Дмитро Лінько: під час війни потрібно роздавати зброю людям, а не вилучати її\n08.04.2015 | Самооборона, Политики и оружие, Легализация КНО |\nВідбирання у населення зброї у разі введення воєнного стану – злочин, який може призвести до трагедії.\nПрезидент України подав законопроект про правовий режим воєнного стану. Його повинні розглянути 9 квітня у Верховній Раді. Президент Порошенко у цьому законопроекті пропонує у разі введення режиму воєнного стану вилучати всю цивільну зброю у населення.\nЦей пункт проекту закону прокоментував народний депутат від Радикальної партії Олега Ляшка Дмитро Лінько. За його словами, це не лише його позиція, а й усієї Радикальної партії:\n“Українська держава вже 23 роки продовжує радянські традиції щодо заборони вільного володіння зброєю цивільного населення. Наші правоохоронні органи не хочуть дозволяти реалізовувати право громадян на самозахист, хоча практика усього світу довела, що вільне володіння зброєю населенням не тільки не погіршує криміногенної ситуації, а навпаки, знижує рівень злочинності.\nУ ситуації війни, в якій знаходиться наша держава, вилучати цивільну зброю у населення є неприпустимим. Люди мають право захищати себе і свою державу. У ситуації, коли ми воюємо з сильнішою армією, нам навпаки потрібно якомога більше посилювати захист і проводити загальний військовий “всеобуч” населення. Ми маємо видавати людям зброю а не забирати її. Відповідно пункти закону який передбачає вилучення зброї ми намагаємося прибрати. Це є моя позиція і позиція Фракції Радикальної партії”.\nТакої ж позиції дотримуються і відомі всеукраїнські організації, зокрема, “Українська асоціація власників зброї” та ветерани війн. На їхню думку, подібна позиція завжди проявляється у керівників держав, які не довіряють власному населенню, бояться його.\nВарто також нагадати, що саме завдяки збройному опору патріотів-добровольців російським окупантам вдалося зупинити розвал країни за кремлівським сценарієм, як це було заплановано у 2014 р. Якби тоді вони не проявили ініціативу і не мали зброю, президент і теперішня влада як мінімум були б у вигнанні, а не сиділи б на київських пагорбах.\nЗброю потрібно надавати у користування перевіреним патріотам, а не випадковим людям, чиновникам і мажорам, як це було раніше. Вільні люди самостійно захистять себе, своє майно та державу.\nМіліція та правоохоронні органи давно показали свою некомпетентність у цьому питанні, а тому подібний крок буде згубним для безпеки країни.\nОцените высказывание политиков и/или качество подачи материала в СМИ\nПросмотров: 1273 , Ответы: 13 Источник\nПросмотров: 1273 Комментариев: 13\nВ Эстонии действует закон, утверждающий, что должностное лицо, которое в условиях войны издает распоряжение о сдаче легального оружия, автоматически объявляется преступником, а его приказ не подлежащим выполнению\nА законопроект, который подал Порошенко- это самый позорный позор!\nОпять идет подмена понятий..."Вільне володіння"..."Свободным" владением оружия пугают электорат противники оружия. Нам нужно "ЗАКОННОЕ право" на оружие...\n"Відповідно пункти закону який передбачає вилучення зброї ми намагаємося прибрати"-а тут теба не НАМАГАТИСЯ, а безкомпромісно ВИМАГАТИ!!!!\nвон и парня криминал убил в Одессе с нелегала травматического,прям в больнице догнали\nМуамар Каддафі теж роздав зброю, але це йому не допомогло, нажаль =(\nна правах вброса?\nна правах історичного прецеденту.\nвнешняя агрессия в обоих случаях\nс таким успехом можно и с сагой "Звездные Войны" можно провести параллели.\nс таким успехом и с сагой "Звездные Войны" можно провести параллели.\nХоть немногие во власти понимают необходимость законного владения оружием гражданами этой страны. А может,просто стараются пропиариться на громкой теме.\nХорошая статья по теме-"... о неприятии идеи того, что народ имеет право на оружие. Понятно, что тема сама, в мирное время – не более чем бизнес-спор между отечественными производителями и импортерами, каждый мешал друг другу как мог, прикрываясь народным благом и коррупционной выгодой «разрешиловки». Но в военное – это звучит очень неприлично.\nСледующая фаза – гражданское общество, потеряв сакральный интерес к представителям власти, начнет обустраиваться само. Входя в противоречие с существующим законодательством – не для общества же оно создавалось".\nЯ сначала даже как-то не поверил что может быть на столько идиотское решение.... решил проверить.\nКому интересно, ссылка w1.c1.rada.gov.ua\n"Стаття 8. Заходи правового режиму воєнного стану"\n"13) забороняти торгівлю зброєю, ..."\n"15) вилучати у громадян вогнепальну зброю та боєприпаси, холодну зброю, ..."\nКакой смысл изымать гладкоствол например? Ножи (подпадающие под понятие ХО)?


Новини Луганська - Пасічника офіційно затвердили в.о. ватажка ЛНР - Україна - dt.ua\nПасічника "офіційно" затвердили в.о. ватажка "ЛНР"\n25 листопада, 2017, 12:15 Роздрукувати\n"Народна рада" задовольнила заяву Ігоря Плотницького про відставку з "посади голови ЛНР" за "власним бажанням".\nМісце Плотницького зайняв екс-полковник СБУ © Кадр/YouTube\nТак звана "народна рада" затвердила виконувачем обов'язків "глави ЛНР" Леоніда Пасічника, повідомляє сепаратистський сайт "Луганський інформаційний центр".\nНаголошується, що "депутати" ухвалили рішення одноголосно.\nРаніше "народна рада" задовольнила заяву Ігоря Плотницького про відставку з "посади голови ЛНР" за "власним бажанням" та схвалила його пропозицію призначити виконуючим обов'язки Пасічника.\nУ заяві, направленій "голові народної ради" Володимиру Дегтяренко, Плотницький просив прийняти його відставку "за власним бажанням" у зв'язку з неможливістю виконання обов'язків "за станом здоров'я".\nЧитайте також: Усунення Плотницького ФСБ Росії готувала вже давно - Фірсов\nНагадаємо, вранці у вівторок, 21 листопада, центр окупованого Луганська оточили озброєні бойовики без розпізнавальних знаків, а під "управління МВС" підігнали БТР. Звільнений "міністр" Ігор Корнет забарикадувався в будинку разом з лояльним йому колишнім спецпідрозділом "Беркут".\nСпостерігачі ОБСЄ зафіксували прибуття в Луганськ військової техніки і бойовиків.\nПізніше повідомлялося, що автомобільний кортеж, в якому знаходилися ватажок "ЛНР" Ігор Плотницький, керівник "адміністрації" Ірина Тейцман, глава "ДТРК ЛНР" Анастасія Шуркаєва і низка інших осіб, виїхав з окупованого Луганська до Росії. Незабаром ватажка "ЛНР" помітили в Москві.\nНаступного дня в ОРЛО заявили про відставку Плотницького "за станом здоров'я" та призначення "головою ЛНР" так званого "міністра держбезпеки", екс-полковника СБУ Леоніда Пасічника.\nДетальніше про "переворот" в ОРЛО читайте в матеріалі Єгора Фірсова "Битва "титаніків" у тижневику "Дзеркало тижня. Україна".


Доля вейперів зросте до 10% від усього населення, що палить, до 2020 року | VAPEXPO\nДоля вейперів зросте до 10% від усього населення, що палить, до 2020 року\nНа галузевій конференції, що відбулася в межах другої міжнародної виставки VAPEXPO Kiev-2016, виступила Олена Рогуліс, аналітик компанії Euromonitor International. Її доповідь багата на цікаві статистичні дані, деякі з яких ми вирішили викласти тут.\nПід час презентації спікер представила категоризацію продуктів вейп-індустрії, зазначила обсяги коштів, що надходять від реалізації тютюнових виробів, які за результатами 2015 року становлять не більше 1% від загальних надходжень.\nЦікаво, що на глобальному ринку доля девайсів для паріння становить близько 7,2 млрд євро, випереджаючи вже такі сегменти, як тютюн для люльок (5,4 млрд євро) та сигарилли (3,8 млрд євро). Надалі ринок лише розширюватиметься, та, за прогнозами Euromonitor International, доля вейперів зросте до 10% від усього населення, що палить, вже до 2020 року. Водночас «парців» в Україні у 2015 році – близько 125 тис., а до 2020-го очікується, що на електронні цигарки перейдуть до 187 тис. осіб.\nОлена проаналізувала основні канали збуту вейп-продукції: 40% припадає на онлайн-продажі та 20% — на спеціалізовані вейп-магазини. Такий високий процент дистрибуції через Інтернет характеризується кількома чинниками::\nпереважна більшість пристроїв виробляється в Китаї;\nвідсутність глобальних налагоджених каналів дистрибуції у виробників;\nпротидія з боку традиційної тютюнової індустрії, спричинена страхом втратити доходи.\nЗокрема, слід зазначити, що серцем вейп-культури є саме вейпшопи. Вони пропагують культуру вейпінгу, підтримують особливу атмосферу та прямий контакт з кінцевим споживачем. Деякі вейпшопи надають можливість «скуштувати» рідини відомих світових брендів, регіональних і локальних виробників.\nНа окрему увагу заслуговує той факт, що протидія з боку найбільших тютюнових компаній має раціональне пояснення. Ціна 2,25 мл рідини (саме стільки, за підрахунками, споживає середньостатистичний вейпер щодня) навіть в Україні в середньому становить не більше за 30% вартості пачки сигарет. Що вже казати про країни, де пачка коштує в рази більше, ніж у нас, а ціна за той самий обсяг рідини залишається практично незмінною.\nУ доповіді також йшлося про основні моменти світової практики законодавчого регулювання продажів вейп-продукції. Скажімо, в Європі вона класифікується як тютюнова з відповідними обмеженнями на рекламу. Обсяг разового картриджу має становити не більше 2 мл, тара на продаж рідини не повинна перевищувати обсяг 10 мл, а попередження напису на етикетах мають займати не менше 30% площі. Обмеженню підлягає також склад нікотину в рідині – не більше 20 мг/мл.\nЗацікавив також аналіз європейського ринку вейп-виробів. Обсяг українського ринку за 2015 рік становив 21 млн євро. Для порівняння: найближчий до нас ринок Польщі налічує близько 202 млн євро, навіть з огляду на жорсткі законодавчі обмеження. А ось у Німеччині та Британії цифри ще більші – близько 311 і 916 млн євро відповідно. Всі європейські ринки демонструють різну швидкість зростання.\nЗа умов практично незмінного обсягу продажу пристроїв на кшталт eGo очікується зростання збуту професійних девайсів: на чверть — у Східній Європі та мінімум вдвічі більше — в Західній. Крім того, в 2015 році переважали онлайн-продажі (до 49% і 44% відповідно). Другим за обсягом каналом у Східній Європі стали продажі через спеціалізовані вейпшопи (до 35%), тоді як у Західній лідирують традиційні рітейлери харчових продуктів (близько 23%).\nНа окрему увагу заслуговує аналіз трендів вейп-індустрії.\nУ сегменті сигаретоподібних (cig-a-like) пристроїв:\nрозширення лінійки смаків як відповідь на виклик з боку рідин для електронних сигарет;\nзбільшення потужності батареї та розміру картриджу;\nпопуляризація місцевих виробників продукції в регіоні;\nзастосування технологій для додаткової кастомізації та інформування (приміром, розробка додатків на мобільний телефон для контролю за рівнем заряду батареї).\nУ сегменті бакових пристроїв:\nзбільшення потужності до 300 Вт і більше;\nпростота в користуванні та наявність спрощених пристроїв на кшталт «все в одному» для парців-початківців;\nзменшення розміру девайсів;\nможливість доповнення функціоналу пристрою шляхом заміни прошивки (firmware).\nУ сегменті рідин для електронних інгаляторів:\nстворення рідин у сегменті premium/craft: на першому плані – походження, автентичність, унікальність;\nвикористання натуральних інгредієнтів: неабияку увагу приділяють сертифікованим органічним компонентам і додаванню у рідину натуральних вітамінів;\nстворення безлічі смаків, зокрема популярних у певній країні або навіть на окремій території;\nпоява на ринку рідин-гравців, що не належать до тютюнової індустрії, але мають величезний потенціал у створенні брендових ароматів. Наприклад, поява рідини для електронних сигарет Liquideo by Kenzo.\nВже за 3 роки ми дізнаємося, чи зросла кількість вейперів до обіцяних 10%, а, може, й перевищила наші прогнози. Час покаже. Але ми знаємо напевне, що виставки VAPEXPO надають вам унікального шансу перебувати в центрі всіх актуальних вейп-трендів і отримувати найактуальнішу інформацію від лідерів.


Запрошення p02112c в Києві, ціна — купити в Event-cards\nОпис товару Запрошення p02112c\nНіжне весільне запрошення. Виконано з високоякісного дизайнерського картону. Обкладинку прикрашає ніжний малюнок молодої закоханої пари та велосипед який висічено лазером. Колір обкладинки Ви можете вибрати із запропонованих варіантів. Будь-які інші варіанти кольорів обкладинок або вкладок можна уточнити у наших менеджерів. Білий конверт у подарунок.


Установка парктроника своїми руками - найцікавіші саморобки\nУстановка парктроника своїми руками на прикладі BMW E32.\nДля установки парктроника буде потрібно: - Комплект парктроника (в нашому випадку купувався на ебай з Китаю за 550 рублів). електрична дриль або шуруповерт. - Дриль або шуруповерт. - Малярська стрічка. - Фарба в колір кузова в балончику. - Набір інструментів для зняття і установки бампера, і т. д.\nКомплект парктроника, що складається з блоку управління, LED дисплей, 4 пакувальних датчиків, і кільцевої пили. Парктроніки бувають з 4 або 8 датчиками, в нашому випадку використовувався парктронік з 4 датчиками. Інші функції: голосовий супровід, звукова індикація, візуальне освітлення і т. д. це вже справа вибору. але сутність установки від цього не змінюється.\nПакувальні датчики парктроніка.\nКомплект парктроника, замовлений з Китаю. Насамперед, необхідно зняти з автомобіля задній бампер, очистити і знежирити її.\nРозмітити на бампері місця установки пакувальних датчиків і заклеїти місця установки малярською стрічкою.\nПрикладаємо пакувальні датчики для примірки на розмічені місця.\nОтвори в бампері свердляться за допомогою кільцевої пили, що входить в комплект парктроника. Малярська стрічка до речі клеїтися, для того щоб не пошкодити бампер при свердлінні.\nОтвір в зовнішній облицювання бампера просвердлено, вперлися в підсилювач бампера.\nСвердлимо далі отвір в підсилювачі.\nПакувальні датчики зазвичай бувають: чорні, сірі, білі, тому щоб потрапити в колір машини, їх необхідно пофарбувати. Для фарбування споруджуємо з картону підставку, в якій вирізаємо потрібну кількість отворів, і фарбуємо з балончика 2 рази з сушкою 15-30 хвилин між шарами.\nПісля фарбування, якщо це необхідно проходимо датчики лаком.\nПри установці пакувальних датчиків дуже важливо дотримуватися їх перпендикулярне розташування відносно землі! Для цього разом з датчиками в наборі йдуть спеціальні пластикові кільця з вигинами. Якщо бампер в місці кріплення датчиків не має рівній площині, за допомогою цих кілець можна вибрати цю різницю.\nПри установці датчика потрібно уважно стежити, щоб напис на тильній стороні "UP" (іноді спільно зі стрілочкою) дивилася верх! Вставляємо датчики, за допомогою пластикових стяжок фіксуємо дроти всередині бампера і проводимо їх до місця установки блоку управління(зазвичай в багажнику в ніші крила).\nСтавимо назад бампер, і протягуємо дроти від датчиків через салон, повністю розбирати не потрібно, знімаємо тільки бокові пластикові накладки під дверима. Вибираємо місце для встановлення блоку і підключаємо його до монітора, датчиків і харчування відповідно до інструкції.\nСхема розміщення блоків і датчиків парктроника в автомобілі. Монітор індикації встановлюється на ваш розсуд, зазвичай його вішають на дзеркало заднього виду, але можливі і інші варіанти. Це вже як кому зручніше.\nСтаття складена за матеріалами bimmerboard.com\nМоскітні сітки своїми руками - найцікавіші саморобки\nСхема датчика дощу - найцікавіші саморобки\nУстановка світлодіодних світильників своїми руками - найцікавіші саморобки\nУстановка підігріву сидінь своїми руками - найцікавіші саморобки\nУстановка двері для тварин - майструємо самі\nВибираємо охоронну сигналізацію для дому (автомобіля)датчик руху - майструє ...\nЯк запаяти дірку на бампері\nЯк встановити парктроніки на автомобіль в домашніх умовах\nЯк можна відремонтувати треснутый бампер без паяльника і фена


4 Методичні рекомендації до вивчення тем курсу Тема 1 Київська Русь, її піднесення. Втрата політичної єдності Київської Русі та державності - Сторінка 12\nПитання для обговорення на семінарському занятті Тема “Україна у 1917 – 1920 рр.”\n1 Україна на початку ХХ ст.\n2 Лютнева революція в Росії та Україні.\n3 Доба Української Центральної Ради. Відродження державності (березень 1917 – квітень 1918 рр.).\n4 Доба Української держави гетьмана Павла Скоропадського.\n5 Утворення ЗУНР.\n6 Директорія УНР. Злука УНР і ЗУНР.\n² основні події та провідних діячів української революції;\n² етапи формування української державності в ході революції;\n² причини, поразки та історичне значення боротьби українського народу за незалежність у 1917 – 1920 рр\nяким було становище України на поч. ХХ ст.?\nу чому проявилася національна трагедія українців у Першій світовій війні.\nФормування державних структур в Україні на початку 1917 р.; діяльність Центральної Ради; прийняття Універсалів УНР; державний переворот навесні 1918 р., створення гетьманату “Українська держава” та його крах; виникнення Директорії УНР та Української Народної республіки на теренах західноукраїнських земель; виникнення та існування більшовицького режиму; боротьба українського народу проти денікінців.\nСоціально-економічний розвиток України на початку ХХ ст. Фактори загострення соціальних протиріч: демографічний, технологічний, політичний. Три точки зору на реальний вихід з економічної кризи. Широкомасштабні зміни в аграрному секторі: Столипінська аграрна реформа. Українська ідея початку ХХ століття. М. Грушевський – основоположник української етнополітики. Інтеграція українських політичних сил напередодні і під час Першої світової війни. Україна в стратегії інших держав у період Першої світової війни.\nТема “Україна у 1917 – 1920 рр.”\nМирний розвиток революційного процесу (лютий – липень 1917 р.).\nВ умовах загальної революційної кризи (липень – жовтень 1917 р.).\nРозвиток революції в післяжовтневий період (жовтень 1917 – січень 1918 р.).\nДержавно-політичний режим на Україні у період 1918 – 1919 рр.\nБоротьба проти денікінщини.\nЗавершення громадянської війни.\nПеремога Лютневої буржуазно-демократичної революції. Ліквідація органів самодержавної влади. Виникнення Тимчасового уряду і Рад робітничих, селянських і солдатських депутатів. Двовладдя. Утворення Центральної Ради. І та ІІ Універсали. Діяльність політичних партій в Україні.\nЛипневі події у Петрограді та їх наслідки в Україні. Активізація контрреволюційних сил. Роль революційних сил України у розгромі корніловського заколоту. Більшовизація Рад. Катастрофічний стан економіки. Криза влади. Революційний робочий рух, селянські виступи.\nПеремога збройного повстання у Петрограді. Міжвладдя на Україні. ІІІ Універсал Центральної Ради та проголошення Української Народної Республіки. ІV Універсал. Перший Всеукраїнський з’їзд Рад та проголошення України радянською республікою. Встановлення радянської влади.\nПричини громадянської війни. Окупація України німецькими та австро-угорськими військами. Повернення Центральної ради. Українська гетьманська держава. Повстансько-партизанська боротьба проти окупантів і гетьманського режиму. Прихід до влади Директорії. Відновлення й падіння радянської влади.\nЛіквідація денікінцями соціальних і національних завоювань. Запровадження в Україні буржуазно - поміщицької диктатури. Повстансько-партизанський рух у тилу Добровольчої армії. Наступальні операції Червоної армії на Південному фронті. Визволення України від білогвардійців.\nЗдійснення програми соціалістичних перетворень після розгрому денікінської армії. Державне і господарське будівництво. Зміцнення союзу робітничого класу та селянства. Радянсько-польська війна. Врангелівський фронт. Поразка білогвардійських армій. Розгром петлюрівських військ.\nОсновні революційні події в Україні в 1905 –1907 рр.\nКласи і партії в умовах Першої світової війни.\nЗахідноукраїнська Народна республіка. Війна з більшовицькою та “Білою” Росією.\nЯк проходив процес створення нових владних структур після повалення царизму?\nЯк складалися відносини між Центральною радою і Тимчасовим урядом?\nЯке значення для долі України мали І та ІІ Універсали Центральної ради?\nКоли і за яких обставин була проголошена Українська Народна Республіка?\nЗа який обставин була утворена Українська Народна Республіка (більшовицька) у Харкові?\nЯк складалися взаємовідносини Української Народної Республіки з радянською Росією?\nЯких результатів вдалося досягти українській делегації під час мирних переговорів 1918 р. у Брест – Литовську?\nЯк ви вважаєте, розгін німцями Центральної ради у квітні 1918 р. був випадковістю чи закономірністю?\n9 Визначте місце України в стратегії воюючих сторін у період Першої світової війни.\n10 В чому суть і зміст аграрної реформи Столипіна?\nВ якому році в Російській імперії почалося промислове піднесення:\nа) 1900 – 1903 рр.;\nб) 1904 – 1908 рр.;\nв) 1909 – 1913 рр. ?\nХто є автором програмного документу РУП: “Самостійна Україна”:\nб) Д. Антонович;\nВ якому році засновано Українську демократичну партію:\nа) 1903 р.;\nв) 1905 р.?\nНа яких ідеологічних засадах засновувалась програма Української демократичної партії:\nЯкі країни входили до Четверного союзу:\nг) Австро – Угорщина;\nЯкі країни входили до складу Антанти:\nКоли засновано Головну Українську Раду (ГУР):\nв) 1917 р.?\nВсеукраїнський національний конгрес на початку квітня 1917 р. в Києві розглядав питання про:\nа) збереження Росії централізованою, єдиною і неділимою державою;\nб) вихід із Російської Федерації і побудову самостійної незалежної суверенної демократичної Української держави;\nв) створення Української Національної Республіки у федеративному зв’язку з Російською державою;\nг) широку національно - територіальну автономію України в єдиній союзній федеративній державі;\nд) створення соціалістичної республіки в Україні і приєднання до нової федерації народів, які входили до складу колишньої Російської імперії.\nВідродження українським народом власної держави проголошувалось:\nа) відозвою “До Українського Народу”;\nб) ІІІ Універсалом Центральної Ради;\nв) “Статутом Вищого Управління України”;\nг) “Тимчасовою Інструкцією” Тимчасового уряду Російської Федерації;\nд) ІV Універсалом Центральної Ради.\nУкраїнська Центральна Рада зазнала поразки весною 1918 р. і змушена була віддати владу через:\nа) брак необхідного політичного і державного досвіду в керівників Центральної Ради;\nб) відсутність зовнішньої підтримки з боку європейських держав;\nв) втрату авторитету державної влади серед промисловців, робітників, землевласників-поміщиків, заможних селян та незаможного селянства;\nг) незадоволення політикою Ради серед національних меншин;\nд) втрату підтримки з боку німецьких та австро-угорських окупаційних військ.\nПерше становлення радянської влади в Україні відбулося:\nа) у грудні 1917 р.\nб) у листопаді 1918 р.\nв) у січні 1919 р.\nг) на початку 1920 р.\nд) у жовтні 1920 р.\nГетьманський переворот у квітні 1918 р. був:\nа) бажанням робітників і селян встановити щиро народну демократичну українську владу;\nб) спробою консервативних політичних сил загасити полум’я революційних демократичних перетворень;\nв) намаганням заможних верств суспільства покласти край радикальним соціальним перетворенням і забезпечити право приватної власності;\nг) монархічний переворот контрреволюційних землевласників буржуазії та офіцерства, представників російських партій;\nд) втручання окупаційних військ держав Четвертого союзу з метою перетворення України у колонію.\nГоловними умовами, на яких окупаційні Німеччина і Австро-Угорщина підтримали переворот, були:\nа) невизнання чинною Брест-Литовську угоду;\nб) припинення діяльності Центральної Ради;\nв) запровадження вільної торгівлі;\nг) поліпшення правового становища та умов праці залізничникам;\nд) відновлення прав власності на землю; збереження великих маєтків;\nє) оплата за військову допомогу Україні.\nНовий державний громадський та економічний лад Української держави знайшов підтримку серед:\nа) робітників і селян;\nб) хліборобів – власників;\nв) середньої інтелігенції;\nг) великих капіталістів та промисловців;\nд) членів конституційно-демократичної партії і урядовців царських часів.\nДо здобутку зовнішньої політики гетьманського уряду відносяться:\nа) встановлення відносин з Фінляндією, Литвою, Доном, Кримом, Білорусією;\nб) відновлення стосунків з Радянською Росією;\nв) обмін тарифікаційними грамотами між Німеччиною, Болгарією і Туреччиною;\nг) врегулювання суперечностей між Польщею та Румунією;\nд) визнання Української держави країнами Антанти.\nДосягнення гетьманської держави у галузі культури складали:\nа) заснування Української академії наук;\nб) створення Державного Українського Архіву, національної Галереї Мистецтв, Української національної бібліотеки;\nв) відкриття державного українського університету у Києві, у Кам’янці – Подільському;\nг) проведення українізації російських гімназій;\nд) запроваджено перехід на навчання українською мовою в усіх школах.\nПісля приходу до влади Директорії – тимчасового верховного органу УНР революційного часу – в Україні були відновлені:\nа) діяльність Центральної Ради;\nб) попередня назва держави;\nв) республіканська форма державного устрою;\nг) чинність усіх законів УНР;\nд) автономія єврейської, польської та німецької громад.\nГоловою Директорії Української Народної Республіки обиралися:\nв) Є. Петрушевич;\nг) В. Винниченко;\nд) К. Левицький.\nУкраїнська Народна Республіка в добу Директорії вела бойові дії проти:\nа) військ країн Антанти та США;\nб) більшовицьких військових формувань;\nв) добровольчої армії;\nг) повстанських загонів отамана Григор’єва, Махна та інших;\nд) польських агресорів;\nє) угорських та румунських збройних угруповань.\nДиректорія УНР досягла найбільших успіхів в :\nа) сфері зовнішньої політики;\nб) області економічних перетворень;\nв) боротьбі з російсько-більшовицькою експансією;\nг) зносинах з урядом Західноукраїнської Народної Республіки;\nд) справі культурної розбудови.\nЗахідноукраїнська Народна Республіка була проголошена:\nа) представницьким зібранням делегатів українських партій і депутатів парламенту Східної Галичини і Буковини 18 – 19 жовтня 1918 р.;\nб) польською ліквідаційною комісією в кінці жовтня 1918 р.;\nв) членами Української Національної Ради і Російського комітету 1 листопада 1918 р.;\nг) тимчасовим законом про державну самостійність українських земель 13 листопада 1918 р.;\nд) верховною радою країни Антанти в січні 1919 р.\nІніціатором об’єднання всіх українських земель в єдину державу виступили:\nа) Українська Національна Рада на початку листопада 1918 р.;\nб) Українська Центральна Рада в січні 1918 р. ;\nв) Українська держава П. Скоропадського на початку листопада 1918 р.;\nг) Директорія Української Народної Республіки в січні 1919 р.;\nд) Радянський уряд “Незалежної Української Соціалістичної Радянської Республіки” на початку січня 1919 р.\nАкт злуки всіх українських земель в єдину незалежну Велику Соборну Україну був виголошений святковим Універсалом 22 січня 1919 р. у Києві. Яка його подальша доля:\nа) діяв до моменту закінчення громадянської війни і включення східної частини України до складу Радянського Союзу у 1922 р.;\nб) припинив свою дію за рішенням української делегації у березні 1921 р. на мирних переговорах між Польщею і Росією у Ризі;\nв) був відмінений анти окупаційним маніфестом урядом ЗУНР у березні 1923 р.;\nг) перестав бути чинним через денонсацію його урядом Є. Петрушевича (ЗУНР) наприкінці 1919 р.;\nд) втратив свою чинність через наступ радянських військ проти об’єднаної польсько-української армії в липні – серпні 1920 р.?\nЗахідно - Українська Народна Республіка припинила своє існування:\nа) внаслідок відсутності політичного досвіду урядових кіл;\nб) через втручання збройних формувань сусідніх держав Польщі та Румунії;\nв) відсутність підтримки та сприяння врегулювання відносин ЗУНР із сусідніми державами з боку країни Антанти і США;\nг) тому що не мала достатньої підтримки з боку населення Східної Галичини, Буковини та Закарпаття;\nд) воєнних дій між Російською Федерацією і Польщею та створення на західноукраїнських землях на початку серпня 1920 р. Галицької СРР.


Українці можуть втратити контроль за державними закупівлями | Видавництво Юрінком-Інтер\nЗаконопроект під номером 9634, ухвалений на початку липня, серед представників антикорупційних громадських організацій вже набув одіозної слави. Цей документ виводить з-під суспільного контролю використання коштів державними компаніями, наголошують критики. Нині цей документ за крок до набрання чинності – його передано до Адміністрації президента, де він чекає на підпис Віктора Януковича. «Якщо президент підпише цей законопроект, то значить освятить корупцію в Україні. Тоді вже ніякі антикорупційні відомства не будуть потрібні. Нічого буде контролювати. Корупція буде узаконена», – переконаний керівник українського представництва Transparency International Олексій Хмара.\nВ інтерв’ю Deutsche Welle Хмара зазначив, що ухвалений законопроект «вимиває» з під дії тендерного законодавства більше 200 мільярдів гривень державних коштів.\nУкраїнці небайдужі до того, на що витрачаються їхні гроші. Підтвердженням того оглядачі називають надзвичайну популярність нещодавно створеного журналістського проекту «Наші гроші», який на основі повідомлень вісника держзакупівель аналізував, куди влада витрачає мільярди гривень сплачених українцями податків. На сайті проекту кожна людина могла почитати про нові «вишки Бойка», закупівлі малини по 672 гривні за кілограм та про «Мерседеси» для чиновників, які закуповувалися під виглядом сміттєвозів. Відтепер усе це стане «комерційною таємницею», прогнозують журналісти.\nУ дипломатичних колах Євросоюзу повідомили Deutsche Welle, що нині ЄС вивчає новації законопроекту про тендерні закупівлі. «Якщо наші експерти дійдуть висновку, що ситуація з адмініструванням публічних фінансів погіршується через цей законопроект, то фінансова підтримка цих проектів може взагалі бути відкладена на невизначений термін. А це – відкат назад у наших двосторонніх відносинах», – прокоментував Deutsche Welle співрозмовник у Єврокомісії.\nдержавні закупівлі, бюджет, тендер


Dell Technologies анонсувала нові рішення для зберігання, управління даними і їх захисту\nDell Technologies анонсувала нові рішення для зберігання, управління даними і їх захисту\n| Перегляди: 26\nКомпанія Dell Technologies представила вдосконалені рішення для зберігання, управління даними і їх захисту, що забезпечують зростання продуктивності, гнучкість і масштабованість.\nЗокрема, було анонсовано нове покоління систем зберігання Dell, EMC Unity середнього класу, що перевершує в два рази в швидкості попередника і на 67 % випереджає найближчого конкурента.\nНовинка розроблена для мультиоблачной середовища, підтримує роботу в публічному хмарі, забезпечуючи можливість переміщення даних в хмару, а також доступна послуга при використанні нових хмарних сервісів зберігання Dell, EMC. Також Dell, EMC Unity може стати будівельним блоком для Dell Cloud Technologies як валидированной архітектури.\nОстання версія Dell, EMC Isilon забезпечує високу масштабованість, поліпшену інтеграцію з хмарою і безпеку для підтримки самих вимогливих файлових робочих навантажень.\nЗА Isilon OneFS 8.2 до 75 % покращує масштабованість кластера — він може містити до 252 вузлів, що забезпечує ємність до 58 Пбайт і загальну пропускну здатність 945 Гбайт/с на кластер. Крім того, нова гібридна горизонтально-масштабована NAS-платформа Isilon H5600 на базі операційної системи OneFS 8.2 забезпечує оптимальний баланс ємності і продуктивності.\nУ відповідь на прагнення підприємств розширити свою локальну ІТ-інфраструктуру, поширити її на публічне хмара, Dell Technologies доповнила свій портфель рішень для хмарної інфраструктури новими сервісами хмарного зберігання Dell, EMC Cloud Storage Services.\nCloud Storage Services розширюють можливості дата-центрів клієнтів до хмари, надаючи сховище Dell, EMC, безпосередньо підключений до ресурсів публічного хмари, як сервіс, дозволяючи замовникам отримати переваги надійного і постійного сховища Dell, EMC Storage, розгорнутого разом з публічним хмарою, і надає можливості мультиоблачной середовища.\nКлієнти VMware можуть скористатися автоматизованим рішенням аварійного відновлення у якості сервісу (disaster-recovery-as-a-service, DRaaS) VMware Cloud на платформі AWS.\nКомпанія також представила нові рішення для управління даними за допомогою програмного забезпечення Dell, EMC PowerProtect і багатофункціонального спеціалізованого пристрою Dell, EMC PowerProtect X400.\nПрограмна платформа Dell, EMC PowerProtect Software забезпечує захист, реплікацію і повторне використання даних, а також можливості управління і самообслуговування на основі SaaS. Клієнти VMware можуть застосовувати у своїх середовищах vSphere сучасне і просте рішення для управління даними з автоматизованим резервним копіюванням і відновленням.\nСистема Dell, EMC PowerProtect X400, що поставляється у вигляді гібридного або повністю побудованого на флеш-пам'яті пристрою керування даними, передбачає можливості вертикального та горизонтального масштабування з нарощуванням обчислювальної потужності і ємності. PowerProtect X400 є першим рішенням управління даними Dell, EMC, яке для інтелектуальної балансування навантаження використовує машинне навчання, що дозволяє розміщувати дані захищені економічно.\nДля малого та середнього бізнесу Dell, EMC випустила версії популярного інтегрованого пристрої захисту даних Dell, EMC Integrated Data Protection Appliance (IDPA) DP4400 ємністю 8-24 Тбайт. Версія системи IDPA DP4400 меншої ємності підійде для невеликих організацій і віддалених офісів. Вона дозволяє нарощувати ємність зберігання до 96 Тбайт.\nDell EMC Cloud Storage Services стануть доступними в травні цього року. Також у травні надійде в продаж Dell, EMC IDPA DP4400 8-24 Тбайт. Поставки СГД Dell, EMC Isilon H5600 почнуться в червні, а масиви Dell, EMC Unity XT Series, платформа Dell, EMC PowerProtect Software і пристрій PowerProtect X400 з'являться у продажу в липні. Програмне забезпечення Dell, EMC Isilon OneFS 8.2 вже доступно.\nWinService Pro - система для обліку замовлень в сервісному центрі (ремонтної майстерні). Дозволяє вести журнал замовлень по


1 характеристичні дані\n2 різновиди годівниць\n2.1 сіткові годівниці\n2.2 годівниці дротові\n2.3 Пластикова пробка в справу\n2.4 З чого зробити годівницю для риболовлі — відео\nПри риболовлі дуже часто використовуються годівниці, приготовані своїми руками. Встановлюються вони для лову риби, що годується з дна. Така годівниця для риболовлі забезпечує прикорм рибі і в той же час приховує в собі гачки, які риба обов’язково проковтне.\nСтаття в тему: годівниці для птахів своїми руками.\nГодівниця для риболовлі своїми руками має масу різновидів. Залежно від характеристичних даних була створена градація.\nЗа розміром годівниці бувають:\nмаленькі, що застосовуються при риболовлі на малогабаритну рибу, наприклад, карася, плотву, подлещика;\nОстанні дві варіації закидають при ловлі коропа.\nЩо стосується ваги рибальської годівниці, то він залежить від обраного для риболовлі місця. Так, якщо ловля ведеться при перебігу, годівницю обтяжують. Кріплення проводять на фідерні або коропову снасть.\nВкрай не рекомендується при лові в річці з плином, використовувати годівниці круглої форми, оскільки вони будуть знесені ім.\nЗа типом утримування приманки годівниці бувають:\nзакриті, в які поміщають живий корм;\nвідкриті, заповнюються кашею або рослинним кормом;\nзимові, з яких корм випадає на дно водойми.\nЗалежно від місця риболовлі виділяють:\nГоловне достоїнство годівниць для риболовлі — можливість виготовлення своїми руками, причому з підручних засобів.\nЗараз сітка є найпоширенішим матеріалом для виготовлення годівниць. По-перше, її можна дістати в будь-якому будівельному магазині, як пластмасову, так і металеву. По-друге, з нею легко працювати, навіть під час риболовлі.\nЗ сіткового полотна вирізають фрагмент приблизно 4,5 * 10 см. Розміри можуть змінюватись в залежності від того, для якої лову буде використовуватися годівниця.\nВід шматка свинцевої пластини викроюється смуга 2 * 10 см.\nТепер сітку згортають так, щоб вийшов конус або циліндр. Лінію стику обжимають свинцевим пластиною.\nЗаключний штрих у виготовленні годівниці з сіткою для лову риб — використовуючи дріт, роблять кріплення, за допомогою якого волосінь буде з’єднуватися з годівницею.\nЯкщо з сіткою проблема, її можна зробити самостійно з пластикової пляшки, з якої вирізають прямокутний шматок відповідного розміру, згортають в циліндр і за допомогою розпеченого цвяха проробляють дірочки.\nВикористовуються вони при риболовлі на воді з незначною течією. Їх розміри можуть бути різними, оскільки залежить це від того, якого перетину дріт була взята для роботи. Чим більше діаметр дроту, тим ширшими годівниця для риболовлі. Пружинна модель вважається найпростішою і зовні нагадує спіраль.\nБеруть латунну і мідний дріт малого перетину. Також знадобиться гайка 1,5-2 см в діаметрі (як варіант — сталевий прут).\nВикористовуючи інструменти, на прут намотують дріт, кількість витків повинно варіюватися від 6 до 10 шт., А відстань між ними залежить від того, який корм потім буде міститися в годівницю.\nОтримана пружинка знімається і за допомогою пальців їй надають бочковідной форму.\nДалі всередину пружини встановлюють пластиковий або залізну стрижень (трубочку) і надійно закріплюють крайні витки спіралі на ньому.\nДля лову риби на річці або ж відстанях, далеких від берега, раціональніше використовувати пружинну годівницю, виконану з жорсткою сталевого дроту.\nПластикова пробка в справу\nЗ підручних засобів (звичайної пластикової кришки від пляшки) можна приготувати найпростішу і швидку саморобну годівницю для риболовлі, звану смоктуха або соска. Вона відмінно підходить для лову на коропа, сазана, карася, ляща.\nЗ шматка листового свинцю вирізують круглий фрагмент діаметром, ідентичним дну пробки.\nЗа допомогою шила (за його відсутністю можна взяти цвях) проробляються два отвори в свинцевому кружечку і дні кришки.\nЧерез пророблені отвори пропускають м’яку дріт так, щоб свинцевий вантаж був зовні, а кінці скручують всередині пробки.\nНаступний етап — цвяхом потрібно пробити дірочки (3-4 шт. Досить) на бічних стінках.\nВ один з отворів кріпиться дротове колечко, а до решти — повідці, забезпечені гачками.\nЗаключний крок — приготування тіста в’язкої консистенції, яким заповнюють приготовлену годівницю-соску. У тесті ховають гачки. Суть в тому, що риба, починаючи всмоктувати тісто, обов’язково заглотит з ним гачок і вуаля, улов ваш.\nТепер ви знаєте, як зробити годівницю для риболовлі просто, швидко і з використанням звичайних матеріалів. Але пам’ятайте, під час риболовлі вони можуть губитися, тому краще заготовити годівниці запас, щоб не втрачати дорогоцінний час.\nЗ чого зробити годівницю для риболовлі — відео\nГодівниця для риболовлі, як зробити своїми руками, годівниця з сіткою, відео Ссылка на основную публикацию\nАератор покрівельний — модель Техноніколь 160х460 і еко 160х450 для м’якої покрівлі, установка, відео\nГазонокосарка своїми руками за кресленнями з пральної машини, бензопили, як правильно зробити, фото, відео\nПроточний водонагрівач електричний для квартири — як вибрати, кращі моделі, відео


Таємна зброя Росії на Чорному морі: гідроакустичні системи, які шпигують за нами | Defense Express\n15 липня 2020, 11:18\nТакий висновок роблять автори детальної аналітичної праці під назвою "Підводний простір українського моря: виклики та загрози". Ця публікація 10 липня вийшла у новому номері журналу "Чорноморська безпека", що видається Центром глобалістики "Стратегія ХХІ".\nПодаємо цікавий аналіз російських гідроакустичних систем, які активно розвиваються та застосовуються військовим керівництвом РФ у океанській операційній зоні (першій рубіж); дальня морська операційна зона (другий рубіж) і ближня морська операційна зона (третій рубіж).\nСаме на третьому рубежі здійснюється висвітлення обстановки поблизу територіальних вод РФ, хоча у контексті анексованого Криму, звісно, це набуває іншого тлумачення.\nПутін, море і батіскаф\nОтже, що саме застосовує Росія у зоні Чорного моря?\nПасивний гідроакустичний комплекс МГК-608\nВ північно-західній частині Чорного моря, починаючи з 2019 року, розпочато розміщення стаціонарного пасивного гідроакустичного комплексу МГК-608. Особливістю даного комплексу є те, що винос гідроакустичних буїв (антен) здійснюється на відстань до 200 км від берегової лінії та радіус виявлення становить близько 100-150 миль.\nПередача даних про обстановку буде здійснюватися через оптоволоконні канали зв’язку на пункт обробки та аналізу інформації.\nПісля розгортання гідроакустичного поля від мису Тарханкут, ймовірно, до району на схід від острова Зміїний, РФ буде мати змогу повністю контролювати надводну та підводну обстановку в північно-західній та західній акваторії Чорного моря.\nСтаціонарний пасивний гідроакустичний комплекс МГК-608\nСтаціонарний гідроакустичний комплекс "Рациональность ВГ-5"\nТакож для визначення надводної та підводної обстановки, як у ближній морській операційній зоні, так і в прибережній зоні акваторії Чорного моря розгорнуто та продовжує розгортатися низка гідроакустичних систем, які з великою імовірністю також будуть інтегровані в Єдину державну систему висвітлення надводної та підводної обстановки.\nМова йде про стаціонарний гідроакустичний комплекс "Рациональность ВГ-5", що призначений для ведення гідроакустичної розвідки та класифікації підводних і надводних цілей (у режимах гідролокації та шумопеленгування), а також забезпечення звукопідводного та акустичного телеграфного зв’язку з підводними човнами та іншими об’єктами у відкритому морі.\nРФ таємно формує нову загрозу "з-під води"\nНа сьогоднішній день відомо про завершення будівництва інфраструктури центру управління цим комплексом. Організаційно він входитиме до складу 14-го району спостереження Новоросійської ВМБ. В перспективі РФ планує розгорнути ще один такий комплекс на мисі Сарич (тимчасово окупована територія АР Крим).\nАвтономні гідроакустичні станції "Амга-М"\nТакож для визначення надводної та підводної обстановки задіється система виявлення підводних човнів у складі автономних гідроакустичних станцій (АГАС) "Амга-М", які призначені для пошуку, виявлення, класифікації та супроводження підводних човнів, визначення напряму руху та передачі інформації про них на берегові або корабельні пункти управління.\nСистема виявлення підводних човнів у складі автономних гідроакустичних станцій "Амга-М"\nВперше така система виявлення підводних човнів у кількості 20 означених станцій була розгорнута на початку 2014 року у морській акваторії м. Сочі для забезпечення безпеки проведення Олімпійських ігор. Зазначені заходи дозволили створити протичовновий рубіж протяжністю до 100 км і шириною до 6 км.\nУправління станціями може здійснюватися з надводного корабля чи берегового пункту управління за допомогою гідроакустичного зв’язку, а передача інформації від АГАС про виявлення підводного човна – засобами радіозв’язку на відстань до 60 км.\nАГАС "Амга-М" забезпечує сектор огляду 360 градусів та може бути встановлена на якір у районах з глибинами від 300 до 1500 м. Завдяки цьому забезпечується приховане перебування станції на позиції та всієї системи виявлення підводних човнів у цілому.\nСтаціонарна електромагнітна станція "Анаконда-СП"\nСтаціонарна електромагнітна станція "Анаконда-СП" призначена для виявлення та класифікації підводно-диверсійних сил та засобів (бойові плавці, безекіпажні підводні апарати тощо) на дальності до 30 км.\nРФ планує ввести в експлуатацію дві такі станції, розміщені на території АР Крим. Одну – в районі мису Тарханкут, другу – на мисі Херсонес. Розгортання цих станцій дозволить посилити ближню зону оборони пунктів базування ЧФ, а також критичних об’єктів цивільної інфраструктури, передусім від можливих дій підводно-диверсійних сил та засобів.\nАктивна магнітно-акустична станція МГ-818 "Диабаз"\nДля виявлення диверсійних сил і засобів у ближній зоні оборони пунктів базування та інших об’єктів морської інфраструктури РФ планує використовувати активну магнітно-акустичну станцію МГ-818 «Диабаз» (виявлення, класифікації підводно-диверсійних сил і засобів). На сьогоднішній день здійснюється оцінка бойових можливостей цієї станції та визначення місця її подальшого розгортання.\nАГАС "Амга-М", ЕМС "Анаконда-СП" та АМАС "Диабаз" є автономними станціями, що дає можливість оперативно їх розгорнути у Азово-Чорноморському регіоні. Не виключається їх використання для охорони захоплених Росією об’єктів на газових родовищах "Чорноморнафтогазу" у виключній морській економічній зоні України та мостового переходу через Керченську протоку.\nСистема "Дельта-МГА" активно використовується в інтересах ПАТ "Газпром"\nВ період 2018-2019 років проведено випробування та введення в експлуатацію нової системи "Дельта-МГА", що активно використовується в інтересах ПАТ "Газпром" (за заявами - в інтересах безпеки підводних ліній газопроводів). Дані гідроакустичні станції встановлено на трасі газопроводу "Турецький потік".\nРФ не полишає перспективи нарощування засобів гідроакустичної розвідки за рахунок її розміщення на інфраструктурних об’єктах "Блакитного потоку" та "Турецького потоку", що практично призведе до повного контролю підводного простору Чорного моря.\nТаким чином, РФ таємно формує нову загрозу "з-під води", ведеться підготовка підводного плацдарму як елементу тотального контролю за Чорним морем та перенесення майбутнього протистояння не лише в космос, а й під воду.\nЮрій Бакай, провідний спеціаліст НВК «Клівер» (Київ), капітан 1 рангу у відставці,\nАнатолій Бургомістренко, капітан 1 рангу,\nСергій Гайдук, віце-адмірал, командувач ВМС України у 2014-2016 рр., голова Асоціації ветеранів ВМС України.\nПовна версія дослідження, а також рекомендації щодо протидії російській стратегії підводного домінування у Чорному морі - за цим лінком.


BlackSeaNews | В МЗС РФ зменшили рівень вимог щодо нерозширення НАТО\nРосія готова розглянути або відкликання формули бухарестського саміту, за якою Україна і Грузія стануть членами НАТО, або зобов'язання США ніколи не голосувати за вступ України та інших країн до НАТО.\nПро це заступник глави МЗС РФ Сергєй Рябков заявив на майданчику дискусійного клубу «Валдай», повідомляє «Європейська правда» з посиланням на ТАСС.\n«Ця відома формула Бухарестського саміту 2008 року, що Україна та Грузія стануть членами НАТО, це має бути виключена, це має бути замінено розумінням, що цього не станеться ніколи. Або як альтернатива, якщо США візьмуть на себе односторонні зобов'язання в юридично зобов'язувальній формі , що вони ніколи не голосуватимуть за вступ України та інших країн до НАТО, ми готові розглянути цю опцію», - сказав Рябков.\nЗа його словами, Росія звертатиметься до відповідальності Сполучених Штатів, «щоб вони дивилися, що для них пріоритетніше: європейська безпека або якісь самі по собі ущербні ідеї», що призвели до нинішньої кризи.\n«Ми бачимо загрозу в тому, що Україна стає все більш інтегрованою в НАТО, навіть без набуття формального статусу члена організації. Це те, що знаходиться в центрі інтересів безпеки Росії. Ми зробимо все можливе для того, щоб звернути цю ситуацію назад, ребалансувати цю ситуацію з дипломатичних каналів. І проєкти документів, які були запропоновані США, - це саме той шлях, яким треба піти для дипломатичного рішення», - сказав Рябков.


На Подолі відкривається гастро-лавка "Чорноморка" - новини Києва на БЖ\nНа Подолі відкривається гастро-лавка "Чорноморка"\nРибна гастро-лавка "Чорноморка" відкриває третю точку в місті – на Ярославській, 5/2. Перший заклад працює на Солом'янці, другий – на Лівому березі.\nВідкриття на Ярославській заплановано на 9 червня.\nОбіцяють пригощати мідіями, рапанами, устрицями та просекко. У крамниці можна купити свіжі чорноморські мідії, рапани, барабулю, ставридку, корюшку, креветки. Також є устриці, лобстер, дорадо, лосось, форель.\nЗ готових страв пропонують одеський форшмак, вуха, брускети з лососем і сиром Філадельфія, дунайський оселедець з картоплею, тартар з лосося з ікрою закарпатської щуки.\n"Чорноморка "була заснована в Одесі, а перша точка в Києві з'явилася на фестивалі Ulichnaya eda. Гастро-лавка спеціалізується на місцевих морепродуктах, асортимент оновлюють три рази на день. Вугор виловлюють в Шацьких озерах, щуку і форель привозять із Закарпаття, камбалу-калкан і ската – з Одеської області. Устриці – з Франції, Голландії, Ірландії та України. "Чорноморка" також поставляє рибу десяткам ресторанів Києва, в рибний маркет "Дон Маре" і GoodWine.\nЦіни: свіжі устриці – 27-112 грн/шт, свіжі мідії – 6 грн/шт, ікра щуки – 128 грн, готові чорноморські мідії – 74 грн, барабулька – 64 грн, олів'є з м'ясом лосося – 69 грн, карпаччо з лосося – 110 грн, шпроти власного приготування – 44 грн\nОпубликовано28 May, 2018 , с метками:


В Україні за серпень нарахували майже 2500 нелегальних мігрантів\nВ рамках операції "Мігрант" за участю міграційної служби, поліції і прикордонної служби за серпень в Україні нарахували понад 2400 нелегальних мігрантів.\n“З 1 по 31 серпня 2018 року ДМС, Нацполіція та Держприкордонслужба спільно проводили цільові превентивні заходи під умовною назвою ”Мігрант”, спрямовані на запобігання та протидію нелегальній міграції та іншим порушенням законодавства України в міграційній сфері. І в рамках операції “Мігрант” виявлено понад 2400 порушників міграційного законодавства”, - йдеться у повідомленні.\nЧитайте також: У Харкові затримали 30 нелегалів з В’єтнаму\nЗазначається, що спільними діями територіальні органи і підрозділи ДМС та НПУ виявили та прийняли рішення про примусове повернення 2191 мігрантів, 196 іноземців було розміщено у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, 672 - заборонено в’їзд до України, також прийнято 227 рішень про примусове видворення мігрантів.\nЗа порушення міграційного законодавства майже 5,5 тис. іноземців та громадян України було притягнуто до адмінвідповідальності.\nМігранти МВС Операція Україна


Масове видалення процесів в Windows (download, документація), Документація, Програмування, статті | ЕasyСode\nОдні користувачі для проріджування списку процесів застосовують стандартний диспетчер задач Windows, що дозволяє неспішно “розстрілювати” тільки по одному з додатком за один мишачий клік. Інші воліють важку артилерію в особі системної утиліти Taskkill, доступної в Windows XP і дозволяє видаляти відразу кілька перерахованих процесів. Нарешті, треті можуть скористатися ефективним програмним рішенням QuickKill від американського програміста Дейна Ханна.\nQuickKill – консольна утиліта і ніякими графічними красивостями вона похвалитися не може. Принцип її роботи простий: вона деактивує в системі всі процеси, крім перерахованих в текстовому файлі з довжелезним назвою AnAppADay.QuickKill.ConsoleApp.jedi. Не знаємо, чим керувався автор, коли придумував таке хитромудре імечко, але при бажанні назву конфігураційного файлу можна поміняти, скориставшись ключем-f .\nЗа замовчуванням програма завжди запитує у користувача підтвердження на виконання деструктивних операцій, демонструючи на екрані список підлягають видаленню процесів. У разі якщо планується використання утиліти в складі командних BAT-або CMD-файлів, то уникнути зайвих питань допоможе параметр-q, що перемикає додаток в “тихий” режим роботи. Користуватися ним потрібно украй акуратно, як, втім, і самої утилітою QuickKill.


"Мешканці будинків, яких обслуговують котельні на торфі, платитимуть менше", - у міськраді затвердили тариф : 28:11:2018 - 20 хвилин Тернопіль\nПро встановлення граничного тарифу на виробництво теплової енергії ТОВ "Тернопільтепло" говорили під час виконкому міської ради 28 листопада.\nОскільки торф впав у ціні, то й тариф на його використання для будинків у Тернополі зменшили.\n- Згідно з проектом рішення пропонуємо встановити граничний тариф - 1137 гривень 25 копійок за один гігакалорій, - каже начальник управління ЖКГ Олег Соколовський. - Торф суттєво здешевився - з 1490 гривень 40 копійок до 1207 гривень 43 копійки і це є основною складовою щодо зменшення тарифу на використання торфу для опалення нашого міста. До цього тариф був 1230 гривень 23 копійки.\nЯк пояснив пан Соколовський, частина котелень у Тернополі працює на торфі, а оскільки торф впав у ціні, тарифи переглянули. І це вплине на тернополян, домівки яких обігрівають котельні на торфі, бо ціни на опалення знизять.\n- Це альтернативний вид джерела, який зараз є перспективним і ще плюс несподівано для нас всіх впав у ціні, - каже Олег Соколовський. - Мешканці будинків, які приєднанні до тих котелень, які працюють на торфі, відчують на своїх платіжках покращення.\nМешканці будинків, яких обслуговують котельні не на альтернативному паливі, як каже пан Соколовський, платитимуть більше.\nЧитайте також: Плату за тепло та гарячу воду знову перерахують. Ціну на газ піднімуть навіть релігійним організаціям\nНагадаємо, у жовтні 2018-ого противники торф'яних котелень провели кілька акцій протесту. Вони вимагали, щоб у місті призупинили будівництво торф'яних котелень до рішення суду. Протестували люди навіть під будинком міського голови у Байківцях.\nтарифи Торф'яні котельні\nА у кого індивідуальне, як на канаді\nЗ початку почали дурити ціною на проїзд маршрутки , і плавно перейшли до торфяних котелень , а потім питаються звідки - рак , онкозахворювання.\nШановні тернополяни дихайте і мовчіть так вам і треба.\nЕкономія на паливі щоб лишилось на лікарню.\nШлюхи доларові, підіть подихайте тим повітрям від торфових котелень. Щоб ви і ваші діти згнили в тому торфі.\nДо речі, де ж ті активісти?\nДе ти, Юлія Мамчак ? Уже продалась як шалава остання?\nСтепан reply Тарас\nПопіарилася тай усе, коли Юлі пропонували викликати экологів, вона відмовилася, коли люди просили документи по судах щоб подати в міжнародні інстанції, вона документи зажала, тому не дивуйтеся що котельні до сих пір стоять і працюють.


Хмельниччина: знайшла своє обличчя\n21 серпня 2021 54\nЯкщо поглянути на карту, за три десятиліття Хмельниччина не змінилася. Займає все ті само 20,6 тисячі квадратних кілометрів.\nПодолати її територію у 250 кілометрів з півночі на південь можна за кілька годин. Ще швидшою буде подорож у 190 кілометрів із заходу на схід. На тлі держави область не така вже й велика — лише 3,4 відсотка її загальної території.\nАле її значущість у процесах державотворення, формування національної свідомості, визначення місця України в європейському контексті не можна не оцінити.\nДовго радянська Хмельниччина не могла знайти своє обличчя. Навіть офіційно було чимало плутанини щодо того, до якого регіону її зарахувати — західного чи центрального. Свого часу кордон по Збручу просто по живому відрізав її від західних сусідів. А далі радянська влада зробила свою справу, змусивши хмельничан добряче призабути мову, культуру, традиції та віру.\nТа при цьому на східній території цей край теж не сприймався, як свій. Ярлик «западенців» клеїли на тих, хто, може, і хотів, але не міг ними бути.\nЩе одне протиріччя мучило область. Адже Поділля правічно було селянським краєм. Та, за мірками соціалізму, це було непрестижно і непрогресивно. Тож область вперто боролася за те, щоб її з аграрно-промислової перейменували на промислово-аграрну. І певних успіхів на цьому шляху було досягнуто.\nАле загалом навіть попри всі ці метання Хмельниччині тривалий час не вдавалося знайти і показати своє справжнє унікальне обличчя. Для багатьох вона залишалася «ніякою». Її історія — маловідомою. Культура — забутою.\nТакою вона постала на початку шляху незалежності.\nАле те, що відбувалося потім, подивувало багатьох. Хмельниччина почала стрімко повертатися до своїх коренів, а хмельничани відчули себе близькими до європейської спільноти. Це як повернення до рідного дому після довгої-довгої подорожі.\nНе завжди цей шлях був простим. Не все вдавалося. І багато викликів стоїть перед краєм тепер. Але те, що Хмельниччина стала зовсім іншою, — не заперечити.\nБагатство, якому немає ціни\nЯк виміряти найбільші здобутки краю? У тоннах вирощеного хліба чи у кіловатт-годинах виробленої електроенергії? У сотнях новобудов чи збереженій історії? У зароблених для бюджету мільярдах гривень чи у нових зарплатах? Важко сказати. А може, найбільші здобутки у людях? У тих, хто не шкодував себе задля міці своєї держави.\nСпокійна, врівноважена і неконфліктна Хмельниччина за роки незалежності дала країні майже три десятки Героїв України. Когось із цим краєм пов’язало місце народження. Хтось боронив незалежність України далеко від дому. А комусь довелось тяжко працювати, щоб рідна земля ставала заможною. Вони різні, ці хмельничани. Але саме вони — найбільша гордість краю.\nОдними з тих, хто був удостоєний Зірки Героя, стали подільські хлібороби. У 1999 році її отримав Василь Петринюк, заслужений працівник сільського господарства, доктор економічних наук, а головне — багаторічний керівник господарства у Новоставцях у колишньому Теофіпольському районі. Був там головою колгоспу, потім заснував фермерське господарство, пізніше очолив ТОВ «Старт», яке об’єднало чотири збанкрутілі господарства. Саме за те, що зумів дати лад землі, впроваджував в аграрній сфері нові технології, утримував соціальну сферу півтора десятка сіл, і отримав визнання.\nТаку само роботу все життя виконував і Петро Іващук, заслужений працівник сільського господарства, кандидат сільськогосподарських наук, генеральний директор НВА «Перлина Поділля» у селі Квітневе на Білогірщині. Це підприємство вирощувало елітне насіння зернових, стало базовим господарством Інституту фізіології рослин і генетики НАН України та науково-дослідного Інституту круп’яних культур. Виробничі досягнення господарства чималі. Але ще більше зробив керівник для людей. До послуг трудівників агрофірми були чотири будинки культури, три клуби, дев’ять фельдшерських пунктів. Діти навчалися в 11 школах і відвідували 8 дитсадків.\nВід дитбудинку до Зірки Героя привела житєва дорога Михайла Шаповала, багаторічного керівника сільськогосподарського кооперативу «Летава» у Чемеровецькому районі. Він очолив легендарне летавське господарство, котре свого часу і саме отримало орден Леніна. Предметом гордості тамтешніх селян досі залишається музей історії, в якому відображена трудова звитяга кількох поколінь летавчан.\nЦілу когорту Героїв Небесної Сотні дала Хмельниччина. Серед них Сергій Бондарчук, учитель і громадський активіст із Старокостянтинова, який загинув від кулі снайпера на Майдані. Не повернувся додому після тих подій і його колега Микола Дзявульський, вчитель, який з перших днів брав активну участь в акціях протесту проти влади. Куля снайпера влучила йому у серце.\nУ горнилі революції загинув і Олександр Клітинський. Юнак, стримуючи разом із побратимами наступ «беркутівців», був тяжко поранений. Його доправили до медиків у Будинок профспілок, де він загинув від пожежі.\nНе зміг у ті дні залишатись вдома і рудський сільський голова Анатолій Корнєєв. Куля снайпера влучила в нього, коли відбувався штурм Жовтневого палацу. В ті дні після двохмісячного перебування на Майдані хмельничанин Артем Мазур був смертельно поранений під час сутичок у Маріїнському парку.\nНе повернувся додому і Олександр Подригун. Жорстоко побитого із розбитою головою знайшли його побратими.\nНа свій Майдан у Хмельницькому вийшли Дмитро Пагор і Людмила Шеремет. Вони були звичайними людьми, працівник автомийки і лікар, котрі не могли залишатися вдома у важкий час. Обоє загинули від пострілів, що прозвучали під час протестної акції біля будівлі СБУ.\nЦей шлях у вічність продовжили Герої, які пішли захищати незалежність України на схід. Старший лейтенант Іван Зубков брав участь у деблокуванні підрозділів, що боронили донецький аеропорт. Під час одного з боїв він викликав вогонь артилерії на себе, прикривши відхід свого підрозділу. А загинув, коли бойовики підірвали поверх термінала.\nНе було іншого вибору, як стати на захист країни, у Олександра Петраківського, командира роти 8-го окремого полку спеціального призначення. Батьки, дружина, сестра із чоловіком — усі у цій родині військові. У 2014 році в боях під Щастям майор був тяжко поранений в голову, але продовжив керувати діями групи і виносив поранених у безпечне місце. Для нього ж це поранення обернулось довгими роками складної реабілітації.\nПо-справжньому унікальним володарем Зірки Героя став митрополит Київський і всієї України Володимир. Але земляки із села Марківці, що у колишньому Летичівському районі, цінують його зовсім не за цю нагороду, а за те, що він умів поєднувати високе служіння Богові з простотою і щирістю у спілкуванні.\nА ще Хмельниччина подарувала країні золоті голоси Ольги Басистюк та Василя Зінкевича. Обоє також були удостоєні найвищих державних нагород. Мало хто знає, що в одному класі з артистом вчився ще один майбутній Герой — Георгій Кірпа, людина, яка змінила обличчя української залізниці і транспортної системи.\nВихідці із невеличких подільських сіл та містечок стали справді величними доньками й синами України.\nВід конфронтації — до єдності\nІсторики можуть висловлювати різні думки, коли розпочався шлях нації до вільної держави. Передвісником сучасної України на Хмельниччині став Рух. Наприкінці 80-х це слово з’явилося на устах краян. «Я біля тодішнього кінотеатру Чкалова постійно була й проводила агітаційну та інформаційну роботу, — пригадала одна із засновниць крайової організації Руху Галина Барабаш. — Приходило багато людей, і були такі, які готові були тебе порвати, коли починала говорити про незалежність України, про самостійність української держави. І могли побити, і могли тебе шарпати й обзивати, і все що завгодно могло бути. 1989 року це було небезпечно — могли заарештувати і посадити».\nВикликом владі стало те, що 1 травня 1990 року рухівці та активісти вийшли на альтернативну демонстрацію. З-поміж інших були Павло Гірник, який стане лауреатом Національної премії України імені Тараса Шевченка, і Лев Бірюк, якого хмельничани протягом 2005—2012 років тричі обиратимуть до Верховної Ради.\nОдного разу крейдою на асфальті у центрі міста з’явився напис: «РУХ — це життя». У багатьох це викликало тривожне передчуття — у кого надії, а у кого — страху.\nТе, що сьогодні сприймаємо як даність, як невід’ємну частину нації і держави, тоді було революційним, небезпечним, а водночас тим, що давало надію на нове життя.\nТепер видається неймовірним, але не одне десятиліття пішло на те, щоб хмельницькі письменники, потім рухівці, члени Товариства української мови імені Тараса Шевченка добились у міської влади дозволу на спорудження у місті пам’ятника... Кобзарю. На початку 1991-го це питання стало доволі гостро, і активісти таки домоглися, що міська рада прийняла відповідне рішення. А вже за місяць у тодішньому сквері Коцюбинського стояв камінь з написом: «На цьому місці буде споруджено пам’ятник Т. Г. Шевченкові».\nТепер не можна уявити цей парк без Тараса. Там відбувається чимало патріотичних заходів. І вже не одне покоління виросло поруч із ним. А тоді вже на другий день після встановлення знака поруч знайшли листівку: «Товарищи! Не поддавайтесь на провокацию украинских националистов! Да здравтсвует Великая Российская Империя! Общество борьбы за чистоту русского языка 12.03.91 г.». Про це з болем розповів Павло Гірник. Цей хмельничанин, син письменника і етнографа, вчитель української мови, напише не один до щему пронизливий вірш про Україну і українців, стане лауреатом премій «Кришталева вишня», імені Андрія Малишка, імені Павла Усенка, імені Павла Тичини. А у 2009 році йому буде присуджено Національну премію України імені Тараса Шевченка за книжку віршів «Посвітається».\nА тоді, на початках, такою стала відповідь частини містян на те, що під час святкування річниці з дня народження поета активістам вдалось випросити у міської влади усний, не підкріплений жодними документами дозвіл на те, щоб під час урочистостей підняти національний прапор.\nПровисів він недовго. Вже вночі хтось зігнув чотириметрову залізну трубу, на який він був закріплений, а полотнище пошматували.\nТож рухівці розрівняли трубу, встановили високий флагшток і на ньому знову закріпили синьо-жовтий прапор. І знову все повторилося — уночі він зник.\nТоді трубу зробили ще вищою, забетонували її та ще й змастили солідолом. Після цього синьо-жовтий довго майорів на цьому місці.\nАнатолій Савченко та Віктор Кліщ, співзасновник крайової організації НРУ, у Хмельницькій міській раді біля прапора, який вперше підняли у місті.\nЛише пізніше з’ясувалося, що вночі прапор знімали міліціонери за наказом свого керівництва. Крамольне полотно забрав один із правоохоронців — Анатолій Савченко. Понад чверть століття він зберігав його у себе вдома. А потім передав у міську раду.\nВідтоді там і зберігається ця вже історична реліквія.\nЦей стяг і закладений камінь стали для хмельничан в буквальному розумінні наріжним каменем становлення нової держави.\nА місто, яке у своїй великій частині довго цуралося української мови, усіляко намагалось відірватись від сільського коріння, тепер і розмовляє, і живе зовсім по-іншому. Українська — це вже давно не соромно, а круто. Вишиванки — це барви життя, якими місто майорить у свята. Тарас Шевченко — це частина нашого життя...\nПовернутися до джерел\nЩо далі вперед йшла шляхом незалежності Хмельниччина, то дивовижніші факти з минулого відкривала вона для себе. Те, що не просто замовчувалося, а ретельно приховувалося радянською пропагандою, знову явилось світу. І хмельничани почали усвідомлювати, що вони не безликі і безродні, а мають давню славну історію.\nТривалий час вважалося, що Плоскирів, а саме такою була історична назва міста, вперше був згаданий у документах 1493 року. Але Сергій Єсюнін, співробітник Хмельницького обласного краєзнавчого музею, коли з’явилася можливість працювати в архівах, і не тільки українських, відшукав в «Архиве Юго-Западной России» дані про існування Плоскирова у 1434 —1464 роках. Це підтвердив і київський історик Віталій Михайловський, який працював у польських архівах з документами Метрики Литовської. В результаті у 2004 році історики повідомили, що Плоскирів «постарішав» на 59 років. А у 2006 році Хмельницький замість свого 513-річчя відсвяткував 575-ту річницю.\nВід села Плоскирівці, яке було згадане у привілеї, виданому великим князем литовським та королем польським Владиславом ІІ Ягайлом, за наступні століття місто пройшло довгий шлях від Плоскирова і Проскурова до Хмельницького. Для вчених у цій історії важливими виявилися точні дати. Для проскурівчан — усвідомлення того, що родовід їхнього міста сягає у далеке середньовіччя. Місто народилося, виростало і розбудовувалося разом із сотнями європейських. За нього боролось Польське королівство і литовські князі. Пізніше у цю боротьбу втрутилась ще й Російська імперія. Саме вона кілька наступних століть вважала себе переможницею.\nРадянський Проскурів, а потім Хмельницький був зросійщеним. Але знадобилося лише кілька десятків років незалежності, щоб місто швидко повернулись до свого коріння. Усе поступово стає на свої місця.\nЗ кожним роком в області відроджується дедалі більше пам’яток історії та архітектури. Лише таких, що зараховані до пам’яток національного значення, в краї налічується 230. Здебільшого це фортеці, мури, палаци, будівлі, що дійшли до нас із середньовіччя. Тепер навіть у крихітних селах і містечках знають, що лицарська історія починається не десь далеко у європейських містах, а ось тут, буквально за тином та за хатою.\nСучасні громади зрозуміли, що все це — неабияке багатство і шанс для їх розвитку. Тому й намагаються відроджувати свої історичні перлини. Це непросто, оскільки завжди пов’язано із чималими фінансовими затратами. Зазвичай місцевим бюджетам такі витрати не під силу.\nАле останніми роками держава приходить на допомогу. Прикладом тому — Державний історико-культурний заповідник «Межибіж». Не одне десятиліття замковий ансамбль, який був створений у ХIV—ХVI століттях, був у занепаді. Час від часу звідти приходили новини про руйнування стін і споруд.\nТа у 2004 році там було створено Державний історико-культурний заповідник «Межибіж». Відтоді на території замку розпочалися масштабні відновлювальні та реставраційні роботи, котрі й досі тривають. Фортеця з кожним роком стає дедалі привабливішою. Водночас на її території постійно проводять археологічні дослідження, і «Межибіж» розкриває нові і нові таємниці.\nЗнаковою подією стало відкриття у 2008 році в каретному корпусі замку Музею Голодомору. Створений хмельницьким художником та скульптором Миколою Мазуром, він став першим в Україні, де були показані трагічні сторінки нашої історії.\nСьогодні практично в кожній територіальній громаді намагаються відновити свої архітектурні та історичні пам’ятки. Цього року Хмельниччина запропонувала включити до програми «Велике будівництво» чотири об’єкти культурної спадщини. Серед них Національний історико-архітектурний заповідник «Кам’янець», Державний історико-культурний заповідник «Межибіж», Державний історико-культурний заповідник «Самчики» та костел місіонерів св. Йосифа в Ізяславі. Кожен із них, як і сотні інших, котрими багата Хмельниччина, унікальний. Хмельничани сподіваються, прийде час, і не тільки Україна, а й світ зможе побачити ці дорогоцінні перлини історії.\nНа знімку: лицарські турніри у Меджибожі завжди збирають чимало учасників та глядачів з усієї країни.\nЯк упав ядерний щит\nТепер уже мало хто знає, що чимала частка ядерного потенціалу СРСР була розміщена саме на території Хмельниччини. Область була просто нашпигована ракетними точками. Та й значна частина найбільших промислових підприємств належала до так званої оборонки.\nСаме тут був поставлений ядерний щит колишньої імперії.\nЙого фундаментом стали два полки ракетної дивізії, що дислокувались у Хмельницькому та Ярмолинцях. У своє розпорядження дивізія отримала понад чотири десятки ракет середньої дальності. Дві третини з них були наземного розташування, третина перебувала у підземних шахтах.\nДивізія постійно нарощувала свою міць, і за кілька років її з Гайсина перевели до Хмельницького. За пару років вона отримала на озброєння нові міжконтинентальні ракети, чия дальність польоту сягала десяти тисяч кілометрів. А ракетні полки і підрозділи з’явились ще й у Дунаївцях та Меджибожі.\nУ лісах навколо обласного центру неначе гриби після дощу почали рости ракетні точки. У сорокаметрових шахтах розміщались ракети, а поруч із ними — командні пункти, де офіцери несли постійне бойове чергування.\nЗовні ці місця добре маскувались зазвичай під склади, метеостанції тощо. Та для місцевих жителів особливої таємниці не було — всі добре знали, що саме розташовано у них під боком.\nНа початку 70-х років між СРСР та США були підписані перші домовленості про обмеження стратегічних озброєнь. Парадоксально, але саме з цього часу 19-та ракетна дивізія на Хмельниччині починає ще активніше розбудовуватись. У результаті у її дев’яти полках було розміщено десять шахтних пускових установок на території шести районів. Тож незалежність України область зустріла в повному озброєнні — на її території базувалося 90 міжконтинентальних ракет, кожна з яких мала шість роздільних боєголовок по 550 кілотонн кожна. Якби вони були випущені, то майже миттєво могли знищити понад півтисячі цілей у будь-якій точці планети.\nТе, що відбулось в перші роки незалежності — від прийняття декларації про без’ядерний статус України до демонтажу всіх ракетних шахт — тепер викликає різні оцінки. А тоді країна, котра не могла і офіційно не хотіла утримувати ядерну зброю, отримала 380 мільйонів доларів для ліквідації шахтних пускових установок.\nХмельниччина залишилась із розсекреченими, розібраними, а часто й відверто розграбованими ракетними точками. До 1996 року в області були зняті всі ядерні боєголовки, а до 1998-го — знищені всі шахтні пускові установки.\nНе область, вся країна втратила такий потужний ядерний арсенал, котрий міг би поставити її в ряд із найсильнішими країнами. Про це не раз згадувалося тоді, коли Україна зіткнулась із воєнною агресією на сході. Але повернення до минулого вже немає.\nНа згадку про колишнє ракетне минуле в місті залишилось військове містечко, яке було збудовано для ракетників як компенсація за ядерне роззброєння.\nА ще ось такий пам’ятний знак (на знімку). Це уламок ракети СС-19. Знак був встановлений у 2002 році на честь 15-річної співпраці міст-побратимів — Хмельницького і американського Модесто. Схожий знак поставили у 2004 році і за океаном. Обидва вони означають, що між нашими містами і країнами більше немає ядерного протистояння. І це справді так.\nАле в України більше немає ракет. Зате є війна. І ми очікуємо, що в разі її загострення наші друзі поділяться з нами своєю зброєю.\n1 травня 1990 року — хмельницькі рухівці та активісти вийшли на альтернативну демонстрацію.\n9 березня 1991 року — у Хмельницькому вперше підняли національний прапор.\n14 грудня 1992 року — відповідно до постанови Кабінету Міністрів було засновано Інститут Прикордонних військ України. У червні 1993 року відбувся перший випуск офіцерів-прикордонників.\n1998 рік — завершено демонтаж усіх шахтних пускових ракетних установок.\n8 серпня 2004 року — відбувся енергетичний пуск другого енергоблока ХАЕС.\n2004 рік — оприлюднили дані про першу історичну згадку про Плоскирів у 1434 році, що було на 59 років раніше від попередньо встановлених фактів.\n2011 рік — Хмельниччина урочисто відзначила 455-річчя з початку написання Пересопницького Євангелія у с. Двірець Ізяславського району.\nВересень 2011 року — на майдані Незалежності в обласному центрі відбулося перше пікетування обласної ради та ОДА з вимогою недопущення продажу землі сільськогосподарського призначення.\nЛистопад 2011 року — 20-річчя своєї діяльності відзначив Народний дім товариства української мови ім. Т. Г. Шевченка «Просвіта» у Хмельницькому.\nЧервень 2012 року — представники опозиційних сил провели мітинг на захист рідної мови з вимогами до парламенту не допустити прийняття антидержавного мовного законопроекту.\n2012 рік — обласний музично-драматичний театр імені М. Старицького отримав статус академічного.\nТравень 2013 року — в Хмельницькому відкрито сучасний перинатальний центр.\n2013 рік — за темпами газифікації населених пунктів Хмельниччина була визнана найуспішнішою.\n2014 рік — виповнилося 60 років з дня перейменування міста Проскурів на Хмельницький.\nЛютий 2014 року — на майдані Незалежності у Хмельницькому та інших містах і районах області відбулися народні зібрання на підтримку мітингувальників у столиці. Під час пікетування обласного управління СБУ загинуло двоє осіб — Дмитро Пагор та Людмила Шеремет. П’ятеро протестувальників було поранено.\nВесна 2014 року — на Хмельниччину прибули 70 кримчан, перших вимушених переселенців. Область долучилася до Всеукраїнської акції «Ланцюг миру» проти військової агресії в Криму.\nЛіто 2014 року — у Хмельницькому було сформовано перший батальйон територіальної оборони.\nСічень 2015 року — делегація Хмельницької міської ради побувала У Старобільську на Луганщині, де на спільній сесії міської та районної рад було підписано угоду про партнерство.\nЧервень 2015 року — рішенням тридцять третьої позачергової сесії обласної ради утворено перші об’єднані територіальні громади.\nСерпень 2015 року — на центральному майдані Хмельницького урочисто відкрито меморіальну дошку пам’яті Героїв Небесної Сотні та учасників АТО.\nЛипень 2020 року — Верховна Рада в рамках реформи децентралізації ліквідувала на Хмельниччині двадцять районів та утворила три нові — Хмельницький, Шепетівський та Кам’янець-Подільський.\nРозворот підготувала Ірина КОЗАК.


Пристосування трейдера до мінливості валютного світу форекс\nДля чого ж пристосовуватися ?\nЯк відомо, з плином часу міняється абсолютно все, і в цій абсолютності валютний ринок не є виключенням. Біржа технічно розвивається, з’являються нові методи, підходи до роботи і навчання трейдерів. Таким чином, по мірі збільшення інновацій абсолютно природньо проходить і зміна умов для валютної торгівлі, до яких дуже важливо зуміти пристосуватися далекоглядному трейдеру. Яскравим підтвердженням подібного висновку служить різкий скачок у рості експлуатації механічних торгових систем серед новачків валютної гри та професіоналів з великими бюджетами. Це пояснюється гострим бажанням спеціалістів ринку знаходитися в незмінному авангарді валютних торгів. Іншими словами, найкращі учасники біржової гри постійно стараються зайняти перші позиції в процесі навчання та адаптації до нових фінансових ситуацій, створюючи, вдосконалюючи та приймаючи все більш ефективні тактики, а також робочі інструменти.\nПрогнемося під мінливий.... ринок\nОтже, що служить базисом в грамотному пристосуванні до торгівлі на світовій валютній біржі форекс ? Для початку виділимо три найбільш розвинуті області валютної торгівлі:\nАвтоматичне оснащення робочого портфелю трейдера – сучасна фінансова структура зобов’язує учасника торгів бути мобільним, уміти швидко приймати багатобюджетні рішення з повним розумінням можливих наслідків, при цьому власники рахунків чи інвестори очікують мінімальної збитковості навіть від починаючих гравців.\nІнструменти технічного та фундаментального аналізів – через безкінечний потік важливої економічної інформації, аналіз реального ринку терпить постійні реформації. Так, наприклад, якщо декілька десятків років назад основним засобом трейдера був телефонний зв’язок, то на сьогоднішній день без миттєвих систем оповіщення обійтися практично неможливо.\nМетодологія роботи чи беззбиткові форекс стратегії – змінюється ринок, як результат змінюється і структура самої роботи, сам принцип відкриття і розвитку перспективної угоди.\nТаким чином, зумівши зайняти позицію в самому епіцентрі мінливості, швидко настроюючи, відпрацьовуючи недостатні елементи ланцюга збільшення власної прибутковості, дуже важливо в першу чергу приділити увагу:\nВласній стратегії торгівлі.\nЯкості представлених сигналів, ринкових прогнозів.\nУдосконаленню аналітичних інструментів та інструментів виконання поставлених торгових задач.\nВелком рахунок від Nord Fx – торгуйте на форекс без внесення грошей – на балансі вже буде 8 USD.


Прикраси в грецький стилі\nЖінкам звітність, знаті або хоча б мати Слабко уявлення про ті, що цінують і люб…\nПрикраси з давніх часів є невід'ємнім атрибутом як жіночої, так і чоловічої краси. Раніше смород демонструвалі пріналежність свого володаря до знатного роду або Певного увазі ДІЯЛЬНОСТІ. Вважать, що смород здатні приносити удачу, оберігаті від лихого ока, ну і, звічайна ж, фарбувати, віділяті з натовпу. Всі ЦІ Властивості прикраси зберігають і сьогодні.Найбільш популярними Напрямки стілів в оздоба з давніх часів є єгіпетське, візантійське і грецький.\nВсі ЦІ стилі мают певні Спільні РІСІ, Альо більш детально ми розглянемо грецький, так як цею стиль не втрачає своєї актуальності, а останнім Годіна стало ще й дуже популярно Святкування весіль в грецький стилі. Прикраси в грецький стилі Такі вироби завжди спокійні, елегантні та акуратні, смород НЕ мают зайвих елементів, Які НЕ відрізняються строкатістю і енергетічної сімволікою. Їх носячі у вигляді діадемі на Голові, сережки прікрашають мочки вух, на шії - намисто, а для рук і ніг Використовують браслети. Одним з найпошіренішіх в грецький оздоба орнаментом є меандр, Який за формою нагадує Лабіринт. Як ДОПОВНЕННЯ в оздоба грецького стилю успішно Використовують камені одного кольору і гідності (Дорогоцінні, напівкоштовні або оброблені скла).\nОсобливо модним серед середземноморських жителів з давніх часів вважається перли, тому їм теж наповнюють прикраси Грецький Красун. Діадема Це оздоба, що зовні нагадує корону, завжди Було в пошані у грецький модниць. Своїй власніці ДІАДЕМА надавала особливого благородства. Найчастіше смород віконуваліся у вигляді пальмет (пальмової Гілки) у формі набігає хвилі, що дозволяло віділяті оздоба з зачіски. І навіть сьогодні діадемі корістуються Величезне популярністю серед молоді. Сережки\nІ в Стародавні часи, і поза цею тип прикрас особливо цінується жінкамі. Уже тоді сережки малі найрізноманітніші Розміри і форма (зазвічай вісячі), декорувалі їх коштовно і напівкоштовнімі камінь, а такоже перлами. Кільця Це оздоба Несе в Собі Певний сенс, і навіть вікорістовується в особлівій мові - «мові кілець». Так, багаті що можна Було дізнатіся про людину, носившем кільце на Пєвнєв пальці. Почінаючі з мізінця, характеристика в «мові кілець» булу Наступний: «закоханий» - «жонатій» - «розумний» - «звічайній» - «творчий».\nБула й Інша інтерпретація: на мізінці носили кільці Вільні від уз кохання та шлюбу люди, на безіменному пальці - кільця лише закохані, на СЕРЕДНЯ - досвідчені в серцево СПРАВАХ ловеласи, а на вказівному - шукаючі любов. Таким чином, прікрашаючі пальці кільцями, греки повідомлялі інформацію про себе. Звічайна, сьогодні Ніхто НЕ вікорістовує «мову кілець», хоча НЕ віключено, що ВІН керує нами на підсвідомому Рівні. Намисто і браслет ЦІ прикраси, як правило, віконуваліся з різноманітніх металів у вигляді вигнутий пластин, на якіх Було завдан орнамент меандр.\nЧи не Менш популярними були намисто з перлів. Всі ЦІ прикраси в грецький стилі Актуальні сьогодні. Взагалі, прикраси, що утворюють кільце, мают давній Зміст. Стародавні греки вважать, що кільце є символом магічнім і здатно оберігаті людину від різніх напастей. «Окольцованность» показувать пріналежність жінки своєму чоловікові. Альо з Годін символіка ця знайшли своє відображення в світі рабства, де пріналежність господареві демонструвалася носінням браслетів і оков.\nПрикраси в грецький стилі в Наші дні Сьогодні грецькі прикраси, так само як і колись, корістуються Величезне популярністю у представніць прекрасної статі. Правда, символіка їх Втрачено, скоріше їх Використовують для того, щоб прікрутіті Рамус до своєї персони. Так може, Варто задуматись?\nWomansStock ► Мода ► Аксесуари ► Прикраси в грецький стилі


Мешканці Русанівських дач готують позови до столичної влади [відео] — 5 канал\nНі мосту, ні житла. Мешканці Русанівських дач у Києві, які розпрощалися зі своїми маєтками заради майбутнього Подільсько-Воскресенського мосту, - тепер готують позови до столичної влади. Люди обурені. Кажуть, ті, хто обміняв свої ділянки на землю у Биківні, нових дач чекають уже другий рік. Іще позаторік містечко мали здати в експлуатацію. Та замість будинків і досі -одні стіни. Чиновники натомість радять дачникам почекати.\nГанна Рибалка, журналіст "5 канал": "Ні вікон, ні дверей. А навколо купа цегли. Уже два роки минуло як люди з Русаніки мали переїхати сюди, на Биківню. Сотня людей, які пристали на умови столичної влади, кажуть - краще б взяли компенсацію. Та вороття вже немає - коли заїдуть у свої будинки - не знають".\nВін був власником землі в Русанівських садах. Тепер - хазяїн ось цих голих стін. Пан Володимир 2 роки тому погодився обміняти свою дачу в місті на ділянку у віддаленій від Києва БиківнІ. Бо старе помешкання, буцімто, стало на шляху будівельників. Через Русанівку ось уже кілька років поспіль збираються прокласти Подільсько-Воскресенський міст.\nВолодимир, власник дачі в Биківні: "Зараз тут немає ні світла ні води? Нема, нічого нема! ну вода он є у сусіда. То він сам собі зробив. Сам положив гроші і зробив".\nПан Володимир, як і його сусіди, має угоду з містом. Здати биківнянські дачі мали ще 2 роки тому. Та зводити житло людям весь цей час не поспішали. А пізніше підрядні організації заявили дачникам - грошей на будівництво нема. Люди взялися вставляти вікна й двері власним коштом. Решта дач - стоять пусткою. Тим часом разом із людьми з Русанівки на ділянки біля лісу поклали око й невідомі.\nВолодимир Потапенко, голова місцевого кооперативу: "Отримали ділянки, яким шляхом вони їх отримали? Акти приватної власності в них є. Будуються не будуться - незнаю. До інформації нас не допускають".\nУ дирекції шляхо-транспортних споруд "Київавтодору", яка виграла тендер на будівництво на Биківні, в телефонній розмові, пояснити "5 каналу", коли ж дачники справлятимуть новосілля, - не захотіли. А от заступник голови КМДА пообіцяв - дачі добудують у вересні.\nАнатолій Голубченко, заступник голови КМДА: "Можна не панікувати. Тут не буде ні еліта-цетнру, ні висотбуду. Так, дійсно у нас дуже складна ситуація з фінансуванням. На подільський мостовий перехід на цей рік ми ще не отримали жодної копійки".\nДоки чиновники шукають копійку, пан Володимир заглядає у порожні вікна власної дачі. Каже, як потепліє - робитиме ремонт самотужки. Та якщо будівництво не поновлять - рАзом із сусідами піде до суду.\nІз датою виборів міського голови столиці народні обранці можуть визначитися вже завтра


40% усього бюджету міста Борислава планують перенести на Франківщину\n2018-07-03 13:01:22 0\nГромада міста Борислава на Львівщині вимагає від ПАТ «Укрнафта» виправити наслідки їх діяльності. Керівництво підприємства вирішило юридично перевести підрозділ із Борислава в Долину. При цьому виробничі активи залишити на старому місці. Це означає, що усі податки з діяльності підприємства, а це 40% усього бюджету міста Борислава, перенесуть на Франківщину. Тож через реорганізацію «Укрнафти» Борислав може втратити половину міського бюджету.\nПоміж тим у місті геть поруйновані усі дороги великотонажними машинами підприємства, а дорогий газ цілодобово і необліковано вилітає з труб. За словами народного депутата, керівника фракції «Самопоміч» Олега Березюка, щодня в повітря випускається від тридцяти, а за даними окремих аудиторів, – до ста тисяч кубометрів газу. Це не тільки гроші і електроенергія, а і забруднення навколишнього середовища. І екологічний збір ніхто нікуди не сплачує.\n«Це така картельна змова центральної влади, ДФС і олігархічного бізнесу. Адже це державна компанія, де у власності держави 50%+1, а рештою володіє олігарх. Очевидно, щоб мати необлікований прибуток без обмежень, створений картель, де влада не контролює виконання зобов’язань. Більше того, руйнує саме місто і ставить на межу виживання. Сьогодні потрібна активізація громади. Без громади і її активної позиції неможливо вести переговори з «Укрнафтою». Податки мають сплачуватися там, де вони заробляються, тобто в Бориславі. Там же ж має сплачуватись екологічний збір за шкоду навколишнього середовищу. А сплачується нуль. Жодної копійки ані в міський, ані в обласний, ані державний бюджет. Значить є зловживання, злоякісне використання природних ресурсів на користь однієї людини чи кількох людей і при цьому страждають тисячі і навколишнє середовище.\nСьогоднішій Податковий кодекс дозволяє “Укранафті” сплачувати подакти там, де вона працює. Це все мишача вовтузня, заради концентрації грошей і, можливо, навіть форма знищення підпиємства вульгарними капіталістами. Тому людям треба об’єднатися і вступити у якісні перемовини з тими, хто використовує ресурси задля збагачення, щоб поділився з громадою.» – наголосив Олег Березюк.


Міліція посилила охорону консульства Росії в Києві | Українські Новини\nМіліція посилила охорону консульства Росії в Києві\n22 червня 2014, неділя, 21:42\t919\n2014-06-22T21:42:00+03:00 Новини 2017-05-24T23:38:42+03:00\nМВС посилило охорону будівлі консульства Росії на вулиці Панфіловців в Києві. Фото: Олександр Рудоманов.\nЧерез виклики про порушення порядку.\nМіністерство внутрішніх справ посилило охорону будівлі консульства Росії на вулиці Панфіловців в Києві.\nСтаном на 18:10 біля будівлі консульства перебуває близько 10 автобусів, заповнених співробітниками міліції.\nПротестувальників під будівлею консульства немає, неподалік території консульства лежать три шини і невелика купка булижників, а також залишки грецьких горіхів.\nНіяких ознак збитків будівлі консульства або прилеглої до неї території не виявлено.\n"Надійшов виклик, в якому повідомлялося, що група невідомих закидає будівлю консульства волоськими горіхами. Після чого правоохоронці були відправлені на вул. Панфіловців для охорони громадського порядку", - начальник прес-служби управління Міністерства внутрішніх справ у Києві Ольга Білик.\nЗ її слів, в неділю, 22 червня, на вулицях столиці порядок охороняло більше як 1 тис. міліціонерів, частина з яких була передислокована під будівлю консульства.\nНагадаємо, 14 червня відбувся пікет російського посольства в Києві. Протестувальники вимагали від Росії припинити постачання до України зброї сепаратистам, публічно засудити їх дії і визнати себе країною агресором.\nПротестувальники зірвали російський прапор з флагштока і перевернули 7 автомобілів співробітників російського посольства. Вони розбили практично повністю всі вікна в будівлі, також вони кидали на територію посольства вибухові пакети та димові шашки.\nМіліція затримала 3 учасників пікету за підозрою в хуліганстві.\nБільше новин про:\tМилиция Консульство Охрана


Ігор Швайка: Аграрний фонд безперебійно постачає борошно на хлібопекарські підприємства\nДля забезпечення борошном хлібопекарських підприємств Аграрний фонд продовжує здійснювати переробку зерна пшениці на борошномельних підприємствах усіх регіонів країни. Наразі обсяг переробленого зерна протягом поточного року сягнув 140,4 тис. тонн. Про це сьогодні повідомив під час брифінгу Міністр аграрної політики та продовольства України Ігор Швайка.\nВін також поінформував, що одночасно на переробних підприємствах Київської, Кіровоградської та Луганської областей розпочато переробку зерна жита та гречки. «Протягом квітня хлібопекарські підприємства придбали майже 72 тис. тонн борошна, виробленого з зерна державних запасів. Поставка була здійснена на 136 хлібопекарських підприємств.\nПостачання борошна безперебійно здійснювалося в період святкових травневих свят. За 1-8 травня обсяг відвантаженого борошна склав 7,6 тис. тонн», - повідомив Ігор Швайка.\nВ цілому з початку року Аграрним фондом відвантажено 102,4 тис. тонн борошна. Крім того, здійснюється поставка фасованої продукції крупи гречаної та борошна вищого ґатунку у роздрібну торгівельну мережу. Відповідні угоди укладено із ТОВ «Торгівельна мережа «Колос», ТОВ «Дельта продукт», ТОВ «Елтікс», ТОВ «АТБ-маркет», ТОВ «Агротехніка», ТОВ «Карамелія», ТОВ «Вересень плюс», ТОВ «ДНК ГРУПП», ТОВ «М’ясокомбінат Ятрань».