топоніми-омоніми - Адвокат Стеценко Юрий Владимирович\nГлавная :: Топоніми-омоніми\nБагато років їздив вулицею Щербакова у Києві і не переймався: хто такий Щербаков Олександр. Але прийшов час декомунізації. І ось, у 2016 році, вулицю перейменували на Щербаківського Данила. З Вікіпедії дізнався: Щербаков - партійний діяч часів Сталіна. У 42 роки вже був генерал-полковником, а в 43 помер від важкого алкогольного отруєння. Серце зупинилось. Узнав (також із Вікіпедії) і про Щербаківського. Він український етнограф, археолог, музейний діяч. Теж прожив недовге життя, всього 49 років. Натерпівся утисків, зокрема від колег з музею. Вчинив самогубство.\nОтже, була вулиця Щербакова, стала Щербаківського. Думаю, ніхто із мешканців району Нивки особливої різниці не замітив, адже звучить подібно. Майже омоніми. Тож маємо тепер дієвий метод швидкого і безболісного для мешканців перейменування топонімів, названих на чиюсь честь: підібрати нову назву, яка б чимось нагадувала колишню!\nА який метод не підлягає вдосконаленню? І не обов'язково зважати на прізвище. Можна спробувати зі співзвучними іменами.\nГадаю, такою логікою керувався автор петиції №8149 від 15 серпня 2018 р. до Київської міської ради, Овчаренко Віталій Євгенович, про перейменування площі і станції метро Льва Толстого на Левка Лук'яненка. Доводи цієї петиції розсудливими назвати не можу.\nІз петицією можна ознайомитись на сайті Сервісу електронних петицій Київської міської ради. Подається вона під гаслом вшанування пам'яті Левка Лук'яненка. На думку автора, саме такі герої, як Левко Лук'яненко, найбільш актуальні для нашого часу, коли Україна обороняється від російської агресії. Автор наводить досвід США, згадує Джорджа Вашингтона, Томаса Джефферсона, портрети яких зображені на доларових банкнотах і центах, на їх честь названі числені топоніми. На переконання автора: площа в центрі столиці України має носити ім'я видатного українця, яким є Левко Лук'яненко.\nТож давайте розберемо наведені у петиції доводи. Хоча б такий: "Ім'я Льва Толстого нерозривно пов'язано з імперським міфом про єдиний народ, в який росіяни включають і українців. Найкраща ілюстрація цього - в 1991 році в Радянському Союзі була випущена ювілейна монета "500-летие единого русского государства", де на аверсі зображений письменник Лев Толстой. Також в цій серії вийшли монети з російськими правителями Петром I, Олександром І, Олександром ІІ. Творчістю Льва Толстого захоплювався Ленін, саме тому радянські ідеологи приділяли багато уваги вшануванню пам'яті Льва Толстого. Саме тому в центрі Києва і з'явилась назва Площа Льва Толстого, яка не притаманна для топоніміки столиці".\nВиглядає це на кшталт зведення рахунків. У зв'язку з цим у мене постає ряд запитань. Яке відношення до згаданого міфу про єдиний народ мав Лев Толстой? Якщо письменник хоч-якесь відношення мав до цього, то доречно б було автору петиції назвати твори, у яких цей міф створений. Можливо, Толстой прославляв у своїх творах Російську імперію? Або російського царя? Ставив за приклад для інших держав суспільний лад, становище простої людини у Російській імперії? Чи, може, письменик захопливо оповідав про блага підкорення Росією кавказьких народів, свідком яких він був під час військової служби? Я таких творів Толстого не знаю. Не зустрічав такого у його щоденниках і листах. Навпаки, він критикував і висміював російських правителів і можновладців, звичаї вищого світу тогочасної Росії, що можна зустріти, зокрема, у романі "Воскресение", у повістях "Казаки", "Хаджи Мурат", оповіданні "После бала". Про свого батька Лев Толстой писав, що той "просто по чувству собственного достоинства не считал для себя возможным служить ни при конце царствования Александра І, ни при Николае". Такої ж позиції щодо влади письменик і сам притримувався. Російський цар Микола І є одним із персонажів повісті "Хаджи Мурат". Толстой глузує, коли описує думки царя про самого себе: "Но, несмотря на то, что он был уверен, что поступал так, как должно, у него оставалась какая-то неприятная отрыжка, и, чтобы заглушить это чувство, он стал думать о том, что всегда успокаивало его: о том, какой он великий человек".\nНаведена автором петиції "найкраща ілюстрація" з монетою, випущеною у Радянському Союзі, викликає у мене посмішку. Що монета скаже про Льва Толстого такого, що б применшувало цінність його творів? Яке це зараз має значення? Копійчаний аргумент.\nДійсно, творчістю Толстого захоплювався Ленін. Як і багато інших відомих особистостей. Але Толстой не поділяв комуністичних ідей. Хемінгуей намагався наслідувати Толстого і дуже шкодував, що не може прочитати його твори у оригіналі. А ми, українці, можемо. Я відкрив твори Толстого з книг американського письменника Ірвіна Ялома, який часто посилається на твори Толстого. Потім знайшов англомовні форуми в Інтернеті поціновувачів творчості Толстого. З часом, заради цікавості, прочитав англійською мовою повісті "Казаки" у перекладі David McDuff (2006) і "Хаджи Мурат" у перекладі Paul Foote (2006). Знайшов кілька місць, відмінних за змістом від оригіналу. Але це ще нічого. Наскільки яскраво передані емоції та почуття персонажів російською мовою і як це буденно викладено англійською. Думаю, не треба ніяких перекладів українською мовою творів Толстого, варто читати російською. Просто читайте і насолоджуйтесь.\nУ петиції наведено й таке: "У Льва Толстого є країна, яка може вшанувати письменника на високому рівні, наприклад назвати його іменем площу чи станцію метро. Ця країна називається Росія. До речі, у Росії є райони і села, названі на честь Льва Толстого. Натомість немає іншої країни, крім України, яка належним чином вшанує пам'ять Левка Лук'яненка. Вільна Україна - це була мрія і життєва ціль Левка Лук'яненка, це коштувало йому третини власного життя в радянських таборах".\nЛьва Толстого знають і читають по всьму світу, а не лише в Росії. Невже автор петиції не розуміє, що перейменування площі і станції метро призведе до порівняння? А це не буде вшануванням пам'яті Левка Лук'яненка, а буде його применшенням. І не тому, що Левко Лук'яненко. Тому, що Лев Толстой. Постав хоч кого поряд із ним і... А не треба цих порівнять.\nПлоща Льва Толстого знаходиться у центрі Києва. Тут можна зустріти туристів з усіх кінців світу. Трапляються й такі, що відвідували музей Толстого у Ясній Поляні. Уявіть ситуацію, коли гід називає площу з новою назвою. Допитливий турист відразу ж запитає: "Хто це?" І яка у іноземного туриста може бути реакція на те, що раніше площа носила назву Льва Толстого?\nОздоблення станції метро "Площа Льва Толстого" білим мармуром, світильниками і бра, що нагадують підсвічники, має смислове значення. Через таке оформлення станції метро архітектори прагнули відтворити атмосферу першого балу Наташі Ростової, героїні роману Льва Толстого "Война и мир". Виходить, що після зміни назви станції метро треба ще й оформлення станції міняти? Бо якось не співвідноситься обстановка балу з радянськими таборами. Є такий проект переобладнання станції метро у автора петиції? Може й кошти вже припасені?\nУ Києві активно ведеться будівництво нових житлових районів. Чому б не назвати там нову вулицю іменем Левка Лук'яненка? Панове, що вам йметься у центрі міста перейменовувати? Не вшановують пам'ять одного за рахунок іншого. Перейменовують, коли хочуть стерти пам'ять про когось або про щось. А пам'ять про Льва Толстого голосуванням у міській раді не стерти.\nУ петиції вказано: "Попереднє обговорення показало, що ініціатива такого перейменування має широку підтримку в середовищах\n- футбольних фанатів тощо".\nТо хто ті люди, які начебто підтримують петицію?\nВійськові і ті, хто мають відношення до фронту, які читали щоденники Толстого, можуть не розділяти ставлення письменника до військової служби. Молодий Толстой зробив такий запис 17 серпня 1852 року під час служби в армії на Кавказі: "Был на смотру. Лучшее, что я могу ожидать от службы, это то, чтобы выйти в отставку". Запис за 6 січня 1853 року: "Был дурацкий парад. Все - особенно брат - пьют, и мне это очень неприятно. Война такое насправедливое и дурное дело, что те, которые воюют, стараются заглушить в себе голос совести. Хорошо ли я делаю? Боже, настави меня и прости, ежели я делаю дурно". Де ж тут про агресію?\nУ вірян православних церков є, певно, підстави, аби зайвий раз не згадувати Толстого: як його за життя відлучили від церкви за антицерковні погляди, то, значить, поганець він. Регілійні люди, які читали повісті "Отец Сергий" і "Дьявол", можуть бути ображені тим, як письменик зображує боротьбу хтивості з релігійними переконаннями і перемогу врешті-решт плотського. А що, у житті такого замало? Для того і писав Толстой ці повісті, щоб показати слабкість людини. Або описання Толстим у творі "Исповедь" свого досвіду пошуку Бога, огиду від першого причастя у церкві і розчарування у церковних настановах. Це позиція, на яку має право кожна людина. І Толстой не приховував, а відкрито висловлював свої погляди.\nЛевко Лук'яненко як письменник, ймовірно, мав думку про значення творчості Толстого для світової літератури. Цікаво, якби Левка Лук'яненка за життя запитали про перейменування площі Льва Толстого, що б він відповів та чи погодився? Сумніваюсь. Що з цього приводу скажуть українські письменники, хто товаришував із Левком Лук'яненком? Чи цікавився автор петиції думкою дружини Левка Лук'яненка про таке вшанування пам'яті? Хто саме з громадських діячів підтримує цю петицію?\nФутбольні фанати. Хм... Чи читають вони Толстого і Лук'яненка? Можуть аргументувати, як назва площі впливає на результат футбольного матчу? І як автор петиції це з'ясовував? Мабуть, на трибуні стадіону під час футбольного матчу. Перейменуємо площу, тоді й будуть міжнародні здобутки у футболі?!..\nДавно я не чув анекдотів про Наташу Ростову. Зазвичай вони вульгарні. Вихованій і освіченій Наташі Ростовій протиставлявся грубий і безсоромний поручик. Гумор зводився до тупості поручика. У моді новий жанр - петиція.\nКлючові слова: Лев Толстой, Овчаренко Віталій Євгенович, петиція\nОпис: У моді новий жанр – петиція.


Опозиція створила Комітет захисту України - крым\nОпозиція створила Комітет захисту України\n17:51, 10 травня 2010\nГриценко відмовився ставити підпис\nПредставники позапарламентських та парламентських політичних сил у понеділок підписали установчий акт про створення Комітету захисту України для координації спільних дій у відстоюванні національних інтересів держави, передає УНІАН.\nПідписи поставили керівники та представники 7 парламентських партій: партії "Батьківщина", Народного руху України, Європейської партії України, Української соціал-демократичної партії, Партії захисників Вітчизни, партії "Реформи і порядок" та "Народної самооборони".\nЗ позапарламентських партій ініціативу підтримали ВО "Свобода" та Українська партія.\n"Організаційною основою комітету є його всеукраїнський характер, участь громадян, рівність представництва політичних партій та громадських організацій, координації їхніх дій як в центрі, так і на місцях", - говориться в акті.\nПідписанти одноголосно затвердили координатором організації українського письменника Дмитра ПАВЛИЧКА.\nКерівники КУН та УНП мають намір поставити підписи під документом у вівторок.\nСтворення комітету підтримали УРП "Собор", "Наша Україна" та "Українська платформа". Їхнє керівництво зазначило, що остаточне рішення з надання згоди у вигляді підпису буде прийнято днями після засідання активу цих сил.\nПартія "Громадянська позиція" Анатолія ГРИЦЕНКА підтримала ініціативу, але потім її лідер відмовився формально підтвердити відповідне рішення. ГРИЦЕНКО мотивував це тим, що на офіційному сайті Юлії ТИМОШЕНКО знайшов інформацію - саме вона є лідером об’єднаної опозиції, хоча офіційно такими повноваженнями її поки що ніхто не наділяв.


Уряд підвищив зарплати військовослужбовцям | Офіційний сайт Фастівської районної ради та Фастівської районної державної адміністрації\nГоловна » Уряд підвищив зарплати військовослужбовцям\n30 серпня 2017 р. Кабінет Міністрів України змінив порядок нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям. Рішення уряду відновлює соціальну справедливість по відношенню до військових і посилює їх соціальний захист. Порядок нарахування грошового забезпечення військовослужбовців не змінювався з часів Радянського союзу. Він не тільки застарів, а й був вкрай несправедливим. В основу грошового утримання входили оклади за військовим званням та посадою. Виплати військовим складалася з мізерних окладів, які становили лише 10-15% всієї суми забезпечення, і 17 видів надбавок.


На Львівщині за грабежі та зґвалтування засудили двох мешканців Дніпропетровщини | Новини Львова\nНа Львівщині за грабежі та зґвалтування засудили двох мешканців Дніпропетровщини\nПустомитівський районний суд Львівської області засудив двох мешканців Дніпропетровської області до 10 та 8 років ув’язнення. Засуджені вчинили 13 розбійних нападів із застосуванням зброї та фізичної сили. Про це повідомила прокуратура Львівської області.\nЗлочини чоловіки вчинили упродовж 2015 року на території Пустомитівського та Яворівського районів Львівської області. Злочинці заволоділи грішми, мобільними телефонами та золотими виробами потерпілих. А у двох випадках ще й зґвалтували своїх жертв.\nПустомитівський райсуд Львівської області засудив одного зі злочинців, який раніше був неодноразово судимий за аналогічні злочини, до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а його співучасника – до 8 років позбавлення волі також із конфіскацією майна.\nНаступна публікація Відзначили 73-тю річницю створення Української Головної Визвольної Ради\nПопередня публікація На львівській трасі зупинили п’яного водія, який трішки не дотягнув до 4 проміле


Росія блокує ввезення до Криму українських харчів – фіскальна служба\n02 серпня 2014, 04:00\nПредставники Росії у п’ятницю повністю заблокували в’їзд транспорту з українськими продовольчими товарами до Криму, повідомила Державна фіскальна служба України. Формальна причина затримки – невідповідність санітарним нормам Росії, частиною якої в Москві наразі вважають окупований Крим.\nРосійська сторона перешкоджає ввозити на територію Автономної республіки Крим кукурудзу, кукурудзяну крупу, сою, соєве борошно, насіння соняшника, консервацію, молочну продукцію, безалкогольні напої, мовиться в повідомленні.\nЧерез це рух автотранспорту через пункти контролю «Ставки», «Каїрка» та «Чонгар» з боку Криму повністю заблоковано. З боку материкової частини утворилися кілометрові черги з сотень великогабаритних вантажівок.\n«Вважаємо, що Росія створює штучний дефіцит продуктів харчування на тимчасово окупованій території України.Також такі дії, спрямовані на примусове отримання російських митних дозволів для українських перевізників, є частиною заходів для легітимізації окупаційної влади», – заявили у фіскальній службі.\nЦе вже не перша спроба російської окупаційної влади Криму блокувати ввезення продуктів із материкової частини України, нагадали у службі. Зокрема, таке вже ставалося в середині травня – тоді окупанти посилалися на відсутність дозволів «Россільгоспнагляду».


Джонсона перевели в реанімацію через коронавірус | Рубрика\n22:46 06 Кві 2020\nДжонсона перевели в реанімацію через коронавірус\nПрем'єр-міністр Великої Британії Борис Джонсон, у якого виявився позитивний результат тесту на коронавірус, переведений у реанімацію.\nУ заяві Даунінґ-стріт вказується, що стан прем'єр-міністра погіршився, і за порадою медиків він був переведений в палату інтенсивної терапії.\nБорис Джонсон попросив міністра закордонних справ Домініка Рааба очолити уряд "у разі необхідності".\n"Прем'єр-міністр попросив міністра закордонних справ Домініка Рааба, який є першим держсекретарем, замінити його в разі необхідності", — заявили на Даунінґ-стріт.\n5 квітня Джонсона госпіталізували через 10 днів після позитивного результату тесту на коронавірус. У прем'єра збереглися постійні симптоми коронавірусу незважаючи на те, що хворіє він вже 10 днів.\nДо того Джонсон заявив, що залишається в ізоляції, оскільки все ще має легкі симптоми коронавірусу.\nКрім того, заразився і міністр охорони здоров'я Великої Британії Метт Хенкок та спадкоємець британського престолу принц Чарльз. Обидва вже вийшли з семиденного карантину.\nЗеленський побажав одужання Джонсону після госпіталізації.\n01:3611 Кві Гість\n14:318 Кві Гість\n14:218 Кві Гість\n21:117 Кві Гість\n21:087 Кві Гість\n23:086 Кві Гість


Нова стратегія безпеки ФРН враховує напруження з Росією - портал новин LB.ua\nГоловна — Світ — 13 липня 2016, 17:20\nНімеччина висловлює готовність стати одним з лідерів на світовій арені\nУряд Німеччини 13 липня схвалив нову "Білу книгу", в якій сформульовано стратегію країни у сфері безпеки та оборони.\nНова "Біла книга" враховує зміни у сфері безпеки, що відбулися з 2006 року, коли було ухвалено першу редакцію цього документа. В актуальній версії, зокрема, згадується про напружені стосунки з Росією в результаті конфлікту навколо України.\nУ новій редакції "Білої книги" Німеччина висловлює готовність взяти на себе більш активну роль на глобальному рівні, а також стати одним із лідерів на світовій арені.\nШтайнмаєр може балотуватися в президенти ФРН\nНова редакція "Білої книги" передбачає ширші можливості для використання бундесверу усередині Німеччини, які не вимагають внесення змін до конституції. У документі, зокрема, зазначається, що уряд вважає конституційним використання бундесверу в разі серйозної терористичної загрози.\nСлужба в лавах бундесверу в майбутньому буде відкрита для громадян інших країн ЄС, а не лише для громадян Німеччини. Спілка військовослужбовців бундесверу - найбільша організація, що представляє інтереси солдатів, - усе ж виступає проти цього.\nТемы: Росія, Німеччина, Німеччина


Ви любите, один одного вже стільки часу, що це почуття сприймається як факт, а не як щось особливе і значне. Цукерково-букетний період вже теж позаду, розмови більше наповнені побутом, а романтика, надмірна ніжність і пристрасть залишилися у приємних спогадах.\nАле, як би ви не були впевнені в своїх почуттях, тривале не прояв емоцій може позначитися на загальній атмосфері відносин, і викликати відчуття незначності себе в очах партнера. Через це часто в сім’ї виникають конфлікти і сварки, подружжя вирішуються на зраду, і попросту, колись яскраве життя, стає сірою і монотонною.\nТому не варто забувати про прояві своїх емоцій, і знати, як проявляти любов до чоловіка, навіть якщо ви вже досить довго разом.\nВносити новизну в усталені відносини не просто, адже врядли знайдеться те, чого ви не пробували. Але навіть при великій винахідливості варіанти є, і їх не мало. І так, починаємо діяти.\nРобимо акцент на почуттях.\nВарто запам’ятати одне, що чоловіків необхідно залучати, постійно і без зупинок. І робити це можна будь-якими способами, але обов’язковим компонентом всіх ваших дій будуть ваші почуття. Найпростіший і надійний спосіб дати знати про вашу любов — це просто сказати про неї. Говорити прості три слова «я тебе люблю», легко, особливо якщо почуття іскріння. При цьому приділіть увагу тому, як ви це говорите, ваш тон, міміка і жести повинні підтверджувати сказане, а не відкидати це. Повірте, через багато років реакція на такі зізнання у вашого чоловіка буде такою ж, як і при перших зустрічах. Проявляти любов до чоловіка, просто зізнавшись в цьому — найдієвіший спосіб, який можна жартівливо віднести до категорії «дрібниця, а приємно».\nЗгадуємо про листи.\nБільшість з нас ще застали той час, коли головним засобом зв’язку були листи і стаціонарні телефони. Та й у переліку спогадів кожної жінки напевно знайдеться хоча б одне романтичне лист, або невелика записка. Звичайно, писати листи людині, яка, знаходиться поруч, сенсу немає, але от милі записочки можуть стати вашим таємною зброєю. Користуйтеся ними, коли вам потрібно щось повідомити або залишити якесь прохання, не забуваючи при цьому написати, щось ніжне і приємне. Багато жінок стверджують, що такі записочки більш ефективні, ніж сухе вказівку чи прохання. Так само, не зайвим буде скористатися можливостями науки і техніки, і балувати улюбленого милими СМС.\nПам’ятайте, для чого придуманий телефон.\nА придуманий телефон не тільки для зв’язку за необхідністю, але і для того, що б проявляти любов до чоловіка. Адже зазвичай, що ми з’ясовуємо в телефонному режимі: місце знаходження тих, кому ми дзвонимо, час через яке вони будуть вдома, список необхідного, або відповіді на чітко поставлені питання. Говорячи з чоловіками, дружини зазвичай забувають, за масою побутових проблем, просто запитати, як ідуть справи, підбадьорити при труднощах і похвалити за успіх. Проявити свою любов, можна так само запросивши коханого на спільний обідню перерву, якщо це дозволяє місце розташування робочих місць, або на прогулянку після роботи. Такі хвилини дуже зближують, навіть після декількох років.\nА мій чоловік любить …\nЯк часто ми вимовляємо цю фразу спілкуючись в подругами, і як рідко втілюємо це «а мій, любить ..» в життя. А й справді, такий спосіб буде 100% вірним і дієвим у прояві вашої любові. Напружте свою пам’ять, і згадайте список улюблених занять вашого благовірного. Після цього виберіть саме підходящі, для виконання якого завжди чогось не вистачає, і доповніть цю маленьку недостачу. Влаштуйте для улюбленого хороший вікенд, під час якого він зможе весь і повністю віддатися улюбленому заняттю. Добре, якщо при цьому ви врахуєте і свої інтереси, тоді такі вихідні не тільки будуть оцінені вашим чоловіком, але й доставлять подвійне задоволення вам.\nТіло в діло.\nТіло — це найдосконаліший і прекрасний інструмент, даний нам природою, так чому б ним не скористатися? Особливо, якщо по закінченні років ви досить вивчили свого чоловіка, і напевно знаєте, як доставити йому максимум задоволення. Тим більше, такі моменти будуть хорошим стимулом відновити у вашому житті присутність романтики, причиною побути наодинці, а так само побалувати себе новим білизною. Навіть після самого важкого трудового дня ваш чоловік врядли відмовиться від ніжних обіймів, легкого масажу, і пристрасного продовження. А як проявляти любов до чоловіка, краще, ніж мовою ваших тіл? Не соромтеся проявити ініціативу, якщо бажаєте додати новизни у ваше інтимне життя, або давайте можливість робити це вашому чоловіку, результат може бути дуже приємним для вас обох.\nШлях до серця чоловіка …\nТак, так, це саме той шлях, який лежить через шлунок. Смачно нагодувати коханого чоловіка — один з перших пунктів, домашніх обов’язків кожної жінки. Але ж можна іноді робити сімейна вечеря особливим. Такі вечори можуть бути приурочені, якимось важливого для вас події, або організовуватися просто, без особливої на те причини. Такі приготування стануть для вас приємними клопотами, можливістю пофантазувати, як при приготуванні страв, так і при оформленні столу і приміщення. Якщо ваш чоловік не байдужий до кухні (так, таке буває), не лишайте його можливості готувати разом з вами, особливо якщо вибране вами меню вимагає особливої ретельності. Приготовлена і з’їдена разом їжа, буде розцінена вашим коханим, як істинне визнання в любові. Головне, після смачної вечері не забудьте .., а про це вже в наступному розділі.\nГоловне не забути похвалити вашого чоловіка, якщо він брав участь у готуванні, або хоча б у прибиранні брудного посуду. І взагалі, не забувайте хвалити своїх чоловіків, що б вони не робили. Навіть якщо, щось зроблено не так, як би вам хотілося, все одно, спочатку знайдіть за що похвалити, а вже потім висловлюйте інше «але». Чоловік, який відчуває себе потрібним, значимим і єдиним, буде готовий заради вас згортати гори.\nЛюбіть своїх чоловіків, і тоді ви знайдете сто і один спосіб як проявляти любов.


Абель Володимир біографія - Відомі люди. Біографії\nГоловна » Абель Володимир біографія\nАбель Володимир біографія\nВолодимир Ілліч Ліндерман (відомий також під псевдонімом Абель) (нар. 3 листопада 1958, Рига, Латвійська РСР) - латвійський і російський політичний діяч, ідеолог, заступник голови Націонал-більшовицької партії. За національністю єврей. Член НБП з 1997 року.\nВолодимир Абель відомий як активний борець за права росіян в Латвії, що в підсумку, за версією НБП, стало причиною фабрикації проти нього кримінальної справи. З 2003 року Абель перебував у політичній еміграції в Росії. Веде активну опозиційну боротьбу по відношенню до сучасного російському режиму. У 2008 році видано Латвії.\nВ кінці 1980-х років видавав у Ризі авангардистський літературний журнал «Третя модернізація», редагував газету Народного фронту «Атмоди» («Пробудження», з 1990 року «Балтійське час»).\nУ 1990-ті роки видавав популярні газети, зокрема еротичну газету «Ще», тиражем у кілька мільйонів, досить швидко перетворилася на контркультурному видання, де еротика представляла з себе лише один елемент ідеологічної композиції. 24 жовтня 1993, після розгону Верховної Ради, постановою президента Росії газета «Ще» була закрита разом з газетами «Правда», «Радянська Росія», «День», «Пульс Тушино».\nУ жовтні 1997 року вступив в Націонал-більшовицьку партію (НБП), веде активну партійну роботу, був заступником комісара (керівника) латвійського відділення. Брав участь у роботі першого з'їзду НБП, де познайомився з Едуардом Лімоновим.\nУ червні 2001 року взяв участь у виступах антиглобалістів в Генуї. З кінця 2001 року комісар латвійського республіканського відділення НБП, голова товариства «Uzvara» («Перемога») (легальне прикриття НБП в Латвії). Редактор друкованого органу НБП Латвії - газети «Трибунал».\nУ листопаді 2002 року приїхав з Риги в Саратов, щоб в якості свідка захисту взяти участь у судовому процесі над Едуардом Лімоновим. Показання Ліндермана фактично розвалили звинувачення проти Лимонова по «екстремістським» статтями; він прийняв на себе авторство маніфесту «Друга Росія», яке інкримінувалося Лімонову.\n21 листопада 2002 в Ризі був проведений обшук в квартирі Ліндермана. За словами дружини Ліндермана Тетяни Зубарєвої, його проводили вісім чоловік «в кросівках і джинсах». За три години вони перетрусили більше п'ятисот книг, відсували дивани, трусили постільна білизна. Всі свої дії вони знімали на відеокамеру. Близько опівночі розкрили обшивку крісла і, за словами Тетяни Зубарєвої, «знайшли там якийсь довгастий предмет, який витягували в рукавичках і запечатали в Целофан». Потім попросили особистий одяг Володимира Ліндермана і забрали з собою три його сорочки. У результаті обшуку були виявлені зброя, вибухівка та листівки із закликами до повалення існуючого ладу в Латвії. Абель оголошений латвійської поліцією безпеки в міжнародний розшук, йому інкримінується "замах на життя президента Латвії Вайру Віке-Фрейбергу» і «заклик до повалення державного ладу Латвійської Республіки».\nЛіндерман попросив у Росії політичного притулку, але йому були поставлені неприйнятні умови для надання статусу політемігранта, такі як відмову від політичної діяльності. Знаходиться на території РФ нелегально. Абель стає найбільш активним і близьким помічником Едуарда Лимонова по партії, виконує великий обсяг організаторської роботи. На 5 з'їзді партії, в 2004 році, був обраний до ЦК, призначений заступником голови НБП. З моменту переїзду Ліндермана в Росію НБП почала зростати якісно й кількісно, були проведені гучні «акції прямої дії». НБП оголосила про намір брати участь у виборах до Держдуми в грудні 2007 року. Висувається гасло «Нас не зупинять ні тюрма, ні кулі» і «Ми за тих, хто працює».\n24 вересня 2003 Ліндерман був затриманий співробітниками ФСБ для екстрадиції в Латвію і до 13 жовтня перебував під вартою в СІЗО Лефортово.\n21 червня 2006 був затриманий співробітниками МВС на виході зі станції метро «Рязанський проспект». Суд приймає рішення про видворення Абеля в Латвію. Під час конвоювання в Латвію на поїзді «Москва-Рига» сліди його губляться. 29 лютого 2008 затриманий в Москві на конспіративній квартирі в ході спецоперації ФСБ. Після затримання він був доставлений в ОВД «Ізмайлово». Ізмайловський районний суд постановив видворити Абеля в Латвію. Під конвоєм доставлений в селище Північний в центр тимчасового утримання іноземних громадян. Пропозиція виїхати в Ізраїль, щоб попросити там політичного притулку, Абель відкинув. 19 березня Ліндермана депортували в Латвію, де він був узятий під варту.\n21 січня 2009 в 11:00 група націонал-більшовиків з'явилася на будівельному майданчику «Замку світла» в Ризі і на час заблокувала транспортні ворота, призупинивши таким чином будівельні роботи, вони скандували «Геть будівництво! Геть уряд! »І роздавали перехожим листівки, що пояснюють мету акції.\n25 січня 2009, виступаючи в прямому ефірі програми TV5 «7 новин», лідер латвійських нацболів Володимир Ліндерман оголосив про плани проведення акції на захист заарештованих учасників безладів в Ризі 13 січня. 27 вересня 2009 Володимир Ліндерман в присутності двох сотень однодумців заснував нову партію соціалістичної орієнтації, названу «Рух 13 січня». Одружений. Троє дітей.\nКатегорія: Політики | Переглядів: 634 | Додав: roman | Рейтинг: 5.0/1


24 по 25 квітня 2017 року\nЗ 24 по 25 квітня 2017 року на запрошення керівництва Пряшівського університету в Пряшеві (Словацька Республіка), директор архіву Місюк М.Д. та заступник директора архіву Марканич М.В. взяли активну участь у роботі науково-методичної конференції „Образ Східної Словаччини і Закарпатської України. Закарпатська Україна в східній Словаччині ХVІІ - ХХ столітть”..\nВідкрили конференцію та виступили з вітальними словами до її учасників ректор Пряшівського університету професор Петер Коня та директор архіву Михайло Місюк.\nДоповідачі виступили з рефератами на теми: „Життя в Підкарпатській Русі на початку ХХ століття. Згадки Бескида”, „Реформаторські церковні громади на території Ужанського комітату в ХVІІ-ХVІІІ століттях”, „Кінець ХІХ і перша половина ХХ століття з точки зору туризму в Східній Словаччині і в Закарпатській Україні”.\nДиректор архіву М. Місюк виступив з доповіддю на тему: „Організація вищої шкільної освіти в галузі підготовки спеціалістів для сільського господарства в Чехословаччині (1919 - початок 1920-х років). Автор статті, на підставі законодавчих актів Чехословацької республіки та архівних документів, що зберігаються в держархіві, матеріалів офіційної статистики та архівних джерел, надає короткий огляд системи сільськогосподарської освіти Чехословаччини на початку 20-х рр. ХХ століття, яка була одним з елементів системи шкільної освіти, що готувала спеціалістів для різних галузей сільського господарства.\nУ рамках заходу заступник директора архіву Михайло Марканич виступив з доповіддю на тему: „Розвиток адміністративно-територіальної системи Підкарпатської Русі на початку і середини 20-х рр. ХХ століття”. У доповіді висвітлювались питання адміністративної системи Закарпаття під час входження його до складу Угорського королівства, Австро-Угорської імперії та побудова адміністративної системи в період приєднання Закарпаття до складу Чехословацької Республіки.\nПід час роботи конференції відбулась зустріч між керівництвом Пряшівського університету та керівництвом держархіву. В ході зустрічі обговорювались питання дослідження історичного минулого прикордонних територій України та Словацької Республіки, у тому числі забезпечення збереження архівних документів цієї тематики шляхом створення фонду користування на такі документи в електронному форматі та їх удоступлення шляхом підготовки спільних документальних видань.


Місця, які варто відвідати у Індії – Voyage 5 Stars\nVoyage 5 Stars > Блог > Місця, які варто відвідати у Індії\nІндія – країна контрастів. Екзотична природа, розкішні палаци, унікальні незаяложені історичні пам’ятники, галасливі базари, яскраві фестивалі, зелені плантації індійського чаю, лабіринт вулиць – все це приваблива, захоплююча і чарівна Індія, яка не залишить байдужим жодного туриста.\nТуристична агенція “Вояж 5 зірок” пропонує вам відвідати найцікавіші місця Індії:\nДелі – столиця Індії, одне з найбільших і найдавніших міст країни. Саме в Делі можна побачити Кутб-Мінар, Червоний форт, Гробницю Хумаюна, Храм Акшардхам, будинок-музей Махатма Ганді;\nМумбаї – найбільш населене місто, де знаходяться знамениті Ворота Індії та вулиця сувенірних магазинів – Causeway;\nБоллівуд – знамените місце в Мумбаї, де знімають справжнє індійське кіно – з піснями та танцями;\nАурангабад, давня назва міста – Кхадке, що в перекладі означає «Велика скеля». Ту тзбереглися сліди поселень, які датують кам’яним століттям, а біля міста знаходяться печерні храми Аджанта і Еллоре, що є пам’ятками всесвітньої спадщини ЮНЕСКО;\nАгра – місто, що славиться своїми всесвітньо відомими архітектурними пам’ятками і серед них – перлиною давньої архітектури – Тадж Махалом;\nДжайпур – столиця індійського штату Раджастан. Його ще називають “Рожевим містом” – через незвичайний рожевий колір каменю, з якого побудовано місто;\nВаранасі (старовинна назва “Каші” – “місто світла”) – священне для індуїстів місто. Індуїсти вірять, що місто – ворота до іншого світу. Вважається, що якщо людина помре в Варанасі, її душа більше не перевтілиться, звільниться від земного полону і вийде з колеса Сансари;\nБомбей – столиця штату Махараштра, Західні ворота Індії, ланцюг з семи островів;\nУдайпур – славиться двома шикарними королівськими палацами, які побудовані на островах Джаг Нівас і Джаг Мандір на озері Пічола. Здається, що ці палаци стоять прямо на воді;\nКаджурахо – столиця стародавньої династії Чанделла. Під час правління якої було збудовано храмовий комплекс Каджурахо, який сьогодні є справжньою тисячолітньою архітектурною перлиною.


ДУХОВНІСТЬ - [III] Ріст християнського життя через Таїнства\n#249. Ми зростаємо в благодаті та досконалості не лише через заслуговуючі вчинки, але й через прийняття Таїнств. Видимі знаки, встановлені нашим Господом Ісусом Христом, символізують і уділяють благодать. Бог, знаючи, як легко людина притягується зовнішніми речами, забажав у Своїй безмежній доброті приєднати Свою благодать до матеріальних об’єктів і видимих дій. Правдою віри є, що наші Таїнства мають благодать, яку вони символізують, і уділяють її кожному, хто не має перешкод для неї; і це не лише з огляду на внутрішню поставу реципієнта, "ex opera operato", тобто, силою самого ритуалу Таїнства. Таїнства є інструментальною причиною благодаті, Бог є основною причиною, а наш Господь – похвальною причиною.\n#250. Кожне Таїнство, крім звичайної благодаті, створює особливу благодать, яку називають сакраментальною благодаттю. Вона особливо не відрізняється від освячуючої благодаті, але, за св. Фомою і його школою, додає до неї особливу енергію – щоб викликати ефекти, потрібні для осягнення мети кожного Таїнства. Всі погоджуються, що якщо воно прийняте належним чином, то дає право на особливі благодаті у відповідний момент виконання обов’язків, які накладає прийняття цього Таїнства. Наприклад, Таїнство Миропомазання дає право на особливі актуальні благодаті сили – щоб боротися з людськими слабостями і сміливо визнавати свою віру.\nМи повинні докладно розглянути чотири пункти:\n(1) сакраментальна благодать, відповідна до кожного Таїнства;\n(2) внутрішні постави (dispositions), необхідні для плідного прийняття Таїнства;\n(3) особливі внутрішні постави, необхідні для Таїнства Покаяння;\n(4) особливі внутрішні постави, необхідні для Святого Причастя.\nI. Сакраментальна благодать\nТаїнства дають особливі благодаті, які відповідають різним етапам життя.\n#251. a) У Хрещенні дається благодать духовного відродження, завдяки якій ми очищаємося з плями первородного гріха і народжуємося до життя благодаті. В нас створюється нова людина, відроджена людина, яка живе життям Христа. Згідно з чудовим навчанням ап. Павла, "Чи ви не знаєте, що ми всі, хто христився у Христа Ісуса, у смерть Його христилися? Отож, ми поховані з Ним хрищенням у смерть, щоб, як воскрес Христос із мертвих славою Отця, так щоб і ми стали ходити в обновленні життя" (Рим 6, 3-4). Отож, ми отримуємо таку особливу чи сакраментальну благодать:\n1) благодать вмерти для гріха, духовне розпинання, яке чинить нас спроможними протистояти злим схильностям Старого Адама і загнуздати їх;\n2) благодать відродження, яка уподібнює нас до Христа, дає можливість брати участь у Його житті, чинить нас спроможними жити в гармонії з Його почуттями і вчинками, і таким чином вдосконалює наше християнське життя. Звідси, ми маємо обов’язки боротися з гріхом і його причинами, бути вірними Ісусові Христові та наслідувати Його чесноти.\n#252. b) Миропомазання робить нас солдатами Христа. До благодатей Хрещення додається особлива благодать, яка дає нам силу з ревністю визнавати свою віру перед лицем усіх ворогів, незважаючи на людські слабкості, які багатьох утримують від практикування їхніх релігійних обов’язків. І тому дари Святого Духа, які ми отримали під час Хрещення, знову отримуємо в Миропомазанні – щоб наша віра стала яснішою, жвавішою, розумнішою, а наша воля боротися з гріхом стала сильнішою. Звідси походить обов’язок культивувати дари Святого Духа, особливо ті, які чинять християнство воюючим.\n#253. c) Євхаристія живить наші душі, які, як і наші тіла, потребують їжі для підтримання існування і зміцнення. Лише Божественна Їжа може живити Божественне Життя. Тіло і Кров Христа, Його Душа і Його Божество перемінюють нас в інших Христів, вливаючи в нас Його дух, Його почуття і Його чесноти. Далі ми це опишемо, (n. 283).\n#254. d) Якщо ми втратимо життя благодаті через важкий гріх, то Таїнство Покаяння змиє його в Крові Ісуса Христа, вилитій на нас через розрішення (n. 262).\n#255. e) Коли наближається смерть, то ми повинні бути підкріплені в неспокою і страху, породженими пам’яттю про минулі гріхи, сьогоднішні падіння і думками про Божий суд. Таїнство Єлеопомазання дає нашим душам благодать заспокоєння і духовної втіхи, яка звільняє нас від залишків гріха, оживляє нашу віру, озброює нас проти останніх нападів ворога, даючи нам можливість відчувати те саме, що відчував ап. Павло, який після доброї боротьби радів думками про приготований для нього вінець. І тому важливо просити уділити це Таїнство у слушний час, тобто, коли ми важко захворіємо, щоб отримати всі його ефекти, особливо здоров’я – якщо такою буде Божа воля. Жорстоко поступають з хворими ті, які приховують від них стан важкої хвороби і таким чином позбавляють їх можливості отримати Таїнство з такими благодатями. Ці п’ять Таїнств освячують індивідуальних осіб. Два наступні Таїнства установлені для того, щоб освячувати людину в її стосунках із суспільством – Священство і Подружжя. Перше дає Церкві гідних служителів, друге – освячує сім’ю.\n#256. f) Таїнство Священства уділяє служителям Церкви не тільки чудову силу пересуществлювати хліб і вино в Тіло і Кров Христа, уділювати Таїнства і молитися в імені Бога, але також благодать виконувати це святим способом (holy manner). Це Таїнство дає їм також гарячу любов до Пресвятої Євхаристії і до ближніх, з твердим наміром посвятити себе повністю. Пізніше ми поговоримо про вищий ступінь святості, якого повинні прагнути служителі Бога.\n#257. g) Для освячення сім’ї, колиски суспільства, Таїнство Подружжя дає чоловікам і дружинам необхідні благодаті: благодать абсолютної і постійної вірності, так трудної для людського серця; благодать пошани для святості подружнього ложа; благодать відданого і твердого посвячення для християнського виховання дітей.\n#258. На всіх важливих стадіях життя для виконання індивідуальних і колективних обов’язків ми отримуємо через Таїнства чудовий дарунок освячуючої благодаті. Через кожне Таїнство ми отримуємо актуальні благодаті, які спонукають нас і допомагають нам практикувати необхідні чесноти. Нашим завданням є отримати гідно ці Таїнства з допомогою відповідних їм внутрішніх постав.\nII. Внутрішні постави, необхідні для плідного прийняття Таїнств\nКількість отриманої через Таїнства благодаті залежить від Бога і від нас (Тридентський Собор, VI, Ch. 7: "Святий Дух уділяє кожному згідно Своєї волі та згідно внутрішньої постави і співпраці кожного"). Тепер ми побачимо, як можна збільшити цю благодать.\n#259. A) Безсумнівно, що Бог є вільним у роздаванні своїх дарів. І тому Він може давати через Таїнства більше або менше благодаті – згідно зі своєю Мудрістю та Добротою. Але існують закони, які встановив Бог і які Він Сам бажає виконувати. І Він постійно заявляє, що не відверне вуха від доброї молитви: "Просіть і буде вам дано, шукайте і знайдете, стукайте і відчинять вам" (Мт 7, 7). Велике значення має молитва, підтримана заслугами Христа: "Поправді, поправді кажу вам: Чого тільки попросите ви від Отця в Моє Ймення, Він дасть вам"(Ів 16, 23). І тому, якщо, приймаючи Таїнства, ми будемо молитися з покорою, ревністю і в єдності з нашим Господом, то отримаємо більше благодаті.\n#260. B) З нашого боку необхідно мати дві внутрішні постави, щоб збільшити сакраментальну благодать, а саме – гаряче бажання прийняти Таїнство і ревність під час прийняття.\na) Гаряче бажання прийняти Таїнство з усіма його плодами відкриває і розширює душу. Це застосування засади, встановленої Господом: "Блаженні голодні та спрагнені правди, бо вони нагодовані будуть" (Мт 5, 6). Голод і спрага за Святим Причастям чи Прощенням відчиняє наші серця на Бога. Тоді Бог наповнить наші голодні душі: "удовольняє голодних добром, а багатих пускає ні з чим!" (Лк 1, 53). Давайте будемо подібні до Даниїла, людини бажання, і будемо бажати джерел живої води – Таїнств.\nb) Ревність під час прийняття Таїнств чинить душу більш сприйнятливою до їх прийняття; ревність є шляхетною поставою не відмовляти нічого Всемогутньому Богові, дозволити Йому діяти в усій повноті Його сили і співпрацювати з Ним із усією своєю силою. Така внутрішня постава розширює душу, чинить її більш податливою до дії благодаті, більш активною у відповіді на дію Святого Духа. З цієї співпраці Бога і душі випливають рясні плоди освячення.\n#261. Можемо тут додати, що всі умови, які чинять наші дії більш заслуговуючими (див. n. 237), у той самий час вдосконалюють внутрішні постави, які ми повинні мати для прийняття Таїнств, і, як наслідок, збільшують міру благодаті, яка нам дається. Ми зрозуміємо це краще, коли застосуємо цей принцип до Таїнств Покаяння і Євхаристії.\nIII. Внутрішні постави, необхідні для Таїнства Покаяння\nТаїнство Покаяння очищує наші душі Кров’ю Ісуса Христа – за умови, що ми добре настроєні до цього, що сповідь є щирою, а жаль справжнім і невдаваним.\n(1) Сповідь (Confession)\n#262. A) Тяжкі гріхи. Про них скажемо коротко, детально ми розбирали їх в трактаті про Моральну Теологію ("Syn. theol. moral., De Paenitentia," n. 242 і далі). Якщо хтось у момент слабкості вчинив смертельний гріх, то повинен ясно і щиро визнати його на початку сповіді, не замовчуючи серед багатьох повсякденних гріхів. Він повинен щиро і покірно визнати: скільки разів вчинив цей гріх, обставини і причини гріха, і попросити сповідника про покуту. Він повинен мати глибокий жаль за поповнений гріх із твердим наміром уникати його в майбутньому, а також усіх обставин, які спонукають до гріха.\nКоли цей гріх вже прощений, то каяник повинен мати в душі тверде і любляче почуття смутку та щире бажання направити зло, спричинене гріхом, аскетичним життям, палаючою і жертовною любов’ю. Окремий гріх, навіть важкий, якщо визнаний у сповіді і виправлений, не є вже перешкодою для духовного розвитку.\n#263. B) Свідомі легкі гріхи (Deliberate Venial Faults). Є два види легких гріхів: свідомі, тобто вчинені з повним розумінням того, що вони ображають Бога, і зі свідомим егоїстичним відданням переваги створеному добру над Божою волею. Другий вид: вчинені несподівано, через непостійність, моральну слабкість, брак чуйності чи відваги, за які відразу жаліємо з твердим наміром більше їх не чинити.\nГріхи першої категорії є великою перешкодою до вдосконалення, особливо, якщо їх чинити часто і серце до них прив’язується, наприклад, уживання легких наркотиків, звичка до швидкого необдуманого осуду, погані висловлювання про інших, поступливість невпорядкованим природним емоціям, уперте наполягання на своїй думці, на своїй волі. Це шнурки, які прив’язують нас до землі та не дають можливості прямувати до Бога. Якщо хтось свідомо відкидає Всемогутнього Бога ради своїх уподобань, то не повинен надіятися на Його благодаті, завдяки яким може зростати. Таких гріхів слід уникати за всяку ціну. Щоби робити це краще, ми повинні розрізняти ці гріхи, наприклад, гріхи проти любові, проти покори, проти релігійних чеснот тощо. Ми повинні визнавати їх на сповіді, особливо ті, які нас найбільше принижують, як і обставини, при яких ми згрішили. Далі, ми повинні прийняти тверде рішення уникати цих обставин. У такий спосіб кожна сповідь буде кроком на шляху вдосконалення.\n#264. C) Гріхи моральної слабкості (Frailty). Подолавши свідомі гріхи, ми повинні зайнятися тими, які випливають з моральної слабкості, але не для того, щоб уникати їх повністю – це неможливо, – але щоб поступово зменшувати їхню кількість. Тут також буде доцільно розділити це завдання на частини. Без сумніву, ми повинні визнати всі легкі гріхи, які пам’ятаємо; але це слід зробити швидко і зупинитися на деяких з них; наприклад, розсіяння в молитві, відсутність чистоти наміру, брак любові.\nПід час іспиту совісті та в сповіді не треба зупинятися лише на такому визнанні: "Я був розсіяний під час молитви", бо це нічого не говорить сповідникові, а сповідатися так: "Я був розсіяним чи недбалим під час таких чи таких духовних вправ, причина полягає у тому, що я не приготувався до молитви належним чином", або: "тому що я не мав хоробрості відразу і рішуче відкинути перші забаганки свого ума", або: "тому що після відкинення розсіянь я не був наполегливим і твердим у зусиллях".\nІншим разом ми визнаємо, що були довго розсіяними тому, що зосередились на проблемах у навчанні, або з товаришем, або на невеликій образі.\nВизнання обставин, при яких були скоєні гріхи, допоможе знайти засоби для виправлення і необхідну постанову поправитися на майбутнє.\n#265. Для того, щоб сповідь була ефективною, чи то будуть свідомі гріхи чи ні, її слід закінчити постановою на наступний тиждень чи на два тижні: "щиро боротися з джерелом розсіяння, прив’язанням, заняттям". У наступній сповіді слід здати звіт зі своїх зусиль, наприклад: "Я зробив таку постанову, щоб виправитися, виконував її стільки днів, порушив її в цьому пункті".\nОчевидно, що така сповідь не буде формальною, а кроком до досконалості. Благодать розрішення скріпить постанову поправитися, і це не лише збільшить у нас звичайну благодать, але збільшить наші сили, які допоможуть нам уникати в майбутньому деякий легких гріхів і зростати в чеснотах із кращим успіхом.\n(2) Жаль (Contrition)\n#266. У частих сповідях наголос слід робити на жалю і на намірі виправитися, який йде в парі з жалем. Ми повинні просити про цей жаль щиро і збуджувати його в собі, роздумуючи про надприродні мотиви. По суті, вони завжди такі самі, якщо навіть і змінюються у різних душах і при поповненні різних гріхів. Основні мотиви для жалю беруть свій початок у Бозі та в душі. Ми коротко вкажемо на них.\n#267. A) Стосовно Бога: гріх, навіть тривіальний, завжди є образою Бога, протидією Його волі; він конституює акт невдячності найбільш люблячому і найбільш любленому батькові та благодійникові; невдячності дуже дошкульної, бо ми є Його упривілейованими друзями. І тому Бог говорить: "Бож не ворог злорічить на мене, це я переніс би, і не ненависник мій побільшивсь надо мною, я сховався б від нього, але ти, чоловік мені рівня, мій приятель близький і знайомий мені, з яким солодко щиру розмову провадимо, і ходимо до Божого дому серед бурхливого натовпу..." (Пс 55, 13-15). Отож давайте вислухаємо Його слушні докори й сховаємо свої лиця в соромі і покорі. Давайте також почуємо голос Ісуса, який говорить нам, що через наші прогрішення Його Келих на Оливній Горі був більш гірким і Його агонія була жахливішою. І з глибини свого духовного убозтва давайте покірно попросимо прощення: "Помилуй мене, Боже, з великої милости Твоєї… Обмий мене зовсім з мого беззаконня..." (Пс 51).\n#268. B) Стосовно душі: легкий гріх сам по собі не зменшує освячуючу благодать, але послаблює єдність душі з Богом. Що це за втрата! Це зупиняє або, принаймні, послаблює нашу духовну активність, накладає пута на наше духовне життя. Послаблює душевну здатність до добра через підсилення любові до задоволення. Окрім того, якщо цей гріх свідомий, то спонукає до смертного гріха, бо в багатьох справах, особливо в тих, які стосуються чистоти, границя між легким і важким гріхом є такою вузькою, а заборонене задоволення видається таким привабливим, що легко переступають границю до важкого гріха. Кожний вчинений гріх означає поступливість і підсилення імпульсів нижчої природи; також це означає ослаблення нашої волі й зачинення себе для благодаті. Якщо цей гріх повторюється, то легко зрозуміти, як прокладається шлях для важкого гріха.\nЯкщо обміркуємо наслідки легкого гріха, то легко дійдемо до щирого жалю за свої занедбання і до прагнення уникати їх у майбутньому. Для того, щоб ці добрі наміри втілились у життя, слід ужити необхідних засобів, які зменшать шанси майбутніх падінь – згідно з методом, описаним вище (N. 265).\n#269. Для того, щоб запевнити почуття жалю, треба засудити одне з більших прогрішень у минулому, за яке ми дуже жаліємо, і щоб це прогрішення було подібним до легкого гріха, щодо якого ми тепер збуджуємо в собі жаль. Слід слідкувати за двома вадами: рутиною і занедбанням. Перша вада зведе засудження до пустого формулювання, позбавленого дійсного почуття жалю; друга вада робить нас неуважними до будь-якого актуального жалю за легкий гріх, на який ми тепер звертаємо увагу.\nПрактика такої сповіді, поради сповідника і, передусім, очищаюча сила розрішення будуть ефективними засобами, з допомогою яких ми виплутаємось із сітей гріха і зростатимемо в чеснотах.\nIV. Внутрішні постави, необхідні для Святого Причастя\n#270. Пресвята Євхаристія є таїнством і жертвоприношенням (sacrifice). Ці два елементи тісно з’єднані; Жертвоприношення меси уприсутнює жертву (victim), яку ми отримуємо в Святому Причасті. Причастя не є, згідно з загальним навчанням, суттєвою частиною жертвоприношення; воно є її інтегральною частиною, бо саме через гідність причастя ми додаємо свою жертву і отримуємо свою частку з жертвоприношення.\nСуттєва різниця між першим і другим полягає в тому, що жертвоприношення спрямоване безпосередньо до прославлення Бога, у той час як безпосередньою ціллю таїнств є освячення наших душ. Ці два елементи є однією реальністю, бо знати і любити Бога означає прославляти Його. Кожний елемент щось вносить у наш духовний прогрес.\n(1) Жертвоприношення меси як засіб для освячення\n#271. A) Ефекти. a) Жертвоприношення меси перш за все прославляє Бога і прославляє Його досконало, бо тут Ісус Христос через служіння священика жертвує знову Отцеві всі акти поклоніння, вдячності й любові, які Він колись жертвував на Голгофі, акти, які мають безмежну моральну вартість. Віддаючи Себе як жертву, Він проголошує найбільш вимовним способом Божу верховну владу над усім створінням – це поклоніння; віддаючи Себе Богові за всі Божі добродійства, Христос жертвує Йому хвалу, відповідну до Його дарів – це вдячність, і це конституює євхаристичний культ. Ніщо не може зашкодити ефектам, які з цього виходять, навіть негідність служителя, (іншими словами: ці ефекти походять "ex opere operato", тобто самою силою жертвоприношення) бо гідність жертвоприношення суттєво не залежить від служителя, а залежить від достоїнства жертви і гідності первосвященика – Ісуса Христа.\nСаме цього навчає Тридентський Собор, коли заявляє, що негідність або гріх служителя не може забруднити це чисте жертвування (offering); бо в цьому божественному жертвоприношенні міститься і приноситься у жертву, у безкровний спосіб, сам Христом, який пожертвував Себе як криваву жертву на вівтарі Хреста. Звідси, додає Собор, це та сама жертва і той самий служитель, який жертвує Себе тепер через служіння священиків і який колись пожертвував Собою на Хресті. Різниця хіба що у формі жертвування. Отож, коли ми беремо участь у месі або коли служимо месу, то віддаємо Всемогутньому Богові всю пошану, яка Йому належить, у найбільш досконалий спосіб, тому що прославляємо Ісуса, Священика і жертву.\nІ не треба говорити, що це не має нічого спільного з нашим освяченням. Правдою є те, що коли ми прославляємо Бога, Він з любов’ю наближається до нас, і чим більше наше устремління до Його слави, тим більше Він допомагає нашому духовному поступу. Виконуючи свої обов’язки щодо Нього в єдності з жертвою на вівтарі, ми тим самим освячуємо себе самих.\n#272. b) Божественне Жертвоприношення має ще й спокутні (propitiatory) ефекти силою літургійної відправи (celebration) ("ex opere operato" – як кажуть богослови). Це означає, що це Жертвоприношення, віддаючи Всемогутньому Богові належну Йому славу разом з адекватною покутою за гріх, схиляє Його уділити нам безпосередньо не освячуючу благодать (це властивий ефект таїнства), а актуальну благодать, яка спричинює в нас справжнє каяття і жаль, забезпечуючи нам прощення навіть найбільших гріхів.\nВодночас Жертвоприношення меси має задовільняючий (satisfactory) ефект – тобто покутуючим грішникам неодмінно дарує принаймні частину минущого покарання (temporal punishment) за гріх. Ось чому Собор додає, що месу можна жертвувати не тільки за гріхи і потреби живих, але й за полегшення стану тих, які померли в Господі, але не спокутували всі свої прогрішення.\nМи можемо легко побачити, як цей подвійний ефект Жертвоприношення: спокутний і задовільняючий сприяє розвитку християнського життя. Гріх є великою перешкодою до єдності з Богом. Через прощення гріха і очищення його наслідків ми підходимо до Бога ближче: "Блаженні чисті серцем, бо вони будуть бачити Бога" (Мт. 5, 8).\nЯка втіха для нещасних грішників побачити, як падає стіна, яка відділяла їх від божественного життя!\n#273. c) Свята меса силою "ex opere operato" має також благальний ефект, і тому випрошує для нас усі благодаті, необхідні для нашого освячення.\nЖертвоприношення є молитвою в дії, і Той, Хто з невимовним стогоном благає за нас на вівтарі, є тим самим, чиї молитви завжди вислухані: "Він був вислуханий за побожність Свою" (Євр. 5, 7). Таким чином Церква, авторитетний тлумач божественної науки, безперервно молиться в єдності з Ісусом, Священиком і жертвою, "через Ісуса Христа, нашого Господа", за отримання всіх благодатей, необхідних для її членів, за здовор’я тіла і душі, "за їхнє благополуччя і спасіння" (канон меси), за їхній духовний розвиток, благаючи для своїх вірних дітей, особливо в колекті, особливу благодать, відповідну до кожного свята. Той, хто входить у течію літургічної молитви з необхідними внутрішніми поставами, може бути певним, що отримає для себе і для інших рясні благодаті.\nОчевидно, що всі ефекти Священного Жертвоприношення спрямовані до нашого освячення – і найбільш ефективно, бо ми не молимось самі, а в єдності з усією Церквою і особливо в єдності з невидимим Главою, Ісусом Христом, Священиком і жертвою, який, відновлюючи жертвування на Голгофі, через заслуги Своєї Крові і через Свої благання чинить, що Його заслуги і Його жертва переходить на нас.\nПлоди меси, описані вище, отримуються у різній мірі згідно з незбагненними Божими рішеннями, спочатку служителем, потім тими, за кого служиться Пресвяте Жертвоприношення, кого священик згадує, і потім тими, хто бере участь у месі. Тут ми говоримо тільки про останніх.\n#274. B) Внутрішні постави, необхідні для того, щоб отримати користь із Пресвятого Жертвоприношення (Holy Sacrifice). Які внутрішні постави ми повинні мати, щоб почерпнути користь з такого потужного засобу для освячення? Фундаментальною і всеохоплюючою поставою є покірна і довірлива єдність з поставами Христа на хресті, які тепер відновлюються на вівтарі. Ми повинні прагнути присвоїти Його релігійні почуття. У такий спосіб ми зможемо виконати те, чого від священиків вимагає Понтифік: "Зрозумійте те, що ви робите, і наслідуйте жертву, яку ви приносите". І це саме те, до чого нас заохочує Церква своєю літургією.\n#275. a) "Літургія катехуменів" (аж до оферторіум) повинна викликати в нас почуття покаяння і жалю ("Confiteor," "Aufer a nobis," "Oramus te," "Kyrie eleison"); поклоніння і вдячності ("Gloria in excelsis"); прохання ("колекта"), і щирої віри ("Апостол", "Євангеліє" і "Символ Віри").\nb) Слідує велика драма:\n1) Приношення жертви в "оферторіум" ради спасіння всього людства, "За наше спасіння і цілого світу"; жертвування вірних разом з основною жертвою, "Благаємо Тебе, Господи, зі смиренним духом і скрушеними серцями", яке супроводжується молитвою до Пресвятої Тройці, щоб удостоїтись благословення і отримати жертвування всього містичного тіла Христа.\n2) Префація оповіщає велике дійство. В каноні, де містичне вбивство жертви відновлюється, Церква заохочує нас з’єднатись з ангелами і святими, і насамперед з Втіленим Словом, дякуючи Всемогутньому Богові, прославляючи Його Святість, випрошуючи в Нього допомогу для Церкви, для її видимого глави, єпископів і вірних, і особливо для тих, які беруть участь у Таїнстві, й для тих, з якими ми тісно зв’язані узами любові.\nТоді священик, тісно з’єднаний з Пресвятою Дівою, зі святими апостолами, мучениками і всіма святими, з піднесеним духом прямує до Тайної Вечері, стає одним цілим з Первосвящеником, разом з Ним промовляє слова, які Ісус промовляв у Вечірнику. Вірне своєму слову, Слово, яке стало тілом, сходить на вівтар разом зі Своїм Тілом і Кров’ю, мовчки поклоняючись і молячись у Своєму імені і в нашому. Християни схиляються у поклонінні перед Божественною жертвою; з’єднують свої почуття з почуттями Господа, з Його поклонінням, з Його проханнями, і намагаються до Його жертви долучити свої маленькі жертви "через Нього, з Ним і в Ньому".\nc) Молитва Отче наш розпочинає приготування до Причастя. Ми, члени містичного тіла Христа, повторюємо молитву, якої Він сам нас навчив. Таким чином ми жертвуємо разом з Ним наші акти релігійного поклоніння і наші молитви, благаючи найбільше про те, щоб євхаристичний хліб визволив нас від усякого зла і дав нам, разом із прощенням наших гріхів, мир для душі й постійну єдність з Христом: "І ніколи не допусти, щоб я відділився від Тебе". Тоді, подібно як центуріон, який визнав свою негідність і покірно просив прощення, священик і вірні їдять Тіло і п’ють Кров Христа. Священик і вірні таким способом тісніше з’єднуються з Ісусом, з Його душею, а через Нього – з Пресвятою Трійцею.\nТаїна єдності завершилась. Ми є одне з Ісусом, а оскільки Він є одне з Отцем, то священицька молитва Спасителя на Тайній Вечері реалізувалась: "Я у них, а Ти у Мені, щоб були досконалі в одно" (Ів. 17, 23).\n#276. d) Залишилось лише подякувати Всемогутньому за такий величезний дар. Це робиться після Причастя у наступних молитвах. Благословення священика виливає на нас багаті дари Триєдиного Бога. Останнє Євангеліє звертається до слави Втіленого Слова, яке прийшло і замешкало серед нас, яке ми носимо в собі, наповнені благодаттю і правдою, що ми можемо протягом дня черпати своє життя з Джерела життя і жити життям, подібним до Його життя.\nОчевидно, що брати участь у месі чи служити її з такими внутрішніми поставами означає освячувати себе і плекати в собі у досконалий спосіб духовне життя, яке існує в нас.\n(2) Святе Причастя як засіб для освячення\n#277. A) Ефекти. Пресвята Євхаристія, як Таїнство, збільшує в нас звичайну благодать "ex opere operato", тобто силою самого Таїнства. Вона була встановлена як пожива для наших душ: "Бо тіло Моє то правдиво пожива, Моя ж кров то правдиво пиття" (Ів. 6, 55). Її ефекти аналогічні ефектам матеріальної їжі: підтримувати, збільшувати і виправляти нашу духовну силу, а також викликати радість, яка не завжди відчутна, але реальна. Сам Ісус у всій своїй повноті є нашою їжею: з Тілом, Кров’ю, Душею, Божеством. Він з’єднується з нами для того, щоб перемінити нас в Себе; ця єдність є реальною і моральною – єдність, яка трансформує і яка за своєю природою є постійною.\nОтець Лебретон підсумував цю християнську доктрину Євангелія від Іоанна: "З’єднання Христа і християнина та життєдайна переміна, яка при цьому відбувається, завершується в Євхаристії. Тут вже йдеться не про наближення до Христа тільки через віру і не з’єднання з Ним через Хрещення. Це нова єдність, яка є найбільш реальною і найбільш духовною, завдяки якій ми стаємо з Христом не тільки одним духом, але й одним тілом" ("Les Origines du dogme de la Trinite," 1910, p. 403). "Хто тіло Моє споживає та кров Мою п'є, той в Мені перебуває, а Я в ньому" (Ів. 6, 56).\n"Ця єдність є такою інтимною, що наш Господь не завагався сказати: "Як Живий Отець послав Мене, і живу Я Отцем, так і той, хто Мене споживає, і він житиме Мною" (Ів. 6, 57). Очевидно, що це тільки аналогія; але в цій аналогії слід бачити не тільки моральну єдність, базовану на спільних почуттях, але й реальну фізичну єдність, яка зумовлює змішування двох життів або участь християнина у житті Христа". Це ми спробуємо пояснити.\n#278. a) Ця єдність є реальною. За Тридентським Собором, правдою віри є, що в Пресвятій Євхаристії насправді, реально і субстанціально є Тіло і Кров Ісуса Христа – з Душею і Божеством, отож увесь і неподільний Христос. Отож, коли ми отримуємо Святе Причастя, то отримуємо під освяченими дарами реальні та фізичні Тіло і Кров Христа разом з Його Душею і Божеством. І тому ми є не тільки кивотами, але й дарохранительницями, де Христос живе, куди прилітають ангели і поклоняються Йому, де ми можемо з’єднатись у поклонінні з небесними духами. Більш того, між Ісусом і нами існує єдність, подібна до тої, яка існує між їжею і тим, хто їсть – з тою різницею, що це Ісус трансформує нас у Себе, а не ми трансформуємо Його в нашу субстанцію. Вище буття перетворює нижче. (Це зауваження св. Августина ("Confessions," lib. VII, c. 10, n. 16, P.L., XXXXII, 742). Він вкладає ці слова в уста Господа: "Я є їжею для великих душ, зростайте, і зможете споживати Мене; але ви не зміните Мене в себе, як це робите з матеріальною їжею, ви перемінитесь в Мене"). Це єдність, яка спонукає щораз більше підпорядковувати наше тіло духові й чинить його більш цнотливим, єдність яка сіє в тілі зерна безсмертя: "Хто тіло Моє споживає та кров Мою п'є, той має вічне життя, і того воскрешу Я останнього дня" (Ів. 6, 54).\n#279. b) До цієї реальної єдності додана інша єдність, духовна за природою, найбільш інтимна за характером, найбільш перетворююча в своїх ефектах.\n1) Вона найбільш інтимна, найбільш освячуюча. Душа Христа об’єднується з нашою душею, щоб вчинити нас одним серцем і одним розумом з Ним – "cor unum et anima una". Його уява і Його пам’ять, такі праведні й святі, з’єднуються з нашою уявою і пам’яттю – щоб упорядкувати їх і спрямувати до Бога і Божих справ, щоб ми пам’ятали про Божі благодіяння, захоплюючу Божу красу і невичерпну доброту. Божий розум, правдиве світло душі, освітлює наш розум сяянням віри; це чинить нас здатними бачити і оцінювати все так, як бачить і оцінює Бог. Тоді ми починаємо розуміти марноту мирського добра і безглуздя мирських стандартів; тоді ми починаємо насолоджуватись євангельськими правдами, які до того були затемненими, бо були супротивними нашим природним інстинктам. Божа сильна, постійна і щедра воля виправляє нашу слабкість, непостійність, еготизм, надаючи нашій волі Божественну енергію, так що ми можемо сказати разом з ап. Павлом: "Я все можу в Тім, Хто мене підкріпляє, в Ісусі Христі" (Фил. 4, 13). Тепер ми відчуваємо, що зусилля стають легшими, спокуси не зворушують нас, витривалість не є понад наші сили, бо ми не одні, а причеплені до Христа так, як плющ до дуба, і таким чином користаємо з Його сили. Його серце, розпалене любов’ю до Бога і до душ, запалює наші серця, холодні до Бога і слабкі до створінь. Подібно до учнів, які йдуть до Емаусу, ми говоримо: "Чи не палало нам серце обом, коли промовляв Він до нас по дорозі, і коли виясняв нам Писання?" (Лк. 24, 32). Саме під впливом божественного вогню ми часом відчуваємо майже нездоланний імпульс до добра, до інших людей, тверезу, проте тверду рішучість чинити для Бога все і зносити для Нього всі страждання, і ні в чому Йому не відмовляти.\n#280. 1) Очевидно, що така єдність є справді перетворюючою. Поступово наші думки, ідеї, переконання і судження змінюються. Замість того, щоб оцінювати речі мирськими стандартами, ми уподібнюємо свої думки і погляди до думок і поглядів Ісуса Христа; ми з любов’ю приймаємо євангельські принципи; ми постійно задаємось питанням: Що би Ісус учинив на моєму місці?\n"Ми стаємо одне з Ісусом. Тобто, ми маємо ту саму "волю", що й Він. Ми любимо те, що Він любить; ми прагнемо того, чого Він прагне; ми бажаємо чинити те, що Він наказав чинити; Його судження стають нашими судженнями; ми наслідуємо Його поведінку і вчинки у будь-яких обставинах і ситуаціях. Тому не буде перебільшенням сказати, що в Святому Причасті Ісус Христос дає нам Своє серце, забираючи в нас наші серця. Його Серце є Серцем любові, чистоти, жертовності". BISHOP HEDLEY, "Retreat," p.279.\n2) Те саме стосується і наших бажань і виборів. Усвідомивши, що ми й увесь світ помиляємось, що правда належить тільки Ісусові, Вічній Мудрості, ми бажаємо лише те, що Він бажає, тобто Божу славу, спасіння себе самих і ближніх; ми прагнемо лише того, що Він прагне, "але не моя, а твоя воля нехай здійсниться", і навіть якщо свята воля прибиває нас до Хреста, ми приймаємо це всім своїм серцем, впевнені, що робиться для нашого духовного добра і добра наших ближніх.\n3) Наше серце подібним чином поступово звільнює себе від свідомого чи несвідомого еготизму, з нижчих природних схильностей і прив’язань, так що може любити Бога і ближніх сильніше, щедріше і пристрасніше. Тепер ми любимо не божественні потішання, такі солодкі, а Самого Бога; не задоволення перебувати серед тих, кого ми любимо, а добро, яке можемо зробити для них. Ми живемо тепер інтенсивнішим життям, більш надприродним, більш божественним, ніж у минулому. В нас вже живе, мислить і діє не старий Адам, а Сам Ісус, Його дух, який мешкає в нас і оновлює нас: "І живу вже не я, а Христос проживає в мені" (Гал. 2, 20).\n#281. c) Ця духовна єдність може тривати стільки часу, скільки ми самі хочемо, бо наш Господь ствердив: "Хто тіло Моє споживає та кров Мою п'є, той в Мені перебуває, а Я в ньому" (Ів. 6, 56). Він бажає бути з нами вічно. Ця єдність постійна, Його благодать підтримує її, назавжди з’єднуючи нас з Ним.\nЯк ця єдність підтримується? Деякі автори разом із Шрамом ("Instit. theol. Mysticae," #153) вчать, що душа Христа огортає центр нашої душі й перебуває там постійно. Це би було найбільш екстраординарним чудом, бо душа Христа постійно з’єднана з Його тілом, а тіло зникає разом із євхаристичним хлібом. Ми не можемо прийняти цю думку, бо Бог не множить чудес без потреби.\nІ якщо Його душа віддаляється від нас разом з Його тілом, то Його божество залишається з нами доти, поки ми перебуваємо в стані благодаті. Що більше, Його священна людська природа, з’єднана з Його божеством, зберігає з душею особливий зв’язок. Теологічно це можна так пояснити: Дух Ісуса або Святий Дух, який перебуває в людській душі Христа, залишається в нас з огляду на особливий зв’язок, в який ми входимо з Ісусом Христом через таїнство Євхаристії, і викликає в нас внутрішні постави, подібні до постав Пресвятої Душі Христа. На прохання Ісуса, молитви якого за нас не припиняються, Святий Дух уділяє нам щедріших і дієвіших актуальних благодатей. З особливою турботою Він охороняє нас від спокус; Він збуджує в нас порухи благодаті, спрямовує наші душі та їхні здатності, промовляє до нашого серця, підсилює нашу волю, оживляє нашу любов, і таким чином увічнює в наших душах ефекти сакраментального Причастя. Щоби тішитись цими привілеями, ми повинні виразно практикувати внутрішнє зосередження, уважно слухати Божий голос і бути готовими виконувати Його бажання. Таким чином сакраментальне Причастя доповнюється духовним Причастям, яке фіксує його ефекти.\n#282. d) Ця єдність створює особливим зв’язок з Трьома Божественними Особами Пресвятої Трійці. З огляду на те, що кожна Божественна Особа перебуває в іншій (circumincession), Вічне Слово не входить у душу само, а з Отцем, який споконвіку народив Сина, і з Святим Духом, який споконвіку походить від взаємної любові Отця і Сина: "Як хто любить Мене, той слово Моє берегтиме, і Отець Мій полюбить його, і Ми прийдемо до нього, і оселю закладемо в нього" (Ів. 14, 23). Без сумніву, що Три Божественні Особи перебувають в нас через благодать, але в момент Причастя вони входять в нас по-іншому: так як ми фізично з’єднуємось із Втіленим Словом, то Три Божественні Особи також з’єднуються з нами через Нього і з Ним, і тепер Вони люблять нас так, як Втілене Слово, членами якого ми є. Приймаючи Ісуса до свого серця, разом з Ним ми приймаємо Отця і Святого Духа. І тому Пресвята Євхаристія є антиципацією Неба, і якщо ми маємо живу віру, то розуміємо правду, яка міститься у "Наслідуванні", що "бути з Ісусом – це солодкий рай" ("The Imitation of Christ," Bk, II, C. 8.).\n#283. B) Внутрішні постави, необхідні для того, щоб отримати користь із прийняття Євхаристії. Оскільки ціллю Євхаристії є інтимна, перетворююча і постійна єдність з Христом і Богом, то все, що в нашому приготуванні й благодаренні сприяє цій єдності, збільшить ефективність Святого Причастя.\na) Приготування буде мати форму попередньої єдності з Господом. Ми задарма отримуємо єдність своєї душі з Богом через освячуюючу благодать, яка вже існує; без неї Причастя буде святотатством.\nОтож, якщо хтось усвідомлює свій важкий гріх, то необхідно спочатку висповідатись з жалем і покорою в серці, а не задовольнятись самим актом жалю, навіть досконалим.\n1) Існує перший найбільш досконалий спосіб виконувати всі свої обов’язки, щоб залишатись у єдності з Ісусом і подобатись Йому. Це найкращі засоби, з допомогою яких ми єднаємо себе з Ісусом, життя якого було безперервним актом синівського послуху Отцеві. "Бо Я завжди чиню, що Йому до вподоби" (Ів. 8, 29). Ми це пояснити в N. 229.\n2) Другою внутрішньою поставою буде щира покора, основана, з одного боку, на великій святості Ісуса Христа, з другого боку, на нашій мализні й негідності: "Господи, я недостойний…". Ця покора створює в душі пустку, очищаючи її з еготизму, гордощів, самовпевненості. Чим більше ми очистимо себе зі свого «Я», тим більше приготуємо душу, щоб вона дозволила Богові ввійти у себе і заволодіти собою.\n3) До цієї покори необхідно додати палке бажання з’єднатись з Богом в Євхаристії. Відкриваючи свою безпомічність і вбогість, ми повинні линути до Нього, бо тільки Він може дати нам силу, збагатити Своїми благодатями і заповнити пустку в серці. Цим бажанням ми розширюємо душу, широко відчиняємо її для Того, Хто у відповідь бажає віддати Себе нам: "Я дуже бажав спожити цю пасху із вами, перш ніж муки прийму" (Лк. 22, 15).\n#284. b) Найкраще благодарення (thanksgiving) продовжить нашу єдність з Ісусом.\n1) Його слід почати актом поклоніння у мовчанні (багато людей, забуваючи про цей перший акт, відразу починають щось просити, не розуміючи, що наші прохання сприйматимуться краще, якщо ми спочатку поклонимось Тому, Хто вшанував нас Своєю присутністю), упокоренням себе і повним підданням себе Тому, який, будучи Богом, повністю віддає Себе нам: "О Прихований Боже, побожно поклоняюсь Тобі… Віддаю Тобі своє серце, згинаючи свої коліна" ("Hymn of" St. THOMAS). В єдності з Марію, найдосконалішою поклонницею Ісуса Христа, ми впокоримо себе перед величчю Божества – щоб благословляти, прославляти і дякувати Йому: спочатку Втіленому Слову, потім – з Ним і через Нього Пресвятій Трійці. "Величає душа моя Господа (…) бо велике вчинив мені Потужний! Його ж Імення святе" (Лк. 1, 46…). Ніщо так добре не допомагає Ісусові повністю огорнути душу і проникнути її наскрізь, як наш акт упокорення. У такий спосіб ми, малі створіння, можемо віддати себе самих Йому, який є Всім. Ми віддамо Йому те добре, що є в нас, бо все добро походить від Нього і завжди було Його добром. Потім ми можемо віддати Йому свої біди, які Він спалить у вогні Своєї любові й замінить їх Своїми досконалими внутрішніми поставами. Який чудовий обмін!\n#285. 2) Потім розпочинається солодка розмова між душею і Святим Духом: "Говори, Господи, твій слуга слухає… Дай мені розуміння твоїх доріг… Прихили моє серце до твоїх уст…" Це добрий час для уважного слухання Нашого Вчителя і Нашого Товариша, добрий час, щоб говорити до Нього з благоговінням, пошаною і любов’ю. У ці хвилини Ісус вводить у наші душі Свої внутрішні постави і Свої чесноти. Ми повинні відчинити свої душі для Божих дарів, і не тільки отримувати їх, але й насолоджуватись ними і асимілювати їх. Щоб причастя не звелось до зовнішнього ритуалу, час від часу необхідно змінювати тему розмов. Це можна робити, розмовляючи про різні чесноти або про різні євангельські тексти, просячи в Господа допомоги зрозуміти їх і насолоджуватись ними, і в благодаті жити ними.\n#286. 3) Не забути подякувати Богові за просвітлення і почуття любові, якими Він нас обдарував, також подякувати Богові за темряву і втому душі, в яких Він часом дозволяє нам залишатись. Це корисно для покори, для пізнання своєї негідності в отриманні Божих благодатей; корисно, бо спонукає нас частіше прибігати до Того, Хто навіть у нашій сухості виливає на нас у прихований і таємний спосіб Своє життя і Свої чесноти. Ми просимо Його уділити нашим душам Його дію і Його життя. "О Ісусе, що живеш у Марії, прийди і поселись у своїх слугах" (Молитва о. Кондрена, доповнена о. Олієром). Ми просимо Його прийняти і перемінити маленьке добро, яке в нас є: "Візьми, Господи, і прийми всю мою свободу" (Молитва св. Ігнатія).\n#287. 4) Ми обіцяємо принести жертву, необхідну для реформи і зміни свого життя, особливо в деяких конкретних аспектах; свідомі своєї слабкості, ми щиро просимо про відвагу виконати цю обітницю. Це дуже важливий момент: кожне Причастя необхідно приймати, маючи перед очима цю ціль – вводити в практику окремі чесноти.\n#288. 5) Це відповідний момент для молитви за своїх близьких, за широкі інтереси Церкви, за наміри Святішого Отця, за єпископів і священиків. Не біймося вчинити свої молитви універсальними: це буде гарантією, що вони будуть вислухані.\nМи закінчуємо молитву, благаючи Господа зберегти в нас благодать перебувати в Ньому так, як Він перебуває в нас, благодать чинити все в єдності з Ним, у дусі благодарення. Ми ввіряємо свої молитви Пресвятій Діві, щоб Ісус, яким Вона так опікувалась, з її допомогою зростав у наших серцях. Скріплені молитвою, ми переходимо до вчинків.\n#289. Отож ми маємо в своєму розпорядженні три великі засоби для підтримання і розширення християнського життя, яке Бог так щедро народжує в нас – засоби для того, щоб віддати себе всім серцем Богові так, як Він віддав Себе нам:\n1) Безжалісна і безстрашна боротьба проти духовних ворогів. З допомогою Бога і всіх небесних заступників, яких Він нам дав, нам забезпечена перемога і зростання духовного життя.\n2) Освячуючи всі свої дії, навіть найбільш повсякденні. Постійно жертвуючи їх Богові, ми здобуваємо незліченні заслуги, збільшуючи кожного дня благодать і своє право на небо, навіть якщо постійно виправляємо і спокутуємо свої прогрішення.\n3) Таїнства, прийняті з правильними і ревними внутрішніми поставами, додають до наших особистих заслуг щедрі благодаті заслуг Христа. Через часту сповідь і щоденне причастя ми зможемо, якщо захочемо, стати святими. Ісус Христос приходив і надалі приходить до нас для того, щоб передати нам багатства Свого життя: "Я прийшов, щоб ви мали життя, і подостатком щоб мали" (Ів. 10, 10).\nНаше завдання полягає у тому, щоб тримати свої душі відчиненими і отримувати божественне життя, сприяти йому, збільшувати його постійною участю у внутрішніх поставах, чеснотах і жертвах Ісуса Христа. Колись наступить час, коли ми, перетворені в Нього, будемо мати лише Його думки, почуття та мотиви, і тоді зможемо повторити за ап. Павлом: "І живу вже не я, а Христос проживає в мені" (Гал. 2, 20).\nПІДСУМОК ДРУГОЇ ГЛАВИ\n#290. Закінчуючи цю главу, найважливішу главу Першої Частини, ми вже краще розуміємо природу християнського життя.\n(1) Це реальна участь у Божому житті, бо Бог живе в нас і ми живемо в Ньому. Він живе в нас реально – у Єдності Своєї природи і в Троїчності Своїх Осіб. Він там не пасивний, а створює в душі повний надприродний організм, який дає змогу йому жити життям, не рівним, але подібним до Божого життя. Окрім того, це Бог порушує душу актуальною благодаттю, допомагає зробити наші вчинки заслуговуючими, винагороджує їх звичайною благодаттю. Ми також живемо в Ньому і для Нього, бо є Його співробітниками. З допомогою Його благодаті ми вільно приймаємо божественні імпульси, співпрацюємо з ними і через тріумф над своїми ворогами отримуємо заслугу і приготовляємо себе до багатих благодатей, які нам дають Таїнства. Не слід забувати, що навіть наша вільна згода є дією Його благодаті, і саме цьому всі свої заслуги ми вважаємо Його заслугами, живучи для Нього так, як ми живемо через Нього і в Ньому.\n#291. (2) Це життя є також участю у житті Ісуса, бо Христос живе в нас і ми живемо в Ньому. Він живе в нас не тільки так, як Отець живе в нас, – як Бог, але також як Боголюдина. Він є главою містичного тіла, членами якого ми є, і від Нього ми отримуємо рух і життя. Він живе в нас у більш таємничий спосіб, бо через Його заслуги і молитви Святий Дух створює в нас внутрішні постави, подібні до тих, які створює в Його душі. Він живе в нас реально і фізично під час Причастя, і через Свій божественний Дух передає нам Свої почуття і чесноти. Ми також живемо в Ньому. Ми прищеплені до Нього і вільно отримуємо Його божественні імпульси. Ми наслідуємо Його чесноти вільною дією своєї волі, навіть якщо наш успіх походить від благодаті, яку Він заслужив для нас. Насамкінець, ми вільно приєднуємось до Нього так, як гілка до стовбура, і відчиняємо свої душі, щоб отримати божественне життя, яке Він нам уділяє. Якщо ми маємо все від Нього, то живемо через Нього і для Нього, раді віддати себе Йому так, як Він віддає Себе нам, жаліючи, що наше віддання таке недосконале.\n#292. (3) Це життя є, у деякій мірі, також і участю в житті Марії, або, як говорить о. Олієр, участю в житті Ісуса, який живе в Марії. Бажаючи, щоб Пречиста Діва Марія була Його живим образом, Ісус через Свої заслуги і молитви уділив їй Свій божественний Дух, через Який вона розділяє у надзвичайній мірі Його внутрішні постави і чесноти. Отож Він живе в Марії і бажає, щоб Його Мати була також і нашою Матір’ю, бажає, щоб вона народжувала нас у дусі. Даючи нам духовне життя (як вторинна причина), Марія не тільки уділяє нам життя Ісуса, але й своє власне. І тому ми маємо частку у житті Ісуса і в житті Марії одночасно – або в житті Ісуса, який живе в Марії. Цю думку висловлює чудова молитва о. Кондрена, доповнена о. Олієром: "О Ісусе, який живеш в Марії, прийди і поселися в своїх слугах".\n#293. (4) Зрештою, це життя є участю у житті святих на небі та на землі. Як ми бачили, містичне тіло Христа містить тих, які були до Нього приєднані через Хрещення, і особливо тих, які тішаться благодаттю небесної слави. Всі члени містичного тіла розділяють спільне життя, яке вони отримали від Глави, і яке влите в їхні душі тим самим Духом. І тому ми всі є справжніми братами, бо отримали життя від одного Отця: духовне життя, повнота якого перебуває в Ісус Христі, "від Його повноти ми всі отримали". Таким чином святі в небі та на землі мають повне духовне благополуччя і допомагають нам у боротьбі проти плоті, світу й диявола.\n#294. Якими втішними є ці істини! Безсумнівно, що духовне життя на землі є боротьбою. Пекло воює з нами і знаходить союзників у світі, головно в нашій потрійній пожадливості. Але Небо бореться за нас, і Небо – це не тільки ангели та святі, але й Христос, переможець Диявола, і Пресвята Трійця, яка живе і царює в душі. І тому ми повинні сповнитись довірою, бути впевненими у перемозі, якщо будемо покладати надії не в своїх силах, а в Бозі: "Я все можу в Тім, Хто мене підкріпляє, в Ісусі Христі" (Фил. 4, 13).\nГОЛОВНА > Танкверей > ПЕРША ЧАСТИНА - ОСНОВИ > II. Природа християнського життя > II.ІІ. Роль людини в християнському житті > [III] Ріст християнського життя через Таїнства


Як вибрати міні-трактор? Читайте нашу статтю на сайті.\nГоловна › Новини › Вибір мінітрактора: основні критерії\nВибір мінітрактора: основні критерії\nДата публікації 31.01.2018.\nЗа функціональністю мінітрактори в чому не поступаються своїм старшим «побратимам», перевершуючи їх в маневреності і економічності. Головним критерієм при виборі малогабаритного трактора є площа ділянки, який потрібно обробляти з його допомогою.\nЩоб обробити 10-20 соток, така машина не обов'язкова. Тут можна обійтися і мотоблоком. Якщо площа 0,5 га і більше - знадобиться невеликий трактор, тому що впахівать мотоблоком на таких ділянках - довго і виснажливо.\nОсновні функції мінітрактора:\nКультивація, оранка, боронування.\nПосадка і збір урожаю.\nДобриво і полив рослин.\nКопання ям і траншей.\nЗавантаження / вивантаження.\nПеревезення матеріалів і продуктів.\nМалогабаритний трактор - чудовий варіант для невеликих господарств. На ринку є з чого вибирати. Завдяки стабільному попиту, виробництво мінітракторів росте, з'являються нові рішення і моделі.\nПрийнято вважати, що мінітрактор доцільно використовувати для ділянки від 0,5 до 5-10 га. Чим більше площа - тим потужніше потрібна техніка. На 1 га і менше вистачить трактора потужністю 12-16 «конячок». На великі площі оптимальна потужність двигуна - 20 к.с. і вище.\nНеобхідно вивчити базові характеристики агрегату, і порівняти з тими завданнями, для яких він вам потрібен. Крім потужності двигуна, важливими характеристиками трактора є:\nРадіус розвороту. Якщо передбачається робота на малих ділянках, необхідний трактор з радіусом розвороту 2-3 метра.\nГабарити машини повинні вписуватися в розміри приміщення або місця, де вона буде стояти.\nПрацювати з навісним обладнанням можуть тільки трактора, у яких є механізм відбору потужності.\nПри наявності гідропідсилювача керма трактором легше управляти.\nСистема блокування диференціала відчутно підвищує межа прохідності.\nГідравліка - необхідна для завантаження / розвантаження матеріалів, використання трактора як екскаватора.\nГидростатическая трансмісія. Дуже корисна характеристика, з її допомогою зручно працювати на малих обертах, не потрібно постійно перемикати передачі. Цей вид трансмісії підвищує економічність і довговічність агрегату.\nВиробництво мінітракторів обраної марки часто знаходиться за тисячі кілометрів. Відсутність сервісу або деталей при поломці трактора може принести збитки. Сільгосп роботи відрізняються тим, що встигнути треба все вчасно: посадити, обробити, полити, скосити, зібрати. Тут важлива кожна година. Ключовим фактором при покупці малолітражного трактора, поряд з ціною, якістю, функціоналом, є його обслуговування.\nТому до покупки малогабаритного трактора корисно буде з'ясувати, чи є поблизу сервісна станція з обслуговування даної торгової марки. Якщо є - відвідати цю станцію, ознайомитися з умовами обслуговування і дізнатися, чи є всі вузли і запчастини. Особливо уважним треба бути при покупці б / у трактора, так як деталей на нього можуть просто вже не робити.


як створити та налаштувати домашню мережу через wifi роутер в windows XP, 7, 8, 10 – покрокова інструкція | Поради для дому\nяк створити та налаштувати домашню мережу через wifi роутер в windows XP, 7, 8, 10 – покрокова інструкція\nНалаштовуємо домашню мережу\nЗ’єднуємо кілька роутерів\nПриєднуємо до мережі інші гаджети\nЯк налаштувати локальну мережу: відео\nСпочатку необхідно переконатися, що роутер працює і інтернет подається. Якщо на панелі маршрутизатора не світиться індикатор, потрібно модернізувати прошивку. Завантажте свіжу версію з сайту виробника. При недостатньому контакті з’єднання кабелю необхідно переобжать роз’єм. Якщо все нормально, то переходимо до наступного кроку. Переконаємося в наявності з’єднання між пристроями, для цього робимо пінг.\nЗапускаємо меню маршрутизатора і записуємо IP-адресу іншого пристрою.\nВводимо в веб-браузері 192.168.1.1.\nЙдемо в настройки маршрутизатора.\nПереходимо в DHCP.\nЗі списку вибираємо мережевий адресу іншого ПК.\nНатискаємо пуск, потім пошук і вводимо команду cmd.Це доступ до командного рядка.\nУ порожній рядку вводимо команду ping і дані другого комп’ютера.\nПісля цього запускається обмін пакетними даними. Це означає, що процедура виконана вірно, і комп’ютери знайшли один одного. Можна переходити до налаштування мережі.\nРада. Якщо при пінгуванні обмін даними не проводиться, значить, маршрутизатор не виявляє мережу. Можливо, справа в антивірусі. Необхідно його відключити або дозволити спільний доступ в налаштуваннях. Також варто відключити вбудований захисник Windows. Потім повторити операцію пінгування.\nВ цілях безпеки, всі пристрої, призначені для об’єднання в одну мережу, повинні ставитися до загальної групи, щоб недоброзичливець не зміг отримати або заразити інформацію, яка зберігається на пристроях з вашої групи. Робимо наступне:\nу властивостях ПК знаходимо додаткові налаштування, клікаєм по імені. Натискаємо кнопку «Змінити», вносимо зміни в групу і, якщо забажаєте, то можна змінити ім’я;\nпідтверджуємо виконання процесу натисканням «Ок» і перезапускаємо комп’ютер;\nповторюємо цю операцію на всіх пристроях;\nзаходимо в управління мережами і з’ясовуємо, до якого виду мереж відноситься ваша мережа. Якщо стоїть «Домашня мережа», то все в порядку, якщо ні, то змінюємо вибір;\nнатискаємо «Готовність до створення»;\n«Створити домашню групу»;\nДомашня мережа може об’єднати всі гаджети\nвідзначте галочками ті складові, до яких плануєте надати загальний доступ;\nпогоджуємося з вибором;\nтиснемо «Змінити додаткові параметри спільного доступу». Відключаємо запит пароля;\nу вкладці «Загальне» знаходимо такий же пункт і подібним чином відключаємо запит пароля;\nобов’язково зберігаємо нові налаштування;\nНалагодження мережі завершено. Переконаємося в присутності комп’ютерів в мережі.Через мій комп’ютер заходимо в Мережу. Якщо все зроблено правильно, то повинні відображатися всі пристрої, що використовують маршрутизатор WI-Fi, як провідним, так і бездротовим способом. Тепер можна заходити по домашньої мережі на інший комп’ютер в групі, але при цьому вам буде доступна виключно Спільна папка. Для отримання можливості перегляду папок або окремих файлів, потрібно зробити додаткові настройки.\nРада. Обов’язково встановіть пароль для маршрутизатора, щоб ніхто не зміг отримати доступ до ваших файлів. Прості паролі часто зламують.\nЩоб відкрити доступ до певних файлів комп’ютера, необхідно зайти в папку і натиснути угорі вкладку Спільний доступ. Висвітиться нове віконце, в ньому слід поставити відмітку в чекбоксі навпаки відкриття. Тепер всі пристрої, підключені до домашньої мережі, можуть переглядати цю папку.\nПісля налаштування мережі всі дані занесіть у файлик і зберігайте на комп’ютері, щоб не налаштовувати все заново.\nМожна створити спільні папки для всієї мережі\nІноді виникають ситуації, коли потрібно два роутера об’єднати в мережу. Маршрутизатори можуть об’єднувати дві мережі або служити загальною точкою доступу до Всесвітньої павутини. Або один з роутерів обслуговує підключені до нього пристрої: принтери, фотоапаратів, телевізорів.\nДва пристрої з’єднують кабелем або за допомогою Wi-Fi.\nЗ’єднують кабель з роз’ємом LAN іншого роутера, другий маршрутизатор під’єднують через порт WAN. Тепер потрібно налаштувати перший роутер, який буде головним. У налаштуваннях підключаємо DHCP. А в адресі другого роутера скасовуємо автоматичне отримання адреси.\nПри з’єднанні з Wi-Fi для іншого пристрою відключаємо пошук бездротових мереж. Потім включаємо DHCP і налаштовуємо мавтоматическое отримання адреси.\nПриєднати до внутрішньої мережі можна інші ноутбуки та смартфони. Розглянемо по порядку.\nДо мережі можна підключити планшети і смартфони\nЩоб підключити ноутбук, слід натиснути на піктограму мережі, який знаходиться внизу екрана. Зі списку вибираємо ім’я домашнього Wi-fi, клікаєм по ньому. Якщо потрібно, щоб пристрій автоматично визначала мережу і подсоединялось до неї, поставте галочку навпроти «автоматично Підключатися». Система зажадає пароль. Введіть його. Якщо проблем немає, то мережа підключиться.\nСмартфон або планшет підключається подібним чином. Зайдіть у налаштування і увімкніть Wi-Fi. У списку доступних підключень виберіть домашню мережу. Клікніть по ній та введіть пароль. Статус зміниться на «Підключено». Тепер з гаджета можна переглядати документи, що знаходяться на комп’ютері і роздруковувати документи, якщо принтер під’єднано до одному з пристроїв.\nЩоб налаштувати домашню мережу не треба мати сім п’ядей у чолі і володіти неабиякими знаннями. Просто дотримуйтесь інструкції і у вас все вийде.


Сумщина запрошує. СТПП\nЗагальна інформація про Сумську область\nГлухів - одне з найбільш древніх міст України, що веде свою історію з 1152 року. Це колишня столиця Гетьманської України, резиденція гетьманів И.Скоропадського, Д.Апостола, К.Розумовского, батьківщина видатних діячів світової й української музичної культури М.Березовського й Д.Бортнянского. Саме в Глухові була відкрита перша в Україні музична школа.\nПутивль став колискою партизанського руху. Саме тут, у Спадщанском лісу, під керівництвом Сидора Ковпака в період Великої Вітчизняної війни формувалися перші партизанські загони. У північних районах області було створено 35 таких загонів. Сумщина - батькiвщина вiдомих дiячiв науки i культури: фiлософа i критика М.О. Антоновича, фiлолога О.О. Потебнi, астронома О.М. Савича, поетiв П.А. Грабовського та Я.I. Щоголева, iсторика О.М. Лазаревського, педагога Т.Г. Лубенця, бiблiографа С.I. Пономарьова, живописця i педагога М.I. Мурашка, художника Г.I. Нарбута і багатьох iнших.\nКерівництво Сумської обласної державної адміністрації складається з голови, першого заступника голови облдержадміністрації; заступника голови облдержадміністрації з питань інформаційної сфери, релігій, національностей, культури, спорту; заступника голови облдержадміністрації з питань гуманітарної і соціальної сфери; заступника голови облдержадміністрації з питань будівництва, житлового, комунального та шляхового господарства, енергетики, транспорту і зв'язку; заступника голови облдержадміністрації з питань сільського господарства і продовольства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування населення; заступника голови облдержадміністрації з політико-правових питань і заступника голови з питань організації діяльності апарату облдержадміністрації з організаційної, правової, кадрової і контрольної роботи.\nНаселення - 1 млн. 200 тис. чоловік\nОбласть є індустріально-аграрним регіоном України. Виробнича спеціалізація області пов’язана з видобутком енергетичних ресурсів, розвитком машинобудування, хімічної і нафтохімічної промисловостей, переробних галузей сільського господарства. Сільське господарство представлене рослинництвом (вирощування зернових культур, картоплі, цукрових буряків, інших технічних культур) та тваринництвом. Для Сумщини основою економіки є – промисловість, яка являється важливою сферою зайнятості населення та бюджетоутворюючою галуззю.\nРегіон має значний машинобудівний комплекс, який представлений рядом потужних підприємств. Найбільше з них – ВАТ «СНВО», що є одним з найкрупніших у Європі виробників газоперекачувальних агрегатів та комплектних компресорних станцій різного призначення; відцентрових, вакуумних, хімічних насосів; центрифуг; обладнання для хімічної, газової та нафтопереробної промисловості. Крім того, успішно працюють на зовнішньому та внутрішньому ринку ВАТ «Насосенергомаш», концерн «Укрросметал», ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» тощо. Підприємства машинобудівного комплексу є найбільшими роботодавцями області (38,3% від загальної зайнятості в промисловості) та значними платниками податків (8,2% від загальних платежів по області). На сьогодні 6 регіональних науково-дослідних інститутів займаються інноваційними розробками у галузі машинобудування.\nПідприємства хімічної і нафтохімічної промисловості територіально сконцентровані в містах Суми та Шостка. Вони випускають широкий асортимент продукції, у тому числі мінеральні добрива, кислоти, мінеральні пігменти, хімічні реактиви, лакофарбову продукцію, феєрверкові вироби, засоби ініціювання вибуху, мисливські набої, гумотехнічні вироби, вакцини для ветеринарії і багато інших, а з 2010 року – лікарські засоби і вироби медичного призначення на введеному у м. Суми ТОВ «Кусум Фарм». Понад 60% хімічної та нафтохімічної продукції поставляється на зовнішні ринки.


Тактичне екіпірування й спорядження ✪ Салон екіпіровки COOPERR\nШеврони та знаки відмінності Одяг Взуття Екіпірування та спорядження - Сумки, рюкзаки, баули - Ремені тактичні, військові - Мультитули та тактичні ножі - Гаманці - Кобури - Окуляри - Термоси і термокружки Туризм, кемпинг Аксесуари\nНесесер 10 кишень Black\nНесесер (Дорожня сумка) - незамінний аксесуар в армії на марш-кидку, в турпоході, в далекій дорозі. ..\nНесесер 10 кишень MM14\nНесесер 10 кишень Olive\nЧоловіча сумка через плече зелена M-TAC\nM-Tac сумка Assistant Bag - це компактний однолямочний рюкзак для повсякденного носіння, з ременем,..\nЧоловіча сумка через плече чорна M-TAC\nШНУР СТРАХУВАЛЬНИЙ ТАКТИЧНИЙ КРУЧЕНИЙ З КАРАБІНОМ ВІД ВТРАТИ ЗБРОЇ BLACK\nСтрахувальний шнур — це один з елементів спорядження, який допоможе Вам зберегти від втрати мобільн..\nШНУР СТРАХУВАЛЬНИЙ ТАКТИЧНИЙ КРУЧЕНИЙ З КАРАБІНОМ ВІД ВТРАТИ ЗБРОЇ MM14\nШНУР СТРАХУВАЛЬНИЙ ТАКТИЧНИЙ КРУЧЕНИЙ З КАРАБІНОМ ВІД ВТРАТИ ЗБРОЇ OLIVE\nM-TAC СУМКА SPHAERA BAG COYOTE\nM-Tac Sphaera Elite Bag - компактна сумка, яку можна носити як через плече, так і на поясі. Розмір і..\nM-TAC СУМКА SPHAERA BAG ELITE OLIVE\nВійськовий гаманець з ланцюжком від німецького виробника Mil-Tec. Матеріал: Зносостійкий Polyester 6..\nПри будь-яких екстремальних ситуаціях необхідно мати надійну екіпіровку. Спеціальне обмундирування дозволяє відчувати себе впевнено в дорозі, допомагає зручно розмістити необхідні речі для різних завдань, забезпечує комфорт. Купити все необхідне тактичне спорядження пропонує екіпірувальний інтернет-салон Cooperr. У нашому онлайн-каталозі представлений великий вибір якісного обмундирування за прийнятною ціною. Наше спеціальне тактичне спорядження виготовлено з надійних і безпечних матеріалів, які стійкі до механічних пошкоджень і дії вологи.\nЯкий асортимент тактичного спорядження та екіпіровки представлений в салоні Cooperr\nСТС - це спеціальне тактичне спорядження, яке включає в себе великий список корисних предметів: •\tсумки, рюкзаки, баули •\tремені, пояси тактичні •\tнаколінники, налокітники •\tкобури •\tножі та мультитули •\tгодинники •\tзахисні окуляри •\tкомпаси •\tліхтарик •\tкилимки, каремати •\tпаракорд, браслети, EDC •\tручки тактичні •\tфляги, столові прилади •\tтермоси і термокружки Все спорядження можна застосовувати як для військових цілей і проведення спецоперацій, так і для організації військово-спортивних ігор та активного відпочинку.\nЧому вигідно замовляти тактичне спорядження\nОбираючи продукцію в нашому онлайн-салоні, ви отримуєте ряд переваг: 1.\tГарантія якості. Ми працюємо безпосередньо тільки з перевіреними виробниками. 2.\tНадійність. Наші товари були випробувані на війні на Донбасі. 3.\tВеликий вибір. Асортимент постійно поповнюється, і ви завжди можете купити все необхідне. 4.\tВсі товари в одному місці.Щоб підготуватися до різних випробувань, полювання, риболовлю, військово-спортивних ігор, не потрібно бігати по магазинах і шукати необхідні предмети. Все, що потрібно, є у нас. 5.\tКлієнтська підтримка. Наші менеджери завжди раді відповісти на ваші запитання. 6.\tПокупки в будь-який час. Оформити замовлення онлайн можна цілодобово. По телефону - в робочі години. 7.\tШвидка доставка. Товар відправляється в поштове відділення відразу після підтвердження замовлення. 8.\tПошиття тактичного спорядження за індивідуальним замовленням.\nЯк купити тактичне спорядження в салоні Cooper\nКупити тактичне спорядження в екіпірувальному салоні Cooperr може кожен. Зручний інтерфейс магазину дозволяє зробити це за кілька хвилин. Виберіть в онлайн-каталозі потрібний товар, додайте його в кошик. Далі оформляйте замовлення також через «Кошик». Посилання знаходиться в правому верхньому куті. Скористайтеся кнопкою «Оформлення замовлення» і продовжуйте процес. Ви можете зареєструватися на нашому сайті, щоб отримувати додаткові бали і бонуси при наступних покупках. Але можете зробити покупку і без реєстрації. У формі оформлення платежу потрібно заповнити форму своїми особистими даними. Далі потрібно: вибрати способи оплати і доставки; підтвердити замовлення. Товар відправляється через «Нову пошту» або «Укрпошту».