Ensin kehittyvät työllistymisen kannalta välttämättömät perustaidot. Niitä ovat muun muassa perustaitoina luku-, kirjoitus- ja laskutaito sekä persoonallisuuden kehittyminen, kuten esimerkiksi avoimuus, rehellisyys ja luotettavuus. Toisessa vaiheessa opitaan työtehokkuutta määrittäviä taitoja, tietoja ja asenteita. Nämä taidot voidaan jakaa vielä kolmeen eri ryhmään eli ammattispesifisiin taitoihin, yleisiin taitoihin ja henkilökohtaisiin kompetensseihin. Ammattispesifisiä taitoja ovat esimerkiksi kirjanpito, kustannuslaskenta ja autolla ajo. Yleisiä taitoja ovat taas muun muassa kommunikointi, ongelmanratkaisu ja työprosessin hallinta. Henkilökohtaisia kompetensseja ovat itsevarmuus, johtamiskyky, aloitekyky ja arvostelukyky. Kolmannessa vaiheessa kehittyvät organisaation maksimaaliseen suoritukseen johtavat kyvykkyydet. Näiden käyttö edellyttää systeemistä ajattelua. Näitä kyvykkyyksiä ovat muun muassa tiimityöskentely, asiakassuuntautuneisuus, jatkuvan oppimisen toteutuminen, yhteisen vision luominen sekä itsensä johtaminen. (Ruohotie 2005, 37 38; ks. myös Nijhof 1998, 26.) 13\n18 Kuvio 2 Työelämässä tarvittavat kvalifikaatiot Andersonin ja Marshallin mukaan (Nijhof 1998, 26; Ruohotie 2002, 21.) Evers, Rush ja Berdrow (1998) jäsentävät elinikäistä oppimista ja työllistymistä edistävät taidot ja kyvyt neljäksi kompetenssialueeksi. Niitä ovat oman toiminnan hallinta eli elämänhallinta, kommunikointitaito, ihmisten ja tehtävien johtaminen sekä innovaatioiden ja muutosten käynnistäminen. Oman toiminnan hallintaan kuuluvat esimerkiksi kyky kehittää käytäntöjä ja omaksua rutiineja sekä hallita ajankäyttöä ja tunnistaa omat vahvuutensa. Kommunikointitaitoihin voidaan laskea taito toimia tehokkaasti eri henkilöiden kanssa. Tähän kuuluvat muun muassa vuorovaikutustaito, kuuntelutaito ja suullinen viestintätaito. Ihmisten ja tehtävien johtaminen on taitoa saada tehtävät suoritetuksi suunnittelemalla, organisoimalla, koordinoimalla ja kontrolloimalla sekä resursseja että ihmisiä. Innovaatioiden ja muutosten käynnistäminen taas on kykyä hahmottaa asioita ja virittää aloitteellisuutta sekä johtaa käytäntöjen muuttamista. (Ruohotie 2005, ) 14\n19 Kuvio 3 Yleiset työelämävalmiudet (Ruohotie 2002, 23; Ruohotie & Honka 2003, 62.) Ruohotien kehittämä asiantuntijan taitoprofiili jakautuu kolmeen kompetenssialueeseen. Ne ovat ammattispesifiset taidot ja tiedot, yleiset työelämävalmiudet ja ammatillista kehittymistä edistävät itsesäätelytaidot. Yleisiin työelämävalmiuksiin kuuluvat muun muassa kognitiiviset ja sosiaaliset taidot, luovuus ja innovatiivisuus sekä ihmisten ja tehtävien johtamistaidot. Itsesäätelyvalmiuksiin voidaan lukea esimerkiksi orientaatiot muihin ja itseen sekä toiminnan kontrolli ja mielenkiinnon kohteet. (Ruohotie 2005, 41, 43; Ruohotie & Honka 2003, 67.) Nijhof (2001) on päätynyt puolestaan luokittelemaan avainkompetenssit neljään taitoluokkaan. Ne ovat laaja-alaiset taidot, hybridiset taidot, ydintaidot sekä siirrettävissä olevat taidot. Laaja-alaisia taitoja ovat esimerkiksi matemaattiset-, ihmissuhde-, kommunikointi- ja stressinhallintataidot. Hybridisten taitojen katsotaan olevan usein sidoksissa informaatioteknologiaan ja sen 15\n20 tunkeutumiseen työelämään. Siirrettävien taitojen katsotaan lisäävän yksilön työllistymiskykyä. Ne ihminen tuo mukanaan työhön ja ne rakentavat hänen ammatillista kompetenssiaan ja mahdollistavat ammatillisen liikkuvuuden. Tätä luokittelua pidetään ongelmallisena, koska käytettyjä käsitteitä ei määritellä selkeästi. (Ruohotie & Honka 2003, ) 3.3 Ammatillinen kvalifikaatio käsitteenä Kvalifikaatiokäsitteen lähtökohtana voidaan pitää saksalaista työelämän tutkimusta (Streumer 1993, 69). Tätä käsitettä alettiin käyttää 60 - ja 70 - luvuilla. Sitä käytettiin esimerkiksi silloin, kun ammatillista koulutusta uudistettiin. Kvalifikaatiokäsite liitetään usein kirjallisuudessa työhön ja se määritellään muun muassa työprosessin edellyttämänä yksilön ominaisuutena. (Pelttari 1998, 86.) Saksalaisessa tutkimuksessa on laadittu listoja sekä yleisistä työssä vaadittavista kvalifikaatioista että avainkvalifikaatioista (Hövels 1998, Onstenk 1998). Streumer (1993) katsoo kompetenssi käsitteen liittyvän läheisesti kvalifikaatioon. Kvalifikaation hän katsoo viittaavan konkreettiseen aktiiviseen suoritukseen. Kompetenssi taas viittaa näiden aktiivisuuksien säännöstelyyn. (Streumer 1993, 69.) Helakorpi (2005,58; 2010, 65) antaa kvalifikaatiolle seuraavan selvityksen: Kvalifikaatio tarkoittaa niitä vaatimuksia, joita johonkin työhön tai ammattiin edellytetään eli ammattitaitovaatimuksia. Se tarkoittaa yleisiä valmiuksia, joita tietty työtehtävä vaatii. Kvalifikaatiot vaihtelevat. Tämä johtuu esimerkiksi ammateissa tapahtuvista vaatimusten muutoksista. (Ruohotie & Honka 2003, 54; Ruohotie 2005, 32.) Ellström (1998, 41) taas määrittelee kvalifikaation kompetenssiksi, jota työtehtävä vaatii ja se on määritelty. Kvalifikaatio-käsite on laajentunut koskemaan myös uudenlaisia tietoja ja taitoja, jotka auttavat työntekijöitä kohtaamaan muutoksia ja reagoimaan niihin työympäristössään (Ruohotie & Honka 2003, 57). Hanhinen (2010) onkin tutkimuksessaan jakanut kvalifikaation kirjallisuuden perusteella kolmeen osaan. Ne ovat tuotannolliset kvalifikaatiot, normatiiviset kvalifikaatiot ja kehittävät kvalifikaatiot. Tuotannolliset kvalifikaatiot tarkoittavat usein teknisesti painottuvia ammatillisia taitoja ja tietoja, jotka ovat tarpeen työn välittömässä suorituksessa. Normatiiviset kvalifikaatiot 16\n21 taas ovat työntekijöiltä edellytettäviä henkilökohtaisia ominaisuuksia. Kehittävistä kvalifikaatioista voidaan käyttää myös nimitystä innovatiiviset kvalifikaatiot ja ne liittyvät työrutiinista poikkeaviin toimintoihin, joissa yleensä kehitetään työprosesseja. (Hanhinen 2010, ) 3.4 Ammatillinen kehittyminen Kouluttajan ja opettajan ammatti on ihmissuhde- ja vuorovaikutusammatti. Tämä siitä huolimatta vaikka osa opetuksesta tapahtuisikin verkossa. Ammatillinen opettaja on koulutuksen asiantuntija, joka saa vaikutteita sekä työelämästä että tiedon ja oppimisen käsitysten muutoksista. Opettajan työhön kuuluu opettamisen ja oman työn lisäksi koko oppilaitosyhteisön yhteistyö ja kehittäminen. (Helakorpi, Aarnio & Majuri 2010, 112.) Miettisen (1993) mukaan opettajan työ on pohjimmiltaan moraalinen ja eettinen ammatti. Siinä henkilökohtainen näkemyksellisyys rakentuu opettajan oman persoonallisuuden varaan. Hän katsoo myös pedagogisesti korkeatasoisten opettajien olevan koulun voimavara. Näin ollen opettajan itsensä kehittämistä tulisi palkita. Opettajalla pitää olla myös taitoa visioida, tehdä tulevaisuutta, tutkia työtään, hallita opetettava sisältötieto ja toimia yhteistyössä eri tahojen kanssa. (Miettinen 1993, ) Ruohotie (2007) katsoo opettajuuteen liittyvän yksilön kyky jatkuvasti oppia uutta ja uudistaa toimintaansa yhteisön jäsenenä. Sosiaalisessa työyhteisössä tarvitaan sekä ideoita että taitoja. Näin voidaan erottaa kaksi oppimissykliä: oppimalla oppiminen, jolloin lähtökohtana ovat olemassa olevat taidot ja tutkimalla oppiminen, jolloin lähtökohtana ovat ideat. (Ruohotie 2007, ) Opettajan kasvu asiantuntijuuteen on jatkuva kehittymisprosessi. Ruohotien (2007) mukaan opettajuuteen liittyy yksilön jatkuva kyky oppia ja uudistaa toimintaansa yhteisön jäsenenä. Siinä ammattilainen reflektoi osaamistaan suhteessa työhönsä, taustatietämykseensä ja asiakkaisiin sekä yhteistyöverkostoihin. Osaamistaan tulee uusintaa jatkuvasti. Opettajan ammatti on myös eettinen ammatti. Opettajan vahva ammatti-identiteetti luo pohjan työmoraalille ja ammattietiikalle. (Helakorpi ym. 2010, ) 17\n22 Opettajuuden tarkastelussa kohteena on ihminen. Hän elää ja kasvaa työnsä mukana ja rakentaa samalla opettajuuttaan niin elämänkokemuksestaan kuin persoonastaan käsin. Yksilön osaamisen lisäksi opettajuuteen kuuluvat myös työyhteisö ja yhteiskunta. Näin ollen opettajan tapa toimia ja käsitys tehtävästään rakentuvat vuorovaikutuksessa ympäristön, ammatillisuuden ja oman elämän kanssa. Opettajan kantavana voimavarana katsotaan olevan persoonallisuus ja sosiaalisuus. Se on luonnollista koska opettajan työ on ihmissuhdeammatti. Pedagogiset taidotkin ovat yhteydessä persoonaan, sillä osalla opettajista on luontaisesti pedagogista ajattelua ja toisilla sen kehittyminen vaatii pitkän opettajakokemuksen. (Vertanen 2007, 189, 192.) Monissa ammateissa ja työtehtävissä työn edellyttämät taidot ovat muuttuneet. Se on tapahtunut siksi, että tehtävät vaativat uusia taitoyhdistelmiä. Monitaitoisuus mahdollistaa joustavien strategioiden käytön ja se lisää edellytyksiä hyödyntää erilaisuutta. (Ruohotie & Honka 2003, 60.) Yhteiskunnan ja työelämän muutokset, kuten osaamisvaatimusten kasvaminen, työtehtävien ja tehtäväsisältöjen vaihtuvuuden lisääntyminen, työn tekemisen muutokset, toimenkuvien muuttuminen ja innovaatiotoiminnan merkityksen kasvu asettaa lisääntyviä haasteita myös opetushenkilöstön osaamiselle. Opettajat kokevat nykyään työssään erilaisia toiveita, odotuksia ja vaatimuksia. Näin ollen opetustoimessa työskenteleviltä henkilöiltä odotetaan korkeaa osaamista. Sen avulla pyritään varmistamaan laadukas koulutus ja sen tasa-arvoinen saatavuus kaikkialla Suomessa. Opettajan työssä limittyvät yhä useammin opetustyön lisäksi oppimisen ohjaaminen, hallinnolliset tehtävät sekä moniammatillinen sidosryhmäyhteistyö. (Opetus- ja kulttuuriministeriö 2010, ) Monet asiat ovat yhteydessä osaamiseen ja ammattitaitoon. Ammatillisen osaamisen voidaan katsoa muodostuvan toisaalta ammatissa tarvittavista tiedoista ja taidoista, mutta toisaalta taas henkilön persoonallisuuden eri puolista. Osaamista käytetään ammatin lisäksi myös muissa elämän osaalueissa. Osaamisen ja ammattitaidon perustana on kyvykkyys. Se on taas seurausta peritystä lahjakkuudesta ja toisaalta koulutuksen ja kokemuksen kautta opitusta. (Helakorpi 2010, 64.) Helakorpi jakaa ammattitaidon kahteen osaan. Toisena on tekninen ammattitaito, johon kuuluvat psykokognitiiviset valmiudet ja psykomotoriset valmiudet. Toisena on taito toimia yhteisössä, joka sisältää psykososiaaliset valmiudet sekä eettiset valmiudet. Psykososiaalisia valmiuksia tarvitaan muun muassa tiimi- ja verkostotyössä sekä asiakaspalvelussa. Eettinen puoli tarkoittaa esimerkiksi ammattilaisen työetiikkaa kuten arvo-osaamista. (Helakorpi 2011, 5.) 18\n23 Eversin tutkijaryhmän mukaan kommunikointi- ja elämänhallintaito ovat edellytyksinä ihmisten ja tehtävien johtamiselle. Samalla ne ovat edellytyksinä innovaatiotoimintaan. Näihin kykyihin vaikuttavat muun muassa perinnölliset taipumukset, itsesäätely, toimintaympäristö sekä oppimismahdollisuuksien laatu ja määrä. Vahva ammatillinen osaaminen perustuu myös spesifisiin kognitiivisiin kompetensseihin. Ne ovat valmiuksia, joita ihminen tarvitsee erityistehtävissä kuten soittaessaan pianoa, pelatessaan shakkia, ajaessaan autoa ja ratkoessaan matemaattisia ongelmia. (Ruohotie & Honka 2003, 61, 63.) Nykyisin puhutaan myös äänettömistä taidoista tai hiljaisesta tiedosta. Joidenkin mielestä ne ovat synonyymeja, mutta toisten mielestä taas eivät. Niillä tarkoitetaan taitoja, jotka syntyvät pitkäaikaisesta kokemuksesta, oikeiden ja virheellisten päätelmien antamista käsityksistä, joiden tuloksena on onnistunut toiminta käytännössä. (Helakorpi 2005, 61.) Birdin mukaan (ks. Ruohotie & Honka 2003) hiljainen tieto on tietoa, joka sisältyy kokemuksiin. Se on henkilökohtaista ja on sidoksissa sitoutumisen asteeseen. Hiljaisen tiedon ulottuvuudet ovat kognitiivinen ja tekninen. Kognitiivinen ulottuvuus pitää sisällään muun muassa perinteitä, uskomuksia ja tuttuja ja yhteisesti hyväksyttyjä havaitsemisen tapoja. Tekninen ulottuvuus muodostuu taidoista ja tietämyksestä kuten käden taidoista ja taitotiedosta. (Ruohotie & Honka 2003, 38.) Hanhinen (2010) päätyi tutkimuksessaan määrittelemään työelämäosaamisen ja sen keskeiset osatekijät. Hänen mukaansa työelämäosaaminen on työntekijän tai työorganisaation menestymiseen tarvittavia tietoja, taitoja ja asenteita, joiden taustalla ovat ammatillisen kasvun ja kehittymisen prosessit. Se myös lisää yksilön ja organisaation joustavuutta vastata työelämän muutoksiin. Kvalifikaatioiden hän katsoo olevan työelämän suunnasta asetettuja työn vaatimuksia, joita työntekijän tulee hallita. Kompetenssi on hänen mukaansa yksilön kognitiivisiin kykyihin ja affektis-konatiivisiin valmiuksiin perustuva potentiaali suoriutua työn vaatimuksista. Ammattitaito taas on työntekijän työsuorituksessa realisoituvaa kvalifikaatioiden edellyttämää ja kompetenssin mahdollistamaa kyvykkyyttä. Ammattitaidossa on aina mukana kummankin vaikutus. (Hanhinen 2010, ) Työelämäosaamisen osatekijät eivät ole irrallisia, vaan ne suhteutuvat toisiinsa. Hanhinen kehitti tuloksistaan työelämäosaamisen mallin. Siinä esitetään työelämäosaamisen osatekijät ja niiden väliset suhteet. Osatekijät ovat kompetenssi, kvalifikaatio ja ammattitaito. Malliin liittyvät myös ammatillisen kasvun ja kehittymisen prosessit. Tähän malliin sisältyy sekä organisaatio-, yksilöettä työnäkökulma. Organisaationäkökulmasta painopiste kohdistuu kvalifikaatioon, 19\n24 yksilönäkökulmasta kompetenssiin ja työnäkökulmasta ammattitaitoon. (Hanhinen 2010, 142, 144.) Kuvio 4 Työelämäosaamisen malli (Hanhinen 2010, 143) Hanhisen (2010) mukaan työelämäosaamisen tavoitteena on onnistunut työsuoritus. Sitä kautta työorganisaation menestymisen lähtökohtana ovat työelämän vaatimuksista johdetut kvalifikaatiot eli työntekijään kohdistuvat osaamisvaatimukset. Voidaan ajatella ammattitaidon olevan sellainen työelämäosaamisen alue, jossa sekä kvalifikaatio että kompetenssi kohtaavat. Se ilmenee silloin taitavuutena. (Hanhinen 2010, 143.) 20\n25 3.5 Ammatillisen opettajan kelpoisuusehdot Ammatillisen opettajan kelpoisuusehdot muuttuivat alkaen. Silloin astui voimaan valtioneuvosten asetus opetustoimen henkilöstön kelpoisuusvaatimuksista annetun asetuksen muuttamisesta (Liite 1). Kelpoisuusehdoissa rinnastetaan ammattistartin opettajan kelpoisuus muiden ammatillisten opettajien kelpoisuuteen. Asetuksen mukaan ammatilliseen peruskoulutukseen ohjaavaa ja valmistavaa koulutusta sekä maahanmuuttajien ammatilliseen peruskoulutukseen valmistavaa koulutusta on kelpoinen antamaan henkilö, jolla on ammatillisten tai yhteisten opintojen opettajan kelpoisuus. Ammatillisten opintojen opetusta taas on kelpoinen antamaan henkilö, joka on suorittanut koulutuksen järjestäjän päättämän opetustehtävän kannalta soveltuvan korkeakoulututkinnon sekä vähintään 60 opintopisteen tai vähintään 35 opintoviikon laajuiset opettajan pedagogiset opinnot ja lisäksi hänellä on vähintään kolmen vuoden pituinen käytännön työkokemus opetustehtävän sisältöä lähinnä vastaavissa tehtävissä. (Valtioneuvoston asetus 2010) Kyselyn tekohetkellä oli kuitenkin vielä voimassa erilaiset säädökset. Silloin oli käytössä vain OAJ:n kirje kelpoisuudesta. Siinä asiasta sanottiin seuraavaa. Valmistavien koulutusten osalta ei ole erikseen säädetty opettajien kelpoisuusvaatimuksia, vaikka asia on opetusministeriössä suunnitteilla. Ohjaava ja valmistava koulutus on osa ammatillista peruskoulutusta, ja siinä on noudatettava ammatillisen koulutuksen opetushenkilöstön kelpoisuusvaatimuksia sekä opetusalan työ- ja virkaehtosopimuksia. (OAJ:n kirje 2007.) Ammatillisten opintojen opetusta oli silloin kelpoinen antamaan henkilö, joka oli suorittanut soveltuvan ylemmän korkeakoulututkinnon tai soveltuvan ammattikorkeakoulututkinnon, ja joka oli suorittanut vähintään 60 opintopisteen tai vähintään 35 opintoviikon laajuiset opettajan pedagogiset opinnot sekä hänellä oli vähintään kolmen vuoden pituinen työkokemus tehtävää vastaavalla alalla (Asetus opetustoimen henkilöstön kelpoisuusvaatimuksista A 986/1998, A 865/2005.) Kun kelpoisuusehtoja verrataan käytännössä, niiden voidaan todeta olleen samanlaiset koko koulutuksen ajan. Näin ollen käytän tässä työssäni pohjana 2011 voimaan astuneita kelpoisuusvaatimuksia. Vertaan ammattistarttiopettajien kyselyhetken muodollista pätevyyttä niihin. 21\n26 Euroopassa on tehty yhtenäinen Eurooppalaisten tutkintojen viitekehys (EQF). Sen kehittäminen on alkanut 2004 kun jäsenvaltiot, työmarkkinaosapuolet ja muut sidosryhmät halusivat saada käyttöön yhteiset puitteet tutkintojen vertailun helpottamiseksi. Näin syntyi kahdeksan portainen yhteinen viitekehys. Sen pohjalta on tehty omia kansallisia viitekehyksiä (NQF). (Euroopan Unioni 2009.) Ammattistarttiopettajan kelpoisuusvaatimusten mukaisesti pitää olla pohjakoulutuksena vähintään ammattikorkeakoulututkinto. Ammattikorkeakoulutasoiset tutkinnot sijoittuvat viitekehyksessä tasolle kuusi. Heidän katsotaan hallitsevan laaja-alaiset ja edistyneet tiedot, joihin liittyy teorioiden, keskeisten käsitteiden, menetelmien ja periaatteiden kriittinen ymmärtäminen ja arvioiminen. Tämän tason koulutuksen suorittaneiden tulee myös kyetä johtamaan monimutkaisia ammatillisia toimia ja työskentelemään itsenäisesti. Henkilöt kykenevät vastaamaan oman osaamisensa arvioinnista ja kehittämisen lisäksi yksittäisten henkilöiden ja ryhmien ammatillisesta kehittymisestä. Jos opettajan pohjakoulutuksena on ylempi ammattikorkeakoulututkinto tai ylempi korkeakoulututkinto, asettuu se tasolle seitsemän. (Opetusministeriö 2009, 42.) 22\n27 4 TUTKIMUKSEN TOTEUTTAMINEN Tämä on kvalitatiiviseen menetelmään perustuva tutkimus. Sen kohteena on ihminen ja ihmisen maailma. Koska kyseessä on ihmistieteet, joudutaan eettisten kysymysten eteen tutkimuksen joka vaiheessa. Tärkeimpinä eettisinä periaatteina ovat informointiin perustuva suostumus, luottamuksellisuus, seuraukset ja yksityisyys. (Hirsjärvi & Hurme 2009, ) Laadullinen tutkimus on eräänlainen prosessi. Siinä aineistonkeruun väline on yleensä inhimillinen eli tutkija itse. Näin aineistoon liittyvät näkökulmat ja tulkinnat kehittyvät tutkijan tietoisuudessa vähitellen. (Kiviniemi 2010, 70.) 4.1 Menetelmän valinta Aineisto kerättiin kyselytutkimuksen avulla. Kyselylomake on perinteinen aineiston keräämistapa tutkimuksessa. Sitä katsotaan käytetyn suuremmassa määrin luvulta alkaen. Laadullisen tutkimuksen yleistymisen jälkeen, se ei ole ihmistieteiden puolella ollut enää yhtä suosittu kuin ennen. Sille löytyy kuitenkin oma paikkansa ja käyttötarkoituksensa. Kyselylomakkeita on olemassa erilaisia ja keruutapoja on myös erilaisia. Kyselyn voi suorittaa olemalla itse läsnä tai lähettämällä sen tutkittaville. Tutkittavat voivat olla vastaustilanteessa yksittäin tai ryhmänä. (Valli 2007, 102.) Kyselytutkimus valittiin menetelmäksi haastateltavien pitkien matkojen vuoksi. Tietoja haluttiin kerätä eri puolelta Suomea olevista ammattistarteista, joten tämä toteutustapa tuntui tähän tarkoitukseen parhaalta vaihtoehdolta. Tämä siitäkin huolimatta, vaikka kyselylomakkeella harvoin saadaan korkea vastausprosentti. Tällä tavalla kerättynä tietoa saatiin mahdollisimman paljon käytettäväksi tutkimusta varten. Kyselylomake aloitetaan usein niin sanotuilla taustakysymyksillä. Niitä ovat muun muassa sukupuoli, ikä ja koulutus. Ne toimivat tavallaan eräänlaisina lämmittelykysymyksinä varsinaisille 23\n28 kysymyksille. Taustakysymykset voivat toimia myös selittävinä kysymyksinä. Joskus taustakysymykset sijoitetaan lomakkeen loppuun. Näin vastaajan mahdollisen motivaation vähetessä lopussa on helppoja vastattavia. Lomakkeen avulla täytyy pystyä osoittamaan kyselyn tärkeys ja sen pituutta kannattaa miettiä tarkkaan. (Valli 2007, ) Tässä kyselyssä taustakysymykset olivat ensimmäisinä, koska niihin on kaikkien helppo vastata ja päästä kyselyssä alkuun. Kysymyksiä oli kaikkiaan 16, joten käytetty kyselylomake ei ollut liian pitkä. Kysymyksistä useimmat olivat niin sanottuja avoimia kysymyksiä. Kyselylomakkeella suoritetussa kyselyssä on omia hyviä puolia. Siinä ei esimerkiksi tutkija vaikuta läsnäolollaan vastauksiin. Siinä voi myös esittää melko paljon kysymyksiä ja ne ovat kaikille samassa muodossa esitettyinä. Kyselyt voi toimittaa kauaksikin ilman, että tarvitsee itse matkustaa. Matkustuksen pois jäänti vähentää kyselystä aiheutuvia kustannuksia. Lisäksi vastaaja voi vastata itselleen parhaiten sopivana ajankohtana. ( Valli 2001, 101.) Heikkouksena, varsinkin postitse lähetetyssä kyselyssä, on vastausprosentin jääminen usein heikoksi. Lisäksi varsinainen kyselyjen keräys on melko nopeaa, mutta mahdolliset uusintakyselyt vaativat lisäaikaa ja työtä. Vastaaja voi mahdollisesti väärinymmärtää joitakin kysymyksiä kun ei voi kysyä lisäinformaatiota kysymyksiin. Tätä voidaan kuitenkin vähentää esitestauksella. Aina ei voi olla myöskään varma vastaajasta eli onko kyselyyn vastannut sen saanut henkilö. ( Valli 2001, ) Laadullisessa analyysissa tarkastellaan aineistoa usein kokonaisuutena. Sitä tarkastellaan tietystä näkökulmasta ja huomio kiinnitetään siihen, mikä on teoreettisen viitekehyksen ja kysymyksenasettelun kannalta olennaista. Saatuja havaintomääriä pyritään karsimaan havaintoja yhdistämällä eli etsitään niistä yhteinen piirre tai nimittäjä. Laadullisessa tutkimuksessa teoreettinen viitekehys määrää sen, millainen aineisto kerätään ja millaista menetelmää sen analyysissä käytetään. On hyvä, että kerätty aineisto mahdollistaa mahdollisimman monipuolisen tarkastelun. Kvalitatiiviselle aineistolle on tyypillistä myös ilmaisullinen rikkaus, monitasoisuus ja kompleksisuus. (Alasuutari 2007, 38, 40, 83, 84.) Vaikka tämä tutkimus oli lomaketutkimus, oli se kuitenkin tietyllä tavalla teemahaastattelu eli puolistrukturoitu haastattelu ja se on lähellä syvähaastattelua. Teemahaastattelussa edetään tiettyjen etukäteen valittujen teemojen ja niihin liittyvien tarkentavien kysymysten varassa. Teemahaastattelussa korostetaan ihmisten tulkintoja asioista. Tässäkään haastattelussa ei voi kysyä 24


Päätoimittajan kommentti: Nyt katse kohti hyvinvointialueiden rakentamista | Kuntalehti\nSunnuntaina pidetyt Suomen ensimmäiset aluevaalit saatiin vietyä kunnialla läpi vaikeasta koronatilanteesta huolimatta. Vaaleja voidaan pitää jopa yllätyksellisinä, sillä ennakkoarvioinneissa ns. kolmen vanhan puolueen tasaväkistä kamppailua aluevaalien voittajanpaikasta ei osattu ennustaa.\nOnko kyseessä alkava vastajytky vai mikä, näkyy sitten runsaan vuoden päästä pidettävissä eduskuntavaaleissa. Niin Keskustan kuin SDP:nkin menestys tuonee ainakin näiden puolueiden osalta ennustettavuutta valtakunnan politiikkaan. Sen sijaan vihreiden heikko menestys saattaa aiheuttaa lisäkipinöintiä hallitusyhteistyöhön.\nJa kokoomus näytti, että se ei ole turhaan pitänyt Kuntavaalien jälkeen pääoppositiopuolueen manttelia. Perussuomalaisilla on vakava pohdinnan paikka.\nVaalien suurimmat voittajat ovat kuitenkin hyvinvointialueet. Nyt päästään käsiksi konkreettiseen päätöksentekoon ja suureen soten siirtoon.\nYksi suurimpia kysymyksiä hyvinvointialueiden muodostumisen yhteydessä on ollut huoli demokratian toteutumisesta. Riittääkö aluevaalien äänestysaktiivisuus perustelemaan hyvinvointialueiden tarkoituksen ja olemassaolon paremmin kuin vanha kuntiin perustuva sairaanhoitopiirien ja kuntayhtymien sotemalli?\nJa kuinka toteutuu hyvinvointialueiden sisäinen demokratia: vievätkö alueiden keskuskaupungit kaikki aluevaltuustojen paikat vai onnistuvatko pienet kunnat aktivoimaan kuntalaiset niin, että valtuutettuja löytyy ympäri maakuntaa?\nKoko maan äänestysprosentti oli 47,5 prosenttia ja jäi alle maagisen 50 prosentin, mutta ylitti synkimmät ennakkoarviot. Eurovaaleihin osallistuminen on laahannut noin 40 prosentin tuntumassa, joten myös sen yli päästiin.\nVain kolmessa hyvinvointialueessa päästiin yli 50 prosentin. Pohjanmaalla veri ei vapissut, sillä niin Pohjanmaa (53,9 %), Keski-Pohjanmaa (51,2 %) ja Etelä-Pohjanmaa (50,3 %) näytettiin muulle maalle mallia.\nPohjat vei Vantaa-Kerava vain 39,2 prosentilla. Laiskana äänestäjänä tunnettu Vantaa veti pirteää Keravaa (46,8 %) alas 38,0 prosentin äänestysvilkkaudellaan.\nSen sijaan hyvinvointialueiden sisäisessä äänestysvilkkaudessa keskuskaupungit antoivat jonkin verran tasoitusta pienemmille kunnille. Käytännössä lähes kaikilla hyvinvointialueilla toistui sama kaava. Pienemmät kunnat olivat aktiivisempia kuin isommat, ja tämä takasi myös pienille näkyvän mandaatin aluehallinnossa.\nAlhainen äänestysprosentti oin oikeasti uhka demokratialle. Ei niin, etteikö sote-uudistus toteutuisi ja etteikö sotepalveluja yritettäisi kehittää, vaan siksi, että yhä suurempi joukko kuntalaisia kokee yhteisten asioiden niin vieraaksi, että lopputuloksena voi olla syrjäytymiskehityksen kiihtyminen.\nKovasti ennen vaaleja puhuttiin, etteivät vaalit kiinnostaneet ketään. No, eivät ne ainakaan isoja mediataloja kiinnostaneet: MTV esitti pääkanavallaan perinteisen vaalivalvojaisten sijaan Neiti Marplen Greenshawn kartano -mysteerin ja Nelonen Pertsa ja Kilun vaihtaen sitten Baywatchiin.\nOnneksi YLEn vaaliohjelma oli taas täyttä rautaa. Ja Kuntatalo näytti komealta kongressikeskukselta näin korona-ajan hiljaisuuden keskellä. Ja Kuntalehti, Kommuntorget ja Kunta.tv välittivät sunnuntaina ja myös maanantaina analyyseja ja kommentteja.


Miesten syrjinnästä heräsi jälleen epäilyksiä vuokramarkkinoilla – "Vaikea näyttää toteen" | Vantaan Sanomat\n22.5.2018 19.30 Päivitetty: 22.5.2018 21.15\nOnko muilla havaintoja siitä, että miehiä (poikia) syrjitään vuokralaista valittaessa? Että vuokranantaja valitsee vuokralaiseksi mieluummin naisen kuin miehen? Tällaista viestiä olen kuullut niin Vuokraturvalta kuin vuokralaisiltakin.#asuminen #sijoittaminen #vuokraaminen\n— Henna Mikkilä (@mikkhe) 22. toukokuuta 2018\nOletko kuullut syrjinnästä vuokramarkkinoilla?\n72% (81 ääntä)\n28% (32 ääntä)\nVaro tätä "korotusautomaattia" vuokralainen! Asiantuntija neuvoo8.3.2016 09.37\nVuokrat nousussa – pääkaupunkiseudulla kasvua 2,2 prosenttia3.5.2018 11.02


Unelma onnesta: Kasvispizzapannaria, kiitos!\nTämä on meidän perheen suosikki. Ohjetta voi soveltaa aina sen mukaan, mitä kaapista kulloinkin löytyy.\nTai mitä kulloinkin muistaa laittaa, sillä näin kävi tällä kerralla. Ihan vissiin hurmaannuin noiden kasvisten värikkäästä ulkonäöstä ja unohdin kokonaan kinkkusuikaleet! Mutta tosi hyvää oli tämä kasvisversiokin. Kuivat aineet olivat meillä tällä kertaa :\n½ dl kaurahiutaleita + mausteet\nTässä tämä perusohje Ruokala.net:in sivulta:\n½ dl leseseosta\n1 tl pizzamausteseosta\npinnalle ½ dl juustoraastetta\nKuumenna uuni 200 asteeseen. Sekoita taikinan aineet ja\nkaada leivinpaperilla vuorattuun lasagnevuokaan. Suikaloi purjo ja paprika. Kuutioi kinkku ja tomaatti. Ripottele ne pannarin päälle mausteseoksen ja juustoraasteen kanssa. Kypsennä uunin keskitasolla 25–30 minuuttia.\nJa eikun herkuttelemaan! Tämä on muuten kylmänäkin ihan hyvä välipala.\nTunnisteet: Kasvispizzapannari, perhe, ruoka, yhdessäolo


Sulkavalle jo toinen päävoitto Kaikki tai ei mitään -pelistä viikon sisällä | Veikkaus\nSulkavalle jo toinen päävoitto Kaikki tai ei mitään -pelistä viikon sisällä\n26.6.2017 12:51 | Veikkaus\nEtelä-Savossa sijaitseva pieni Sulkavan kunta on tällä hetkellä todellisessa Kaikki tai ei mitään -onnekkuusputkessa. Viime viikon tiistaina (20.6.) Kioski Alanteen Helmessä pelattiin 125 000 euron päävoitto ja sunnuntaina 25. kesäkuuta samasta kioskista voitettiin jälleen päävoitto. Kumpikin voitto tuli rivillä, jossa yksikään numero ei ollut oikein.\nSunnuntain voitto meni viiden osuuden porukalle, joka voitti euron panoksella 125 000 euron päävoiton. Järjestelmässä olleiden alavoittojen vuoksi porukan yhteinen voittosumma nousi 128 000 euroon, ja yhdellä osuudella voitti 25 600 euroa.\nKaksi porukan jäsentä oli käyttänyt pelatessaan Veikkaus-korttia, joten he saavat voittonsa suoraan tileilleen. Muut voittajat voivat lunastaa voittonsa Danske Bankista tai Veikkauksen suurvoittajien palvelupisteestä Vantaalta.\nKioski Alanteen Helmen omistaja Piritta Länkinen ei ollut uskoa korviaan toisen kioskiin osuneen voiton selvittyä. Tämä on ensimmäinen kerta, kun vuonna 2011 aloittaneessa kioskissa pelanneille osui suurvoittoja Veikkauksen peleistä.\n– Ja nyt kaksi näin lyhyen ajan sisällä! Tämä on aivan käsittämätöntä, ei tätä voi uskoa todeksi! Ehkä se vain on niin, että joskus kolahtaa kunnolla, Länkinen iloitsee.\nOnni potkaisi Sulkavalla tänä vuonna jo toukokuussa, kun Loton 6+1-voitto osui Sulkavan S-marketissa pelanneelle porukalle (kierros 21/2017). Kahden hengen porukka voitti yhteensä noin 203 000 euroa.\nToinen 125 000 euron päävoitto nettiporukalle\nViikonlopun Kaikki tai ei mitään -onni ei jäänyt yhteen päävoittoon, vaan pelistä voitettiin myös lauantaina päävoitto – tällä kertaa 12 oikein -tuloksella.\n125 000 euron voiton euron panoksella nappasi viiden hengen nettiporukka, jonka jäsenistä kaksi oli Lappeenrannasta ja muut Mäntsälästä, Kouvolasta ja Nurmijärveltä. Kukin porukan jäsen voitti noin 25 000 euroa.\nNettipelaajina kaikki porukan jäsenet saavat voittonsa suoraan tileilleen.\nKaikki tai ei mitään -pelin päävoitto on panoksesta riippuen 125 000 – 625 000 euroa. Päävoittoja on voitettu nyt yhteensä 22 kappaletta.


19.3. Leikkitunti | Vaahterapolun foorumi\n19.3. Leikkitunti Feb 20, 2015 16:49:07 GMT 2\nPost by Mila on Feb 20, 2015 16:49:07 GMT 2\nTorstaina 19.3. klo 18:00 temppuilua ratsujen selässä (ILMAN SATULAA)\nHevosvaihtoehdot: Likka, Kakru, Rino, Villa + yksi yksityinen ratsukko\nEssi - Villa\nSandy - Kakru €\nMilena - Rino\nAlkuun otetaan lämmittelyiksi ihan perusratsastelua, "maailman ympäri"-leikkejä, venyttelyä yms. Sitten hetki hippaa, jonka jälkeen otetaan pieni leikkimielinen kisa.\n1. Pujotellaan puomit hevosta taluttaen.\n2. Noustaan hevosen selkään, mennään ravissa puomit sekä kavaletti\n3. Kananmunan kuljetusta lusikalla kartioita pujotellen.\n4. Sokerin etsiminen jauhokiposta SUULLA, jonka jälkeen sokeri ratsulle.\n5. Talutuspätkä maaliin.\nTehtävässä ratkaisee aika sekä ns. virhepisteet.\n1. Sandy & Kakru (Palkinnoksi suklaalevy)\n2. Essi & Villa\n3. Julia & Kiara\n4. Milena & Rino\nMitenkäs meni tunti omasta mielestä? Oliko kivaa vaiko ihan p*rseestä? Olisitko halunnut tehdä jotain muuta?\nMiten ratsusi käyttäytyi "kilpailun" aikana?\nLast Edit: Apr 10, 2015 19:47:20 GMT 2 by Mila\n19.3. Leikkitunti Mar 22, 2015 10:32:28 GMT 2 Mila likes this\nPost by Deleted on Mar 22, 2015 10:32:28 GMT 2\nJes, nyt maksetaan näitä!!\n//Haluun vastata noihin kysymyksiin...\nTunti meni minun mielestä oikein hienosti, ja ainut syy siihen on varmaan se että en tippunut vaikka odotinkin sitä. Tunti oli erittäin kiva! Tälläsii uudestaaaan!!! Noh...Hypätä korkeita...XD Kakru oli kilpailun aikana oikein mukava eikä höslännyt missään vaiheessa.\n19.3. Leikkitunti Apr 9, 2015 20:30:39 GMT 2 Mila likes this\nPost by Julia on Apr 9, 2015 20:30:39 GMT 2\n"Mä tipun täältä!" Kuului joka toisen suusta heti alkuun, vaikka vain venyttelimme alkuverkkojen aikana.. Kiara oli onneksi kasvanut leveyttä joten pallomahan selässä pysyi aivan leikiten. Tosin muilla oli korkeammat hevosetkin, heh. Muut verryttelyleikit sujuivat laiskanpulskealta tammalta oikein mallikkaasti, paitsi maailmanympärysmatka olisi ollut toki hauskempi, jos Kiara ei olisi samalla kokoajan tallustellut ympäri maneesia..\nHeppahippa oli harvinaisen tylsää, varsinkin kun puokit koikkaloivat pitkillä jaloillaan minua ja Kiaraa sekä Sandya ja Kakrua, joten meillä olikin sitten täysi työ laukassa ja ravissa saavuttaa muut ratsukot.\n"Noniin! Nyt olis luvassa leikkimielinen kisa, joten kukaan ei saa pahoittaa mieltään ja palkintona suklaalevy. Jos yhtään himottaa niin nyt tarkkana", Helena kertoili ja alkoi näyttämään kasaamansa rataa. Minusta se näytti todellisen kamalalta labyrintiltä, mutta muut lähtivät innoissaan koittamaan onneaan. Kakrun ja Villan jälkeen olin entistä varmempi, etten tulisi pääsemään takaisin selkään kuin 10 minuutin taistelun jälkeen. Heittäydyin vuorollani alas Kiaran selästä, ja luvan saatuani lähdin taluttamaan korviaan pyörittelevää tammaa pujotteluradan läpi. Muutaman kerran kirosin murskaantuneita varpaitani mutta Kiara sentään oli reipas, eikä meinannutkaan sitten pysähtyä selkäännousupaikalla. Kampesin kuitenkin selkään tahdonvoimalla ja potkin mustanruunikon raviin. Tamman moottori käynnistyi vasta kavaletilla, vaikka seuraavassa tehtävässä tarvittiinkin tasaisia askelia. Yllättävän vakaasti tamma kuitenkin käveli yhtä kompastumista lukuunottamatta, milloin oli kyllä lentää muna suusta, tsih!!\nSokeria etsiessäni olin niin varma, ettei koko kuutiota olisi edes jauhokippoon laitettu.. Jauhotkin maistui niin pahalta että meinasin syöttää koko kipon Kiaralle jotta pääsisimme jatkamaan, mutta sinnikkäästi jatkoin etsimistä. Löydettyäni pienen sokeripalan syötin sen vauhdissa Kiaralle, samalla kun jo talutin sitä maaliin.\n"Vihdoin!" Helenakin vahingossa kiljaisi kun ilmeisesti minun radassani oli kestänyt kauemmin kuin aiempien tuntilaisten. Onneksi oli vielä jäljellä Rino, jonka kanssa Milenalla oli selvästi enemmänkin kuin ongelmia selkäänpääsyn kanssa..\nVoittajaksi kuitenkin selviytyi Sandy Kakrunsa kanssa, eikä ihme, sillä ruuna oli tässä jutussa haka. Radan ja kunniakierroksen jälkeen jatkoimme loppuverryttelyksi ravia kädet ilmassa ja silmät kiinni, sekä loppukäynnit sai kokeilla ratsastaa väärinpäin. Nämä leikkitunnit ovat kyllä mahtavaa vaihtelua totiselle kouluratsastukselle ja verenmaku suussa treenattavalle esteratsastukselle!


SESDERMA Silkses Skin Moisturizing Protector kosteuttava jalkavoide— Nettiapteekki.fi\nEtusivu SESDERMA Silkses Skin Moisturizing Protector kosteuttava jalkavoide\nSESDERMA Silkses Skin Moisturizing Protector kosteuttava jalkavoide\n30 ml - 12,47€\nIhoa tehokkaasti kosteuttava, suojaava ja uudistava voide. Muodostaa iholle kosteuden haihtumiselta ja ulkoiselta ärsytykseltä suojaavan ja ihon puolustuskykyä vahvistavan ultraohuen suojakerroksen. Vähentää kuivuuden aiheuttamaa ihon kutinaa ja kireyden tunnetta. Kasviuutteet ravitsevat ja pehmentävät ihoa. Nopeuttaa ihovaurioiden toipumista ja rauhoittaa ihoa vahvojen kosmeettisten hoitojen jälkeen. Sopii arpien, vaurioituneen (naarmut, palovammat) ja erittäin kuivien ihoalueiden (kyynärpäät,kynsinauhat, huulet) hoitoon ja pehmentämiseen.\nTuotenumero (VNR) 9261502\nsuojavoide, kosteuttava, uusiva, kasviuutteet, kuiva, ihovauriot, ihonaarmut, palovammat


Nyky-Krakovan kenties trendikkäin alue on baarien ja ravintoloiden täyttämä Kazimierz. Vanhalla juutalaiskaupunginosalla on synkkä ja monivaiheinen historiansa. Me löysimme viihtyisien terassien lisäksi myös lapsia kiinnostaneen Tekniikan museon.\nKazimierz on halkeilleita rappauksia, tummuneita tiiliseiniä ja repaleisia mainosjulisteita. En ole ensi silmäyksellä varma, onko kaupunginosa kiinnostavalla tavalla rosoinen vai pelkästään toivottoman rähjäinen. Joudun ensi töikseni väistämään keskeisellä Plac Nowylla laitapuolen kulkijaa, jolta joku on lyönyt silmän mustaksi. En saa alueesta oikein minkäänlaista otetta, kun kävelen siellä yksikseni. Kiertelen katuja päämäärättömästi kääntyen risteyksistä aina hauskimmalta näyttävälle kadulle. Olen liian levoton, teen kaiken liian nopeasti, enkä malta pysähtyä syventymään yksityiskohtiin. Kylmänkostea ilma tuntuu luotaantyöntävältä, se ikään kuin pakottaa kiirehtimään muiden mukana eteenpäin.\nPäädyn lopulta Wisla-joen varrelle. Vastarannalla häämöttää Podgórzen alue, jonne rakennettuun ghettoon saksalaiset marssittivat käytännössä kaikki Kazimierzissa asuneet Krakovan juutalaiset vallattuaan kaupungin syksyllä 1939. Siellä sijaitsee myös Oskar Schindlerin tehdas, joka nousi kuuluisuuteen Steven Spielbergin ohjaaman Schindlerin listan ansiosta. Nykyään tehtaassa toimii museo, josta voi lukea lisää vaikka Panun matkat -blogista. Podgórzesta odotetaan Krakovan seuraavaa trendialuetta Kazimierzin rinnalle.\nKazimierzissa on valtava määrä baareja ja ravintoloita, joten alue tarjoaisi luultavasti parastaan vasta illan hämärryttyä. Pysähdyn yhteen kuppiloista lepuuttamaan jalkojani. Boheemi Kazimierz vaikuttaa olevan Krakovalle sitä, mitä Kallio on Helsingille tai Södermalm Tukholmalle. Kazimierzin historia on kuitenkin pohjoismaisia serkkujaan karumpi. Toisen maailmansodan vainot tyhjensivät juutalaisten asuttaman kaupunginosan surullisella tavalla. Noin 70 000 asukkaasta vain pari tuhatta selvisi natsien käsistä hengissä. Elämä palasi alueelle, kun opiskelijat ja lapsiperheet asettuivat edullisiin koteihin. Kazimierz sai kansainvälistä mainetta 1990-luvulla Schindlerin listan kuvausten myötä. Elokuvaa filmattiin nimenomaan Kazimierzissa, vaikkeivät kaikki kuvatut tapahtumat sinne todellisuudessa sijoittuneetkaan.\nTapaan vaimon, lapset ja appivanhemmat Kazimierzin laidalla. Menemme syömään Arieliin, jota mainostetaan Krakovan perinteisimpänä juutalaisravintolana. Tummiin juhlallisiin asuihin pukeutuneet miehet hoitavat tarjoilun asiallisesti. Olen syönyt puolalaisia liharuokia jo muutaman päivän, joten haluan vaihteeksi kalaa. Ruotoinen karppi ei silti taida olla paras mahdollinen valinta. Muut vaikuttavat tyytyväisiltä aterioihinsa. Liköörillä terästetty ravintolan nimikkokahvi jättää onneksi hyvän maun suuhun. Ariel sijaitsee aukiomaisen Szeroka-kadun varrella, Kazimierzin selkeästi siisteimmässä osassa. Ympäristössä on myös useita synagogia, joissa vierailu jää kuitenkin tällä kertaa väliin.\nEnsi kosketus Kazimierziin ei ollut paras mahdollinen, mutta onneksi palaan samoille kulmille seuraavanakin päivänä. Seurueemme muut aikuiset ovat lähteneet Auschwitziin, mutta jään itse viettämään päivää lasten kanssa Krakovaan. Keskitysleirimuseon väliin jääminen ei harmita, sillä sain vuorostani tehdä Nowa Hutan Trabant-kierroksen yksin ja pääsin Wieliczkan suolakaivokseen vaimon kanssa kahdestaan.\nJään silti pohtimaan, olisiko minulla ollut joku velvollisuus käydä Auschwitzissa. Keskitysleirin säilyttäminen turistinähtävyytenä on tärkeää, jotta se pysyy muistutuksena tuleville sukupolville. Samanlaiset historian vaiheet eivät yksinkertaisesti saa toistua. Auschwitz on myös paikka, jossa voi käydä kunnioittamassa uhrien muistoa. Toivon ymmärtäväni Auschwitzin merkityksen ilman paikan päällä käymistäkin. Olen nähnyt aiheesta elokuvia ja dokumentteja, lukenut historiankirjoja ja artikkeleita. Juuri tänä päivänä nautin enemmän kuin koskaan siitä, että saan viettää aikaa yhdessä lasten kanssa, onnellisesta elämästä kiitollisena.\nAjamme raitiovaunulla Tekniikan museon (Muzeum Inżynierii Miejskiej w Krakowie) lähettyville ja vietämme siellä useamman tunnin maailman ihmeisiin tutustuen. Museossa käynti on halpaa hupia. Pääsen sisään 5,20 zlotylla (n. 1,30 euroa), koska satumme paikalle tiistaina. Muina viikonpäivinä sisäänpääsy maksaa 10 zlotya (n. 2,50 euroa). Alle 7-vuotiaat lapset pääsevät sisään ilmaiseksi. Maanantaisin museo on suljettu.\nLöydämme heti alkajaisiksi lapsille ja nuorille suunnatun interaktiivisen näyttelyn, jonka englanninkielinen nimi on Around the Wheel. Touhuttavaa ja ihmeteltävää riittää, kun rakennamme pehmeistä palikoista suurta linnaa, kokeilemme kulmikasrenkaista polkuautoa, asettelemme rantapalloa ilmapuhaltimen päälle ja laitamme hammasrattaita oikeaan järjestykseen. Hoidan päivän kuntoilun juoksemalla jättimäisessä hamsteripyörässä, jonka energia saa viereisessä hississä seisovan tyttären nousemaan ylöspäin. Huoneessa on yli kaksikymmentä erilaista aktiviteettia, joten innostavassa ympäristössä vierähtää reilusti aikaa. Lapset ovat riemuissaan ja viihdyn mainiosti itsekin.\nKierrämme nopeasti pienen näyttelyn, jossa esitellään takavuosien kodinkoneita ja muita laitteita. Itseäni kiinnostaisi tutustua hieman tarkemmin esillä oleviin vanhoihin autoihin, mutta tyttöjen mielestä aihe on tylsä. Jatkamme siis matkaa.\nErillisestä rakennuksesta löytyy Krakovan kirjapainoteollisuudesta kertova näyttely. Salin kiertämiseen ei kulu kovin pitkää aikaa, mutta tyttöjen mielestä painokoneet ovat hauskoja. En todellakaan osaa aina ennustaa, mikä lapsia kiinnostaa ja mikä ei.\nPääsemme kiipeämään pihalle ajetun vanhan raitiovaunun sisään. Puisessa sisustuksessa on tunnelmaa ja se tuo elävästi mieleen kokemukseni Lissabonin ja Barcelonan vanhoista raitiovaunuista. Löydämme pihalta vielä vaatimattoman leikkipaikan sekä pari paloautoa, jotka ovat lasten mieleen. Pienehkö Tekniikan museo on mukava vierailukohde ja varteenotettava vaihtoehto erityisesti, jos etsii Krakovasta lapsia kiinnostavaa nähtävää.\nMuseossa ei ole omaa kahvilaa tai ravintolaa, joten suunnistamme läheiselle aukiolle, jonne on pystytetty useita erilaisia ruokakojuja. Ostamme vanhaan kaksikerroksiseen bussiin rakennetusta kioskista hiukopalaa ja istumme muovituoleille syömään. Kazimierzin boheemin ilmapiirin hyvät puolet alkavat vihdoin valjeta, kun kevätaurinko pilkahtaa monen päivän odottelun jälkeen ensi kertaa esiin. Ihmiset nauttivat kojujen edullisista antimista, eikä kiireestä ole tietoakaan.\nJatkamme matkaa parin korttelin päässä sijaitsevalle Szerokalle ja istahdamme eräälle terassille. Lapset saavat jääteetä ja omenatorttua. Aurinko pilkottaa pilvien raosta ja hehkuva lämmityslaite varmistaa viihtyvyyden. Tytöt hytkyvät iloisina juutalaisen klezmer-musiikin tahdissa. Nojaan taaksepäin ja nautin elämästä. Mietin silti välillä Auschwitzia ja sitä, mitä ympärillämme kohoavat rakennukset ovat vuosien saatossa nähneet. Kuinkahan moni ympärillä olevien ravintoloiden työntekijöistä on juutalaisia ja millaisia tarinoita he ovat sukulaisiltaan kuulleet?\nKazimierz on kuin onkin kiinnostavalla tavalla rosoinen. Kaupunginosa sopii nimenomaan kiireettömällä tavalla nautittavaksi. Historian kerrostumat yhdistettynä runsaaseen ravintolatarjontaan muodostavat houkuttelevan yhdistelmän. Kazimierz kannattaa pitää mielessä myös Krakovan-matkan majoitusta valitessa, varsinkin jos yöelämä kuuluu suunnitelmiin. On Krakovassa toki paljon muutakin. Siitä lisää seuraavassa postauksessa!\n28.4.2016 by Mika / Lähtöportti\nReply Jenni / Unelmatrippi 28.4.2016 at 16:22\nMä tykästyin Kazimierziin todella paljon, kun kävin Krakovassa. Kesällä siellä oli todella eläväistä ja juuri sopivan rosoista mun makuun. Krakova on toki kokonaisuudessaan ihastuttava paikka muutenkin.\nReply Mika / Lähtöportti 29.4.2016 at 14:43\nKävin nyt lukemassa teidän kokemuksista ja ihailemassa aurinkoisia kuvia 🙂 Kazimierz on varmasti loistava paikka nauttia terasseista ja elämästä muutenkin, varsinkin hyvällä säällä. Omalla kohdalla olosuhteet ei olleet yhtä suosiolliset, mutta onneksi pääsin jälkimmäisenä päivänä fiilikseen ja ymmärsin kaupunginosan hienouden.\nReply Jasmin / Wanderwall 28.4.2016 at 16:52\nMä kiersin Puolaa viime kesänä ja tykkäsin Kazimierzista myös tosi paljon! Se oli sopivan ”rähjäinen” mun makuun. Tykkäsin sekä Schindlerin museosta että sen vieressä olevasta galleriasta, mut parasta tuolla oli kyllä ruoka! En tiedä kokeilitko, mutta ylimmässä kuvassa näkyvästä rakennuksesta saa – ainakin paikallisten mukaan – kaupungin parhaat zapiekankat ja mä kävin tuolla useamman kerran hakemassa evästä 😀 Toi ruokakoju-aukio on mös kuulema tosi suosittu paikka iltaisin.\nReply Mika / Lähtöportti 29.4.2016 at 14:58\nKiinnitin huomiota siihen, että tuon rakennuksen zapiekanka-luukuille oli pitkät jonot. Päättelin että niiden täytyy olla hyviä, mutta silloin ei harmi vaan ollut yhtään nälkä. Kiitos vinkistä, täytyy ehdottomasti maistaa, jos vielä palaan Krakovaan! Samoin tuo Schindlerin museo on varmasti kiinnostava.\nReply IKILOMALLA 3.5.2016 at 12:49\nNämä rosoiset juutalaiskorttelit olivat minulle yksi kesäisen Krakovan kohokohtia ja majapaikkammekin sijaitsi ihan tässä vieressä. Kadut olivat täynnä elämää, herkullisia (ja halpoja) ruokakojuja ja kutsuvia terasseja. Löysimmepä sieltä myös hienon Singer baarin, jossa kaikki pöydät olivat vanhoja ompelukonepöytiä! 😀\nTuo ylimmän kuvan ruokaluukun jono tuli tutuksi! 🙂\nOlipa mielenkiintoista lukea postauksesi aiheesta ja nähdä näitä kovin tuttuja korttelimaisemia ja oppia hieman lisää paikan historista! 🙂 Kiitos Mika!\nReply Mika / Lähtöportti 6.5.2016 at 09:39\nKiitos Titta! Täytyipä googlata muutama kuva Singer baarista, näyttää tosi hauskalta paikalta 🙂 Huomaan näiden blogijuttujen kirjoittamisen ja kommenttien lukemisen herättävän yllättävää kaipuuta takaisin Krakovaan. Jonain kauniina kesäisenä viikonloppuna, miksikäs ei 🙂\nReply Annika | Travellover 5.5.2016 at 14:30\nMulla oli ensi kesän road tripilla tarkoitus mennä Puolaan ja ehdottomasti Krakovaan, mutta osuisin maahan juuri, kun Krakovassa jokin järjettömän kokoinen festari. Ehkä juuri silloin ei ole paras aika rauhassa fiilistellä yhtään mitään. Kuvista päätellen alue todella olisi kiinnostava. Olen Krakovassa ollut joskus pikkuihmisenä, mutten muista sitä lainkaan. Samalla reissulla olen ollut Auschwitzissa, ja vaikka olin niin pieni, siitä on jäänyt muistikuvia. Eipä sinne nykyään niin nuoria viedäkään.\nReply Mika / Lähtöportti 6.5.2016 at 09:56\nSääli että festari osuu matkasi kannalta huonoon aikaan. Onneksi Krakovaan voi lentää helposti joskus toiste ja löytyyhän Puolasta varmasti muitakin kauniita kaupunkeja. Luin jokin aika sitten Hesarin kuukausiliitteestä mielenkiintoisen jutun, jossa toimittaja oli vienyt teini-ikäiset poikansa Auschwitziin. Auschwitzia ei nykyään suositella alle 14-vuotiaille, vaikkei se ihan ehdoton sääntö taida ollakaan.\nReply Miika ♥ Gia | matkakuume.net 6.5.2016 at 23:01\nHei, mähän olen käynyt tuolla! Joskus 10 vuotta sitten tosin, ja vajaa viikon työmatkalla, mutta ehdittiin kyllä nähdä hyvin kaupunkiakin siinä koko tiimin kanssa. Ettei vaan oltaisi käyty samassa ravintolassakin kuin te. Ei mikään superruoka, mutta fiilis oli kyllä mukava.\nKrakova jäi ylipäänsä mieleen yhtenä Euroopan mukavimmistä kaupungeista. Haikailen meille yhteistä parisuhdematkaa sinne(kin).\nKävin samalla keikalla myös Auschwitzissä. Se oli järkyttävää ja pysäyttävää kaikin tavoin. Kyllä ne kauhut eri tavoin ymmärtää, ne tulee enemmän iholle. En ollut itse ainakaan kaikesta siitä tietoinen. Ja kaikki ne tavarat, jotka siellä on esillä, ne kertovat omanlaisensa tarinan.\nKaikkien pitäisi joskus mielestäni käydä tuolla, tai Phnom Penhin Killing Fieldseillä. Ettei sellaista koskaan tapahtuisi uudestaan, ja että tehtäisiin kaikki sen eteen, että kaikki vastaavat käynnissä olevat tapahtumat saataisiin lopetettua.\nReply Mika / Lähtöportti 8.5.2016 at 22:05\nVoi hyvinkin olla sama ravintola, sillä Ariel taitaa olla Kazimierzin suosituimpia paikkoja. Krakova sopisi varmasti nimenomaan parisuhdematkalle, sillä onhan se aika romanttinen ja iso osa kaupungin vetovoimasta liittyy ravintoloihin. Sen sijaan lasten näkökulmasta löytyy mielenkiintoisempiakin kaupunkikohteita.\nAuschwitz varmasti järkyttää. Jos vielä palaamme Krakovaan, on minun vuoroni käydä siellä.\nReply Kohteena maailma / Rami 6.5.2016 at 23:29\nItselle Kazimierz oli juuri sitä kuin matkaoppaat lupasivat: rosoisia baareja ja kosher-ruokaa. Viihdyin siellä tosi hyvin, niin hyvin kuin yleensäkin maailmalla viihdyn silloin kun haluan alkoholia nauttia ja hyvästä ruuasta riemuita. Kaikessa rosoisuudessaan alue on erinomainen niille, jotka etsivät baarikulttuuria ja kosher-ruokaa.\nLähialueella oleva eli joen toisella puolella oleva Schindlerin emaalitehdas taas kuuluu erilaisiin kokemuksiin. Todella hieno nähtävyys ja hyvin toteutettu museo. Kaiken kaikkiaan Mika sinun Krakovan postauksesi innoittaa tekemään lähiviikkoina oman jutun Krakovasta.\nP.S. Siitä olen samaa mieltä, että Auschwitziin ei kiirehditä. Jätimme senkin omalla pikareissulla väliin, kun tiesimme heti ensisilmäyksellä palaavamme Krakovaan uudestaan. Auschwitzin jälkeen pitää olla aikaa ajatella rauhallisesti, sillä sen se paikka totisesti on ansainnut.\nReply Mika / Lähtöportti 8.5.2016 at 22:18\nHelppo uskoa että viihdyit Kazimierzissa, se on varmasti täydellinen paikka baarikierrokselle. Schindlerin museota on kehuttu paljon, joten se täytyy Auschwitzin lisäksi nähdä mahdollisella seuraavalla reissulla. Vaikka aikaa nyt olikin hieman enemmän kuin useimmilla Krakovassa kävijöillä, jäi silti paljon näkemättäkin. Aina täytyy nimittäin varata myös kiireettömiä hetkiä, jotta kaupungista voi nauttia. Ja kiitos viisaista sanoista, Auschwitzin ymmärtäminen vaatii varmasti oman aikansa.\nReply Erja/ Andalusian auringossa- ruokamatkablogi 7.5.2016 at 08:34\nJess – ihana päästä virtuaalikierrokselle tuonnekin! Itse pyrin reissuilla mahdollisuuksien mukaan tutustumaan myös alueen juutalaishistoriaan, joka enemmän kuin useimmiten on tosin varsin alakuloiseksi vetävää tarinaa…\nOlisipa ollut kiva nähdä myös paikallisia synagogia…!\nOlen käynyt Puolassa ja miettinyt tuota Auschwitzia. En ole käynyt. Ihan vain, koska en yksinkertaisesti uskalla. Muistan kuin yhdellä yliopistokurssilla jouduin syventymään keskitysleireihin ja holokaustin tapahtumiin sen verran intensiivisesti, että itkin koko ajan tenttiin lukiessa. En uskoisi psyyken kestävän tuotakaan.\nVierailu sinne on kuitenkin enemmän kuin paikallaan niin monelle ihmiselle: vielä nykyäänkin maailmasta löytyy ihan liikaa tuota ajanjaksoa vähätteleviä tai sen kokonaan kieltäviä ihmisiä, samoin kuin niitä, jotka eivät ymmärrä nyt agitoivansa ihmisiä ottamaan niitä samoja askelia, joiden kautta noihinkin tapahtumiin päädyttiin.\nHistoriasta pitäisi oppia. Näiden paikkojen pitäisi nimenomaan sementoida ihmiskunnan kollektiiviseen muistiin sanoma ”ei ikinä enää”.\nReply Mika / Lähtöportti 8.5.2016 at 23:00\nTiedät varmasti paljon juutalaisuudesta ja aihe on läheinen. Hiljaiseksihan nuo tarinat vetävät, Kazimierzin juutalaisten kohtalo on jotain käsittämätöntä. Kun nyt olen asiaa vielä selvitellyt, niin nykyään vain hyvin pieni osa Kazimierzin asukkaista taitaa olla juutalaisia. Sain harmikseni liian myöhään ajatuksen käydä synagogassa. En ollut suunnitellut asiaa etukäteen, ja ne menivät kiinni yllättävän aikaisin.\nAuschwitz voi tosiaan olla raju, ehkä liiankin raju kokemus. Mutta miten sinne saisikaan käymään nuo kaikki, joilla olisi sieltä todellista oppimista… Luin jokin aika sitten slovakialaisesta kylästä, joka oli tuhottu asukkaita säästämättä Toisen maailmansodan aikoihin. Muutama silloinen lapsi oli selvinnyt ja he ovat nyt kauhuissaan, kun tuossa uudelleen rakennetussa kylässä on äänestetty voimakkaasti äärioikeistoa. Ihmiskunnan muisti tuntuu olevan onnettoman lyhyt.\nReply NelliL 4.9.2016 at 22:17\nkazimierzissa toimii enää yksi synagoga Izaak.\nReply Mika / Lähtöportti 6.9.2016 at 14:02\nTätä en tiennytkään. Vierailemaan pääsee useammassa, mutta en ollut perehtynyt siihen, ovatko pelkkiä museoita.\nReply Laura 7.5.2016 at 09:13\nLämmin kiitos tästä vinkistä! Krakova on vielä omalla to-do-listalla, ja just tällaisista kaupunginosista tykkään. Pitää pistää korvan taakse. Ja Auschwitzin haluan ehdottomasti nähdä myös. Hesarin kuukausiliitteessä oli taannoin hyvä juttu, jossa toimittaja vie lapsensa keskitysleirille. Kuten Erja tuossa yllä sanoo, historiasta pitää oppia. Tältä osin yksi vaikuttavimpia kokemuksia on ollut London War Museumin holokaustinäyttely, jossa vietin varmaan toista tuntia. Mielestäni se oli jopa parempi kuin esim. Berliinin juutalaismuseo.\nReply Mika / Lähtöportti 8.5.2016 at 23:09\nKiva kuulla, että tämä kiinnosti! Kannattaa käydä kokeilemassa kolahtaako Krakova paremmin kuin Praha 🙂 Luin tuon kuukausiliitteen jutun, se oli oikein mielenkiintoinen. Nuo Lontoon ja Berliinin museot on näkemättä, mutta laitanpa muistiin, kun noihinkin kaupunkeihin varmasti joissain vaiheessa palaan.\nReply NelliL 4.9.2016 at 22:12\nkazimierz on krakovan parhainta antia. Se on toinen koti, jokaisesta käynnistä jää iso pala minusta sinne. Ja juutalainen kulttuuri ja seurakunta elpyy hitaasti mutta varmasti. Tapahtumia on paljon ja JCC ovet ovat aina auki. Olen saanut kunnian tavata krakovan päärabbin ja hänen perheensä. Tekee upeaa työtä. Itselläni on tarkoitus osallistua ehkä jo ensi kesänä ”ride of the living” pyöräajoon Auschwitzista krakovaan.\nMeidän tunnelmia vuodelta 2015 voi käydä lukasemassa jos kiinnostaa. kymmenen postausta tuli kirjoitettua vahingossa, mutta sydämen kyllyydestä suu puhuu.\nReply Mika / Lähtöportti 6.9.2016 at 13:17\nKiitos kommentista ja linkistä! Blogistasi löytyi paljon kuvia tutuista paikoista sekä hyviä vinkkejä näkemättä jääneistä kohteista. Vaikuttaa, että olet todellakin löytänyt Kazimierzista oman paikkasi. Mielelläni itsekin palaisin, mieluiten kesäaikaan kiireetöntä lomaa viettämään. Ride of the living vaikuttaa mielenkiintoiselta, toivottavasti pääset osallistumaan!


Syntynyt 19. maaliskuuta 1954\nPuoliso Henry Little Griggs III\nJill Ellen Abramson (s. 19. maaliskuuta 1954 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen toimittaja.\nAbramson oli New York Timesin päätoimittaja syyskuusta 2011 toukokuuhun 2014. Hänet irtisanottiin yllättäen ja hänen seuraajakseen tuli Dean Baquet. Hän oli tehtävässä ensimmäinen nainen lehden koko historian aikana.\nAbramson aloitti jo opiskeluaikana Timessa (1973–1976). Sen jälkeen hän työskenteli The American Lawyerissa (1977–1986). The Wall Street Journalissa hän työskenteli vuosina 1988–1997 ja vuodesta 1997 New York Timesissa.\nAbramsonin tuore kirja Merchants of Truth: The Business of News and the Fight for Facts aiheutti kohun, kun sen ennakkokappaleissa oli runsaasti muiden kirjoittajien tekstiä ilman lähdemainintaa. Ongelmat korjattiin ennen kirjan myyntiin menoa, mutta kohu ei laantunut. Nuoren polven yhdysvaltalaisjournalistit ovat pitäneet Abramsonia esikuvana, ja tapaus iskee kolhun tähän kuvaan. Valmis kirja on kuitenkin saanut myönteisen vastaanoton muun muassa Guardianissa ja Washington Postissa.\n↑ Peter Preston: Jill Abramson's achievement is historic but Times can't stay stuck in past The Guardian. 6.6.2011. (englanniksi)\n↑ All American Speakers, viitattu 26.8.2012\n↑ New York Times, (Archive.org) viitattu 26.8.2012\n↑ Vesa Sirén: Plagiaattikohu piinaa entistä päätoimittajaa, Helsingin Sanomat 28.2.2018 s. B 6\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Jill_Abramson&oldid=17969679”\nSivua on viimeksi muutettu 27. helmikuuta 2019 kello 19.31.


Tervetuloa mukaan blogini pariin! | Hetki aikaa itselle blogi\nPosted on maaliskuu 3, 2019 helmikuu 17, 2020 0 Comments\nTätä innostavaa asiaa olen odotellut jo kauan, että pääsen avaamaan oman Hetki aikaa itselle- blogisivustoni Bloggerin kautta. Olen tätä ennen pitänyt blogia omien kotisivujeni https://jaanakosk.myforever.fi kautta ja täytyy todeta, että blogin kirjoittamisesta innostuu. Tästä syystä halusin hypätä isompaan blogimaailmaan mukaan ja haastaa itseäni uusiin kuvioihin. Tämä vaatiikin paljon tutustumista muun muassa Bloggerin asetuksiin, joka on itselleni aivan uutta, koska edelliseen blogisivustoon verrattuna Blogger on hitusen verran haasteellisempi käyttää! Voit käydä lukemassa aiempia blogikirjoituksiani ylhäällä näkyvän linkin kautta, ja mielelläni kuulen kommentteja, mitä pidät blogeista. Onko jotain josta haluisit kuulla lisää?\nKoska olen luonteeltani herkästi innostuva, ja kun tämä ajatus perustaa oma blogi Bloggeriin ei jättänyt minua rauhaan, niin aion opiskella ja ottaa asioista selvyyttä. Sisulla mennään, ja mitään ei voi saavuttaa, jos ei edes kokeile! Bloggerin kautta blogin postaaminen vaatinee siis vielä harjoitusta, mutta eikös se niin mene, että ”harjoitus tekee mestarin”. Se kyllä pätee monessakin asiassa. Muun muassa diy- sisustusta valmistellessa, toistot toiston perään tuovat taitoja lisää. Näistä asioista muun muassa kirjoittelen teille, ja fiilistelen omia diy- prokkiksia sekä lupaan myös teille ohjeistuksia laitella mukaan, niin laitetaan innostus tarttumaan;)\nHetki aikaa itselle- blogini\nBlogini käsittelee elämääni ja voin luvata, että postauksia DIY- sisustuksen lisäksi tulee myös hyvinvoinnista, unelmista ja minkälaista se meidän perheen lifestyle on. Hetki aikaa itselle- blogin parissa uppoudun myös jakamaan ajatuksia omasta ajasta, sen tärkeydestä ja millä itsen vaalin omaa aikaa. Kiireettömyys, elämästä nauttiminen ja innostus ovat blogieni kantavia voimia. Käsittelen blogi- aiheisessani mitä todennäköisemmin myös tunteita, joita löytyy jokaisen arjesta sinne ylä- ja alamäkiin saakka. Toivottavasti saan kuulijoiltani kommentteja ja palautetta<3\nIloa sinun päivääsi,\nPosted on maaliskuu 27, 2020 huhtikuu 28, 2021


Vihreä villapaita: Ihanaa puuvillaa, lallallaa\nTässähän tätä puuvillalankaa nyt on!:) Mä edelleen mietin, että pitäiskö mun mennä hakemaan sitä Citymarketista vai ei. Pitäis ensin kehittää joku projekti..\n24. heinäkuuta 2009 klo 17.47.00 UTC+3\nSuosittelen! :D Aika paljon niitä lankoja oli mennytkin, kun viimeks kävin Cittarissa kattomassa (ja vähän ostamassakin...;). Ne on nyt niin halpoja, että vaikkei oliskaan suunnitelmaa, niin kannattaa ostaa reilummin. On sitten, mistä valita! Miusta on tullut kamala lankahamsteri...\n25. heinäkuuta 2009 klo 9.32.00 UTC+3


Keskustelut > Harjoittelu > Aerobinen ja anaerobinen?\n6. syyskuuta 2002 10:27\nJos lihakseni kipeytyvät myös jumpassa, eikös suoritukseni tällöin ole anaerobista eli lihasmassani lisäänny? Vai miksi tällä palstalla moni sanoo, että "sen minkä salilla rakennat, sen aerobiselle tuhoat".\nMihin perustuu väite, jonka mukaan aerobinen liikunta "kuihduttaisi" lihaksia? Minulle ainakin kasvoivat kunnon pohjelihakset kesän kolmen kuukauden päivittäisen yli 20kmn työmatkapyöräilyn ansiosta, vaikka pyöräily onkin aerobista liikuntaa.\n... miksi tällä palstalla moni sanoo, että "sen minkä salilla rakennat, sen aerobiselle tuhoat".\nMihin perustuu väite, jonka mukaan aerobinen liikunta "kuihduttaisi" lihaksia? Täällä kehotettiin harrastamaan aerobista, kun joku kyseli vinkkejä pienentyäkseen, kun oli jo mielestään liiankin lihaksikas.\nAerobinen liikunta voi kuihduttaa lihaksia, jos on syönyt/tankannut liian vähän hiilareita jolloin niitä ei enää ole elimistössä käyttettävänä, vaan energiaa tuotetaan lihaksista ja rasvasta. Liikunnan tyypillä ei minun mielestä ole väliä, onko se anaerobista vai aerobista.\nKun lihakset kipeytyvät, niin silloin ollaan menty maitohapoille. Tämä tarkoittaa sitä, että liikunna teho on ollut niin kova, että hiilihydraateista muodostettu energia on muodostunut ilman happea muodostaen maitohappoja lihaksiin. Tämä on näkynyt varmaankin liikunnan aikana hengästymisenä.\nAni: Lihasten kipeytyminen ei ole edellytys lihaskasvulle.\n"palaako tyhjin vatsoin suoritetulla aamulenkillä todellakin enemmän rasvaa kuin mitä sykemittari kertoo?" Mitä tarkoitat. Ei kai missään mittarissa ole kulunutta rasvamäärää?? Aamulla tehdyssä harjoituksessa kokonaiskalorimäärästä on prosentuaalisesti jonkin verran enemmän "rasvakaloreita" eli keho ottaa suuremman osan energiasta rasvasta, kuin muualta.\n..löytyy joistain Polarin sykemittareista. Systeemi toimii siten, että esim.: 10 km:n lenkillä juostessa sykealueella 150 - 160 kcal on 750, josta rasvan osuus n. 30% Taas sama matka, mutta sykealueella 120 - 130 kcal 600, josta rasvan osuus 55%\nEli mittari laskee kovemmalla kulutuksella rasvalle pienemmän prosentin ja taas matalammalla sykkeellä tehdylle alemman. Rasvan osuus kcal:stä on 20 - 60 mittareissa.


Sinisen linnan kirjasto: Klassikkojen lokakuu\nSyyskuussa kirjabloggaajat tempaisivat lukemalla sata suomalaista 2000-luvun kirjasuosikkia ja kirjoittamalla niistä sata tuoretta blogiarviota. Tuoreiden kotimaisten kirjojen vastapainoksi ajattelin lukea lokakuussa klassikkoja, etupäässä käännöskirjallisuutta. Klassikkolokakuu-idea on lähtöisin Kirjojen salainen puutarha -blogista, josta voi käydä lukemassa alkuperäisen postauksen teemasta. Koska Kirjojen salainen puutarha on toistaiseksi tauolla, ei blogiin ole tulossa listausta haasteeseen mahdollisesti osallistuvista muista blogeista, mutta jos monikin innostuu tästä teemasta, voin tehdä kuun lopussa jonkinlaisen koonnin siitä, mitä klassikoita blogeissa on lokakuussa luettu.\nKlassikko-sanan voi tulkita omalla tavallaan; joskus puhutaan moderneista klassikoista ja joskus hyvinkin tuoreista teoksista voi puhua klassikkoina. Kaipaan nyt erityisesti vähän vanhempaa kirjallisuutta (vanhakin on tietysti suhteellinen käsite!), joten oma klassikkolokakuuni käsittää pääasiassa 1800-luvulla julkaistuja teoksia. Ajattelin lukea lokakuussa jonkin tai joitakin seuraavista kirjoista:\nVirginia Woolf: Mrs. Dalloway (koska moni on tätä rakastanut ja koska Cunninghamin Tunnit...)\nFjodor Dostojevski: Netotska Nezvanova (olisi kiva lukea taas Dostojevskia, mutta lyhyesti, kiitos)\nVäinö Linna: Täällä Pohjantähden alla (koska tämä must read on vieläkin lukematta!)\nAale Tynni: Tuhat laulujen vuotta (koska luen parhaillaan Aale Tynnin elämäkertaa)\nCharles Dickens: Suuria odotuksia (koska tämä on jäänyt minulta joskus kesken)\nCharlotte Brontë: Shirley (koska tämä on ainoa Brontën sisarusten romaaneista, jota en ole lukenut)\nGeorge Elliot: Mylly joen rannalla ja Middlemarch (koska näitäkin on kovasti kehuttu)\nSaa nyt nähdä, miten tämäkin kirjalistan kanssa käy... Lähden klassikkomatkalle rennolla otteella; jos saan yhdenkin näistä ikuisuuksia to be read -listoilla keikkuneista kirjoista luettua, olen tyytyväinen!\nKaunista ja värikästä lokakuun alkua!\nTunnisteet: Klassikkojen lokakuu\nbleue 3. lokakuuta 2013 klo 22.16\nLuin tuon Dostojevskin vasta :)! Kiva jos tartut siihen. Minullakin on mielessä seuraavaksi tarttua venäläiseen klassikkoon...\nMaria/Sinisen linnan kirjasto 3. lokakuuta 2013 klo 23.03\nBleue, muistan, luin arviosi siitä, paljon muita postauksia en siitä muistakaan nähneeni (onhan tuo jo muutamaa vuotta vanhakin tuo suomennos/painos toki)! :) Hmm, mikähän venäläinen klassikko sinulla on hyppysissäsi, onko mammuttiosastoa vai vähän hillitymmän pituista kuten tämä NN?\nbleue 4. lokakuuta 2013 klo 11.41\nMaria/Sinisen linnan kirjasto 4. lokakuuta 2013 klo 21.08\nKiitos, uteliaisuus tyydytetty! :)\njaana 3. lokakuuta 2013 klo 23.06\nSuosittelen Pohjantähteä (olet varmaan yllättynyt :))\nOstin muuten eilen Seppälöiden Aale Tynni-elämäkerran ja odotan malttamattomasti, että pääsen lukemaan sitä.\nMaria/Sinisen linnan kirjasto 3. lokakuuta 2013 klo 23.17\nJaana, arvaa kuka kirjoitti tuohon ensin: "Väinö Linna: Täällä toisen tähden alla" ;) Onneksi huomasin ennen julkaisua!\nHyvä hankinta! Olen tosiaan tuota Tynni-elämäkertaa jo jonkinmatkaa lukenut, se on hyvä, joskin ehkä turhankin yksityiskohtainen ja hidastempoinen alussa, kun kuvataan vasta Tynnin (ja myöhemmin hänen ensimmäisen aviomiehensä jne) sukujuuria. Jotain tuttua muista teoksista (esim. Kuva kaivattuni), paljon kaikkea uutta.\njaana 3. lokakuuta 2013 klo 23.50\n:) Se olisikin ollut hauska lipsahdus...näin minun kannaltani katsoen.\nAnnami 4. lokakuuta 2013 klo 0.18\nMinä mietin pitkään, mikä tuossa Täällä toisen tähden allassa olisi muka ollut vikana. Hyvää klassikkokuukautta! Minäkin olen miettinyt, että jotenkin pitäisi lisätä klassikkojen lukemista, mutta lokakuussa en kyllä valitettavasti ehdi tähän klassikkokuuhun mukaan. Tsemppailen teitä osallistuvia ja saan todennäköisesti hyviä klassikkolukuvinkkejä. :)\nMaria/Sinisen linnan kirjasto 4. lokakuuta 2013 klo 1.14\nAnnami, niinpä, se kuulostaa niin oikealta, mutta onneksi kuitenkin huomasin ajoissa :D\nKlassikot tahtovat jäädä vähän paitsioon, varsinkin jos on ahminut niitä nuorena tai tankannut yliopistossa. Nyt muutaman vuoden tauon jälkeen tuntuu nostalgiselta lukea jotakin viehättävän vanhahtavaa.\n(Sitä paitsi moni näistäkin kirjoista on pyörinyt omassa hyllyssä jo vuosia, apua!)\nMaria/Sinisen linnan kirjasto 4. lokakuuta 2013 klo 1.16\nJaana, vai hauska lipsahdus, mieti mitä olisi taas päästy sanomaan: "KIrjabloggaajat eivät edes lue kirjoja, vaan toisia kirjablogeja!" ;)\nElämän krestomatia 4. lokakuuta 2013 klo 8.02\nSinun täytyy Maria ehdottomasti lukea Eliotin Middlemarch, se on yksi omista lemppareistani. Siinä on ihana sankaritar, joka joutuu naimisiin "dilettantin" kanssa ja sitten ollaan Roomassa & tutkitaan etruskeja :).\nMaria/Sinisen linnan kirjasto 4. lokakuuta 2013 klo 9.59\nSanna, muistelinkin, että olet suositellut kirjaa. Nostan sen korkealle klassikkopinossa, kunhan käyn hakemassa sen kirjastosta. Saa nähdä kuinka käy, kirja on kuitenkin aika tiiliskivi!\nAino 4. lokakuuta 2013 klo 9.48\nAale Tynni kuulostaa mielenkiintoiselta ja Dickensiä on omallakin "yöpöydällä", sillä aloitin lukea Kaksi kaupunkina -teosta, joka on minulle milteipä ykkönen Dickensin tuotannosta. Suuria odotuksia on toki hyvä sekin. Eliotin myllyä joen rannalla olen joskus katsellut, mutta en ole oikein jaksanut syventyä.\nMaria/Sinisen linnan kirjasto 4. lokakuuta 2013 klo 10.01\nAino, muistelen joskus teininä aloittaneeni Myllyä joen rannalla, mutta se alkoi todella hitaasti ja jäi silloin kesken, saa nähdä kuinka käy nyt. Jouduin tilaamaan nuo kaikki Eliotit kirjaston varastosta, ilmeisesti uusia painoksia ei ole otettu puoleen vuosisataan vaikka dramatisointeja on tehty ja esitetty kai Suomenkin televiossa.\nElina / Luettua elämää 4. lokakuuta 2013 klo 14.45\nMinä aloitin klassikkolokakuun, jonka vedän pelkästään kotimaisilla. :) Loistava Putkinotko kesken... Tulet varmasti ihastumaan Täällä toi... Ei kun Pohjantähden alla -klassikkoon. Jaanalle terveiset!\nMaria/Sinisen linnan kirjasto 4. lokakuuta 2013 klo 19.09\nElina, luin Putkinotkon joskus kymmenen vuotta sitten Kotimaisen kirjallisuuden tenttiin, en ainakaan silloin osannut ihan arvostaa sitä mutta Kerran kesällä -romaanista pidin enemmän.\nToivotaan, että ehdin TPTA:n pariin – olen varma, että pidän siitä!\nAnna P. / Matkalla Mikä-Mikä-Maahan 4. lokakuuta 2013 klo 18.20\nJee, klassikkoja! <3 Hyvä lista sinulla! Jään innolla odottelemaan, mitä jännää blogiisi ilmestyy tässä kuussa. Aloin miettimään, olenkohan minäkään lukenut tuota Shirleytä, ja Wikipedia-artikkelinkaan lukemisen jälkeen en ole varma asiasta. Jossain vaiheessa lukiota (vai oliko pian sen jälkeen), muistan ahmineeni olan takaa Bronten siskoja, mutta kaikki teokset eivät ole jättäneet kovin syviä muistijälkiä. Pakko varmasti lukea se joku kerta asian varmistamiseksi! Mutta sitä ennen haluan lukea Charlotten Syrjästäkatsojan tarinan uudelleen, joka ainakin on niin <3 <3 <3\nMyllyä joen rannalla voin ainakin kovasti suositella, se on hieno! Middlemarch on tuttu vain tv-sarjana, ja sen perusteella vaikutti tosi kivalta. Olen itsekin haaveillut sen joskus vielä lukevani.\nMaria/Sinisen linnan kirjasto 4. lokakuuta 2013 klo 21.06\nAnna, Syrjästäkatsojan tarina on ihana! <3 Hauska kun sanoit lukeneesi Myllyn joen rannalla ja katsoneesi Middlemarch-sarjan ja tykänneesi – olen nyt lukenut Middlemarchia noin 50 sivua ja ajattelin, että Anna tykkäisi tästä! :) Huomenna nähdään (?) :)\nSari R. / p.s. rakastan kirjoja 5. lokakuuta 2013 klo 0.06\nMainio idea tämä klassikkokuukausi. Minulla on tarkoituksena lukea nyt lokakuussa yksi englantilainen klassikko, mutta kokonaiseen klassikkokuukauteen en taida nyt tässä kohtaa venyä. :) Jään kuitenkin innolla ja mielenkiinnolla odottamaan klassikkopostauksiasi. Erityisesti Woolf ja Dickens kiinnostavat, ja tietenkin TPTA (moi vaan, täällä toinen, jolla kirja on vielä lukematta! o/ ).\nPaula 5. lokakuuta 2013 klo 15.26\nKlassikokuukausi kuulostaa kivalta idealta, mutta nyt ei siihen ole mahdollisuutta. Jospa kuitenkin ehtisin lukea lokakuussa Juhani Ahon Papin tyttären ja Papin rouvan (tai ainakin toisen niistä), sillä ne olin laittanyt syksyn lukulistalleni ja ovat vielä lukematta. -- Tässä ketjussa on tullut monia hyviä klassikkovinkkejä.\nMari A. 6. lokakuuta 2013 klo 9.14\nKiva idea! Mä voisin lukea joulukuussa klassikoita, nyt nuo uutuuskirjat painaa päälle ja niiden parissa viihdyn varmaan lokakuunkin =)


Kiwi Cuvee Sauvignon Blanc - Viinilinna\nModerni ranskalainen viini, joka nostaa esille rypäleelle tyypilliset ominaisuudet. Sauvignon Blanc rypäleelle tyypillisesti raikkaan hapokas viini, jonka maussa on trooppisia hedelmiä ja sitruksisuutta.\nKiwi Cuvée on moderni ranskalainen viinisarja, jossa yhdistyy perinteinen ranskalainen viiniosaaminen moderniin, uuden maailman viinintekotyyliin. Nimi Kiwi viittaa uusiseelantilaiseen viinintekijään, joka oli mukana kehittämässä viinejä. Kiwi Cuvée Sauvignon Blanc on käynyt matalassa lämpötilassa ja sitä on kypsytetty sakan kanssa. Erinomainen viini esim. paistetun kuhan ja tuoreen parsan kanssa.\nMaison Lacheteau on erikoistunut etenkin Loiren alueen viinien tuottamiseen. Hyödyntämällä tietotaitoa alueen erityispiirteistä valikoimana kuuluu kattava kokoelma laadukkaita viinejä Loiren alueelta, niin kuohuviinejä kuin still- viinejäkin.\nMaku: Kuiva, hapokas, hedelmäinen, sitruksinen, yrttinen, aromikas\nSaatavuus: Alko (934127)\nMoillard Petit Chablis


Sika - WWF\nSianrehu sisältää usein soijaa, jonka vastuuton viljely tuhoaa metsiä etenkin Etelä-Amerikassa. Jätä punaisen ”vältä”-merkinnän saaneet tuotteet ostamatta ja korvaa osa sianlihasta kasviksilla, esimerkiksi Nyhtökauralla tai seitanilla.\nSianlihan tuotantoon tarvitaan aina myös kasvikunnan tuotteiden kasvatusta rehua varten, joten tuotannosta syntyy huomattavasti enemmän ilmastonmuutosta kiihdyttäviä ja vesistöjä rehevöittäviä päästöjä verrattuna kasviperäisiin tuotteisiin.\nSuomalaisen sian tuotannossa käytetään vähemmän soijaa kuin Euroopassa keskimäärin. Sianlihan tuotannossa soijaa sisältävää rehua kuluu kuitenkin useampi kilo tuotettua lihakiloa kohti. Vastuuttoman soijan viljelyllä on suuria ympäristövaikutuksia etenkin Etelä-Amerikassa. Viljelmien hallitsematon laajeneminen aiheuttaa metsäkatoa, lisää kasvihuonekaasupäästöjä, aiheuttaa eroosiota ja vähentää luonnon monimuotoisuutta. Kasvava lihankulutus on suurin syy soijan laajenevaan viljelyyn, sillä soijaa kasvatetaan ensisijaisesti eläinten rehuksi.\nTuotantotavat kuitenkin vaihtelevat myös maiden sisällä. Voit kysyä vastuullisen soijan käytöstä tuottajalta tai kauppiaalta.\nEurooppalainen tuotanto vastaa ympäristövaikutuksiltaan pitkälti suomalaista tavanomaista tuotantoa. Sian rehu sisältää usein soijaa, jonka vastuullisuudesta ei ole takeita. Poikkeuksen muodostavat yritykset, jotka ovat sitoutuneet siirtymään vastuullisen soijan käyttöön. Suomessa sitoumuksen tehneet yritykset löydät täältä. Vastuuttoman soijan viljely aiheuttaa metsäkatoa ja vähentää luonnon monimuotoisuutta etenkin Etelä-Amerikassa. Sianlihan tuotannossa syntyy aina ilmastonmuutosta kiihdyttäviä ja vesistöjä rehevöittäviä päästöjä.\nSuomessa sian rehu sisältää usein soijaa, eivätkä kaikki toimijat ole sitoutuneet käyttämään vastuullista soijaa. Vastuuttoman soijan viljely aiheuttaa metsäkatoa ja vähentää luonnon monimuotoisuutta etenkin Etelä-Amerikassa. Sianlihan tuotannossa syntyy aina ilmastonmuutosta kiihdyttäviä ja vesistöjä rehevöittäviä päästöjä.\nOsa suomalaisista sioista syö rehua, jossa soija on korvattu kotimaisella valkuaisrehulla, esimerkiksi rypsillä. Lisäksi osa suomalaisista yrityksistä on sitoutunut siirtymään vastuullisen soijan käyttöön. Sitoumuksen tehneet yritykset löydät täältä. Myös ruotsalaiset yritykset ovat sitoutuneet käyttämään sertifioitua, vastuullisesti tuotettua soijaa. Kun suosit ilman soijaa tai vastuullisella soijalla tuotettua sianlihaa, kannustat yrityksiä kehittämään vastuullisuuttaan.\nTorjunta-aineiden käyttö ja maaperän köyhtyminen ovat maailmanlaajuisesti merkittäviä uhkia ympäristölle ja ruoantuotannolle. Luomusikojen rehun tuotannossa käytetään torjunta-aineita vain poikkeustapauksissa. Luomutuotanto ylläpitää maan kasvukuntoa paremmin kuin tavanomainen tuotanto.