Підводна одіссея Україна - Мексика. Як Максим Онопрієнко і Ко шукають затонулий корабель, що може «сплисти» на Netflix / Інтерв'ю / Media Business Reports\nПідводна одіссея Україна - Мексика. Як Максим Онопрієнко і Ко шукають затонулий корабель, що може «сплисти» на Netflix\nАнна Давидова, Борис Сидоренко\n5 липня 2021, 10:30\nМайже 160 років тому - 27 липня 1862 року - біля узбережжя Мексики затонув корабель Golden Gate, що віз $1,4 млн золотом. Навіть якщо брати просто номінал - не враховуючи історичної цінності та ваги металу, - то сьогодні, з урахуванням рівня інфляції, сума дорівнює приблизно $37,3 млн. Цей скарб досі похований на дні океану. І тепер міжнародна україно-мексиканська команда кінематографістів прагне підняти... ні, не сам корабель, а його історію. Й розповісти її так, як ніхто досі не розповідав.\n«Прочитавши книжку, я відчув потенціал історії: вона мене неймовірно вразила, зачепила. Спрацювало те, що я називаю продюсерською «чуйкою». До того як стати членом Нацради з питань телебачення і радіомовлення, я у своїй кар'єрі продюсера не опікувався проектами потоково - підходив до них дуже точково й вибирав лише ті, в які на 100% вірив. Так сталось і з цією історією», - каже Максим Онопрієнко, один з ідейних рушіїв проекту. Книжка, про котру йдеться, - це видане 2003 року дослідження мексиканця Романа Рівери Торреса (Roman Rivera Torres) Legend of the Golden Gate. А історія, як ця книжка потрапила до рук Онопрієнка, така само кінематографічна, як власне пошуки затонулого скарбу.\nЗнайомство завдяки пандемії\nОтже, уявіть собі залитий сонцем пляж тихого мексиканського містечка Пуерто-Авентурас (це 90 км від Канкуна). На пляжі сидять статний сивий чоловік у літах і юна темноволоса дівчина, поруч із ними лежать мокрі SUP-дошки, але ці двоє про них узагалі забули - так їх захопила бесіда. Про що вони розмовляють? Про той самий Golden Gate. Хто вони? Чоловік, як ви вже напевно здогадалися, - Роман Рівера Торрес: не лише автор книжки, а й успішний архітектор, котрий побудував Пуерто-Авентурас (та здійснив багато інших урбан-проектів). А дівчина - вісімнадцятирічна тоді, навесні минулого року, Софія Онопрієнко, дочка Максима.\nСофія Онопрієнко з моделлю затонулого корабля Golden Gate\nТоді вона навчалася у Канаді та на канікули приїхала до Мексики відвідати друзів-однокласників: там, у Пуерто-Авентурасі, її й застала пандемія. Кордони закрили, дівчина не змогла повернутись до Канади, перейшла на дистанційне навчання, а вільний час проводила на пляжі. Де випадково й познайомилася із сусідом Торресом: архітектором, письменником, а найцікавіше - дослідником-підводником, що опікується пошуком і вивченням загиблих кораблів, відновленням їхньої історії. Він дав Софії свою книжку - й закрутилося…\n«Софія є наймолодшою учасницею нашої команди, але, по суті, це саме вона знайшла як проект, так і колег-партнерів», - каже Онопрієнко. Він підкреслює, що не є повною мірою продюсером, адже як член Нацради може займатись лише творчою діяльністю: «Я - ініціатор проекту і наразі, на сценарному етапі, радше виступаю як такий наставник, консультант».\nМіжнародна команда, яку Максим «коучить» і консультує, - це Роман Рівера Торрес та його сини з мексиканського боку, а з українського - продюсер із досвідом міжнародних форматних шоу та повнометражного кіно Євгенія О'Коннор, координатор проекту Софія Онопрієнко, сценарист Валерій Примост, ресьорчер-сценарист Андрій Богданович, оператор Сергій Кайтаз, а також Дар'я Романська, що відповідає за зовнішні комунікації. І здається, саме час докладніше розповісти про історію, над якою вони зараз працюють, підіймаючи безліч архівних документів і розшукуючи нащадків людей, котрі були на кораблі Golden Gate під час катастрофи.\nУкраїнська команда (зліва направо: Дар'я Романська, Андрій Богданович, Валерій Примост) презентує проект Роману Рівері Торресу\n«П'ятнадцять хлопців на скриню мерця…»\nЛюдей цих було 338. З них 96 - члени екіпажу, 242 - пасажири. В результаті катастрофи, коли корабель раптово загорівся й затонув, загинуло 258 осіб, і лише 80 - вціліло.\nGolden Gate належав великій судноплавній компанії Pacific Mail Steamship Company. Його було побудовано 1850-го і спущено на воду роком пізніше. Це судно з вітрилами на трьох щоглах і двома паровими двигунами, що мало водотоннажність 2 тис. тон, було 82 м завдовжки та 12 м завширшки (для порівняння: «Титанік» мав водотоннажність 52 310 тон, довжину 260 м і ширину 28 м). Корабель курсував дуже популярним маршрутом Сан-Франциско - Панама, що дозволяв безпечно перебратися з Атлантичного узбережжя США на Тихоокеанське.\nЗа тих часів у Каліфорнії розпочалась золота лихоманка, яка приваблювала безліч людей. Але дістатися було важко, адже перша трансконтинентальна залізниця була побудована лише 1869-го, а з початком 1861 року Громадянської війни у США між Північчю та Півднем ситуація ще ускладнилася. Через усе це й виникла необхідність альтернативного водного маршруту. Кораблі везли товари та людей із Сан-Франциско до Панами (і навпаки), далі пасажири й вантаж долали Панамський перешийок суходолом і знову потрапляли на судна, що йшли до Східного узбережжя США.\nОтже, 27 липня 1862 року Golden Gate рухався звичним маршрутом до Панами, та, коли він перебував біля берегів Мансанільйо мексиканського штату Коліма, раптово почалася пожежа. Точних причин її досі не визначено (є навіть версія саботажу через конфлікт інтересів власників залізничних шляхів і пароплавів, про що йшлося вище).\nЛітографія останніх годин Golden Gate від художників ілюстраторської компанії Currier and Ives\nКапітан Хадсон скерував судно до берега, аби врятувати людей, але корабель застряг на мілині за 20 км від порту Мансанільйо: те, що не встиг зруйнувати вогонь, зруйнували хвилі припливу, й рештки судна пішли на дно. А разом із ними й вантаж: $1,4 млн у золотих монетах номіналом $50 і зливках.\nЗвісно, зважаючи на величезну цінність вантажу, судно неодноразово намагалися підняти, та все марно. Щоправда, взимку 1863 року команді пароплаву The Constitution, який також належав Pacific Mail Steamship Company, все ж вдалося підняти 15 ящиків із золотом (за різними джерелами - на суму від $300 тис. до $830 тис.).\nДосі точно невідомо, скільки дорогоцінного металу спочиває в трюмі Golden Gate та чи лишився він там узагалі, адже є вірогідність, що комусь таки вдалося таємно його дістати. Наразі рештки судна перебувають під п'ятиметровим шаром піску та великих каменів у місці, що повсякчас зазнає сильних ударів хвиль, і все це дуже ускладнює дослідницькі роботи. Тож історія Golden Gate досі має більше питань, ніж відповідей…\nЯк українці обійшли японців й американців\nТа невже досі ніхто, крім Онопрієнка і Ко, не захотів екранізувати книжку про таку історію? Звісно, це не так, тож українцям довелося виграти справжню битву за права. «Коли Софія розповіла мені про Golden Gate, я приїхав до Мексики, аби зустрітися з Романом. Ми поспілкувались, я озвучив своє бачення історії, і наші думки збіглися. Він теж мав бажання перенести це на екран. Але тривав пошук формату. Я сказав, що ми з командою попрацюємо і запропонуємо свій варіант. І отоді виявилось, що ми - не перші. Насправді було дуже багато пропозицій, але до такого собі шортліста пройшли ми, японський телеканал і продакшен із Лос-Анджелеса. Не знаю назв та імен, бо це інформація з боку Романа», - згадує Максим.\nМайже рік команда працювала над попереднім ресьорчем: і з них - пів року безпосередньо над підготовкою презентації свого бачення Торресу. Ця робота була дуже кропіткою, й завдяки їй були відкриті нові нюанси історії Golden Gate. «Під час підготовки Андрій Богданович знайшов просто дивовижну історію, про яку Роман не знав, - розповідає Максим. - Це історія маленької дівчинки Едді Манчестер, що плила із сім'єю на цьому кораблі. Вона дивом урятувалась, і, як нам вдалося дізнатись, про неї була написана пісня I Don't Want to be Drowned («Не хочу потонути»). Ми віднайшли ноти й слова. Я попросив знайомого композитора, аби нам її відновили, награли. Не скажу, що це було вирішальним у боротьбі за права, але те, що Роман під час презентації пустив сльозу, - факт». Не виключено, що саме ця тема в оркестровому аранжуванні стане саундтреком проекту.\nАндрій Богданович - сценарист-ресьорчер проекту - вивчає архівні матеріали (фото, листи та газетні вирізки) з експедиції до затонулого корабля\nЗрештою завдяки усім зусиллям українці отримали ексклюзивне право сценарної адаптації на три роки. «Ми фактично маємо право робити що завгодно. Але звісно, захищався певний формат, і в межах угоди ми рухаємось у тому напрямі, про який говорили на презентації формату, - пояснює деталі Онопрієнко. - Це буде не виключно документальна історія-розслідування, а мультижанрова докудрама: і байопік, і пригоди, і катастрофа, і розслідування, й, звісно, історичні факти. Буде кілька паралельних історій: між героями документальної лінії (власне корабля, його пасажирів і екіпажу й того, що з ним сталось) та героями експедицій, команди Романа. Відповідно залучатимуться експерти, обов’язково буде постановочна лінія, реконструкція подій. Плюс архівні матеріали, графіка, анімація». Як референси Онопрієнко називає, зокрема, проекти Жака-Іва Кусто - для експедицій; «Загублене королівство піратів» (The Lost Pirate Kingdom) - для інтеграції в докудраму постановочної лінії; фільми «Легенда про піаніста» та «Кон-Тікі» - для драматичної складової тощо.\n«Бажаємо виробляти разом із платформами або для них»\nСпершу планувалося шість епізодів, але, працюючи над сценарієм, отримуючи нові факти в процесі досліджень, знаходячи родичів пасажирів Golden Gate, команда дійшла висновку: історія така глибока, що потребує восьми епізодів. «Наразі готові сценарії без діалогів чотирьох серій, і ми взялися до написання п'ятої, - каже Максим. - Моє бачення - і команда з ним погодилась - виписати вісім чорнових епізодів орієнтовно до вересня. Їх ми затвердимо з Романом, а після залучатимемо скрипт-доктора, діалогіста та скрипт-консультанта. Гадаю, це вже будуть представники міжнародної команди-продакшена. Треба на чомусь базуватися. Я хочу зробити фундамент - зокрема, аби виходити на переговори зі стримінговими платформами».\nСьогодні команда вже має попередні (у формі заявки, що вона працює над цим проектом) домовленості з однією стримінг-платформою, проте не планує цим обмежуватись та має намір поспілкуватися з усіма. «Хочемо з готовим сценарієм виходити на перемовини щодо продакшена», - пояснює Онопрієнко. Та підкреслює, що його команда прагне не просто продати сценарій і права на проект, а бути повноцінним учасником виробництва.\n«Я цікавився, дивився проекти, їхні історії. Ось є кейс «Паперового будинку» (La casa de papel): в Іспанії серіал провалився, але потім залучився Netflix. Вони перемонтували перший сезон, і пішов шалений успіх. А я хочу, щоб нам не довелося перемонтовувати. Ми бажаємо виробляти разом із платформами або для них, - каже Максим. - І щодо прав. Я знаю різні моделі, за якими працюють платформи. Це все предмет перемовин. Не маю стосунку до фінансових питань, але знаю, що наразі команда та продюсер Євгенія О'Коннор шукають партнерів, які готові долучитись на сценарному етапі - задля власне сценарної реалізації. І ще заради одразу кількох експедицій, зокрема до місця кораблетрощі; для зустрічей з експертами, родичами загиблих - усе це потребує інвестицій, хоча й не космічних грошей».\nКоманда з'ясовує деталі конструкції Golden Gate з допомогою Джо Келлі Х'юза (Joe Kelly Hughes), дослідника й учасника експедиції до затонулого корабля\nДо речі, одна з представниць команди вже є дотичною до виробництва провідної світової платформи: наразі Софія Онопрієнко працює асистентом режисера на проекті каналу НВО - ребуті серіалу The Garcias, що зараз знімають у Мексиці. «Вона - єдина українка на проекті НВО. Гадаю, набутий досвід стане нам у пригоді», - з батьківською гордістю каже Максим.\nПотенціал історії - нарівні з «Титаніком»\nЗвісно, гроші є принциповим моментом для такого масштабного й амбітного проекту навіть на підготовчому етапі - бодай для купівлі прав на екранізацію. Але… українці прав не купували. «Річ у тому, що на цьому етапі проект - без грошей, - зізнається Онопрієнко. - Договір, який ми підписали з автором, не містить фінансової складової. Це була принципова позиція Романа - він просто дуже зацікавлений у цій історії. В угоді прописано розподіл прав між нами від подальшої можливої реалізації проекту. Виходить, що ми отримали права, їх не купуючи. І це навіть підвищує цінність того, що вибрали саме нас. Йшлося не про гроші, а про творчу складову».\nХоча, безумовно, прописати юридичні моменти все ж довелося: «Певна річ, що нам не дуже комфортно було б складати угоду за законодавством Мексики чи команді Романа - за українським. Тому юристами з двох сторін було запропоновано - і в результаті погоджено - керуватись Бернською конвенцією. І Україна, і Мексика є підписантами конвенції, яка захищає інтелектуальну власність».\nЗліва направо: Роман Рівера Торрес, Євгенія О'Коннор, Максим Онопрієнко, Софія Онопрієнко, Андреас Рівера Торрес після підписання договору про ексклюзивне право на сценарну адаптацію книжки Legend of the Golden Gate для подальшої екранізації\nНаразі всі витрати щодо проекту українська й мексиканська сторони забезпечують власним коштом - без жодних інвестицій. «Поки що це приблизно рівномірний внесок обидвох сторін, - коментує Максим. - Частково ми їздили до Мексики за власні гроші, частково - на запрошення мексиканської сторони, і вони допомагали з забезпеченням, логістикою».\nПід час цих поїздок у команди, зокрема, відбулися зустрічі з кількома учасниками підводних експедицій Романа, записані інтерв'ю з ними. Попри географію, українська й мексиканська сторони постійно в контакті. «Відбувається покроковий обмін напрацюваннями, - розповідає Онопрієнко про те, як ведеться робота над проектом. - Питаємо поради, уточнюємо, бо є певна специфіка, починаючи від інженерних особливостей корабля і закінчуючи деталями підводних експедицій. В угоді прописано, що вирішальне слово за нами, але вони мають консультаційне право, право ознайомлюватись із усіма матеріалами, а також фінальною версією. До того ж у них багато архівних матеріалів, є артефакти, підняті з Golden Gate, вони добре знають технічну сторону, а також забезпечують нам усю лінію експертів у проекті».\nЗі свого боку українці повністю відповідають не лише за ресьорч і створення сценарію, а й за пошук продакшена та залучення інвесторів.\n«Привідкрию завісу, - інтригує наостанок Максим. - Робота над проектом розділена на два великі етапи. На першому це докудрама, а після її завершення та виходу… Так, хочемо художній проект. Там величезний потенціал, нарівні з «Титаніком». Не менше драми, не менше інтриг, історія кохання. Ми навіть із творчою групою, обговорюючи написання, вирішуємо, що залишити на потім, бо кожна художня лінія, кожен із героїв вартий окремої історії. І ми стримуємо себе, пам'ятаючи, що працюємо над докудрамою. Роман про це знає. Його бачення збігається з нашим».


21 Вересень 2019, 21:00\nПо всій Словаччині цими днями згадують журналіста Яна Куцяка, який загинув у лютому 2018 року за досі не до кінця не з’ясованих обставин. Ян Куцяк належав до тих журналістів, які намагались розплутати корупційні схеми, що сягнули найвищих політичних щаблів, і не побоявся про це говорити вголос. Нинішні демонстрації під гаслом «За пристойну Словаччину» мають нагадати тим «нагорі», що правда понад усе, що журналісти, відстоюючи правду, нераз платять за неї тим найдорожчим, що мають, – своїм життям.\nІ в Україні, на жаль, загибель журналістів, тих, хто наважився всупереч погрозам режиму говорити правду, явище непоодиноке.\nЗаплатили своїм життям за право вільного слова В’ячеслав Чорновіл (1999 р.), Георгій Гонгадзе (2000 р.), Вадим Гудик (2006 р.), Володимир Гончаренко (2012 р.), Павло Шеремет (2016 р.), Катерина Гандзюк (2018 р.) – цей список далеко не повний. Вони прагнули лиш вільно виконувати свої професійні обов’язки, не хотіли, щоб телебачення, радіо, інші ЗМІ керувались вручну з кишені їх власників, вірили у високу моральну місію своєї професії.\nВацлав Гавел у своєму зверненні до земляків говорив про безмірну вартість моралі у світі, в якому є багато зла, брехні, злодійства і неправди\nЗгадую рубіж 2000 – 2001 рр., як у Чехії тодішні владні структури хотіли заволодіти громадським телебаченням. Відстояти своє право на вільну журналістику тоді на вулиці вийшли тисячі чехів, чехам пощастило, їх підтримав Вацлав Гавел, який сам пережив несвободу і утиски режиму. Ні, він не закликав, не переконував, не сварився. З властивою собі гідністю і внутрішнім переконанням Вацлав Гавел у своєму зверненні до земляків спокійно говорив про безмірну вартість моралі особливо у світі, в якому є багато зла, брехні, злодійства і неправди. Звернувся він і до особливої ваги журналістської праці в розбурханому морі пристрастей, часто жорсткого і принизливого протистояння поглядів та ідей.\nВацлав Гавел під час інтерв'ю RFE/RL, Прага, 21 жовтня 2009 р.\nЗокрема, Вацлав Гавел зазначив: «Між журналістами є не тільки ті, які прислуговують якимсь сильним групам, ані не тільки ті, котрі в погоні за бульварною сенсацією готові будь-кому зашкодити. Є між ними немало тих, які всупереч ризику, з яким ця праця поєднана, прагнуть вільно і незалежно добувати правду включно з правдою про ті найтемніші справи. Ці люди для нас надзвичайно важливі. Вони допомагають нам нести одну з тих фундаментальних цінностей і переконань, без яких справі дуже тяжко жити. Нею є надія на те, що правда переможе».\nЗ вірою в те, що «правда переможе», чехи добились незалежного громадського телебачення і радіо\nЗ вірою в те, що «правда переможе», чехи добились незалежного громадського телебачення і радіо, яким, за останніми опитуваннями, довіряє найбільше громадян країни. Зважаючи на це й порівнюючи ситуацію зі свободою слова, працею журналістів в нинішній Україні, не можна не побачити різниці між владою і вільним словом у ЗМІ. Журналіст може бути «тупою вівцею», якщо цитувати народного депутата Максима Бужанського. Та й взагалі новій владі для спілкування із суспільством «журналісти не потрібні», вважає голова Офісу президента Андрій Богдан. І сам президент України Володимир Зеленський може журналіста називати «хлопчиком». На жаль, є низка прикладів неприховано зневажливого ставлення до журналістів і журналістики в Україні. Ще й досі існує ментальність, у відповідності до якої, всі медійні канали мають комусь належати і власника захищати, вільна думка подекуди на телебаченні, радіо чи в інших ЗМІ обережно дозується. Адже набагато легше віддати студію до рук заробітчан від розваг і фейків, до рук чужинців, яким байдуже, якою мовою і де заробляти гроші.\nА через те, згадуючи словацького журналіста Яна Куцяка, маємо не забувати і українських борців за свободу слова. Адже компроміси зі совістю, перша неправда заради немов би то справедливої справи є початком кінця, застерігав Вацлав Гавел, особливо коли ідеться про справи суспільні. Зрештою, його добрий знайомий і однодумець Андрій Сахаров також якось зауважив, що «моральний вибір в кінцевому результаті найбільш прагматичний».


Олександр Поліщук - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Письменники\nНародився в Дніпропетровську, в сім’ї службовців. У 1947 році закінчив фізико-математичний факультет Хабаровського педагогічного інституту. Працював викладачем фізики, співпрацював у журналі «Винахідник і раціоналізатор». Останні роки життя в Подольську під Москвою, тяжко хворів.\nТворчість автора відрізняє поєднання побутового реалізму з фантастичним сюжетом, що іноді сприймалося критиками як недолік, однак виражало погляд частини радянських фантастів 1960-х років на реальність фантастики.\nПерше фантастичний твір Полещука, повість «Зоряна людина» (1957), має досить традиційний фантастичний сюжет — контакт з негуманоидным інопланетянином. Ця повість, що з’явилася одночасно з «Туманністю Андромеди» В. Єфремова, була відзначена характерними рисами нової хвилі радянської фантастики — антиавторитаризм, розширення горизонтів, поєднання реалістичного зображення героїв і фантастичного дії. Примітно, що описаний у повісті шолом віртуальної реальності, ідея якого в тевремена була чисто фантастичною. Фінал повісті показує знайомство автора з ідеями гелиобиологии і поглядами А. Чижевського.\nНаступне, краще за оцінками критиків, твір Полещука — дитяча фантастична повість «Велике роблення, або Дивна історія доктора Меканикуса і його собаки Альми», що поєднує розповідь про фантастастических винаходи і відкриття, історію та сучасність. Історія алхімічних пошуків, які переходять в історію сім’ї потомствених хіміків, завершується в наші дні відкриттям газу — одночасно галюциногену і підсилювача інтелекту, з допомогою якого створюється говорить собака.\nУ повісті «Помилка Олексія Алексєєва» (1961) використана оригінальна ідея про створення штучної мікровсесвіту, в якій зароджується життя і розум.\nУ повісті «Падає вгору» (1964), де показано застосування антигравітації, заснованої на ідеях «машини Діна» (англ.), автор описав безліч випадків зустрічей з «літаючими тарілками» і висловив гіпотезу про те, що НЛО — інформаційний заряд інопланетного розуму, відправлений для стимуляції технічного прогресу людства. Повість має сильний автобіографічний елемент, в ній приділено увагу опису психології винахідника, взаєминам вчених і військових, самій атмосфері імпровізованих технічних чудес, наближення автора до таких його соратникам за жанром як Р. Альтів і Ст. Журавльова. У цій же повісті Полещук з ясністю і тверезістю описав психологічний феномен «контактерство», нині широко відомий за уфологічної літературі.\nУ повісті «Ефект шаленого Сонця» (1970), останньому опублікованому за життя твори Полещука, знову помітно вплив ідей А.с Чижевського. На думку критики, детективний сюжет і психологічний неправдоподібність характеру головного лиходія, на тлі яких губляться фантастичні ідеї, знижують літературний рівень твору.\nНеопубліковані за життя повість письменника «Інгібітори атакують», написана в співавторстві з Ідою Кружковской, була видана посмертно під назвою «Имбиторы атакують на зорі» (1990).\nТвори Полещука переведені на англійська, болгарська, угорська, монгольська, німецький, польський, сербсько-хорватська, словацька, французька, чеська, японська мови.


Методична робота | ЛНВК ЗОШ І-ІІІ ступенів №22 - ліцей\nНа головну » Все про школу » Методична робота\nпедагогів, чиї дидактичні та методичні матеріали за підсумками ХХІІ обласної виставки «Творчі сходинки педагогів Волині» визнані кращими:\nМацюк Катерина Юріївна,\nПарадовська Тетяна Миколаївна та Ольхович Ольга Георгіївна (спільна робота),\nЦвігун Тамара Василівна\nПарадовська Тетяна Миколаївна,\nЛечно Ірина Володимирівна,\nВінник Тетяна Костянтинівна,\nГерасимюк Інна Леонідівна,\nГайдучик Ірина Борисівна.\nПедагогічний колектив нашого закладу обговорив шляхи оптимізації сучасного освітнього процесу, основною дидактичною формою якого є урок. З доповіддю «Урок, на який чекають діти» на педагогічній раді 1 листопада виступила заступник директора з навчально-виховної роботи Тетяна Василівна Гасумянц. Вона наголосила, що на сучасному уроці потрібно створити умови не тільки для інтелектуального, а й для соціального та морального становлення особистості. Це особистісно орієнтований урок, у центрі якого – особистість учня. Істотними елементами уроку є його зміст , процес активної діяльності, взаємини суб’єктів. Доповідач акцентувала увагу на вимогах до сучасного уроку, зокрема на досконалому мовленні вчителя, правильному наголошенні слів. Тетяна Василівна оприлюднила результати анкетування учнів. Виявилось, що урок, на який вони чекають, – це живий, динамічний урок, упродовж якого всім цікаво, жодна дитина не залишається без уваги, учні виконують різні види роботи, кожного оцінюють у тій чи іншій формі. Присутні переглянули відеозапис інтерв’ю школярів, яке провели члени шкільного гуртка журналістики.\nПоняття «сучасний урок» передбачає, з точки зору дітей, і зв’язок із сучасним інформаційним простором. Співдоповідач Алла Михайлівна Петрук, вчитель інформатики, поділилась досвідом використання он-лайн сервісів. На прикладах фрагментів власних уроків вона продемонструвала переваги хмарних технологій, ознайомила з можливостями таких ресурсів як Learning Apps, Padlet, Prezi, Google презентації.\nПотім педагоги працювали в групах відповідно до свого фаху: розширювали арсенал сучасних педагогічних методів і прийомів, розробляли пропозиції до рішення педради.\nАктивізувати роботу методичних об’єднань щодо підвищення фахової майстерності педагогів з метою удосконалення технологій сучасного уроку.\nСтворювати умови для розвитку та реалізації творчих здібностей педагогів, формуванню у них навичок науково-дослідницької роботи, сприяти зацікавленню в оволодінні інноваційними технологіями.\nСприяти зростанню педагогічної майстерності молодих та малодосвідчених учителів, надавати методичну допомогу у підготовці до уроків.\nГолови методичних об’єднань, педагоги-наставники\nСтворювати умови для ефективного науково-методичного супроводу експериментальної діяльності учителів школи, підвищувати їхню готовність до педагогічних інновацій.\nРозробити психологічні рекомендації, пам’ятки на допомогу учителям з питань проведення сучасного уроку.\nдо грудня 2017 року\nСистематизувати матеріали з досвіду роботи учителів з метою створення збірки «Портрет сучасного учителя».\nдо січня 2018 року\nОрганізувати проведення Тижня наставника та молодого учителя з метою обміну досвідом.\nДирекція школи, голови методичних об’єднань\nдо березня 2018 року\nЗабезпечити WI-FI покриття шкільних кабінетів.\nАктивно використовувати можливості предмета для формування життєвих компетентностей школярів.\nКолектив школи у 2017-2018 н.р. продовжує працювати над реалізацією проблемного питання:\n«Гуманістично – інноваційні засади розвитку навчального закладу»\nМетодичні об’єднання учителів працюють над такими проблемними питаннями:\nвчителі англійської мови: «Компетентнісне самовдосконалення вчителя та учня»;\nвчителі трудового навчання: «Організація проектно-технологічної та художньо-практичної діяльності учнів на гуманістично-інноваційних засадах»;\nвчителі музики: «Розвиток вокально-хорових навичок учнів на уроках музичного мистецтва і в позаурочний час»;\nвчителі природничих наук: «Розвиток пізнавальних інтересів учнів на основі гуманістично – інноваційних засад навчально-виховного процесу на уроках біології, географії та хімії»;\nвчителі української мови та літератури, зарубіжної літератури: «Впровадження гуманістично-інноваційних засад викладання української мови та літератури з метою компетентнісногоого самовдосконалення учителя та учня»;\nвчителі фізичної культури: «Диференційований підхід – шляхи до формування фізичної культури школяра»;\nвчителі фізики, математики та інформатики: «Формування інтелектуальної культури учнів за допомогою математики»;\nвчителі історії та правознавства: «Гуманістично-інноваційні засади викладання історії та правознавства»;\nметодичне об’єднання класних керівників: «Впровадження гуманістично–інноваційних засад в діяльність класних керівників з метою компетентнісного самовдосконалення вчителя і учня».


АКТОРСЬКИЙ ХОРОВОД НА «CТОЖАРАХ-2003» — ШИРШЕ КОЛО - Культура - dt.ua\nАКТОРСЬКИЙ ХОРОВОД НА «CТОЖАРАХ-2003» — ШИРШЕ КОЛО\nКоли відроджуються фестивалі, здавалося б утрачені безповоротно, — це чудовий привід порозмірковувати на теми оптимістичні...\nКоли відроджуються фестивалі, здавалося б утрачені безповоротно, — це чудовий привід порозмірковувати на теми оптимістичні. Особливо якщо це стосується кінофестивалів. Адже в усіх наших розмовах про сьогоднішній стан культури в Україні, і, зокрема, про кіно — суцільний непроглядний песимізм, стогони й верески обурення. Тому повернення, через чотири роки, міжнародного фестивалю акторів кіно «Cтожари» — абсолютна перемога над інерцією й усіма іншими «пораженськими» настроями.\nНезмінний президент фестивалю акторка Ніна Ільїна вирішила присвятити IV «Cтожари» темі любові. Дуже вдячний напрям, оскільки і глядач, і критик знудьгувалися за вічними сюжетами, тому із задоволенням кинулися пізнавати «таємниці чоловічого й жіночого» разом з організаторами й учасниками фестивалю.\nНа «Cтожари-2003», що відкрилися в Будинку кіно 22 серпня, з’їхалися п’ять делегацій із Грузії, Югославії, Польщі, Росії та Білорусі. Таким чином, разом із двома українськими фільмами в конкурсі опинилися 12 картин. В основному далеко не нових, чимало з яких були вже неодноразово показані якщо не по телебаченню, то на інших фестивалях, котрі проходили в Україні. Проте в даному разі головне — привід зібратися, щоб побачитися через роки, поспілкуватися, «тусонутися», випити з колегою чарчину-дві, похвалитися новими ролями чи поскаржитися на свою залежну акторську доленьку. А також постати перед ясні очі завжди вдячного глядача, черкнути автограф, піднабратися енергетики від залу і вражень про побратимів по цеху.\nЗвісно, очікувати від фестивалю, настільки довго замороженого, якихось особливих одкровень чи організаторських чудес було б зовсім неправильно. «Cтожари» 2003 року ніби всім сигналізували: ми повернулися, і тільки за це ви повинні бути нам вдячні. Ну і правильно, врешті-решт. Навіщо обтяжувати себе грамотно і вчасно спланованою програмою кінопоказів, пунктуальністю сеансів, точністю інформаційних подач й іншим оргнадбанням, які годяться для міжнародного кінофестивалю. У нас же все по-сімейному, по-лабораторному — по-нашому, одне слово...\nАдже глядач не бачить залаштунків фестивалю — він бачить його яскравий зоряний фасад: кіно й артистів. Останніх, щоправда, теж не так багато, як на попередніх трьох «Cтожарах». Тому вихід на глядача нинішнього року — скромненький, ніби репетиція. Ну й на тому спасибі. Побачили живого «королівського» Тарзана — Сергія Глушка, слухали промови Станіслава Говорухіна, усміхалися розумниці й політику Олені Драпеко, згадували краще з Миколою Оляліним, Віктором Степановим і Баадуром Цуладзе, попискували з радості, впізнавши Левана Учанеїшвілі, слухали, як завжди чудовий, французький шансон і конферанс Андрія Анкудінова, нарешті, познайомилися з низкою молодих акторів із країн-сусідів. Усі ж розуміють, грошей, як завжди, обмаль, часу на підготовку теж (кажуть, фестиваль зробили за місяць). Із командою взагалі завжди проблеми: принтер зламався, перекладач переплутав усі тексти фільмів (і читає переклад із п’ятихвилинним запізненням або взагалі мовчить) із рекламою, як завжди, все пізно. Головне — відкрити фестиваль і почати фестивалити. Адже для акторів не важливі всі ці прикрі й набридливі частковості — вони звикли жити в хаосі і невизначеності, хиткості, сьогохвилинності. Для порядку — є режисер і продюсер, і то на знімальному майданчику. А для фестивалю важлива атмосфера. Ось із нею саме на «Cтожарах» незмінно все гаразд. Створюється вона непомітно, практично з ефіру, іноді — із дотепних реплік талановитих акторів, але частіше — із стану неминущої радості спілкування, єднання, розуміння, співпереживання.\nВоно і не дивно. Подивилися білоруську історичну картину «Анастасія Слуцька» Юрія Елхова і зрозуміли: білоруси й українці в кіно брати навіки. Ті ж загальнодержавні потуги зняти суто національний фільм, на рідному матеріалі з рідними артистами і з режисерами, котрі перебували в тривалому «вимушеному» простої. Ті ж плоскі, безграмотні діалоги, тонни стилістичних і просто загальнокультурних ляпсусів, словом, неталановитий історичний комікс із безоднею незрозуміло куди відправлених грошей, спрощено скроєний за псевдоголлівудськими лекалами. Хоча саме обличчя акторів Світлани Зеленковської й Анатолія Кота — свіжі і приємні глядацькому оку. Ще приємнішими вони виявилися в безпосередньому спілкуванні після фільму: і співають добре, і тримаються чудово. Що у черговий раз переконало: на акторському фестивалі важливе не саме кіно, а акторські роботи в ньому. А кіно може бути різне — навіть погане. Після «Слуцької» глядацький зал влаштував білорусам овації, а сербську картину «Зона Земфірова», зняту з тим же надзавданням, що й «Слуцька», але без урапатріотичного натискування, — прийняли стриманіше. Хоча фільм Здравко Сотри знятий значно культурніше, тонше й бережливіше, аніж «Слуцька», чи ті ж наші національні горе-шедеври. «Зона Земфірова» для Югославії (а її подивилися вже 1 мільйон 300 тисяч глядачів) — перше костюмне, велике кіно на національному матеріалі, без війни, крові і жахів. Всі акторські роботи в ньому — філігранні, усі типажі немов зійшли з примітивістських малюнків, весь фольклорний матеріал піднесений ледь не на котурнах, із легкою іронічною посмішкою, через що і кіно, і виконавці головних ролей залишають чудовий післясмак.\nПоєднання ж гарного режисерського кіно (але для глядача!) і відмінних акторських робіт подарували грузинська картина Нани Джорджадзе «27 украдених поцілунків», польські — «Кво вадіс» Єжи Кавалеровича і «Шопен — бажання любові» Єжи Антчак і Ядвіга Баранська. Про перші два фільми «ДТ» неодноразово писало. Тому хотілося побачити, як то кажуть, живцем акторів-номінантів — Амалію Мордвинову (Гольданську), Євгена Сідіхіна, Нуцу, а також Богуслава Лінду і Павла Делонга. Але саме вони і не приїхали. Прекрасний же у усіх відношеннях фільм «Шопен — бажання любові» на фестивалі представляв виконавець головної ролі Пьотр Адамчик, котрий зірвав шквал оплесків не лише в глядачів, а й у колег. Гучніше від усіх кричав «Браво!» польському побратиму Анатолій Кот із Білорусі. Ось вона, акторська емоція, безпосередня реакція, що важливіша від горезвісної заздрості, про що так люблять говорити в контексті стосунків кінокумирів. Але на «Cтожарах» заздрість може бути лише білою. І відчути це дано кожному з учасників однаковою мірою: щойно ти купався в променях слави перед глядачем, а через годину в традиційному «стожарівському» акторському клубі сам аплодуєш вдалій репризі, несподіваному проникливому виступу свого колеги. А назавтра — все може бути навпаки. Щоправда, для цього неодмінно треба пройти випробування маленькою сценою в затишному дворику готелю «Воздвиженская», де просто неба веселиться і гуляє кожного фестивального вечора весь акторський народ. Саме тут відбувається істинне хрещення фестивалем: в атмосфері суцільної імпровізації, у дусі кабаре, у стихії нескінченного акторського капусника.\nЗнову ж таки шкода, що ми не побачили в цьому клубі виступів ні російських акторів-номінантів із фільмів Олександра Хвана «Кармен» і Олександра Стриженова «Впасти вгору» — Ігоря Петренка, Ольги Філіппової, Євгенії Крюкової, Марини Яковлєвої. Ні українських — Дмитра Лаленкова, Алли Сергійко, Наталі Долі, Вікторії Спесивцевої, котрі знялися в «Шумі вітру» Сергія Маслобойщикова і «Мамаї» Олеся Саніна. Але якщо російські актори просто не доїхали (крім Ольги Філіппової), то «українська делегація», певне, уся без залишку віддалася приготуванням і святкуванню Дня Незалежності. У тому числі незалежності від колег. Більше того, навіть у глядацькій залі на переглядах можна було помітити лише Людмилу Смородіну, Наталю Сумську і Тетяну Шелигу. А фестиваль же задуманий для акторів і задля них: дивіться, захоплюйтеся, спілкуйтеся, діліться, обмінюйтеся, збагачуйтеся, підживлюйтеся... зрештою — радійте увазі до вашої персони, повазі до вашої професії. Адже саме АКТОР як один із головних, хто впливає на успіх чи неуспіх фільму, на «Cтожарах» береться під збільшувальне скло, представляється з усіма належними почестями, відмінюється лише у вищих ступенях. Та що вже там — не дійшли, то й не дійшли. Можна і на відсутність реклами звернути, і на не сезон, і на відпустки, і на нецікавість, і на загальну інертність нашої культури. Можливо, і фестиваль відродили задля того, щоб хоча б одне у одного пробудити інтерес до життя в професії.\nЗ українськими безпосередніми учасниками фестивальної програми ситуація ще гірша. На відкритті «Cтожар» на сцені з’явилася одна Алла Сергійко. Довго викликали хоч когось від «Мамая», так і не докликалися. Сергійко ж віддувалася і далі за всіх номінантів — старанно відвідуючи всі заходи фестивалю. Хоча я на її місці дуже образилася б. Фільм «Шум вітру» показали якось «контрабандно», поза розкладом, так, для відмазки, мовляв, майже усі в журі його вже бачили. То навіщо тоді було брати картину в конкурс? Зрозуміло, що українське кіно цього разу, хоч і про любов, більше фестивальне, аніж глядацьке. Ну і треба було дати можливість судити про це самому глядачу. А то виходить, кричимо, що фільмів немає, а гідно представити те, що є в себе вдома, на власному фестивалі — не хочемо. Якось це суперечить не лише здоровому глузду, а й навіть «лінії партії та уряду», котрий нібито дав гроші на фестиваль. Адже не тільки ж для того, щоб порадіти за успіхи колег з інших країн, а й себе достойно показати. Адже кіно хороше, за яке не соромно, я навіть сказала б, навпаки. Щоправда, може трохи «зарозуміле» для глядача (чи організаторів?) фестивалю «Cтожари». Ну, то й обійшлися б «Диким табуном» Валерія Рожка. Зате зрозуміле всім без винятку, просто — далі нікуди і без «викаблучування». Добре що, поступаючись обуреному натискові, оргкомітет все ж таки оголосив про демонстрацію «Шуму вітру» офіційно і показав фільм у день закриття фестивалю. Щоправда, об 11-й ранку.\nАле ми вирішили говорити про «Cтожари» оптимістично. Тому прекрасно, що на проведення фестивалю все ж знайшлися гроші (Мінкульт підтримав). Вселяють надію обличчя молодих акторів, можливо, майбутніх зірок. Приємно було бачити, як після показу до них вишиковувалася черга по автографи, глядачі промовляли слова захоплення, бурхливо обговорювали сюжет, «рецензували» на ходу їхню гру. А дехто відразу й закохувався. Як на мене, із цим пощастило грузинському актору Ніко Тавадзе, котрий зіграв у фільмі свого батька Мераба Тавадзе «Гвинтовими сходами» головну роль. Дійсно, справжній чоловік, на екрані — просто бог (фільм, щоправда, ніби скроєний із декількох короткометражок, розпадається на окремі шматки, котрі і тримаються лише завдяки роботі Ніко) — фактурний, емоційно гнучкий.\nТак, любов і кіно — це страшна сила. Тому, вивчаючи разом із «Cтожарами» «таємниці чоловічого та жіночого» на екрані, глядач вчився любити в житті. Схилятися перед талантом, підкорятися магії акторської чарівності, відчувати прості й світлі почуття, глибоко співпереживати, пускати сльозу, сміятися, одне слово... любити. Кіно.


На трасі Київ - Чоп встановлять освітлення на сонячних батареях – Національний Промисловий Портал\nОновлено: 20.06.2017 - 20:11\nНа трасі Київ – Чоп встановлять освітлення на сонячних батареях\nУ Житомирській області на трасі М-06 (Київ – Чоп) планують встановити 30 систем освітлення на сонячних батареях.\nПроект передбачає передачу автодороги Київ – Чоп в [wiki]аутсорсинг[/wiki] підрядної компанії, яку визначать за результатами [wiki title=”тендер”]тендеру[/wiki]. Передає Національний промисловий портал, з посиланням на delo.ua.\n“В рамках реалізації проекту на Житомирському ділянці міжнародної автодороги додатково планується установка 10 світлофорних об’єктів та 30 сучасних систем освітлення пішохідних переходів, які будуть працювати на сонячних батареях. Беруться до уваги ділянки дороги підвищеної аварійності та концентрації [wiki]ДТП[/wiki]”, – зазначив начальник управління промисловості, інфраструктури і туризму Житомирської ОДА Роман Крисюк.\nПідрядна організація, крім іншого, буде здійснювати експлуатаційне обслуговування дороги (ремонтувати асфальтове покриття, наносити розмітку, ремонтувати бар’єрну огорожу, чистити сніг, прибирати сміття).


«Південмаш» виготовить 12 ракет для «Морського старту» | Na chasi\n«Південмаш» виготовить 12 ракет для «Морського старту»\nДержпідприємство «Південний машинобудівний завод» виготовить 12 ракет-носіїв серії «Зеніт» для міжнародних програм «Морський старт» і «Наземний старт». На заводі підтвердили інформацію, що S7 Sea Launch Limited уклала контракт на виробництво і поставку ракет-носіїв. На часі дізнатися більше про нові ракети, які виготовлятиме «Південмаш».\nЦілі виготовлення ракет-носіїв від «Південмаш»\nПовідомляється, що ракети-носії будуть використані в рамках міжнародних космічних проектів для досліджень і використання космосу в мирних цілях. Як розповіли на підприємстві, зараз у виробництві на підприємстві є дві ракети «Зеніт-3SL» і «Зеніт-3SLБ».\nПідписання контракту на виготовлення 12 ракет-носіїв може завантажити виробничі потужності підприємства не на один рік, тож робітники сподіваються на виплату заборгованості й підвищення оплати праці. Портфель замовлень «Південмашу» перевищує $350 млн, що допоможе заводу вийти з майже чотирирічної фінансової кризи.\nSource: Радіо Свобода


План Путіна » Українська газета ЧАС\n27-11-2013, 18:35 / Коментарів: 1\nГоловне бажання Путіна - це позбавитися від Януковича і послабити його, а зовсім не допомогти йому\nВисловлювання Віктора Януковича, щодо європейської інтеграції та відносин з Росією, в принципі, окреслюють уявлення українського президента про те, як йому вирішувати питання продовження власної влади і економічні проблеми країни.\nЯнукович хоче дорого продати Путіну свою відмову від підписання угоди про асоціацію з ЄС. Але продати відмову - ще не означає рухатися в бік Митного союзу та інших інтеграційних симулякрів Путіна. Януковичу необхідно отримати “живі гроші” для наповнення дірявого державного бюджету та задоволення власних амбіцій. Підкоритися при цьому Путіну і якійсь там безхребетній Євразійській комісії - не в його правилах. Те, що Росія не може дати грошей надовго, він теж розуміє. Але йому і не потрібно надовго. Він візьме своє і повернеться до переговорів з Євросоюзом.\nАле у всьому цьому плані є одна слабка ланка - сам Путін. Путін не може не бачити, що Янукович хоче його обдурити, тим більше, що його український колега каже про це всім і кожному. Уявити собі, що Путін просто погоджується з цим обманом - тим більше знаючи Путіна - було б дивно. Ні, Путін точно також збирається обдурити Януковича, як Янукович збирається обдурити Путіна.\nПо-перше, Путін не збирається давати Януковичу жодних великих грошей - він дочекається зриву підписання і розведе руками. По-друге, Путін не збирається істотно знижувати ціну на газ, тому що зниження можливе тільки в рамках просування до Митного союзу. По-третє, Путін чудово розуміє, що непідписання угоди - це політична дестабілізація і він зробить все, щоб скористатися її плодами, якими б вони не були. Тому що головне бажання Путіна - це позбавитися від Януковича і послабити його, а зовсім не допомогти йому. Ну і, нарешті, Путін хотів би, щоб Європа визнала, що з українською дестабілізацією може впоратися тільки матінка-Росія і погодилася б на тристоронній механізм переговорів про майбутнє нашої країни, тим самим безповоротно визнавши її статус російського сателіта.\nЗовсім не стверджую, що цей план спрацює повністю. Але не розумію, звідки Янукович черпає впевненість у тому, що йому вдасться здійснити власні наміри, звідки взялася така безмежна зарозумілість і віра в те, що ніхто нічого не розуміє - ні Захід, ні український народ. Ні Путін.\nУкраїнські активісти в Римі: «Путін, руки геть від України!»У Борисполі собака-"Путін" агітує за ЄвропуПутіну і Кабаєвій приписали вінчанняПутін хоче лікувати не Тимошенко, а ЯнуковичаПутін проти засудження Тимошенко + ВІДЕО\n27 листопада 2013 18:38 - chas з написав(ла): в матеріалі\nВiдомий британський полiтик вiд консервативної партії Великобританії, депутат Європарламенту Чарльз Теннок в інтерв'ю для "ГРОМ ТV" заявив, що він вважає ініціювання тристороннього формату із залученням Росії до переговорів щодо підписання Угоди про асоціацію між Україною та ЄС повним абсурдом. "До чого тут Росія, яке право має Росія здiйснювати тиск, чи впливати на розвиток стосунків мж Україноюї та Єєвропейським Союзом? Я катигорично проти такого формату". - наголосив європейський політик.


2.1. Початок формування психології праці\nПсихологія праці як наука почала формуватись під впливом праць Г. Мюнстенберга "Психологія і ефективність виробництва" (1913) та "Основи психотехніки" (1914). Основне завдання психотехніки - проводити профвідбір і профорієнтації, вивчати втомлюваність працівників, з'ясовувати ефективність різних засобів впливу на споживача (реклама); раціоналізувати методи технічного та професійного навчання, організовувати трудовий процес, формувати навики та вміння, боротись з травматизмом, аварійністю. Нині психотехніку ототожнюють з поняттям "прикладна психологія" (психологія праці, інженерна, промислова психологія, воєнна психологія, психологія торгівлі).\nПраці І. М. Сєченова - "Фізіологічні критерії для встановлення довготривалості робочого дня" (1897), "Норма робочих рухів людини" (1901) - поклали початок дослідженню раціональної організації праці та проектуванню трудової діяльності. Його дослідження донині не втратили актуальності для теорії і практики.\n2.2. Виникнення прикладної психології праці. Психотехніка та наукова організація праці\nСтимулювали розвиток прикладної психології й економічні обставини - загострення конкурентної боротьби за надприбутком. Шукаючи засоби для виживання у ринкових умовах, підприємці звернулись до психології, поставивши перед нею завдання - підвищити коефіцієнт корисної дії робітників. Позицію підприємців сформулював Робер Лаган так: "Мистецтво краще використати енергію колективів людей стає зараз найважливішим фактором розвитку підприємств, так як в даний час всі підприємства можуть володіти практично необмеженими і рівними джерелами капіталів, обладнання, енергії, сировини. Єдине, чим вони відрізняються один від одного, - це підбір кадрів і керівництво ними" .\nНайважливіший напрям психотехніки - професійний відбір. Психотехніка розглядала питання, пов'язані з вивченням професій, розробкою тестових методик, за допомогою яких прагнули визначити професійну придатність працівника. Крім того, тоді провели низку досліджень, які були присвячені розкриттю й усуненню причин втомлюваності працівника, раціоналізації режиму праці та відпочинку, формуванню трудових навиків, створенню потрібної трудової мотивації, організації робочого місця. Цікавили психотехніків питання реклами, і її вплив на свідомість і підсвідомість людини та багато інших проблем.\nНайважливіше значення в психотехніці мали професіографія і професійний відбір. Цікаву сторінку вписав у цей розділ Гюго Мюнстенберг. Він розробив систему тестів для професійного відбору телефоністів, вагоноводіїв, морських штурманів, детально проаналізувавши ці професії, опрацював рекомендації. Особливо цікавим є запропонований ним прилад для відбору водіїв трамвая, який допомагав оцінювати швидкість дії, обережність, спостережливість. Цей прилад складався з барабана з паперовою стрічкою, яку суб'єкт дослідження крутив із зручною для нього швидкістю. У прорізах барабана появлялись цифри, що позначали ті або інші елементи дорожньої ситуації, а суб'єкт дослідження називав буквені індекси ситуації, яку вважав небезпечною. Інтегральний показник успішності об'єднував як ознаку швидкості, так і ознаку безпомилковості. Він намагався відтворити психологічну сутність професії водія, тобто моделював професійну діяльність. Такий підхід допоміг досягнути значної достовірності прогнозів; кількість нещасних випадків і збитки трамвайної компанії різко зменшились, а популярність психотехніки помітно зросла .\nОсновний недолік психотехніки того періоду - механічне розуміння здібностей діяльності як набору властивостей, які не пов'язані між собою і незмінні. Для діагностики здібностей працівника застосовували набір короткотривалих стандартизованих процедур-тестів, які давали неповну інформацію про властивості психіки, не досліджували здібності в розвитку, не вивчали психологічну сутність явища, а детально підміняли цю сутність випадковим кінцевим результатом виконання і в фальсифікації подальшої математичної обробки отриманих балів. Тобто, психологічні явища підмінювали статистичними даними, щоб компенсувати психологічну слабкість тестової методики. За допомогою тестів не можна дослідити здібності, а зібрати матеріал для їхнього пізнання. Оптимальний шлях визначення здібностей - внести динаміку успіхів суб'єкта дослідження в процесі навчання за допомогою моделювання найважливіших умов розвитку працівника, що допоможе впіймати динаміку набування знань і умінь. Такі випробування дадуть змогу досить точно й швидко замірювати і виражати кількісний рівень здібностей працівника та давати допомогу практиці, а не підмінювати вивчення здібностей виявлянням рівня підготовленості.\nПрагнення вийти за рамки наукових лабораторій, поєднатись із практикою було явищем позитивним. Видавали спеціальні журнали, збирали психотехнічні конгреси. У вітчизняній психології психотехніка як засіб практичного застосування психологічних знань пережила період інтенсивного розвитку в 1920-ті роки. У Москві, Ленінграді, Казані, Харкові й інших містах виникали психотехнічні лабораторії. Активно розвивалась робота і вивчення професій, проводили професійний відбір.\nУ 1927 р. було створено Всеросійське психотехнічне товариство. Почали видавати журнал "Психофізіологія праці і психотехніка" (з 1932 р. "Радянська психотехніка"). Застосовуючи традиційний профвідбір за тестовими методиками, російська психотехніка досягнула успіху. Були розроблені схеми та методи професіографії, які не втратили свого значення і до сьогодні. Проводили дослідження динаміки працездатності та втомлюваності залежно від багатьох факторів, вивчали процес оволодіння навиками. У працях передових вчених висловлювалися думки про мінливість здібностей, про можливість компенсації одних властивостей іншими. Проблеми відповідності людини її роботі та прогнозування успішності діяльності в умовах гострого дефіциту робочих рук лиш змінили свої аспекти, перетворились у завдання підбору робочого поста спеціальності, які повинні допомагати працівникові максимально розкрити свої можливості та принести більше користі спеціалісту.


Вибір підвіконня робить сам клієнт, наша справа попередити про можливі наслідки і заходи обережності у поводженні з підвіконням. Ми в першу чергу радимо звернути увагу на якість покриття, потім акцентуємо увагу на ребра жорсткості, і в останню чергу на кольорову гаму. Данке безумовно заслуговує уваги, особливо його надійність і міцність профілю. Особисто ми відчували підвіконня наїздом на нього автомобілем газель, і не витримав навантаження 2 тонни. Застосовувати можна в будь-яких приміщеннях як у вологих, так і на вулиці. Поверхня зносостійка до подряпин, що дає можливість спокійно переставляти вазони, не замислюючись про подряпині. Купити підвіконня Данке можна у нас будь-якого розміру, ми ріжемо абсолютно будь-яку довжину, ширину, кутові підрізи. Ціна у нас від виробника, тому дешевше Ви вже не купите, можете не сумніватися. Безкоштовна доставка підвіконня на об'єкт здійснюються в короткі терміни, так як у нас підвіконня в наявності на складі. Підвіконня ДАНКЕ легко і надійно монтуються. Вхідні в комплект спеціальні торцеві заглушки зберігають індивідуальність кольору підвіконня, складаючи з ним єдине ціле при різних варіантах сполук. Підвіконня преміум класу тм «Данке» в даний час лідирують на ринку аналогічної продукції, радуючи своїми технічними характеристиками і перевагами. Безліч клієнтів ТМ DANKE вже оцінили якість і міцність пластикових підвіконь для вікон з унікальною акрилової поверхнею. Оцініть і Ви!\n←Предыдущая новость Карниз Европласт\nСледующая новость→ Москитные сетки на окна


18 з 89« Перша«...10...1617181920...304050...»Остання »\nПривітання від Президента Польського освітянського фонду “PERSPEKTYWY”\nВипуск №223 “Джерело”\nВідділ міжнародних проектів пропонує до Вашої уваги випуск № 223 інформаційного бюлетеня «Джерело».\nЗавантажити випуск можна за даним посиланням.\n[До 120-річчя КПІ ім. Ігоря Сікорського] Пам’ятати великих попередників (оновлено)\nКиївський політехнічний інститут завжди пишався своєю історією.\nМайже 120 років його існування ввібрали в себе як буремні історичні події, так і потужний науково-технічний злет багатьох десятиліть. Рушійною силою історичного процесу були й залишаються непересічні особистості. Гортаючи сторінки їх життя, якнайкраще відчуваєш велич їх звершень і атмосферу часів, коли вони працювали. Пам’ять багатьох з них увінчено на Алеї зірок університету, в монументах на території кампусу, в барельєфах і бюстах, встановлених у навчальних корпусах. Є такі й у фойє при КПІ ім. Ігоря Сікорського.


Реколекції для відважних юнаків. Ризикнеш? » Католицький Медіа-Центр\nКатолицький Медіа-Центр » Оголошення » Реколекції для відважних юнаків. Ризикнеш?\n14:02 Понеділок 0 418\nОголошення 418 0\nРеколекції для відважних юнаків. Ризикнеш?\nЗ 12 по 14 березня у Гвоздаві відбудуться Кармелітській реколекції для юнаків.\n«Господи, навчи нас молитися» (Лк 11, 1). Ці слова з Євангелія від Луки передають головну думку реколекції, на які босі кармеліти запрошують юнаків. У чоловічому колі будемо вивчати молитву, але не як черговий текст. Згідно кармедітської традиції відкриватимемо смак молитви-приязні.\nЧекаємо вас у нововідкритому монастирі-пустельні поблизу Бердичева, у селі Гвоздава. У храмі цього монастиря, який присвячений Непорочному Серцю Пресвятої Діви Марії будемо за Її прикладом зберігати Слово Бога і роздумувати, як жити ним на щодень.\nНа ці реколекції запрошуємо тих, хто згоден прийняти такі умови:\n- зберігати тишу та мовчання;\n- відмовитись від використання мобільного телефону або інших ґаджетів, інтернету.\n- із санктуарію у Бердичеві разом з організаторами;\n- від зупинки у с. Рея (траса Житомир-Бердичів) пройти пішки 5,5 км.\nУчасники: чоловіки від 15 років\nМісце проведення: с. Гвоздава, біля Бердичева (Монастир Босих Кармелітів)\nПочаток: п’ятниця, 12 березня, 17.00\nЗакінчення: неділя, 14 березня, 14.00\nКонтакт: отець Рафал 067 111 74 86, karmel.ua@gmail.com\nОбіцяємо багато вражень! Господь промовляє в тиші… Ризикни...\n17:03 П'ятниця 0 48 Вийшов друком лютневий випуск журналу «Водограй» Цікавишся яка молитва найважливіша? Кому снилися дивовижні сни і хто вмів їх пояснювати? Хочеш почути житіє святого апостола Петра? Чи просто помалювати? Про це та ще більш цікавого дізнайся у лютневому номері журналу «Водограй»!\n12:00 Четвер 101 Невдовзі відбудеться ІІ сесія Школи літургійного співу\n11:00 Вівторок 423 Молитва про мир в Україні з EWTN Україна\n13:00 П'ятниця 163 Увага! Опитування для молоді Київсько-Житомирської дієцезії\n15:01 Понеділок Брати босі кармеліти запрошують юнаків на реколекції З 12 по 14 березня у Гвоздаві відбудуться Кармелітській реколекції для юнаків.\n12:02 Четвер Запрошення на адвентові реколекції в чоловічому колі\n12:01 П'ятниця «Чого ти тут, Іллє?» - запрошення на реколекції в чоловічому колі\n17:50 Четвер «На гірські шляхи зі святими Кармелю». Реколекції last minute для юнаків\n17:22 Четвер Босі Кармеліти запрошують юнаків та чоловіків на реколекції\n16:52 Вівторок Босі Кармеліти запрошують юнаків на реколекції про розпізнання покликання


жіноча гігієна - Медичний портал\nПротягом усього життя жінки її статева система переживає 5 періодів:\nУ кожному з цих періодів статеві органи дещо змінюють свої особливості будови і функціонують по-різному. Проте жіноча інтимна гігієна має свої нюанси і вимоги, які потрібно неухильно дотримуватися в будь-якому віці.\nЗ першого дня життя дівчинки і до початку статевого дозрівання (10-14 років) статеві органи не виконують ніяких функцій, крім зростання. У цей період закладаються поняття про жіночу гігієну, які дотримуються все життя. Дівчинку потрібно підмивати не рідше двох разів на добу. Бажано використовувати для цього кип'ячену воду і мило без барвників та ароматизаторів.\nВарто знати, що при недбалому ставленні до інтимної гігієни дитина може захворіти інфекційним захворюванням, що може привести до різних негативних наслідків. Наприклад, гонорея в деяких випадках призводить до безпліддя. Кір і скарлатина впливають на весь організм і можуть уповільнити розвиток яєчників. Несвоєчасна вакцинація — це ризик зараження захворюваннями, які призводять до виразок. На статевих органах ці ранки особливо болючі, довго гояться і можуть залишити рубці, які згодом ускладнять статеве життя.\nПри підмиванні дівчинки дуже важливо робити це спереду назад, щоб мікроби з заднього проходу не потрапляли на статеві органи. Так, наприклад, глисти-гострики можуть викликати свербіж, нервозність, порушувати сон. При таких симптомах дитину необхідно обов'язково перевірити у лікаря. У дівчинки має бути свій рушник, ванночка і ліжко з постільною білизною. Також важливо купувати вільні трусики з натуральних матеріалів і після прання їх обов'язково прасувати.\nВеликий вплив на жіноче здоров'я крім інтимної гігієни надає також своєчасне відвідування туалету. Батьки повинні знати, що переповнений сечовий міхур або кишечник це не просто неприємні відчуття і можливість конфузу, а й сильний тиск на матку, яке може спровокувати виникнення загинів. Вони в свою чергу можуть стати невиправними і стояти на заваді для вагітності вже дорослої жінки.\nТакож дуже важливо, щоб дівчинка отримувала достатньо вітаміну D, який перешкоджає виникненню рахіту. Останній уповільнює ріст кісток, що робить дитину «дрібним».Для жінки це загрожує тим, що через вузького таза вона не зможе самостійно народити дитину і доведеться вдаватися до операції кесарів розтин.\nВсе це необхідно знати батькам дівчинки і прищеплювати їй ці ази інтимної гігієни і здоров'я протягом всього її дитинства. А ось коли почнеться період статевого дозрівання, вона вже зможе подбати про себе сама, але мамі все одно потрібно буде її наставляти. Отже, з 10-14 років у дівчинки починається період статевого дозрівання.\nУ цьому віці з'являються волосся під пахвами і на лобку, збільшується груди, відкладається жировий шар на стегнах і боків, і природно приходить перша менструація. У цей період у дівчат відбуваються сильні гормональні викиди, що призводять до проблем зі шкірою, нервозності і неприборканого потягу до протилежної статі. Батьки обов'язково повинні поговорити про це зі своєю дочкою, щоб вона розуміла, що зараз не час для необдуманих вчинків.\nНаступ місячних означає можливість настання вагітності, але це зовсім не означає, що організм готовий виносити здоровий плід. У цей період важливо правильно харчуватися, дотримуватися режиму дня, так як необхідно, щоб налагодився регулярний менструальний цикл. Якщо цього не відбувається протягом декількох місяців, то варто звернутися до лікаря за консультацією.\nУ період статевого дозрівання важливо стежити за хребтом і своєчасно справляти природну потребу. Також небажано носити взуття на підборах, так як вона негативно позначається на організмі, що розвивається. Дівчинці потрібно спати не менше 8-ми і бути на свіжому повітрі не менше 4-х годин на добу. Бажані заняття спортом і вживання великої кількості білка, вітамінів.\nЩо стосується періоду менструацій, то потрібно більше відпочивати, виключити будь-які зайві навантаження, навіть розумові. З харчування краще виключити всі солоне, гостре і жирне, налягати більше на натуральні продукти і трав'яні чаї. Підмиватися коштує не менше 4-х разів на день. Доцільно буде використовувати спеціальні засоби жіночої гігієни. Рушник в цей період краще замінити одноразовими серветками. Також категорично забороняється відвідування сауни і прийняття ванн.\nДо 18-ти років настає період статевої зрілості — менструальний цикл налагоджений, організм готовий до статевого життя, вагітності і виношування дитини.Жінка повинна не просто дотримуватися щоденні правила інтимної гігієни, а й прищеплювати їх своєму партнерові. Так як в цьому віці багато хто вже вступають в інтимну близькість, жінка і чоловік повинні знати, що перед сексом треба приймати душ і ретельно промивати свої статеві органи з милом. За день чи ніч на їх поверхні скупчуються мікроби, які при статевому контакті проникають всередину і згодом викликають різні захворювання.\nТакож жінка повинна щодня міняти постільну білизну, яке після прання слід добре випрасувати. В період менструацій краще утриматися від сексуальних відносин, так як ризик виникнення запалень ще більш великий. При підмивання слід приділяти увагу тільки зовнішніх статевих органів, так як піхву самоочищається. Можна використовувати гель для жіночої інтимної гігієни, який позбавить від неприємного запаху в цей період.\nЦі ж правила потрібно дотримуватися і протягом двох місяців після пологів, так як в цей час матка є кривавою раною і потрібно дуже обережно стежити за своїм здоров'ям. Не можна купатися у відкритих водоймах, займатися сексом і використовувати тампони. Через 6-8 тижнів варто звернутися до лікаря, щоб упевнитися, що з органами малого таза все в порядку.\nДотримання жіночої гігієни може здатися складним процесом, проте, це не так. Важливо зрозуміти, що в цьому питанні важлива регулярність і дотримання всіх правил і порад батьків, які допоможуть дівчинці вирости здоровою.\nУ Вас ГІПЕРТОНІЯ і ТИСК від 140/90? Тоді Вам потрібно.\nКопійчаний спосіб позбутися від слабкої струменя і частих сечовипускань, взяти\nКардіологи ошелешені! Гіпертонія лікується миттєво! Простий, бабусин метод, потрібно.\nЩоб навіть після 60 «задовольняти жінку», додавайте на склянку води 6 грам сухого.\nPrevious Post: Як зробити свічки з прополісу для лікування простатиту на дому\nNext Post: Як відбувається викидень?


Лі Пейс - біографія, фото, фільмографія, особисте життя, гей, останні новини\n(біографія, фото, відео) Lee Grinner Pace\nІм’я: Лі Пейс ( Lee Grinner Pace )\nДата народження: 25 березня 1979 р.\nЛі Пейс: біографія\nЧи Гриннер Пейс з’явився на світ у березні 1979 року в Чикаше. Це містечко в Оклахомі. Але його дитячі та юнацькі роки пройшли в Бахрейні. Справа в тому, що батько Чи Гриннера працював нафтовиком і тривалий час працював на нафтових платформах в Арабських Еміратах. Там Лі Пейс пішов у школу. Але старші класи він закінчував в Х’юстоні, де оселилася сім’я після повернення в Америку.\nЛі Пейс | Оnline.ua\nУ ці роки юний Пейс серйозно захопився акторством. Гра на сцені настільки затягнула хлопця, що заради неї він закинув навчання в школі.\nУ 18 років Лі Пейс вже точно знав, ким стане. У 1997 році він поступив в знамениту Джульярдської драматичну школу. Його однокурсниками були Ентоні Макі і Трейсі Томс.\nТворча біографія Чи Пейса продовжилася в студентські роки. Йому довірили відповідальні ролі в спектаклях «Ромео і Джульєтта», «Юлій Цезар» і «Річард III», з якими молодий актор блискуче впорався.\nПісля закінчення драматичної школи Пейс виступав на Бродвеї. За роботу в постановці «Маленькі трагедії» його номінували на премію Люсиля Лортела, як видатного актора.\nЛі Пейс в драмі «Солдатська дівчина» | Киноман82\nАле популярність, щоправда, трохи скандальна, прийшла до Чи Пейсу лише після його появи на екрані в драмі «Солдатська дівчина». Це був дебют молодого артиста в кіно. Йому виявилося непросто погодитися на роль транссексуала (тобто, тієї самої «солдатської дівчата»), але Чи розсудив, що він прийшов у світ театру і кінематографа саме для цього – щоб реалістично втілювати найрізноманітніші образи, доносячи до глядача чиюсь історію життя.\nДебют виявився більш ніж успішним і приніс Пейсу престижні премії «Готів» і «Золотий глобус». З цього моменту Чи Гриннер Пейс почав отримувати від режисерів досить «апетитні» пропозиції. Ключові ролі він зіграв в рейтинговому серіалі «Чудопад», картинах «Біла графиня», «Дурна слава» і «Хибна спокуса».\nГучна слава і нова хвиля популярності обрушилися на Пейса після виходу на екрани в 2006 році драматичного фільму «Запределье», в якому йому довелося грати головну роль разом із 5-річною актрисою Катинкой Унтару.\nЛі Пейс у фільмі «Хоббіт» | Сollider\nСаме в цій картині талановитого артиста зауважив Пітер Джексон. Режисер якраз проводив проби, підбираючи акторів для свого проекту «Хоббіт: неждане подорож». Чи отримав пропозицію зіграти Трандуила. Як пізніше зізнався режисер, цей образ у виконанні Пейса виявився одним з кращих в його проекті.\nПоки знімався «Хоббіт», Лі Пейс встиг отримати ще дві престижні нагороди «Золотий глобус» і «Еммі», за блискуче зіграну роль у комедійній стрічці «Мертві до запитання». Серіал транслювався з 2007 по 2009 роки і отримав найвищі оцінки глядачів і кінокритиків.\nЗ найбільш яскравих і запам’яталися глядачам проектів останніх років потрібно виділити фільм «Лінкольн» і продовження культової вампірської історії «Сутінки. Сага. Світанок: Частина 2». Крім того, артист продовжив зніматися в фантастичної історії про Хоббіта.\nУ свої 37 років голлівудська зірка поки самотній. Особисте життя Чи Пейса досить часто обговорюється в таблоїдах на предмет нетрадиційної сексуальної орієнтації актора. Тим не менш, камінг-аут (тобто відкрите визнання у своїй прихильності до ЛГБТ-спільноти) Пейс не робив. Тому офіційно називати його геєм поки рано.\nПримітно, що після виходу першої частини «Хоббіта» відкритий гей Ієн МакКелен в одному зі своїх інтерв’ю, називаючи колег-геїв, які знялися в проекті, назвав серед інших і Чи Патли.\nЛі Пейс і Річард Армітідж | Newsmir\nНа самому початку 2014 року видання «OUT», яке випускає ЛГБТ-спільнота, внесло ім’я зірки в перелік завидних геїв-холостяків. Спростування Лі Пейс так і не зробив.\nУ 2016 році з’явилися чутки про те, що живе разом з колегою Річардом Армитиджем. Але актори не коментують чуток, хоча і не спростовують їх, що лише підігріває розмови про роман.\n«Мертві до запитання»\n«Хоббіт: Неочікувана подорож»\nСюзанна Кхан — біографія, особисте життя, фото і останні новини\nСтаніслав Любшин — біографія, особисте життя, фото, фільмографія, театральні роботи, чутки та останні новини


Religion.in.ua > Версія для друку > 43% українців підтримують, 22% не підтримують створення Православної Церкви України\nReligion.in.ua > Важливо, Україна > 43% українців підтримують, 22% не підтримують створення Православної Церкви України\n43% українців підтримують, 22% не підтримують створення Православної Церкви України\nСтворення єдиної Православної Церкви України підтримують 43% українців, а найбільше таких прихильників - на заході країни. Водночас 22% громадян не підтримали об'єднання Церков. Про це свідчать результати загальнонаціонального дослідження, проведеного з 19 до 25 грудня 2018 в усіх регіонах України Центром Разумкова спільно з Фондом "Демократичні ініціативи" ім. Ілька Кучеріва, повідомляє "Релігія в Україні" з посиланням на 24tv.ua.\n43% громадян України підтримують створення в Україні помісної автокефальної Православної Церкви, не підтримують – 22%. Частка тих, хто підтримує створення в Україні автокефальної Церкви, істотно зросла порівняно з травнем 2018 року (тоді таку підтримку висловлювали 31% респондентів), за рахунок скорочення частки тих, кого це не цікавить, і тих, хто не визначився (сумарна частка таких респондентів знизилася з травня по грудень з 49% до 35%).\nВодночас частка противників створення в Україні помісної автокефальної Православної Церкви майже не змінилася. Так, у травні вона сягала 20%, а у грудні – 22%.\nЧастка тих, хто підтримує створення єдиної Церкви, переважає частку тих, хто це не підтримує, у західному регіоні країни – відповідно 70% і 7% та в центральних областях - відповідно 52% і 18% опитаних.\nОкрім того, в східних та південних регіонах майже половина жителів або не цікавляться цією проблемою, або не визначилися.\nОпитування проходило по всій Україні окрім окупованих Криму та територій Донецької та Луганської областей.


Суди, прокуратура та міліція в Україні перетворилися на філіяли Партії регіонів - Голос українською - Україна|ЄС|NATO\nГоловна/Авторські статті/Суди, прокуратура та міліція в Україні перетворилися на філіяли Партії регіонів\nЗа умов панування в державі режиму бандитської диктатури, інтереси якої обслуговують суди, прокуратура та міліція, які поступово перетворюються у філіяли Партії регіонів, в українського народу не залишається иншого вибору, як створювати власні загони самооборони від знавіснілої влади. Про це народний депутат від ВО “Свобода” Анатолій Вітів заявив 13 лютого 2014 року, коментуючи поточну діяльність правоохоронних органів в Україні та на Волині.\n“Мене дивує та особлива запопадливість і завзятість, з якою Волинська обласна прокуратура обслуговує інтереси Януковича і Партії регіонів. Безумовно, за кількістю порушених кримінальних проваджень вона є одним з лідерів в Україні. Наразі сотні активістів луцького Майдану та Автомайдану викликали на допити. Людей переслідують за відра з водою забарвленою в червоний колір, яку активісти символічно вилили на сходи кількох установ, власниками яких є “регіонали”, – повідомив про зухвалість дій обласної прокуратури свободівець Анатолій Вітів.\nТакож Анатолій Вітів зазначив, що в нинішніх умовах суди, прокуратура та міліція перетворилися у філіяли Партії регіонів, основне призначення яких полягає в обслуговуванні інтересів режиму Януковича. “Днями Волинська прокуратура порушила кримінальне провадження за фактом створення в області загонів самооборони “Волинська Січ”. За цією справою вже погрожують позбавленням волі на 5 років. Прокуратура, суди та міліція сьогодні стали філіялами Партії регіонів. Мені це нагадує часи совєтської окупації, коли компартія злилася в одне ціле з державним апаратом. Сьогодні ж правоохоронні органи стали установами, в яких захищають режим Януковича. В умовах, коли вбивають, викрадають, піддають тортурам людей, коли вулицями міст чинять безлади зграї “тітушків”, а міліція безсила або не має жодного бажання виконувати свої безпосередні функції, український народ має повне право на самозахист і створення загонів самооборони, оскільки він є єдиним джерелом влади”, – зазначив парламентар.\n«Правий сектор» надав коментар прем'єрвста Яценюка


На сьогоднішній день сучасна медицина налічує рекордну кількість захворювань у людей ожирінням. У деяких країнах, наприклад, в Америці, чисельність людей страждають ожирінням, в кілька разів вище, ніж у країнах Європи. Наші лікарі, стали частіше порушувати питання про ожиріння, а також і про вік даного захворювання. Так як за всю історію людства не було такого більшої кількості «ожіревшіх» серед дітей.\nХвороба ожиріння дуже підступна.\nЛюдина може довгий час не помічати проблеми, але коли починаються проблеми зі здоров'ям, тоді тільки він починає замислюватися, але до самих методів лікування вдається тільки тоді, коли ожиріння дійшло до останньої стадії. На даний момент підраховано, що нормальна вага людини перейшов в так скажімо нові рамки, так як якщо раніше, нормальною вагою у жінок вважався вагу в 62кг, а для чоловіків 73кг, то тепер він виріс до 68кг у жінок і 83 у чоловіків.\nСеред причин захворювання ожирінням, можна виділити кілька груп:\n- Проблему зі здоров'ям, яка стала причиною порушення обміну речовин.\n- Отриману у спадок - схильність до повноти.\n- Неправильний спосіб життя, який ви ведете.\nАле якщо уважно подивитися на ці три причини, можна відзначити, що перші дві причини - це дійсно хвороба, яку просто необхідно лікувати за допомогою медикаментів, то третя - це підсумок власної недбалості до свого організму. І найчастіше відноситься до психічного захворювання.\nДавайте з вами розглянемо всі можливі шляхи для виходу з подібної ситуації.\nУ разі шкідливої спадковості, дуже важливо, якомога раніше пройти обстеження з вимірювання вашої маси тіла, і на кількість наявної у вас жирової тканини. Якщо у вашому випадку проблема ожиріння не зайшла далеко, то проконсультувавшись у лікаря-дієтолога, ви зможете, без шкоди вашому організму, переходити поступово на систему правильного харчування. Крім цього, вам бажано пройти консультацію ще й у лікаря-ендокринолога, щоб переконатися, що ваше захворювання ожирінням не пов'язане з щитовидною залозою. До того ж, ще перевірити і рівень ваших гормонів. У випадку, якщо ваш лікар виявить зміни, то він відразу ж вам припише лікування медикаментами. Не слухайте нікого, окрім як, свого лікаря, адже в разі показання вам застосування спеціальних медикаментів, ваш лікар призначить вам індивідуальні методи лікування та застосування лікарських препаратів, які підійдуть саме вам.\nУ випадку якщо ви просто переїдаєте і ведете неправильний спосіб життя, то план ваших дій теж обмежений, і вимагає великої строгості по відношенню до себе. І в цьому випадку, вам не завадить звернутися до лікаря-дієтолога, щоб точно можна було визначити ступінь вашого ожиріння. Вам терміново потрібно змінити свій спосіб життя і звички, адже всі ваші проблеми, пов'язані з ожирінням, походять саме від них, і будь-які ваші зміни в кращу сторону, позначаться позитивно.\nДля початку перестаньте їздити в транспорті, а більше ходіть пішки. Краще це робити після роботи, так як вам нікуди поспішати, і час вас не підганяє. Якщо вже сіли в транспорт, то бажано вийти за дві-три зупинки раніше, і пройтися пішки до будинку це відстань. Через місяць таких походів ви станете помічати, що у вас зменшиться задишка, і ви навіть змогли скинути 1-2 кг. Але не чекайте, що це допоможе вам позбавитися від більшості ваших жирових відкладень. Так як для цього потрібно вдатися до цілого комплексу фізичних і косметичних процедур.\nКосметичні та фізичні процедури лікування ожиріння.\n1. Вам потрібно пройти елекроліполіз та інші процедури, щоб так, скажімо, раструсіть ваші жирові запаси в організмі, і активізувати роботу нормального обміну речовин. Звичайно, ці процедури виконуються в клініці, під наглядом фахівців.\n2. Регулярно займайтеся в тренажерному залі, і бажано під наглядом тренера, який розрахує навантаження, і зможе скласти для вас індивідуальну програму, і, звичайно ж, буде стежити за вашим станом і правильністю виконання.\n3. Займайтеся водними процедурами, такими як плавання або обливання контрастним душем.\n4. Робіть косметичні масажі.\nПридивіться до системи вашого харчування.\nВживати їжу необхідно не рідше 6-ти разів на день, і ваші порції повинні складати половину вашої звичайної порції. У вживанні продуктів варто розпрощатися з смаженої і жирної їжею, усілякими соліннями, солодощами та борошняними виробами. Дозволяється вживати в їжу оброблене на пару або варене нежирне м'ясо і рибу, каші і цільнозерновий хліб, овочі і фрукти, солодощі можете замінити сухофруктами і горіхами.\nНе ставте перед собою понад можливості, а краще реально подивіться на речі. Запасайтеся терпінням, щоб вибратися з цієї пастки. Адже, скинувши зайві кілограми, ви зможете подивитися на світ іншими очима, а люди, які вас оточують, зможуть на вас подивитися тими ж іншими очима.\nЦінуйте своє здоров'я і себе! І будьте здорові!


Міноборони та МНС беруться розміновувати територію біля Лозової - Телеканал новин 24\nМіноборони та МНС беруться розміновувати територію біля Лозової\n08:33, 9 серпня 2010 679\nРоботи для саперів вистачить з головою. Міноборони та МНС беруться розміновувати придорожню територію 61 арсеналу Південного оперативного командування Сухопутних військ, який розташований поблизу Лозової Харківської області.\nУ Міноборони вже встигли запевнити - пожеж на складах боєприпасів вони не допустять. За словами глави відомства Михайла Єжеля, ризик загорання - значний, адже більше 41 тисяч тонн снарядів залишаються розкиданими на території.\nВіднині охороняти та патрулювати периметр додатково залучили військовослужбовців Харківського гарнізону. Також на арсеналі з понеділка чергуватиме 2 гелікоптери з місткостями для гасіння пожежі з повітря. Приборкувати вогонь у разі необхідності також буде спеціальний потяг.\nМихайло Єжель запевнив, що сапери почнуть працювати після встановлення повного контролю над пожежною небезпекою. У Міноборони роботу з розмінування, на яку, до слова, уряд уже виділив 22 мільйони гривень, обіцяють завершити протягом тижня.


В центрі Одеси планують встановити власний Біг Бен … музичний – Курортний вісник\nЧерез декілька тижнів Південна Пальміра України планує обзавестись власним Біг Беном, тільки музичним. Старовинний годинник (в мініатюрі) встановлять в Міському саду. Раніше на місці встановлення годинника ріс віковий дуб, що був знищений буревієм у 2007 році.\nІдея з Біг Беном належить скульпторові М. Реві. Саме він запропонував встановити пам’ятник «одеському часу». За задумом автора центральною частиною стане позолочений годинник. Навкруги годинника будуть розміщені колоритні, так би мовити суто одеські персонажі – танцюючий равин, кіт тощо. Надумані герої мають символізувати різні періоди життя: від дитинства до старості, а тварини – тварин видатних одеситів.\nНа верхівці годинника буде розміщений горобець. Бронзова пташка наче наглядає за іншими персонажами скульптури. Механізм годинника влаштований таким чином, що буде програвати найпопулярніші одеські мелодії щогодини, примушуючи фігурки рухатись. Фігурки будуть настільки великими, що під час руху дітлахи зможуть кататись на них, як на каруселі.\nПостамент пам’ятника планують прикрасити висловами відомих людей про Одесу.


Користь фініків | VersaL\nНе даремно у багатьох народів фініки вважаються священною їжею. Їх невелика кількість не тільки насичує організм, але і дарує надзвичайну користь.З’їдаючи всього 3 фініка в день, ви забезпечите організм практично усіма потрібними мікроелементами.\nБагато лікарі радять замінити шкідливі цукерки солодкими фініками. І смачно, і корисно…\n· Чисті судини\n· Здорова печінка\nФініки допомагають очистити печінку від токсинів, а також знижують ризик появи цирозу. Також вони полегшують симптоми фіброзу печінки — захворювання, при якому відбувається поступова заміна тканини печінки на грубу рубцеву.\n· Гарний зір\nВиявляється, фініки здатні поліпшувати зір краще, ніж морква. А все тому, що містять велику кількість вітаміну А.\n· Приплив бадьорості\nФініки — це ідеальна їжа для травлення, вона корисна при розладах шлунка. Для профілактики захворювань шлунково-кишкового тракту і навіть раку шлунка необхідно їсти цей продукт.\nАрабські жінки багато століть використовують в якості афродізіака фініки. Розтерши плоди, вони додають їх чоловікам кави. Цей продукт містить різні амінокислоти, які підвищують лібідо і множать сексуальну витривалість.\nПри ламких волоссі, тьмяною і сухій шкірі, ранніх зморшках, тріщинах на губах потрібно їсти фініки. Іноді їх використовують навіть у складі масок.\nКраще всього вибирати фініки з кісточкою, темні і зморшкуваті. Плоди повинні бути цілі, в міру м’які, а їх поверхня — матова.\nНасолоджуйтеся корисним сухофруктом, який подарує вам міцне здоров’я. А також не забудьте поділитися цією статтею з друзями!


Місце проведення: проспект Правди, 84, спеціалізована школа №3 з поглибленим вивченням інформаційних технологій.\nАкредитація представників ЗМІ: pr@kyivsmartcity.com.\n15 грудня 2018 міська ініціатива Kyiv Smart City офіційно оголосила про відкриття освітніх філій Kyiv Smart City School на базі 10 комунальних шкіл у різних районах столиці. А сьогодні до проекту долучено вже 14 комунальних шкіл. Для реалізації проекту були залучені найактивніші керівники навчальних закладів та вчителі інформатики, які прагнуть зробити українську освіту інноваційною. На шкільних факультативах учні вивчатимуть Scratch – мову програмування, що була розроблена в Массачусетському технологічному інституті для навчання дітей основам кодування.


10 порад, як не стати жертвою дезінформації в умовах війни – АрміяInform\n10 порад, як не стати жертвою дезінформації в умовах війни\nПрочитаєте за: 3 хв. 9 Січня 2022, 14:34\nПрактичні поради, які можуть стати корисними в надзвичайних ситуаціях і під час війни – убезпечте себе і своє оточення від інформаційних загроз!\nУкраїна протистоїть російській агресії з 2014 року. При цьому військові дії ворога постійно супроводжуються атаками й в інформаційному просторі, намагаючись послабити нашу здатність чинити опір. Саме це є однією з основ «гібридності» сучасної війни, яку веде проти нас Росія, адже у протистоянні залучені всі сфери соціально-політичного життя.\nНеважко помітити, що питання інформаційної безпеки набувають особливого значення в умовах кризи, адже ворожі інформаційні атаки стають інтенсивнішими саме тоді, коли здатність суспільства чинити опір послаблена. Найкраще підґрунтя для ворожих операцій впливу – страх, паніка, дезорієнтація. Саме тому важливо дотримуватися базових правил інформаційної гігієни і бути особливо пильними до інформації, яка надходить і яку поширюєте ви самі.\nАрміяInform пропонує кілька загальних та 10 практичних порад, які можуть убезпечити вас та ваших близьких і оточення від інформаційних загроз з боку противника.\nщо маєте доступ до інформації з офіційних каналів державних органів, а також теле- і радіоканалів Суспільного мовлення;\nщо в разі необхідності зможете підтримувати зв’язок зі своїми близькими.\nЗадумайтеся, хто і з якою метою поширює інформацію:\nчи є ця інформація на офіційних ресурсах держави;\nдля чого ця інформація з’явилася саме зараз;\nце думка чи факт;\nчи повідомляють про це інші джерела.\nДотримуйтеся 10 порад\nМета поширювачів дезінформації – посіяти паніку, послабити нашу волю до оборони. Не допомагайте їм, допомагайте собі: зберігайте самоконтроль і не поширюйте інформацію емоційного характеру в соцмережах.\nУкраїна захищається та продовжує боротьбу за свою територію. Якщо ви чуєте протилежне – це неправда. Вас хочуть деморалізувати.\nНе вірте і не поширюйте інформацію з сумнівних джерел. Правдива інформація – на офіційних сторінках і каналах державних органів та Суспільного мовлення.\nЖодним чином не поширюйте інформацію про переміщення українських військ. Ви можете нашкодити тим, хто захищає вас і державу.\nУкраїна веде оборонну війну на своїй території. Повідомлення про нібито обстріли мирного населення українськими військовими – неправда. Ворог хоче підірвати вашу довіру до власних захисників.\nАгресор поширюватиме різні чутки не лише про бійців, а й про військово-політичне керівництво, аби українці не довіряли і йому. Але довіряти не можна саме ворогу – його емоційним провокаціям і повідомленням, які неможливо перевірити. Звіряйте кожну тривожну новину з офіційними джерелами.\nІнформацію про втрати можуть знати лише органи безпеки та оборони України. Інформація на приватних акаунтах може не відповідати дійсності. Не поспішайте ділитись такою інформацією.\nАгресор поширюватиме наклепи і «зраду» через свої офіційні чи підконтрольні канали. А може використовувати й інші засоби – прикриватись патріотичними гаслами і українською символікою. Перевіряйте патріотичні на вигляд, але сумнівні повідомлення та заклики.\nМета ворога – розколоти українське суспільство зсередини й знищити нашу віру у власні сили. Ми дійсно різні й наші погляди можуть не збігатися, але ми маємо спільну справу – дати відсіч окупанту. Тому зберігайте єдність і підтримуйте одне одного.\nЯкщо перервався інтернет-зв’язок або сторінки державних органів були зламані, звертайтесь по інформацію до Суспільного мовлення. Якщо не працює телебачення – вмикайте абонентську радіоточку.\nЗа матеріалами видання «У разі надзвичайної ситуації або війни» Центру стратегічних комунікацій та інформаційної безпеки при Міністерстві культури та інформаційної політики України.\nМітки: дезінформація, Лайфхак


Аверком купити, ціна - НВП Віват в Україні\nФасовка: 0,02 л\nАкарицид, нематоцид, фунгіцид.\nПродукт біосинтезу ґрунтових бактерій Streptomyces avermitilis. Характеризується високою нематицидною, акарицидною, інсектицидною та фунгіцидною дією.\nФорма випуску: рідка.\nФасування у поліетиленові пакети, пляшки, каністри.\nЕфект від застосування: АВЕРКОМ ефективний проти колорадського жука, попелиць, трипсів, білана капустяного, совок, плодожерок, кліщів та нематод. Має ріст-стимулюючу дію. Підвищує стійкість рослин до бактеріальних та грибних хвороб.\nАВЕРКОМ містить комплекс біологічно активних речовин (амінокислоти, вітаміни групи В, фітогормони, імуномодулятори та ін.). Містить макролідний антибіотик авермектин. Це комплекс з восьми близькоспоріднених компонентів: чотирьох мажорних (А1А , А2А, В1а, В2а) і чотирьох мінорних (А1В, А2В, В1В, В2В). Авермектиновому комплексу властивий широкий спектр інсектицидної, акарицидної і нематицидної активностей.\nАВЕРКОМ забезпечує надійний захист від шкідників та хвороб, а також сприяє підвищенню урожаю на 10-25 % за рахунок стимулювання росту рослин. Препарат сприяє покращенню фітосанітарного стану агроекосистем і підвищенню урожайності.\nАВЕРКОМ - зареєстрований препарат, відповідає санітарно-гігієнічним нормам, не викликає забруднення навколишнього середовища. Виробляється за ліцензією Інституту мікробіології і вірусології імені Д.К. Заболотного НАН України.\nТехнологія застосування: обробіток по вегетації, передпосівна обробка насіння.\nНорма витрат по вегетації: 2 л/га. Норма внесення робочого розчину 200-300 л/га. 1-2 обробки за вегетацію.\nОбробка насіння - 5 мл на 10 л води. Витрати робочого розчину не більше 1 % від маси насіння.\nОбробку насіння проводять механізовано із застосуванням машин для протруювання напередодні або в день посіву.\nПо вегетації препарат вносять обприскувачем.\nСумісний з іншими біологічними та хімічними препаратами.


Як зробити очі більше за допомогою макіяжу – L'Oreal Paris Україна\nповернутися до всіх статей Як зробити очі більше за допомогою макіяжу?\nМакіяжу не дарма приписують магічні властивості: з його допомогою можна приховати недоліки зовнішності й вдало підкреслити сильні сторони. Знаючи деякі хитрощі й застосовуючи їх на практиці, ви легко зробите акцент на певну частину обличчя, зокрема, додасте виразності очам або збільшите об’єм губ. Широко розкритий погляд, великі очі, обрамлені пухнастими, довгими віями, створять загадковий привабливий образ, змусивши оточуючих звернути на вас увагу. Для тих, хто хоче оволодіти найважливішими нюансами техніки макіяжу і прагне до того, щоб зробити очі більше, й призначена ця стаття.\nБрови й тіні для повік\nКорекція брів суттєво впливає на візуальне сприйняття величини очей. Тому брови повинні мати закінчену, акуратну форму з невеликим вигином. Так навіть глибоко посаджені очі вийдуть на перший план і вже не будуть здаватися такими маленькими. Обов'язково використовуйте олівець або туш, щоб підкреслити брови.\nДосягти ефекту збільшення очей можна за допомогою тіней для повік. Пам'ятайте про золоте правило світлотіні: все, що необхідно збільшити й висунути на передній план, ми висвітлюємо; все, що треба зменшити й приховати - затемнюємо. Вибираючи кольори, які контрастують з відтінком очей, ви збільшуєте очі й підкреслюєте глибину погляду. Зелені та бузкові тіні найкраще поєднуються із карими очима, коричневі - із блакитними. Важливо, щоб тіні не були занадто темними й близькими за кольором до райдужки. Внутрішню частину нижньої повіки необхідно затушувати тінями світлого відтінку - такий прийом дозволить розкрити погляд зсередини.\nЩоб зробити очі більше за допомогою макіяжу, висвітліть зону під лінією брів тінями зі світловідбиваючими частинками. Візажисти радять використовувати з цією метою тіні бежево-золотистого чи перлинного відтінку, накладаючи їх під брови та на внутрішній куточок повік. Тіні такого кольору здатні візуально збільшити очі.\nРоблячи макіяж, подбайте про якісну туш, що додає віям густоту й додаткову довжину. Пишними вії зробить темна лінія, намальована вздовж лінії їх росту. Для досягнення довжини скористайтеся трюком досвідчених візажистів: туш наносять короткими енергійними рухами на кінчики вій, дають висохнути, а потім профарбовують повністю. Більш інтенсивно слід фарбувати вії, що ростуть біля зовнішнього куточка ока, злегка відводячи пензлик до скронь.\n●Роблячи акцент на очах, не забувайте про те, що губи не потрібно фарбувати яскравою помадою. Обмежтеся світлим блиском або помадою пастельних відтінків.\n●Якщо вас турбують темні кола під очима, позбудьтеся їх ще до нанесення макіяжу за допомогою коректора.\n●Маленькі очі стануть більш помітними та виразними, якщо брови матимуть форму неширокої акуратною лінії.\n●Щоб за допомогою макіяжу зробити очі більшими, потрібно відмовитися від кольорової туші й тіней темних відтінків. Тільки світлі тіні для повік роблять погляд виразним, а очі - великими.\nСтатті по темі Класичний і нескладний макіяж очей: погляд кішки


UKR/IN/KOM ДВА ПИТАННЯ ДО ФОНДУ ГАРАНТУВАННЯ ВІД БАНКІРА - UKR/IN/KOM\nЩо не так із ліквідацією «Укрінбанку» та чому фінустанові не дали можливості розрахуватися із вкладниками.\nНа початку березня «Економічна правда» опублікувала колонку заступника директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ольги Білай. У ній йшлося про те, як Фонд працює із вкладниками ліквідованих банків, а також про те, як деякі з них блокують процес розрахунку із колишніми клієнтами.\nВ тому числі згадувався і ПАТ «Укрінбанк». Публікуємо відповідь на колонку від голови наглядової ради ПАТ «Укрінком» (в минулому — ПАТ «Укрінбанк») Володимира Клименка.\nВважаю доцільним пояснити ситуацію, яка виникла між ПАТ «Укрінбанк» та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.\nЯ найбільший акціонер зазначеного банку та голова наглядової ради. Відтак коментую публічну заяву Ольги Білай, представника Фонду, яка віднесла ПАТ «Укрінбанк» до категорії «банків-зомбі».\nБлизько трьох місяців 2020 року акціонери ПАТ «Укрінбанк» вели переговори з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Інтереси Фонду представляла Ольга Білай, заступник директора-розпорядника.\nМи пропонували відшкодувати сплачені фондом кошти для вкладників «Укрінбанку» за рахунок спільного стягнення грошей з дебіторів банку у розмірі (1,622 млрд гривень).\nДомовились про проведення оцінки наших активів міжнародною компанією і узгодили текст відповідного меморандуму. Але згодом пані Білай пішла у відпустку, а після повернення перестала виходити на зв’язок.\nФонд в результаті не зацікавився цією пропозицією, а публічна позиція Ольги Білай, з якою і велись переговори на цю тему, викликає у мене, як у найбільшого акціонера ПАТ «Укрінбанк», відверте здивування.\nЗгодом, була здiйснена рейдерська атака на реєстр юридичних осіб з метою зміни керівника ПАТ «Укрінком» (як правонаступника ПАТ «Укрінбанк»). В результаті було відкрито 4 кримінальні справи і дії реєстраторів були відмінені наказом міністра юстиції України Дениса Малюськи.\nЗазначу, що власними силами ми повернули вкладникам ПАТ «Укрінбанк» близько 1,5 млрд гривень. Про що прекрасно знають у Фонді. Та і в цілому керівники Фонду обізнані в історії втрати нашим банком ліцензії.\nНагадаю, що проблеми «Укрінбанку» почались з анексією Криму та окупацією частини Донецької та Луганської областей. Там у нас було близько 30% кредитного портфелю, який звичайно перестав обслуговуватись.\nПісля цього відбулось виведення з комерційних фінустанов рахунків держпідприємств, які взяли кредити в банку, перестали їх обслуговувати і повертати кошти. В тому числі кошти виводили і з ПАТ «Укрінбанк», що разом з втратою активів на непідконтрольних територіях призвело до розриву ліквідності.\nВ кінці жовтня 2015 року компанія Schneider Brothers виявила бажання інвестувати 1 млрд грн в «Укрінбанк». Вони провели аудит, погодилися з проблемними активами банку. Але бажали зустрітися і обговорити цю інвестицію з керівником НБУ.\n24 грудня я зустрічався з Катериною Рожковою, була узгоджена дата платежу. Після католицького різдва кошти мали надійти на рахунок банку. Але в Національному банку України цієї дати чекати не стали і ввели в ПАТ «Укрінбанк» тимчасову адміністрацію.\nЧерез деякий час ми звернулися до судів та в результаті виграли справи у всіх інстанціях щодо незаконності ліквідації ПАТ «Укрінбанк». Фінальне рішення було прийнято 24 лютого 2021 року. Верховний суд України визнав ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» незаконною.\nТаким чином Верховним судом остаточне було вирішено, що ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» було розпочато НБУ та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб незаконно. Зазначена постанова Верховного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.\nПостає два питання до Ольги Білай.\nВи дійсно вважаєте свою публічну позицію щодо ПАТ «Укрінбанк» коректною?\nЧому ви не розповідаєте про те, що ми вели з вами переговори та намагалися знайти варіанти вирішення проблем?


Мотиви лірики Тютчева - шкільний твір українською мовою\nHome ⇒ 💗Тютчев Федір ⇒ Мотиви лірики Тютчева\nЧи є в світі людина, яка познайомившись з творчістю великого російського поета Федора Івановича Тютчева, залишиться байдужа до його поезії. Він помічає і описує очевидні речі так, що кожен дивлячись на них, почитає бачити життя з іншого боку. «Є в ясності осінніх вечорів урочиста краса і безгоміння» – пише він в своєму вірші «Осінній вечір» .\nІ прочитавши його рядки до кінця приходе розуміння того, що життя потрібно приймати таким, яке воно є. Адже поет, описуючи цю пору року, яка в багатьох з нас асоціюється з настанням духовної зрілості\nі мудрості, дає зрозуміти, що не потрібно розчаровуватись і докоряти собі в безсилі змінити щось. Необхідно прийняти все як є, бо цей період в житті людини є «лагідна усмішка зав’ядання,яку в живих істотах ми звемо красою соромливою страждання».\nЙого пейзажна лірика включає в себе і чудовий твір «Зимі настала мука…». Дві пори року стають в протиборство. Але як гарно Тютчев описав перші весняні дні. Зима не лишати своїх володінь, але юна Весна все наполегливіше наступає на неї. Нічого не залишається Зимі і намагаючись хоч якось помститися, вона «востаннє сніг шпурнула у чарівне дитя». Та це не злякало юну красуню\n«і лиш порожевіла Весна в цвіту своїм».\nНе менш цікава і його філософська лірика. Тютчев дуже любив свою Батьківщині і це чудово виразив в коротенькому вірші «Розумом Росію не зрозуміти…». Ці декілька рядків стали крилатими фразами і до сих пір не сходять з вуст любителів поезії.\nПоет не соромиться відкритися своїм шанувальникам в любовній ліриці. Він присвячує вірші своїм коханим жінкам і читаючи їх відразу починаєш розуміти в якому настрої вони були написані. «Любов, любов, – легенда мовить, – союз споріднених сердець» ось так Тютчев коротко, але зрозуміло тлумачить значення цього почуття. «Я вас зустрів, — і все минуле у серці знову ожило» – а це вже про кохання, яке минуло, але ніколи не забудеться.\nПоезія цього великого майстра слова проста і зрозуміла кожному. Не дивлячись на те, що в ній він висловлював свої особисті почуття, кожен з нас, може знайти в них мудру життєву підказку.\n← Рання Весна\nСучасне прочитання лірики Івана Франка →


Завдяки пильності громадян харківські патрульні виявили водія з ознаками алкогольного сп'яніння, який напeрeдодні ймовірно потрапив у ДТП\nВвeчeрі 11 жовтня до поліцeйських звeрнувся громадянин, який повідомив про тe, що бачив як на вулиці Лeся Сeрдюка їхав пошкоджeний автомобіль марки “Мeрсeдeс”.\nДосить швидко патрульні виявили розшукувану автівку нeподалік вулиці Мeтробудівників. Транспортний засіб був пошкоджeний, на колeсах відсутня гума та подряпини по всьому авто, навіть на даху. Під час спілкування з водієм та пасажирами інспeктори виявили у громадян ознаки алкогольного сп'яніння. Проходити огляд на стан сп'яніння кeрманич пошкоджeної автівки відмовився.\nВ подальшому патрульні з'ясували,\nщо напeрeдодні “Мeрсeдeс” потрапив у ДТП на тeриторії Харківської області. За словами громадян, в наслідок пригоди автівка перекинулася, а водій з пасажирами змогли її поставити на колeса та продовжили рух.\nВ рeзультаті інспeктори склали на водія “Мeрсeдeс” протокол за статтею 130 КУпАП - “Керування автомобілем у стані алкогольного або наркотичного сп'яніння”. Тeпeр кeрманичу загрожує адміністративний штраф у розмірі 10 200 гривeнь та позбавлeння права кeрування на 1 рік.\nЗагалом за минулу добу на тeриторії міста Харкова патрульні зафіксували 6 випадків кeрування транспортними засобами водіями з ознаками алкогольного або наркотичного сп'яніння.


Новорічні подарунки, що це увагу або віддати належне традиціям?? - Crazytrend\nДодому Різне Новорічні подарунки, що це увагу або віддати належне традиціям??\nНоворічні подарунки, що це увагу або віддати належне традиціям??\nВсі ми замислюємося над тим як підготуватися до святкування нового року, що зробити так щоб з’явилося прекрасне святковий настрій і бажання зустріти новий рік весело і цікаво?\nХтось із нас для настрою ставить справжню ялинку, а хтось вважає правильним поставити штучну.\nОсь у мене наприклад новий рік асоціюється з запахом сосни, почищених мандарин, різнокольорових вогників на ялинках і вікнах, зі святковими свічками на столі, з улюбленим салатом «олів’є», а по телевізору ми, вкотре дивимося улюблений новорічний фільм «іронія долі або з легким паром!”\nПогодьтеся, кожен з нас по своєму готує подарунки для своїх близьких, друзів, коханих і готується до цього чудового свята. Хоче їх занурити в атмосферу свята, тепла і надій на обов’язкове виконання всіх бажань в наступному році.\nМені цікаво, як ви підходите до вибору подарунків? заздалегідь їх шукайте або в самий останній момент?\nПишуть ваші діти, онуки листи дідові морозу?\nОоо, я ще люблю кожен новий рік купувати красиву дорогу або не дуже дорогу новорічну іграшку, щоб оновити наряд для нашої ялинки.\nЗараз займаюся пошуком сукні на новий рік, хочу леопардове ☺ , просто так чето захотілося ☺\nСтавлю на рінгтон телефону пісню abba happy new year 🎊 🎄\nА ви, дівчатка вже підготували подарунки своїм близьким? вирішили з ким ви будете святкувати новий рік? карколомний і красивий наряд ви собі вже купили? у чому ви збираєтеся зустрічати рік чорного водяного тигра?\nХоча до нового року ще 15 днів, ойййй це ж мало часу залишилося 😳 , а сукні то у мене ще немає 😔\nпопередня статтяНезвичайні усиновлення у світі тварин.\nнаступна статтяУ полісах ОМС зявиться відмітка про згоду на вилучення органів.