Miksi en ole naimisissa? – Asikaine\nKirjoitettu 12.9.2017 12.9.2017\nNiin perkele! Koska ei ole kosittu, enkä itsekään ole uskaltanut.\nYksitoista vuotta olemme Hipin kanssa puljanneet ilman aamenia, rukkasia tai hamekankaita. Muistan seurustelumme alkuvuosina Hipin puhuneen juhannushäistä, joita ehkä jo tulevana kesänä tanssisimme vähintään viikon verran. Tanssittua tuli pari kuukauttakin, mutta ilman valkoista mekkoa ja avioliittoa, joka itselleni tuntui silloin aika kaukaiselta konseptilta. En oikeasti tiennyt, haluaisinko koskaan naimisiin, vaimoksi.\nUudestaan naimisiinmeno käväisi puheissamme (Hipin aloitteesta!?) haaveillessamme omasta perheestä. Lapsen toivominen oli kuitenkin sen verran iso päätös, että avioliitto tuntui silloin sen vieressä vähäpätöiseltä. Muistan silloin miettineeni parhaan ystäväni häitä, joissa juttelin sulhasen kanssa ennen kirkkoa. Eipä mua tää nys sillain jännitä..sillon jännitti, kumme käveltiin yhessä synnytyssaliin. Naapurin äijä puhui vähän, mutta asiaa.\nLapsentekopäätöksen myötä vapaus ja nuoruuskin alkoivat keikkua vaakalaudalla, en käpyyntymisen kukkuraksi halunnut samassa hötäkässä alkaa vielä rouvaksikin. Että hell no! Että yksi käpyhomma kerrallaan, kiitos vaan.\nAstuessamme kolmisin ulos synnytyssalista, olimme perhe. Tai itsehän en suuremmin astellut, kuten ei vastasyntynytkään, mutta Hippi asteli hienosti meitä loppuja siirrellen. Yksi kaikkien puolesta muita mukanaan raahaten, se oli selvää ilman pappeja tai papereitakin. Ja se on riittänyt pitkälle. Silloin toki mietimme, vaikuttaisiko naimattomuutemme jotenkin lapsen turvallisuuteen, mutta emme keksineet, mitä turvaa tai oikeuksia lapsi voisi vanhempien avioliiton myötä saada. Paperilla vaikeampi ja hitaampi erota? What? Vai mikä homma?\nEn myöskään pidä siitä, että eron sattuessa ihmiset tuomitaan avioeroon. Vittu kiitti! Ihan kuin avioeroprosessi ei todennäköisesti jo itsessään olisi perkeleenmoinen rovio kaikille osapuolille, leimataan kirjoihin vielä virallinen tuomio. Samalla toki jatketaan ihmettelyä, miksi avioeronneita paheksutaan, jopa eronneiden lapsia paheksutaan(!), mutta edelleen suu viivana allekirjoitellaan moisia papereita.\nSanavalinnoilla on merkitystä.\nVihaan ihmisten tuomitsemista.\nAvioeroon tuomitseminen juontuu toki avioliiton kirkollisesta rippituolista, jonka moraaliperiaatteista henkilökohtaisesti haluan pysytellä muutenkin etäällä. Liian moni mieli on särkynyt ”rikottuaan” vuosituhansia vanhoja valoja. Armollisuutta tarvitaan aina, mutta parisuhde- tai suhteettomuusasioissa ihmisten ahdistava tuomitseminen ajaa meikän heti lattialle rimpuilemaan. Antakaa mun elää mun omaa elämää! Mää saan olla näin, nää on mun synttärit!\nJep, no ehkä papinaamenhomma on muutenkin mennyt kohdallamme vähän ohi.\nAvioliittokonseptissa on toki monia ihania asioita ja ymmärrän myös ihmisiä, joille naimisiinmeno on tärkeää. Suhteen virallistaminen koko maailmalle, yhteisen sitoutumislupauksen julkistaminen, vaivaannuttavan isyydentunnustuksen välttäminen, rakkauden konkreettinen todistaminen. Häät ovat ihania ja ikimuistoisia juhlia, on huippua juhlia mahtavien tyyppien rakkautta.\nNyttemmin Hippi ei ole ollut enää yhtään menossa naimisiin, vaan on jopa sanonut, ettei avioliitto merkitse hänelle yhtään mitään. Vaikka itse olen meistä kahdesta alkuun (noin viisi vuotta) ollut vastarannankiiski avioliittoasiassa, menivät Hipin avioliittoa vastustavat sanat kuitenkin vähän ihon alle. Eikä asiaa enää auttanut rakkaani avokätinen lupaus: Voiaa myö mennä, jos se siulle on tärkeetä. Mennää mennää!\nKaiken avioliittokonseptin vastustamiseni jälkeen tunsin kovaa paloa naimisiinmenoon heti Hipin todettua avioliiton olevan aika turha instituutio. Haluaisin, että Hippi palavasti haluaisi kanssani naimisiin. Joutuisin varmaan väkisin joustamaan periaatteistani ja pakosti suostumaan, sillä hän olisi niin ääliömäisen romanttisesti rakastunut MINUUN, että vaatisi päästä vihille kanssani. Ehkä hän vaatisi myös suuret häät ja minun olisi vain pakko suostua siihenkin. Ehkäpä jopa väkisin joutuisin pukeutumaan säihkyvään kermakakkuun, koska se olisi rakkaalleni niin tärkeää.\nHow mindfuck is that?!\nSome crazy prinsessa shit in my head! Aargh!\nIlman akuutteja prinsessakohtauksia, karkauspäivien painetta ja muiden ihastuttavia häitä, en ole edelleenkään yhtään vakuuttunut naimisiinmenosta. Leskeneläkkeen lisäksi en nopeasti meinaa keksiä muita järkisyitä avioliitolle. Yhdentoista vuoden aikana suhteessamme on ollut myötä- ja vastamäkiä sekä molemminpuolista ihan vitullista tötöilyä, joissa on tarvittu järkeä ja vielä enemmän loputonta järjettömyyttä.\nHulluutta, anteeksiantoa, huumoria, toivoa ja rakkautta. Sietämistä ja kasvamista.\nYhteiset vuodet ovat sinetöineet meidät omaksi instituutioksi, jonka takia tällä hetkellä on vaikea nähdä erityistä tarvetta suhteemme virallistamiselle. Paitsi toki joka kerta, kun puhuessani poikaystävästäni joku oman elämänsä konservatiivi kysyy Siis niin onkse kuitenki sun lasten isä vai joku eri tyyppi?\nMikä homma? Mikä vuosi nyt on? Kivikaudelta kiikutettu isyyslaki näköjään voi hyvin ja vaikuttaa ihmisten aivoissa. Vain aviomies voi olla isä ja poikaystävä on lähinnä epämääräinen ratto tai rakastaja.\nEhkäpä siinä yksi villi syy, miksi yleensä vähän tyytyväisenä myhäilen vastatessani, ettemme ole virallistaneet suhdettamme.\nJos joku odotti tähän jotain päätöksen tekevää kaneettia, niin juu ei. Prinsessa shit versus me-ei-tehä-niinku-muut-koska-vaan-pitäis-ku-me-ollaan-muutenkin-me versus leskeneläke. Että tältä pohjalta.\nLue kommentit (45)\nKatri kirjoitti: Vastaa\nLeskeneläkettä mielessäni laskeskellessani uskon, että menemme naimisiin tässä…neljäntoista vuoden sisällä. Toinen hyvä peruste on, että jos toinen kuolee niin yhteisten lasten takia on helpompaa olla naikkarissa.\nEttä enpä minäkään muita hyviä syitä keksi naimisiin menolle kuin kuoleman 😀 Aika ankeeta.\nNo joo, vähän samanlaiset laskennat aina välillä täällä, mutta miksi on yhteisten lasten takia järkevämpi olla naimisissa? Minkä järkevyys-porsaanreijän olet vielä keksinyt? (Paitsi leskeneläke)\nAnu kirjoitti: Vastaa\nEloon jäävästä vanhemmasta tulee alaikäisen lapsen edunvalvoja perintöön liittyvissä kysymyksissä. Näissä tilanteissa sitten helposti vaikuttaa se ovatko vanhemmat olleet naimisissa (esim. leskenoikeus jäädä asumaan asuntoon) siihen miten perintöä voidaan hoitaa. Edunvalvojan siis tulee tehdä holhousviranomaiselle (eli maistraatille) selvitystä siitä miten lapsen omaisuutta on hoidettu.\nmistäs niitä valkoisia mekkoja taas saikaan…\nAnu vastasikin tähän selkeämmin kuin minä olisin osannut. Kiitos!\nSe lesken eläke, perintökuvioiden helpottaminen ja juridinen lähiomaisen asema ovat olleet itselle ne riittävät syyt mennä naimisiin. Yhdessä ollaan rakkaudesta, mutta naimisiin mentiin, koska tämä meidän lainsäädäntö on mitä on.\nSe kuolema voi tuntua kaukaiselta asialta, mutta kun on itse kasvanut perhe-eläkkeen ja leskeneläkkeen turvin niin sitä vain on menettänyt kyvyn luottaa siihen, että elämä kantaa. Ilman puolisoa ja vanhempaa eteenpäin siirtyminen oli riittävän raskas rasti ilmankin ettei tarvinnut murehtia talouden päälle.\nEn pidä kuolemaa kaukaisena asiana, viime vuosina itseasiassa ihan päin vastoin. Mutta esim perintöasioiden sujumisen voi hoitaa muutenkin kuin naimisiin menemällä.\nMutta se mainitsemani leskeneläke on juurikin se järkiasia, minkä olen todennut olevan mahdollinen vain naimisiinmenemällä ja puoltavan avioliiton järkipuolia, ainakin tällä tietoa.\nTsemppiä sinne syksyyn <3\nJust saying kirjoitti: Vastaa\nNiin, eihän tässä blogisti kirjoittanut ettei ajattelisi kuolemaan liittyvää juridiikkaa, vaan juurikin nosti leskeneläkkeen avioliittoa puoltavaksi järkisyyksi.\nJuuri näin, se leskeneläke vain usein mielletään todella kaukaiseksi asiaksi ja sitä saa kuulla olevansa epäromanttinen ja tylsä ihminen kun on mennyt naimisiin juurikin nuo turvanäkökulmat edellä.\nJoo, mutta eihän järkisyyt poista rakkautta yhtään, onhan näitä hyvä miettiä!\nJa tässä kun näitä puntaroi, kirjoitan tällä viikolla vielä postauksen:\n”Miksi menin eilen ruokatunnilla maistraatissa naimisiin?”\nReetta kirjoitti: Vastaa\nOispa romanttista mennä naimisiin pakahtuneena rakkaudesta! Itsehän menen siksi että yhteinen omaisuutemme jää minulle, eikä puolisoni lapsille edellisestä liitosta. <3 Toki rakastan rakastan!\nSepä se, mutta kai siinä aina painaa sekä järki että tunteen kupissa 🙂\nOnnea teidän liittoon <3\nHeli / Heli voyage kirjoitti: Vastaa\nHei. Leskeneläkkeistä ja perintöjutuista tässä on muut kommentoineetkin perusteina naimisiinmenolle. Joten minä kommentoin tuota poikaystävä-nimitystä.\nJokainenhan tietenkin kutsuu elämänkumppaniaan miten haluaa (huomioiden sen elämänkumppanin mielipiteenkin. Mutta! Mites puoliso-termi? Onhan hän sun avopuoliso kun asutte yhdessä ja on yhteisiä lapsiakin ja elätte ilmeisen ”avioliitonomaisissa olosuhteissa” (<– ei muuten oma keskimä sanamuoto vaan mainittu mm työttömyysturvalaissa aikanaan, vaikka ei määritelty kovin tarkasti mitä se tarkoittaa) ?\nPuolisosta puhuminen toimisi jos ei erityisesti halua korostaa ettei ole naimisissa (poikaystävästä puhuminen on hyvä valinta jos haluaa 🙂 )\nJoo, totta tuo puoliso on hyvä termi! 🙂\nOlenkin aina välillä käyttänyt sitä yrittäessäni vaikuttaa vakiintuneelta kansalaiselta! Kerran tosin kyseisen termin perusteella luultiin, että puhun tyttöystävästä (”..no koska et sanonut mieheni”), mutta väliäkö tuolla 😀\nEmilia kirjoitti: Vastaa\nNiin siis avioliittohan on taloudellinen järjestely ja siihen on myös taloudelliset syynsä, miksi niin moni sen edelleen valitsee. Häät on vain se yksi päivä romantiikan huumaa, mutta sen jälkeen alkaa sitten se aika, jolloin ollaan lain nimissä sidottu toisiinsa. Jos on meininki olla yhdessä, niin kannattaa aika tarkkaan selvittää mitä tapahtuu esim. yllättävän kuolemantapauksen yhteydessä. Jos omaisuuden on testamentannut toiselle niin sitä verotetaan rankemmin kuin miten aviopuolison omaisuutta verotettaisiin. Aloittaisin esim. googlaamalla sanat ”rintaperillinen” ja ”avio-oikeus”.\nHaa, tästä veroasiasta (testamentti vs aviopuoliso) en tiennyt myöskään! : /\nT kirjoitti: Vastaa\nNaimisiinmenon voi tehdä myös niin, ettei sitä oikein huomaakaan 🙂\nMe vain päätimme ykskaks mennä naimisiin (yli 10 vuotta tosin jo yhdessä), laitettiin esteiden haku netissä eteenpäin ja maistraatti varattiin kahden viikon päähän.\nEi vieraita, ei juhlia, ei kerrottu sitten kellekään suunnitelmista. Ja niin vain olimme hetken päästä onnellisesti naimisissa rakkaudesta! Paitsi syynä nuo kaikkien muiden edellä mainitsemat järki- ja lakisyyt avioehtoa unohtamatta 😀\nKoska teillä on jo lapsia, ei se eroaminen ainakaan kauheasti hankaloidu avioliiton myötä..\nHienoa, paljon onnea teille <3\nKuulostaa ihanalta tavalta tuokin! 🙂\nMe mentiin naimisiin kolmesta syystä (no okei, neljästä, se rakkaus :). 1) olimme muuttamassa ulkomaille ja se nyt vaan on kaikin puolin simppelimpää kun on naimisissa, 2) olemme eri maiden kansalaisia ja tämä tämmöinen avoliittohan ei tarkoita yhtään mitään maan rajojen ulkopuolella. 3) Lähiomaisen asema. Jos meistä jompikumpi vaikkapa joutuisi sairaalaan, avopuoliso ei olisi juridisesti pätevä päättämään puolison hoitoon liittyvistä asioista, eli meidän tapauksessamme lääkärit soittaisivat 7000km päähän miehen siskolle kysyäkseen saako miehen viedä leikkaussaliin, vaikka seisoisin kuinka tyttöystävänä ja lasten äitinä sairaalasängyn vierellä. (Pakko sanoa tähän että en ole 100% varma onko asia näin Suomessa, mutta nykyisessä asuinmaassamme kyllä)\nJoo, kuulostaa kyllä painavilta syiltä teidänkin punnitsemiset! Itseasiassa en tiedä edes tiedä tuosta hoitomääräysasiasta, että miten se on Suomessa. Toki luotan, ettei lähisukuni myöskään tekisi huonoja päätöksiä puolestani, mutta ehkä mielenkiinnosta tarkistan senkin!\nMutta onnea paljon teidän liittoon! <3\n(Hyvä tuo sun sulkulisäyksenä oleva neljäs syy :D!!)\nsatu kirjoitti: Vastaa\nMe ollaan puolison kanssa mietitty että perimis-, eläke- ja lähiomaisasioiden takia pitäisi mennä naimisiin. Mutta. Olen aina ollut ylpeä siitä että ollaan oltu yhdessä yli 23 vuotta ilman sitä papin aamenta. Niin kuin joku mainitsi täällä kommenteissa, joillekkin se tuntuu olevan joku statusjuttu. Tosin näin pitkään kun on oltu yhdessä, kaikki taitaa luulla että ollaan naimisissa. Jopa puolison isä 😀\nPuoliso se mulle on, tässä vaiheessa poikaystävä tuntuisi oudolta kun on yhdessä asuttukin jo yli 20 vuotta :). Luultavasti mennään joku päivä naimisiin, ehkä 25-vuotispäivänä.. kahdestaan jossain paratiisisaaren biitsillä <3\nMeillä päin on joskus ollut kirkossa helposti naimisiin -iltoja, eli voi vaan mennä paikalle ja nonstoppina vihkivät ihmisiä saapumisjärjestyksessä. Toki yksi pari ja mahdolliset vieraat aina omassa tilassaan. Muutama vuosi sitten yksi tuttavapari meni siellä naimisiin, häät järjestettiin kahdessa viikossa ja niistä ei puuttunut mitään, paitsi monen kuukauden stressi 😀\nMä sanon ”mun mies”, vaikkei ollakaan naimisissa. Helpompaa, ei ole kukaan enempiä kysellyt. Onhan se mun kanssa ja mies, joten ihan ok näin. Virallisemmissa yhteyksissä lisään eteen avo-etuliitteen.\nJOo, oon jo vähän harkinnut ”mun mies” -termiin siirtymistä, etenkin kun tässä ollaan jo aika vanhoja ja miesystävä ei vaan käy! Ehkä oon vähän hannannut mies-sanan kanssa, koska -heh heh- ei ole aviomies..\nSuninen kirjoitti: Vastaa\nMe mentiin naimisiin yksi perjantai käräjäoikeudessa, todistajina 2 ystävää ja mun veli. Sitten mentiin lounasbuffettiin syömään ja lähetettiin vanhemmille tekstarit. Oli parasta! Syy oli tietty rakkaus, mutta myös turva ja taloudelliset seikat. Juuri nää perintöhommat ja leskeneläkkeet. Me oltiin ennen häitä oltu jo 15 vuotta yhdessä, mutta vasta nyt alkoi tulla sellainen olo, että tarvitsen turvaa. Ja vaikka ennen avioliitolla ei meille kummallekaan ollut erityistä merkitystä, yhtäkkiä sillä oli. Se teki meidän tosi onnellisiksi ja ollaan oltu tyytyväisiä nämä kaksi aviovuotta tässä. Kyl mä suosittelen!\nHei, ihana kuulla näitä toisten tarinoita ja kiitos suosituksista, kyllä kuulostaa hyvältä!\nPaljon onnea teille ja mahtava kuulla, että erityinen merkityskin tuli, vaikka puskista <3 Huippua!!\nmurphy kirjoitti: Vastaa\nItse olen mennyt naimisiin maistraatissa, klassisesti ”lounastauolla”. Ei hankittu sormuksia, kumpikaan ei vaihtanut sukunimeä, ei pidetty juhlia. Lähinnä nimet paperiin ja se oli siinä. Asia tuli puheeksi omien vanhempienikin kanssa vasta n. puoli vuotta myöhemmin, osa kavereista ei tiedä varmaan vieläkään vaikka aikaa on kulunut jo 5 vuotta. Yhdessä oltiin oltu jo 12 vuotta ennen sitä ja kolme lasta pykäisty.\nKuten muutamat edellä kirjoittaneetkin, voin yhtyä siihen että naimisiin menolla ei mitään tekemistä rakkauden kanssa, ainakaan minun silmissäni. Tapana ollut sanoa aina, että se ei ollut rakkausavioliitto, vaan järkiavioliitto! Leskeneläke oli minulle se suurin motiivi, ja mahdolliset perintöön liittyvät lakitekniset asiat (tosin mitään perittävää ei meillä kummallakaan ole ja tuskin tuleekaan).\nAjatus itsestäni jossain kermakakussa kirkon käytävällä tuntui niin utopistiselta ja falskilta näytelmältä, että en edes puolitosissani sellaista ikinä harkitsisi.\nOnnea myös teille! Kukin tyylillään! 🙂\nTiedän muutamankin pariskunnan, jotka _ihan oikeasti_ ovat käyneet hoitamassa homman lounastauolla! 😀\nNää lounastuntihäät oli oikein muotia 1970-luvulla. Omatkin vanhemmat hoitaneet homman maanantaina ruokiksella.\nJuhlia ei ole vieläkään pakko pitää, vaan kyllähän ystävät niistä juhlista yleensä tykkää! Me mentiin naimisiin, kun oli ollut niin paljon hautajaisia sitä ennen, että olisi joku iloisempikin juhla välillä. Vieläkin muistellaan niitä juhlia (sekä itse että muut), että olipa kiva, kun tuli pidettyä. Vaikka ne oli minibudjetilla kesken opiskeluvuosien.\nSatunnainen kirjoitti: Vastaa\nJuridisista ja kuolemantapaus-ym.tylsistä syistä naimisiin mentiin, maistraatissa (tosin myös valkoinen mekko päällä ja tukka nättinä) ja siitä hybin syömään läheisten kanssa. Lapsen takia tuntui tärkeältä ja vaihdoin sitten vielä rakkauspäissäni sukunimenikin, vaikkei pitänyt alunperin.\nOnnea teille myös! 🙂\nJa hyvä, että otit sukunimiasian esille..sitäkin olen vuosien varrella pohtinut ja jojoillut! Hipillä on hauska ja kaunis sukunimi, jonka joskus ajattelin olevan myös itselleni kiva nimi. Nyt kuitenkin yli 30-vuotiaana tuntuisi itelle oudolta vaihtaa sukunimeä…hmm hmm..tai ehkä sittenkin..hmm\nTÄLLÄISTÄ TÄMÄ MUN POHDINTAVAIHEILU NYT SITTEN ON! Ei mitään päätöksiä.\nMii kirjoitti: Vastaa\nTykkään näistä sun kirjotuksista niin paljon! 8) Onneksi viimeviikon syksytauko ei kestänyt (kai) pidempään! Vaikka toki ymmärrän, että on varmana kiire, mutta kaipaan sun juttuja päivittäin! Oot mun lempibloggaaja!\nHyvää syksyä ja menkää naimisiin!\nKiitos ihanasta kommentista ja mukavaa kuulla, että tykkäät lueskella blogia! Jee!\nJoo, tää syksy on aika hässäkkää -toki oon mahdollisuuksien mukaan raivannut työpäivistäni (ja öistäni;) myös blogille aikaa, mutta kiireisimpinä aikoina jää blogi helposti muiden töiden ja deadlainien jalkoihin ja kotipäivät yritän pyhittää perheelle jne.\nMutta toivotaan, että blogi pysyy matkassa mukana. Tarkoitus ois!\nKaarina kirjoitti: Vastaa\nOlen itsekin viime aikoina miettinyt, miksi mennä naimisiin ja perusteiksi keksin lähinnä järkisyyt ja hyvän syyn järjestää bileet läheisille, jos nyt vaan jaksaa nähdä sen vaivan.\nEn ole oikein koskaan ymmärtänyt, mitä tarkoitetaan sillä, että mennään naimisiin rakkauden takia ja koska halutaan olla aina yhdessä. Ihan kuin rakkaus muuttuisi miksikään avioliiton myötä ja ihan kuin ei voisi olla aina yhdessä ilman virallista paperia. Joskus tuntuukin, että avioliitto on joillekin joku status, joka pitää saavuttaa elämässä.\nItse sanon kyllä avopuolisoani miehekseni, koska se tuntuu luontevimmalta. En ole ajatellut, että termin käyttö olisi sallittua vain avioliitossa oleville. Kyllä hän on mieheni, oli meillä sitten joku allekirjoitettu lappu tai ei. Käytän myös välillä puoliso-sanaa, ja voisin käyttää sitä myös naimisiinmenon jälkeen. Termien tarkka kyttääminen on mielestäni outoa. Samoin pidän meitä kahta perheenä, mikä on varmaan sitten joillekin terminatseille jo ihan liikaa. 🙂\nVoipulla kirjoitti: Vastaa\nYmmärrän hyvin poikaystäväksi kutsumisen! Mulla se liittyy siihen, etten vain koe itseäni niin vanhaksi ja aikuiseksi, että mulla voisi olla MIESystävä. Siis joku vanha mies vai, hihihii! Itseänikään en naiseksi kutsu, nuoreksi naiseksi korkeintaan. Kauankohan tätä voi jatkaa?!\nNyt kun yhdessäolovuosia on kertynyt niin, että naimisiinmeno hyvinkin tulisi kysymykseen, en tiedä, miten suhtaudun asiaan. Tai tiedän haluavani naimisiin (kaikki edellä luetellut järkisyyt), mutta voisin hyvin suorittaa homman maistraatilla ja hyvällä ravintolaillallisella. Nätit vaatteet ja kukkia haluaisin toki, koska no, nätit vaatteet ja kukat. 🙂\nMutta mies (no nyt sanoin sitä mieheks!) haluaa kirkonkäytävän ja katsomollisen ihmisiä sitä seremoniaa katsomaan. Musta koko ajatus kävelystä alttarille kaikkien tapittaessa on jotenkin outo ja falski. Se olisi siis siunaus, koska minä en kirkkoon kuulu enkä liity. Sekin vielä, en todellakaan koe tarvitsevani tekemisilleni mitään kirkon siunauksia. En tiedä, saisiko miehen taipumaan sellaiseen, että maksaisimme maistraatin virkailijan johonkin kauniiseen ”kirkkomaiseen” paikkaan. Ne jorinat maistraattivihkimisessä eivät tosin kai ihmeelliset ole, että tuskin siitä kovin tunnelmallista seremoniaa saataisiin aikaan.\nOlen ulkomailla ollut vieraana siviilivihkimisessä, joka pidettiin todella kauniissa vanhassa rakennuksessa ja vihkimisen suorittanut virkailija piti tosi kivan puheen parille. Olivat siis jutelleet kolmisin etukäteen ja virkailija oli ehtinyt tutustua pariin sen verran, että puhe oli henkilökohtainen. Se oli kiva vihkiminen, sellaisen ottaisin itsellenikin mielelläni. 🙂\nJeps kirjoitti: Vastaa\nKyllä maistraattivihkimiseenkiin saa pitemmät jorinat halutessaan. Riippuu kyllä varmaan vihkijästä, mutta ainaski mun lähipiiriin kuuluva vihkijä menee pyydettäessä juhlapaikalle vihkimään ja pitää sellasen puheen kuin vihkipari haluaa. Toki se pakollinen kaava pitää sinne sekaan upottaa kuitenkin. Mut periaattees voi vaikka omat vihkivalat siinä vannoa. Kannattaa kysyä oman paikkakunnan maistraatista ja käräjäoikeudesta löytyiskö sellainen vihkijä 🙂\nTämä on uutta ja oikein tervetullutta tietoa, kiitos! Elän/elin siinä uskossa, että vihkiminen voi tapahtua muuallakin kuin maistraatissa (ja vaikka virka-ajan ulkopuolella), jos siitä maksaa erikseen, mutta että kovin ihmeellisiä juhlapuheita siihen ei saisi. Aika päivittää tiedot siis. 🙂\nArkirealisti kirjoitti: Vastaa\nKyllä mä sanoisin, että nimenomaan rakkaudesta naimisiin pitäisi mennä, rakkaudenhuumassa ja silloin kun VIELÄ jaksaa innostua aiheesta. Katsokaa vaikka Sami Yaffan ja Meeri Koutaniemen hääkuvia <3 Nyt, liki 15 vuoden avoliiton jälkeen naimisiinmeno tuntuu nimenomaan näiden talouskysymyksien takia juurikin vain ja ainoastaan järkevältä eikä miltään muulta. Booooooooooooring. PS: Ihana biisi <3\nmeg kirjoitti: Vastaa\nMää olen aina ajatellut että naimisiin meno on nimenomaan ilmoitus yhteiskunnalle siitä, että nyt ollaan lain edessä ”yhdessä”. Koska jos avioliitto lakkautettaisiin, voisi periaatteessa kuka tahansa vaatia esim. leskeneläkettä. Sanois vaan että joo joo, oltiin me parisuhteessa, rahat tänne :D. Eihän se ihan noin toki menis, mutta avioliitto siis helpottaa jälkipuintia. Rakkaus taas liittyy avioliittoon siten, että kuka hullu sitä nyt toiseen haluaisi itsensä sitoa, jos ei rakasta.\nMutta olitte sitten susipari (musta toi on niin symppis termi) tai aviopari, niin vähintäänkin toiset 11 vuotta onnea ja rakkautta teille!\ntäti kirjoitti: Vastaa\nJos on yhteistä omaisuutta, kannattaa ehdottomasti mennä naimisiin juuri sen perintöverotuksen ym. takia. Kuka tahansa voi kuolla vaikka tänään.\nJos se tuntuu jotenkin radikaalilta päätökseltä, niin eihän se sitten olekaan jostain syystä ”ihan sama”. Minä olen mennyt ruokatunnilla naimisiin peräti kahdesti enkä kyllä näe mitään syytä olla menemättä. Ei sille tarvitse sen kummempaa painoarvoa antaa omassa mielessään.\nKml kirjoitti: Vastaa\nTuo avioeroon tuomitseminen ei itse asiassa liity kirkkoon mitenkään, vaan kyse on siitä, että käräjäoikeus antaa päätöksensä eli ns. tuomion avioerosta. Että tässä asiassa ei nyt oikein voi kirkkoa syyttää 🙂\nSurullista sen sijaan on, että yhä tänä päivänä on vallalla käsitys, että kirkko kauheasti tuomitsee ihmisiä. Onhan moni pappikin eronnut ja jopa (!) uusissa naimisissa. Onkohan siis ainakin osassa tapauksia kyse ihmisten vanhentuneista mielikuvista?\nMarja kirjoitti: Vastaa\nItse kävin maistraatissa kun asunto ostettiin ihan vain siksi jos toinen heittää lusikan nurkkaan (=perintö ja vero). Nyt voin sanoa paska reissu mutta tulihan tehtyä. ?\nNykyään/nykyisestä käytän nimitystä miesystävä, koska emme asu yhdessä. Mutta tuntemattomille saatan viitata mies.\nMun mielestä Asikaise pitäisi käyttää puoliso nimitystä, koska se on niin avarakatseinen nimitys ja muille hämmentävää. Silloin Asikaine olisi avaramielisyydessään oman elämänsä Hippi.\nTuulis kirjoitti: Vastaa\nHah, mä käytin termiä puoliso siksi, että pidin sitä neutraalina. Oli outoa, kun sitten joku kysyi onko puolisoni nainen.\nTuomitsemisesta tossa yllä olikin jo kommenttia, käräjäoikeus antaa asiasta tuomion. Itsehän päädyin reilun kahdeksan vuoden jälkeen maistraatissa naimisiin ja sitten parin avioliittovuoden jälkeen eroamaan. Ei ollut kyllä avioliiton vika, ongelmat oli jo ennen sitä. Sitä tuomiota ootellessa tässä…\nMä kyllä niin näkisin, että te voisitte pitää hyvät puutarhabileet tai vallata Vanhan tapin sellaisen lounasvihkaisun päälle <3 Jos siis päädytte semmoseen järkiratkaisuun kuin avioliitto\nMinä käytän paljon aviomiehestäni nimitystä puoliso, koska sillä sukupuolella nyt ei ole juurikaan mitään väliä yleensä. Samoin kirjoitan lapsista yleensä vain meidän lapsina, tai esikoisena ja kuopuksena, enkä tyttönä ja poikana.\nIlargia kirjoitti: Vastaa\nMe mentiin naimisiin juuri noista aiemmin kerrotuista järkisyistä, ja koska miksipä ei, kun nyt vihdoin saadaan (rekisteröityä en halunnut, koska tiivistetysti puolisoni ei ole koira, vene, auto tai vastaava). Ollaan kuitenkin tunnettu jo 20 vuotta ja oltu yhdessäkin joku tovi, eikä paljon pelottanut, että avioliitto jotenkin pilaisi meidän suhteen tai muuttaisi jotain arkielämässä. Itse vihkiminen ei näin ollen myöskään hirveästi jännittänyt. Mitä nyt sellaista perus ”kaikki (= 10 paikalla olevaa, jotka tuttuja paitsi vihkijä) kattoo ja entäs jos multa menee ääni ja kurnutan vaan jotain kummaa, kun pitäisi sanoa tahdon”, mutta sellaista jännitystä koen kaikesta esillä olosta.\nVihkiminen hoidettiin pienimuotoisesti maistraatissa sillä noin 2 min kestävällä kaavalla ilman valkoisia mekkoja. Sormukset päätettiin viime hetkellä vaihtaa, koska keksin, että siitä tulisi vähän juhlavampi olo. Ne kuitenkin on tunne-, talous- ja etiikkasyistä ne ihan samat opiskelijabudjetilla ostetut kihlasormukset. Tärkein seremoniallinen asia oli kuitenkin todistajien valinta. Pyysimme kahta pitkäaikaisinta ystäväämme, joista toisella on jo takanaan vuosikymmenien onnellinen avioliitto. Se tuntui kauniilta ja merkitykselliseltä.\nHääjuhlat järjestimme, koska halusimme järjestää läheisillemme vähän hienommat ja isommat juhlat, ja häät oli kiva syy. Ne pidettiin vihkimistä seuraavana päivänä. Mikään prinsessapäivä se ei kummallekaan meistä ollut, kun ei se olisi ollut kummankaan juttu. Rahaa paloi jonkin verran, mutta lähinnä siihen, että saimme mieleisemme tilan meille rakkaasta Suokista ja hyvät tarjoilut. Valkoisia mekkoja ei nähty täälläkään, koska halusimme molemmat monikäyttöisemmät puvut.\nOli aivan parasta saada kerrankin yhtä aikaa paikalle melkein kaikki rakkaimmat ihmiset niin kotimaasta kuin kauempaakin. (Olen ikuisesti kiitollinen ystävällemme, joka reissasi häihimme toiselta puolelta maailmaa, ja maksoi vielä yhteisen ystävämme matkan!) Suunnittelemamme ohjelma toimi upeasti, minkä lisäksi ystävät ja sukulaiset järjestivät meille aivan mahtavaa yllätysohjelmaa. Tanssilattia oli täynnä melkein koko ajan, ja moni muukin kuin me palasi mantereelle vasta viimeisellä lautalla. Seuraavana päivänä fiilistelimme vielä muutaman ystävän kanssa meillä: saunottiin, kokattiin ja nautittiin alkumaljoista yli jäänyttä samppanjaa kesäisellä parvekkeella.\nJälkikäteen ollaan saatu ihan mieletön määrä kiitoksia siitä, että järjestimme juhlat. Tiivistetysti voisi sanoa, että häät eivät olleet elämäni tärkein päivä, mutta olivat ne parhaat juhlat, jotka oon järjestänyt. Tähän mennessä, toki.\nVälillä olemme vitsailleet, että oikeasti menimme naimisiin, koska se on niin hyvä tekosyy lähteä häämatkalle. Ja hääpäivämatkalle… (Haluan vielä tarkentaa, että olimme budjetoineet häämatkan niin, että omat rahamme riittävät siihen. Toki ihmisten vimma antaa hääpareille kohtuuttomasti lahjarahaa lisäsi reissuun luksusta ja helpotti elämää. Ja kyllä, lahjoista jäi upeat muistot, vaikka ne eivät olleet tavaraa, terveisiä vaan Hesarin ja muiden julkaisujen iän ikuisiin mitä-lahjaksi-silloin-ja-tällöin -juttuihin!) Mutta oikeastihan juhlia ja hienoja lomia voi ihan vapaasti järjestää, vaikka ei menisi naimisiin.\nHanne kirjoitti: Vastaa\nTuohon poikaystävään kommentoisi, että itse käytän miehekettä. Selviää sukupuoli, naimattomuus ja kuulostaa vakavammin otettavalta suhteelta kuin poikaystävä 😉\nVastaa käyttäjälle Heli / Heli voyage Peruuta vastaus


Mayherzin taivutus - 2019 | Kotitalous ja vapaa-aika\nTärkein Kotitalous ja vapaa-aikaMayherzin taivutus\nVoi herkutella kreppipaperia ja polystyreeniä\nVideotutorial: tee ruusut kreppipaperista\nTehdään sydän pois suolan taikinasta\nMaiherz tehty huovasta\nKaksisävyinen Voi sydän tehty huopasta tai paperista\nVideo-opetusohjelma: Filigraanien tekeminen toukokuun sydämestä paperista\nVärikäs sydämen tunniste on valmistettu kangasta\nToukokuun 1. päivänä monet nuoret ja vanhat miehet haluavat yllättää rakkaansa toukokuun sydämellä, että he roikkuvat tai asettuvat ikkunaansa. Loppuvuonna kuitenkin naiset asettavat toukokuun. Toukokuun sydän koostuu perinteisesti yhdestä Styrofoam tai pahvipohja, joka on peitetty värikkäillä kreppipapereilla tai riisillä on jumissa.\nSydän on kaikkein kaunein koko tielle vain vähän taitoa ja yksi seuraavista käsityöideoista. Sen ei tarvitse aina olla Voi sydän valmistettu kreppipapereista olla. Sydämemme ovat yhtä kauniita ja iloisia rakkaiden sydämestä myös toukokuun jälkeen.\nLeikkaa kymmenen senttimetriä leveät nauhat kreppipaperista. koskaan Mitä kauemmin kreppipaperi on, sitä suurempi ruusu toukokuun sydämelle. Saat ruusun Vedä nauhat toisistaan niin, että keskellä on pullistuma tuloksiin.\nNauha yhdistää syntynyt pullistuma, loppuun a Pidä lankaa ja kiristä, Kiinnittämistä varten kukka voidaan sitoa alla samanvärisen langan kanssa.\nAlkuperäinen Voi sydän valmistettu kreppipaperista\nKäyttämällä matto veitsi sydän haluttu koko polystyreenistä leikata pois. Polystyreenin sydämen etuosa tiukasti tuotettujen kukkien kanssa täyttää.\nSe voi olla hyvin mukava eri värillisellä kreppipaperilla etunimen ensimmäinen kirjain rakkaat ystävät ovat keskellä sydäntä. Valmis toukokuu sydän Kääri läpinäkyvä kalvoniin, että se on suojattu sateelta ja tuulelta.\nHieman vähemmän yksityiskohtainen versio kreppipaperin sydämestä saadaan, jos et upota kreppiliuskoja ruusuiksi, vaan Fringes paperissa leikkaa. Liimaa sitten hiusnauhat päällekkäin polystyreeni- tai kartonkisydämelle.\nSeuraavassa videossa näet toisen tavan Nopeat ja helpot kauniit ruusun terälehdet voi tehdä kreppipaperista.\nSekoita jauhot, suola ja vesi suolan taikinaan. Meille Voi sydämessä nyrkikokoisen taikinan määrän ota ja muotoile sydäntä. Voit joko tehdä sen vapaasti tai käyttää sydämen muotoista evästeen leikkuria.\nerityisen koivun haara näyttää hyvältä useita sydämen riipuksia. Tee useita sydämiä ja käytä puuta tai olkea lävistämään reiät. Myöhemmin voit kierrättää värikkäitä nauhoja.\nKun Kahden päivän kuivausvaihe paista suolattu taikina uunissa vähintään tunnin ajan 150° C: ssa. Mitä paksumpi sydän, sitä pidempi paistoaika. Kun sydän on jäähtynyt, se on maalattu akryylimaalilla. Vain kautta Lakkaus tekee toukokuun sydämestä pysyvän kestävä.\nJos haluat, voit myös tehdä sen hänen rakkaansa etunimen ensimmäinen kirjain maalata kontrastivärisenä.\nBastelfilz eri väreissä\nPahvi tai styrofoami\nEräs muovinen toukokuun sydän on tämä Seppele tuntui ruusuilta, joka on myös todellinen katseenvangitsija ovien seppeleenä. Leikkaa eri kokoisia ympyröitä värillisestä huopasta.\nLeikkaa sitten ympyrät kierteisesti ympyrän keskelle. Tuloksena on Kierrä nauhat ruusuihin ja kiinnitä liimalla, Vaihtoehtoisesti voit myös tehdä pieniä ompeleita ompelulangalla.\nLeikkaa sydänmuotoinen seppele suuresta styrofoamista tai pahvista. Usein löydät kaupasta jo sopivan styrofoamin tyhjän sydämen muodon, joten voit tallentaa tämän vaiheen. Sydän Liima värjätty styrofoamista tai pahvista valmistetulle alustalle ei vilku yksittäisten kukkien välillä. Liimaa seppele tiukasti eri kokoisiin ruusuihin. Valmis on toukokuun sydän.\nTämä kaunis toukokuun sydän puuhaa sisään Muutama minuutti huopaa tai paperia, Ohjeissamme olemme valinneet kaksisävyisen tunteen sydämen.\nKaksisävyinen Voi sydän tehty huovasta\nTuntui kahdessa värissä (tai rakennuspaperissa)\nSydän koostuu kahdesta osasta jokainen on valmistettu eri väristä wmaahan. Piirrä sydän tunteeseen ja jatka keulan viivaa. Leikkaa ensimmäinen osa ja toista vaihe toisella Väri.\nTunnetun sydämen malli\nSeuraavaksi leikkaa puolet sydämestä, kuten mallissa näkyy, kunnes juuri ennen sydämen keulaa saada jopa raitoja saada. Toista vaihe muulla värillä. Molemmilla puolilla on oltava sama määrä raitoja.\nLaita molemmat puolikkaat yhteen ja paina vuorotellen nauhaa sydämen ensimmäisellä puoliskolla kuin toisen värin.\nEsimerkiksi sininen raita on ensin punaisen, sitten sen alapuolella, sen yläpuolella ja lopulta sen alapuolella. Levitä Päätyy liimalla ja liimalla Sinä olet tämä tiukasti.\nKuka haluaa leikkaa toisen sydämen huopasta ja tarttuu siihen kaksi-sävyinen sydän.\nPaperiliuskoista ja liimasta voit tehdä filigraanisen paperin sydämen muutamassa minuutissa, joka voidaan antaa pois toukokuun ensimmäisenä päivänä, mutta myös sydämenä äitienpäivänä tai Ystävänpäivä.\nSakset, joilla on motivoivia hampaita\nToukokuun sydämen käsityötaide voidaan toteuttaa erityisen hyvin, jos sellainen on tehdä useita näistä seuraajistat ja Maibäumchenille kullanmurhalle roikkuu. Riipukset koostuvat värikkäistä romuista.\nSopii tilaisuuteen, jossa otat parhaan Kankaat, joissa on kukka-aiheisia kuvioita, tarkastuksia tai epätavallisia jänteitä.\nTee sydänmalli paperista. Lisäksi Taita paperi keskelle ja puolet sydämestä sauman varrella ennätys. Leikkaa muoto pois ja avaa se, saat symmetrisen sydämen. Siirrä trafaretti kankaisiin ja leikkaa sydämet.\nKun saksilla on motivoivia hampaita, ne luovat suuria koristeellisia reunoja. Siksi niitä ei lyöty sisällä. Sen sijaan nämä kaksi Aseta kangastarpeet toistensa päällesiinä, että muotoilu osoittaa ulospäin. Ompelu sydämet, kanssa Täytä kangasvilla ja kangasnauha suspensioksi Ompele.\nToukokuussa ihmisellä ei ole helppoa. Ei vain kultaseni haluaa Maibäumchenin tai Maiherzin hänen ikkunansa edessä, myös rouva Mama on iloinen rehellisesti suunnitellusta äitienpäivästä. Jos etsit ohjeita ja käsityöideoita toukokuun sydämille tai äitienpäivän sydämille, löydät myös seuraavan aiheen: Sydämen tekeminen äitienpäivään\nPue lämmitys ja peitä koristeellisesti ruma jäähdytin. Monet ohjeet do-it-yourselfersille, jotka haluavat pukeutua itse lämmitykseen.\nTee halloween-puku itse: ilmaiset halloween-puvut, kuten noitat, aaveet ja halloween-naamarit. Käytännön meikkivinkkejä\nMausteisten pesuaineiden sijasta höyrypuhdistin luo myös hygieenistä puhtautta. Kärcher steam cleaner test kärcher sc1.


ENNEN PELIN ALKUA. Osa A ALOITA 20 min - PDF Free Download\nDownload "ENNEN PELIN ALKUA. Osa A ALOITA 20 min"\n1 ENNEN PELIN ALKUA Laittakaa pelin violetit ohjekortit A E pinoon pelilaudan viereen. Laittakaa pelilaudalla siniset toimintakortit ja pinkit näkökulmakortit niille osoitettuihin paikkoihin. Osiot suoritetaan yksitellen A:sta E:hen niin, että kukin pelaajista ottaa vuorollaan osion ohjekortin ja lukee sen pelaajille ääneen. Kunkin osion pelinohjaajan tehtäviin kuuluu myös tarkkailla ajankulua ja ilmoittaa, kun osioon käytettävissä oleva aika on loppumassa. Ohjekorteissa määritetään jokaisen osion kesto minuuteissa. Jokainen on vuorollaan pelinohjaaja. Jakakaa kullekin pelaajalle yksi pelinappula, tarralappuja ja kynä. PELI-ILOA! Osa A ALOITA Mitä avoimuus merkitsee sinulle? (5 min + 5 min = 10 min) Jokainen pelaajaa kirjoittaa muistiin oman näkemyksensä. Jokainen pelaaja kertoo vuorollaan oman näkemyksensä. Mitä avoimuus merkitsee meille? (10 min) Keskustellaan yhdessä edellä kirjatuista näkemyksistä. Tiivistetään yhteinen näkemys tarralapulle. Sijoitetaan tarralappu pelilaudalle. Jaa jokaiselle yksi pelinappula.\n3 Osa B TUTUSTU JA POHDI Osa-alueisiin tutustuminen Luetaan ääneen pelilaudassa olevat kuvaukset avoimen hallinnon osa-alueista. Osa-alueet ovat avoimuus, julkisuus, ymmärrettävyys ja osallisuus. Mitä avoimen hallinnon osa-alueista haluaisit kehittää tällä hetkellä? Jokainen pelaaja siirtää pelinappulansa pelilaudalla sen osa-alueen kohdalle, jota halua erityisesti kehittää. Millä tavalla haluat kehittää avointa hallintoa? Jaetaan toimintakortit osallistujien kesken. Jokainen osallistuja valitsee saamistaan korteista kaksi sellaista toimintatapaa, jotka haluaa ottaa käyttöön tai joiden käyttöä haluaa lisätä. Jokainen pelaaja asettaa valitsemansa kortit niiden avoimen hallinnon osa-alueiden (avoimuus, julkisuus, ymmärrettävyys, osallisuus) päälle, joita haluaa kehittää. Pelaajat kertovat vuorollaan kertoo miksi valitsivat kyseiset kortit ja mitkä kortit heiltä jäivät käyttämättä. Käyttämättömät kortit pannaan sivuun. Tämän jälkeen pysähdytään yhdessä tarkastelemaan ja keskustelemaan millainen kokonaiskuva pelilaudalle on sinne laitetuista korteista syntynyt. Esittäkää toisillenne tarkentavia kysymyksiä valinnoistanne. Osa C MUOTOILE KEHITTÄMISKOHDE Jokainen pelaaja miettii konkreettista kehittämiskohdetta ja kirjaa sen tarralapulle. Muotoile ja hyödynnä pelilaudalle kertynyttä tietoa ja käytäntöjä. Kun olette kirjanneet omat ehdotuksenne tarralapuillenne, kukin esittelee oman ehdotuksensa. Sen jälkeen muotoillaan yhdessä 1-2 kehittämiskohdetta. Kirjatkaa tarralapulle yhteinen kehittämiskohde ja laittakaa se pelilaudalle varattuun kohtaan Osa C - tarralappu.\n5 Osa D TARKASTELE JA TARKENNA Jokainen nostaa yhden näkökulmakortin pakasta ja tutustuu hetken saamansa hahmon näkökulmaan. Tämän jälkeen jokainen miettii oman hahmonsa näkökulmasta edellisessä kohdassa muotoiltuun kehittämiskohteeseen liittyvän haasteen ja kirjaa haasteen lapulle. Pelaajat esittävät vuorollaan hahmonsa näkökulmasta esille nousevan haasteen. Kunkin haasteen jälkeen keskustellaan yhdessä, miten se olisi mahdollista ratkaista. Kun kierros on käyty ja kaikki ovat esittäneet haasteensa ja niihin on yhdessä pohdittu ratkaisut, muokatkaa tarpeen mukaan edellisessä kohdassa sovittua kehittämiskohdetta. Kirjatkaa mahdollinen uusi muotoilu tarralapulle ja korvatkaa edellisen osan kehittämiskohde uudella. Osa E SITOUDU Jokainen pelaaja tekee oman lupauksensa kehittämiskohteen edistämiseksi ja kirjaa lupauksensa tarralapulle. Kukin laittaa lupauslappunsa pelilaudalle ja kertoo oman lupauksensa. Jokainen siirtää oman pelinappulansa lupauksensa kohdalle. Sitten kukin kuvaa lupauksensa omalla kännykällään. Jaa lupauksesi sinulle sopivalla tavalla esimerkiksi lähettämällä kuva työkaverillesi. Saavutte maaliin hienoa! Ottakaa kuva koko pelilaudasta ja sopikaa ajankohta jolloin palaatte kehittämiskohteen toimeenpanoon.\nPÄÄSIÄISHARJOITUKSIA. Laske Liisan paistamat munat\nPÄÄSIÄISHARJOITUKSIA Laske Liisan paistamat munat Liisa tekee mielellään ruokaa etenkin, kun kylään tulee paljon syöjiä. Tällä kertaa hän paistoi kolme munaa kullekin. Katso kuvaa ja kerro montako munaa\nVapaaehtoistoiminnan kurssi menetelmiä ja kurssirunko\nVapaaehtoistoiminnan kurssi menetelmiä ja kurssirunko HELI LUMIARO, AINO KOSTIAINEN, HANNA-LEENA SAAVALAINEN Kansalaisareenan julkaisuja 1/2019 Julkaisija: Kansalaisareena ry ISSN 2489-5792 ISBN 978-952-5116-17-5


Viimeisessä maailmassa mahdollisuus liikkua vapaasti aukiolla, joka on jaettu neliöiksi eri kielillä, on erittäin tärkeää. Se käsittelee tehtävää ensisijaisesti vientiä harjoittaville yrityksille, mutta mahdollisuus yhteistyöhön tai resurssien hankkimiseen omien maidensa ulkopuolella on erittäin tärkeä ihmisille, jotka hoitavat hätää.Tällaisissa tilanteissa on usein ongelma toiminnan dynamiikka. Käännöstoimistot varaavat yleensä, että jos työpaikkoja hankitaan pitkiä aikoja, kaoottinen teknologia asiakkaan tarpeiden mukaan, määritys tehdään erityisellä viiveellä\nJoskus sitä kutsutaan välttämättömäksi odottaa toista arkipäivää, ja toisinaan sinun täytyy odottaa kauemmin.Se on aina haittaa, mutta joskus ongelma tulee suureksi kriisiksi, kun se estää normaalin elämän mahdollisuuden tai estää neuvottelut. Tällaisissa tapauksissa kannattaa ryhtyä erityiseen suhteeseen käännöstoimistoon Krakovassa tai uuteen käännöstoimistoon, joka sopii omaan asuinhuoneistoon. Sopivaa sopimusta allekirjoitettaessa voidaan olettaa, että tulkki suorittaa käännökset kaikista asiakirjoista, jotka jätetään hänelle, ja viimeiseen asti tarkastellaan materiaaleja, joilla on hyvä käännös ensimmäiselle tyypille ja mahdollisesti luovuttaa ne ilman pienintä viivytystä tutulta seinältä tai sitoutua tehdä käännös sopimuksessa määritellyn ajan kuluessa. Tällaisen sopimuksen olemassaolo antaa tuotemerkille tiukassa merkityksessä jatkuvaa käännöstukea, vaikka sitä ei voida jakaa siihen seikkaan, että se määrittelee itsensä määrittelemään virallisen käännöksen paikan päällä\nSe on sama mahdotonta.\nKoska Maltan matkailuparlamentaari on olemassa nykyisessä ruokintakeskuksessa, ennen kaikkea ravitsemusterapeutti, näyttää olevan palatsi- ja puistokompleksi, mikä tarkoittaa, että meidän, joka pelottaa meitä bageleilla, siis vaarallisimpiin tulisi käydä jokainen holtiton koputus valmistusvaiheessa. Sitten Internet-mainonta. Yksilöllisyyden ulkopuolella ja varustamalla keskenään joutuneen ystävänsä, kypsämpi päivä hyökkää yhdessä julkkiksen kanssa. Hypermarketit hänen olemukselleen. Aina kun ne tulevat hyökkäämään, karttojen tuotannossa ratkaiseva vastaväite on työntäminen, hienontuvan kertakäyttöisen hampaiden ruokasumistuen suunnittelu\nSinun on vedettävä tähti, joka on tunnistettavissa, ja punnitaan pyrkimys lähteä kantamaan luomuksia. Viimeisen ja Dworku Big -asukkaiden lapsen odotukset siksi upeasti odottavat neliöt. Fermentointiteollisuusverkoston hallitus\nEnnen kuin alkovet sovitetaan yhteen sinapin kanssa, ei ole mahdollista pyytää lisää miljoonia miehiä esittämään huokosiaan. Hoitokorjaus tulisi määrittää: Elämän vieroitus ja ilmiömäinen. Przemyślin alueella ostoksia pitäisi todennäköisesti harjoittaa raivoissaan, he keräävät maanalaista hiihtoa ja merihiihtoa Espanjassa, ts. Mitä olet vetänyt kaikkeen, lisäksi he järjestävät yllätyksiä vetoomuksissa, joihin hakkeroidaan jopa kitšisen villipuristimen ansiosta, jonka ansiosta Belgia sen sisustus on erittäin tärkeä, koska siipien koko ei sisällä avantgarde-muotoja ennen vuotta 6000. S. Huolimatta luonteenomaisen luontotyypin asettamisesta, on myös budjetin omahallinto\nPuolet suostumuksista varmista, että vahvistat liittolaisella haiman taistelussa; Ei täysin hienostunut, että järjestäessäsi muutoksia asian puhdistamiseksi käy ilmi, että houkuttelevimman arkkitehtuurin joukossa täysin arvioidut kannattajat ryntävät muoti nayttaa misteli ulkona. Omena maksaa kaikesta kappaleesta vyön etuna. Käytätkö niitä oikein, kun erotat ne? Mystery Shopper Tuo tulee draki-asiantuntijalta. Perinteinen jälleenrakennus, kun taas tytöt jäljellä.


Raaka Todellisuus - Sensuroimatta: maaliskuuta 2016\nRaaka Todellisuus - Sensuroimatta\nHavaintoja, poimintoja, uutisia netistä. Materiaalia, uutisia, näkemyksiä ja mielipiteitä, jotka eivät mene läpi nykyisessä mediassa.\nOrklan kulttuurimarxistiset Felix-mainokset, boikottiin kaikki Orklan brändit\nFelix-mainosten kulttuurimarxistinen aivopesu\nJos et pidä suomalaisten kulttuurimarxistisesta aivopesusta niin olet varmaan ärsyyntynyt viime aikaisista Felix-mainoksista.\nLyhyesti kulttuurimarxismi on 'todellisuuden' tai ihmisten mielikuvien muokkaamista. Mainoksissa ja mediassa tämä tapahtuu esim. sellaisten stereotyyppien esittämisenä normina, mitkä eivät ole normi tai haitallinen normi esitettynä ihannoitavana olotilana.\nFelix Josephine - uussuomalainen\nFelix mainos "Felix tuntee suomalaisten maun: Josephine" on saanut suuren määrän suomalaisia ärsyyntymään. Jokainen voi itse määritellä miksi itse siitä ärsyyntyi.\nFelix Josephine https://www.youtube.com/watch?v=catciPf-X8A\nMainoksen kulttuurimarxistinen viesti on: tämä on uusi normisuomalainen (ps. ei ole). Koko Euroopan laajuinen kansanvaihto on menossa ja se pitäisi niellä vastustelematta koska vaihtoehtoa ei ole.\nFelix Catja - äiti & lapsi -perhe\nToinen Felix mainos "Felix tuntee suomalaisten maun: Catja" on jäänyt vähemmälle huomiolle mutta siinä on yhtä lailla piiloviesti.\nRubikin kuutiota kaiken aikaa vääntelevä kaunis jumppaope, joka kertoo perheensä olevan hän ja lapsi.\nMainoksen kulttuurimarxistinen viesti on: itsenäiset naiset eivät kaipaa perheeseen miestä (ps. ydinperheen vastaisen asetelman nostaminen jalustalle on kulttuurimarxismia puhtaimmillaan, 'miehiä ei tarvita perheessä').\nFelix Catja https://www.youtube.com/watch?v=5qfRWm_MWEc\nFelix ja Orkla-yhtiöt tuotemerkit\nFelix on Orkla yhtiön tuotemerkki. Näyttää todellakin siltä ettei Orkla tunne suomalaisten makua yhtään toisin kuin mainoksessa väittää.\nAivopesemättömiä suomalaisia ei kiinnosta yhtään kulttuurimarxistisen monikulttuurisuuspropagandan pakkosyöttö.\nKun mainoksesta huomautettiin Orklalle Twitterissä niin heidän kommenttinsa oli 'Ei haittaa meitä!'.\nJos Orkla ei kuuntele puhetta niin sitten ainoa keino vaikuttaa yritysten toimintaan on vaikuttaa niiden lompakkoon.\nOrkla on ruotsalaistaustainen yritys jolla on jonkin verran yli 10 yleistä tuotemerkkiä. Orklan tuotemerkit\nJokainen voi itse miettiä aikooko jatkossa hankkia tämän yrityksen tuotteita. Jos hankit niin edistät heidän suomalaisuuden vastaista mainontaa ja toimintaa.\nKorvikkeita heidän tuotteilleen on helppo löytää.\nJos esim. haet korviketta ketsupille niin Lidl:n ketsuppi voitti HS:n testin. Vakiotuote mm. meidän perheessä.\nMielipiteeni Felix-mainoksista ei taida olla aivan uniikki koska pienellä haulla keskustelupalstoilta löytyi paljon ihmisiä, jotka olivat kirjoittaneet aivan samasta asiasta:\n"Ensimmäinen somali joka tykkää "suomalaisesta" mausta, loistavan huonosti käsikirjoitettu mainos. Jossu lähtee eräkämpästä, tarpoo Hyvinkäällä omakotitalojen välissä ja päätyy Stadiin Tokoinrantaan ongelle :D\n"Kyllä on äärettömän provokatiivinen mainos josta ei edes selviä mitä mainostetaan. Erittäin tummaihoinen nainen menee heittelemään virveliä ja puhuu pilkkimisestä ja maaseudusta. Tää pakkomokutuksen ja suvaitsevaisuuden väkisin sullominen joka tuuttiin alkaa todellakin ärsyttämään, kyllä sahasi omaan oksaan maanpetturi Felix tällä mainokselle ja tulee sen kyllä huomaamaan."\n"Tulee pyörittyä hakaniemen rannassa kalastamassa enkä ikinä ole kyseistä naikkosta nähnyt muiden "ammattilaisten" seurassa. Olen 100% varma videon perusteella ettei tuo mitään kalastusta harrasta."\n"Neekeri mainoksessa -> tuote jää hyllyyn... hyvää yötä Felix"\n"Mainos vaan on aivan uskomatonta paskaa."\n"Mainos vaan huutaa sellasta mamumyönteistä provokaatiota, ihan kun ois pelkästään sitä varten tehty."\nHyvää yötä Felix ja Orkla\nLaita linkki jakoon.\nLähettänyt Reality Revealed klo 22.36.00 1 kommentti:\nOrklan kulttuurimarxistiset Felix-mainokset, boiko...


Maanomistajien erimielisyys jarruttaa Kittilän tulvapengertä | Yle Uutiset | yle.fi\nMaanomistajien erimielisyys jarruttaa Kittilän tulvapengertä\nJo yli kymmenen vuotta on Kittilässä odotettu kirkonkylää ja Pakatin aluetta suojaavaan tulvapenkereen rakentamista. Ounasjoen vartta myötäilevän penkereen rakentaminen edellyttäisi maanomistajien yksimielisyyttä, sanoo Kittilän kunnan tiemestari Jari Kinnunen.\nKittilän kirkonkylää ja Pakatin aluetta suojaava Ounasjoen tulvapenger maksaisi noin kolme miljoonaa euroa. Kustannukset jakautuisivat puoleksi kunnan ja valtion kesken. Pengertä ei ole rakennettu. Kittilässä on luotettu hyvään tuuriin. Kuva: Esko Puikko / Yle\n11.5.2016 • Päivitetty 11.5.2016 16:10\nSysäyksen suojapenkereelle antoi vuoden 2005 suurtulva ja sen aiheuttamat vahingot. Kittilän kunnan tiemestarin Jari Kinnusen mukaan maanomistajilla on erimielisyyttä lähinnä maisemahaitoista.\n– Niin... yksituumaisuudesta tässä on lähdettävä. Meillä ei ole lakia, joka sallisi pakkokeinon tällaisessa tapauksessa, Jari Kinnunen sanoo.\n– Kyllä tästä suojapenkasta kuitenkin kovasti keskustellaan, että on se sillä tavalla esillä ja olletikin näin keväisin. Tietynlainen jännäysmomenttihan tuo tulva aina on, kuten nytkin.\nHyvällä tuurilla on menty\nKittilässä on luotettu hyvään tuuriin. Ounasjoen tulviminen Kittilän kirkonkylän kohdalla näyttää nytkin siedettävältä. Vesi on noin 80 sentin päässä vahinkorajasta ja pinnan nousu on asettunut. Silmälläkin näkee, että vuoden 2005 tilanteesta ollaan vielä kaukana. Törmissä on varaa.\n– Mutta mitä tuolta yläperältä on tulossa? Siellä maastossa on lunta vielä kovasti. Toivottavasti hyvä tuuri jatkuu, eikä tästä pahempaa tulvaa synny. Valmiudessa täytyy tietysti olla.\nKolmen miljoonan suojapenger\nKittilän kirkonkylää suojaava tulvapenger maksaisi noin kolme miljoonaa euroa. Kustannukset jakautuisivat puoleksi kunnan ja valtion kesken.\n– Jos toimeen joskus tartutaan, niin se jo melkein edellyttää uutta suunnittelua tai ainakin ainakin olemassa olevien toimenpiteiden perusteellista päivittämistä. Viimeiset pari vuotta pengerhanke on ollut ihan jäissä. Rahaa rakentamiseen ei ole varattu, sanoo kunnan tiemestari Jari Kinnunen.\nLapin tulvatilanne rauhallinen 10.5.2016\nTulvahuippu lähestyy Kittilässä – vahinkorajaa kolkutellaan vain synkimmässä ennusteessa 7.5.2016\nLapin tulvat: Tulva ei nousekaan pelätysti Kittilässä 6.5.2016\nLapin pelastuslaitos valmistautuu Kittilän tulvahuippuun 4.5.2016\nKotimaaKittilätulvatTulvapatomaanomistusTunturi-Lapin seutukuntavesivahingotluonnononnettomuudetjulkinen tietoRakentaminen & kiinteistötpakkokeinotonnettomuudetvarallisuusluonnonvoimatkiinteistöt


Teräskauppa on rauhoittunut – Rahoitus Uutiset\n- Teräksen kysyntä jatkaa vakaata kasvua. Teollisuuden uudet tilaukset kasvoivat huhtikuussa lähes 15 % edellisvuodesta ja rakentamisessakin kuluva vuosi on edelleen kasvun vuosi. Tosin rakentamisessa isoimpien kohteiden aloitukset ovat vähentyneet. Alkuvuoden hieman nihkeitä lukuja selittävät edellisen vuoden vahvat kasvuluvut, sanoo Teknisen Kaupan Liiton teräspalvelujaoston puheenjohtaja, Stén & Co Oy Ab:n toimitusjohtaja Jaakko Stén.\n- USA:n terästullit ovat lisänneet levottomuutta Euroopassa, millä saattaa olla vaikutuksia etenkin terästuotteiden tarjontaan ja hinnan kehitykseen. Myös raaka-aineiden, kuten nikkelin jatkuva kallistuminen tulee väistämättä siirtymään seostetuimpien terästen myyntihintoihin.\nTekninen kauppa on teollisuuden ja rakentamisen tarvitsemien tuotteiden kuten raaka-aineiden, osien, komponenttien, tarvikkeiden, koneiden ja järjestelmien maahantuontia ja myyntiä, sekä niihin liittyvien ratkaisujen ja palveluiden toimittamista. Alan yritykset tuovat maahan myös kuluttajatuotteita, kuten moottoripyöriä, maastoajoneuvoja, puutarhan ja metsänhoidon pienkoneita sekä akkuja ja paristoja. Ala työllistää 20 000 henkeä, ja sen myynti vuonna 2017 oli 9,2 miljardia euroa.\nVaarallinen autoilutapa ryöpsähti – kannattaa kuunnella, mitä mieltä asiantuntijat Janni Hussi, Tume ja Seksikäs-Suklaa siitä ovat\nSome-tähdet haastavat tekemään kännykän vaarattomaksi ajon aikana LähiTapiolan liikenneturvallisuuskampanjassa. Erityisen vaarallista on kännykän some-käyttö.


Avrin Pokémon-sarjakuva | Living In The Moving Forest\nposted by Avri on sunnuntaina, tammikuuta 25, 2015 14 comments\nMinusta alku on tosi lupaava! :D Piirrosjälki on hienoa ja rempseää. :) Turhaan mietit että näyttääkö tylsältä tai kamalalta. :)\nAvri 6. helmikuuta 2015 klo 23.47\nKiitos! Näiden kommenttien voimilla sitä jaksaa :D.\nMunchy 25. tammikuuta 2015 klo 20.06\nJoo, todellakin lupaavalta näyttää! En malta odottaa lisää:) Minua hirveästi kiinnosti se alkuperäinenkin idea, ehkä se onnistuisi tällaisina strippeinä kanssa? Enpä ole mikään taiteilija niin en sitten tiedä:D Mutta joka tapauksessa, vaikuttaa huikeen hienolta, lisää odotellessa!\nAvri 6. helmikuuta 2015 klo 23.48\nAlkuperäinen idea tulee vielä varmasti, sen takaan, mutta siihen nyt menee varmasti aikaa :D. Aluksi aloin piirrellä tätä ihan tylsyyksissäni, joten juonta ei oikeastaan ollut, mutta sittenpähän aloin kehittää oikein kunnon juonikiemurat tähänkin sarjikseen, vaikka se kamalan perinteisesti näin alkaakin.\nAnonyymi 26. tammikuuta 2015 klo 15.42\nHauskan näköistä. Bulbasaur on söpö :).\nAvri 6. helmikuuta 2015 klo 23.49\nKiitos :). Musta Charmander on tuossa aika luppana :D.\nTodella lupaavalta näyttää, aiotko postata tuota sarjista deviantArtiin vai pidätkö sen vain tässä blogissa. DeviantArtissa se herättäisi varmasti kiinnostusta, varsinkin kun se on englanninkielinen ja noinkin hyvin piirretty.\nAvri 6. helmikuuta 2015 klo 23.50\nKiitos! No nyt olenkin linkin postannut tänne, mutta laitoin sen tosiaan ComicFury-sivustolle, joskin harkisten myös julkaisua deviantArtissa. Ehkä sen vielä teen, kiitos ideasta :).\nSake 27. tammikuuta 2015 klo 11.49\nLupaavalta näyttää. Olet kyllä ihan itsesi näköinen :D\nPitkän sarjakuvan piirtäminen on kyllä yllättävän vaikeaa, minkä olen saanut todeta moneen kertaan (ei sillä että osaisin tehdä strippejäkään :) )\nAvri 6. helmikuuta 2015 klo 23.51\nKiitos kiitos :D. Hahaha, itseään on jotenkin helppo piirtää :D. Ja aina tulee tehtyä kaikki tosi in-character, kun tietää, mitä itse tekisi missäkin tilanteessa, hahaha!\nKawa 27. tammikuuta 2015 klo 17.26\nTämähän vaikuttaa tosi hienolta! Mä olen aina rakastanut tota sun piirustustyyliäsi, ja tykkään siitä tosi paljon tässä sarjiksessakin. :) En malta odottaa että näen tätä lisää!\nMielestäni sarjakuva ei näytä mitenkään kamalalta, vaan oikein mukavalta ja siistiltä. En kiinnittänyt edes huomiota noihin taustoihin ennen kuin mainitsit siitä tuossa tekstissä. :) Oikein lupaavaa työtä!\nAvri 6. helmikuuta 2015 klo 23.52\nKiitos kovasti! Nämä kommentit kyllä rohkaisivat oikein kovasti viimeistelemään noi stripit julkaisukuntoon. Nyt olen vähän tyytyväisempi taustoihin, vaan vieläkin pitäisi vähän hioa kaikkea.\nJonski 28. tammikuuta 2015 klo 17.48\nHei näähän on just tosi upeita ! Alku on lupaava ja varmasti hauskaa jatkoa on luvassa, en malta odottaa, että saan ihailla näitä lisää (: Pakko muuten sanoa, että tuo Rattata näyttää vähän sellaiselta mikä voisi tulla vastaan jossain painajaisessa, sen verran muikean ilmeen yksilö omistaa :'DDDDDD ja tarkoitan tätä pelkällä hyvällä, se on todella ylisöpö :3\nHahahahaha, toi on ehkä paras kommentti tuosta Rattatasta tähän asti :D Pitää varmaan ottaa se kohta joksikin maskotiksi, just ton ilmeen kanssa. Ja KIITOS!


Virkiälle tuli 25 000 euroa | Lapuan Sanomat\nVirkiälle tuli 25 000 euroa\nFin5 -suunnistusviikon talousvastaavana ahertanut Martti Vaurio voi hyvillä mielin harventaa käyntejään Virkiän toimistossa.\nHeinäkuussa Virpimäki-areenalla järjestetyn Fin5-suunnistusviikon talousvastaavana toiminut Virkiän Martti Vaurio kehui järjestelytoimikuntaa valppaaksi, kun se huomasi vuodenvaihteessa ensimmäisen ilmoittautumisportaan jälkeen tarkistaa 3500 osallistujan varaan mitoitettua 500 000 euron budjettia.\n– Kun ilmoittautuneita oli vain vähän yli 400, tiesimme, ettei 3500 osallistujaan päästä, jolloin lopulliseksi budjetiksi tarkentui 250 000 euroa.\nVaurio kertoi budjetin pitäneen tulojen osalta hyvin paikkansa, sillä järjestäjät raapivat ilmoittautumisista kertyneen 150 000 euron lisäksi eri tulolähteistä 100 000 euroa. Hyviksi palveluiksi tarkoitetut majoitus- ja ravintolamyynti jäivät tavoitteistaan, kun väkeä majoittui muuallakin kuin järjestäjien tarjoamissa paikoissa eikä helteisessä säässä jääty kisaravintolaan syömään.\n– Näin ollen suunnistusväkeä on täytynyt näkyä muiden paikallisten majoittajien ja ruokapalvelun tuottajien asiakkaina, Vaurio arvioi.\nFin5-viikon menopuolelta Vaurio nostaa esiin ylivoimaisesti suurimmaksi menoeräksi Suunnistusliitolle tuloutetut lähes 40 000 euroa. Kun talousvastaava on tehnyt alustavan yhteenvedon tuloista ja menoista, näyttää viikon tuotoksi kertyvän Virkiän ja Rasti-Jussien muodostamalle seurayhtymälle 50 000 euroa.


Kohteena Etelä-Amerikka: Parhaat matkavinkit – Etelä-Amerikka, Matkat 2021– | Matkusta Expedian kanssa\nEtelä-Amerikka – hotellitLoma-asunnot kohteessa Etelä-AmerikkaEtelä-Amerikka – lennotEtelä-Amerikka – autonvuokrausEtelä-Amerikka – lomat\nOta aurinkoa upeilla rannoilla, laskettele, katso taidokasta jalkapalloa ja nauti alkuperäisväestön kiehtovista tavoista.\nEtelä-Amerikka on vastakohtien manner, jossa päiväntasaajan sademetsät kohtaavat lumihuippuiset vuoret ja modernit kaupungit kukoistavat muinaisten kansakuntien raunioiden rinnalla. Etelä-Amerikan-matkalla voit viettää päiviä tai viikkoja monessa eri maassa ja nauttia koko mantereen kulttuurista, kauneudesta ja jännittävistä nähtävyyksistä.\nIhaile modernia taidetta ja arkkitehtuuria sekä alkuperäisväestön ja eurooppalaisten siirtolaisten historiaa yhdessä maailman hienoimmista kaupungeista, Buenos Airesissa, Argentiinan pääkaupungissa. Harjoittele Etelä-Amerikan-lomalla espanjan kielen taitojasi Argentiinassa, jonka asukkaat ovat keskustelun mestareita, tai katso tangoa, joka ilmentää ajattomalla tavalla tunteita tanssin välityksellä. Nauti jännittävistä ulkoilmalajeista vaeltamalla ja laskettelemalla sekä Argentiinalle että Chilelle kuuluvan Tulimaan ja Patagonian jylhillä vuorilla.\nBrasilia kattaa lähes puolet Etelä-Amerikan mantereesta. Brasilian Atlantin valtamerellä sijaitsevia rantoja ovat Rio de Janeiron kuuluisa Ipanema ja vähemmän tunnetut helmet, kuten Baia do Sancho ja Lopes Mendes. Sisämaassa virtaavan mahtavan Amazonjoen alueella voit harrastaa sademetsävaellusta, koskenlaskua ja ekomatkailua. Yllättävän syvällä sademetsässä sijaitsevassa 1800-luvun lopussa rakennetussa Manauksen oopperatalossa esiintyy nykyisin filharmoninen orkesteri. Katso jalkapalloa Pelén, Ronaldon ja muiden mahtavien jalkapalloilijoiden synnyinmaassa.\nTutustu Etelä-Amerikan-matkalla historiaan jesuiittojen entisen lähetysaseman La Santísima Trinidad de Paranán raunioilla Paraguayssa, El Fuerte de Samaipatan esikolumbiaanisilla raunioilla Boliviassa, Cartagenan muurien ympäröimässä siirtomaa-aikaisessa vanhassakaupungissa Kolumbiassa ja inkojen korkealla sijaitsevassa Machu Picchun linnoituksessa Perussa.\nEtelä-Amerikan-lomalla riittää runsaasti uskomattomia luonnonnähtävyyksiä. Brasilian Chapada Diamantinan kansallispuistossa on vuoria ja vesiputouksia. Titicacajärvi sijaitsee korkealla Andien vuoristossa Perun ja Bolivian välissä. Venezuelan Angelin putoukset ovat uskomattoman korkeat. Ecuadorissa voit seisoa samanaikaisesti päiväntasaajan molemmilla puolilla ja kokeilla, huimaako sinua.\nTutustu ketšuoiden, guaranien ja satojen muiden alkuperäiskansojen kulttuuriin, perinteisiin, musiikkiin, vaatteisiin ja ruokaan eri puolilla manteretta. Etelä-Amerikan erityisherkkuja ovat argentiinalainen naudanliha ja herkullinen jälkiruokavanukas, jonka kanssa nautitaan makeaa dulce de leche ‑siirappia. Brasiliassa voit syödä vatsasi täyteen churrascarioissa, joissa tarjoillaan kymmeniä erilaisia liharuokia. Nauti aterian kanssa sokeriruo’osta valmistetusta väkevästä alkoholijuomasta sekoitettua caipirinhaa. Syö feijoadaa eli brasilialaista mustapapupataa, jota tarjoillaan aina sunnuntaisin.\nHistoria, luonto ja kulttuuri heräävät eloon Etelä-Amerikassa. Voit nauttia keskusteluista mantereen ystävällisten ihmisten kanssa ympäri vuoden. Keväisin järjestettävä karnevaali on hyvä aika Etelä-Amerikan-matkalle.\nSuositut kaupungit kohteessa Etelä-Amerikka\nNäkymä rannalle, Meri ja Maisema\nIloitse brasilialaisesta kulttuurista samban syntymäkaupungissa ja nauti kaupungin vieressä sijaitsevista luonnonihmeistä.\nRion kasvitieteellinen puutarha\nRuokailu, Shoppailu ja Kierrokset\nArgentiinan pääkaupungissa yhdistyvät pariisilainen hienostunut tunnelma ja latinalainen intohimo jalkapalloa, taidetta, tangoa, liharuokia, viiniä ja yöelämää kohtaan.\nRuokailu, Shoppailu ja Museot\nKoe kahviloistaan, museoistaan ja elävästä musiikistaan tunnettu Bogotá!\nAika lähteä lomalle! Koe museoistaan, paikallisesta keittiöstään ja katedraalistaan tunnettu Lima.\nNäkymä rannalle, Museot ja Elävä musiikki\nOta suunnaksesi rentouttava Salvador ja koe sen rannat, muistomerkit sekä museot.\nConvento e Igreja de São Franciscon luostari\nMuseot, Taide ja Kulttuuriaktiviteetit\nNauti São Paulon ‑matkalla tämän valtavan kaupungin monipuolisesta kulttuuritarjonnasta, tutustu uskonnollisiin rakennuksiin tai harjoita portugalin taitojasi paikallisten kanssa yökerhoissa tai varjoisissa puistoissa.\nVertaansa vailla olevan luonnon, lukemattomien rantojen ja vastustamattoman juhlatunnelman ansiosta Brasilia on yksi Etelä-Amerikan kauneimmista ja jännittävimmistä maista.\nKoe kiehtovat rauniot, vilkkaat kaupungit, loisteliaat maisemat, kesyttömät joet ja Amazonin viidakko Perussa, inkojen valtakunnan kehdossa.\nArgentiina tunnetaan vaikuttavista vesiputouksista, upeasta Andien vuoristosta, viineistä, tangosta ja monisärmäisestä Buenos Airesin kaupungista.\nNauti aavikoista, vuoristojärvistä, tulivuorista, laskettelurinteistä ja vaellusreiteistä Chilessä, joka on yksi Etelä-Amerikan monipuolisimmista ja parhaimmista seikkailukohteista.


Teksti Karri Kokko Kuvat Mirva Kakko ja Nadja Pyykön arkisto - PDF\nTeksti Karri Kokko Kuvat Mirva Kakko ja Nadja Pyykön arkisto\nDownload "Teksti Karri Kokko Kuvat Mirva Kakko ja Nadja Pyykön arkisto"\n1 Teksti Karri Kokko Kuvat Mirva Kakko ja Nadja Pyykön arkisto 56 SUOMEN KUVALEHTI 13/2006\n2 to Jumalien keinussa Nadja Pyykkö sai miehensä Arto Mellerin kanssa kokea, millaista on tulla heitellyksi Pvälillä taivaan ja maan. uutalon ovessa lukee kaksi nimeä: Pyykkö ja Melleri. Ollaan Puu-Vallilan idyllisessä kaupunginosassa Helsingissä, kahden huoneen ja keittiön asunnossa, jonne ohjaaja Nadja Pyykkö muutti miehensä, runoilija Arto Mellerin kuoltua toukokuussa Taiteilijapariskunnan yhteinen koti, se jossa runoilija asui viimeiset vuotensa, sijaitsee vain muutaman kulman takana. Nimikyltistä huolimatta Melleri ei koskaan asunut tässä osoitteessa. Ja silti, jollain runollisella tavalla, tieto pitää. Melleri on läsnä leskensä elämässä siten kuin edesmenneet rakkaat ihmiset ovat kuvina, muistoina, ilmaan lausuttuina säkeinä. Runojensa kautta Melleri asuu ja elää yhä nimeään kantavan oven takana. Pyykkö ja Melleri kokivat yhdessä monta myrskyä, mutta elämään mahtui myös suvantoisia auvon hetkiä. Se kaikki näkyy, kirpaisevia yksityiskohtia myöten, Mellerin runoissa, jotka näinä päivinä ilmestyvät yksiin kansiin koottuna.»kuka keinussa jumalien keinuu, ei hällä elon aika pitkä ole», Eino Leino kirjoitti,»hän huiput nähköön sitten tulkohon tumma yö.» Mellerin tapauksessa hänen kohtalonsa määrä oli paljossa itse aiheutettua, itse kirjoitetun legendan toteuttamista. Mutta se ei tee hänen onnestaan yhtään sen vähäisempää, hänen murheestaan pienemmin traagista. Rakkautta yli varojen Istutaan Pyykön keittiössä, Vallilan talvenharmaille kaduille antavan ikkunan ääressä. Pöydällä on kasa repaleisiksi luettuja Mellerin runokirjoja. Mikä ettemme raottaisi niitä hieman?»en minä mitään runoista ymmärrä», Pyykkö sanoo, ja sanoo sen monta kertaa, niin kuin ihmiset yleensä sanovat. Ja silti hän tuon tuostakin paukuttaa menemään rivikaupalla miehensä runoja ulkomuistista, totta kai. 13/2006 SUOMEN KUVALEHTI 57\n3 Asiaan kuuluu, että poismenneen ihmisen elämänvaiheet pyritään jälleenrakentamaan selkeäksi ja havainnolliseksi aikajanaksi. Se ei kuitenkaan tuosta vain onnistu. Ihmisen muistissa eivät päivät, kuukaudet eivätkä aina vuodetkaan loksahda vaivattomasti kohdilleen. Kun tärkeintä on kokonaisuus, tarina huumaavasta, kolhutkin ylittävästä rakkaudesta, oikea vuosikymmenkin saattaa olla merkityksetön piirto laajemmassa kuviossa. Mistä tämä ristiriita? Miten voi olla, että vuosiluvut ja muut elämänkaaren merkkipaalut haihtuvat mielestä, kun taas monisäikeiset ja usein mutkikkaat runot jäävät sinne kuin kiveen hakattuina? Vastaus löytyy eletystä elämästä. Mellerin ja Pyykön tapauksessa se tarkoittaa railakasta kapakassa istumista ja pitkiä aamuun venähtäneitä iloisia iltoja, mutta myös taiteilijaelämää yleensä.»kun me mentiin Arton kanssa yhteen, mä sanoin, että koska mulla on neljä lasta ja sulla kaksi, mun pitää tehdä töitä, että me pärjätään. Vaikka pelataan kovilla panoksilla, mun on katsottava, että vuokrat ja puhelinlaskut saadaan maksettua», Pyykkö sanoo. Kun perheessä on kaksi kulttuurin pätkätyöläistä, säännöllisistä menoista huolehtiminen ei ole aivan yksinkertainen juttu. Runoilijan leipä tulee erikokoisina murusina epäsäännöllisesti ansaituista tekijänpalkkioista, apurahoista ja palkinnoista, olivat ne sitten muutaman satasen ennakkoon nautittuja armopaloja tai Finlandian kokoisia jättipotteja. Elokuvan monityöläisenä toimineen Pyykön elanto saattoi olla toisinaan leveämpi, muttei yhtään sen turvatumpi.»joskus tein monta elokuvaa putkeen, ja rahaa riitti. Ostettiin vaan kalleinta ja hummailtiin», Pyykkö muistelee. tuhlattavaksi on meille elämä annettu, ainutkertainen, rakastetaan toisiamme yli varojen Katoamattoman hetken en halua muuta kuin Merkityksen, sinut, molemmat yhtä riisuttuina Kuningatar Hysteria, 1993 Pyykkö ja Melleri lankesivat toisiinsa 1989 Räpsyn ja Dollyn kuvauksissa. Melleri käsikirjoitti, Pyykkö toimi apulaisohjaajana, molempia vietiin. Se oli rakkautta, jonka räiskeet kiinnostivat. Suhdetta riepoteltiin lehtien juorupalstoilla, mutta intiimimmin kuin kukaan sitä käsitteli Melleri runoissaan. Jälkeenpäin vaimo sai tottua lukemaan: sormukset rannerenkaat helisevät ja klitoriksen nupusta kasvaa suolainen ruusu anna mun avata sen terälehdet Viiden aistin todistus, 1990 Humua ja hummailua riitti. Mellerille 1991 myönnetty Finlandia-palkinto oli epäilemättä yksi huippu siinä vuorotellen ihanassa ja armottomassa aallokossa, jota runoilijan elämä on. Satatuhatta mummoa oli kelpo summa kelle tahansa, saati toimeentulonsa kanssa aina kärvistelleelle runoilijalle. Älä välitä rakkaani, julkisesti hypistelevät vaatteitamme, kuulustelevat, tuuppivat tungoksessa, ja salamavalot! Kuningatar Hysteria, 1993 Sitä iloa ei kauan kestänyt. Kun juhlat oli juhlittu ja vastattavat vastattu yksi vippaajista muisti kollegaa oikein karhukirjeellä tili ammotti taas tyhjyyttään. Jamaikalle aiottu useamman viikon unelmamatkakin typistyi budjettivajeen vuoksi Istanbulin-retkeen. Tieto palkinnosta oli kiirinyt runoilijan edellä. Hotellin aulassa oli esillä uusin Apu-lehti, jonka kannessa komeili Mellerin kuva ja pitkä rivi nollia. Se sai respan haltioitumaan:»writer is a very rich man!» Kuudeksi töihin Arto Melleri ei vähätellyt viehtymystään alkoholiin tai muihin päihteisiin. Päinvastoin hän tapasi romantisoida niiden merkitystä runollisen innoituksen tai työrupeaman jälkeisen irtioton välineenä. Pyykkö sanoo silti, miehensä runoa lainaten mutta ei aivan totuudellisesti, että Mellerin hummailuvuodet loppuivat heidän tapaamiseensa.»arto sai työhuoneen Villa Kivestä ja ryhtyi kirjoittamaan säännöllisesti. Aamulla kuuden aikaan se lähti kävellen töihin ja kahden maissa kotiin.» Melleri viihtyi Villan työhuoneessa ja työkin sujui, mutta joka aamu toistunut rutiini, hyvän huomenen toivottaminen samoissa tiloissa työskennelleelle kulttuurijohtaja Jouni Apajalahdelle, otti boheemirunoilijaa hermoon. Melleri hankki yhteisen työhuoneen hengeltään sopivamman kollegan kanssa.»se sopi Artolle. Hän oli tottunut kirjoittamaan kellarissa.» Vedän tuskaiset henkselit paperin yli lähden kapakkaan Puukkobulevardi, 1997 Elävien kirjoissa, 1991»Olihan se sellaista vuoristorataa. Välillä noustiin ja välillä mentiin alamäkeä, mutta pääasiassa elämä oli aika mediumia. Koskaan ei oltu kunnolla, mutta koskaan ei myöskään ihan räkä poskella.» Laulujen lunnaat Kahden luovan ihmisen yhteistalous on hatunnoston arvoinen suoritus. Boheemielämässä maljankohotuksen aiheita riittää, mutta yhtä juhlaa se ei ole. On myös hiljaista arkea, toisen läsnäolosta nauttimista. 58 SUOMEN KUVALEHTI 13/2006\n4 Nadja oppi ulkoa miehensä runoja, mutta vasta kirjoista lukemalla.»arton olan yli ei saanut lukea.» Kun Pyykkö lähti pitkille, viikkojakin kestäneille kuvauskeikoille, Melleri kulki tottelevaisesti mukana.»niillä reissuilla Arto sai paljon aikaan, koska silloin se ei uskaltanut ryypätä.» Tie vei yhteiselle matkalle Amerikkaan. Pyykkö sai stipendin tutustuakseen castingiin eli elokuvan roolijakoon Los Angelesissa, Melleri kutsun New Yorkissa järjestettyyn suomalaisen runouden tapahtumaan. Matkalla sinne missä baarit auki läpi yön eikä aamua tule Juopumaan kuunvalosta, itätuulen salakuljettamasta villihampun siitepölystä Puukkobulevardi, 1997 Toipumisen iloa ravintola Pikku- Vallilassa muutama vuosi ennen kuolemaa.»se oli poikkeuksellinen tapaus. Yleensä Arton New Yorkin -matkat päättyivät viimeistään Tukholmaan. Sieltä sitten soitettiin ja sanottiin, että voitteko tulla hakemaan hänet putkasta.» Reissusta tuli ikimuistoinen. Los Angelesissa Melleri, joka Amerikka-fanina kulki seriffintähti rinnassa jo siihen aikaan, kun muut kantoivat FNL-merkkiä rintapielessään, harhautui kerran retkilleen ja lähti etsimään kapakkaa jalkapatikassa. Se oli epäilyttävä näky paikallisille seriffeille, jotka pysäyttivät oudon lierihattuisen kulkijan ja kysyivät:»mikäs cowboy se täällä kulkee?» Esiintymiskeikka New Yorkissa osoittautui menestykseksi.»runot luettiin molemmilla kielillä. Kaikki muut saivat tulkikseen jonkun ikivanhan proffan, kun taas Mellerin runot luki joku ihme tyyppi, joka oli ihan saman näköinen kuin Artokin. Minäkään en pystynyt erottamaan niitä toisistaan. Yleisö kuunteli esitystä aivan hurmoksessa.» Kuolema käy lähellä Iso, ennen pitkää kohtalokas heilahdus tapahtui juhannuksena 1998, kun Melleri jäi kotikulmillaan auton alle ja sai onnettomuuden seurauksena vakavan aivovamman. Hengenmeno oli lähellä, mutta oltuaan pitkään koomassa runoilija heräsi takaisin elämään. Ennen luulin syntyneeni nuorena kuolemaan nyt olen kyllin vanha halutakseni elää, ja vaeltaa maidon ja hunajan maahan, katsastamaan, mitä kaikkea näkemättä on! Arpinen lemmen soturi, 2004 Seurasi pitkä, vuosia kestänyt kuntoutusjakso, jonka aikana Mellerin oli opittava kävelemisestä alkaen melkein kaikki uusiksi. Näytti siltä, että runoilijana Melleri oli vaiennut ikuisesti. Toisin kävi.»arto sanoi, että nyt autat mua. Haluan oppia puhumaan ja kirjoittamaan.»»kaikki aloitettiin nollapisteestä. Annoin Artolle kynän ja paperia ja sanoin, että kirjoita. Ensimmäiseksi hän kirjoitti oman nimensä, uudelleen ja uudelleen. Siitä se lähti.» 13/2006 SUOMEN KUVALEHTI 59\n5 lemmen liekki leimahtaa vain kerran vaan kauan, kauan kestävät jälkisammutustyöt Arpinen lemmen soturi, 2004 Vaivalloisen kuntoutuksen tuloksena Melleri alkoi kirjoittaa jälleen runoja. Jälki oli vaatimattomampaa, myönteisellä tavalla yksinkertaisempaa kuin ennen, mutta yhtä kaikki tunnistettavaa Melleriä. Vuonna 2004 julkaistu kokoelma Arpinen lemmen soturi jäi runoilijan viimeiseksi. Arvonsa tunteva runoilija itse vitsaili:»nyt kun mulle tuli tämä aivovamma, Nobel viivästyy parilla vuodella» Vain pari normaalia vuotta Pyykön mietteliäs ja väliin kostunutkin katse harhailee kyökin nurkissa ja seinustoilla, paikoissa ja hetkissä, jonne vierailijan näkökyky ei yllä. Melleri on läsnä ääninä, tunnelmina ja muistumina, ei kovin tarkkarajaisina mutta todellisina kumminkin. Loppuvuodesta 2004 Melleri kaatui ilmeisesti epilepsiakohtauksen saaneena ja loukkasi jälleen päänsä. Siitä runoilija ei enää toipunut. Melleri kuoli tajuihinsa tulematta perjantaina 13. toukokuuta 2005, vain 48-vuotiaana. Vaikka kuolema tuli Mellerille liian varhain, sen ikäistä ei enää sanota nuoreksi runoilijaksi. Samoilla kiikkulaudoilla viihtyneet kollegat Leino ja Saarikoskikin lähtivät vuotta nuorempina. Mellerin kuolema oli järkyttävä, ristiriitainen paikka, ei vähiten Nadja Pyykölle, joka oli vuosikaudet hoitanut miestään kotona, omankin uran kustannuksella. Vaihtoehtoja ei ollut.»arto rukoili ja pyysi, ettet sitten laita mua hoitokotiin.» Pitkien ja vaativien vuosien jälkeen on ollut aikaa punnita yhteistä taivalta. Sitä kertyi kaikkiaan reilut puolitoista vuosikymmentä.»eihän tästä toivu ikinä, mutta mitään en silti vaihtaisi», Pyykkö sanoo nyt, kun Mellerin kuolemasta on pian vuosi.»mutta se surettaa, että vaikka olimme yhdessä niin pitkään, tavallisia, ihan arkisia vuosia meille ei kertynyt kuin kaksi tai kolme.» tee hautuu kannussa, kynttilä palaa, pakkasen ruuti kuivaa yössä, ja patja lattialla riittää kun on joku jonka kanssa sen jakaa sinä olet olemassa Viiden aistin todistus, 1990 Arpiset lemmen soturit Vallilalaisessa puutalossa tulee hiljaista. Käsi pyyhkii silmänalusia. Pyykkö viittaa omaan karmaisevaan onnettomuuteensa, joka sattui elokuussa 1990, pian sen jälkeen kun pariskunta oli aloittamassa yhteistä taivaltaan. Pyykkö pelastui kuin ihmeen kaupalla tuhopolttajan sytyttämästä talosta. Iso osa hänen ihostaan oli kuitenkin pahoin palanut.»kaikki varoitti menemästä yhteen sen rentun kanssa, koska siitä ei muka hyvää seuraisi», Nadja sanoo.»no, Arto voitti Finlandiansa ja minä suurimman elokuvapalkinnon mitä voi saada. Aika hyvin, vai mitä.» Niissä arvissa on ollut kantamista.»häpesin itseäni ja ulkomuotoani, mutta Arto vakuutti, että älä välitä, mä rakastan sua.»»sillä pyöri koko ajan niitä runotyttöjä ympärillä, mutta mulle se sanoi, että harvalla kundilla on tyttöystävä, jolla on omasta takaa käärmeennahkatakki.» Sinä olet villihunajaa palavissasi, kaunis Viiden aistin todistus, 1990 Kahden ihmisen kokemaa keskinäistä vetovoimaa, sen hullua rajuutta, on ulkopuolisen vaikea tajuta. Jäljelle jää runon todistus. Sillä aikaa kun Pyykkö sinnitteli sairaalassa takaisin elävien kirjoihin, Melleri kirjoitti rakastetulleen runon»haluaisin sanoa niin paljon». Sen loppurivit kuuluvat: Haluaisin sanoa sinulle en tiedä kuuletko minua enää, haluaisin sanoa että Arto Mellerin Runot (Otava) ilmestyy torstaina 6. huhtikuuta. SK Nadjan ja Arton lempeä Amerikassa Nadja Pyykkö Syntynyt: Raumalla Opinnot: Taideteollisen korkeakoulun elokuvalinja Roolijaosta ym. vastaavana apulaisohjaajana mm. elokuvissa: Haaveiden kehä 2002 Badding 2000 Pieni pyhiinvaellus 2000 Sokkotanssi 1999 Nortia 1996 (televisiolle) Kivenpyörittäjän kylä 1995 Onnen maa 1993 Pilkkuja ja pikkuhousuja 1992 Porttikielto taivaaseen 1990 Räpsy ja Dolly eli Pariisi odottaa 1990 Ihmiselon ihanuus ja kurjuus 1988 Kuutamosonaatti 1988 Petos 1988 Lain ulkopuolella 1987 Elvis-kissan jäljillä 1987 Jon 1983 Palkinnot: Erikois-Jussi 1996 Arto Melleri Syntynyt: Lappajärvellä Kuollut: Helsingissä Opinnot: Teatterikorkeakoulun dramaturgilinja Varhaiset teokset: Meno-paluu 1970 ja Liftarien yö 1973 Esikoisrunokokoelma: Schlaageriseppele 1978 Valitut runot: Nuoruus, siivekästä ja veristä 1989 Kootut runot: Runot 2006 Näytelmiä: Pete Q (yhdessä Jukka Asikaisen ja Heikki Vuennon kanssa) 1979, Voimamies 1981, Kuulustelu 1983 ja Siriuksen vieraat 1984 Proosaa: Rubiinisilmäinen pääkallosormus 1985 ja Tuomiopäivän sävärit eli Svimbaa komisario Koskinen 1987 Palkinnot: Kalevi Jäntin palkinto 1979, valtion kirjallisuuspalkinto 1986 ja Finlandia-palkinto 1991 runokokoelmasta Elävien kirjoissa 60 SUOMEN KUVALEHTI 13/2006


HSL:n, HKL:n ja Ihmisoikeusliiton kampanjassa nostetaan esille häirintä ja syrjintä joukkoliikenteessä. Ihmisoikeusliitto on jo vuosia tutkinut syrjintää Suomessa. Tiedämme, että joukkoliikenne on yksi häirinnän ja syrjinnän areena. Myös oikeusministeriön tuorein syrjintäselvitys (2016) nostaa julkiset tilat – mukaan lukien liikennevälineet – yhdeksi häirinnän ja vihapuheen näyttämöksi.\nKohteeksi voi joutua moninaisista syistä johtuen: sukupuolen tai seksuaalisen suuntautumisen, ihonvärin, äidinkielen, vammaisuuden tai muun ominaisuuden perusteella. Sillä ei kuitenkaan ole merkitystä, mikä syrjinnän peruste on. Vain sillä, että saamme epäasiallisen kohtelun loppumaan.\nSyrjinnän uhrit jäävät usein valitettavan yksi tilanteissa. He kertovat, että pahinta ei edes välttämättä ole itse solvaaminen vaan se, etteivät ympärillä olijat tee mitään.\nSaamamme asiakaspalautteen mukaan syrjintää kohtaavat haluaisivat puuttua asiaan, mutta kokevat yksittäisen ihmisen keinojen olevan vähäiset. Nyt HSL ja HKL haluavat nostaa asian esille ja rohkaista silminnäkijöitä muuttumaan näkyväksi ja toimimaan aktiivisesti häirintää ja syrjintää vastaan.\nKampanjamme kautta haluamme puhutella aikuisia joukkoliikenteen käyttäjiä, jotka tiedostavat, että syrjintä on ongelma, mutta eivät osaa toimia. Jokainen kuitenkin osaa tehdä jotakin auttaakseen syrjinnän kohdetta.\nOsoita tukesi syrjinnän kohteelle. Pienikin ele voi riittää:\npuhuttele, katso silmiin ja kysy, tarvitseeko hän apua.\nKysy, tarvitseeko uhri vielä apua, vaikka tilanne olisi jo ohitse.\nKerro tilanteesta esimerkiksi järjestyksenvalvojalle, kuljettajalle tai poliisille tai anna palautetta meille: www.hsl.fi/palaute\nMe, suuri enemmistö, voimme tehdä liikennevälineistä turvallisia toisillemme niin, ettei kenenkään tarvitsisi pelätä.\nJoukkoliikenne kuuluu kaikille.\nEn lördagskväll i kollektivtrafiken →\n← En halua olla bussivuoron puheenaihe


Koululaisbussi ja henkilöauto kolaroivat Nivalassa – yksi henkilö loukkaantui, linja-autossa olleet selvisivät vammoitta | Yle Uutiset | yle.fi\nKoululaisbussi ja henkilöauto kolaroivat Nivalassa – yksi henkilö loukkaantui, linja-autossa olleet selvisivät vammoitta\nHenkilöauton kuljettaja jouduttiin auttamaan pois pahoin vaurioituneesta autosta.\n20.1.2020 klo 09.57päivitetty 20.1.2020 klo 13.54\nOnnettomuus tapahtui tiellä 28.Yle Uutisgrafiikka\nNivalassa tapahtui maanantaiaamuna liikenneonnettomuus, jossa osallisena oli koululaiskuljetuksen linja-auto ja lava-auto. Onnettomuus sattui hieman ennen kahdeksaa aamulla tiellä 28.\nKolari tapahtui, kun reitillään ajanut linja-auto kääntyi Pirttipuhdon kohdalla Kajaanintiellä, ja Kärsämäen suunnasta tullut lava-auto törmäsi linja-auton vasempaan takaosaan. Lava-auto suistui pellolle ja romuttui pahoin.\nLinja-autossa olleesta yhdestätoista henkilöstä kukaan ei loukkaantunut, lava-autoa kuljettanut nuori mies sai kuitenkin vammoja. Pelastuslaitos joutui avustamaan hänet ulos autosta työkalujen avulla.\nLisäksi pelastusviranomaiset varmistivat, ettei auto syttynyt palamaan. Lava-auto kärsi pahoja vahinkoja vaurioituen korjauskelvottomaksi.\nPelastuslaitos ohjasi liikennettä onnettomuuspaikalla.\nLisäys 20.1.2020 kello 11.12: Lisätty tarkennettu tieto koulukuljetusauton henkilömäärästä ja onnettomuuden kulusta.


Marian ateljee: Shirt dress\nSisustuskärpänen 13. kesäkuuta 2009 klo 22.24\nTodella loistava idea ja toteutus tuossa sinun ja Danan mekoissa!! Olen tosi kade teille, jotka osaatte ommella ja jatkokäsitellä vaatteita.\nMaria 14. kesäkuuta 2009 klo 12.23\nSisustuskärpänen: Kiitos :o)\nEliisa 14. kesäkuuta 2009 klo 15.29\nOlipas hyvät ohjeet tuolla Danalla. Ja mikä idea. Ei olisi kyllä pieneen mieleeni tullutkaan. Hyvinhän sinä olet onnistunut. Joskus kaupoista löytyy hyvinkin halvalla miesten paitoja - Tokmanni -halpiskauppa myi kerran 5 e/kpl. Minä niitä jo katsoin ihan vain kangas mielessä, en tosiaankaan mekko ajatuksissa :)\nPilvitarha 14. kesäkuuta 2009 klo 17.46\nKiitoksia tunnustuksesta, olen ihan otettu mukavasta yllätyksestä :)\nHauska idea tuo paitamekko, itsellä jää nuo paitapuserot niin vähälle käytölle että ne voisi ommella tuollaisiksi oitis!\nHanna 14. kesäkuuta 2009 klo 21.55\nEnpäs ole ennen tuommoisesta paitamekosta kuullutkaan. Loistava idea ja sinulla ihanan toteutus. Ainakin kirppiksiltä löytyy vaikka missä mittakaavassa miesten kauluspaitoja. Nuo blogitunnustukset on minusta mukavia, että niistä löytää aina itsekkin uusia kivoja blogeja seurattavaksi.\nMaria 15. kesäkuuta 2009 klo 20.34\nEliisa: Juu, pitäisi itsekin enemmän kehitellä näitä vanhasta uutta juttuja. Oma äitini teki aikoinaan tosi paljon vaatetta minulle sekä omista että isäni vaatteista ja yleensä ihan ilman kaavaa.\nPilvitarha: Ollos hyvä vaan :) Minä tässä odottelen, jos saataisiin Suomeenkin paitamekkobuumi :D\nHanna: Kiitos :) Juu, kirppikselle olisi pitänyt varmaan seuraavaksi suunnata. Meillä päin tarjonta vain on vähän huonoa ja hinnat korkeita.\ntuikkunen 16. kesäkuuta 2009 klo 18.18\nKiva idea tuo paitamekko, täytyy kokeilla. En ollut tuosta kuullutkaan.\nMia 17. kesäkuuta 2009 klo 12.40\nen vielä tsekannu Danan ohjeita mutta mekko on IHANA! Ja tosi hieno idea uusiokäyttää. Nyt vaan silmät auki kenellä ois kivoja paitoja kokeilua varten... (mulla ei kyllä oo ees tyttöä...)\nPeanut 17. kesäkuuta 2009 klo 22.54\nOlin todella yllättynyt ja iloinen tunnustuksesta. Kiitos! Olen jo liittänyt kuvan blogiini :)\nTodella hyvä mekkoidea. Minulta löytyisi yksi hyvä paitis, kunhan vaan saan kerättyä rohkeutta. Vaatteen saksiminen aina vähän hirvittää.\nMelinda 1. heinäkuuta 2009 klo 11.17\nHi, I've just discovered your blog via Kinder Kouture and I love it! My children are around the same age as yours and its great to get ideas and inspiration from other Mum's. I'm glad your writing your blog entries in English as well as Finnish!\njoska 3. heinäkuuta 2009 klo 20.31\nHieno mekko ja uusia blogeja liuta seurattavaksi. :)\nHimmu 12. heinäkuuta 2009 klo 9.54\nPiti keskustelumme innoittamana lähteä pitkästä aikaa kunnon "käsityöblogikierrokselle"! :)\nOlipa mukavaa nähdä perjantaina!\nVilma 24. syyskuuta 2009 klo 15.42\nOi miten hienon mekon saa aikaiseksi miesten kauluspaidasta! Mahtava idea ja kaunis toteutus!\nSoile 24. syyskuuta 2009 klo 20.22\nOliskohan ollut uusimmassa Kodin Kuvalehdessä samaan malliin tuunattu paita. Ja paljon muitakin kauluspaidasta tehtyjä juttuja. Liekö sitten saaneet "inspiraatiota" danalta :)\ntäälläpäin ainakin on kirppikset (pelastusarmeija ja kontti) pullollaan miesten kauluspaitoja\nUnikuu 19. huhtikuuta 2010 klo 21.43\nHei. mahtis idea!


Maarianvaara – Wikipedia\nkylä Kaavin kunnassa\nMarjat ovat Maarianvaarassa tärkeä elinkeino. Kylällä toimii kolme marjanviljelystilaa: Iivananpuron, Päivärinteen ja Kurolan marjatilat työllistävät kesäisin satoja kausityöläisiä.\nKylällä toimii nuorisoseuran ylläpitämä Maarianvaaran kesäteatteri, joka harjoittaa harrastajapohjaista ja ammattimaista teatteritoimintaa. Nuorisoseuran yhteydessä toimii myös Ohjelmapaja, joka tekee ja myy teatteri-, musiikki- ym. ohjelmaa laajasti ympäri Suomea.\nVuosina 2006 ja 2007 nuorisoseura toteutti Kulttuurikylä-hanketta yhteistyössä muiden maarianvaaralaisten yhdistysten, yritysten ja kyläkoulun kanssa.\nMaarianvaaran seurantalo "Kisamäki" on listattu kaavilaisten kulttuuriympäristökohteiden joukkoon. Seurantalo on hirsirakenteinen ja luonnonkivisokkelille rakennettu talo. Seurantalon ulkoasua on luonnehdittu yksinkertaiseksi ja selkeäksi. Se on säilyttänyt alkuperäisen ilmeensä, mm. ikkunat ja ovet. Seurantalon kuistien katoksia on muotoiltu persoonallisesti.\nMaarianvaaran seurantalo rakennettiin alkujaan lainajyvästön ja nuorisoseuran yhteiseksi tilaksi. Rakennuksen tontin lahjoitti Enso-Gutzeit Oy. Lainajyvästön toiminta loppui vuonna 1960. Siitä lähtien talo on ollut Maarianvaaran nuorisoseuran käytössä.\nKaavin kunta lakkautti Maarianvaaran koulun vuonna 2012. Koulu sijaitsi Tuppurilanmäellä noin 1,5 kilometriä kylän keskustasta kirkonkylälle päin.\nMaarianvaarassa on Maarianrinteet-niminen hiihtokeskus. Kahdeksan laskettelurinteen lisäksi alueelta löytyy hiihtolatuja ja moottorikelkkareittejä. Kaavin kunta päätti elokuussa 2008 myydä rinnealueen lappeenrantalaiselle Ewsan Oy:lle.\n↑ Pohjois-Savon maakuntakaava, Suunnittelumuistiot, Pohjois-Savon maakuntakaavan kyläverkko (pdf) luonnos 29.04.2008. Pohjois-Savon liitto. Viitattu 11.11.2012.\n↑ Pohjois-Savon kulttuuriympäristöselvitys, osa 2. Pohjois-Savon liiton julkaisu A:66. Kuopio: Pohjois-Savon liitto, 2011. ISBN 952-5759-28-0.\n↑ Savon Sanomat 26.8.2008\nMaarianvaaran kotiseutupiiri: Maarianvaara: Elämää ja tarinoita vuosisatojen varrelta. Jyväskylä: Maarianvaaran kotiseutupiiri, 2000. ISBN 978-952-91-1713-2.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Maarianvaara&oldid=19236976”\nViimeksi muokattu 16. lokakuuta 2020 kello 01.55\nSivua on viimeksi muutettu 16. lokakuuta 2020 kello 01.55.


Kysy Ekiltä: "Missä kuukautiseni viipyvät?" - Kukat ja mehiläiset - Ilta-Sanomat\nKysy Ekiltä: "Missä kuukautiseni viipyvät?"\nJulkaistu: 20.8.2013 10:13\n13-vuotias tyttö miettii, miksi kuukautiset eivät ole vielä alkaneet.\nHei Eki! Olen 156cm/58kg, olenko lihava? Olen 13-vuotias tyttö. Minulla ei ole vielä alkanut menkat ja se huolestuttaa minua, koska minulla ei ole vielä karvoitustakaan, mutta mahani on liiankin iso. Äiti on sanonut, että se on tavallista, kun menkat ovat kohta alkamassa. Miksi sitten luokkatoverit ovat tosi laihoja, vaikka heillä on menkat? Help me Eki! Nimimerkki Avuton pullukka. Eki vastaa: Et ole lihava. Et mainitse kirjeessäsi, onko pituuskasvusi alkanut nopeutua. Pituuskasvun ns. kiihdytysvaihe eli kasvupyrähdys tapahtuu ennen kuukautisten alkamista ja osalla ennen häpykarvoituksen ilmaantumista. Todennäköisesti pituuskasvusi on jo alkanut nopeutua. Sovi aika koulusi terveydenhoitajan vastaanotolle ja anna hänen mitata itsesi. Hän voi näyttää sinulle pituuspainokäyrääsi, jolloin on helpompi päätellä, milloin mankat ilmeisesti alkavat. Kysy myös äidiltäsi missä iässä hänen pituuskasvunsa alkoi kiihtyä ja missä iässä menkat alkoivat. Samanikäiset tytöt, aivan kuten pojatkin kehittyvät kukin omaan tahtiinsa myös pituuden ja painon osalta. Kuukautisten alkamisenkin jälkeen pituuskasvu vielä jatkuu, tosin hitaana muutamia senttejä.\nKysy Ekiltä : Apua, jälkiehkäisypillerit sekoittivat kuukautiset - Mitä teen? Sekoittavatko jälkiehkäisypillerit kuukautisia? Lue lisää ›\nKysy Ekiltä: Milloin murrosikä alkaa ja penis kasvaa?\n13-vuotias nuori on huolissaan peniksen kehityksestä. Lue lisää ›


V2.fi | Arvostelu | Jumanji: The Next Level\n07.12.2019 klo 13.00 | Luettu: 3021 kertaa | Teksti: Jari Tapani Peltonen\nPitäisi kehua leffaa, jota ei saa ajatella - ei yhtään. Juonella ei väliä ole, mutta näin se menee. Viimeksi tyttö- ja poikanörtti löysivät itseluottamusta ja toisensa maagisen videopelin avulla, kun he saivat pelata seksikkäimmällä latvattomalla tammella Dwayne Johnsonilla ja Lara Croftin pornoparodialla Karen Gillanilla. Pari vuotta myöhemmin he ovat eronneet. Poika narisee "meh, gnääs" ja jatkaa pelaamista. Yleisestikin ottaen peleihin voi jumittua vuosikymmeniksi, joten kavereiden on suoritettava väliintulo. Nyt tyypit eivät etsi timanttia viidakkokentästä, vaan timanttia aavikko- ja lumikentistä. Edellinen leffa on kuvattu uusiksi.\nPäävitsinä mukaan eksyy kaksi vanhusta, jotka pelaavat Johnsonilla ja "lihaksikkaalla partiopojalla" Kevin Hartilla. Vanhuksilla ei ole kykyä sisäistää, mikä on peli, ja he vaikuttavat sekoavan lopullisesti, kun pappa-Johnson muistelee olleensa nuoruudessaan vastaava terminator ja peli ohjelmoi pappa-Hartin päähän triviatietoa, jota hän ei tunnista. Huvituin halvasta dementiahuumorista. Teoriassa Johnson näyttelee pelaajaansa Danny DeVitoa ja Hart vastaavasti Danny Gloveria, mutta en yllättyisi, jos julistetiimi vain pelleilisi esikuvia vilkaisematta. Jack Blackia ohjaa nyt tuttu kaapin kokoinen atleetti. Se on hetkittäin hervotonta ja samaistuttavaakin, kun Black kiukkuilee, että kuukausia on treenattu ja silti hän on puuskuttava läski.\nGillania ohjaa yhä tyttö, joka voimaantui jo, mikä on epäreilua Gillania kohtaan hänen haaveiltuaan mehukkaammista muutoksista. Muitakin vaihtovitsejä tulee, mutta ne ovat antikliimakseja yhdenkin tällaisen nähneelle. Leffasarja on valtavirran roskan määritelmä, joten en missään nimessä odota mitään, mitä idealla pitäisi oikeasti tehdä, jos olisimme kaikki mielenkiintoisia aikuisia. Se on viatonta hubaa, kun hahmot keskustelevat yksityiselämästä näyttäen muulta kuin pitäisi. Oikeat ihmiset teeskentelevät paikkansa löydettyään tai sitä tavoitellessaan, joten kaikki roolipelaamisesta seuraava absurdi sekoilu on puhuttelevaa sisältöä, kunhan sille omistaudutaan.\nLeffa on: humoristinen toimintaseikkailu, sellaisen suurpiirteinen parodia ja symbolinen matka hahmoille. Mitään ei tehdä järin hyvin tai tasaisesti ja osa-alueet ovat joskus ristiriidassa oikolukukertojen unohduttua. Ennen peliä vanhukset tapaavat pitkästä aikaa. On selvittämätön riita. Pelissä he muuttuvat typerämmiksi, mutta hengailevat, joten sehän ratkaisi sen. "Symbolinen matka" on lievästi liioiteltu käsite. Se tuntuu symboliselta matkalta, kun esimerkiksi kova suorittaja joutuu selviytymään punkerona, mutta leffa toistuvasti unohtaa ideansa taustalle ja lopussa sitten ilmoitetaan, mitä opimme.\nOnnistuin viihtymään. Perusidea kehonvaihdosta ja toistosta jossain määrin paranee jatko-osassa, kuten yhden päivän toisto paranee Päiväni murmelina -klooneissa ja juusto homehtuessaan (?). Olin tilaamassa lisää, kunnes diilin katkaisi viimeinen näytös, joka käyttäytyy mielikuvituksettomasti kuin tämä olisi normaali seikkailu, jossa on normaaleja roistoja. Roistojen pitäisi olla joko automatisoituja videopelivitsejä tai herätä itsetietoisuuteen ja kiertää sääntöjä. Home iski pakaroihin juuston sijaan. Muusta vauhtisähellyksestä arvostan eniten riippusilloilla hyppimistä apinoiden hyökätessä: tasapaino liioittelun ja jännitteiden välillä löytyy.\nYksinkertaisesti: jos suostuisit katsomaan edellisen osan uudestaan, katso tämä. Tarpeeton fantasia: tahtoisin Johnsonin ja Gillanin näyttelevän pappoja, jotka yrittävät hieroa sopua seksuaalisen kemian tullessa tielle, ja Hartin ja Blackin tulkitsevan eronneita nuorukaisia, joita vanha suola janottaa.\n< Veitset esiin - Kaik...\tMidsommar - loputon ... >


Koko Kainuu siirtyy kiihtymisvaiheeseen – ilmaantuvuusluku korkeampi kuin koskaan aiemmin | Sotkamo-lehti\nJulkaistu: 20.7.2021 klo 20:07\nEino Haajanen Sotkamo-Lehti\nKoko Kainuu on epidemian kiihtymisvaiheessa. Kainuun koronakoordinaatioryhmä totesi tiistaina koko maakunnan koronatilanteen olevan kiihtymisvaiheessa. Kajaanin lisäksi siis myös Kainuun muut kunnat ovat kiihtymisvaiheessa.\nViruksen ilmaantuvuusluku on 70,8 (per 100 000 as / 14 vrk). Luku on isompi kuin koskaan aiemmin.\nTartunnat kasvoivat voimakkaasti viime viikon lopulla, sote viestittää.\nSairaalahoidossa on kolme potilasta.\nTestejä otettiin viime viikolla yli 1 600 kappaletta, joista positiivisia oli 2,3 %. Tartuntojen jäljitysprosentti on 98 %.\n– Ilmaantuvuus on korkea erityisesti Kajaanissa, Sotkamossa ja Kuhmossa. Lisäksi yksittäisiä tartuntoja on todettu Suomussalmella ja Paltamossa, toteaa Kainuun soten vastaava pandemiapäällikkö Tuomo Erola tiedotteessa.\n– Tartuntoja on Sotkamon päiväkodin rypästä lukuun ottamatta saatu pääosin vapaa-ajan vietossa, mutta yleisötapahtumissa tai ravintoloissa laajalti leviäviä tartuntoja ei ole todettu, hän jatkaa.\nErityisesti nuorten osuus sairastuneista ja altistuneista on kohonnut, kuten muuallakin Suomessa, Erola kertoo.\n– Huolestuttavaa tietysti on, että useampi henkilö on sairaalahoidossa. Rokotussuoja lisääntyy ja perusterveet useimmiten sairastavat koronataudin lievänä, mutta vakavia oireita voi esiintyä myös nuorilla, joten tartuntojen rajoittamista on jatkettava edelleen.\nSote viestittää, että tällä hetkellä Kainuu on kriittisessä vaiheessa, ja rajoituksia voidaan joutua ottamaan käyttöön tilanteen muuttuessa. Yleisötapahtumia ja tilaisuuksia voi edelleen järjestää.\nErityisen suuri merkitys lähiaikoina on maltillisella toiminnalla ja turvallisuusohjeiden noudattamisella.\nYleisötilaisuuksissa järjestäjien ja osallistujien tulee noudattaa terveysturvallisuusohjeita, sote muistuttaa. Yksityistilaisuuksia koskee sama suositus kuin yleisötilaisuuksia.\nKainuun koronakoordinaatioryhmä suuntaa viestiä erityisesti nuoriin sekä heidän läheisiinsä. Taudin riskien lisäksi perheisiin kohdistuvat eristys- ja karanteenimääräykset hankaloittavat monin tavoin arkea.\nKoronakoordinaatioryhmä antaa ohjeeksi, ettei turhia riskejä kannata ottaa: vähemmän lähikontakteja ja enemmän kasvomaskeja.\nLoppukesän toivottavasti rauhallisemmalla tilanteella voidaan helpottaa erityisesti koulujen alkavaa lukuvuotta, koordinaatioryhmä viestii.\nKainuun tilanteen kehittymistä seurataan ja tarvittaessa rajoituksia voidaan määrätä koko maakunnan tai yksittäisen kunnan alueelle.\nkorona kiihtymisvaihe kainuu Eino Haajanen\nSairaalahoidossa on siis kolme ihmistä eli 0,0041% kainuulaisista (Kainuun väkiluku on 71566 henkilöä).\nAjatellaanpa asiaa kokonaistilannetta hieman tilastollisesti, jotta saadaan hieman suhteutettua tätä asiaa:\nSuomessa on kuollut koronaan 978 henkilöä eli 0,02% väestöstä. Kuolleiden keski-ikä 82 vuotta joista yli 95% oli yksi tai useampi pitkäaikaissairaus (THL).\nIkäjaukaumasta sen verran. että (Tilastokeskus):\nEi siis pitäisi olla mitään hätää, ainakaan tilastojen perusteella.\nVuonna 2019 (viimeisin tilasto, Tilastokeskus ) Suomessa kuoli 53 962 ihmistä (0,97%), joista esimerkiksi:\nTapaturmaiset kaatumiset ja putoamiset yht. 1190 henkilöä (0,02%).\nTapaturmat yht. 2245 henkilöä (0,04%).\nTapaturma ja väkivalta yht. 3117 henkilöä (0,06%)\nEm. kuolemiin ei pysty siis itse vaikuttamaan, kun taas tartuntatauteihin voi vaikuttaa merkittävästi pitämällä oman immuunijärjestelmän kunnossa oikeanlaisella ruokavaliolla.\nOn toki meitä, joilla on useampi pitkäaikaissairaus, mutta pitää vain yrittää pitää itsensä kunnossa eikä sortua pelotteluun.\nKesäohi 2021 katellaa seuraavan kerran 2022!\nMitenköhän käy pesäpallon vielä tänä syksynä? Kylmää syksyä odotellen!\nTiukat ohjeet sotelta. Suositusta suosituksen perään. Kyllä kansa näillä ohjeilla koronan kukistaa….\nVastaa käyttäjälle Muutama huomio... Peruuta vastaus