МЕТОДИКА CASE - Метод навчання (м\_н): взаємопов'язана діяльність викладача та учнів, спрямована на засвоєння учнями...\nОднією з методик, що набула популярності у другій половині 90-х років XX ст., стала CASE (Cognitive Acceleration through Sience Education) — пізнавальна акселерація у процесі вивчення природничих наук, розроблена англійськими науковцями М. Шейером, Ф. Едейем та К. Єйтс.\nВ основу її покладені концепції розвитку розумових здібностей. Вона становить спеціальну методику навчання, яка полягає у використанні конкретних випадків (ситуацій, історій) для спільного аналізу, обговорення або вироблення рішень учнями з певного розділу навчальної дисципліни.\nРобота з CASE (на професійній мові — з кейсами) передбачає розбір або “рішення” конкретної ситуації з певного сценарію, який включає самостійну роботу, “мозковий штурм” в межах малої групи, публічний виступ із представленням та захистом запропонованого рішення, контрольне опитування учнів на предмет знання фактів кейсу, що розбирається.\nВикористання методики CASE не виключає традиційних методів навчання. Навпаки, розбір кейсу передбачає знання учнями теоретичного матеріалу. Вчитель та учні повинні вести розмову однією мовою, опираючись на отриманий теоретичний матеріал, практичний досвід.\nВ основі цієї методики :\nпідготовка до створення пізнавального конфлікту полягає у тому, щоб поставити перед учнем складне пізнавальне завдання і мотивувати необхідність його вирішення;\nвиникнення пізнавального конфлікту зумовлене необхідністю вирішити пізнавальне завдання високого рівня складності, поступовим усвідомленням учнем можливості це зробити за напруження розумових сил та певної допомоги з боку дорослих, однолітків;\nконструювання нових мислительних операцій спонукає до цього виникнення пізнавального конфлікту, а, допоміжним засобом є спеціально організовані запитання, поставлені вчителем;\nздійснення метакогнітивних операцій — усвідомлення учнями процесу вирішення завдання. Воно виявляється в осмисленні процесу свого мислення, труднощів у ньому та способів їх подолання (трактується авторами як центральна “опора”),\nперенесення способів вирішення конкретного пізнавального завдання на інші аналогічні та на принципово нові типи завдань, нові галузі знань.\nCASE розрахована на дітей 11—14-річного віку, оскільки саме цей період є сензитивним (найсприятливішим) для розвитку формальних розумових операцій. Методика передбачає проведення протягом 2 років спеціальних 60— 70-хвилинних уроків двічі на місяць, метою яких є розвиток в учнів навичок вирішення складних пізнавальних проблем на основі природничо-наукових матеріалів. Розробники методу стверджують, що наслідком таких занять є прискорення розвитку розумових здібностей особистості. Надобуті навички використовують як універсальні інструменти мислення при вивченні математики, суспільних наук, мови й літератури.\nЗаздалегідь складені кейси роздають учням не пізніше, як за день до уроку.\nЗаняття розпочинають з контролю знань учнів, з'ясування центральної проблеми, яку необхідно вирішити.\nПроблему розбивають на підзаголовки (можливі “змішування” хронологічних фактів, персонажів, плутанина). Проблема дається на вирішення малим групам (термін виконання ЗО—40 секунд).\nУчитель контролює роботу малих груп, допомагає, уникаючи прямих консультацій.\nУчні мають можливість використовувати допоміжну літературу, підручники, довідники.\nЗа відносно однорідного складу груп “спікера” обирають учні (іноді його призначає вчитель вольовим рішенням). На етапі презентації рішень виступають представники (спікери) кожної групи, висловлюючи думку групи.\nМожливі питання до виступаючого.\nВчитель повинен спрямовувати дискусію, яка необмежена в часі (кожен має можливість виступити).\nПотім проводять голосування — “Чиє рішення було найбільш вдалим?”.\nзабезпечення достатньо високої складності пізнавальних проблем, які потрібно вирішувати учням (тільки тоді можливе виникнення пізнавального конфлікту);\nстворення вчителем логічного ряду запитань щодо пізнавальної проблеми (вони мають спонукати учнів до пошуку істини);\nстворення у класі атмосфери психологічного комфорту, яка має сприяти вільному висловлюванню учнями думки, не боячись помилки;\nвідведення спеціального часу на осмислення способів вирішення проблеми;\nорганізація спеціальної підготовки вчителів до запровадження методики CASE полягає в ^засвоєнні ними теорії пізнавальної акселерації та набутті навичок формування розумових операцій.\nЦя методика досить поширена у Великобританії.\nСпроби запровадити її зроблені в США, Німеччині, Данії та Інших країнах.\nЩОДО ОПТИМАЛЬНОГО ПОЄДНАННЯ\nВибір мотодів залежить від:\nВиділяють методи, які успішно використовують у процесі вивчення:\nвсіх навчальних дисциплін (пояснення, бесіда, робота з книгою тощо);\nпевної групи предметів (лабораторні, дослідні роботи тощо);\nтеми уроку, його мети (навчальної, виховної, розвиваючої).\nНа уроці засвоєння нових знань доцільно використовувати бесіду, розповідь, демонстрацію або ілюстрацію. Урок перевірки і корекції знань, умінь і навичок потребує використання методу вправ, тестів, контрольної, самостійної роботи;\nзмісту і структури навчального матеріалу.\nЯкщо матеріал складний, не пов'язаний з раніше засвоєними учнями знаннями, використовують переважно словесні методи. За умови, що матеріал невеликий за обсягом і знайомий учням, застосовують практичні методи навчання;\nчасу, відведеного на засвоєння матеріалу. Перевагу надають методам, за використання яких навчальна мета досягається при менших затратах часу;\nнавчально-матеріальної бази школи.\nДобре обладнані навчальні кабінети, наявність наочних посібників сприяють широкому використанню методів демонстрації, ілюстрації, лабораторних, дослідних робіт;\nвікових особливостей навчально-пізнавальної діяльності учнів, їх індивідуальних можливостей та рівня загальної підготовленості класу:\nчерговості уроку за розкладом занять. Недоцільно проводити контрольну, самостійну роботу або пояснювати складний за змістом матеріал на останніх уроках, після уроку фізкультури тощо;\nздібностей, нахилів майстерності вчителя.\nОдні вчителі добре розповідають, інші вдало організовують дискусію, пізнавальні ігри. Вчитель повинен використовувати не лише методи, які йому найкраще вдаються, а й постійно вдосконалювати свою майстерність. Застосування вчителем усього набору методів навчання у їх численних комбінаціях і поєднаннях забезпечує високу ефективність навчання і розвитку школярів. Взаємодія і взаємозв'язок методів навчання виявляються за єдності завдань і змісту навчання. Провідна роль завжди належить учителеві, а успішність навчального процесу залежить від того, наскільки аргументовано, доцільно і майстерно він застосовує конкретні методи навчання.\nЕфективність використання методів навчання в сучасній школі значною мірою обумовлене наявністю матеріально-технічних засобів.\nТехнічні засоби навчання — обладнання й апаратура, що застосовуються в навчальному процесі з метою підвищення його ефективності.\nЗалежно від дидактичного призначення використовують як джерело знань посібник для самостійної роботи, засіб ілюстрації, повторення та систематизації. Застосовують як окремо, так і в комплексі — одночасно або послідовно поєднують різні за навчальними й виховними можливостями засоби перед поясненням, під час пояснення чи повторення навчального матеріалу.\nза особливостями використовуваного матеріалу (словесний, образотворчий, конкретні мовні одиниці та схематичний показ);\nза способом передачі матеріалу (за допомогою технічної апаратури чи без неї — традиційним способом; в статиці чи динаміці; готові таблиці та матеріали для їх складання; картини, моделі, кінокадри, плівки);\nза організаційними формами роботи з ними (фронтальна — на основі демонстраційних засобів та індивідуальна — на основі розданого учням образотворчого матеріалу).\nДо них належать транспаранти, діапозитиви, діафільми, дидактичні матеріали для епіпроекції.\nТранспарант є екранним засобом зорової наочності, ефективним завдяки своїм високим демонстраційним властивостям: фронтальності, контрастності, яскравості тощо. Інформацію з екрана учні розглядають емоційно, що сприяє зосередженню їх уваги на об'єктах вивчення, а це важливо для інтенсифікації, підвищення ефективності навчального процесу.Останнім часом перевагу надають динамічним засобам унаочнення, які, порівняно із статичними, стимулюють творче мислення учнів.\nГоловна перевага динамічних засобів унаочнення полягає в тому, що вони викликають мимовільну увагу учнів до образів, які послідовно змінюються і сприяють перетворенню її в стійку, свідомо контрольовану увагу.\nОсобливо цінними з погляду дидактики є динамічні транспаранти з переставними деталями, завдяки яким учні сприймають не готовий матеріал, а активізують свою пізнавальну діяльність. Зміст і логічна побудова схематичного динамічного зображення полегшують перехід від чуттєвого сприйняття до абстрактного мислення.\nДинамічні транспаранти можуть бути представлені серією рисунків-накладок на прозорих плівках, набором окремих накладних деталей, поєднанням зображень на прозорій основі та накладних деталей, стаціонарними динамічними моделями для демонстрації на графопроекторі.\nДіафільми і діапозитиви, на відміну від динамічних транспарантів, у яких використовується і мовний, і зображувальний матеріал, будуються на зображеннях. Основою зорового ряду в них е малюнок.\nДіафільми — своєрідна екранна розповідь, що передбачає сюжетну організацію матеріалу,\nдіапозитиви — окремі ілюстрації певних явищ, пов'язаних лише методичним задумом, а не сюжетом.\nСубтитри (міжкадровий текст), запитання і відповіді визначають методику, їх використання у навчальному процесі.\nМоделі, муляжі як наочні засоби навчання є точною копією певного об'єкта. Такі засоби наочності допомагають сформувати у дітей правильне уявлення про певний предмет, його властивості.\nДруковані засоби. До них належать таблиці, картки для складання таблиць, картини, роздавальний образотворчий матеріал.\nТаблиці — найпоширеніший, традиційний вид друкованих засобів, що належать до зорової наочності. Вони забезпечують довготривале, не обмежене у часі експонування мовного матеріалу, дуже прості у використанні.\nДемонстраційні картки подають матеріал частинами, відображають одне й те саме явище багаторазово, полегшуючи запам'ятовування конкретного матеріалу.\nРоздавальний образотворчий матеріал призначений для самостійної індивідуальної роботи і використовується на етапі формування навичок. Специфічна його особливість — лексичний коментар на основі малюнка. Яскравість, якісне поліграфічне виконання малюнків — найважливіша вимога до роздавального образотворчого матеріалу.\nЗасоби слухової наочності. Компакт-диски і аудіокасети є головними засобами слухової наочності. Сприяють виробленню літературної вимови, наголосу, інтонації тощо. Покликані полегшувати засвоєння складних щодо орфографії слів, виділених у підручнику для запам'ятовування. При їх компонуванні максимально використовують дидактичний матеріал підручника, озвучуючи тексти, вправи, пов'язані з формуванням навичок правильної вимови. У звукових посібниках доцільно використовувати додатковий матеріал — вправи з наголошування і вимови, віршові тексти.\nНаочно-слухові (аудіовізуальні) засоби навчання. До них належать діафільми із звуковим супроводом, кінофільми та кінофрагменти.\nДіафільми із звуковим супроводом поєднують два основних засоби створення ситуації — зображення і слово. Їм властива мобільність: звуковий супровід можна підключати і відключати, використовувати вибірково, повторювати потрібну частину фонограми. Це відрізняє їх від кінофільмів.\nКінофільми і кінофрагменти забезпечують динаміку зображення, синхронну подачу зображення і звуку, доповнюють мовленнєвий ряд музичним супроводом. Розрізняють декілька типів навчальних кіноплівок: цілісні фільми, які складаються із декількох частин, і кінофрагменти (3—5 хвилин).\nКомплексне використання аудіовізуальних засобів навчання. При використанні аудіовізуальних засобів навчання на уроках слід враховувати пізнавальні закономірності навчальної діяльності учнів, їх підготовленість до сприймання і засвоєння навчального змісту аудіовізуальними засобами. Важливо забезпечити органічне\nПри підготовці і проведенні уроку з використанням технічних засобів навчання необхідно: детально проаналізувати зміст і мету уроку, зміст і логіку навчального матеріалу;\nвизначити обсяг та особливості знань, які повинні засвоїти учні (уявлення, факти, закони, гіпотези), необхідність демонстрування предмета, явища або їх зображення;\nвідібрати і проаналізувати аудіовізуальні та інші дидактичні засоби,\nвизначити їх відповідність змісту і меті уроку, можливе дидактичне призначення; з'ясувати, на якому попередньому пізнавальному досвіді відбуватиметься вивчення кожного питання теми;\nвизначити методи і прийоми для активної пізнавальної діяльності учнів, досягнення ними міцного засвоєння знань, умінь і навичок.\nЗагалом практикують такі поєднання аудіовізуальних засобів: статичні екранні і звукові посібники, динамічні і статичні екранні, динамічні екранні і звукові, динамічні і статичні, екранні, звукові.\nКомп'ютер та інформаційні технології\nУ сфері освіти комп'ютери використовують як об'єкт вивчення; як засіб навчання, як складову системи управління народною освітою та як елемент методики наукових досліджень. Школа покликана сформувати в учнів комп'ютерну грамотність, ознайомивши їх з напрямами застосування комп'ютерів, використовувати їх можливості.\nВикористання комп'ютерів у навчальному процесі відбувається за багатьма напрямами:\nяк засіб індивідуалізації навчання. За допомогою завдань та індивідуальної роботи учня з комп'ютером досягають значних успіхів у засвоєнні матеріалу. Адже комп'ютер фіксує всі етапи його роботи, оцінює й. Вчитель має змогу будь-коли проаналізувати його дії.\nяк джерело інформації. Через комп'ютер можна отримувати величезну кількість інформації, яку вчитель може використовувати в навчальному процесі. Але комп'ютерна інформація не повинна замінювати підручник, книги, інші джерела знань.\nяк засіб оцінювання, обліку та реєстрації знань. Для цього використовують програми з контрольними та екзаменаційними питаннями, відповідями на них та нормативами оцінювання кожної відповіді. Комп'ютер не тільки оцінює відповіді, а й видає рекомендації щодо виправлення помилок.\nяк засіб творчої діяльності учня. Сучасне програмне забезпечення комп'ютерів дає змогу творчо працювати учням: текстовий редактор — замінює друкарську машинку, маючи значно більше функцій (вибір шрифту, його розміру, кольору, розміщення друкованого тексту, корекція написаного, заміна блоків тексту); графічний редактор — сприяє розвитку художніх навичок, допомагає в кресленні, проектуванні; музичний редактор — дає змогу писати музику для будь-якого інструмента, оркестру.\nяк засіб заохочення до навчання в ігровій формі. Робота на комп'ютері стимулює успішне виконання навчального завдання, як дослідницький пошук, тип мислення; забезпечує тренінг у певному виді діяльності.\nяк засіб допомоги дітям з дефектами фізичного і розумового розвитку. Передусім він є засобом комунікації дитини із зовнішнім світом. Для таких дітей розробляють спеціальні програми, які враховують особливості їх розумової діяльності, допомагають ефективному навчанню.\nЗастосування у навчальному процесі інформаційних технологій (IT) сприяє підвищенню ефективності практичних та лабораторних занять з природничих дисциплін приблизно на 30%,\nоб'єктивність контролю знань учнів — на 20—25%, прискорює накопичення активного словникового запасу з іноземних мов у 2—3 рази.\nВони дають змогу включити до навчальних планів лабораторні заняття з використанням комп'ютерних моделей, які імітують функціонування дуже дорогого, унікального обладнання, недоступного для навчальних закладів.\nкомп'ютерний підручник — програмно-методичний комплекс, що забезпечує можливість самостійно засвоїти навчальний курс або його розділ. Поєднує в собі особливості підручника, довідника, задачника та лабораторного практикуму;\nконтролюючі програми — програмні засоби, призначені для перевірки та оцінювання знань, умінь і навичок;\nігрові програми — забезпечують додаткові до навчальних програм дидактичні можливості. Найефективнішими є ділові ігри, орієнтовані на розв’язання складних однотипних задач групами учнів. Існують розважальні ігрові програми, які впливають на формування світогляду школярів, конкуруючи з такими соціальними інститутами, як сім'я, школа, етнос;\nпредметно-орієнтовані середовища — програми, які моделюють мікро та макросвіти, об'єкти певного середовища, їх властивості, співвідношення між об'єктами, операції з ними. Навчальне моделювання сприяє унаочненню навчання, а вивчення процесів у їх динаміці — більш глибокому та свідомому засвоєнню навчального матеріалу.\nНове покоління комп'ютерів, застосування оптоволоконного зв'язку обумовили появу та розвиток електронних систем навчання: бази даних, бази знань (мультимедіа, гіпермедіа, інтермедіа та мережевих технологій).\nБази даних. Вони містять різноманітну статистичну, текстову, графічну та ілюстративну інформацію у необмежених об'ємах з обов'язковою її форматизацією. Їх використовують для оперативного пошуку необхідної інформації, відсутньої в підручниках, посібниках.\nБази знань містять певний обсяг інформації з конкретної теми, структурованої так, що у кожному її елементі є посилання на інші логічно пов'язані з ним елементи. Це дає змогу учневі отримувати інформацію у потрібній йому послідовності. Програмні продукти, що містять бази знань, належать до класу гіпермедіа (надсередовище).\nМультимедіа-технологи (багатоваріантне середовище) пов'язані зі створенням мультимедіа-продуктів: електронних книг, мультимедіа-енциклопедій, комп'ютерних фільмів, баз даних тощо. Вони поєднують анімацію, текстову, графічну, аудіо- та відео інформацію, обсяг якої становить сотні мегабайт. Комп'ютер дає змогу учням, не виходячи із класу (з дому), бути присутніми на лекціях видатних учених, педагогів, стати свідками історичних подій минулого і сучасності, відвідувати музеї та культурні центри світу.\nЗа допомогою мультимедіа-технологій створено “електронну книгу” (електронну енциклопедію) — навчальний засіб, озвучені сторінки якого відображаються на екрані дисплея, комп'ютерні дидактичні та розвиваючі ігри, які сприяють розширенню кругозору учнів, стимулюють пізнавальний інтерес, формують необхідні уміння та навички.\nМережеві технології. Робота в комп'ютерних мережах сприяє підвищенню грамотності, розвитку мови, інтересу до навчання. Завдяки доступу до професійних банків і баз даних учні отримують інформацію про розвиток наукових проблем, беруть участь у діяльності дослідницьких колективів.\nТелекомунікації. Доступ до мереж телекомунікацій підвищує інформаційну озброєність учителів, дає змогу спілкуватися зі своїми колегами, проводити спільну навчальну, методичну та наукову роботу. Телекомунікаційний доступ до баз даних здійснюється через всесвітню мережу Інтернет.\nВпровадження комп'ютерів як важливого засобу навчання пов'язане з багатьма проблемами — матеріальними і психологічними, змінює мислення дитини, особливості її спілкування з учителем. Існують і універсальні проблеми, пов'язані зі створенням програм навчання на комп'ютері, визначенням меж між комп'ютером-іграшкою та комп'ютером-інструментом пізнання. Окрема проблема — готовність учителів до роботи в таких умовах.\nІнформатизація навчання потребує від учителів та учнів комп'ютерної грамотності, що передбачає:\nзнання основних понять інформатики та комп'ютерної техніки;\nзнання сучасних операційних систем та їх основних команд;\nзнання сучасних операційних середовищ загального призначення та їх функцій (Norton Commander, Windows);\nуміння працювати хоча б в одному текстовому редакторі;\nопанування алгоритмами, мовами, пакетами, програмування;\nпідвищення інтересу й загальної мотивації до навчання завдяки новим формам роботи і причетності до пріоритетного напряму науково-технічного прогресу;\nіндивідуалізацію навчання: кожен працює в режимі, який його задовольняє;\nактивізацію навчання завдяки використанню привабливих і швидкозмінних форм подачі інформації, змаганню учнів з машиною та з собою, прагненню отримати вищу оцінку;\nоволодіння навичками оперативного прийняття рішень у складній ситуації;\nАле потрібно пам'ятати про можливі негативні наслідки, пов'язані з активним вторгненням у природний внутрішній світ людини штучних, ілюзорних вражень від екранних віртуальних сюжетів та взаємодії з ними. Небезпека може полягати і в навмисному маніпулюванні свідомістю молодої людини, нехтуванні допустимими нормами безпечних режимів роботи з комп'ютером. У зв'язку з цим зростає актуальність досліджень психолого-педагогічного впливу та медичних наслідків застосування IT для фізичного та психічного розвитку учнів. IT не розвивають здатності учнів чітко й образно висловлювати свої думки, істотно обмежують можливості усного мовлення, формуючи логіку мислення за рахунок емоційної сфери. Комп'ютеризація призводить до формування егоїстичних нахилів у людини, індивідуалізму, приглушує почуття колективізму, взаємодопомоги.\nДистанційне навчання. Інформаційні технології активно використовують у дистанційному навчанні (ДН). Широко розвинуте воно у Великобританії, Німеччині, Індії, США, Австралії, інших країнах. У 90-х роках XX ст. дистанційне навчання почало діяти в Україні. Навчальні заклади реалізують чотири типи програм ДН: відкриті, дистанційні, заочні, радіо-, телевізійні університети та коледжі. Навчання з використанням таких програм відбувається у зручному для студента, школяра місці, в зручний час, у зручному темпі.\nДистанційне навчання передбачає організацію навчального процесу викладачем, розробку навчальної програми, орієнтованої на самостійну роботу учня або студента, який, перебуваючи на значній відстані від викладача, має змогу будь-коли почати діалог за допомогою телекомунікаційних або інших засобів.\nЗ метою впровадження новітніх освітніх технологій навчання прийнято відповідну державну Програму комп'ютеризації навчальних закладів. Задля експериментального апробування комп'ютерно-інформаційного та телекомунікаційного середовища передбачено створення мережі пілотних шкіл і розгортання мережі комп'ютер них класів, створення національної навчальної мережі. Інтернет з опорними центрами в усіх регіонах країни. Це дасть змогу створити ядро для організації дистанційного навчання, надання консультативної допомоги навчальним закладам, впроваджувати нові навчальні курси відповідно до потреб школи.\nПроблемна ситуація — психологічний стан, що виникає в результаті мисленої взаємодії суб'єкта (учня) з об'єктом (навчальним матеріалом,), який викликає пізнавальну потребу розкрити суть процесу або явища, що вивчається.\nЗалежно від її складових, виділяють чотири компоненти проблемної ситуації:\nоб'єкт (матеріал, що вивчається),\nмислена взаємодія (процес мислення, спрямований на об'єкт) та\nособливості цієї взаємодії (зважаючи на виявлені суперечності), аналіз яких переростає в пізнавальну потребу учня розкрити суть об'єкта, що вивчається.\nУ навчальному процесі завжди є учень і матеріал, над яким потрібно думати. Матеріал сам по собі не викликає в суб'єкта пізнавальної потреби. Тому невід'ємною складовою проблемної ситуації є дія учня, його взаємодія з навчальним матеріалом, спрямована на засвоєння об'єкта пізнання.\nЗа видом інформаційно-пізнавальної суперечності виділяють типи проблемних ситуацій:\nусвідомлення учнями недостатності попередніх знань для пояснення нового факту;\nзіткнення учнів з необхідністю використання раніше засвоєних знань у нових практичних умовах;\nсуперечність між теоретично-можливим шляхом вирішення завдання та практичною нездійсненністю обраного способу;\nсуперечність між практично досягнутим результатом виконання навчального завдання і відсутністю в учнів знань для його теоретичного обґрунтування.\nЗалежно від властивості невідомих, які потрібно розкрити в проблемній ситуації, вони бувають основними (невідоме є основним відношенням або закономірністю у темі, що вивчається) та допоміжними (невідоме є вужчим відношенням чи закономірністю).\nЗа способом подачі інформації проблемні ситуації бувають текстовими (виникають під час осмислення учнями інформації, що міститься у тексті або графічному матеріалі (у схемах, кресленнях) та безтекстовими (створюються усно, через матеріалізовану ситуацію — демонстрацію\nза допомогою пристрою чи природного явища; за часом вирішення — короткочасними (використовують для оперативної активізації діяльності учнів) та тривалими (розв'язується не на одному занятті, а через два-три).\nКЛАСИФІКАЦІЯ М-ЕТОДІВ ПРОБЛЕМНО-РОЗВИВАЮЧОГО НАВЧАННЯ\nПроблемно-розвиваюче навчання — система регулятивних принципів діяльності, цілеспрямованості та проблемності, правил взаємодії викладача та учнів, вибір і вирішення способів та прийомів створення проблемних ситуацій і вирішування навчальних проблем.\nП-Р Н. полягає в пошуковій діяльності учнів, яка починається з постановки питань (створення проблемної ситуації), продовжуючись у розв'язанні проблемних завдань, у проблемному викладі знань учителем, у різноманітній самостійній роботі учнів. Передбачає належний рівень підготовленості, зацікавленості учня до пошуку невідомого результату.\nСистема методів проблемно-розвиваючого навчання ґрунтується на принципах цілеспрямованості (відображають передбачувані, плановані результати свідомо організованої діяльності), бінарності (складається з діяльності викладача й учнів) та проблемності (визначають рівень складності матеріалу і труднощі в його засвоєнні).\nЇї складають показовий (показове викладання), діалогічний (діалогічне викладання), евристичний (евристична бесіда), дослідницький (дослідницькі завдання), програмований (програмовані завдання) методи.\nПоказовий метод викладання. Це спосіб взаємодії викладача й учнів на основі створення інформаційно-пізнавальної суперечності між раніше засвоєними знаннями та новими фактами, законами, правилами і положеннями з метою пояснення учням суті нових понять і формування уявлення про логіку вирішення наукової проблеми.\nВикладач пояснює навчальний матеріал, формулює проблему, що виникла в історії науки, способи її вирішення вченими. Учні залучаються до активної репродуктивної діяльності, спостерігають, слухають, осмислюють логіку наукового дослідження, беруть участь у доведенні гіпотези, перевірці правильності вирішення навчальної проблеми. При цьому педагог формує низький (виконавчо-інструктивний) рівень проблемності, властивий діяльності за інструкцією (як діяти в конкретній ситуації), розкриває логіку вирішення навчальної проблеми.\nЦей метод використовують за невідповідності між раніше засвоєними учнями знаннями і необхідними їм для вирішення навчальної проблеми.\nДіалогічний метод. Виявляє себе у взаємодії викладача й учнів на основі створення інформаційно-пізнавальної суперечності між раніше засвоєними знаннями та новими практичними умовами їх використання з метою спонукання учнів до участі в постановці, вирішенні проблем, засвоєнні нових понять та способів дії.\nВиклад навчального матеріалу відбувається у формі бесіди-повідомлення. Вказуючи на суперечності між фактами, явищами, викладач створює проблемні ситуації, спонукаючи учнів до участі в постановці проблеми, висуненні припущень, доведенні гіпотези.\nСутність діалогічного методу навчання полягає у створенні другого типу проблемної ситуації (рідше — першого типу) — суперечності між раніше засвоєними знаннями та новими практичними умовами їх використання. Цей метод є “перехідним” від методів викладання навчального матеріалу до методів організації самостійної пізнавальної діяльності учнів. При його застосуванні формують середній (виконавчо-дослідницький) рівень проблемності, характерний для діяльності з використанням дослідницьких і виконавчих процедур, необхідних для практичних робіт.\nЕвристичний метод. Полягає у взаємодії викладача й учнів на основі створення інформаційно-пізнавальної суперечності між теоретично можливим способом вирішення проблеми і неможливістю застосувати його практично, з метою організації самостійної роботи учнів щодо засвоєння частини програми за допомогою проблемно-пізнавальних завдань.\nВикладач, визначивши обсяг, рівень складності навчального матеріалу, викладає його матеріал у формі евристичної бесіди, дискусії чи дидактичної гри, поєднуючи часткове пояснення нового матеріалу з постановкою проблемних питань, пізнавальних завдань чи експерименту. Це спонукає учнів до самостійної пошукової діяльності, оволодіння прийомами активного мовленнєвого спілкування, постановки й вирішення навчальних проблем.\nВажливо при цьому пояснити матеріал, який учні не можуть засвоїти самостійно, формуючи високий (дослідницько-логічний) рівень проблемності, властивий діяльності в новій ситуації, коли алгоритм дії невідомий. У такій діяльності мають переважати логічні процедури аналізу, порівняння, узагальнення.\nСутність евристичного методу навчання полягає у створенні третього типу проблемних ситуацій (рідше — другого) — суперечності між теоретично можливим способом вирішення проблеми і практичною його нездійсненністю. Його використовують у випадку значного обсягу в учнів опорних знань та вмінь, необхідних для вирішення навчальної проблеми.\nДослідницький метод. Реалізується через взаємодію викладача й учнів на основі створення інформаційно-пізнавальної суперечності між теоретично можливим способом вирішення проблеми і неможливістю застосувати його практично з метою самостійного засвоєння учнями нових понять, способів інтелектуальних і практичних дій.\nВикладач разом з учнями створює проблемну ситуацію, спонукає їх до самостійної практичної роботи зі збирання та систематизації фактів (фактичний матеріал учні добирають з книг або експерименту), пошукової діяльності (аналізу фактів, постановку проблеми і її вирішення), організовує творчу, самостійну роботу, дає проблемні завдання із зазначенням мети роботи (проблемні ситуації виникають під час виконання навчальних завдань, що мають не тільки теоретичне, але й практичне значення). При цьому формується високий (дослідницько-евристичний) рівень проблемності, властивий для діяльності в новій ситуації, алгоритм якої невідомий (у діяльності переважають евристичні процедури, пов'язані з висуненням гіпотез, пошуком та використанням аналогії у розміркуваннях).\nПрограмований метод. Стрижнем його є взаємодія викладача й учнів на основі створення інформаційно-пізнавальної суперечності між практично досягнутим результатом і нестачею в учнів знань для його теоретичного обґрунтування шляхом поетапного поділу навчального матеріалу на питання, задачі й завдання та організації самостійного вивчення нового (або повторення раніше вивченого) матеріалу частинами\nВикладач створює проблемну ситуацію на основі постановки запитань і проблемних завдань. Шляхом поетапного роздріблення навчального матеріалу з постановкою до кожної його частини питань і завдань він спонукає учнів до самостійної теоретичної роботи з визначення алгоритму пошуку вирішення проблеми, активної участі у створенні проблемної ситуації, висунення припущень, доведення гіпотези і перевірки правильності її вирішення.\nСутність програмованого методу полягає у створенні четвертого типу проблемних ситуацій (рідше — третього) — суперечності між практично досягнутим результатом і нестачею в учнів знань для його теоретичного обґрунтування. Використовують його за значної відповідності між раніше засвоєними знаннями та вміннями учнів і тими, які необхідні їм для вирішення проблеми.\nСпособи та умови застосування методів\nДидактична мета — очікуваний, раніше запланований викладачем результат навчальної діяльності, спрямований на поліпшення засвоєння учнями знань, набуття вмінь та навичок.\nЧотири рівні засвоєння навчального матеріалу, які відображають психологічну послідовність процесу засвоєння;\n1. Запам'ятовування навчального матеріалу. На цьому рівні учень пізнає об'єкт за його істотними ознаками;\n3. Практичне застосування навчального матеріалу. Його характеризує вміння учнів практично використовувати засвоєне при вирішенні завдань;\n4. Рівень творчого перенесення знань. Учень вільно оперує вивченим матеріалом, уміє свідомо та швидко трансформувати його у нових умовах.\nЗасвоєнню учнями навчального матеріалу сприяють :\nна першому рівні методи показового та діалогічного викладання (уроки засвоєння нових знань),\nна другому — методи діалогічного викладання та евристичної бесіди (уроки засвоєння вмінь та навичок).\nна третьому рівні буде ефективним за використання методів евристичної бесіди та дослідницьких завдань (уроки застосування знань, умінь і навичок),\nна четвертому — методів дослідницьких та програмованих завдань (уроки узагальнення та систематизації або контролю і корекції знань).\nОбрати найефективніший метод на підставі лише дидактичної мети неможливо, тому що за однієї й тієї ж мети занять, але за різного змісту навчального матеріалуможна використовувати різні методи.\nЗміст його містить основну-інформацію, призначену перетворитися на знання, та допоміжну, яка допомагає в засвоєнні основної інформації.\nРепродуктивні методи (показовий та програмований), які забезпечують незначний рівень пізнавальної самостійності учнів, застосовують, якщо зміст навчального матеріалу характеризується допоміжним значенням понять, які вивчаються; недостатнім коефіцієнтом відношення опорних і нових знань:низьким ступенем узагальнення нових та опорних знань; великою кількістю фактичного матеріалу.\nПродуктивні методи (діалогічний, евристичний та дослідницький), за використання яких рівень пізнавальної самостійності учнів значно зростає, використовуються якщо зміст навчального матеріалу характеризується важливістю елемента, що вивчається; високим коефіцієнтом відношення опорних і нових знань:високим ступенем узагальнення нових та опорних знань; малою кількістю фактичного матеріалу.\nЯкщо використання репродуктивних та продуктивних методів проблемно-розвиваючого навчання залежить від змісту навчального матеріалу, то при виборі методів викладання та навчального рівня проблемності викладач орієнтується на пізнавальні можливості учнів, наявність засобів навчання, рівень власної педагогічної майстерності.\nПри використанні методу проблемно-розвиваючого навчання, відповідно до пізнавальних можливостей учнів, їх готовності до роботи за цим методом, враховують: попередню теоретичну та практичну підготовку; підготовленість до проблемно-пошукової діяльності (самостійність мислення, вміння визначити головне в матеріалі, вміння вести індивідуальний пошук); підготовку до самостійної, роботи (вміння планувати навчальну роботу, здійснювати її в належному темпі, здатність до самоконтролю).\nВибір та застосування методу залежить від пізнавальних можливостей учнів, які самі визначають рівень трудності проблемного завдання. Відомо, що не дуже легке і не дуже важке проблемне завдання не викликає в учнів мотивації до вирішення навчальної проблеми. У зв'язку з цим необхідно обрати такий метод навчання, який забезпечив би оптимальний рівень трудності проблемного завдання.\nРівень трудності навчальних завдань передбачає зіставлення нового матеріалу з раніше вивченим та пізнавальними можливостями учнів. Тобто, трудність є співвідношенням між об'єктивною мірою складності навчального завдання і пізнавальними можливостями учнів. Поняття “складність” характеризує властивості завдання (Їх змістовий склад), а “трудність”, крім складності навчального матеріалу, охоплює і пізнавальні (суб'єктивні) можливості учня.\nПоняття “проблемність” і “рівень проблемності” навчальних завдань є суб'єктивними параметрами трудності у засвоєнні матеріалу. Проблемність пов'язана з результатом мисленої взаємодії суб'єкта (учня) з об'єктом (навчальним матеріалом) пізнання. Проблемна ситуація характеризує специфічний стан інтелектуального суб'єкта, якому недостатньо знань та вмінь для вирішення проблеми. Рівень проблемності виражає ступінь невідповідності між наявними знаннями, вміннями, розумовими здібностями учня і необхідними для вирішення навчальної проблеми.\nОтже, рівень трудності проблемного завдання визначається відношенням рівня його складності до рівня проблемності. Він виникає, коли навчальний матеріал, викладений учителем за допомогою методу проблемно-розвиваючого навчання, не відповідає підготовці учнів. Тому необхідно стежити, щоб завдання перебувало в “діапазоні проблемності” учня, тоді він зможе у процесі напруженої розумової діяльності вирішити проблемне завдання і засвоїти нові знання.\nЗа значних прогалин в опорних знаннях та вміннях, непідготовленості учнів до проблемно-пошукової діяльності та до самостійної роботи використовують показовий метод, орієнтований на низький рівень трудності проблемного завдання, який потребує осмислення навчального матеріалу, мисленого співвідношення вивченого раніше матеріалу з новим, доведення гіпотези та перевірки правильності вирішення проблеми.\nЗа незначних прогалин в опорних знаннях та вміннях, певної підготовленості до проблемно-пошукової діяльності й самостійної роботи вдаються до діалогічного методу, орієнтованого на середній рівень трудності проблемного завдання. Він потребує осмислення навчального матеріалу, виконання практичної роботи (спільно з викладачем), доведення гіпотези та самостійної перевірки правильності вирішення проблеми.\nДостатній обсяг знань і вмінь, підготовленість учнів до проблемно-пошукової діяльності й самостійної роботи дає змогу використати евристичний метод, орієнтований на високий рівень трудності проблемного завдання. Він потребує осмислення навчального матеріалу, активності при аналізі проблемної ситуації, висуненні припущень, самостійного доведення гіпотези та перевірки правильності вирішення проблеми.\nЩодо учнів, які мають високі опорні знання та вміння, підготовлені до проблемно-пошукової діяльності і самостійної роботи, застосовують дослідницький метод орієнтований на дуже високий рівень трудності проблемного завдання, що потребує від них пошуку невідомого алгоритму, активної участі в аналізі проблемної ситуації самостійного висунення припущень, доведення гіпотези та перевірки правильності вирішення проблеми.\nОсновні труднощі при плануванні та використанні методів проблемно-розвиваючого навчання полягають у розробці дидактичного матеріалу (проблемних задач і задань) використанні засобів наочності, технічних засобів навчання.\nДля того щоб проблемна ситуація була усвідомлена учнями, підштовхнула їх до розумової діяльності та переросла в проблему, часто необхідно “побачити” її, тобто необхідна візуалізація проблемної ситуації. Особливо це актуально при вивченні природничих дисциплін (фізики біологи та ін.), де порівняння та зіставлення багатьох суперечливих фактів і явищ потребують не тільки слухового, але й зорового сприйняття.\nПри створенні проблемних ситуацій часто вдаються до екранно-звукових засобів навчання. Однак їх використання не вичерпує проблем інтенсифікації та оптимізації процесу проблемно-розвиваючого навчання. Тому при створенні проблемних ситуацій необхідно використовувати їх комплексно.\nДля створення проблемних ситуацій:\nпершого типу найкраще використовувати навчальні відеофільми та діапозитиви,\nдругого — навчальні програми і транспаранти,\nтретього й четвертого - навчальні програми і навчальні відеофільми.\nПедагогічній практиці відомі понад 30 конкретних форм навчання.\nЗагальноприйнятими формами організації навчальної роботи є колективна — уроки у школі, лекції та семінарські заняття у вузі, екскурсії, факультативні заняття тощо та індивідуальна — самостійна робота, дипломні та курсові проекти тощо, які суттєво відрізняються за ступенем: самостійності пізнавальної діяльності учнів і ступенем керівництва навчальною діяльністю з боку викладача.\n. За первіснообщинного ладу навчання було практично-догматичним. Діти засвоювали виробничий і моральний досвід у процесі спільної праці та повсякденного спілкування з дорослими. Навчальна робота з ними була індивідуальною, потім індивідуально-груповою.\nІндивідуально-групова форма навчання. Згідно з нею учитель займається з групою дітей (10—15 осіб), навчальна робота має індивідуальний характер, оскільки діти різного віку неоднаково підготовлені. Діти приходять на заняття в різний час. Учитель по черзі опитує кожного учня, пояснює новий матеріал, дає індивідуальні завдання.\nКласно-урочна форма навчання. За феодального ладу розвиток виробництва і підвищення ролі духовного життя в суспільстві сприяли виникненню форм масового навчання дітей. Однією з перших було групове (колективне) навчання у братських школах Білорусі та України (XVI ст.). Воно започаткувало класно-урочну форму навчальної роботи, теоретично обґрунтовану в праці Я.А. Коменського “Велика дидактика”. Як система, що забезпечує масовість навчання, за якої можна “усіх навчати всьому”, вона існує понад три століття, переважає і тепер.\nСутність її полягає в тому, що учнів одного віку розподіляють на класи, заняття з ними проводять поурочне за наперед складеним розкладом. Усі учні працюють над засвоєнням одного й того ж матеріалу.\nКласно-урочна система використовується в багатьох країнах (зокрема, в Україні), має багато позитивних особливостей: ґрунтується на закономірностях процесу засвоєння навчального матеріалу, передбачає засвоєння нового матеріалу в невеликих обсягах, планомірно і послідовно, з чергуванням різних видів розумової та фізичної діяльності. Вона забезпечує єдність системи навчання в масштабі всієї країни, що полегшує планування і складання програм з навчальних предметів. Її використання полегшує виховання в учнів почуття колективізму, дає .змогу використовувати фронтальні форми роботи з усім класом.\nМає вона й серйозні недоліки, оскільки орієнтована у процесі навчання на середнього учня, допускає необхідність залишати учнів на повторний курс, якщо вони не засвоїли один чи два предмети. Не дає їм можливості на індивідуальний підхід до учнів, достроково освоїти про\nУ сучасній дидактиці існують різні класифікації уроків, залежно від взятих за основу ознак.\nЗа способами їх проведення виділяють:\nурок самостійної роботи учнів у класі,\nурок лабораторної роботи,\nза загальнопедагогічною метою організації занять: урок вивчення нового матеріалу;\nконтролю та корекції знань,\nЗалежно від дидактичної мети:\nспеціалізований урок (переважає одна мета),\nкомбінований (дві або більше рівнозначні мети).\nРізновидами спеціалізованого уроку є:\nурок засвоєння умінь та навичок;\nурок застосування знань, умінь та навичок;\nурок контролю та корекції знань, умінь та навичок; урок узагальнення та систематизації знань.\n5. Актуалізація опорних знань. Покликана забезпечити узгодження між викладеною вчителем інформацією та сприйняттям, засвоєнням, осмисленням її учнями. Щоб пояснення було зрозумілим, учням необхідно нагадати попередній вивчений матеріал, на базі якого засвоюватимуться нові знання.\n7. Діагностика правильності засвоєння учнями знань. Допомагає викладачеві, учням з'ясувати причину нерозуміння певного елемента змісту, невміння чи помилковості виконання інтелектуальної або практичної дії. Вона може бути здійснена за допомогою серії оперативних короткочасних контрольних робіт (письмових, графічних, практичних), усних фронтальних опитувань. За допомогою комп'ютерної техніки діагностика може бути здійснена особливо оперативно. Результати її відкривають для викладача чітку картину диференційованості учнів за рівнем засвоєння навчального матеріалу.\n8. Закріплення нового матеріалу. Здійснюється за допомогою вибіркового фронтального опитування учнів або за допомогою невеликої самостійної роботи. Для цього викладач повинен підібрати питання, завдання, які сприятимуть приєднанню нових знань до системи засвоєних раніше знань, умінь та навичок.\n10. Повідомлення домашнього завдання. Містить пояснення щодо змісту завдання, методики його виконання, передбачає його запис на дошці, а учнями — в щоденник.\nТип уроку визначає особливості його структури (наявність, послідовність і взаємозв'язок елементів). Одні уроки охоплюють усі елементи структури, інші — тільки деякі.\nУрок засвоєння нових знань. Засвоєння знань передбачає їх сприймання, усвідомлення, осмислення внутрішніх зв'язків і залежностей в предметах та явищах, запам'ятовування, узагальнення і систематизацію. Успішність засвоєння знань залежать від мети і мотивів. З урахуванням цього урок такого типу містить елементи: перевірка домашнього завдання, актуалізація та корекція опорних знань; повідомлення учням теми, мети й завдання уроку; мотивація учіння; сприймання й усвідомлення учнями матеріалу, осмислення зв'язків і залежностей між його елементами; узагальнення і систематизація знань; підсумки уроку; повідомлення домашнього завдання.\nУрок формування умінь і навичок. В основу формування структури такого уроку покладено дидактичну систему вправ і завдань, їх послідовність, яка сприяє досягненню освітньої мети. Згідно з логікою процесу засвоєння умінь і навичок урок передбачає: перевірку домашнього завдання, актуалізацію і корекцію опорних знань, умінь і навичок; повідомлення учням теми, мети і завдань уроку і мотивацію учіння; вивчення нового матеріалу (вступні, мотиваційні і пізнавальні вправи); первинне застосування нових знань (пробні вправи); самостійне застосування учнями знань у стандартних ситуаціях (тренувальні вправи за зразком, інструкцією, завданням); творче перенесення знань і навичок у нові ситуації (творчі вправи), підсумки уроку і повідомлення домашнього завдання.\nУрок перевірки і корекції знань, умінь і навичок. Залежно від мети перевірки, змісту навчального матеріалу, методів і засобів контролю (диктанти, твори, розв'язування задач тощо) уроки цього типу мають різну структуру. Передбачає перевірку знань, вмінь і навичок різних рівнів — від виявлення знання учнями фактичного матеріалу, формулювання понять для розкриття системи знань, до творчого застосування їх в нестандартних умовах. За такого підходу структура уроку містить: повідомлення теми, мети і завдання уроку, мотивацію учіння; перевірку знання учнями фактичного матеріалу й основних понять; перевірку глибини осмислення учнями знань і ступеня їх узагальнення; застосування учнями знань у стандартних і змінених умовах; перевірку, аналіз і оцінювання виконаних робіт; підсумки уроку і повідомлення домашнього завдання.\n1. Уроки змістовної спрямованості. Їх основним компонентом є взаємини між учнями, засновані на змісті програмного матеріалу — уроки-семінари, уроки-конференції, уроки-лекції;\n2. Уроки на інтегративній основі (уроки-комплекси, уроки панорами). Їм властиве викладання матеріалу кількох тем блоками, розгляд об'єктів, явищ в їх цілісності та єдності. Проводять такий урок кілька вчителів, один з яких ведучий. Поєднують різні предмети: історію та музику, географію та іноземну мову тощо.\n4. Уроки-змагання (уроки-КВК, уроки-аукціони, уроки-турніри, уроки-вікторини, уроки-конкурси). Передбачають поділ дітей на групи, які змагаються між собою, створення експертної групи, проведення різноманітних конкурсів, оцінювання їх результатів, нарахування певної кількості балів за правильність і повноту відповідей.\n5. Уроки суспільного огляду знань (уроки-творчі звіти, уроки-заліки, уроки-експромтекзамени, уроки-консультації, уроки-взаємонавчання, уроки-консиліуми). Особливості цих уроків полягають в опрацюванні найскладніших розділів навчальної програми, відсутності суб'єктивізму при оцінюванні (експертами виступають учні, дорослі, батьки). Вони спонукають до активної самостійної пізнавальної діяльності, вивчення додаткової літератури. Проводять їх наприкінці чверті, семестру, року.\n6. Уроки комунікативної спрямованості (уроки-усні журнали, уроки-діалоги, уроки-роздуми, уроки-диспути, уроки-прес-конференції, уроки-репортажі, уроки-панорами, уроки-протиріччя; уроки-парадокси). Передбачають використання максимально різноманітних мовних засобів, самостійне опрацювання матеріалу, підготовку доповідей, виступи перед аудиторією, обговорення, критику або доповнення опонентів. Сприяють розвитку комунікативних умінь, навичок самостійної роботи. Підготовка доповідей розвиває мислення, пробуджує інтерес, перетворює малоцікаве повторення на захоплююче зіставлення точок зору.\n7. Уроки театралізовані (уроки-спектаклі, уроки-концерти, кіно-уроки, дидактичний театр). Проводять їх у межах діючих програм і передбаченого навчальним планом часу, викликають емоції, збуджують інтерес до навчання, спираючись переважно на образне мислення, фантазію, уяву учнів.\n8. Уроки-подорожування, уроки-дослідження (уроки-пошуки, уроки-розвідки, уроки-лабораторні дослідження, уроки-заочні подорожування, уроки-експедиційні дослідження, уроки-наукові дослідження). Зацікавлюють дітей, чиї інтереси мають романтичну, фантастичну спрямованість. Пов'язані з виконанням ролей, відповідним оформленням, умовами проведення, витівками.\n10. Уроки-ділові, рольові ігри (уроки-суди, уроки-захисти дисертацій, уроки — “Слідство ведуть знавці”, уроки-імпровізації, уроки-імітації). Передбачають виконання ролей за певним сценарієм, імітацію різнопланової діяльності, життєвих явищ. Особливо цінною є навчальна гра для школярів молодших класів, у яких конкретне образне мислення переважає над абстрактним. Проте деякі вчені вважають, що навчальні ігри дегуманізуюче впливають на учнів, оскільки дають можливість маніпулювати життям інших людей без одночасного підкорення системі стимулюючих імпульсів, яка існує в реальному житті. В іграх єдиним стимулюючим началом є боязнь бути низько оціненим товаришами або педагогом. Багато хто з педагогів недооцінює дидактичний ефект навчальних ігор, хоч і визнає їх роль у підтриманні в учнів пізнавального ентузіазму.\n11. Уроки драматизації (драматична гра, драматизація розповіді, імпровізована робота у пантомімі, тіньові п'єси, п'єси з ляльками і маріонетками, усі види непідготовленої драми — діяльність, де неформальна драма створюється самими учасниками гри). Спрямовані на розвиток співробітництва і єдності у навчальній групі. Драматизація е засобом надання навчальному матеріалу і навчальному процесу емоційності. Забезпечує міжпредметні зв'язки з літератури, історії, предметів естетичного циклу тощо. Проте деякі педагоги застерігають від надмірного захоплення драматизацією, зокрема, при вивченні історії, що може зашкодити серйозному аналізу історичних подій.\n12. Уроки-психотренінги. Спрямовані на розвиток і корекцію дитячої психіки (пізнавальної, емоційно-особистісноЇ сфери), виховання індивідуальності, цілісної та багатогранної особистості. Використовують їх при навчанні дітей різного віку. Психотренінги загострюють сприйняття, поліпшують розумову діяльність. Навчання прийомів самоконтролю, самоорганізації, самодисципліни, розвиток активності сприяють психокорекції особистості.\nПсихокорекція — діяльність, пов'язана з виправленням певної якості, формуванням бажаної поведінки, набуттям умінь та навичок, які б відповідали віковим та ситуативним нормам.\nВправи з психотренінгу спрямовані на розвиток різних сфер психіки: уваги, пам'яті, емоцій, уяви і є способом пізнання власних можливостей та здібностей. Самоперевірка спонукає до самовдосконалення, свідомої праці над своєю волею, характером, виробленням пристойних звичок, набуттям необхідних умінь. Самовиховання відбувається природно і непомітно, тому що відбувається через ігрові інтереси, задоволення. Розумне об'єднання ігрової цікавості та ґрунтовності завдань сприяє активності й уважності дітей.\nПід час проведення уроків-психотренінгів важливо підтримувати в учнів прагнення до пошуку нових і нестандартних рішень, забезпечити емоційну підтримку (“Молодець”, “Як добре в тебе виходить”), переживання успіху. Дітям повинні приносити радість і гра, і спілкування з ровесниками, і пізнання нового.\nПідготовка до нестандартного уроку може здійснюватися за алгоритмом колективної творчої" діяльності: формулювання мети уроку, планування, підготовка, проведення уроку, підсумковий аналіз. Нехтування елементами цієї структури зводить нанівець зусилля педагога. Доцільно розглянути стратегію, тактику організації колективної творчої діяльності учнів на кожному з етапів. Нестандартні уроки руйнують застиглі штампи в організації навчально-виховного процесу в школі, сприяють оптимальному розвитку і вихованню учнів.\nПроведення будь-якого типу уроку передбачає застосування відповідних форм навчальної роботи учнів, кожна з яких має відповідну методику організації. Основними формами роботи на уроці є індивідуальна, фронтально-колективна, групова.\nІндивідуальна робота. Передбачає самостійне виконання учнем навчального завдання на рівні навчальних можливостей (темпу роботи, рівня підготовки). Можлива безпосередня допомога вчителя (допомога й підбадьорювання під час самостійної роботи) і опосередкована (виконання домашнього завдання за рекомендаціями вчителя). Застосовують індивідуальну роботу за програмованого, комп'ютерного навчання, для перевірки знань.\nФронтально-колективна робота. Означає постановку перед класом проблемних питань або пізнавальних завдань, у вирішенні яких беруть участь усі учні: вони пропонують варіанти розв'язання, перевіряють, обґрунтовують, розвивають найбільш вдалі, відкидають неправильні. Вчитель при цьому керує колективним пошуком рішень, спрямовує пізнавальну активність учнів.\nГрупова робота. Полягає у спільних зусиллях учнів щодо вирішення поставлених учителем завдань. Вони здійснюють планування, обговорення і вибір способів вирішення навчально-пізнавальних завдань, взаємоконтроль і взаємооцінку.\nЛанкова форма передбачає організацію навчальної діяльності постійних груп учнів з 4—6 осіб (на чверть або навчальний рік) з однаковою або з різною успішністю. Ефективнішою є група зі змішаним складом учнів (учні з високими, середніми та низькими навчальними можливостями). Вони працюють над єдиним завданням (вчитель пояснює матеріал, у групах здійснюють повторний аналіз за питаннями, запропонованими учителем). Оптимальна тривалість роботи в групах 5—7 хв. для молодших школярів, 10—15 хв. — середніх, 15—20 хв. — старших.\nБригадна форма передбачає формування тимчасових груп учнів для виконання навчальних завдань. Є два різновиди організації їх роботи: кооперативно-гру повий (кожна група виконує частину загального завдання, що доцільно при вивченні великого за обсягом матеріалу), диференційовано груповий (завдання з урахуванням їх складності розподіляють між учнями з різними навчальними можливостями).\nПарна робота полягає в допомозі сильного учня слабшим, у взаємодопомозі. Склад пар визначає вчитель, враховуючи симпатії або можливості учнів. Пари можуть мати постійний (статичні) і змінний склад (динамічні). Головне за парної організації навчальної діяльності — взаємонавчання і взаємоконтроль. Згідно з методикою цієї системи учитель готує картки з диктантом для кожного учня; один учень читає текст, другий пише, потім навпаки; учні обмінюються написаним і перевіряють його; той, хто допустив помилки, робить усний розбір під контролем партнера; потім партнери змінюються і все починається спочатку, але з іншими текстами.\nГрупову навчальну роботу застосовують при виконанні лабораторних і практичних робіт, на навчально-дослідних ділянках, на уроках з основ наук — під час засвоєння, повторення, застосування, узагальнення і систематизації знань.\nТипова структура групового заняття: перевірка домашнього завдання, підготовка до групової роботи (інструктаж учнів про послідовність дій, роздача карток з однаковими або диференційованими завданнями, створення проблемної ситуації, постановка проблеми), ознайомлення із завданням, обговорення і складання плану виконання завдання, звіт про виконану роботу.


Утеплена силова броня T-51b | Вікі Fallout | Fandom\nУнікальна силова броня Fallout 3, Унікальна броня та одяг Operation: Anchorage, Вирізаний контент Operation: Anchorage\nУтеплена силова броня T-51b\nСилова броня T-51b з'являється і в інших іграх.\nУнікальна броня Operation: Anchorage\n+25 Опір радіації\nОперація Анкоридж (квест)\nУтеплений силовий шолом T-51b\n+1 ХАР, +8 Опір радіації\nКонтрольний постріл (баг)\nУтеплена силова броня T-51b (англ. Winterized T-51b power armor) 'Утеплений силовий шолом T-51b (англ. Winterized T-51b power helmet) — унікальний силовий комплект Operation: Anchorage, додатку до Fallout 3.\nУтеплена броня виглядає точно так само, як звичайна Силова броня T-51b, за винятком колірної гами (зимовий варіант повністю сірий, без зелених вставок) та емблеми збройних сил США — зірки в колі на плечах (у звичайного варіанту емблем немає). Ефекти ідентичні за винятком HP і СУ. Якщо СУ у зимовій версії нижче (45 замість 50), то HP рекордно високий (9,992,000 замість 2000).\nУтеплений шолом за зовнішнім виглядом абсолютно ідентичний звичайному силового шолома Т-51b, але має сіре забарвлення і неймовірно високий показник HP (999,100), найвищий для головного убору.\nТаким чином, спільний показник HP броні і шолома складає 10,991,100 Швидше за все, це недоробка розробників, тому що в ігрових файлах є більш «адекватна» версія. Розробники ж просто перенесли броню з симулятора (в симуляторі у всіх предметів дуже високий HP) на військовий склад Ізгоїв, мабуть забувши про наявний «адекватний» варіант шолома і броні.\nІ шолом і броню можна отримати тільки одним шляхом — пройти основні завдання в симуляції «Операція: Анкоридж». По виходу з симуляції відкривається склад ВСС на аванпосте Ізгоїв, де і знаходиться броня і шолом, у віртуальній реальності отримати цю броню не можна.\nУтеплена силова броня T-51b і Утеплений силовий шолом T-51b з'являються тільки у доповненні до Fallout 3 — Operation: Anchorage.\nЗ-за високої HP лагодити цю броню практично не потрібно.\nЯкщо узятий і не завершений квест «Контрольний постріл», то після отримання зимового варіанту броні квест буде завершено, наче гравець взяв звичайну броню з форту Костянтин собі. Це пояснюється тим, що до зимової броні прив'язаний той же скрипт, який відповідає за одержання звичайної.\nШолом використовує в Піп-бій іконку силовий броні, а не шолома.\nУтеплена силова броня T-51b, як і звичайна силова броня T-51b не впливає на основні характеристики персонажа.\nармії США у силовий броні і з мініганом на Алясці">\nЗброю Гвинтівка Гауса · Гвинтівка Гауса (бета) вирізано · Димова гранатавирізано\nОтримано з https://fallout.fandom.com/uk/wiki/%D0%A3%D1%82%D0%B5%D0%BF%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%B0_%D1%81%D0%B8%D0%BB%D0%BE%D0%B2%D0%B0_%D0%B1%D1%80%D0%BE%D0%BD%D1%8F_T-51b?oldid=99614


Прихильниця подарувала Вітасу рояль » Сайт фанатов творчества Павла Кашина\nНеофициальный сайт Павла Кашина » p-kashin » Прихильниця подарувала Вітасу рояль\np-kashin → Прихильниця подарувала Вітасу рояль\nПрезент вмістився у дорожню сумку, оскільки зроблений з плиток молочного та чорного шоколаду.\nДва роки Вітас не приїжджав до Уфи з концертами - шанувальники, мабуть, неабияк скучили і на концерті в "Колізею" завалили артиста букетами. 5 разів артиста викликали на "біс", і до відмови заповнений зал оплесками підтримував кожну пісню Вітаса.\n"Народний артист Китаю" - як представляли співака зі сцени, цього разу, нарешті, продемонстрував, чим він так зачарував мешканців Піднебесної. Співав навіть російські народні пісні в оригінальній обробці, демонструючи можливості свого унікального голосу. Народ кричав: "Браво!" і намагався підспівувати знайомим мелодіям. Правда, традиційної автограф-сесії, яку артист зазвичай влаштовує по завершенню концерту, на цей раз не було. Вітас поспішав на вечерю. Хоча для однієї прихильниці таки зробив виняток. 22-річна Юлія Гіндулліна подарувала співакові ... рояль! Правда, вельми мініатюрний, і, до того ж, солодкий.\n- На його виготовлення пішло 120 плиток шоколаду, - розповіла віддана прихильниця Юлія. - На ніжки інструменту пішли баночки з-під йогурту, а ось ця деталь, яка утримує кришку рояля, взагалі паличка для суші.\nЯк зізналася дівчина, Вітас - її улюблений виконавець і вона не пропускає жодного його концерту.\n- Я вже 13 років стежу за його творчістю, для мене він єдиний і неповторний, - каже Юлія, - Я завжди купую квитки в перший ряд, але такий подарунок вирішила зробити вперше. Сподіваюся, йому сподобається. Бачите на пюпітрі ноти? Це "Симфонія No. 2" - моя улюблена композиція.\nСпівака презент дуже вразив. Він закрився з дівчиною в гримерці, сховавши віддану прихильницю від преси, і про щось з нею там розмовляв. На прощання попозував з відданою шанувальницею.шаблоны для dleскачать фильмы


Розпочалася програма “12 місяців стійкості” – Фундація Суспільність\n6 березня відбувся перший захід програми “12 місяців стійкості”. Метою проєкту є започаткування традиції створення груп взаємодопомоги для журналістів в Україні, яка, сподіваємось, дасть орієнтири і допоможе здобути це зовнішнє джерело стійкості.\nОдна з характеристик груп рівних – залучення до самостійного навчання. Тож ми пропонуємо учасникам відразу перейти у практичну площину і більше зануритись у тему груп рівних – дослідити подібний досвід в Україні чи закордоном у знайомий для журналістів спосіб – підготувавши публікацію.\nПершою гостею програми стала Валентина Паробій, президентка Української асоціації когнітивно-поведінкової терапії, супервізорка, акредитована Європейською асоціацією КПТ, яка поділилась своїм досвідом участі у групі рівних, а також розповіла про цінність джерела зовнішньої підтримки для професійного розвитку загалом і персональної психологічної стійкості журналіста зокрема.\nНагадаємо, що програма “12 місяців стійкості” створена для журналістів і триватиме до червня, а її учасники покроково будуть створювати і розвивати свої групи рівних серед журналістів.\nПрограма здійснюється за підтримки Міжнародного Фонду «Відродження» та Європейського Союзу в рамках гуманітарної ініціативи «Людяність і взаємодопомога»\nTagged with: Валентина Паробій


Річниця нападу на Гандзюк Активісти проводять в Херсоні акцію протесту\nРічниця нападу на Гандзюк. Активісти проводять у Херсоні акцію протесту\n14:07, 31 липня 2019\n31 липня 2018 року активістку, в. о. керуючого справами виконкому Херсонської міськради Катерину Гандзюк облили сірчаною кислотою біля під’їзду її будинку в Херсоні. Опіками було уражено 40% тіла.\n«Рік нам обіцяють покарати винних. Справою займалося і МВС, і СБУ, її брав під особистий контроль генпрокурор. Але поки що це залишилось лише на рівні обіцянок», — йдеться в дописі на сторінці «Хто замовив вбивство Каті Гандзюк?» у Facebook.\nАктивісти наголошують на незадовільному ході ведення справи. Підкреслюється, що виконавці вбивства отримали малі вироки за свідчення проти замовників.\n«Ми починаємо», — написала журналістка і волонтер Ольга Решетилова. Вона нині перебуває в Херсоні.\nТакож у Херсоні нині перебуває адвокат та друг убитої Катерини Гандзюк Масі Найєм.\n«У Херсоні головне управління Національної поліції України в Херсонській області знаходиться за вулицею Катерини Гандзюк, будинок 4. В річницю нападу на Катю невідомі встановили відповідну табличку», — написав Найєм.\nДо головного управління Нацполіції Херсонщини прийшли активісти, друзі Катерини Гандзюк та її батько Віктор Гандзюк, вони вимагали справедливого розслідування справи. Однак до них ніхто не вийшов.\n«Зло не покаране, вбивці-виконавці отримали мінімальні терміни, посередники та замовники на волі. Вони живуть, вони ходять по цьому місту, вони бачать це небо, вони милуються цим сонцем, вони люблять свої сімʼї, але Каті немає, Катя мертва...», — говорить батько вбитої активістки Віктор Гандзюк.\n«Ми боролися, боремося і будемо боротися до того часу, поки всі винні в убивстві Каті не будуть покарані», — сказав Віктор Гандзюк.\nПісля акції під головним управлінням Нацполіції Херсонської області усі поїхали до будинків підозрюваних у справі про вбивство активістки Катерини Гандзюк — колишнього заступника голови Херсонської обласної державної адміністрації Євгена Рищука та Ігоря Павловського.\nПро річницю нападу на Катерину Гандзюк згадали у посольстві США в Україні. Відповідну заяву опубліковано у Facebook.\n«Сьогодні ми з сумом відзначаємо річницю нападу на громадську активістку Катерину Гандзюк, яка безстрашно боролася проти корупції за демократичну Україну. Ми солідарні з народом України, що вимагає правосуддя для Гандзюк та її родини», — йдеться в заяві.\nГромадська активістка Катерина Гандзюк померла у київській лікарні 4 листопада 2018 року після того, як трьома місяцями раніше в Херсоні невідомий облив її сірчаною кислотою. За підозрою в участі або співучасті в замаху на вбивство Гандзюк було затримано шістьох осіб. У серпні з-під варти звільнили одного з підозрюваних.\nУ справі про вбивство Гандзюк фігурують раніше судимий Олексій Левін, голова Херсонської облради Владислав Мангер і колишній помічник народного депутата від БПП Миколи Паламарчука Ігор Павловський. Також громадські активісти вважають, що до вбивства Гандзюк причетні колишній глава Херсонської облдержадміністрації Андрій Гордєєв та колишній заступник глави ОДА Євген Рищук.\n19 червня Віктор Гандзюк на своїй сторінці у Facebook оприлюднив відкритого листа, в якому попросив Зеленського про конфіденційну зустріч з ним та активістами руху «Хто замовив Катю Гандзюк?» Президент Володимир Зеленський відповів на відкритий лист батька вбитої активістки та погодився зустрітися.


Розпочати бізнес в Інтернеті не складно та недорого, - експерти - 24 Канал\nРозпочати бізнес в Інтернеті не складно та недорого, - експерти\nНова тема 19:15, 3 листопада 2014 1 787 Читать новость на русском\nМалий та середній бізнес іде в Інтернет. Сьогодні вже третина українців замовляє послуги або купує товари завдяки всесвітній мережі. Не відставати намагаються і підприємці. Вони активно створюють сайти та інтернет-магазини. Для того, щоб розпочати бізнес в мережі, не потрібно особливих знань та великого стартового капіталу, кажуть експерти.\nЄ такий міф, що потрібно мати спеціальну ІТ-освіту або бути програмістом. Насправді, це давно вже не так. Існує багато рішень, які дозволяють вести бізнес в Інтернеті без особливих знань. Втім, потрібно розуміти, перед тим, як почати бізнес в Інтернеті, чим буде займатися підприємець, де він братиме товари, як він здійснюватиме доставку. Тож, володіючи сумою до 10 тис. гривень, можливо розпочати бізнес в Інтернеті, - розповів Денис Горовий, директор з розвитку бізнесу Prom.ua.\nНайпростішим способом є створення сайту на вже існуючому торговельному інтернет-майданчику. Всього за кілька хвилин, заповнивши форму реєстрації та повідомивши дані про товари і послуги та свою компанію, отримуєте повноцінний інтернет-магазин з широкими функціональними можливостями.\nНаприклад, торік обсяг замовлень через корзину в інтернет-магазинах, створених на Prom.ua, перевищив 1,2 млрд. гривень. За перші півроку 2014 р. обсяг товарів, реалізованих на Prom.ua, склав 932 млн. гривень. На кінець червня 2014 р. через Prom.ua інтернет-підприємці отримували від покупців і обробляли більше 252 тис. замовлень і 1 млн. дзвінків на місяць.\nЗа словами керівника відділу з розвитку продуктів Prom.ua Івана Портного, торгові майданчики мають низку переваг.\nВам не потрібно знати безліч технічних нюансів — де буде знаходитися ваш сайт, на яких серверах він перебуватиме, чи буде він доступний в годину пік, чи не буде, це все роблять наші фахівці. Якщо говорити про просування — те ж саме. У торгових майданчиках працює велика команда для того, щоб просувати цілісно весь майданчик і відповідно ваш бізнес також. Тому ви отримуєте, по суті, весь бізнес в упаковці, - відзначив Іван Портний.\nОнлайн-торгівля має значний потенціал. За прогнозами фахівців, її обсяги можуть зрости в 10-20 разів за найближчих п'ять років.


Дубль краснодарців Классона допоміг Швеції зробити камбек в Португалії | ТрансферМаркет - футбольні трансфери\nЗбірна Португалії в суботу розгромила Угорщину і продовжила погоню за Швейцарією в своїй відбірковій групі до Мундіалю. Так що команда Фернанду Сантуша підходила до товариського матчу зі Швецією в хорошому настрої. Шведи нині вчаться грати без Златана Ібрагімовича, і це непогано виходить у колективу Янне Андерссона. У відборі на чемпіонат світу “тре крунур” йдуть другими, поступившись лише збірній Франції.\nЗбірна Швеції першої загострила гру. В районі одинадцятої хвилини Віктор Классон з лінії штрафного майданчика несподівано пробив в правий кут – Карлош Марафону виявився готовий до подібного розвитку подій і зловив м’яч в стрибку. Перший же небезпечний момент збірної Португалії завершився взяттям воріт. Желсон накинув ігровий снаряд у центр штрафного майданчика, де Кріштіану Роналду випередив захисників і завдав акуратний удар в кут!\nШведи почали шукати свого шансу в атаці, маючи намір зрівняти рахунок. В середині першої половини спочатку Классон, а потім Крістоффер Нюман наносили удари по воротах “європейських бразильців”, але в обох випадках б’є трохи не вистачало точності. Рівне як не вистачило точності в одній з атак португальців Кріштіану Роналду – капітан господарів метрів з семи в дотик пробив над поперечиною. На тридцять четвертій хвилині Португалія подвоїла перевагу. Желсон прострілив між двома суперника, Андреас Гранквіст випередив Андре Сілву, але при цьому вразив власні ворота.\nУ дебюті другого тайму збірна Швеції могла скоротити розрив у рахунку. Себастьян Ларссон зі штрафного з двох десятків метрів метил в правий кут, але Карлош Марафону в стрибку відбив м’яч в сторону. Незабаром підопічні Янне Андерссона все ж відсвяткували взяття воріт суперника. Відзначився добре знайомий російським уболівальникам футболіст “Краснодара” Віктор Классон, який був активний з перших хвилин. Нюман справа вивів Классона до воріт, і Віктор в дотик не схибив!\nЗбірна Швеції стала більше часу проводити з м’ячем, але це відбувалося переважно в центральній частині поля. Португальці під час своїх позиційних атак також не поспішали загострювати гру, що негативно впливало на видовищність поєдинку. За п’ятнадцять хвилин до кінця основного часу шведи змогли зрівняти рахунок. Дурмаз від кутового прапорця послав м’яч низом до ближньої штанги, а Классон зіграв на випередження і відправив ігровий снаряд у кут! У компенсований час збірна Швеції змогла вирвати перемогу. Канселье після прострільну передачу зіграв необережно і вразив власні ворота.\nПідсумковий рахунок – 2: 3. Дубль краснодарців Классона допоміг Швеції створити яскравий камбек в гостях у Португалії.


Ситуацію щодо зміни складу засновників СП ТОВ "Світловодськпобут" розглянули в облдержадміністрації\nСьогодні під керівництвом т.в.о. голови обласної державної адміністрації Світлани Лобанової відбулося засідання обласної міжвідомчої комісії з питань захисту прав інвесторів, протидії незаконному поглинанню та захопленню підприємств, на якому розглянули звернення виконавчого комітету Світловодської міської ради про рейдерське захоплення СП ТОВ "Світловодськпобут".\nНа початку засідання посадовець зазначила, що відповідне звернення надійшло до обласної державної адміністрації 9 серпня 2019 року. У листі повідомлялося, що 19 липня цього року державним реєстратором відокремленого підрозділу Новгородківської селищної ради проведено реєстраційну дію щодо СП ТОВ "Світловодськпобут" в частині зміни складу засновників. Внаслідок вчинених реєстратором дій, одноособовим власником підприємства із статутним внеском 7,8 млн.грн. став Яременко Олександр Сергійович. Таким чином, Світловодську міську раду, яка мала частку в статутному капіталі 50 %, виключено зі складу засновників СП ТОВ "Світловодськпобут". Відповідно, територіальна громада Світловодська втратила частку в майнових комплексах товариства у розмірі 3,9 млн.грн.\nЗа словами Світлани Лобанової, актуальність цього питання полягає в тому, що підприємство забезпечує надання послуг з централізованого опалення населенню Світловодська, а також бюджетним установам та іншим організаціям міста. Зокрема, СП ТОВ "Світловодськпобут" надає послуги з централізованого теплопостачання понад 12 тисячам абонентів, забезпечує централізованим опаленням 276 будинків.\n"Наше з вами завдання – належним чином оперативно відреагувати на заяву виконавчого комітету Світловодської міської ради. Маємо вжити вичерпних заходів, щоб не допустити надзвичайної ситуації і не залишити жителів Світловодська без тепла в опалювальний період", - підкреслила Світлана Лобанова.\nТак, за інформацією першого заступника Світловодського міського голови Олени Балюк, про реєстраційну дію щодо "Світловодськпобут" в частині зміни складу засновників у міськвиконкомі дізналися тільки 7 серпня 2019 року. На їх думку, було здійснено рейдерське захоплення підприємства. Міськрадою направлено відповідні заяви до правоохоронних органів та листи на Міністерство та Головне управління юстиції в області з проханням розглянути питання в межах компетенції.\nГенеральний директор СП ТОВ "Світловодськпобут" Сергій Московський у свою чергу зазначив, що реєстраційні дії були вчинені в правовому полі за згодою міськради. Про це свідчать, зокрема, протокол Загальних зборів учасників СП ТОВ "Світловодськпобут", де розглядалося питання про надання згоди на вихід Світловодської міської ради зі складу учасників підприємства, та відповідне рішення міської ради про вихід.\nВиконуюча обов»язки головного територіального управління юстиції в області Анна Калініна повідомила, щодо до управління надійшла скарга від Світловодського міськвиконкому на дії державного реєстратора, який здійснював реєстрацію. Скаргу і відповідний пакет документів скеровано на розгляд до Мін'юсту, де у встановлений термін буде надано правову оцінку і відповідні висновки.


Купити Захист, ЗП за найкращими цінами в Україні в комфортному магазині аграрія Гровекс | Growex\nДіюча речовина: Цимоксанил, Металаксил\nКоментар від Growex про фунгіцид Захист:\nДіюча речовина: Цимоксаніл 250 г/кг, Металаксил 100 г/кг.\nМеханiзм діючої речовини: Трансламінарна та локально-системна дія. Унікальність цього препарату полягає у тому, що він складається з двох діючих речовин, які у вдалому поєднанні доповнюють одна одну та збільшують довготривалість захисної та лікувальної дії препарату.\nЦимоксаніл проникає через листя, перерозподіляється в тканинах рослин у всі її клітини (трансламінарна дія). Він має лікувальну та антиспоруляційну дії, зупиняє процес обміну речовин гриба, сповільнює та припиняє життєві процеси, що проходять у клітинах. Цимоксаніл знищує патоген, що почав розвиватись, навіть через 1-2 дні після зараження.\nМеталаксил є системними фунгіцидом захисної, лікувальної та викорінювальної дії. Він пригнічує активні постінфекційні стадії розвитку грибів, запобігає спороутворенню і забезпечує захист необроблених частин рослин та нового приросту.\nКультура Норма витрати препарату, кг/га Спектр дії Спосіб, час обробки Строк очікуваня, дні\nТомати 0,75-2,0* Фітофтороз та інші плямості Обприскування в період вегетації (профілактично та при появі перших ознак хвороб) 14\nКартопля Фітофтороз, альтернаріоз, макроспоріоз\nВиноград 0,6 Мілдью, сіра гниль 30\nСоняшник 0,5-0,8 Перопоспороз, сіра та біла гнилі, альтернаріоз (опосередкована дія) 30\n* При однократному застосуванні.\nНорма витрати робочого розчину: Польові культури — 200-300 л/га, виноградники — 500-800 л/га.\nВідео про фунгіцид Захист\nСпектр дії: Фітофтороз, плямості, фітофтороз, альтернаріоз, макроспоріоз, мілдью, сіра та біла гнилі, несправжня борошниста роса, борошниста роса, фомоз, фомопсис.\nДіюча речовина Металаксил 100 г/кг, Цимоксаніл 250 г/кг\nХімічна група Алкінпохідні сечовини + похідні феніламідів\nвисокоефективно захищає посіви соняшнику від найбільш поширених та шкодочинних грибкових хвороб;\nОсобливостi застосування: Найкращий результат забезпечується у разі застосування фунгіциду профілактично або на ранніх стадіях розвитку інфекції — до появи видимих симптомів хвороб. Профілактичні обробки проти первинної інфекції проводяться на початку вегетації, додаткові обробки проводяться для запобігання поширення хвороби чи при появі її перших ознак з інтервалом між обробками 8-12 днів, залежно від розвитку хвороби та погодних умов. При високому ризику розвитку хвороби (дощові умови) необхідно скоротити інтервали між обробками (8 днів). За сезон проводять 2-3 обприскування, починаючи з ранніх фаз росту рослин. Враховуючи біологію збудників фітофторозу картоплі та томатів, мілдью винограду, повторні обробки планують заздалегідь, особливо за сприятливих для патогенів гідротермічних умов. Якісне приготування робочого розчину та покриття рослин під час обприскування, використання бакових сумішей з рідкими азотними добривами підвищують ефективність дії препарату. Обробку доцільно проводити за сприятливих погодних умов (відсутність атмосферних опадів та значної роси, температура повітря від 15 до 25°С).\nСумісність: Сумісний з іншими пестицидами та агрохімікатами, окрім лужних. Однак перед приготуванням бакової суміші пестицидів необхідно перевірити препарати на сумісність.


Публічне право - це розділ правової системи, який спрямований на регулювання відносин між фізичними та приватними особами стосовно державних установ держави. Таким чином, публічне право - це сукупність норм і законів, орієнтацією яких є захист особистості та відповідність загальним інтересам суспільства.\nЦілі публічного права та верховенство права\nМетою публічного права є підтримка соціального порядку, злагоди в громаді та миру. Іншими словами, його метою є досягнення мирного співіснування між людьми. Таким чином, мова йде про збереження інтересу більшості, відомого загального інтересу чи загального блага.\nДля досягнення цілі публічного права ефективним шляхом необхідно, щоб існувала держава права. Під верховенством права розуміється сукупність норм, узгоджених людьми, щоб у суспільстві існувала стабільність, тобто розумне і мирне співіснування. Це означає, що не можна говорити про публічне право поза верховенством права.\nПублічне право та приватне право\nСлід пам'ятати, що римське право вже встановило загальне розмежування в праві: публічне право та приватне право (Ius Publicum та Ius Privatum). Перший зосереджений на упорядкуванні та регулюванні відносин держави з окремими людьми та зв’язках людей з суспільством, в якому вони живуть. Приватне право для римлян регулює відносини між самими людьми. Підсумовуючи це, ми могли б стверджувати, що публічне право включає норми, за якими організовано суспільство. З іншого боку, у цій галузі права інтерес зосереджений на ролі держави (у приватному праві інтерес орієнтований на особу). Публічне право є імперативним, тоді як приватне право підпорядковується волі людей.\nОсновні галузі публічного права\nУ публічному праві є дві основні сфери: основні права та конституційне право. Що стосується першої сфери, то розглядаються такі питання, як гідність людини, право на освіту чи охорону здоров’я чи соціальні права. У галузі конституційного права розглядаються механізми захисту, встановлені в конституційному тексті нації (судові механізми, як подавати позов до судових органів або народні дії для захисту колективних прав).\nТакож у рамках публічного права є галузь адміністративного права як сфера, яка регулює цілий ряд ситуацій (медична відповідальність, відповідальність за заподіяну шкоду ув'язненим, імміграційне законодавство, містобудування, державні закупівлі тощо).\nФотографії: iStock - Паоло Сіпріані / Yuri_Arcurs


Преса про суперматч "Ліверпуль" - "Рома": чи зможуть римляни взяти реванш за поразку 1984 року - Спорт - TCH.ua\nПреса про суперматч "Ліверпуль" - "Рома": чи зможуть римляни взяти реванш за поразку 1984 року\nСпорт 24 квітня 2018 13:51\nОгляд відомих видань.\nАнглійський "Ліверпуль" та італійська "Рома" зіграють у півфіналі Ліги чемпіонів. На кону - путівка до найважливішого матчу турніру, який відбудеться 26 травня 2018 року у Києві на НСК "Олімпійський".\nАнглійська преса у передчутті битви згадала фінал між цими командами у 1984 році, коли "червоні" стали володарями трофею завдяки перемозі у серії пенальті з рахунком 4:2. Основний час завершився 1:1.\nThe Times нагадує, що "Рома" переграла іспанську "Барселону" у 1/4 фіналу турніру, застосовуючи високий пресинг. Чи зможуть підопічні Еусебіо Ді Франческо й цього разу зіграти таким чином?\nВидання The Telegraph дотримується думки, що "Рома" намагатиметься взяти реванш у "червоних" за поразку 1984 року. Зазначається, що останній раз "Ліверпуль" здобував європейський трофей ще 13 років тому.\nТакож The Telegraph навів статистику обох команд у цьогорічному розіграші Ліги чемпіонів. Майже за всіма показниками "Ліверпуль" випереджає свого суперника. Єдине, де римляни виграють, так це у процентному співвідношенні відбитих ударів голкіпером італійців Аліссоном Бекером.\nThe Guardian запропонував вже й стартові склади обох колективів. На їхню думку, гості гратимуть за схемою 3-4-3.\nІталійська преса, зокрема Corriere dello Sport закликає "вовків" переписати історію та взяти реванш за 1984 рік.\nLa Gazzetta dello Sport представила гравців "Роми" у ролі відомої групи з Ліверпуля - The Beatles. Головними персонажами "Роми" є Раджа Наінгголан, Даніеле Де Россі, Едін Джеко та керманич римлян Еусебіо Ді Франческо.\nНагадаємо, що зустріч між "Ліверпулем" та "Ромою" відбудеться 24 квітня 2018 року о 21:45 за київським часом.


Голова РДА: Файзулліна Юлія Ядгарівна\nАдреса: 51800, Дніпропетровська область, Петриківський р-н, смт Петриківка, просп. Петра Калнишевського, 69\nПетрикі́вський райо́н — колишній район у північно-західній частині Дніпропетровської області України. Адміністративний центр — селище міського типу Петриківка. Населення на 1 лютого 2012 року становило 25 626 осіб.\nМежував район з Дніпровським, Царичанським, Криничанським, Верхньодніпровським, Магдалинівським районами та Кобеляцьким районом Полтавської області.\nЯк адміністративна одиниця був Петриківський район утворений на початку 1923 року. За нацистської окупації, у 1942-43 роках, район входив до Петриківського ґебіту. У 1963 році був розділений між Царичанським та Дніпровським районами. Відновлений район у 1991 році.\nРайон адміністративно-територіально поділявся на 3 селищні ради та 6 сільських рад, які об'єднують 20 населених пунктів та підпорядковані Петриківській районній раді. Адміністративний центр — смт Петриківка.\nТериторією району проходить залізнична гілка Кам'янське-Пасажирське — Новомосковськ-Дніпровський, два зупинних пункти: 50 км та Кам'янське-Лівобережне.\nЧоловіки 12 100 2259 1554 3449 3277 1485 76\nЖінки 13 889 1963 1523 3305 3783 2973 342\n↑ Розпорядження Президента України від 11 грудня 2019 року № 484/2019-рп «Про призначення Ю.Файзулліної головою Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області»\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Петриківський_район&oldid=30771260\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 09:35, 15 лютого 2021.


Заступник керуючого магазином в Полтаве - Eldorado | robota.ua\nІнші компанії продають електроніку та побутову техніку, а Eldorado вже 20 років робить покупки українців вигідними, корисними та просто крутими. Тому нам потрібна людина-ракета. Інакше кажучи, крутозаступник керуючого магазином!\nНаправляй, підказуй, оптимізуй - роби все, щоб робота магазину була злагодженою та ефективною.\n«Точність» - твоє друге ім'я? Чудово! Тримай руку на пульсі та стеж, щоб усе було чітко й вчасно.\nТільки уяви, для когось ти будеш майстер-джедай - уособлення мудрості та джерело знань.\nУсе згідно з нашими стандартами - продуманими, а тому ефективними.\nвідповідальність, ініціативність, активність та розвинені лідерські якості - це про тебе.


Молодіжний фестиваль в Добросині | Добросинсько-Магерівська громада\n» Новини » Молодіжний фестиваль в Добросині\nМолодіжний фестиваль в Добросині\nДата: 30.06.2021 09:01\nВ Добросині відбувся молодіжний фестиваль "Weekend party" (Молодіжна вечірка), а також відкриття молодіжного простору "Don't stop" (Не зупиняйся).\nЦе був перший захід, організований Молодіжною радою.\nЗа традицією, перед початком святкування всіх присутніх поблагословив о. Богдан Мурований, а із привітальними словами до молоді звернулись заступник голови Жук Михайло, начальник відділу культури, туризму, молоді та спорту Копоть Уляна, начальник відділу освіти Сава Галина, представники Львівського обласного молодіжного центру.\nНа фестивалі було представлено чотири зони: “Неформальна освіта”, “Молодіжний простір”, “Молодіжний спорт” та “Сімейний пікнік”. Кожен мав можливість відпочити з сім’єю, прослухати цікаві лекції, взяти участь у конкурсах та вікторинах, а також послухати виступ молодіжного гурта “The Brookies”. В програмі заходу був перегляд мультфільму “Вперед і вгору” та дискотека.\n“Хочу подякувати Львівському обласному молодіжному центру за те, що приїхали та розповіли про молодіжний центр та провели цікаву гру, дякую Maryana Basarab, яка очолює ПЛАСТ у Раві-Руській за те, що приїхали з пластунами та провели цікаві ігри для дітей!\nЦе був перший досвід для нас. Попереду ще багато цікавих заходів для розвитку молодіжної політики”, - зазначив голова Молодіжної ради Орест Борис.


Хрестовий похід на Варну — Вікіпедія\n1 січня 1443 — 19 листопада 1444\nФружин Мурад II\nХрестовий похід на Варну (1 січня 1443 — 19 листопада 1444) — один із значних хрестових походів середини XV століття. Хрестовий похід було оголошено 1 січня 1443. Брали участь у ньому переважно поляки під проводом короля Владислава III та угорці на чолі з воєводою Яношом Гуньяді, які намагалися зупинити натиск османів на Центральну Європу. У поході взяв участь герцог Філіп Бургундський. Початок походу виголосив римський папа Євгеній IV 1 січня 1443 року. Кульмінацією стала битва під Варною 10 листопада 1444, в якій сили османського султана Мурада II вщент розбили хрестоносців. Під час битви загинули Владислав III та папський легат Джуліо Цезаріні.\nХрестовий похід на Варну в історії часто називають «останнім». Висловлюючись точніше, він був швидше останнім великим хрестовим походом, оскільки дрібніші, переважно острівні операції, називалися хрестовими походами й пізніше. Більше того, всі, навіть найдрібніші зіткнення західних європейців з мусульманами, називалися хрестовими походами аж до кінця XVII століття.\n1 Передумови походу\n2 Хід походу\n2.1 Початкові дії\n2.2 Битва при Ніші\n2.3 Битва на перевалі Златиця\n2.4 Мирні перемовини\n3 Кінець походу\nПередумови походу[ред. | ред. код]\nУ 1428 році, коли Османська імперія воювала з Венеціанською республікою та Угорським королівством, вони зрештою домовились про тимчасовий мир, сформувавши Сербський деспотат як буферну державу. Але по закінченню війни в 1430 році османи повернулися до своєї попередньої мети контролю над усіма країнами на південь від Дунаю. У 1432 році султан Мурад II почав набіги в Трансільванію. Наприкінці 1439 року Мураду II вдалося зробити Сербський деспотат османською провінцією. Його деспот Георгій Бранкович утік до своїх маєтків в Угорщині. У 1440 році Мурад II обложив головну прикордонну фортецю Угорщини. Не встигнувши взяти фортецю, він був змушений повернутися до Анатолії, щоб зупинити навалу Караманідів.\nРимо-католицька церква давно виступала за хрестовий похід проти османів. Поштовх для його старту дав Гуньяді. У 1441 році він зупинив рейд, який очолив Ісхак паша зі Смедерево. 22 березня 1442 він ледь не знищив армію Мезід Бея в Трансільванії, а у вересні відбив атаки генерал-губернатора Румелії Шехабеддіна паши. Георгій Бранкович, сподіваючись на звільнення Сербії, також підтримав цю ідею після того, як останнє велике сербське місто Ново Брідо захопили османи у 1441 році.\nХід походу[ред. | ред. код]\nПочаткові дії[ред. | ред. код]\n1 січня 1443 року папа Євген IV видав буллу про хрестовий похід. На початку травня було повідомлено, що «османи у поганій кондиції і що їх можна легко вигнати з Європи». Війна була оголошена проти султана Мурада II на Вербну неділю 1443 р. Армія у 40 000 вояків, переважно мадьяр, перетнула Дунай, взяла Ніш і Софію.\nХрестоносці правильно очікували, що Мурад II не зможе швидко мобілізувати свою армію, що складалася головним чином з кавалеристів, яких утримували феодали (терміорити). Вони час мали збирати врожай, щоб платити податки. Досвід Гюньяді зимових походів у 1441-42 роках дав можливість створити угорцям перевагу над османами в цьому компоненті. Хрестоносці також мали кращу броню. Мурад II не міг покладатися на лояльність своїх військ з Румелії і мав труднощі у протистоянні проти хрестоносців.\nКарта хрестоносного походу на Варну\nБитва при Ніші[ред. | ред. код]\nУ битві за Ніш хрестоносці перемогли і змусили Касима пашу з Румелії та його співкомандувача Турахана бея втекти до Софії, щоб попередити султана про вторгнення. Під час відступу вони спалили всі села на своєму шляху згідно з тактикою випаленої землі. Коли вони прибули до Софії, то порадили султану спалити місто і відступити за гірські проходи, де менша османська армія могла б за рахунок гірської місцевості знівелювати чисельну перевагу хрестоносців.\nБитва на перевалі Златиця[ред. | ред. код]\nНезабаром після того, як встановився холод і сніг у горах, на перевалі Златиця 12 січня 1443 року відбулася наступна битва. До неї хрестоносці не мали зіткнень з великою османською армією, а нищили лише окремі міські гарнізони уздовж свого шляху до Адріанополя. Зрештою, у Златиці вони зустріли сильні та добре розташовані сили оборони османів. Хрестоносці були розбиті. Однак коли вони відступили, то перемогли переслідувачів у битві при Куновиці, де Махмуд Бей, зять султана та брат Великого візира Чандарлі Халіл-паші були полонені. Через чотири дні після цього бою християнська коаліція досягла Прокупле. Георгій Бранкович запропонував Владиславу III та Яношу Гуньяді залишитися у сербських укріплених містах взимку і продовжити свою кампанію проти османів навесні 1444 року. Вони відхилили його пропозицію і відступили. Наприкінці січня 1444 року хрестоносні війська дійшли до Белграду, а в лютому прибули до Буди, де їх зустріли героями. Мурад II повернувся злий та невдоволений ненадійністю своїх військ, і засудив Турахана бея, звинувативши його у невдачі армії та полоненні Махмуда бея.\nМирні перемовини[ред. | ред. код]\nВважається, що Мурад II мав найбільше бажання встановити мир. Крім того, його сестра просила його отримати звільнення свого чоловіка Махмуда бея, а його дружина Мара, дочка Георгія Бранковича, чинила додатковий тиск. 6 березня 1444 Мара відправила посланця до батька. Їхнє спілкування започаткувало мирні переговори з Османською імперією.\n24 квітня 1444 року король Владислав III надіслав листа Мураду II, де написав, що його посол Стойка Гисданич їде до Едірне з повними повноваженнями, щоб вести переговори від його імені. Він попросив, щоб, як тільки буде досягнуто згоди, Мурад II надіслав своїх послів до Угорщини для закріплення домовленостей особистою присягою, і тоді Владислав також зможе присягнути.\nТого ж дня Владислав III провів асамблею в Буді, де він заприсягся кардиналу Джуліо Цезаріні, щоб проведе нову хрестоносну експедицію проти османів улітку.\nЗ червня по серпень 1444 року переговори стосовно мирного договору були проведені спочатку в Едірне, а потім у Сегеді. Однак хрестоносці не були цілком зацікавлені в мирі, особливо Цезаріні настійливо наполягав на продовженні хрестового походу. У кінцевому підсумку кардинал знайшов рішення, яке дозволило б як продовження бойових дій, так і ратифікацію договору, і 15 серпня 1444 року Сегедський мир був оформлений законно і введений до виконання.\nКінець походу[ред. | ред. код]\nНезабаром угорці та їхні союзники відновили хрестовий похід. Мурад II, який передав престол своєму 12-річному сину незабаром після імплементації договору, повернувся та очолив османську армію. 10 листопада 1444 року дві армії зіткнулися у битві під Варною. Османи здобули вирішальну перемогу, незважаючи на великі втрати, в той час як хрестоносці втратили короля і більше 15 тисяч вояків, багато хто з хрестоносців отримали обмороження, численні потрапили в полон.\nДетальніші відомості з цієї теми Ви можете знайти в статті Битва під Варною.\nНищівна поразка при Варні змусила західних європейців на довгі століття залишити ідею реставрації європейської влади на Балканах, які стали османською територією. В Угорщині знову спалахнула громадянська війна, яка тривала допоки Гуньяді не було обрано регентом для короля-немовляти Владислава в червні 1446 року. Вся територія Болгарії була інтегрована в Османську імперію і потрапила під хвилю потужної османської колонізації. Перемога Османської імперії під Варною, а потім їхня перемога у другій Косовській битві 1448 року, перешкодила європейським державам надіслати значну військову допомогу Візантійській імперії під час османського завоювання Константинополя у 1453 році. Хрестовий похід для звільнення османської облоги Константинополя, коли для цього мало бути виділено 80000 солдатів, був скасований. Візантія втратила всяку надію на порятунок, оскільки з усіх боків, крім моря, її столиця була тепер оточена міцною смугою османських володінь, що тягнулися на сотні кілометрів. У 1453 році Константинополь упав. Хоча військам хрестоносців вдавалося тимчасово стримувати наступ османів углиб Центральної Європи і вони навіть змогли здобути перемогу під Белградом у 1456 році, знявши його облогу, але загальну розстановку сил це не змінило. У 1459 році завойовано Сербію, у 1521 році османи зайняли Белград, землі центральної Угорщини. Османська імперія була вільна протягом кількох десятиліть від будь-яких подальших серйозних спроб виштовхнути її з Європи.\nSugar Peter Chapter 1: The Early History and the Establishment of the Ottomans in Europe / Southeastern Europe Under Ottoman Rule, 1354—1804. Reprint. University of Washington Press. 1977  (англ.)\nХронологія хрестових походів\nХрестовий Похід до і після Варни\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Хрестовий_похід_на_Варну&oldid=25138388\n1443 у Європі


У Луцьку є будинок, де 10 років живуть без тепла | Новини\nУ Луцьку є будинок, де 10 років живуть без тепла\n17:01, 12 лютого 2013 р.\nПівторарічну Наталочку щойно привели з поліклініки. Дитина захворіла не вперше за зиму. У кімнаті заледве п’ятнадцять тепла. Та коли на вулиці морозно – температура у гуртожитку ще нижча. Матір рятує дитину обігрівачем. Колиску довелося скласти – гуртом спати тепліше.


БЮТ і НУ-НС сперечаються за крісло Черновецького - Korrespondent.net\nБЮТ і НУ-НС сперечаються за крісло Черновецького\n18 березня 2008, 15:20\nГлава НУ-НС В’ячеслав Кириленко вважає, що коаліція не готова визначитися з єдиним кандидатом на посаду мера Києва, а у БЮТ стверджують, що висунуть свого кандидата.\nЯк заявив журналістам народний депутат від БЮТ Анатолій Семинога, БЮТ має достатню підтримку серед киян.\n"Ми вважаємо, що кожна політична сила має відповідати за себе перед своїми виборцями. Тому ми вважаємо, що найбільш об'єктивним рішенням буде висунення окремо кандидата на виборах у Києві", - сказав він.\nВін повідомив також, що блок ще не визначився з відповідною кандидатурою.\nБЮТ не готовий почати переговори щодо єдиної кандидатури від демсил на дострокових виборах мера Києва, - В.Кириленко.\nУ той же час голова НУ-НС В’ячеслав Кириленко вважає, що БЮТ не готовий розпочати переговори щодо єдиної кандидатури від демократичних сил на дострокових виборах мера Києва.\nВін зазначив, що хоча постанова про призначення позачергових виборів все ж таки підтримана депутатами, це не знімає двох актуальних питань: висування єдиної кандидатури від демократичних сил, а також досягнення виконання цієї постанови.\n"На жаль, а ні наші партнери з БЮТ, а ні інші політичні сили не готові давати відповіді стосовну початку проведення процедури визначення єдиної кандидатури від демократичних сил", - сказав Кириленко.\nВін запевнив, що НУ-НС готовий до такої розмови, проте не має аналогічної готовності з боку партнерів по коаліції.\nЦе, на думку Кириленка, є додатковим ризиком для демократичних сил у питанні зміни влади у Києві.\nКириленко також не виключив, що можливі труднощі з реалізацією постанови ВР, які можуть демонструватися в судових оскарженнях або у простому саботуванні.\nНагадаємо, Верховна Рада сьогодні прийняла постанову про призначення позачергових виборів депутатів Київської міської ради та Київського міського голови.\nЯк повідомлялося, 13 березня Президент Віктор Ющенко відсторонив Леоніда Черновецького від виконання обов'язків голови КМДА на час службового розслідування терміном на 15 днів.


У Польщі тисячі людей протестували проти наступу на суддів - Korrespondent.net\nУ Польщі тисячі людей протестували проти наступу на суддів\nУкраїнська служба DW, 19 грудня 2019, 09:31\nТисячі поляків протестували проти законопроекту, який розширює дисциплінарну відповідальність суддів. Критики говорять, що законодавча ініціатива керівної партії "Право і справедливість" зашкодить незалежності суддів.\nТисячі людей вийшли на вулиці польських міст у середу, 18 грудня, щоб висловити протест проти суперечливого законопроекту правлячої партії "Право і справедливість" (ПіС) щодо посилення дисциплінарної відповідальності суддів.\nЗаконопроект ПіСу передбачає можливість звільнення та інші дисциплінарних заходів щодо суддів, які ставлять під сумнів законність судових рішень та кадрові обрання. Противники цього законопроекту переконані, що такий урядовий контроль над суддями може посягати на їхню незалежність та дати можливість звільняти суддів, чиї погляди суперечать керівній партії.\nКрім того, цей законопроект передбачає покарання, якщо судді прямо застосовуватимуть конституцію країни чи закони ЄС і таким чином будуть обходити суперечливі законодавчі реформи. Пропозиції також передбачають, що суддів може бути відсторонено за участь у "діяльності політичного характеру" або якщо вони діятимуть таким чином, що це може "зашкодити функціонуванню системи правосуддя".\nКритики припускають, що нова законодавча ініціатива ПіС може бути використана для передачі контролю над відбором голови Верховного Суду від суддів до чинного президента країни. У висновку Верховного Суду припускається, що у разі ухвалення цього законопроекту, Польщі, ймовірно, доведеться вийти з ЄС. Несумісність законопроекту із законодавством ЄС також була підкреслена юридичним бюро Сейму.\nНижня палата парламенту Польщі має його розглянути у четвер, 19 грудня. У Європейській Комісії вже заявили, що ретельно вивчатимуть законопроект, зокрема його відповідність законодавству ЄС щодо незалежності суддів, заявив речник комісії Крістіан Віганд.\nТЕГИ: суд, протест, реформа, Польща


Активісти у Києві вимагають від влади зберегти «будинок зі зміями» (ВІДЕО)\n19 січня 2021, Київ 08:02\n22 серпня 2012, 14:19\n576p | 42,8MB\n«Молодіжний рух Києва» вимагає від Київської міської державної адміністрації повернути у комунальну власність і зберегти від руйнування одну зі старих міських кам’яниць, відому як «будинок зі зміями» архітектора Ігнатія Ледоховського. Відповідне звернення активісти сьогодні передали у КМДА.\n«Ми звертаємося до київської влади, особисто до голови КМДА Олександра Попова з вимогою не допустити остаточну руйнацію «будинку зі зміями». Також ми передали на розгляд Попову заяву з приводу садиби Мурашка та садиби Сікорських, які, перейшовши у приватну власність, поволі руйнуються. Наша вимога – повернути місту всі історичні будівлі, які охороняє держава, та виділити кошти на їхню реставрацію», – зазначив у коментарі Радіо Свобода голова правління «Молодіжного руху» Арсеній Пушкаренко.\nЗа словами голови Комісії з питань культури Київської міськради Олександра Бригинця, члени комісії та опозиційні фракції Київради передали голові КМДА депутатські запити з аналогічними вимогами.\n«Будинок зі зміями», зведений на початку минулого століття, наприкінці 1990-х років передали у приватну власність. Нині він офіційно під охороною держави як пам’ятка історії та культури, однак будівля не реставрується і поволі руйнується.