Sosionomikoulutus sopii sinulle, joka olet kiinnostunut ihmisten hyvinvoinnin vahvistamisesta ja haluat toimia esimerkiksi kuntoutuksen, varhaiskasvatuksen, lastensuojelun tai vanhustenhuollon parissa.\nSeuraava hakuaika on 31.8.-14.9.2022. Sosionomiksi voit opiskella monimuoto- tai verkko-opintoina Hyvinkään, Porvoon ja Otaniemen ja Tikkurilan kampuksilla. Voit hakea opintoihin myös polkuopintojen kautta 22.-24.7.2022.\nSosionomina voit työllistyä esimerkiksi palveluohjaajaksi, sosiaaliohjaajaksi, järjestötyöntekijäksi, perhetyöntekijäksi tai varhaiskasvatuksen sosionomiksi.\nVoit hakea polkuopiskelijaksi sosionomikoulutukseen 22.-24.7. Avoimen AMK:n polkuopinnot ovat vaihtoehtoinen reitti tutkinto-opiskelijaksi. Polkuopinnot koostuvat pääasiassa koulutuksen ensimmäisen vuoden opinnoista. Polkuopinnoissa suoritetuilla 60 opintopisteellä voit hakea tutkinto-opiskelijaksi erillishaun kautta. Lue lisää polkuopinnoista.\nSosionomikoulutuksessa saat valmiudet edistää yksilön, perheen ja yhteisön sosiaalista ja yhteiskunnallista osallisuutta, hyvinvointia, toimintakykyä ja turvallisuutta. Opinnoissa ihmisten hyvinvoinnin edistämistä tarkastellaan huomioiden niin ihmisten väliset suhteet kuin yhteiskunnan rakenteetkin.\nOpinnoissa käsitellään mm. osallisuuden vahvistamista, lasten ja perheiden tukemista, monikulttuurisuutta ja väestön ikääntymistä. Saat myös valmiudet yrittäjänä toimimiseen ja hyvinvointipalveluiden tuottamiseen.\nSosionomin koulutuksessa ydinosaamisen opintoja ovat:\nOpinnoissa kehität vuorovaikutusosaamistasi asiakkaan kumppanina erilaisissa elämäntilanteissa. Opinnot suoritettuasi osaat reflektoida ja arvioida omaa toimintaasi ja vuorovaikutusvalmiuksiasi suhteessa asiakastyöhön sekä eritellä erilaisissa elämäntilanteissa olevien, eri ikäisten ja eri kulttuuritaustaisten asiakkaiden tarpeita.\nPalvelujärjestelmät, osallisuus ja yhteiskunnallinen muutostyö\nOpinnoissa kehität valmiuksiasi tarkastella ja analysoida sosiaalialan työhön ja palvelutarpeeseen vaikuttavia yhteiskunnallisia ja rakenteellisia tekijöitä. Opit soveltamaan yhteiskunnallisen vaikuttamisen menetelmiä ja jäsentämään hyvinvointia ja sosiaalista turvallisuutta tukevia palvelujärjestelmiä, sekä tuntemaan niihin liittyvää lainsäädäntöä.\nSosiaalialan työn lähestymistavat ja menetelmät\nOpit sosiaalialan työn teoreettisia ja menetelmällisiä lähestymistapoja erilaisissa asiakasprosesseissa. Opintojen jälkeen osaat soveltaa ja arvioida asiakastyön teoreettisia työorientaatioita, metodisia perinteitä ja työmenetelmiä sekä arvioida erilaisten asiakkaiden palvelutarpeita ja osaat tavoitteellisesti tukea erilaisten asiakkaiden osallisuutta ja voimavarojen käyttöönottoa ja vahvistumista.\nAsiakaslähtöisten sosiaalipalveluiden kehittäminen\nOpintojen aikana kykysi luoda ja ylläpitää yhteiskunnallista palveluliiketoimintaa kehittyy. Kehität omia yrittäjyysvalmiuksiasi ja opit kehittämän palveluliiketoimintaa kustannustehokkaasti ja eettisten periaatteiden mukaisesti sekä arvioimaan yksilöllisen palvelun merkitystä ja työskennellä asiakastilanteissa.\nOpintojen aikana kehität sekä yksilöllisiä että tiimin oppimistaitoja sekä tutkimus- ja kehittämistoiminnan valmiuksia. Opinnot tukevat urakehitystäsi ja työidentiteettiäsi. Opintojen alussa otat haltuun korkeakouluopiskelussa tarvittavia työvälineitä ja kehittämispohjaisen oppimisen toimintatapoja. Opintojen aikana teet myös 15 opintopisteen laajuisen opinnäytetyön.\nSosionomikoulutukseen sisältyy 45 opintopistettä työharjoittelua.\nKaikille yhteisten ydinosaamisen opintojen jälkeen valitset täydentäviä opintoja, joita on tarjolla monipuolisesti.\nVoit täydentää osaamistasi esimerkiksi seuraavilla suuntauksilla:\nMonialainen asiakasosaaminen sosiaali- ja terveysalalla\nOpintojen ydintä on ihmisen kasvun, kehityksen ja eri elämänvaiheiden tunteminen. Opintojen jälkeen osaat tukea vuorovaikutussuhteen kehittymistä eri-ikäisten ihmisten välillä. Opit vahvistamaan asiakkaan mahdollisuuksia oman persoonallisuutensa ja kykyjensä kehittämiseen ja ohjaamaan toimintaa asiakkaan tarpeiden perusteella monialaisesti erilaisin menetelmin.\nKehität aikuissosiaalityössä tarvittavaa teoreettista ja menetelmällistä osaamista. Opintojen aikana syvennät valmiuksiasi käyttää ja soveltaa menetelmällisiä lähestymistapoja erilaisten ja erilaisissa elämäntilanteissa elävien ihmisten kanssa heidän osallisuutensa vahvistamiseksi.\nKehität osaamistasi lasten, nuorten ja perheiden kanssa tehtävässä työssä asiakkaan osallisuutta vahvistaen ja kehityt sosiaaliohjaajana psykososiaalisessa työssä. Opintojen aikana perehdyt lastensuojelussa työskentelyn toimintatapoihin ja –prosesseihin. Opintojen jälkeen osaat kohdata nuoria ja perheitä erilaisissa toimintaympäristöissä.\nOpintojen aikana opit yhdistämään taidollista ja tiedollista osaamista hyvinvointityön ja taiteen rajapinnoilla. Luovien toimintojen opinnot antavat sinulle valmiuksia tunnistaa asiakkaiden ja työyhteisöjen tarpeita. Voit valita kaksi luovien toimintojen osa-aluetta (musiikki, liikunta-tanssi, draama tai kuvallinen ilmaisu), joihin opinnoissa keskityt.\nHealth and wellbeing from global perspective\nStudies in English! During these studies you will gain expertise on different innovative solutions and best practices aimed to promote health and wellbeing globally, on individual, community and society level. After these studies, you are able to recognize the impact of globalization on health and wellbeing and to increase their awareness of ethical knowledge, values, principles, legislation and recommendations in global health and wellbeing policies.\nEmpowering multicultural clients\nStudies in English! In these studies, you will be able to gain expertise in multicultural and global social services and the best practices aimed at promoting multicultural clients' overall wellbeing and empowerment. After these studies, you are able to recognize the impact of globalization on multicultural clients' wellbeing and to increase their awareness of ethical knowledge, values, principles, legislation and recommendations in global social service policies.\nTämän lisäksi voit täydentää osaamistasi erilaisissa monialaisissa opinnoissa ja työelämäprojekteissa.\nVarhaiskasvatuksen sosionomin kelpoisuutta tuottavat opinnot\nVoit suorittaa opinnoissasi varhaiskasvatuksen sosionomin kelpoisuutta tuottavat opinnot, jolloin työllistyt varhaiskasvatuksen sosionomin työtehtäviin.\nVarhaiskasvatuksen sosionomin kelpoisuutta tuottavat opinnot ovat Laurea-ammattikorkeakoulussa 60 op kokonaisuus, jotka koostuvat kolmesta (10 op) varhaiskasvatuksen sosionomin täydentävän osaamisen opintojaksosta, yhdestä työharjoittelusta varhaiskasvatuksessa (15 op) sekä varhaiskasvatukseen suuntautuneesta opinnäytetyöstä (15 op).\nLaurean sosionomikoulutuksessa opiskelet tiiviissä yhteistyössä Uudenmaan sosiaalialan toimijoiden kanssa erilaisissa työelämäprojekteissa. Näin luot jo opiskeluaikana itsellesi monipuolisen verkoston sosiaalialan kentän kanssa.\nLaureassa pääset valitsemaan ainutlaatuisia suuntautumisvaihtoehtoja, kuten esimerkiksi luovat menetelmät. Myös rikosseuraamusalan sosionomiopintojen tarjontaa on mahdollista sisällyttää suuntautumisopintoihin.\nTutkintoon sisältyy englannin ja ruotsin kielen opintoja, joissa vierasta kieltä opitaan arjen tekemisen kautta. Lisäksi tarjolla on opintojaksoja, jotka toteutetaan yhdessä kansainvälisten degree-opiskelijoiden kanssa. Työharjoittelu on mahdollista suorittaa esimerkiksi vapaaehtoistyössä ja kansainvälisissä organisaatioissa ulkomailla. Voit myös hakea kansainväliseen vaihtoon ulkomaille.\nLue lisää kansainvälisyydestä opinnoissa\nPäiväopinnoissa ensimmäiset puolitoista vuotta on pääsääntöisesti lähiopetusta kampuksella ja opetukseen kuuluu paljon ryhmätyötä. Opintojaksoilla tehdään myös työelämäprojekteja yhteistyökumppaneiden kanssa. Opinnoissasi voit valita opintoja joustavasti eri kampusten ja opiskelutapojen välillä; esimerkiksi päiväopiskeluun on mahdollistaa liittää virtuaaliopintoja.\nMonimuoto-opiskelu sisältää sekä lähi- että etäopetusta sekä itsenäistä opiskelua. Vaikka monimuoto-opiskelu painottuu verkkoon ja etäopetukseen, sisältää se jonkin verran lähiopetusta kampuksella sekä aikataulutettuja tehtäviä ja tapaamisia, missä on läsnäolovelvoite. Monimuoto-opinnot ovat työmäärältään yhtä laajat kuin päiväopinnot, joten opintoihin tulee varata riittävästi aikaa ja jo etukäteen kannattaa miettiä, miten sovittaa yhteen työn, opiskelun ja muun elämän.\nVerkko-opinnot mahdollistavat opiskelun kokonaan verkossa Opinnot koostuvat webinaareista sekä ryhmä- ja yksilötehtävistä. Opintojen alussa opiskelijat jaetaan opiskelutiimeihin ja olet paljon vuorovaikutuksessa muiden opiskelijoiden kanssa verkon välityksellä. Opiskelu verkossa edellyttää sinulta enemmän itseohjautuvuutta ja osa opinnoista edellyttää läsnäoloa aikataulutetuissa verkkokohtaamisissa.\nLue lisää opetusmuodoista\nTyöllistymisnäkymät Laureasta valmistuneilla sosionomeilla ovat erittäin hyvät. Voit työllistyä muun muassa ohjaus-, palvelu-, kuntoutus- ja koulutustehtäviin. Nämä tehtävät voivat olla esimerkiksi lastensuojelun, vanhustenhuollon, nuoriso- ja perhetyön ja aikuissosiaalityön parissa.\nSosionomin työssä korostuu asiakaslähtöisyys, ennaltaehkäisevä työote, varhainen tuki ja hyvinvoinnin edistäminen. Tehtävänimikkeitä voivat olla mm. palveluohjaaja, sosiaaliohjaaja, koulukuraattori, järjestötyöntekijä tai perhetyöntekijä. Sosiaalialalla voit työllistyä myös kansainvälisiin organisaatioihin ympäri maailmaa.\nSosionomitutkinnon suoritettuasi voit hakea opiskelemaan ylempää AMK-tutkintoa kahden vuoden työkokemuksen jälkeen. Ylemmän AMK-tutkinnon suorittaminen kestää 1- 1,5 vuotta päätoimisina opintoina. Voit myös hakeutua jatkamaan opintojasi maisteritasolle yliopistoissa tai muissa korkeakouluissa.\nOnko opiskeluun ikärajaa?\nOpiskeluumme ei ole ikärajaa, kaikki toisen asteen suorittaneet voivat hakea Laureaan.\nMissä voin tehdä työharjoittelun?\nTyöharjoittelupaikat hyväksytetään aina ennen harjoittelun alkua. Työharjoittelupaikan ei tarvitse sijaita kampuksen läheisyydessä.\nSosionomialumni Katariina palasi Laureaan erikoistumiskoulutukseen: ”Tavoite on kehittyä nykyisessä työssä”\nKatariina Koivisto valmistui sosionomiksi Laureasta vuonna 2019 ja työllistyi heti viimeiseen harjoittelupaikkaansa.\nSosionomiopiskelija Anna: ”Nykytyöelämä vaatii jatkuvaa oppimista”\nOpiskelijahaastattelussa sosionomiopiskelija Anna Oikarinen.\nKristiina Lindström valmistuu ensimmäisenä opiskelijana verkkososionomiksi\nOpiskelija Kristiina Lindström valmistuu nyt joulun alla ensimmäisenä opiskelijana verkkososionomiryhmästä.\nSosionomiopiskelija Kenji: ”Työtämme lasten parissa arvostetaan”\nOpiskelijahaastattelussa Social Services –degree-koulutuksessa opiskellut Kenji Weis Brum Higa.\nSosionomi (AMK), Hyvinkää, 35 aloituspaikkaa\nSosionomi (AMK), Otaniemi, 35 aloituspaikkaa\nSosionomi (AMK), Porvoo, 30 aloituspaikkaa\nSosionomi (AMK), Tikkurila, 35 aloituspaikkaa\nSosionomi (AMK), Verkkokampus, 40 aloituspaikkaa\nOpetusaika: Verkko-opintoihin sisältyy yksi lähipäivä kampuksella ensimmäisen lukukauden alussa. Osa opinnoista edellyttää läsnäoloa aikataulutetuissa verkkokohtaamisissa mutta ne pyritään järjestämään joko aamuisin tai päivän päätteeksi.\nAMK-tutkinto Rikosseuraamusalan koulutus\nOpiskele rikosseuraamusalan koulutus Laureassa. Koulutus on sinulle, joka sitoudut ihmisarvon kunnioittamiseen ja oikeudenmukaisuuteen sekä uskot yksilöiden mahdollisuuksiin muuttua ja kasvaa.\nEtusivuKoulutusSosiaali- ja terveysala Sosionomikoulutus


Touko Aalto kyselytunnilla: Eikö hallitus halua rajoittaa terveysfirmojen voitontavoittelua? - Vihreät - De Gröna\nTouko Aalto kyselytunnilla: Eikö hallitus halua rajoittaa terveysfirmojen voitontavoittelua?\nVihreiden puheenjohtaja Touko Aalto nosti eduskunnan kyselytunnilla esiin sen, että sote-palveluiden määritteleminen yleistä taloudellista etua koskeviksi palveluiksi eli ns. SGEI-palveluiksi olisi yksi ratkaisu, jossa EU-notifiointia sote-mallista ei tarvitsisi tehdä. Samalla se rajoittaisi myös terveysfirmojen voitot kohtuullisiksi. Aalto ihmetteli, miksi hallitus ei ole tähän mahdollisuuteen tarttunut.\n- Ruotsissa terveysfirmojen voitontavoittelua harkitaan rajoitettavaksi. Helsingin Sanomien mukaan pääomasijoittajien katseet kääntyvätkin nyt Suomeen, jossa tällaista keskustelua ei edes käydä. Keino voittojen rajoittamiseen on olemassa ja se on sote-palveluiden määritteleminen yleistä taloudellista etua koskeviksi palveluiksi eli niin kutsutuiksi SGEI-palveluiksi. Perustuslakivaliokunnan mukaan tämä olisi yksi ratkaisu, jolloin EU-notifiointia ei tarvitsisi tehdä. Samalla se rajoittaisi terveysfirmojen voitot kohtuullisiksi, Aalto sanoi.\n- Miksi hallitus ei ole määritellyt sote-mallissaan sote-palveluita SGEI-palveluiksi ja aikooko hallitus nyt tältä osin muuttaa esitystään vai ettekö halua rajoittaa terveysfirmojen voitontavoittelua ja turvata uudistuksen oikeusvarmuutta? Aalto kysyi.


Ihmissuhteet ja tasa-arvo: Sukupuolten toisiinsa kohdistama kritiikki\nLähetin eilen aamulla STM:n tasa-arvoyksikön johtajalle Tarja Heinilä-Hannikaiselle kyselyn TASY:n henkilöstön sukupuolijakaumasta. No Heinilä-Hannikainen ei (tietenkään) ole vastannut, mutta sain Kari Uotilalta viestin tänään. Laitoin viestini siis CC:nä myös hänelle ja Heidi Hautalalle.\nAjattelin, että jos jotakuta kiinnostaa, niin laitan Uotilan viestin minulle tähän, aion siihen vielä myöhemmin vastata kyllä.\nKiitos tärkeästä huomiosta tuon tasa-arvoyksikön osalta. Tulen siihen\npuuttumaan, mutta mietin vielä tapaa jolla sen teen. Tilanne on todellakin\nMuutoin TANEn miesjaoston listalla on pakollinen asevelvollisuus, miesten\noikeudet vanhemmuuteen ja isyyteen, väkivaltakysymykset ja aiomme kyllä tuohon\nlyhyempään elinikäänkin puuttua, mutta se on toki iso kysymys.\nMTV:n 45 minuuttia ohjelmassa tulen lähiaikoina puuttumaan kongreettiseen\nlakipykäläongelmaan suhteessa biologisen isän oikeudesta yhteydenpitoon\nPalaillaan ja vielä kerran kiitos viestistä.\nTerv. Kari Uotila\nMiesten mäkihyppy halutaan pois Vancouverin olympiaohjelmasta\n"Perustelujen mukaan rikoslain rangaistussäännöksen tarkoituksena ei ole eri sukupuolten toisiinsa kohdistaman kritiikin kriminalisointi."\nJoopa joo. Muslimeja ei saa edes kritisoida, mutta miehiä saa solvata aivan vapaassti. Ei mitään oikeutta eikä kohtuutta, kun laki ei ole kaikille sama.\n"Tilanne on todellakin\nTilanne on ollut kestämätön jo pitkään, vuosikausia. Lopettaisi Uotila muniin puhaltelun ja selittelyn ja tekisi jotain, hänellä kun sentään on siihen mahdollisuus.\nEn muista, onko Henry ottanut aiemmin tämän esille, mutta tuossa Rebranding Manhood -jutussa on linkki USAn työministeriön raporttiin sukupuolten palkkaeroista:\nEconomic research has identified many factors that account for portions of the gender wage gap. Some of the factors are consequences of differences in decisions made by women and men in balancing their work, personal, and family lives.\nSpecifically, variables have been developed to represent career interruption among workers with specific gender, age, and number of children. Statistical analysis that includes those variables has produced results that collectively account for between 65.1 and 76.4 percent of a raw gender wage gap of 20.4 percent, and thereby leave an adjusted gender wage gap that is between 4.8 and 7.1 percent.[--]\nAs a result, it is not possible now, and doubtless will never be possible, to determine reliably whether any portion of the observed gender wage gap is not attributable to factors that compensate women and men differently on socially acceptable bases, and hence can confidently be attributed to overt discrimination against women.\nHeiskala on laittanut tätä uutista koskevaan Uuden Suomen keskusteluun oman vastineensa. Käykääpä lukemassa.\nYhä nuoremmat naiset päätyvät masennuksen vuoksi kokonaan pois joustamattomasta työelämästä. Nykyään työkyvyttömyyseläkkeitä kirjoitetaan enemmän jopa alle 30-vuotiaille naisille. Homo\nTeidän aktiivisten miesten kannattaisi antaa vähän selustatukea Heiskalan yrityksille oikeustoimin suitsea meitä kaikkia syrjivää järjestelmää. Mitä vähemmän hänelle tukea annatte, sitä vaikeampi hänen on asiassa toimia. Nyt näyttää siltä että hänet on jätetty taas yksin.\nHyvin harva meistä uskaltaa tehdä asioille mitään, toimia, joten niitä jotka uskaltavat on autettava. Olisi hyvä jos miehet ja naiset tuntisivat jonkinlaista yhteisvastuullisuutta asioiden korjaamiseen. Laittakaa siis jo ihmeessä roposenne yhteiseen kolehtiin.\nLisään vielä edelliseen sen, että kirjoittakaa ihmeessä muillekin palstoille kuin vain tänne.\nOn mentävä sinne missä asiat eivät ole vielä niin selkeästi jäsentyneet, eli feministien voimin pimennossa pidetyn suuren yleisön pariin.\nUusi Suomi saattaisi olla hyvä foorumi tälle asialle, sehän on Heiskalan tutkintapyynnönkin vaiheetkin aina ensimmäiseksi julkaissut. Miksette kirjoittaisi sinne?\nSiis mihin sitä kolehtirahaa oikein tarvitaan? Onko kyse siis jostain muusta kuin siitä, että poliisi päätti, ettei tee esitutkintaa epäasiallisesta Tulta munille -ohjelmasta?\nOma käsitykseni jo etukäteen oli se, että tuosta tuskin tulisi kansanryhmää vastaan kiihottamisesta ainakaan tuomiota. Toisaalta minusta on oikeastaan hyväkin, ettei sananvapautta suitsita liikaa. Nyt voi jatkossa entistä turvallisemmin mielin siis kaataa naistenkin niskaan kollektiivisesti kaikenlaista törkyä.\nHappoa naamalle, terveisin homo\nNaisoikeuden professuurista kehkeytyi tasa-arvoriitaHomo\nTee homo sitten jotain, äläkä vain täällä turhaan uhoa.\nMiettisit sitten kanssa vähän. Moilasen ja Ylen toimissa on kyse sanavapauden rajoittamisesta ja valheiden syöttämisestä sen sijaan.\nVai oliko natsi-Saksassakin muka suuri sananvapaus, kun sai juutalaisia miten vain vapaasti valtion mediassa herjata?\nAnonyymi ankka, tie helvettiin on kivetty hyvillä tarkoituksilla. Tällaiselle läheistä sukua oleva think of children -tyylinen touhu on ajanut niin erilaista sensuuria kuin esimerkiksi pistänyt raastuvaan seksirikollisina itsestään alastonkuvia ottaneita teinejä yms.\nJos vähemmän mairitteleva keskustelu kriminalisoidaan, niin mitä luultavimmin silloin myös kriminalisoidaan vähemmän mairitteleva keskustelu naisista. Silloin on suuri vaara siitä, että täysin faktapohjainen kritiikkikin tukahtuu tai tukahdutetaan. Hieman samaan tapaan kuin jo nykyään voi tulla tuomituksi oikeudessa kansanryhmää vastaan kiihottamisesta, vaikka on esimerkiksi vain nostanut esiin kiistattomia tilastotietoja maahanmuuttajataustaisten rikollisuudesta.\nVaikka en rasisismista erityisemmin välitäkään, niin pidän nykyisenlaista lainsäädäntöä monella tapaa varsin huonona asiana, vaikka tarkoitus kenties on jollain tapaa tarkasteltuna hyvä.\nHelsinki: Take back the night!Näin se menee jälleen. Julistetaan, että kaupunkitila kuuluu kaikille, mutta vain naisten kokema väkivallan uhka katsotaan vastustamisen arvoiseksi.\neli homo ei siis aio tehdä mitään, kunhan valittaa.\nmiten homo kuvittelee että hänen ihmisoikeutensa voisivat toteutua, jos hän ei välitä edes jokaisen ihmisen yhteisistä ihmisoikeuksista.\nmoilasen ja yleisradion toiminnassa on kyse sanavapauden tukahduttamisesta, ei sen puolustamisesta, vai onko sinulle tarjottu yleisradiosta viikottasta ohjelma-aikaa vastakkaisen näkemyksen esittämiseen.\n"Olisi hyvä jos miehet ja naiset tuntisivat jonkinlaista yhteisvastuullisuutta asioiden korjaamiseen."\nHenry Laasasen "Naisen seksuaalinen valta" on tällaista yhteisvastuullisuutta. Samoin minun kirjoitukseni tällä palstalla. Yllämainitun teoksen liittäminen koulujen opetusmateriaaliksi olisi ehkä käänteentekevintä. Tällä hetkellä tuota kirjaa (suotta) yritetään pitää sukupuolten välisiä ongelmia liioittelevana, vaikka totuus on vielä painettuakin sanaa\nNaiset kyttäävät statusta,\nkärkkyvät miehissä statuksen aliominaisuuksia, kuin verikoirat lihanpaloja. Mies on yleensä vain pelinappula, neekeri, hervoton suorittaja, koira, jolla ei ole suurempaa arvoa ilman tiettyä statusta. Ja naiset nappaavat tämän statuksen ja seksuaalisuuden kautta annostelevat tietyn määrän arvoa kullekin miehelle.\nLiekö kovin hyödyttävää\nkäydä asiasta keskustelua poliisin kanssa. Toki se haarakin on syytä käydä lävitse, jos Heiskala viitsii, mutta tasa-arvoinen maailma alkaa siitä, kun naisten seksuaalinen valta tiedostetaan ja tämä päätös vahvisti jälleen sen, ettei sitä tiedostettu.\nSiitä vaan hullut tekemään\nanonyyminimimerkeillä kymmeniä AMPUKAA TYHMIÄ NAISIA-sivustoja.\nLopputulos on varmastikin se, että miehet tuomitaan.\nKyllä oikeustietä on säännöllisin välein yritettävä. Muutoin on feministien hyvä sanoa ettei heidän toimintansa ketään oikeasti haittaa, kenellekkään vahinkoa aiheuta, ja ettei ketään syrjitä.\nKun ei ole edes poliisille tutkintapyyntöä laitettu.\nJulkisuusarvo ja feministin\nhermostuttamisefekti on poliisin kanssa keskustelemisessa ihan toinen kuin täällä rupattelemisessa.\nAnonyymi ankka, et ilmeisesti nyt oikein tajua mistä sananvapaudessa on kyse. Ei sananvapautta tarvita mihinkään pelkästään säästä tai muusta varsin harmittomasta ja kiistaa herättämättömästä keskustelemiseen, koska ei sellaista varmaan edes useimmissa diktatuureissa viitsittäisi kieltää. Sananvapautta tarvitaan nimenomaan ikävien ja kiistanalaisten asioiden käsittelemiseen ja sananvapauden rajoitusten pitäisi olla varsin vähäisiä.\n"Julkisuusarvo ja feministin\nhermostuttamisefekti on poliisin kanssa keskustelemisessa ihan toinen kuin täällä rupattelemisessa."\nTämä on tällä hetkellä välttämätötömin pohja Suomessa käytävälle miesasiakeskustelulle.\nTällä palstalla on todennäköisesti myös poliittisia tai vaikutusvaltaisia seuraajia (ainakin ajoittain).\nMitä enemmän miesasiaa\npäästetään valtamediaan sitä parempi, mutta en pidä poliisin kanssa taistelua siitä saako käyttää aseita osana sukupuolien välisen toiminnan kehittämisen kuvitusmateriaalina kovin keskeisenä. Tietysti sillä voi jotain merkitystä olla, mutta loppujen lopuksi yhteiset arvot ja asenteet ovat niitä, jotka ratkaisevat. Eivät poliisien rajanvedot, jotka yrittävät olla seurausta niistä.\nJos poliisit olisivat\nvetäneet Moilasen oikeuteen... no en viitsi spekuloida. Kuten nähtiin ei se ollut mahdollista.\n"Sananvapautta tarvitaan nimenomaan ikävien ja kiistanalaisten asioiden käsittelemiseen ja sananvapauden rajoitusten pitäisi olla varsin vähäisiä."\nJep. Sinänsä ihan hyvä, että Moilasen kohdalla sananvapaus toimii. Se on aina feministeille tappioksi, sitä paitsi. Olisi vain suotavaa, että samasta sananvapaudesta saisivat sitten nauttia kaikki muutkin, mielipiteistään riippumatta. Nyt ei vain niin taida olla.\nMoilasen kohdalla suurin ärtymys kohdistuu YLEen , joka näin törkeän seksistisen ja miesvihamielisen ohjalman lähettämisellä rikkoo omia arvojaan ja tehtäväänsä vastaan. No, asenteellista roskaahan se on koko pulju tulvillaan muutenkin.\n"Moilasen kohdalla suurin ärtymys kohdistuu YLEen , joka näin törkeän seksistisen ja miesvihamielisen ohjalman lähettämisellä rikkoo omia arvojaan ja tehtäväänsä vastaan. No, asenteellista roskaahan se on koko pulju tulvillaan muutenkin."\nYLE pystyy esittämään\nfeminismiä, muttei maskulismia.\nMiehen oikeudet=Pervojen oikeudet. Naisten oikeudet=Vapaus ilman pervoja.\nPalataanpa homot aiheeseen. Toimiko natsi-Saksassa tuo teidän uskottelema sananvapaus,kun juutalaista sai yksipuolisesti parjata mediassa, ihan samall tavalla kuin Anne Moilanen saa yksipuolisesti parjata miehiä Suomen mediassa? Aika luuseripalsta.\nNatsi-Saksassa sananvapaus ei toiminut kovinkaan hyvin, koska vain juutalaisia ja joitain muita erityisryhmiä sai parjata, mutta ei esimerkiksi vallanpitäjiä tai kansallissosialismia.\n"mutta en pidä poliisin kanssa taistelua siitä saako käyttää aseita osana sukupuolien välisen toiminnan kehittämisen kuvitusmateriaalina kovin keskeisenä."\nEi Heiskalan tutkintapyynössä ollut kyse mistään pyssyn näyttämisesta kuvituksessa.\nLukisit ensin sen mitä tutkintapyyntö esitti ; asetta ei edes mainittu tutkintapyynnössä ja sen liitteissä. Ootkos bmad vähän pelle?\n"Natsi-Saksassa sananvapaus ei toiminut kovinkaan hyvin, koska vain juutalaisia ja joitain muita erityisryhmiä sai parjata, mutta ei esimerkiksi vallanpitäjiä tai kansallissosialismia."\nalat ymmärtää mitä kirjoitin.\nAnonyymi ankka, kyllähän minä olen koko ajan ymmärtänyt mitä kirjoitat, mutta sinä sen sijaan et ilmeisestikään ole ymmärtänyt mitä minä olen kirjoittanut. Se, että Moilanen saa latoa typeryyksiään ja haukkumisia kollektiivisesti miesten niskaan merkitsee myös sitä, että myöskään miehet eivät voi tulla tuomituiksi kansanryhmää vastaan kiihottamisesta kaataessaan likapyykkiä kollektiivisesti naisten niskaan.\n"Se, että Moilanen saa latoa typeryyksiään ja haukkumisia kollektiivisesti miesten niskaan merkitsee myös sitä, että myöskään miehet eivät voi tulla tuomituiksi kansanryhmää vastaan kiihottamisesta kaataessaan likapyykkiä kollektiivisesti naisten niskaan.\nSekö on tarkoituksesi? Ajattelin että voisi olla vähän rakentavampi ote.\nHeiskalan tutkintapyynnössä puhutaan sananvapaudesta ja puolueettomasta tiedonvälityksestä, ei likapyykkien kaatamisesta kenenkään niskaan, ei ainakaan puolueettoman tiedonvälityksen kustannuksella ja vastaväittäjää sensuroiden. Niin kuin Yleisradio ja Anne Moilanen toimii.\nAnonyymi ankka, se missä menee likapyykin raja, on kovin subjektiivista. Maahanmuuttaja-asioissa kiistattomien tilastollisten faktojen esittäminen voi riittää vähintäänkin syytteeseen, ellei tuomioonkin kiihotuksesta kansanryhmää vastaan. Minusta tällainen sananvapauden rajoittaminen on vähintäänkin ongelmallista.\nToisaalta, jos ryhmän A jäsenet kaatavat likapyykkiä ryhmän B niskaan rikkomatta lakeja, niin silloin minusta on ihan paikallaan, että myöskään ryhmän B kaataessa vastaavalla tavalla likapyykkiä ryhmän A niskaan ei ole kyse lain rikkomisesta.\nMitä tulee sitten puolueettomaan tiedonvälitykseen, niin sekin on vähintään jossain määrin subjektiivinen asia. Enkä kannata lakeja, jotka esimerkiksi kriminalisoivat sen yhden totuuden kyseenalaistamisen, että keskitysleireillä tapettiin täsmälleen 6 miljoonaa juutalaista. Kyllä tällaisistakin asioista pitäisi voida väitellä puoleen jos toiseenkin.\nKokonaan eri asia on se, että mitä pitää sopimattomana tai typeränä käytöksenä. Mutta yhteiskunta jossa kaikki sopimaton käytös tai typeryys yritetään kriminalisoida, ei ole kovin mukava eikä inhimillinen.\nToivon lämpimästi, että naisiin kohdistuva sanailu saa tästä lisäkipinää, jotta kritiikin jakamisessakin saavutetaan tasa-arvo. Syytteitä ei näemmä tarvitse pelätä, kunhan muistaa kohdistaa sanansa tasapuolisesti kaikille valkoihoisille naisille. Äärimmäisyyksiin viedyt yleistykset ja puolivillainen teoretisointi on sitä paitsi hyvää viihdettä.\nLähtölaukaus on ammuttu. Tulta toosaan aasinaivoisille naistoimittajille älyllisesti laiskoille feministeille!\nPorno yli 60-vuotiaista tai vammaisista kriminalisoidaan?Ja seuraava askel lienee pistää vankilaan ja merkitä loppuelämäkseen seksirikollisiksi vammaiset tai 60-vuotta täyttäneet, jotka ovat ottaneet itsestään esimerkiksi alastonkuvan...\n"Toisaalta, jos ryhmän A jäsenet kaatavat likapyykkiä ryhmän B niskaan rikkomatta lakeja, niin silloin minusta on ihan paikallaan, että myöskään ryhmän B kaataessa vastaavalla tavalla likapyykkiä ryhmän A niskaan ei ole kyse lain rikkomisesta."\nNäinkö oletat Suomessa olevan käytännön. Kuvittelet siis että mies ja nainen olisivat Suomessa tasa-arvosia. Eivät ole, ja sen perään tuo tutkintapyyntö kyseli. Heiskala ilmaisi asiaa tutkineelle poliisille mielipiteensä tämän toiminnasta aika selvästi.\n"Mitä tulee sitten puolueettomaan tiedonvälitykseen, niin sekin on vähintään jossain määrin subjektiivinen asia. Enkä kannata lakeja, jotka esimerkiksi kriminalisoivat sen yhden totuuden kyseenalaistamisen, että keskitysleireillä tapettiin täsmälleen 6 miljoonaa juutalaista. Kyllä tällaisistakin asioista pitäisi voida väitellä puoleen jos toiseenkin."\nVähäinen vain on se kyseenalaistaminen mitä feministisen Suomen tasa-arvosta sallitaan valtion ja median taholta. Elämme tasa-arvottomassa, keskustelemattomassa, feminatsi-Suomessa.\nMutta yhteiskunta jossa kaikki sopimaton käytös tai typeryys yritetään kriminalisoida, ei ole kovin mukava eikä inhimillinen.\nEtenkin kun sitä ei koskaan tehdä puolueettomasti ja yksilöiden suojelemiseksi toisilta yksilöiltä, viranomaisilta, korporaatioilta jne.\nVaan yleensä lähinnä eliitti hyötyy tuollaisesta, ja kansan olot kurjistuvat alati. Yleensäkin olen samaa mieltä tuosta asiasta kanssasi - eihän hyvyys ole minkään arvoista, jos se on pakotettua hyvyyttä. Siis jos ei ole mahdollisuutta valita pahuutta, vaan pelkästään hyvän ja hyvän välillä, mitä arvoa on silloin hyvän valitsemisella..?\nSitäpaitsi ihmiset ovat keskimäärin suhteellisen alhaisella tasolla tässä maailmassa, heidän pitää voida saada olla sitä mitä oikeasti ovat, ja ajatella ja tuntea mitä ikinä haluavat. Mielestäni sanan pitäisi aina olla täydellisen vapaa. Siis sanavirtojen uomia voi aina tapauskohtaisesti toki kontrolloida, mutta ei voi olla sanoja, jotka ovat laittomia sanoa, tai kirjaimia, jotka ovat laittomia kirjoittaa. Eihän esim. kirjassa kirjoitettu teksti ketään satuta. Kirjaa ei näes ole pakko lukea.. jne.\nItse soisin että esimerkiksi olisi aivan laillista loukata minun kunniaani mielin määrin sanoilla, jos vastineeksi siitä saisin elää yhteiskunnassa, jossa sananvapaus ja yksilönvapaudet toteutuvat mahdollisimman laajasti ja ilman turhaa niuhottamista ja nipoilua.\nInhimillisyyteen kuuluu laaja kirjo myös hyvin paheksuttavina pidettyjä asioita, ja jonkinlaista joustavuutta pitäisi mielestäni olla kaikessa, ei yhteiskunnan tarvitsisi olla nollatoleranssipoliisivaltio, jossa kaikki on elämättömästi säädetty ja päätetty ja jossa ihmiset elävät ahtaita lokeroita ja piukalle vedettyjä viivoja pitkin, ja sitten törmäävät tiiliseinään jos tekevät vahingossa pienenkin virheen.\nKaikkea ei tarvitsisi mitata kolikoissa, eikä sekuntien tarvitsisi olla niin arvokkaita. Esimerkiksi kaupat voisivat olla auki leppoisammin - kuten joskus ennenvanhaan kuulemma saattoi joku koputtaa kyläkauppiaan ovelle vaikka joskus yömyöhälläkin, ja jos kauppias sattui olemaan hereillä ja hyvällä tuulella, hän saattoi avata kaupan hetkeksi, jotta tuo asiakas pääsee ostoksille. Tällainen mukava, inhimillinen joustavuus ja rentous on lähes täysin kadonnut tai ainakin hyvää vauhtia katoamasas tästä maailmasta, eikä se voi olla hyväksi kenellekään.\n(ei lopulta edes niille yksilöille, joilla on suurin valta ja omaisuus tässä maailmassa) ..\nAnonyymi ankka, voi hyvinkin olla mahdollista, että miestä joka kaataisi samalla tavalla likapyykkiä naisten niskaan kuin mitä Moilainen on kaatanut miesten niskaan, paheksuttaisiin enemmän. Mutta kokonaan eri asia on se, että olisiko kyse edes siinä tapauksessa rikoksesta nimeltä kansanryhmää vasten kiihottaminen.\nKäsittääkseni mikään ei puhu sen puolesta, että edes miehen ollessa naisten haukkujana, voitaisiin tuomita kansanryhmää vasten kiihottamisesta. Käsittääkseni ei ole yhtään oikeustapausta, jossa mies olisi tällaisesta tuomittu tai edes syytetty kiihottamisesta kansaryhmää vastaan, kun mies on arvostellut naisia. Lisäksi erittäin olennainen seikka on se, että tiettävästi sukupuolet eivät ole laissa tarkoitettu kansanryhmä.\nNuo Antti Heiskalan jutut voivat olla ihan hyvää tarkoittavia, joskin mielestäni hieman lyhytnäköisiä. Niissä on kuitenkin olennaisena ongelmana se, että lakeja ja sopimusten velvoittavuutta yritetään väkisin tulkita toisella tavalla kuin ne on kirjoitettu. Kyllähän Moilasen toiminta voi olla paheksuttavaa ja saattaisi jopa täyttää jonkin toisen rikoksen tunnusmerkit, mutta on hyvin vaikea nähdä miten niistä saisi tuomittua kiihottamisesta kansanryhmää kohtaan.\nEtte sitten ymmärtäneet mitään siitä mistä tutkintapyynnössä puhuttiin.\nAnonyymi ankka, luulenpa että sinä ja tutkintapyynnön kirjoittajat ovat suunnilleen ainoat, jotka eivät tajunneet tutkintapyyntöä. Mutta ilmeisesti koko muu maailma on väärässä.\nLuulenpa, että joko trollaat pahankertaisesti tai sitten kognitiiviset rajoitteesi yksinkertaisesti estävät ymmärtämisesi. Niin tai näin, niin taidan päättää omalta osaltani keskustelun hedelmättömänä tähän. Kannettu vesi ei kaivossa pysy.\nTuo anonyymijankkaus näemmä alkoi heti, kun kirjautumispakko poistettiin...\nEikö homolle ole väliä vaikka valtio ja sen viroissa olevat virkamiehet syrjivät, sukupuolen perusteella, myös yleisradiossa.\nSuomessa homot hakkaavat ja tappavat naisia läjäpäin!


Kirkasvalokuulokeyhtiö Valkee tähtää USA:han - KL: "Iso osa amerikkalaisista selkeästi tarvitsee meidän tuotettamme" - Talouselämä\nKirkasvalokuulokeyhtiö Valkee tähtää USA:han - KL: "Iso osa amerikkalaisista selkeästi tarvitsee meidän tuotettamme"\nTalouselämä 6.10.2016 19:56\nKirkasvalokuulokkeita valmistavan oululaisen Valkeen toimitusjohtaja Aki Backman uskoo, että kirkasvalokuulokkeiden myynti Yhdysvalloissa voi lähteä kovaan kasvuun.\nValkee teki edellisellä tilikaudellaan tappiota 1,6 miljoonaa euroa ja vuotta aiemmin tappiot olivat melkein 2,3 euroa. Kahdeksan toimintavuoden ajalta tappiot ovat jo 8,4 miljoonaa euroa.\nLiikevaihdon nopea lasku on yhtiölle keskeinen ongelma.\n”Liikevaihto on vähentynyt, kasvua tässä tietysti haetaan. Liikevaihto tulee käytännössä ulkomailta. Kasvua haetaan tällä hetkellä pääasiassa USA:ssa”, Backman kertoo.\nValkeen konsepti Yhdysvalloissa on myydä tuotteita verkkokaupoista.\n”Meillä on useita isoja jälleenmyyjiä siellä. Asiakkaat ovat lähinnä ihmisiä, jotka ovat kiinnostuneita itsensä kehittämisestä, biohakkereita ja entistä enemmän ihmisiä, jotka kärsivät talviväsymyksestä. Tuotenimi USA:ssa on HumanCharger.”\nJotta yhtiö pääsisi nollatulokseen, täytyisi sen myynnin kasvaa kolme-nelinkertaiseksi.\nNäyttääkö siltä, että se on USA:ssa mahdollista?\n”Onhan se mahdollista, siellä on iso markkina, ja iso osa amerikkalaisista selkeästi tarvitsee meidän tuotettamme varsinkin pohjoisissa osavaltioissa. Talvellahan sielläkin on pimeätä ja sataa”, Backman sanoo.\nLue juttu kokonaisuudessa Kauppalehdestä.


Su, 03/07/2021 - 22:03\nPysyväislinkki Lähettänyt Su, 03/07/2021 - 22:03 käyttäjä Fairouz (ei varmistettu)\nOlen kiinnostunut menemään töihin ;)\nMa, 03/08/2021 - 13:51\nPysyväislinkki Lähettänyt Ma, 03/08/2021 - 13:51 käyttäjä Nuortenelämä Sini\nKiva juttu, että haluat töihin. Töitä voi hakea erilaisten työnhakukoneiden kautta tai vaikkapa menemällä paikan päälle kysymään olisiko liikkeellä töitä tarjota. Yllä olevasta artikkelista löydät vinkkejä ja neuvoja 14-vuotiaille, jotka haluavat tehdä töitä.\nT. Sini - Nuortenelämä.fi\nPe, 03/05/2021 - 09:48\nPysyväislinkki Lähettänyt Pe, 03/05/2021 - 09:48 käyttäjä Svjetlana (ei varmistettu)\nTyttäreni täyttää huhtikuussa 16 vuotta ja on peruskolulussa , 8. luokassa. Paljonko tuntia viikossa saa tehdä töittä nyt ( ennen kesää), paljonko loman aikana ( vappu, pääsiäinen) ja paljonko kesä lomalla?\nPe, 03/05/2021 - 11:04\nPysyväislinkki Lähettänyt Pe, 03/05/2021 - 11:04 käyttäjä Nuortenelämä Sini\nTyttäresi ilmeisesti suorittaa vielä oppivelvollisuuttaan, joten häntä koskevat samat säännökset kuin 14-vuotiaita. Koulupäivinä hän saa työskennellä enintään 2 tuntia päivässä, kuitenkin niin, että työaika ja opiskeluaika yhteensä eivät ylitä kahdeksaa tuntia. Viikonloppuisin töitä saa tehdä enintään 7 tuntia päivässä. Loma-aikana töitä saa tehdä enintään puolet koulun loma-ajasta eli jos kesäloma kestää 10 viikkoa, töitä voi tehdä 5 viikkoa. Päivittäinen työaika myös lomien aikana on 7 tuntia päivässä ja 35 tuntia viikossa.\nKesätöitä kannattaa alkaa hakemaan mahdollisimman pian, vinkkejä siihen löytyy täältä Nuortenelämä.fi:n artikkelista Kesätyöt.\nSu, 03/07/2021 - 17:40\nPysyväislinkki Lähettänyt Su, 03/07/2021 - 17:40 käyttäjä Anni (ei varmistettu)\nOlen täyttänyt jo 14, halusin kysyä saako esim. jakelusta tai muusta myös palkan?\nTi, 03/09/2021 - 10:45\nPysyväislinkki Lähettänyt Ti, 03/09/2021 - 10:45 käyttäjä Nuortenelämä Sini\nKyllä, lehtien ja mainosten jakamisesta saa palkkaa, samoin kuin muistakin töistä. Työn alussa on tärkeää tehdä työnantajan kanssa työsopimus, josta selviää esimerkiksi palkan määrä ja päivä, milloin palkka maksetaan. Kannattaa kurkata täältä Nuortenelämä.fi-sivuilta artikkeli Työsuhde. Sieltä voit lukea lisää aiheesta.\nKe, 02/17/2021 - 22:23\nPysyväislinkki Lähettänyt Ke, 02/17/2021 - 22:23 käyttäjä Rasmus (ei varmistettu)\nJos täytän heinäkuussaa 14 voinko aloittaa kesäkuun alussa.\nPe, 02/19/2021 - 10:24\nPysyväislinkki Lähettänyt Pe, 02/19/2021 - 10:24 käyttäjä Nuortenelämä Sini (ei varmistettu)\nTarkoitat ilmeisesti, että voitko aloittaa kesätyöt jo kesäkuussa, jos täytät heinäkuussa 14? Kyllä voit!\nSinä vuonna, kun täytät 14 vuotta voit tehdä kesätöitä. Kesälomastasi voit kuitenkin tehdä töitä vain puolet loma-ajasta. Yllä olevasta artikkelista löydät ohjeita, mitä töitä voit esimerkiksi tehdä. Kesäduuni.org-sivustolta löydät alle 18-vuotiaille suunnattuja kesätöitä.\nMa, 02/22/2021 - 22:39\nPysyväislinkki Lähettänyt Ma, 02/22/2021 - 22:39 käyttäjä Pedja (ei varmistettu)\nMitä voin tehdä kesä työkseen 14vuotiaaks


ANDRE VEI: joulukuuta 2014\nMIETTEITÄ TÄSTÄ JA TULEVASTA\nVuosi 2014 alkaa olemaan paketissa tunnin sisään. Vuoteen on mahtunut jonkun verran elämän hienoimpia hetkiä, liiakseenkin arkea ja työntekoa sekä uusia haaveita tulevaa varten. Tämä vuosi ei ollut läheskään tapahtumarikkain tai onnistunein, ei yksi parhaista tai ikimuistoisin vaikka elämä sai ihan uuden suunnan maaliskuussa kun ostin oman kodin. Onneksi edes se tapahtui koska muuten ei oikein mitään jäisi käteen pieniä asioita lukuunottamatta vaikka eihän uuteen työpaikkaan pääseminenkään mikään toissijainen asia ole tai se, että on pärjännyt yli puolet korkeammalla veroprosentilla mitä on tarvinutkaan. Tämä vuosi vei multa paljon jaksamista mutta antoi saman verran opettavia hetkiä omasta jaksamisesta ja siitä, että mä saavutan asioita jos vaan tarpeeksi kovaa tahdon.\nSeuraavan vuoden toivon olevan paljon parempi. Aion tehdä uuden vuoden lupauksia joista jotkut on koko elämän muuttavia ja jotkut hyvinkin pieniä kuten veden juonnin lisääminen tai kynsien laitattaminen ammattilaisella. Ei pian 22 vuotta täyttävän tarvitse elää kuin perheellinen vanhempi. Voin laskea sen veroprosentin siedettävään, törsätä rahaa turhanpäiväisyyksiin ja välillä vain olla välittämättä yhtään mistäkään. Aina olen ollut pikkuvanha huolehtija ja se verottaa liiakseen ollakseen sen arvoista. Vuonna 2015 aion keskittyä enemmän turhanpäiväisyyksiin, käydä kirppareilla useemmin, kirjoittaa blogia kolme kertaa enemmän kuin tänä vuonna, valokuvata päivittäin, syödä enemmän hedelmiä ja juoda vettä, aloittaa lihaskuntoharjoitukset, huolehtia ja rakastaa itseäni, nauttia myös tiistai päivistä, katsoa satoja elokuvia ja käydä erityisesti katsomassa niitä elokuvateattereissa, käydä teatterissa sekä ostaa paremman objektiivin kameraan. Aion tehdä tulevasta vuodesta hienon, ikimuistoisen ja tapahtumarikkaamman koska nyt mulla on täydellinen pohja sille eikä kukaan pysty rajoittamaan paitsi minä itse.\nTämän hetkiset kivut koitan sysätä sivuun ajatuksista ja nauttia vuoden vaihtumisesta yksin pinkillä kahvakuulalla heilutellen ja välillä upeita raketteja ihastellessa. Ensi vuonna toivon vuoden vaihtuvan paremmissa merkeissä ja voinneissa mutta on hei tässäkin puolensa. Kokemus se on tämäkin.\nKirjoittanut Jonna 0 kommenttia\nTunnisteet: 2014 , ajatukset , lifestyle , oma elämä\nTALVI MAALLA KAUNEIN\nSuomessa kaikki vuodenajat on kauniita ja monimuotoisia mutta omasta mielestäni meidän talvet on tuplasti kaikkia niitä kauniimpia. Kaikkialla on ainakin lähes valkoista ja kirpakka pakkanen oikein boostaa sitä kauneutta. Mä tykkään eniten vuodenajoista talvesta vaikka sormet jäätyy ja pitää pukeutua yhtä hyvin kuin eskimot ettei palellu kalikaksi tai sitten masokistisesti pukeutuu samanlailla kuin syksyllä ja palelee. Eilen Tapaninpäivänä oli kyllä mahtava talvipäivä seittemän asteen pakkasella ja auringonpaisteella. Pääsin nauttimaan vielä päivästä isän luona landella. Lumisotaa, pikkusiskon hiihtämisen seuraamista ja lumihangessa kahlaamista 8-vuotiaiden tyttöjen majapaikkojen esittelykierroksella. Puhelimen näpräily sisällä lämpimässä ei edes voittanut sitä hangessa kahlaamista vaikka sukat ja housut oli läpimärät. Maalla talvetkin näyttää ihan erilaisemmilta jo ihan senkin perusteella, että lumi on oikeesti puhtaan valkoista eikä mustaa.\nTässä on helppo pakkasta kehua kun lämmittelee villasukat jalassa ja on viltin alla. Koko päivänä en ole edes ulkona käynyt, mitä nyt ikkunan avasin ja nappasin ikkunalaudalta lunta. Jouduin perumaan suunnitelmiani kipujen takia vaikka oon tänäänkin popsinut pari grammaa tulehduskipulääkkeitä ja koittanut ylläpitää liikeratoja käsissä ja selässä. Olo on ihan loistava kun vaikka siivoo mutta auta armias kun istahdat sohvalle. Siinä joko istut tai itket ja nouset. Parempi siis istua vaan vaikka hallaa se tekee. Kohta on kuitenkin noustava ylös kun pitää siirtää jouluyöstä asti lojuneet joululahjat pois keskeltä olohuoneen mattoa ja laittaa lahjakortit lompakkoon ettei huomisella shoppailureissulla tajua niitä kotio jättäneensä. Ei olisi mitenkään epätyypillistä mulle unohtaa niitä koska kuinkahan monesti on jäänyt kotiin bussikortti vaikka tarkoitus olisi mennä vain lataamaan bussikortti. Hajamielinen vain harvoin mutta aina niissä ärsyttävimmissä asioissa.\nAiotteko mennä alennusmyynneille?\nKirjoittanut Jonna 2 kommenttia\nTunnisteet: ajatukset , lifestyle , oma elämä , perhe , talvi\nAatto takana päin mutta muutama jouluinen päivä vielä tässä aikaa nautiskella. Joulupäivän vietto on itselläni ollut vaikeaa koska tuskaisen jouluyön takia oon pääosin viettänyt koko päivän lattialla tai sängyllä peiton kanssa maatessa. Ei, en ole kumonnut alkoholitonta elämäntapaani ja laittanut eilen ranttaliksi vaan kertakaikkisen kammottavat kivut vaivaavat edelleen. Ponnistin kuitenkin ja laitoin muutamia eilen kuvattuja kuvia photofiltreen ja tein pikaisen kollaasin. Välillä kummastelen tätä mun ajatusmaailmaa mitä varmasti monilla bloggaajilla on. Se pakottava tunne tehdä ja tuottaa vaikka oma jaksaminen pitäisi olla tärkeysjärjestyksen ensimmäisillä sijoilla. Onneksi kuitenkin sohvalla on mukava istua peittoon kääriytyneen ja ajatus siitä, että saan ainakin jotain tehtyä.\nEilinen aattopäivä oli puhtaasti tunnetilojen vuoristorataa. Harmituksesta onneen ja kaikkea siltä väliltä mutta onneksi kuitenkin pääosin tunnelma oli itselläni hyvä. Ihaninta kaikessa oli se, että antamani lahjat todella toivat sellaisia reaktioita mitä kuvittelinkin. Kyyneliä ja liikuttumista ei siis säästelty. Ensimmäistä kertaa pitkään aikaan tai jopa ekaa kertaa halasin ihmistä jonka kanssa en tule toimeen muutamia tunteja kauempaa samassa tilassa. Ne muutamat hetket pelasti mun aaton. Mahtavaa ruokaa mummulassa ja erityisesti äidin luona, hautuumaalla käynti isovanhempien kera, jouluelokuvan katselua, nauramista, armeijaan lähtevien veljien kiusaamista, typerän juomapelin seuraamista, rentoutumista ja häkeltyneitä tuntemuksia kaikista joululahjoista mitä itse sain.\nUusioperheissä on se hyvä puoli, että joulu harvemmin keskittyy vain yhteen tai kahteen päivään ja senpä vuoksi mun aattoni jatkuu vielä huomennakin kun suuntaan isäni luokse. On tää joulunaika hienoa ja hieman kauhistuttaa ajatus lähestyvästä arjesta. Olispa elämä aina näin rakkauden ja rauhan täyteistä. Kunpa kaikki ihmiset panostaisivat läheisiinsä joka päivä näin paljon. Onneksi kuitenkin on edes se muutama päivää jolloin monilla on hyvä olla!\nSeuraavaksi isken kiinni omiin koskemattomiin jouluruokiini sekä juustoihin ja alan nauttimaan niitä katsellen jotain hyvää elokuvaa.\nViettäkää ihana joulupäivä!\nTunnisteet: joulu , lifestyle , oma elämä , perhe\nTäältä alkavan jouluhälinän keskeltä halusin tulla toivottelemaan teille hyvää joulua ja tietenkin tekemään viimeisen luukun valmiiksi. Jouluntoivotukset jos mikä on sopiva luukun aihe viimeiseen joulukalenterin luukkuun. Muistakaa rentoutua, levätä, pitää hauskaa ja syödä paljon. Marsutkin hirmuisen innokkaan unisina lämpenivät silminnähden mun joulukuvayrityksille ja siitä johtuen tarjolla on hieman epätarkka kuva mutta sitäkin suloisempi. Huh, nyt pitää kuitenkin jo kiirehtiä koska paljon asioita tapahtumassa tänään eikä sitä kerkeä muuten kaikkea jos tähän unohtuu kirjoittelemaan pitkäksi aikaa.\nTunnisteet: joulu , joulukalenteri , lifestyle , oma elämä\nLUUKKU 23: KOTOISASTI VAI KAUNIISTI?\nOon viettänyt valehtelematta mun kylpyhuoneen peilin edessä tänään enemmän aikaa kuin oon koko kahdeksan kuukauden aikana mitä tässä oon asustellut. Se oikeestaan lähti viimeillasta kun kaivoin ekaa kertaa varmaan reiluun puoleen vuoteen kynsilakkoja esiin ja lakkasin kynteni jouluisemmaksi. Ajatus lähti sitten siitä, että aattona voisin panostaa ehkä hieeeman normaalia enemmän ulkonäkööni enkä vain vetäistä kymmenen minuutin meikkejä naamaani ja kieputtaa hiuksia nutturalle ylivenyneellä pompulalla. Pyjamassa ja ilman meikkiä kerkeen kuitenkin oleen melkein puoleenpäivään asti.\nAikaisemmin jouluina en ole niinkään laittautunut erityisemmin vaikka jouluaterialle laitetaankin vähän paremmat vaatteet. Ajatuksena olisi huomenaamulla herätä ennen lastenohjelmien alkua ja laittaa hiukset kunnolla kikkuroille. Edessä on piiiiitkä päivä ja voi olla, että kikkuroita ei toisella jouluaterialle enää ole koska sitä vietellään viidenkuuden aikoihin ja senkin jälkeen pitäisi vielä olla monenmonta tuntia ihmisten parissa. Onneksi sentään läheisten seurassa äidillä ja mummulassa.\nHiusten kikkuroimisen, kunnon meikkien laittamisen ja kynsien ehostamisen lisäksi tarvis kuitenkin pukea jotain ja se jos mikä tuotti mulle ongelmia. Mustat paksut legginsit, pitkä musta kimalleneulepaita ja koruja. Eiköhän se ole tarpeeksi jouluista. Suomalaisille se on ainakin varmaan ihan fine, että pukeudutaan mustaan jouluna koska se on meidän kansallisväri pukeutumisessa. Pitää myös olla mukavat vaatteet päällä koska ei kukaan jaksa juosta ympäri hautuumaita ja istua monen montaa hetkeä autossa jos siihen päälle pitäisi vielä ähkyyn asti änkeä jouluruokaa päälle ja olla hymyilevä.\nKotoisasti vai kauniisti laittautuminen jouluna?\nTunnisteet: ajatukset , joulukalenteri , lifestyle , oma elämä\nLUUKKU 22: ÄLÄ KOSKAAN UNOHDA\nNäin joulun kynnyksellä on ehkä aiheellista muistutella sinne omien jouluhössötysten sekaan myös niitä ajatuksia, jotka on todellisuutta. Jouluna haluaa kadottaa sen todellisuuden ja vain keskittyä nauttimiseen. On kuitenkin sellaisia asioita, jotka ei pitäisi koskaan menettää paikkaansa ihmisten ajatuksissa edes jouluna.\n26.12.2014 tulee kymmenen vuotta Intian valtameren maanjäristyksestä, joka surmasi reilusti yli 200 000 ihmistä. Mukaanlukien 179 suomalaista. Neljä heistä oli Aki Sirkesalo, hänen vaimonsa sekä 4 - ja 8 vuotiaat lapset. Sauli Niinistö oli kahden poikansa kanssa samaan aikaan Khao Lakissa ja pelastui kiipeämällä puhelinpylvääseen. Meidän maamme istuva presidentti. Tsunami kosketti jokaista suomalaista ja koko maailmaa. Se osui meistä hyvin kauas mutta silti niin lähelle. Suomessa on tällä hetkellä monta perhettä, jotka menettivät jonkun rakkaan tuona kyseisenä päivänä luonnonvoimille ja tänä jouluna joku äiti voi vaan katsoa menetettyjen lapsiensa kuvia koskaan heitä uudestaan näkemättä. Tämä on yksi surullinen tapahtuma maailmassa mutta ei ainut. Maailma menettää ihmisiä joka sekuntti. Joku menehtyy luotiin, joku luonnonvoimiin, joku nälkään, joku sairauteen, joku onnettomuuteen ja joku omasta tahdosta. Joulunaikaankin.\nMeidän olisi hyvä olla kiitollisia siitä mitä meillä on. Kaikilla ei ole tälläkään hetkellä varaa hankkia joulukinkkua tai jonkun perheen pieni lapsi taistelee hengestään sairaalassa. Kaikki tämä samaan aikaan kun monet juoksevat hikihatussa kaupoissa etsien mitä turhanpäiväisempiä joululahjoja, jotta saavat vain tyydytettyä pakottavan tunteen mitä ihmiset asettavat toisilleen tai vastapuolisesti on he jotka istuvat malttamattomana kotona odottaen mitä huikeimpia ja arvokkaampia lahjoja vanhemmiltaan tai sukulaisiltaan. Samaan aikaan on jossain myös ihmisiä, jotka taistelevat hengestään, elävät sodanpelossa, ovat varattomia tai yksinkertaisesti eivät omista perhettä. Meidän pitäisi muistaa se puoli, jotta me osattaisiin arvostaa sitä mitä meillä on. Voit jakaa sosiaalisessa mediassa kuvan siitä miten pitäisi arvostaa sitä mitä on koska jollain ei välttämättä ole edes sitä. Se ei kuitenkaan riitä siihen, että se on ymmärryksen tasolla. Hengähdä hetkeksi ja kuvittele miltä tuntuisi jos sulla ei olisi sitä mitä sulla on nyt. Tämä pitäisi muistaa jokaisena päivänä vuodesta.\nJoulu on taianomaista aikaa mutta silti vain muutama päivä muiden joukossa. Älä anna sen sumentaa.\nTunnisteet: ajatukset , joulukalenteri , kiitollisuus , lifestyle , oma elämä\nLUUKKU 21: JOULUISTA KOTIA\nVoitteko uskoa, että on enää kolme yötä jouluaattoon?! Miten mäkin oon niin yllättynyt tästä vaikka aloitin joulun jo reippaasti marraskuun puolella. Kuusikin pönöttänyt jo yli kuukauden paikallaan, valot päällä kertaakaan niitä pois päältä laittamatta. Terveisiä vaan paloturvallisuuden puolestapuhujille.\nAjattelin tähän luukkuun laittaa hieman kuvia mun jouluisesta kodista, joka ei kuitenkaan ole kovin jouluinen. Muutama päivä sitten puhuinkin siitä, että voisin jotain kunnon kotikuvia laittaa tänne mutta päädyin kuitenkin eriävään mielipiteeseen itseni kanssa kun tuijottelin mun valtavaa pyykkimerta, joka koostuu mun kaikista vaatteista. Päätin ahkerana sitten repästä lipastot ja kaapit tyhjäksi vaatteista makuuhuoneen lattialle ja pestä kaikki, ne puhtaatkin. Älkää kysykö mikä järjenhiven tässä on taas mukana mutta onpahan aloitettu ja loppuun asti tehtävä. Se on varmaan ihan pätevä syy miksi kunnollista kotikuvapostausta ei ole tällä hetkellä tulossa. Joulun jälkeen se voisi olla ihan mukava tehdä kun saa muutenkin kokonaisuudessa kodin "luonnolliseen tilaan".\nIhaillen katselen muissa blogeissa upeita jouluisia kotikuvia ja itsellä jouluntuntua antaa kuusi ja pari joulukoristetta. Tarviiko sitä edes enempää? Pääasia on, että tuntuu jouluiselta.. ei sen aina tarvitse näyttää siltä. Kaiken rahan ja ajan olen säästänyt joululahjoihin ja jouluruokahankintoja varten. Tässä enää ole mitään järkeä lähteä ostamaan jouluisia sisustuskoristeita. Joulua rakastan mutta pitää se tolkku pitää. Joulu on kerran vuodessa ja sen mukaan mennään. Koristeita kertyy vuosien varrella ja kerran tämä on ensimmäinen joulu omillaan niin voi koti vähän näyttää kolkolta. Eiköstä vain?\nTunnisteet: joulukalenteri , koti , sisustus\nLUUKKU 20: VIIMEINEN LASIPURKKILAHJA\nPähkäilin päivällä joulusiivousta (joka on edelleen myös kesken..) tehdessäni, että pitäisikö sitä vielä yksi nopea lasipurkkilahjaidea heittää tulille kun kerta Snowball Cookies oli varsin pidetty postauksen lukukertojen perusteella. Ajatuksena oli tehdä jotain herkkupurkkia missä on pähkinöitä koska tämä lahja on suuntaamassa tiensä isovanhempien luokse ja he suuresti rakastavat pähkinöitä. Kerran kaapista pekaanipähkinöitä löytyi niin niillä sitten lähdettiin liikkeelle.\nGoogletuksella löytyi herkullinen Brownie pekaanipähkinöistä - ohje. Ajattelin heti ohjeen luettuani, että tuon mukaan teen herkkupurkin koska se on tarpeeksi helppo isovanhempienkin toteuttaa ja ainekset ovat mieluisia. Eikä taas aikaakaan kun koko lasipurkin ainekset oli koottu yhteen keittiön pöydälle ja itse kerrosten luominen sai alkaa. Tähän ei mennyt taaskaan kuin ehkä sen reilun kymmenisen minuuttia ja siihen päälle pienen ohjelappusen kirjoittaminen lasipurkin reunalle roikkumaan. Parissakymmenessä minuutissa oli tämä pähkinäinen herkkupurkki valmiina ja vaan viimeistelyä ja paketointia vaille valmis.\n♥ 1 l Lasipurkki\n♥ 1,5 dl vehnäjauhoja\n♥ 2,5 dl sokeria\n♥ 1 tl leivinjauhetta\n♥ 2 dl rouhittua valkosuklaata\n♥ 2 dl rouhittua pekaanipähkinöitä\n♥ 1,5 dl tummaa kaakaojauhetta\n(Lisäksi leivontavaiheeseen tarvitsee 75g voita ja 2 kananmunaa)\nKirjoittaessasi ohjelappusta lasipurkin matkaan, voit lukea alkuperäisen ohjeen täältä tai katsoa tämän postauksen toisesta kuvasta mallia.\nPs. Hymyilytti tuo mun juuttinaruväkerrys kuvia katsellessa. Oliko kenties kiire päästä kuvaamaan?\nTunnisteet: diy , herkut , joulukalenteri , lifestyle , oma elämä\nLUUKKU 19: AIHEETON AIHE\nTänään on kertakaikkisesti hieno päivä. Mahtavia asioita tapahtunut, joululoma alkanut ja viitsimisprosentti on aika hyvin nollissa. Kaikki päivän uudet uutiset, myllerrys ja erityisesti lomasta johtuva onnellisuus on vienyt kaiken energian mitä yleensä olen tässä kolmen viikon aikana käyttänyt joulukalenterin kirjoittamiseen jokaisena iltana, monta tuntia. Tänään on päivä jolloin päästän itseni helpommalla ja aion tehdä tästä pienen höpöttelyluukun varsinaisen aiheen tilalla. Annettakoon se anteeksi ihmiselle, joka on tänään ollut varsinaisessa positiivisessa myllerryksessä ja totaalisesti menettänyt kaikki ideat pääkoppansa sisältä.\nTein tuossa pikaisen kauppareissun kahdeksan aikoihin koska oli huutava tarve saada joulutorttutarvikkeet ja tehdä muutama torttu täksi yöksi kun alan katsomaan Napapiirin Pikajunaa. Maailman ihanimmat suklaakonvehdit ostettu, joulutortut leivottu, glögiä litratolkulla juotavaksi, pehmeä sohva tyynyineen ja rentoutunut olo. Odotan jo sitä kun pääsen siirtämään läppärin ja muut älylaitteet pois mun lähettyviltä ja vaan keskittyä rakkaimpaan jouluelokuvaan.\nHuomenna heti aamusella kukonlaulun aikaan aion reippailla ja tehdä koko kodin joulusiivouksen, että saa senkin pois alta ja pääsee vihdoinkin viettämään joulunaikaa rauhallisissa merkeissä ilman työajatuksia tai vaatehuoneen pölyiset hyllyt itsestään muistuttelemassa aina kun oven avaa. Voisin ehkä jopa ottaa hieman kotikuvia tänne näytettäväksi vaikka koti on häiritsevän keskeneräinen mutta se varmasti tulee olemaan aika pitkän aikaa vielä, joten mitäpä siinä menettämään jos näette mun lasikuitutapetit tai tyhjähkön makuuhuoneen eripari kalusteilla. Katsotaan mitä keksin vai keksinkö ollenkaan.\nNauttikaa tästä illasta yhtä suuresti kuin itse aion!\nLUUKKU 18: JOULUELOKUVAT\nPienestä tytöstä lähtien oon rakastanut jouluelokuvia vuoden jokaisena päivänä. Monet aina ihmettelevät sitä kun lauleskelen kesäisin joululauluja tai voin ihan hyvin katsoa jouluelokuvia juhannuksena. Jouluelokuvissa on valtavan paljon itselleni merkitystä, muistojen ja fiiliksen takia. Ei ole kovin montaa jouluteemaista elokuvaa, joka ei saisi hymyä huulille tai stressiä lieventymään. Sen opin jo hyvin pienenä kun katselin mummilan telkkarihuoneessa "Mikki Hiiri ja Olipa kerran joulu" tai klassikoksi muodostunutta "Mitä tapahtui joulupukille?". Aina kuitenkin ne rakkaimmat on matkassa pysynyt mukana vaikka uusien jouluelokuvien myötä on tullut vaikka mitä helmiä kuten The Grinch, Jim Carreyn Saiturin Joulu, Nightmare before Christmas ja erityisen rakas, Napapiirin Pikajuna. Ylläolevasta kollaasista näet muutaman muunkin lempparini mutta ei siinäkään kaikki ole. Niin rakkaita ne silti ovat, että mainitsemisen ansaitsevat.\nHuomenillalla aion taatusti laskea olohuoneen ikkunaan pimennysverhot, sammuttaa ylimääräiset valot, vuorata sohvan tyynyillä ja peitoilla sekä laittaa Napapiirin Pikajunan pyörimään. Virallinen lähtölaskenta jouluaattoon alkaa aina silloin kun Napapiirin Pikajuna laitetaan tulille. Päivä ei ole tuosta noin vain valittu vaan se on tarkoituksellisesti huominen koska silloin alkaa oma joululomani, jota olen odottanut jo vaikka kuinka monta kuukautta. Oi että..\nOnko teillä rakkaita jouluelokuvia vuosien varrelta?\nJouluna on mieluista saada rahaa lahjaksi mutta sen antaminen on hieman tylsää. Raha on itselläni viimeisimpien vaihtoehtojen listassa mitä tulee joululahjojen suhteen mutta jos on tilanne milloin on vain yksinkertaisesti annettava se lahja rahana, yritän tehdä sen kivalla tavalla. Ajattelin tehdä tänä jouluna myös yhden tämmöisen lahjan koska perheessä on ihminen, jonka elämäntilanne muuttuu hetkellisesti ja raha ei varmasti tule olemaan pahitteeksi.\nIrtokarkit tässä tapauksessa on vaan siis peiteoperaatio.\nKävin ostamassa tänään tähän kilon irtokarkkeja, jotka ovat lahjan saajan lemppareita sekä käytin hieman pahvia, teippiä sekä tietenkin lasipurkkia näiden lisäksi. Täytin lasipurkin irtokarkeilla tarkasti, keskelle asettelin pahvista tehdyn pienen kirjekuoren josta roikkui pahvitikku minkä päässä on nuoli, joka taas taitellaan karkkien päälle kannen alle. Itse kirjekuoreen laitoin 50 euron setelin ja pienen viestin lahjarahan fiksusta käytöstä. Lasipurkki kiinni ja pienet koristukset päälle. That's it. Hauska mutta silti helppo ja niin muunneltavissa. Pinterestissä on tullut vastaan laspurkkeja joihin on laitettu sisälle talouspaperirulla ja sinne sisälle laitettu raha mutta itse ajattelin tehdä tämän omalla tavallani ja kirjaimellisesti piilottaa rahan karkkien sekaan. Kokemuksesta tiedän, että ensimmäinen reaktio tulee olemaan aika huvittava kun saa purkillisen karkkia joululahjaksi. Tämä lahjan saaja ei sitä helposti nielisi.\nAnnatteko itse jouluna rahaa lahjaksi?\nKirjoittanut Jonna 10 kommenttia\nTunnisteet: diy , joulukalenteri , lifestyle , oma elämä\nLUUKKU 16: VAIETTU PELKO\nOnko teillä pelkoa, jota ei voi oikein nostaa esiin normaaleissa olosuhteissa? Mulla on. Pelkään lamaantumiseen asti kehitysvammaisia ihmisiä, jotka ovat jo selvästi ohittaneet lapsuusajan. Pelkoni on niin sanotusti traumaperäinen ja ennen sitä tapahtumaa josta kaikki on alkanut, ei ole ollut sen suurempia pelkotiloja kehitysvammaisia kohtaan tai vähintään se on vain laennut yhdestä huonosta kokemuksesta. Pitkä ajatuspostaus edessä.. be ready.\nKaksi vuotta sitten tein vuorotöitä laitoksessa, jossa oli hoidossa monen sorttista vanhempaa ihmistä. Tyypillisestä vanhainkodista ei todellakaan ollut kyse vaan paikasta, jossa kaikki ovet olivat ja ovat edelleen lukossa ja vain hoitajilla on kulkumahdollisuus. Kaikki huippumodernia, valvonnasta hoitamiseen asti enkä ihmettele enää miksi. Potilaina/asukkaina oli haasteellisia ja jopa niitä vaarallisia ihmisiä joista yksi oli kehitysvammainen nainen. Naisella ei paljoa ikää ollut mutta kehitysvammaisuuden ja muistisairauksien vuoksi hänen olemuksensa oli kuin vanhan ihmisen.\nEnnen tätä tapahtumaa en häneen sen suuremmin ollut kiinnittänyt huomiota koska häntä hyvin harvoin tarvitsi lääkitä yhtä tiheästi tai tehdä asentohoitoa öisin toisin kuin muille. Öisin häntä ei siis tarvinut sen suuremmin hoitaa paitsi tehdä säännölliset vierailut huoneessa kiertojen yhteydessä mutta muuten hän joko nukkui omassa huoneessaan tai istui yleisissä tiloissa. Eräänä yönä hän kuitenkaan ei ollut se "huomaamaton" vaan hän sai mussa aikaan aika pahan pelon aikaiseksi ja varmistuksen, että laitostyö ei ole itseäni varten vaikka koskaan ei pitäisi yksilöjen vuoksi valita ammattiaan tai suhtautumistaan mihinkään. Pelko oli kuitenkin liian suuri, että tästä yhdestä yöstä johtuva kokemus on vaikuttanut suuresti itseeni ja asenteisiin koskien kehitysvammaisia aikuisia.\nKyseisenä yönä istuin valvontahuoneessa muutamien valvontamonitorien edessä ja täytin edellisen kierron jälkeisiä tietoja ja välillä seurailin monitoreja joihin päivittyi tietyin väliajoin kerroksen käytävien ja yleistilojen valvontakamerakuvaa. Muistan huomanneeni hetkeä aiemmin tämän kyseisen naishenkilön pyörimässä yhdessä oleskelutilassa ja istuvan sohvalla pitkänkin aikaa. Keskityin ehkä liian tarkkaan kirjoitukseen ja unohdin katsoa monitoria ehkä minuuttiin ja kun sitten katsoin niin voin sanoa, että kymmenen hämähäkkiä ja seitsemän käärmettä meni mun paljasta selkää pitkin varpaisiin. Tuntu, että mun koko olemus valahti lattialle ja kylmät väreet (jotka tässä tapauksessa oli käärmeitä ja hämähäkkejä), sai mun olon ihan omituiseksi. Tämä nainen tuijotti suoraan yhteen kameraan keskellä oleskelutilaa. Kirjaimellisesti suoraan kameraan. Tähän lisäisin kuvan mun verkkokalvojen tallenteista jos sellaisia olisi ja vaitiolovelvollisuutta ei olisi koska se on yksi jäätävimpiä katseita ikinä mitä olen kohdannut. Voit kuvitella tilanteen niin, että katsot kehitysvammaista hyvin vaaleisiin silmiin ja hän kallistaa hieman kauhuelokuvamaisesti päätään vasemmalle eikä katkaise katsetta eikä tee elettäkään. Lähtiessäni tarkistamaan tilannetta en koskaan kuvitellut, että kyseessä olisi niin aggressiivinen ihminen mitä sain kokea saapuessani hänen luo. Se katse, vauhti ja aggressiivinen käytös on yksi hirveimpiä kokemuksia mitä mulla on ollut. Ammattillisuus onneksi pysyi tilanteessa mutta kun yövuoro oli ohi niin varmaan koko bussi tärisi kun se tilanne pääsi purkautumaan.\nArkisissa oloissa joudun kohtaamaan myös jonkun verran kehitysvammaisia ihmisiä esimerkiksi bussimatkoilla ja tänään oli yksi niistä tilanteista jonka olisin mieluusti missannut. En halua että kukaan tarraa mun käsivarteen kävellessäni ohi tai epätoivoisesti lähestyy mua bussin takaosaan kun ihmiset jäävät pysäkeillä pois ja paikat tyhjenevät. Lopputuloksena on haavanlehtenä tärisevä 21-vuotias tyttö, joka ei tiedä miten hengittää, miten istua tai edes minne katsoa ettei saa mitään reaktiota aikaan ihmisessä, joka tuijottaa sua intensiivisesti vaikka et edes häntä tunne. Kun yrität välttää katsetta hänen suuntaan ja yrität epätoivoisesti katsoa ikkunasta pihalle bussissa vaikka ulkona on niin pimeää, että ainut mitä näät on joko oma peilikuvasi tai kanssamatkustajat sekä kyseisen henkilön ahdistava vilkutus sinulle koska hän tietää sinun näkevän mutta itse toivot, että hän ei tajuaisi, että näet hänet. Estottomuus ahdistaa ja se on varmaan suurin syy miksi saan pelkotiloja kehitysvammaisista aikuisista ihmisistä, jotka ovat ensinnäkin tuntemattomia eivätkä käyttäydy muiden tavoin.\nPelkoni on käytännössä siis estottomuuden puute. Ihminen joka ei osaa käyttäytyä normien mukaan tai herättää jollain muulla eriskummallisessa käytöksellään toisten huomion sekä kaikenlisäksi ei sille mitään itse voi. Se on pahinta koska sitä ei voi tuomita mutta se pitäisi hyväksyä mukisematta ja pelkäämättä. Tuomitsen huonon käytöksen ja tuomitsen sen kaikilta ihmisiltä, myös kehitysvammaisilta. Huono käytös ei ole mikään oikeus vaikka olisi kehitysvamma. Huono käytös on sitä tässä suhteessa, että mennään koskemaan toista tai saadaan toisen olo ahdistuneeksi piinaavalla käytöksellä jolle ei ole mitään perusteita tai järkevää syytä.\nKoskaan en voisi väittää, että kaikki kehitysvammaiset ihmiset ovat samanlaisia koska he eivät ole. Tunnen käsittämättömän ihania kehitysvammaisia lapsia eikä heitä kohtaan ole mitään pelkotiloja toisin kuin aikuisia kohtaan. Kaikki ovat erilaisia, kehitysvammaisuudesta tai heidänkään iästä huolimatta mutta peloilla on todella suuri vaikutus ihmisen asenteisiin ja ajatuksiin. Olen kehitysvammaisten lähellä kuin 70-vuotias nainen hevariliiton kokouksessa. Ei tiedä miten olla, miten hengittää tai mitä sanoa. Kokemuksen puutetta tämä ensisijaisesti on koska itsellä ei paljoa kokemusta ole kehitysvammaisista aikuisista paitsi näitä ikäviä tilanteita, jotka ovat muokanneet mun yleisen ajatuksen heistä. Kokemus varmasti poistaisi pelon.\nHyväksyn heidät ihmisinä pelosta huolimatta.\nKirjoittanut Jonna 4 kommenttia\nLUUKKU 15: VIISI JÄRKEVÄÄ LAHJAIDEAA\nViimeiset yhdeksän päivää ennen jouluaattoa ja voin taata, että siellä on lukuisia ihmisiä, jotka tälläkin hetkellä painii sen kysymyksen kanssa, että mitä ostaa joululahjaksi vaikka läheisille. Kavereille ja ystäville on huomattavasti helpompi omasta mielestäni ostaa joululahjoja koska sen ei tarvitse olla niin merkittävä toisin kuin äidille tai sisarukselle hankittava lahja. Merkittävä niissä mittasuhteissa, että siihen saattaa mennä hieman enemmän rahaa mutta sillä on todellista tarvetta sekä käyttötarkoitus. Itse suosin tänä jouluna järkeviä joululahjoja ja vältän ostamasta puolella tuhannella eurolla joululahjoja joista puolet eivät pääse edes käyttöön. Virheistä olen oppinut ja en aio enää yhtenäkään jouluna ostaa äidille villapaitaa koska se on tosi vaikeaa ostaa juuri oikeaa villapaitaa toiselle ellei tiedä mitä hän haluaa. Määrällisesti ei tarvitse loistaa mutta senkin edestä kannattaa laadullisesti panostaa joululahjoihin tai vain siihen yhteen lahjaan.\nAlla olisi viisi pikaista vinkkiä järkeviin joululahjoihin. Olkaa hyvä!\n1. Viinit tai muut alkoholijuomat. Monesti ihmiset juovat viinejä, viskejä ja mitä näitä nyt on. Monesti saat selville ihmisten makumieltymykset kyselemällä muilta, kurkkimalla viinikaappiin tai tekemällä sponttaanin teon ja ostat arvostelujen hittituotetta. Viinipullo varsinkin on kaunis lahja ja itse rakastan ostella niitä koska ne on ainakin kaunis, aikaa kestävä ja aikuismainen lahja eikä sen hinta päätä huimaa. Budjetti: 10 - 40 euroa.\n2. Lasipurkkilahjat. Tänä jouluna omat läheiseni saavat lasipurkkilahjoja. Hömppiähän nämä ovat paremmin kuin järkeviä mutta selvästi parempi vaihtoehto kuin konvehtirasiat, joita saa kyllästymiseen asti. Ei tarvitse tietää kuin ihmisen mahdolliset allergiat ja makumieltymykset niin ollaan jo melkein valmiita kanssa. Tälläinen lahja on piristävä, edullinen ja ajatuksella tehty, varsinkin jos se on tehty juuri lahjan saajan makumieltymyksien mukaan. Netti on pullollaan mahtavia ohjeita näiden tekoon, joten eikun selailemaan vain ja inspiroitumaan. Tässä olisi kuitenkin vielä oma ohjeeni, vinkvink! Budjetti: 0 - 20 euroa.\n3. Laadukkaat astiastot. Suosittelen lämmöllä ostamaan ihmisille laadukkaita astiastoja koska ne on tarpeellinen lahja ja varsinkin jos ihminen keräilee vaikka jotain tiettyjä Iittala-astiastoa niin siinä on hyvä sauma auttaa kaveria mäessä ja ostaa muutamat kupposet ja kipposet lahjaksi. Laadukasta, ei maksa liikaa ja tarpeellisia eikä varmasti poksu hajalle yhtä helposti kuin Ikean euron lasit tiskikoneessa. Budjetti: 40 euroa ->.\n4. Leffaliput. Nämä on yksi huikeimpia joululahjoja mitä voi saada! Elokuvissa käyminen maksaa nykypäivänä aivan liikaa ja se on silti yksi maailman parhaimmista puuhista. Itse ainakin olisin ikionnellinen jos joku mulle antaisi leffalippuja lahjaksi koska ne voi käyttää silloin kuin itse kerkee parhaiten ja juuri niihin näytöksiin mihin haluaa. Ajattelevainen lahja ja varmasti tarpeellinen jos elokuvista pitää. Budjetti: 20 euroa ->.\n5. Kylpylälahjakortti tai muu lahjakortti. Itse ostin tänä jouluna kylpylälahjakortin ja tekisi kyllä kieltämättä ostaa vielä muutamia lahjakortteja lisää. Ne ovat helppo mutta samaan aikaan todella tarpeellinen lahja. Kodin Ykköseen voit ostaa vaikka lahjakortin ja ladata summaksi 60 euroa ja voit olla varma, että lahjan saaja keksii parissa sekunnissa mitä hän voisi sieltä ostaa jos vain yhtään veri vetää sisustusjuttuja puoleensa. Kylpylälahjakortti on kuitenkin omasta mielestäni aivan mahtava idea vanhemmille koska he tarvitsevat lepoa ja rentoutumista. Budjetti: 20 euroa ->.\nOnko teillä muita järkeviä joululahjaideoita?\nTunnisteet: ajatukset , joulukalenteri , joululahjat , lifestyle , oma elämä\nLUUKKU 14: KYLPYPOMMIT\nKuulin muutama viikko sitten eräältä työkaveriltani, että hän monesti tekee jouluisin läheisilleen kylpypommeja joululahjaksi. Kiinnostuin kovasti ottamaan selvää mitä nämä kylpypommit ovat kun suomenkielinen käännös ei oikein herättänyt mitään mielikuvia mutta googletuksella selvisi taas paljon. Kyseessä on siis "bath bombsit", jotka ovat tunnettuja esimerkiksi Lushilta. Pakkohan oli näitä lähteä kokeilemaan kerran jos itseä parikymmentä vuotta vanhempikin ihminen näitä osaa tehdä niin ei nämä niin haasteellisia voi olla. Helppous hieman kyllä yllätti itseni ja se miten suloisia niistä voikaan tulla ilman erikoismuotteja.\nItse tein kylpypommit vadelma-aromista sekä Clipperin ihanasta detox-teestä. Tuoksu on ihan käsittämättömän ihana ja pienet teehippuset näyttävät söpöiltä kylpypommeissa. Tietenkin tämänkin ohjeen voi soveltaa oman makunsa mukaan ja laittaa vaikka sitruuna-aromia sekä sitruunateen hippusia mutta kannattaa huomioida muiden teelaatujen kanssa se, että kaikki eivät ole niin hienojakoista kuin Clipperin. Veitsellä kannattaa hienontaa teehippusia pienemmiksi niin ne ovat huomaamattomampia itse kylpyhetkellä. Kylpypommien koonkin voi itse myös päättää oman tarpeensa mukaan. Kylpyammettakaan ei tarvitse näiden käyttämiseen vaan näitä voi yhtä hyvin käyttää jalkakylvyissä ja erityisesti jääpalamuoteilla tehtyjä kylpypommeja, jotka ovat kooltaan pienempiä. Kuplivia kylpyhetkiä!\n♥ 1 litran lasipurkki\n♥ Kulho x 2\n♥ Jääpalamuotti (2)\n♥ Soodaa (3 dl)\n♥ Rypsiöljyä (2 rkl)\n♥ Sitruunahappoa (1 dl)\n♥ Teetä (2 pussia)\n♥ Vadelma-aromia (2-3 korkillista)\n♥ Punaista elintarvikeväriä (1 korkillinen)\n1. Sekoita sooda, sitruunahappo sekä teehippuset huolellisesti.\n2. Sekoita toisessa kulhossa elintarvikeväri, vadelma-aromi sekä ruokaöljy huolellisesti.\n3. Lisää varoen nesteet kuivien aineiden sekaan ja sekoita aluksi lusikalla. Kuivalla ja puhtaalla kädellä voit viimeistellä massan sekoituksen ja tarkistaa valmiuden.\n4. Valmis massa on kuivaa mutta kiinteää. Pystyt muovailemaan kulhossa massasta pallon? Se on valmista!\n5. Painele massa muotteihin todella voimakkaasti ja tiiviisti, että kylpypommeista tulee kiinteitä.\n6. Laita kuivumaan nurinpäin esimerkiksi tarjottimelle muutamaksi tunniksi.\n7. Irroita kylpypommit varovasti muotin taakse taputtaen.\n8. Muotoile kylpypommeista "täydellisempiä" varovaisesti ja jätä kuivumaan vielä yön yli.\n9. Yön jälkeen voit siirtää kylpypommit lasipurkkiin.\nLUUKKU 13: MATERIAAN TURVAUDUTTU\nHups! Olihan se pakko vähän lähteä materialinjalle näiden lahjojen suhteen vaikka tavoite oli DIY-joulu. Uskoisin sen olevan varmaan helpompi toteuttaa täysin sellaisia joululahjoja jos suku olisi täynnä vanhuksia ja kestävän kehityksen puolestapuhujia. Päästän itseäni hitusen helpommalla kun turvaudun niihin leluihin ja viinipulloihin kaiken sen näpertämisenkin lisäksi. Onhan niitä kauniita viinipulloja ja legoja aivan ihana ostaakin eikä niihin suurta rahaa mene kun pitää itsensä aisoissa. Lahjaostokset on siis näin pehmeästi sanottuna aloitettu. Pikkusisaruksille lelukaupoista löytyi mukavat lelut, äitipuolelle jotain pinnallista hömppää, isälle suosikkiviskiä ja isovanhemmille punaviiniä, jonka koin taustatutkimuksieni perusteella hyväksi vaihtoehdoksi. Sellofaanifriikin unelma on kun voi kaikki vuorata sellofaanilla, joten voi olla ettei viinipullojen ostaminen tähän vielä päättynyt saati lasipurkkilahjojen teko.\nTurhautumista oli tänään kuitenkin kaiken mukavankin ohella ilmassa kun en löytänyt mistään sopivia lahjapapereita ja lievästi jo hermostuksissani nappasin mukaani kahta erilaista paperia, jotka olivat ihan siedettäviä mutta kun niiden kanssa on nyt näperrellyt niin taidankin tykätä niistä paljon. Miksei mistään löydä sopivia lahjapapereita kuten mattavalkoisia tai punavalkoraidallisia? Miksi mä edes välitän? Lahjapaperit on viimesimpänä lahjansaajilla mielessä. Lahjapaperi vain revitään tuhanteen osaan avatessa lahjaa eikä sitä ihastella niin paljoa, että sen perässä juokseminen olisi sen arvoista. Turhamainen taidan taas olla.\nPientä ensimmäisten lahjojen paketointia on siis ollut tällä illalla touhun alla eikä joulufiilis voisi olla tästä tämän korkeampi. Tämän kirjoituksen jälkeen pitäisi tarttua tuumasta toimeen ja alkaa tekemään yksiä hauskoja juttuja mitkä mahdollisesti ilmestyvät huomenna tänne jos vain kaikki onnistuu julkaisukelpoisesti.\nOnko joululahjat jo hankittu vai harkitusti viimehetkillä ostettava?\nLUUKKU 12: ONNELLISUUTENI\nJoulukalenterini on itseni sekä blogini näköinen ja sen todistaa tämä kahdestoista luukku. Ripaus pinnallisuutta, ripaus höpsöttelyä sekä ripaus todellista elämää.\nKyyneleet silmissä yritän saada kohdistettua katsetta läppärin näyttöön, että saisin lauseet koottua. Totta puhuakseni en uskonut vielä muutama vuosi sitten, että tätä tilannetta tulee koskaan olemaan, että pystyn hengittämään näin vapauttavasti sekä kirjoittamaan tosissani tarkoittaen, että olen aidosti onnellinen. Viimeiset neljä vuotta oli itselleni vaikeita ja henkisessä hirttoköydessä roikkumista. Omien ajatusten, vihantunteiden ja negatiivisuuden vankina vietetty aika on tuonut lopulta sen tuskankin arvoisen tilan, onnellisuuden. Sille ajalle ei ole selväjärkistä kertomusta enkä osaa sitä sanoiksi kirjoittaa miksi se oli niin vaikeeta vaikka syitä ja tekijöitä oli mutta ei syytä sille miksi se oli niin pohjalle asti vievää vaikka rationaalinen ja toiveikas ihminen luonteeltani olen. Onneksi asiat muuttuivat.\nPyytäisinkö yhtään parempaa elämää itselleni tällä hetkellä? En. Asun täydellisessä ensimmäisessä pikkukodissa, läheiset ovat nousseet aivan eri merkitykseen, rakastan edelleen henkireikätyötäni lasten parissa sekä olen kiitollinen omasta vapaudesta sekä siitä, että voin olla vastaamatta puheluihin tai avaamatta ovea jos sillä hetkellä oloni on sellainen. Voin sanella täysin miten elän omaa elämääni ja miten itseäni kohdellaan ja puhutellaan, kokematta olevani huonompi tai kykenemätön kuin muut. Tämän oppiminen vaati itselläni pohjalla käymisen ja luovuttamisen ajattelun. Kaikella on tapana kasvattaa ja vahvistaa vaikka niissä hetkissä se tuntuu ylitsepääsemättömän vaikeelta eikä halua kuin luovuttaa ja mennä sitä helpointa reittiä. Onneksi vaikeista ajoista huolimatta olin jääräpää ja tavoittelin esimerkiksi asuntolainan saamista vaikka vuokralle lähteminen olisi nopeammin tuonut helpotuksen. Pääni pidän vaikka ahdistaisi. Tästä olenkin puhunut.\nMiettiessäni tätä mennyttä vuotta on paljon erilaisia asioita tapahtunut. Uudesta ihanasta työpaikasta oman kodin ostamiseen sekä rakkaan sukulaiskoiran menetykseen sekä isomummun kuolemaan. Tämä vuosi on kiteyttänyt sisälleen tyypillisen tavallista elämää. Elämän onnellisia sekä surullisia käänteitä. Koettelemukset ovat enemmänkin vahvistaneet itseäni tämän vuoden aikana kuin potkineet alemmaksi. Olisi asian laita aivan eri jos tämän vuoden surulliset tapahtumat olisivat tapahtuneet muutama vuosi sitten. Henkistä kypsyyttä on havaittavissa. Onnellisuudella vahvistettuna.\nKliseisiä lauseita pyöritellään paljon ja vaikka ne tulevat korvista ulos niin kannattaa edes pienin tavoin ne huomioida. Unelmat, haaveet ja tavoitteet pitävät ihmisen elossa. Sen voin sanoa kokemuksen syvällä rintaäänellä. Unelmoidessaan ja tavoitteita asettaessaan laittaa itselleen syyn elää ja tehdä jotain sen eteen, että ne unelmat tulevat tapahtumaan vaikka elämäntilanne olisi vaikea. Asenne ja suomalainen sisu on tehokkaita apureita. Älkää antako negatiivisten tunteiden tuhota koko loppuelämää vaikka se veisi teiltä vuosia, se ei kuitenkaan tarkoita koko elämää. Aikaa taaksepäin katsellessa sen huomaa. Ne kyyneleet, vaikeet ajat ja henkinen romahtaminen on tuonut paljon hyvää ja kasvattanut eikä ne kummittele samalla tavalla takaraivoissa kuin ennen.\nTunnisteet: ajatukset , joulukalenteri , lifestyle , oma elämä , onnellisuus\nLUUKKU 11: VANILJAA JA KANELIA\nTorstain pitäisi olla viikon yksi parhaimpia päiviä ja mulla on tänään mennyt kaikki päin vinkkelivonkkelia. Mikään ei hymyilytä, kaikki hajoo käsiin ja mikään ei onnistu. Lupauksista on silti pidettävä kiinni ja taioin teille sokerikuorinnan esittelyä varten. Huomenna toivottavasti mieli ja olo on virkeämpi.\nItsetehdyt vartalokuorinnat sokerista on yksi parhaimpia tapoja saada ihosta silkkisen pehmeä puhtaita raaka-aineita käyttäen. Et tarvitse aina sitä monen kymmenen euron putelia Bodyshopista tai Kickistä vaan voit tehdä itsellesi vartalokuorinnan sokeria tai öljyjä käyttäen. Kaikki siihen päälle on vain ylimääräistä luksusta, joskus jopa liikaakin joten itse en käyttänyt tähän kuorintaan mitään väriaineita tai keinotekoisia tuoksuja paitsi vanilja-aromia mutta muuten kaikki mitä käytin tässä on puhtaita raaka-aineita ja kaikenkaikkiaan se on täysin syötävä eli turvallinen käytettäväksi. Kemikaalipommia tästä ei siis saa.\n♥ Valkoista sokeria\nItse tein näillä määrillä n. 300ml lasipurkkiin.\nHyvä suhteus on noin. 80% sokeria / 20% öljyä sekä muita nesteitä.\nErottele valkoinen sokeri ja fariinisokeri kahteen eri kulhoon. Laita kanelia haluamasi määrä fariinisokerin sekaan sekä lisää reilu ruokalusikallinen hunajaa sekä kaksi ruokalusikallista macadamiaöljyä. Valkoisen sokerin sekaan lisää saman verran hunajaa sekä macadamiaöljyä sekä haluamasi määrä vanilja-aromia. Sekoita kummatkin sokerit omilla lusikoilla tai sormilla huolellisesti. Tarvittaessa voit lisätä mitä tahansa enemmän jos niin haluat.\nLasipurkkiin voi laittaa sokerit kerroksittain kuten itse tein mutta ne tietenkin voi myös sekoittaa. Erottelun tarkoituksena alkujaankin oli se, että valkoinen sokeri on niin ikään vaniljan tuoksuista ja fariinisokeri kanelin tuoksuista. Kerrosten ollessa ohuita hyötyy kuitenkin samaan aikaan kummastakin eri tuoksusta käytön aikana.\nTeettekö itse sokerista vartalokuorintoja?\nKymmenes luukku, kymmenen faktaa sekä viime talven kuvia. :)\n1. Pyrin tekemään edes yhden hyvän asian päivässä. En tarkoita tällä sitä, että menen töihin tunnollisesti tai vien roskat vaan esimerkiksi sitä, että keitän kahvit ilman pyyntöä väsyneelle työkaverille ja vien kahvikupin tilanteeseen josta hän ei voi lähteä sitä itse hakemaan tai kuten tänään annoin tumput lainaan tuntemattomalle tytölle bussipysäkille siksi aikaa, että bussi tulee. Tuolla myrskyssä ei ilman tumppuja kukaan selviä ja varsinkaan tyttö, joka yrittää epätoivoisesti kiskoa lyhyitä takinhihojen sormien suojaksi. Pienet teot, ne on parasta koska ne antaa hyvän mielen saajalle mutta erityisesti antajalle. Eikä maksa mitään.\n2. Torkutan 45 minuuttia aamuisin. Herätyskello alkaa soittamaan aina ensimmäisen kerran 45 minuuttia ennen kuin pitää alkaa nousemaan. Todella aikaisissa aamuissa kuten puoli viiden heräämisillä, laitan kellon huutamaan jo puoli neljä koska nopeesti ylösnouseminen on sama kuin ei olisi nukkunut ollenkaan mutta jos sen tekee hitaasti ja pikkuhiljaa niin se ärsytys ei ole niin suuri vaikka kannan päivittäin hirveistä univeloista johtuvaa riesaa eli väsymystä.\n3. Juon lämpimiä juomia vain syyskuusta maaliskuuhun. En ole lämpimien juomien suurin ystävä mutta kausiluonteisesti tunnun tarttuvan teekuppiin luontevammin aina syyskuun aikaan ja sitä kestää sinne helmimaaliskuuhun. Kylmä sää on aika ilmeinen syy tähän tapaan mutta se pysyy aina noin enkä edes aina noteeraa sitä, että taas alkoi teekausi ja nyt se sitten loppui. Taaksepäin katsottuna sen vasta huomaa.\n4. Soitan taskupuheluita äidille monesti päivässä. Ongelman nimihän on Samsungin "hätäpuheluominaisuus", joka paria nappia painamalla soittaa henkilölle jonka olet merkannut lähiomaiseksi hätätilanteen sattuessa. Voisihan sitä puhelinta myös pitää muualla kuin farkkujen takataskussa mutta onneksi äiti on tottunut siihen, että kun vastaa mun puheluihin ennen kello neljää niin sieltä saattaa kuulua vaippaikäisten kiljumista tai legopalikoiden kalinaa.\n5. Valikoiva sietokyky musiikin suhteen. Kaikki musiikki on hyvää kun se soi vaikka bussissa, työpaikan radiossa, ostoskeskuksessa tai kaverin luona mutta olen todella nirso jos se soi omasta Spotifysta. Mikään mainstream hittibiisi ei usein uppoo helposti kotona mutta muualla se saattaa olla juuri sitä suurinta hittiä. Kummallista.\n6. Erakoitunut marsunainen. Ulkopuolinen ihminen saattaisi ajatella mun olevan ihan tärähtänyt erakko kun puhelen mun marsuille kuin he olisivat ihmisiä. Aamuisin aina töihin lähtiessä huudan moikat ovelta heille ja kerron monelta oon tulossa kotiin. Olisi kauheen karua vaan lähteä ja olla sanomatta mitään!\n7. Ahdistus korkeista paikoista luonnossa mutta unelma vuorikiipeilystä. Ristiriitaisen luonteen ristiriitaisia piirteitä. Kammoan suuresti korkeilla kallioilla joissa on jyrkkä pudotus alas mutta silti koen hirveetä polttoa päästä joskus kokeilemaan vuorikiipeilyä. Olen miettinyt, että ehkä joskus vanhempana alan treenaamaan itsestäni vuorikiipeilijää ja sitten jos kuolen, niin en kuole ainakaan nuorena. Mount Everest, here I come!\n8. Olen huono käyttämään rahaa netissä. Mietin liian pitkään aina kaikkia hankintoja ja monesti päädyn ostohetkellä siihen, että en ostakkaan. Viikkotolkulla saattaa olla juttuja ostoskorissa mutta en koskaan raaski tilata vaikka olisi rahaa ihan hyvin ostaa. Olen äärettömän tarkka ja pihi rahoistani vaikka ei aina olisi edes syytä. Hyvä olla säästeliäs mutta joskus olisi kiva vaan ostella ja nauttia materialismionnea.\n9. Ilmaisen ärtymyksen pahalla katseella. Kuinkahan moni tiuskija äiti on saanut multa pahan katseen ruokakaupan kassajonossa tai muualla jossa lapsen väsymys huipentuu riehumiseen tai loputtomaan kysymysmereen. Lukuisat. Tiuskija äidit ja "ole nyt hiljaa"-äidit saa multa pahan katseen lähes jokaisella kerralla jos tilanne sen sallii. Se on mun erityistaito koska ainakin mun läsnäollessa tiuskiminen loppuu.\n10. Aivot toimii iltaisin ja öisin. Kaikki luovuutta ja älyä vaativat jutut yritän pystyä tekemään vasta iltaisin ja öisin koska päivällä on ihan turha koittaa miettiä jotain (työn ulkopuolista) päihkältävää koska siihen menee muuten koko loppupäivä pahimmillaan ja sitten lopulta joskus yhdeksän pintaan illalla keksin ratkaisun koko asiaan pienellä sekunninmurto-osalla. Harmi vaan, että arki pyörii aina siihen aikaan kun aivot ei toimi.\nTunnisteet: ajatukset , joulu , joulukalenteri , lifestyle , oma elämä\nLUUKKU 9: SUKLAAKUORUTTEISET KARKKIKEPIT\nOnko sun elämässä se joku yksi ihminen, jota näet usein vaikka työn merkeissä tai vaikka se oma luottokampaaja mutta et silti tunne häntä sen suuremmin tai koe tarvetta ostella erityisiä joululahjoja mutta silti koet tarpeelliseksi antaa jotain hänelle jouluna? Meillä kaikilla on ainakin yksi sellainen ihminen elämässä. Pieniä ratkaisuja olen keksinyt sellaisten ihmisten varalle ja yksi niistä on pieni edullinen muistaminen karkkikepin ja suklaan avulla. Ovista ja ikkunoista pursuavat konvehtirasiat voi unohtaa ja väkertää pienellä rahalla sekä vaivalla näinkin suloisen pienen jutun eli suklaalla kuorutettuja karkkikeppejä!\nPieni herkkunäpertely vaikka illalla ei ole vaiva eikä mikään. Itsellä meni suurin aika koko hommassa siihen kun annoin suklaan kovettua jääkaapissa karkkikeppeihin. Tässä puuhailussa ei tarvitse kuin sulattaa suklaa, kuorruttaa karkkikepit ja päälle ripotella raastettua suklaata sekä antaa jääkaapissa niiden kovettua. Sen jälkeen voi joko itse nauttia kaakaon kanssa karkkikepin tai paketoida sellofaaniin lahjaksi. Omasta mielestäni tämä on oiva pikkulahja juuri sellaiselle ihmiselle jonka lahjaan ei paljon halua laittaa rahaa tai vaivaa mutta silti muistaa häntäkin jollain tavoin. Mieluusti kyllä söisin kaikki itse.\nMuistatteko te arkisia "tuttuja" jollain tavoin jouluna?\nTunnisteet: diy , herkut , joulu , joulukalenteri , lifestyle , oma elämä\nLUUKKU 8: SEURAAVA SUURI HAAVE\nÄidin kehut on suurin motivaattori kaikessa.\nVuosia sitten kun päätin ostaa omistusasunnon heti työelämään kiinni päästyäni, lupasin itselleni toteuttavani myös yhden suurimmista haaveistani. Lupasin itselleni, että rakennan oman kodin perustuksia myöten noin viisi vuotta ensiasunnon ostosta. Itselläni on aina haaveiden ja unelmien rinnalla tulleet tarkat vuosiluvut sen kummemmin niitä edes miettimättä. Olen aina tiennyt mitä haluan, miten ja kuinka pian. Olen varma, että viiden vuoden päästä talon rakennusprojekti on alkamassa jollain osin tai ainakin toivon sitä kovasti koska pahinta mitä voin itselleni tehdä, on pettää itseni. Tässä kahdeksannessa luukussa pääset näkemään mikä on seuraava suuri haaveeni mitä tavoittelen. Ajatuksissa se on ainakin seuraava. Elämästä ei koskaan tiedä ennakkoon paljoa, joten täydellisen varma ei voi olla siitä missä järjestyksessä ja miten asiat tapahtuvat. Ihannetta silti tavoittelen.\nOlen tottunut tekemään asioita elämässä vähän vinkkelisti eli saatan toteuttaa kaikkea "väärässä järjestyksessä" muiden mielestä. En ole sponttaani enkä mieluusti riko omia normejani tai periaatteitani. Elän elämää harkiten, suunnitellen ja ennakoiden. Se miksi itse haaveilen oman talon rakentamisesta nuorella iällä pohjautuu hyvin syvälle arvomaailmaan mikä itsessäni on. Elämä pitää pohjustaa teräksen kestäväksi ennen kuin tehdään toisia elämiä rinnalle. En tarkoita sillä sitä, että ihanteellinen perheen perustaminen tapahtuu vain itserakennetuissa omakotitaloissa vaan se on vain yksi niistä sadoista periaatteista mitä itselläni on oman elämäni suhteen. Olenhan itsekkin kasvanut kerrostalossa enkä sen hullumpi ihmisyksilö ole vaikka itse sanonkin.\nIhmiset odottavat aina jotain syitä tehdä elämässä isoja asioita. Taloja rakennetaan vasta kun on elämänkumppani rinnalla, avioliitto takana tai edessäpäin eikä se lapsenkaan tuleminen sen harvinaisempi syy ole. Itse aion rakentaa talon vaikka yksin. En minä tarvitse toista ihmistä rinnalle jos haluan tehdä elämässäni jotain mistä oon haaveillut pitkään vaikkakaan asuntolainan jakaminen ei koskaan ole pahitteeksi. Se ei silti ole este jos itsestäni tulee yksineläjä. Teen elämästäni huikeen itselleni enkä tarvitse siihen ketään toista. Unelmia voi ja pitää toteuttaa yksinkin. Muuttuvat tekijät voi niitä muokata mutta ei koskaan hävittää to-do-listalta.\nTämän haaveen ilmoille joskus aikoja sitten päästettyäni on äitini seissyt vierelläni ja kannustanut toteuttamaan taas sitä mitä itse haluan. Realisteina me emme herkästi ylistä mutta tuomitsemme typerät ideat sitäkin helpommin. Olen selvästi tehnyt elämäni tärkeimpään ihmiseen vaikutuksen jollain osin kun hän uskoo mun kykyihin ja suunnitelmiin. Kehut äidiltäni on yksi suurin motivaattori kaikessa ja varsinkin kehut koskien elämän isoja päätöksiä. Oman asunnon ostaessani äitini sai osoituksen, että mun puheet ja lupaukset ei ole vain sanahelinää. Aion tehdä sen mitä sanon. Tiedän, että äitini seisoo tämänkin ison projektin aikana rinnallani vaikka ei välttämättä tietäisi maadoituksista tai kattomateriaaleista mitään. Teen lupauksia itselleni mutta ennenkaikkea äidilleni jolle haluan näyttää, että ei hän pöllömpää lasta ole kasvattanut. Äidin valinnat elämässä tarvitsee kiitosta ja haluan osoittaa sitä näin.\nYksi tärkein kriteeri mitä haluan tulevaisuuden talosta löytyvän on mansardikatto. Tämä on taas yksi niistä asioista joiden alkuperää en tiedä. Se on vain itselleni oikea valinta. Se sopii omaan näkemykseen kauniista suomalaisesta kodista ja se tuo mieleen Ainolan vaikka Jean Sibeliuksen talossa ei mansardikattoa ole. Ainola ei ole sen tyylinen mitä itse haluan mutta miljöön voisin ottaa koska vaan. Ainolan puutarha on niin kaunis, että voisin hyvin ottaa sellaisen omalle tontilleni. Siinähän se syy taisikin olla. Mansardikatto on jotenkin kovin suomalaiseen maisemaan sopiva. Haluan suomalaisen näköisen kodin. Modernit talot eivät ole itseäni varten eikä edes niinkään harjakattoiset talot. Punainen talo ja perunamaa ei kuitenkaan välttämättä ole sitä suomalaisuutta mitä haen, joten en minäkään nyt ihan kaikkea hyväksy suomalaisuuden nimissä. Esteettisyys ja tunneperäinen merkitys ennen kaikkea.\nTalossa haluan olevan paljon yksityiskohtia mitä ei missään muualla tule noin vain vastaan, suuret ikkunat ja parveke eli kaksikerroksinen omakotitalo olisi tarkoituksena. Kerrostalossa 95% elämänsä eläneenä on omakotitaloelämä hieman hakemista vielä eikä kaikkea osaa kuvitella kahteen kerrokseen mutta tässä on hyvin aikaa suunnitella, että tuleeko kodinhoitohuone yläkertaan vai alakertaan. Sisustamishaaveet on ihan viimeisimpiä vaiheita tässä projektissa, joten en edes stressaa itseäni sillä vaan sisustan tätä kultaakin rakkaampaa kotia ja katsotaan sitten tulevaisuudessa kun talo on pystyssä, että hankitaanko minkälaista kalustetta. Maku voi muuttua niin suuresti, että en siitä osaa sen paremmin kertoa. Maalaisromanttisuutta varmasti paljolti tulee olemaan mutta ei sitäkään voi lukkoon lyödä. Itsehän sisustin vielä muutama vuosi sitten vain mustilla huonekaluilla ja tummilla tekstiileillä. Nykyään oma koti on sen vastakohta.\nTulevien vuosien aikana aion tehdä valtavasti töitä tämän projektin eteen. Etsiä käsiini rakennusalan parhaimmat asiantuntijat sekä taitavimmat sisustusarkkitehdit. Unelmien eteen pitää tehdä paljon eikä mitään pidä saavuttaa alimman aidan alituksella tai muuten sen tulee huomaamaan lopulta. Tämä pätee kaikissa valinnoissa elämässä. Harkitse, suunnittele sekä ennakoi. Se on yksi mun osuvimmista elämänohjeistani.\nHaaveileeko teistä kukaan oman talon rakentamisesta?\nTunnisteet: ajatukset , koti , lifestyle , oma elämä , unelmat\nLUUKKU 7: SNOWBALL COOKIES MIX\nTänä jouluna teemana on tehdä mahdollisimman paljon itse, tavalla tai toisella. Herkkupurkit on yksi suloisimmista ja nopeimmista lahjoista mitä voi antaa vaikka ystävälle, työkaverille tai perheenjäsenelle. Tämän vuoksi luukusta seitsemän löytyy pieni ohje tehdä "snowball cookies mix" lasipurkkiin. Idea lähti lukuisista suklaakeksimixeistä ja kun pohdin miten voisin hieman tehdä erilaisemman niin kaivoin kaapeista Marianne-suklaarakeita ja päädyin lopulta aika kuvaavaan nimeen eli lumipallokekseihin. Tämän ohjeen voi toteuttaa vaikka M&M-suklaarakeilla joita tässä yhteydessä usein käytetäänkin.\nHerkkupurki - kuten niin tuppaan kutsua - on todella helppo lahja tehdä etukäteen tai vaikka heti joulun alla. Lasipurkissa olevat ainekset eivät härskiinny keskenään koska mitään öljyjä tai muuta nestemäistä niihin ei lisätä kuin vasta leivonnan yhteydessä eli lahjan saajan ei tarvitse jouluherkkuähkyissään tehdä tätä heti.\n- 1l lasipurkki\n- 2tl leivinjauhetta (tai 1tl leivinjauhetta ja 1tl ruokasoodaa)\n- 1,5tl suolaa\n- 2,5dl kaurahiutaleita\n- 1,5dl rouhittua taloussuklaata\n- 1dl sokeria\n- 1,5dl fariinisokeria\n- 150g marianne suklaarakeita\n♥ Sekoita vehnäjauhot, leivinjauhe (ruokasooda) sekä suola kulhossa.\n♥ Laita vehnäjauhoseos alimmaiseksi lasipurkkiin.\n♥ Lisää toisena kaurahiutaleet.\n♥ Lisää kolmantena fariinisokeri ja sen päälle sokeri.\n♥ Lisää rouhittu taloussuklaa.\n♥ Lisää lopuksi marianne suklaarakeet.\n♥ Lisää lasipurkkiin ohje.\n(Ohje: Sekoita kuivat-aineet, lisää yksi kananmuna ja 100g sulatettua voita. Paisto 175 asteessa n. 10min)\n♥ Voit paketoida lasipurkin kauniisti sellofaaniin, lisätä rusetin ja saajan nimen.\nHuomioi, että painelet jokaisen kerroksen tiiviiksi, että kerroksien ainekset eivät sekoitu keskenään. Käytä lusikkaa ja puhtaita sormia apunasi.\nOletteko kiinnostuneita kuulemaan muita lasipurkkiin tehtäviä lahjaideoita?\nKirjoittanut Jonna 8 kommenttia\nTunnisteet: diy , herkut , joulukalenteri , lifestyle , ohjeet , oma elämä\nLUUKKU 6: SINIVALKOINEN\n97 vuotta sitten, 6.12.1917 Suomi itsenäistyi. Hienon päivän kunniaksi ei pidä unohtaa niitä suuria tekoja mitä meidän nuorten sukupolvien ja koko Suomen eteen on tehty. En ole äärimmäisen isänmaallinen vaan kunnioitan tyynen rauhallisesti suomalaisuutta sekä tämän päivän merkittävintä asiaa eli meidän itsenäisyyttä hienona asiana eikä sen vuoksi tälle päivälle ole sen suurempia suunnitelmia. Omaan itsenäisyyspäivän juhlintaan kuuluu Tuntematon Sotilas, hyvää ruokaa, rauhallista oleskelua sekä tietenkin Linnan juhlat ainakin sivusilmällä katseltuna. Luulisin, että näin monet tätä päivää viettää. Vietätkö itse juhlavammin?\nItsenäisyyspäivän kunniaksi päädyin tekemään piparkakkutalon sinivalkoisella teemalla ja vaikka viime vuonna kirosin piparkakkujen teon, oli se tänä vuonna hieman helpompaa tehdä jostain syystä ja varsinkin kun oli selkeähkö suunnitelma mielessä miten ainakin pyrin toteuttamaan kyseisen hökkelin. Täydellisyyttä on turha siitä etsiä mutta rakkaudella se on ainakin tehty sekä muutamalla suomalaisella voimasanalla höystetty.\nTunnisteet: ajatukset , joulukalenteri , lifestyle , oma elämä , suomi\nLUUKKU 5: JOS TOIVOA OSAISIN..\nViides luukku on oivallinen valinta esitellä teille joululahjatoiveitani, jota toivoisin jos osaisin toivoa. Halusin kokeilla osaanko koota muutamia asioita, jotka saisivat itseni tosi onnelliseksi saadessani ne jostain kumman syystä ja nämä asiat mitä sain listattua, ovat juuri sellaisia. Tarpeellisia sekä kauan hankintalistalla olleita.\nHenkilökohtaisesti koen, että on kummallista jos omassa iässäni vielä laatisin joululahjatoivelistan ja kaikenlisäksi vielä kiikuttaisin sen sukulaisille stressikiveksi. En ole sitä koskaan tehnyt enkä aio sitä koskaan tehdä. Joulu ei ole pyytämisen aikaa vaan antamisen. Se on oma mielipiteeni ja jos asetan ihmisille kamalat paineet Iittalan astioiden ja kalliiden kameraobjektiivien kanssa niin en pysty katsomaan itseäni peilistä. En aio pyytää näitä, elättelen toiveita. Toiveita nämäkin ovat, jotka lopulta tulen itse hankkimaan vaikka kukaan ei lukisi ajatuksiani ja ostaisi näitä itselleni lahjaksi. Toiveajattelu pitää mielen virkeänä.\n1. Olen ollut hankkimassa klassikoiksi muodustuneita Kastehelmi-kynttilälyhtyjä jo pitkään. En edes tiedä miksi en ole koskaan näitä ostanut koska hinta ei päätä huimaa. Nämä on kuitenkin aivan ykkösjuttuja jos jotain pitäisi toivomalla toivoa. Erityisen suuresti pidän tuikuista sävyissä kirkas ja hiekka.\n2. Suloiset posliiniset leivontakulhot olisi tarpeellinen ja haluttu yksityiskohta keittiössäni.\n3. Höyrymoppi! Tämä on pitänyt hankkia jo huhtikuusta alkaen kun muutin tähän asuntoon. Hygieeniafriikkinä siivouksen aikana en voi sietää vanhainaikaisten lattiamoppien käyttöä. Höyrymopilla varmaan puhdistaisin mehutilkatkin lattialta koska se on niin käytännöllinen ja ah, kemikaalivapaa.\n4. Housen ensimmäisiä tuotantokausia on pitänyt hankkia jo ties kuinka monetta vuotta. Aina se unohtuu kun kaupoissa törmää vain kaikkiin muihin kausiin kuin ensimmäiseen tai toiseen, jonka seurauksena olen luovuttanut etsiskelyn. Helpoin ratkaisu olisi tämä kahdeksan kautta sisältävä DVD-boksi.\n5. Kiinnostuin lapsena Natascha Kampuschin tarinasta ja kun muutama vuosi sitten tämä kirja julkaistiin niin olen sitä himoinnut. Tuntuu, että sitä ei ole vaan missään ikinä tarjolla. Tämän 3096 päivää-kirjan saaminen olisi kuin viisi joulua yhdessä koska se tuntuu niin mahdottomalta saada mistään.\n6. Ostin muuttaessani omilleni jotain "huippulaadukkaita" egyptiläisestä puuvillasta tehtyjä pyyhkeitä ja jo muutamien käyttökertojen jälkeen teki mieli vaihtaa niiden käyttötarkoitus marsujen häkin pesutarvikkeiksi. Olisi niin ihana saada kunnon froteepyyhkeitä. Stockmannilla olen käynyt hiplailemaan hyviä vaihtoehtoja ja sen perusteella olen tykästynyt kovasti näihin Lexingtonin original-pyyhkeisiin.\n7. Valkoiselle korkeakiiltoiselle ruokapöydälle olisi parempi kuin tarpeellista saada kunnon pöytätabletit, että pöydän pinta pysyisi hyvässä kunnossa pitkään. Yksi loistava vaihtoehto olisi nämä tummat yksilöt. Enemmän silmäniloa kuin muovisissa läpysköissä.\n8. Juomapullo. Voinko edes kuvailla tämän tarpeellisuutta sen tarvitsemassa määrässä. Töissä tarvitsisi juoda kokoajan, että virkeystila pysyy edes jossain määrin hyvänä ja muutenkin muutamat maitolasilliset ja illalla kokislasillinen ei ihan riitä päivän nestemääräksi mitä ihmisen pitäisi juoda. Kaunis juomapullo motivoisi kantamaan sitä laukussa mukana. Ihastuin totaallisesti Eva Solon juomapulloon ja voi olla, että tämä on hankittava jos nyt kukaan ei näitä mun ajatuksia lue.\nKehtaatko itse pyytää tai ääneen toivoa joululahjoja?\nTunnisteet: ajatukset , joulu , joulukalenteri , joululahjat , koti , lifestyle , oma elämä\nLUUKKU 4: LAPSUUDEN JOULUT\nTorstai on toivoa täynnä ja sen vuoksi tänään joulukalenterin neljännestä luukusta avautuu pientä muistovirtaa lapsuuteni jouluista.\nVahvimmat ja puhtaasti osa rakkaimmasta päästä muistoja elämässä on selkeästi olleet aina lapsuuden joulut. Joulut on lapselle maaginen asia eikä se kyllä ole menettänyt merkitystään vieläkään vaikka tässä viisi vuotta on hieman eri sävelillä jouluja vietetty mutta lopulta olen saavuttanut sitä samaa intoa mitä mulla oli lapsena. Kova ikävä kerkesikin tätä tunnetta tulla. Ihan kuin olisi menettänyt jotain elämästään kun ei ole pitkään aikaan kokenut tätä odotusta mikä kruunaa aina jokaisen vuoden. Elämässä kannattaa säilyttää ripaus sitä lapsuuden viattomuutta ja iloa mitä sen aikaiset joulut sisältää. Ikinä ei kannata aikuistua ja kangistua niin paljon, että joulukuusen koristelu tai joululahjakätköjen löytäminen ei saa hymyilyttämään. Tässä maailmassa pitää olla edes jotain mikä saa ihmiset onnelliseksi kaiken julmuuden ja hektisyyden rinnalla vaikka vain sen kerran vuodessa. Ylläpidetään sitä niin pitkään kuin vain kyetään.\nMeillä jouluja vietettiin lähes samalla kaavalla joka vuosi lapsuudessani. Muistan tarkasti joka vuosi toistuvia asioita, asioita jotka merkitsee valtavan paljon näin myöhemmin taaksepäin elämää katsellessa. Jouluisin monet perinteet ja tavat toistuivat ja sen takia ne on piirtynyt niin tarkasti mun henkilökohtaiselle kovalevylle pään sisällä sekä kaikkia niistä toteutan edelleen jouluisin. Haluan antaa teille ripauksen muistoja, jotka ovat pitäneet mun lapsuuden eheänä.\nMe asuimme koko lapsuuden ja nuoruuteni hyvin lähellä äitini vanhempia. Vietimme lukuisat joulut mummulassa mutta välillä myös vietimme mummilassa. Emme kuitenkaan koskaan kotona. Olemme olleet niin sanotusti osa sitä suurta porukkaa suomalaisista, jotka viettävät joulun läheisten kanssa eli poikkeuksetta mummulassa tai muuten sukulaisten luona. Joulu on loistava ja muistorikkaampi kun ympärillä on enemmän rakkaita.\nPerinteet meillä pysyivät jokainen joulu samana eikä niistä joustettu. Meillä oli suomalaiseen tapaan tuttu joulusauna, hautausmaalla käyminen, jouluruokailu (monesti...), arpojen jakaminen kaikille sekä lahjojen avaaminen. Aina me lapset toivoimme, että lahjat avataan ihan iltamyöhällä, että se maaginen jännitys pysyy koko päivän korkealla ja lopulta se oli aina kikakika-touhua. Pitkän päivän kestänyt odotus purkautui lopulta lahjojen avaamisen yhteydessä. Villasukkapaketin avaamisenkin aikana sai kirjaimellisia hepulikohtauksia kun oli niin legendaarinen lahja. Se oli silloin niin aidon puhdasta iloa eikä nirsoiltu turhanpäiväisesti.\n... pitsisukkahousut kutitti jalkapohjia mummulan parkettilattiaa vasten.\n... mummun Italiansalaattia olisi voinut syödä kahdella haarukalla, kulho sylissä.\n... aina hautausmaalle lähtiessämme, joku jäi jostain mysteerisestä syystä mummulaan eikä lähtenyt mukaan. Vasta näin myöhemmin oon tajunnut, että sehän oli selvästi sen takia, että pitihän ne lahjat jonkun roudaa varastosta kuusen alle.\n... viikkokausia ennen jouluaattoa kannoin lelulehteä mukanani ja luin sitä kuin raamattua sekä merkitsin kaikki haluamani lelut tussia käyttäen.\n... mummulan joulukuusessa roikkui aina hessu-koriste.\n... yksi vuosi toivoin palavasti Baby AnnaBellea ja muistan sen takia sen niin vahvasti koska se oli joulu jonka vietimme mummilassa. Sain kyseisen nuken ja sinä samaisena iltana nukutin AnnaBellen vaarin sänkyyn joululauluja laulaen kuin kokenutkin lastenhoitaja.\n... aina pikkuveljeni kanssa kilpailimme lahjapakettien määrästä samalla kun lahjojen jakamisen yhteydessä kokosimme mahdollisimman isoja kasoja sohvalle.\n... aina menimme mummulaan aattona pulkkien kanssa ja kun yöllä palasimme kotiin niin piti tarkoin valikoida ne "pakko ottaa mukaan"-lelut, jotka pystyi kuljettamaan pulkan avulla koska loput lahjat haimme aina vasta joulupäivänä autolla.\n... kerran voitin 500 euroa jouluarvasta mutta jääräpäisenä tyttönä suostuin tarkistamaan arvan vain itse eikä siellä mitään voittoa muka ollut. Toisin oli kun mummu lopulta tonki roskiksesta tarkistukseen arpani ja sieltähän paljastui mukava voitto.\nTunnisteet: ajatukset , diy , joulu , joulukalenteri , lapsuus , lifestyle , muistot , oma elämä\nWoops woops! Mun palalipastot tuli tänään aamusella postista matkaan mukaan ja oli aika haasteellista istua reilu tunti työinfossa, kun tie...\n▼ joulukuuta 2014 ( 27 )\nLUUKKU 3: JUUTTINARUILUA\nLUUKKU 2: TALVEN IHMEMAA