Ерозивнийгастрит – одне з найпоширеніших захворювань органів шлунково-кишкового тракту, для якого характерно виникнення ерозій на слизовій оболонці шлунка.\nОсновна відмінність даного виду хвороби від звичайного гастриту – наявність великої кількості схильних до ерозії ділянок слизової, зміна її кольору, сильне почервоніння і запалення. Ерозивнийгастрит зустрічається однаково часто у чоловіків і жінок різних вікових категорій. У дітей патологія виявляється значно рідше.\nРяд досліджень вказує на багаторазове збільшення частоти народження ерозивного гастриту в останні роки (деякі джерела говорять про десятикратно збільшену захворюваності), що пов’язано з інтенсивним способом життя, високим ризиком впливу стресових факторів, некоректним харчовою поведінкою і поліпшенням діагностичних методик, що дозволяють виявляти захворювання навіть за відсутності активних скарг.\nЕрозивнийгастрит – що це таке\nГострий гастрит виникає при короткостроковому дії факторів (травми, опіки, інтоксикації, недоброякісна їжа), в процес втягується практично вся МОР, даючи виражену клінічну картину.\nСимптоми гострого ерозивного гастриту:\nблювота з домішкою темної крові;\nрізка слабкість, стан напівнепритомності.\nЛікування гострого ерозивного гастриту направлено на:\nякнайшвидше припинення дії шкідливого чинника;\nшвидке зняття симптомів ацідізма (посилення секреції пепсину і соляної кислоти) і нормалізація pH шлунка;\nпосилення процесів регенерації пошкодженої слизової.\nОсновна причина хронічного ерозивного гастриту (Хег) – це порушення рівноваги між повреждающими факторами, що діють на МОР і захисними факторами травної системи. Найбільш частою формою Хег є антрум-гастрит, що провокується хелікобактерної інвазією. Запальний процес, локалізуючись у вихідному відділі шлунка, швидко поширюється на дванадцятипалу кишку (ДПК) і її цибулину, викликає клініку дуоденита і ерозивного бульбіта, порушується функція пілоричного сфінктера.\nЗакид в шлунок вмісту 12-палої кишки ще більше пошкоджує слизову антрального відділу, що призводить до виникнення ерозивно-геморагічного гастриту.\nПодальший розвиток хелікобактерної інфекції призводить до загибелі обкладочнихклітин з атрофією слизової, виникають вогнища атрофічного гастриту, що мають тенденцію до розширення.\nНезважаючи на таку яскраву ендоскопічну картину, клініка захворювання досить мізерна. Тому захворювання довгий час не діагностується.\nУ терапії ерозивного гастриту користуються ліками наступних груп:\nантибіотики (для ерадикації Helicobacter pylori за загальноприйнятими схемами);\nпрепарати, які нормалізують рН шлункового соку;\nПереходить в рак ерозивнийгастрит\nЄдиної думки з приводу того чи переходить ерозивнийгастрит в рак, серед учених немає. Однак ніхто не заперечує, що раку шлунка передують хронічні захворювання, викликані бактерією Helicobacter pylori. Саме цей мікроорганізм був поставлений на перше місце серед причин, що провокують канцерогенез.\nСуперечки ведуться про те, чи може ерозивнийгастрит безпосередньо перейти в рак, або він повинен перед цим пройти стадію виразки або атрофічного гастриту. На захист своїх доводів, прихильники безпосереднього переходу ерозивного гастриту в рак, говорять про те, що часто ракова пухлина розвивається на тлі виразкового гастриту, без ознак атрофії слизової або виразки, тому вони вважають, що ерозивний гастрит – це передраковий стан. Їх опоненти, не заперечуючи ролі хронічного роздратування в канцерогенезі, вважають, що процеси протікають паралельно.\nАтрофічний гастрит у жінок: причини, симптоми і лікування\nПеред початком лікування виразкового гастриту шлунка проводиться ендоскопічне обстеження пацієнта. Воно дозволяє оцінити ступінь пошкодження слизової, виявити кількість і місце локалізації запальних вогнищ. Також лікар проводить забір біологічного зразка для гістологічного аналізу тканин на наявність хвороботворних бактерій Helicobacter pylori – частої причини ерозивного гастриту. Спираючись на отримані дані, гастроентеролог становить терапевтичну схему, що включає кілька груп фармакологічних препаратів. Розраховуючи дозування, лікар враховує вік пацієнта, його загальний стан здоров’я, наявність патологій органів серцево-судинної та сечовидільної системи, а також травного тракту.\nКомбінація амоксициліну з клавулановою кислотою використовується для знищення бактерій, які спровокували ерозивнийгастрит\nАнтибіотики призначаються при ерозивно гастриті при виявленні Helicobacter pylori. До самим часто використовуваних препаратів відносяться:\nАмоксицилін і його комбінації з клавулановою кислотою – Панклав, Аугментин, Амоксиклав;\nЯк правило, лікування починається з одночасного прийому Амоксициліну, Кларитроміцину і протимікробного засобу Метронідазолу. Якщо патогенні мікроорганізми встигають виробити резистентність до повного одужання, гастроентеролог робить заміну одного з антибіотиків.\nПідвищена кислотність шлункового соку провокує укрупнення сформованих ерозій і утворення нових пошкоджень. Блокатори протонного насоса перешкоджають виробленню соляної кислоти, що дозволяє застосовувати їх для лікування і профілактики ерозивного гастриту. Лікар може призначити такі препарати:\nБлокатори протонного насоса приймаються протягом усього терапії, нерідко займає кілька місяців. Якщо пацієнт входить у групу ризику розвитку ерозивного гастриту, то препарати можуть призначатися в профілактичних цілях довічно.\nМабуть, жодна форма гастриту не провокує появи таких сильних болів, як ерозивно. Для їх усунення та попередження лікар рекомендує прийом спазмолітиків. Раніше широко практикувалося призначення Дротаверину, Но-шпи. Але одним з їх побічних ефектів нерідко стає розслаблення гладком’язових мускулатури всіх внутрішніх органів. Така активність вкрай небажана при наявності у пацієнта будь-яких хронічних патологій. При вагітності спазмолітики широкого спектра негативно впливають на матку. Тому все частіше для усунення шлункових болів використовуються:\nВони відрізняються вибірковістю і покращують моторику шлунково-кишкового тракту, перешкоджаючи тривалого простою їжі, розвитку процесів гниття і бродіння.\nСпазмолітики застосовуються в лікуванні ерозивного гастриту для усунення сильних болів\nЦі препарати призначаються лікарем для швидкого зниження кислотності шлункового соку. Потрапляючи на ерозії, хлористоводнева кислота провокує розвиток сильних гострих болів. Антацидний засіб містить в своєму складі гідроксиду магнію і алюмінію, що володіють лужними властивостями. Вони нейтралізують дію кислоти в процесі хімічної реакції. Які антациди найбільш ефективні:\nЛікарські засоби також формують на ерозіях захисну оболонку, що перешкоджає проникненню на відкриті ранки патогенних бактерій, продуктів харчування і соляної кислоти.\nВ процесі лікування виразкового гастриту антацидами і блокаторами протонного насоса кислотність шлункового соку істотно знижується. Це сприятливо позначається на регенерації слизової оболонки, але негативно відбивається на травленні. Для нормалізації розщеплення жирів, білків, вуглеводів і їх абсорбції гастроентерологи призначають пацієнтам курсової прийом таких препаратів:\nЦе збалансовані комплекси травних ферментів, ідентичні ензимам, що виробляється підшлунковою залозою. Вони застосовуються тільки під час терапії ерозивного гастриту, а після одужання підлягають скасуванню.\nУ лікуванні ерозивного гастриту використовуються препарати з домперідоном для поліпшення моторики шлунково-кишкового тракту\nПрепарати, що поліпшують моторику\nНерідко ерозивний гастрит ускладнюється рефлюксом, тобто зворотним занедбаністю в порожнину шлунка вмісту дванадцятипалої кишки. Це провокує формування нових запальних вогнищ і посилення вираженості симптоматики. Вилікувати форму ерозивного гастриту, що супроводжується рефлюксом, допомагають такі лікарські засоби:\nПрепарати сприяють просуванню харчової грудки по шлунково-кишковому тракту, прискорюючи процеси абсорбції поживних і біологічно активних речовин. Це дозволяє швидко усунути симптоматику ерозивного гастриту – нудоту, напади блювоти, надлишкове газоутворення.\nАнтральний відділ – найнижчий відділ шлунка, він відповідає за часткове ощелачіваніе переваренного в кислому середовищі шлунка харчового кома, і просування його в кишечник. Запальні захворювання цього відділу шлунка, що супроводжуються ерозіями, називаються ерозійними антрум-гастритами. Розрізняють гострий і хронічний ерозивний антральний гастрит.\nГострий ерозивний антрум гастрит розвивається дуже швидко, поширюючись практично на всю слизову і викликаючи недостатність кардії (нижнього сфінктера стравоходу), пилорического сфінктера (розташований між шлунком пі 12-палої кишки). Виникає гострий ерозивний гастрит в результаті великих опіків шкіри, ниркової та печінкової недостатності, масивної крововтрати.\nСимптоми гострого антрального гастриту:\nмелена – смердючий рідкий стілець чорного кольору (через присутність крові).\nЦе один з найважчих видів гастриту, що вимагає швидкого лікування.\nХронічний ерозивний антрум-гастрит виникає при дисбалансі ушкоджують або захисних факторів, що діють на слизову оболонку шлунка. Безпосередньою причиною захворювання є – Helicobacter pylori.\nПривертають причиною може бути порушення захисних функцій організму: при ВІЛ-інфекції, хронічний алкоголізм, захворюваннях внутрішніх органів, порушення дієти (зловживання гострою їжею, голодування, переїдання). У своєму розвитку хронічний ерозивний антральний гастрит проходить кілька стадій:\nпоширений антрум гастрит з переходом на ДПК, результатом чого є бульбіта, дуоденіти.\nпостійна або періодична біль в животі;\nзасоби, що знижують рН шлункового соку;\nОкремо стоїть ерозивно-гіперпластичний гастрит – захворювання неясної етіології, частіше виникає на тлі гастрин-продукує пухлини підшлункової залози. Діагноз встановлюється при ендоскопії. При цьому захворюванні виявляється значна гіперплазія слизової, в основному за рахунок парієтальних клітин, що призводить до значного підвищення вироблення соляної кислоти з утворенням множинних ерозій, а згодом виразок. Небезпека захворювання полягає в частій малігнізації дефектів слизової і ризик масивних кровотеч.\nЗалежно від причини виникнення ерозивного гастриту він підрозділяється:\nПервинний ерозивнийгастрит. Спостерігається у більшості людей похилого віку проживають в місцях з несприятливою екологією;\nВторинний ерозивнийгастрит. Розвивається згодом хронічних захворювань;\nЄ також кілька типів прояви хвороби\nГострий виразковий ерозивнийгастрит. Причиною для його виникнення часто служать механічні пошкодження стінок шлунка або хімічні опіки. Характеризується вмістом крові в блювотних масах і калі;\nХронічний ерозивний гастрит. Виникає при ускладненні хронічних хвороб. Відрізняється зміною загострень і ослабленням симптомів. Ерозії можуть доходити до 5 мм в діаметрі;\nЕрозивний антральний гастрит. Найпоширеніший вид, що порушується шкідливими мікробами;\nЕрозивний рефлюкс гастрит. Важко протікає різновид захворювання. Характеризується утворенням значних за розміром виразок. У занедбаному вигляді можливо відшарування тканин слизової і їх вихід з блювотними масами;\nЕрозивно-геморагічний гастрит. Ускладнення патології викликають рясні кровотечі. В особливо важких проявах може привести до смерті.\nРозрізняють гостру і хронічну форми ерозивного гастриту. Якщо гострий ЕГ протікає з яскравою симптоматикою, то хронічний – довгий час практично безсимптомний, або з мізерною симптоматикою. Більшість авторів підкреслює, що між тяжкістю змін на слизовій оболонці шлунка і клінічною картиною захворювання чіткої кореляції немає.\nСимптоми ерозивного гастриту шлунка у дорослих:\nЗазвичай таку симптоматику хворі ігнорують, вважаючи за краще лікуватися народними засобами. Ознаки захворювання стають більш явними в період маніфестних проявів з кровотечею (блювота з кров’ю, мелена), коли і діагностується хвороба.\nГострий ерозивний гастрит – захворювання, яке розвивається швидко при короткочасному впливі патогенних факторів. В результаті виникає тотальне ураження слизової.\nПри гострому гастриті симптоми такі:\nКоли в процес втягується антральний відділ (антрум-гастрит), хвороба дуже швидко поширюється на бульбарний відділ і всю дванадцятипалу кишку, даючи клініку бульбіта і дуоденіту. З’являються ознаки недостатності пилорического сфінктера, що є передумовою для появи ерозивно-геморагічного гастриту.\nХег виникає в умовах тривалого порушення режиму харчування, хронічного впливу алкоголю та інших порушень дієти. Найчастішою формою Хег є антрум-гастрит, асоційований з H. Pylori. Виникає захворювання, поверхнево, як катаральний гастрит. Процес розвивається в області найбільш близькою до ДПК, це і дає початок її запалення (дуоденіту). Подальший розвиток захворювання призводить до рефлюкс-гастриту (тип С) і ерозивно-геморагічної формі гастриту.\nСимптоми хронічного ерозивного антрум гастриту:\nпомірно виражений біль в животі;\nпочуття здавленості в області шлунка;\nблювота, іноді з кров’ю;\nХронічна форма антрум-гастриту небезпечна тим, що при тривалому розвитку і перехід в ерозійно-геморагічний гастрит, можливий розвиток внутрішньої кровотечі.\nПрофілактика ерозивного гастриту повинна здійснюватися в двох напрямках:\nГромадські заходи включають в себе санітарний нагляд за підприємствами громадського харчування. Контроль здійснюється за якістю продуктів харчування, чистотою кухонного білизни і посуду. Всі кухонні працівники в обов’язковому порядку повинні проходити регулярний гігієнічний огляд і щорічну медкомісію.\nНе останню роль в запобіганні ерозивного гастриту шлунка відіграє санітарно просвітницька робота з людьми, де роз’яснюється важливість дотримання гігієни харчування.\nІндивідуальні заходи профілактики включають організацію раціону харчування. Меню повинно бути повноцінним і включати в себе всі необхідні речовини. Приготування їжі має відповідати правилам гігієни. Овочі слід добре промивати під проточною водою і не допускати вживання напівсирого м’яса і риби. Дотримання правил зберігання продуктів вбереже їх від інфікування шкідливими бактеріями.\nВсі хворі ерозивні гастритом повинні проходити обстеження 2 р. на рік.\nУ кожного хворого ерозивні гастритом шлунка повинен бути лікар, якому вона довіряє. Саме з ним повинні обговорюватися питання, пов’язані з лікуванням, харчуванням і профілактикою захворювання.\nХронічний ерозивний гастрит у стадії загострення\nХег протікає з періодами загострення і ремісії.\nПричинами загострення можуть стати:\nпорушення в режимі харчування і призначеної дієті;\nВсі симптоми, до цього колишні змазаними, стають більш вираженими:\nдискомфорт в області живота при загостренні, як правило, переходить в гостру переймоподібний біль;\nпри прогресуванні захворювання і розвитку рефлюкс-гастриту виникають симптоми: гіркота в роті, печія, відчуття переповнення шлунка;\nпорушення апетиту стає більш помітним;\nвираженість таких симптомів як нудота і неодноразова блювота, особливо при появі в блювотних масах крові, говорять не тільки про загострення, але і прогресуванні захворювання;\nнестійкі випорожнення, що супроводжується метеоризмом, бурчанням в животі, – часті ознаки загострення ерозивного гастриту.\nУ стадії загострення хронічного гастриту треба особливо суворо дотримуватися дієти (стіл № 1 за Певзнером). Пацієнт зобов’язаний використовувати в меню, тільки свіжі, дозволені продукти. Для лікування використовуються препарати наступних лікарських груп в максимальних дозуваннях: антибіотики, препарати, що знижують pH шлункового соку, гастропротектори, пробіотики, спазмолітики.\nДієта при ерозивно гастриті шлунку і меню на тиждень\nЕрозивнийгастрит може протікати в хронічній або гострій формі. Перший варіант породжує порушення роботи органів травлення, другий при вживанні неякісних продуктів або хімічних речовин.\nЗа статистикою, чоловіки більше схильні до ерозивні гастрити, ніж жінки, у дітей прояв хвороби спостерігається рідко.\nЕрозивнийгастрит може мати не тільки зовнішні причини для виникнення, але і внутрішні.\nТривалий, безконтрольний прийом лікарських засобів;\nНедостатність гормону інсуліну;\nХронічні захворювання всіх систем організму;\nВплив хелікобактерної бактерії, і інших хвороботворних мікроорганізмів;\nРефлюкс (потрапляння шлункової кислоти в стравохід);\nПроживання в несприятливій зоні;\nПорушення кровообігу шлункових стінок;\nПри наявності симптомів виразкового гастриту, хворий повинен звернутися до гастроентеролога. Після фізикального огляду призначається обстеження із застосуванням лабораторних та інструментальних методів, обсяг якого залишається на розсуд лікаря.\nзагальний аналіз периферичної крові і урини;\nаналіз калу на присутність крові;\nаналіз вмісту шлунка і калу на наявність мікроорганізмів;\nімунологічні аналізи крові;\nгістологічний і цитологічний аналіз, взятого при ендоскопії биоптата.\nпроведення дихального тесту на Хелікобактер пілорі (НР-тест).\nФГДС – метод, який надає найбільш повні дані про стан слизової, дозволяє взяти підозрілі тканини на гістологічне дослідження.\nРентгенологічне обстеження з контрастуванням – визначає порушення перистальтики, дає можливість охарактеризувати орган в цілому.\nТермографическое обстеження – реєструє теплове випромінювання організму, виявляючи наявність вогнищевого запалення.\nФормулювання діагнозу ерозивного гастриту переважно ґрунтується на даних ФГДС. Саме цей метод дозволяє встановити факт наявності гастриту, його різновид, локалізацію, поширення процесу на 12-палої кишки. При ерозивно гастриті лікар бачить гіперемію МОР, її набряклість, ерозії.\nЯкщо ерозивнийгастрит шлунка проігнорувати і вчасно не звернутися до лікаря, наслідки хвороби можуть стати небезпечними.\nЗменшення червоних кров’яних тілець в крові;\nПри довготривалому впливі руйнують факторів на слизову шлунка утворюються\nВиразкова хвороба. Причиною стає вогнищевий ерозивнийгастрит. Запалення захоплює не тільки слизову, але і м’язову тканину органу. Здійснюється це через вплив сірчаної кислоти і великих шматків ковтнув їжі. Виразка небезпечна можливістю прориву (прориву) шлункової стінки і перетворенням в онкологію.\nОнкологія. Постійні запальні процеси слизової при ерозивно гастриті здатні переродиться в злоякісну пухлину. При виявленні раку шлунка проводиться його часткове або повне видалення з подальшим призначенням хіміотерапії.\nВідмінною рисою ерозивно-геморагічного гастриту є кровотечі, тобто захворювання протікає з геморагічним компонентом. При цій патології первинне запалення, а порушення кровообігу в капілярах і дрібних судинах. Результатом такого порушення стає крововилив і утворенню тромбів, що викликає запальну реакцію в МОР з лейкоцитарною інфільтрацією. На поверхні слизової з’являються ерозії. Лікувати патологію необхідно в стаціонарі.\nВиділяють дві форми ерозивно-геморагічного гастриту: гостру і хронічну. Гострий геморагічний гастрит протікає з більш вираженою клінікою.\nГеморагічний гастрит часто є результатом ерозивного запалення антрального відділу шлунка, що викликає Бульби і рефлюкс-гастрит.\nКомплексне лікування геморагічного гастриту обов’язково включає рекомендації по харчуванню: дієта № 1 за Певзнером при загостренні, і № 5 при стиханні симптомів.\nЕрозивнийгастрит з геморагічним компонентом характеризується наступними симптомами:\nблювота з темною кров’ю;\nСхема лікування медикаментозними засобами\nЕрозивно-геморагічний гастрит вимагає таку схему медикаментозної терапії, яка повинна включати препарати, що впливають на всі ланки його патогенезу.\nПрепарати, що знижують рН шлункового вмісту: ОПП (Омепразол, Нольпаза, Паріет), ІРГ (Ранітидин), антациди (Алмагель, Фосфалюгель).\nГемостатики (амінокапронова кислота, Вікасол, Дицинон).\nЕнзимотерапія (Панкреатин, Мезим).\nЗасоби, що підсилюють регенеративні процеси (Алое, Актовегін).\nВсі ліки приймаються строго за схемою, призначеною лікарем.\nОзнаки всіх видів гастриту схожі між собою, і діагностувати саме ерозивно форму можливо лише після проведення відповідного обстеження стінок шлунка або при наявності шлункової кровотечі (характерна риса ерозивного виду захворювання). Симптоми ерозивного гастриту:\nбольові відчуття у верхній центральній частині очеревини (в проекції шлунка) середньої інтенсивності, з працею купирующиеся знеболюючими препаратами;\nпечія (візитна картка рефлюкс-гастриту і хронічного типу ерозивного гастриту);\nякщо шлунок довгий час порожній, больові відчуття посилюються;\nбольовий синдром виникає після прийняття особливо агресивною їжі (жирної, гострої або смаженої).\nЕрозивнийгастрит – як лікувати\nТепер розглянемо, як лікувати ерозивний гастрит шлунка, і які ліки є препаратами вибору. Найефективніші терапевтичні методики по даній патології включають кілька етапів.\nI етап: етіотропне медикаментозне лікування. Оскільки, найчастіше причиною ЕГ є гелікобактерна інфекція, призначаються антибіотики (Левофлоксацин, Кларитроміцин, Тетрациклін, Трихопол).\nII етап: нормалізація рН вмісту шлунка медичними засобами. Схема лікування включає ІПП (Омез, Нольпаза), ІГОР (Фамотидин), антациди (Маалокс, Алмагель). Для покращання перетравлення їжі призначають ензимні препарати (Дигестал, Фестал, Мезим), для зняття сильного болю – спазмолітики (Но-шпа, Папаверин).\nОЕГ є результатом короткочасного впливу агресивних чинників (отруєння, радіація, опіки), тому лікування гострого ерозивного гастриту ліками не вичерпується, а, в першу чергу, має на увазі позбавлення від шкідливої агента.\nНезважаючи на те, що ОЕГ важка ургентна патологія, своєчасно проведені термінові заходи дозволяють досить швидко вилікувати пацієнта. Коли життя хворого поза небезпекою, призначають таблетки для:\nблокування симптомів ацідізма: ІПП (Рабепразол, Солкосерил, Нексиум), ІГОР (Фамотидин), антациди (Алмагель, Маалокс);\nприскорення процесів загоєння слизової (Де-нол, Вікаїр, Солкосерил, Даларгін);\nвідновлення нормального кровообігу шлунка (Дипиридамол, Пармідін).\nседативною терапії (Тенотен).\nПити медикаменти необхідно справно, за схемою, призначеною лікарем.\nХоча локалізація Хег може бути найрізноманітнішою (мала кривизна, тіло шлунка), частіше він виникає в антральному відділі. Причиною хронічного антрум-гастриту є гелікобактерна інфекція. Лікування хронічного антрального ерозивного гастриту включає:\nантибактеріальну терапію (Амоксицилін, Кларитроміцин, Метронідазол);\nпрепарати, що знижують pH шлункового соку (ІПП, ІГОР, антациди);\nпрепарати, що нормалізують перистальтику шлунка і ДПК (Мотилиум, Церукал, Трімедат, Ганатон);\nкровоспинні препарати (Дицинон, Вікасол);\nпрепарати, що прискорюють регенеративні процеси (Гастрофарм)\nУ комплексному лікуванні антрум-гастриту важливе місце займає дієта (харчування згідно з рекомендаціями столу № 5 за Певзнером). Для прискорення загоєння ерозивного процесу в домашніх умовах застосовують масло обліпихи і препарати на основі обліпихи.\nМедикаментозне лікування антрального гастриту в стадії загострення\nЛікування ерозивного антрального гастриту в гострій стадії направлено на купірування симптомів загострення і запобігання подальшого розвитку захворювання. Для цього широко користуються ліками з обволакивающим і цітопротекторним ефектом (Де-нол). Схема лікування включає ті ж групи препаратів, що і поза загостренням, але в максимальних дозах.\nУ тому випадку, якщо виявлено гострий період, важливо правильно підібрати препарати і приймати їх з дня звернення. Зробити це можливо тільки за умови наявності результатів досліджень. При гастриті зі зниженою або підвищеною кислотністю, в першу чергу, призначається ендоскопічне дослідження. Одночасно виконується біопсія для подальшої гістології, завдяки якій вдається оцінити характер структурних змін.\nЗ огляду на, що найбільш часто запалення шлунка протікає при наявності бактеріальної флори, обов’язковим буде аналіз на хелікобактер. При їх виявленні призначаються антибіотики, ефективні щодо збудника. Тривалість лікування не менше тижня. При цьому найчастіше застосовується відразу кілька найменувань. При виявленні хелікобактерій важливо користуватися саме ліками, так як народними засобами складно усунути патогенну флору.\nДля лікування виразкового гастриту призначаються препарати для поліпшення моторики шлунка\nТакож лікування ерозивного гастриту здійснюється з використанням препаратів, що поліпшують моторику шлунка. Особливо вони необхідні в тому випадку, якщо є ознаки рефлюкса. Починати терапію слід з застосування Мотилиума або Мотілак. При відсутності ефекту можна використовувати найефективніші в цьому відношенні препарати – Церукал і Метоклопрамид. Дані ліки використовуються тільки за призначенням лікаря.\nПри запаленні з підвищеною кислотністю важливо підібрати антацидні препарати. При цьому рекомендується перевагу віддавати невсасивающімся засобів на основі алюмінію або магнію. Також необхідними будуть препарати, що покращують постачання тканин киснем. З цим завданням відмінно справляється Трентал і Іберогаст. Завдяки їм вдається нормалізувати кровообіг і прискорити процеси регенерації.\nУ тому випадку, якщо є запалення з підвищеною кислотністю, можуть знадобитися ферменти. Їх обов’язок: допомогти органу перетравлювати їжу і при цьому не виділяти додаткових соків. Крім цього, важливо допомогти клітинам шлунка відновитися. Для цього застосовуються препарати, здатні обволікати слизову.\nДе-Нол застосовується при гастриті з підвищеною кислотністю шлунка\nУ даній ситуації можна застосовувати Сукральфат. У той же час, при патології з підвищеною кислотністю особливо часто призначається Де-нол, що володіє противиразкових властивістю. Хронічний процес також усувається перерахованими ліками в індивідуально підібраній дозуванні.\nНайефективніші засоби народної медицини при ерозивно гастриті: масло обліпихи, масло чорного кмину, картопляний сік, прополіс, насіння льону. У запропонованій таблиці зібрані рекомендації, як лікувати ерозивний гастрит народними засобами.\nТаблиця 1. Ефективні народні засоби для лікування виразкового гастриту\nсировина Спосіб приготування ефект\nНасіння льону 35 г насіння льону на 1 л гарячої води. Суміш доводять до кипіння і настоюють протягом 12 годин.\nРекомендована тривалість курсу – півтора місяці Купірування больових симптомів і дисфагії\nкартопляний сік 120-150 мл свіжого соку приймати тричі на добу за півгодини до їди\nРекомендована тривалість курсу – 10 днів зменшення запалення\nпрополіс Важливо! Пацієнт повинен добре переносити молочні продукти.\nСпиртову настоянку прополісу (20 крапель) розбавити склянкою молока (1 склянка). Пити 1 раз на ніч. Зменшення кислотності шлункового соку;\nБактерицидну дію; Поліпшення роботи шлунково-кишкового тракту\nМасло обліпихи Приймають по 5 гр. олії натще Відновлення цілісності слизової;\nКупірування запального процесу; протимікробну дію\nМасло чорного кмину Важливо! Пацієнт повинен добре переносити молочні продукти.\nМасло (12 крапель) змішують з натуральним медом (200 г), додають сушені кірки граната (1 ст. Л.), Приймають по 10 гр. перед їжею з підігрітим молоком Купірування симптомів дисфагії;\nПоліпшення апетиту; Нормалізація перистальтики шлунка;\nЗагоєння уражених ділянок слизової\nЕрозивнийгастрит має кілька принципових відмінностей від гастриту класичного:\nслизова оболонка шлунка набрякає і запалюється, на великих її ділянках видно численні маленькі ерозії (виразки);\nзахворювання може протікати гостро в разі потрапляння в шлунок зіпсованих продуктів, токсинів, жовчі (рефлюкс гастрит);\nв разі порушення секреторної і моторної функції органу розвивається хронічний ерозивний гастрит;\nв більшості випадків головна причина захворювання – це проникнення в шлунок і розмноження там хвороботворних мікроорганізмів, зокрема бактерії хелікобактер пілорі (антральний гастрит);\nнезалежно від того, чим лікувати ерозивний гастрит, йти недуга не поспішає (протягом затяжне);\nлікування ерозивного гастриту – довгий і трудомісткий процес;\nхарактерна риса захворювання – ймовірність розвитку сильного шлункової кровотечі, здатного спричинити за собою смерть пацієнта.\nЩо можна їсти при ерозивно гастриті\nДієта при гострому і хронічному гастриті невід’ємна складова лікувального процесу. У гостру фазу захворювання призначають дієту №1 за Певзнером, при стиханні гостроти процесу хворий переводиться на дієту № 5.\nЩо можна їсти при ерозивно гастриті:\nварене дієтичне м’ясо;\nвчорашній або підсушений білий хліб, сухарі;\nвідварені овочі у вигляді пюре (буряк);\nдобре проварені каші на воді (рис, гречка, вівсяна крупа);\nсупи на овочевих бульйонах, овочі в них повинні бути у вигляді пюре\nквашена капуста в тушкованому або вареному вигляді в невеликій кількості;\nімбир в невеликій кількості;\nкурячі або перепелині яйця всмятку;\nкисломолочні продукти (кефір, сир, йогурт);\nкиселі, відвар шипшини, компот з родзинок і ін. сухофруктів, трав’яний чай (м’ята, ромашка);\nсуміш овочевих соків (картопляний сік + морквяний сік + буряковий сік в пропорції 1: 1: 1);\nнасіння, горіхи в подрібнений вигляді.\nЯкий йогурт можна при ерозивно гастриті\nЩоб не викликати загострення харчуватися треба регулярно, в один і той же час, невеликими порціями, збільшивши число прийомів їжі.\nЯкі фрукти можна їсти при ерозивно гастриті\nФрукти при ерозивно гастриті краще їсти в протертому або подрібненому вигляді. При хронічному ерозивно гастриті дозволено їсти: банани, авокадо, хурму, персики, стиглі і солодкі яблука і груші. Рекомендують печені яблука і груші, а також фруктові салати з подрібненими інгредієнтами.\nДуже добре приймати при ерозивно гастриті м’яті ягоди: чорну смородину, гранат, виноград.\nЩо не можна їсти при ерозивно гастриті\nжирні продукти тваринного походження (свинина, сало, домашні ковбаси);\nгострі приправи і спеції (часник);\nВживання молока при ерозивно гастриті має бути різко обмежено. Пити в великих кількостях молоко не можна, тому що, потрапивши в шлунок, воно швидко створаживается, і випадаючи в осад, молочний жир і білок з усіх боків обліплюють частинками їжі, які перешкоджають дії травних соків. Процес перетравлення їжі сповільнюється. Необроблене молоко потрапляє в кишечник, де викликає процеси бродіння і метеоризм.\nЯкими повинні бути страви при ерозивно гастриті\nблюда при ерозивно гастриті повинні бути теплими;\nпродукти повинні бути свіжими і тільки зі списку дозволених;\nприймати їжу необхідно маленькими порціями, але не голодувати.\nЯкщо у пацієнта діагностовано гастрит середнього та тяжкого ступеня, то він вже знає, що багато продуктів йому протипоказані. Після їх вживання виникають різкі болі в шлунку і диспепсичні розлади. Такі симптоми розвиваються, якщо на сформувалися ерозії потрапляє кисла, гостра, гаряча їжа. Гастроентерологи рекомендують пацієнтам з ерозивні гастритом назавжди відмовитися від таких продуктів харчування і напоїв:\nфастфуду, чіпсів, солоних сухариків і горішків;\nнаваристих борщів, супів;\nжирних сортів риби і м’яса;\nвипічки з листкового або здобного тіста;\nкави, міцного зеленого і чорного чаю.\nМожна їсти підсушений хліб, круп’яні каші, прозорі супи або супи-пюре, некислі фрукти, запечені або відварені овочі з маслом. Слід віддавати перевагу свіжим продуктам, припущені в невеликій кількості води або приготованим на пару. Вони не повинні бути гарячими або холодними, оптимальним варіантом стане їжа кімнатної температури. Харчуватися потрібно дрібно – маленькими порціями 6-7 разів на день. Це знизить навантаження на шлунково-кишковий тракт, прискорить загоєння ерозій.\nЕрозивнийгастрит – патологія, що супроводжується значними порушеннями функцій шлунково-кишкового тракту. Симптоми і лікування захворювання досить добре вивчені, але без адекватної терапії прогноз може бути несприятливим. Існує ризик розвитку таких важких патологій, як новоутворення.\nЩоб уникнути загострень захворювання і прогресування патології, одного медикаментозного лікування недостатньо. Необхідно змінити спосіб життя, який привів до хвороби:\nРегулярно харчуватися, вибираючи зі списку продуктів тільки дозволені дієтою.\nУникати психічних і фізичних перевтоми.\nНе вживати алкоголь, не палити.\nУ період ремісії, по можливості хоча б раз на рік, проходити курс лікування в санаторії.\nПри діагностуванні ерозивного гастриту, спровокованого алергічними агентами, в його лікуванні застосовуються антигістамінні засоби:\nТакож в терапевтичні схеми включаються препарати, що сприяють швидкій регенерації ерозій та інших пошкоджень слизової оболонки. Найбільшою ефективністю відрізняються таблетки, активним інгредієнтом яких є вісмуту Трікалі децітрат:\nПрепарати підсилюють дію антибактеріальних та протимікробних засобів, утворюють захисну оболонку на внутрішній стінці шлунка.\nДля лікування виразкового гастриту слід замінити звичайний чай ромашковим настоєм\nОсновний профілактикою загострення гастриту є лікувальна дієта.\nВажливо не вживати при захворюванні смажених і гострих страв, виключити з раціону дратівливі спеції, каву, міцний чорний чай, газованої води. Забороняється вживання маринадів, солінь, копчених і ковбасних виробів.\nСтрави рекомендується відварювати або готувати на пару. Замість смаження тефтелі і котлетки готують на пару. У меню повинні бути присутніми каші з вівсянки, гречки, пшона, манки. Їсти треба часто, їжа повинна бути тепла, не холодна.\nЩоб не допустити хвороби, не слід переїдати і перевантажувати органічну порожнину під час застіль. Харчування має бути помірним і дробовим – весь обсяг їжі з’їдають невеликими порціями 5-6 разів на день. Такий захід попереджає розвиток ерозії і порушень травлення.\nДля поліпшення самопочуття і зміцнення імунітету допускається застосування народних рецептів. Прийом настоїв і відварів з ромашки, дягелю, шипшини, подорожника сприяє поліпшенню стану травних Орнане.\nОсобливе значення в профілактиці захворювання має здоровий спосіб життя і відмова від алкоголю і куріння. Спиртові і нікотинові сполуки отруюють слизову оболонку шлунка і всього травного тракту. Від куріння і алкоголю страждають травні, а також інші внутрішні органи. Частина нікотинових смол потрапляє разом зі слиною в порожнину і має пряму негативну дію на органічні тканини. Щоб уникнути розвитку гастриту, необхідно повністю виключити сигарети і вживання алкоголю.\nПоліпшити кровопостачання травного тракту допоможуть заняття спортом, фітнесом, йогом. Якщо спорт не прийнятний, досить простих частих піших прогулянок по парку. Ходьба, біг, різні нахили, присідання та інші елементи оздоровчої гімнастики покращують мікроциркуляцію крові в органах малого таза та сприяють гарному травленню. Помірна фізична активність сприятливо позначається на стані шлунково-кишкового тракту.\nХвороба завжди легше попередити, ніж зцілитися від неї. Хронічний і гострий гастрит вимагає застосування різних груп медикаментів. Комплексна терапія допомагає усунути недуга, але на боротьбу з ним буде потрібно багато сил і часу.\nПостановка правильного діагнозу залежить від ретельного збору анамнезу. Багато про що говорить значна втрата маси тіла за короткий проміжок часу, безконтрольний прийом ліків і вживання алкоголю.\nХронічна форма ерозивного гастриту може протікати безболісно. Гостра же характеризується ріжучими болями в області шлунка і грудини.\nБольові спазматические напади сковують черевну порожнину. В окремих випадках може віддавати в спину і під ліву лопатку.\nЩоб діагностувати ерозивнийгастрит шлунка, в першу чергу проводяться лабораторні та інструментальні дослідження.\nРобиться забір крові на загальний аналіз, для підтвердження (спростування) недокрів’я.\nКалові маси на утримання крові.\nБіохімія крові виявляє ускладнення і супутні захворювання. Для ідентифікації збудника, який спровокував ерозивнийгастрит шлунка, проводиться бактеріологічний аналіз вмісту шлунка, що вийшов з блювотою і калу.\nЗ інструментальних методів найчастіше застосовується езофагогастродуоденоскопія з забором біопсії. Під час процедури оцінюється ступінь руйнування слизової, глибина і широту ерозій і місце кровотечі. При рясної крововтраті, маніпуляція повинна бути проведена негайно, при стійкому стані пацієнта протягом 12-20 ч. Якщо проведення ЕГДС неможливо, застосовується метод рентгеноскопії. Процедура може проводиться як за допомогою звичайної гастрографіі, так і з введенням барвника в орган. На рентгені можна розглянути набряк і збільшення товщини складок слизової оболонки шлунка.\nПодвійне контрастування шлункових стінок є більш інформативним. При такому дослідженні можна побачити лінійні, або протяжні дефекти оболонки і візуалізувати рвані краї. pH метрія. Дозволяє визначити вміст соляної кислоти в шлунковому соку.\nДо додаткових методів діагностики відносять уреазний дихальний тест для визначення Helicobacter pylori. Метод заснований на здатності бактерії синтезувати уреазу, за допомогою якої сечовина розщеплюється до аміаку і вуглекислого газу. Саме концентрація останнього з міченим атомом вуглецю визначається у видихуваному повітрі до і після вживання сечовини.\nУльтразвукову діагностику внутрішніх органів можуть використовувати для виявлення супутньої патології.\nПри діагностиці ерозивного гастриту дуже важливо відрізнити саме це захворювання від інших розладів, для яких також характерні кровотечі в шлунку. Серед них:\nВиявити ерозивнийгастрит на ранніх стадіях дуже складно, оскільки подібними симптомами супроводжується будь-яка гастропатия у дітей і дорослих. Характерні ознаки – мелена і кривава блювота, вказують на ускладнену форму хвороби. Лікарю належить провести диференціацію з такими патологіями, як варикоз стравохідних вен, хімічні опіки, виразки, рак шлунка. Важливе значення для діагностики має ретельний збір і аналіз анамнезу. ФГДС – ендоскопічне дослідження покривів стравоходу, шлунка і дванадцятипалої кишки, дозволить побачити пошкоджену зону, оцінити її локалізацію, розміри, наявність кровотеч в ерозованих ділянці і взяти зразок тканин для гістологічного аналізу. Також лікар направляє хворого на інші інструментальні та лабораторні дослідження:\nбакпосеви блювотних мас і фекалій;\nтести на наявність колоній Helicobacter pylori в антральному відділі шлунка;\nТаблетки для лікування виразкового гастриту може призначати тільки лікар. Людям з таким діагнозом виписують кілька категорій препаратів.\nБольові відчуття в шлунку з’являються в результаті запального ураження слизового покриву кислим вмістом шлунку. Також вони можуть виникати внаслідок спазму гладкої мускулатури.\nІснує 2 різновиди знеболюючих препаратів, які використовуються при гастриті:\nСпазмолітичні засоби – платифиллин і но-шпа. В умовах стаціонару дані ліки використовуються в формі ін’єкцій. Такі речовини відносяться до категорії сильнодіючих препаратів, тому їх потрібно вводити виключно під контролем лікаря. В амбулаторних умовах найчастіше використовують но-шпу в таблетованій формі.\nАнтацидні ліки. Больові відчуття найчастіше пов’язані з появою ерозивних дефектів на слизових покривах. У таких ситуаціях обов’язково використовуються антациди. Зазвичай вони представляють собою з’єднання алюмінію і магнію.\nДані речовини випускаються у формі таблеток, гелів, суспензій. Такі засоби надають обволікаючий ефект на слизові покриви і усувають надлишок соляної кислоти.\nДо цієї категорії входять альмагель, ренні, маалокс. Також до таких ліків відносять фосфалюгель та гавіскон.\nЛіки, які пригнічують секрецію\nМедикаментозне лікування ерозивного гастриту проводять за допомогою таких категорій лікарських засобів:\nАтропіноподібні ліки, які включають густий екстракт беладони. Дана речовина сьогодні практично не застосовується, оскільки має багато побічних ефектів. Однак в окремих ситуаціях лікарі виписують беллалгін або Беластезин. Дані таблетки дозволяють зменшити синтез соляної кислоти і виробляють знеболюючу дію.\nАнтисекреторні ліки. Дані препарати допомагають зменшити синтез соляної кислоти і особливого ферменту шлунка – пепсину. Також вони дозволяють збільшити синтез слизу і різних протизапальних речовин. У цю категорію входять такі засоби, як квамател, фамотидин, ранітидин.\nІнгібітори протонної помпи. Принцип дії даних засобів дещо відрізняється від інших ліків. Вони сприяють зменшенню кислої реакції вмісту шлунка і виробляють ефект на молекулярному рівні. До цієї групи входять рабепразол, омез. Також до них відносять омепразол, пантопразол.\nЕрозивнийгастрит, який ускладнився кровотечею, необхідно розділяти з наступними захворюваннями:\nВиразкову хворобу шлунка / дванадцятипалої кишки. Для патології характерні болі, що виникають натщесерце і змушують прокидатися вночі. Це хронічне захворювання, що загострюється переважно в весняно-осінній період. При ФГДС виявляють дефект слизової оболонки з подритимі краями. На рентгенограмі з контрастуванням виявляють характерна ознака – симптом «ніші», обумовлений руйнуванням шарів стінки органу. Навпаки цього кратера відбувається спазм м’язів шлунка, що проявляється вдавлення – симптом «яке зазначає перста».\nВиразка шлунка на контрастною рентгенограмі визначається, як дефект наповнення (симптом «ніші») – зафарбований чорним кольором; навпаки – симптом «яке зазначає перста» (вказано стрілкою)\nКровоточить виразку шлунка / дванадцятипалої кишки. На початку кровотечі хворобливість стихає, але приєднуються загальні симптоми (слабкість, запаморочення, втрата свідомості) і характерні прояви, що пояснюється появою крові в просвіті шлунково-кишкового тракту – блювота кольору кавової гущі і безформний чорний ( «дёгтеобразний») стілець – мелена. При обстеженні визначають частий пульс слабкого наповнення і зниження артеріального тиску.\nПерфорацією виразки шлунка / дванадцятипалої кишки. При попаданні вмісту полого органу в черевну порожнину через перфоровані отвір, біль посилюється, пацієнти порівнюють її з ударом кинджала. Кров’яний тиск в цей період падає. При спробі прищепити органи травлення лікарем визначається різке напруження м’язів передньої черевної стінки ( «доскообразний» живіт). Хворий при цьому намагається зберігати нерухоме положення, лежачи на спині. На рентгенограмі грудної клітки визначається серповидная смужка газу між правим куполом діафрагми і верхнім краєм печінки (симптом Спіжарного).\nПерфорація виразки шлунка на рентгенограмі грудної клітини характеризується появою серповидної смужки газу між правим куполом діафрагми і верхнім краєм печінки (вказана зеленими і червоними стрілками)\nКровотечею з варикозно розширених вен стравоходу. Відмінною рисою цієї патології є раптово виникла кривава блювота «фонтаном» і біль за грудиною при ковтанні. Переказу грошей для підтвердження діагнозу у хворого можна запитати про перенесені захворювання печінки: цирозі (сполучнотканинному переродження здорової тканини), гепатиті (запаленні).\nЕрозивнийгастрит може протікати в хронічній або гострій формі. Перший варіант породжує порушення роботи органів травлення, другий при вживанні неякісних продуктів або хімічних речовин. За статистикою, чоловіки більше схильні до ерозивні гастрити, ніж жінки, у дітей прояв хвороби спостерігається рідко.\nГострий гастрит найчастіше викликаний разовим впливом патогенних факторів, але також може бути результатом хронічних захворювань інших органів. Ерозивнийгастрит може мати не тільки зовнішні причини для виникнення, але і внутрішні.\nНеправильне харчування, вживання смаженої, копченої, пряної їжі, дратівливою слизову шлунка;\nТривале лікування нестероїдними протизапальними засобами, гормонами і іншими лікарськими засобами без «прикриття» гастропротекторами;\nСтреси, нервові перенапруження;\nХарчові отруєння недоброякісними продуктами, а також кислотами, лугами, сурогатами алкоголю;\nЗловживання спиртними напоями і куріння (відбувається витончення слизової шлунка).\nПрактично у кожного п’ятого гастрит викликає бактерія Helicobacter pylori.\nДетальніше про причини появи патології:\nПошкодження слизової оболонки шлунка. Це одна з найпоширеніших причин; вона може бути викликана захворюванням (наприклад, хворобою Крона), харчовими алергіями, непереносимістю деяких продуктів (лактози, глютену і ін.), коліками, високим рівнем кислотності шлункового соку, інфекційними захворюваннями (вірусної або бактеріальної природи), а також бути наслідком радіаційного випромінювання.\nТравма. Удари, забиті місця, порізи в області живота, а також операції на шлунку здатні не тільки травмувати слизову оболонку, а й зменшити приплив крові, викликати дефіцит харчування в тканинах і сприяти витончення слизової. В результаті може виникнути ерозія.\nЛіки. Все в світі має свою ціну, і вживання медичних препаратів – не виняток. Регулярний прийом деяких ліків, наприклад, анальгетиків, стероїдних препаратів, а також антикоагулянтів може підвищити шанси людини заробити ерозивнийгастрит. Ці препарати здатні повільно, поволі руйнувати слизову оболонку шлунка і кишечника, що в результаті призводить до ерозії і утворення невеликих виразок. Особливо небезпечні з цієї точки зору нестероїдні протизапальні препарати через специфічний механізму їх дії. Вони пригнічують простагландини – хімічні речовини, які беруть участь в запальних процесах. Хоча НСПВП прекрасно підходять для зняття запалень, у них є один неприємний побічний ефект – продукція слизового секрету, який захищає внутрішню поверхню шлунка від дії їдких травних кислот, контролюється тими ж простагландинами. Таким чином, якщо людина регулярно вживає НСПВП, захисний шар слизу в шлунку стоншується, і в результаті може розвинутися ерозивнийгастрит.\nБактерії. Helicobacter pylori – одна з найчастіших причин появи ерозивного гастриту. Хоча спочатку на людину наявність всередині непрошених нових мешканців ніякого впливу не робить, бактерії вже починають свою руйнівну діяльність – послаблюють гладку мускулатуру шлунка і пошкоджують слизову оболонку.\nАлкоголь. Кількість регулярно споживаного алкоголю і можливість розвитку ерозивного гастриту знаходяться в прямому зв’язку з один з одним – алкогольні напої подразнюють внутрішню поверхню шлунка, що здатне закінчитися захворюванням.\nКуріння. Вживання тютюну впливає не тільки на легені, серце і судини, але і на травний тракт – у зарядлих курців існує підвищений ризик розвитку патологій (правда, здебільшого це відноситься до виразок дванадцятипалої кишки). Цікаво, правда, що в разі зараження Helicobacter pylori курці знаходяться в більш вигідному становищі, ніж некурящі – щільність поселення бактерій в шлунках перших нижче, і, як наслідок, атрофічні зміни менше.\nСтрес. Під стресом треба розуміти важке навантаження на організм – великі опіки, яку він вилікував небезпечна хвороба, важкі травми, перенесені хірургічні операції. Все це може послужити причиною появи у хворого симптомів виразкового гастриту. Також вважається, що психологічно важкі, стресові стани сприяють появі захворювання. Хоча достатніх свідчень на підтримку цієї теорії немає, багато медиків вважають, що поліпшення загальної якості життя і низький рівень стресу здатні запобігти виникненню (або рецидив) ерозивного гастриту.\nДля того щоб швидко позбутися від симптомів гастриту призначають лікарські засоби. Вони впливають не тільки на наслідки, а й на причину захворювання.\nСимптоми і лікування хвороби залежить від форми її прояву. Зазвичай використовують:\nПрепарати, що нормалізують кислотність шлункового соку: блокатори протонної помпи (Омепразол, Лансопрозол, Пантапразол, Рабепразол), блокатори Н2-гістамінових рецепторів (Ранітидин, Фамотидин).\nЗасоби, що обволікають слизову оболонку шлунка – антациди і альгінати (Ренні, Гастал, Фосфалюгель, Альмагель). Антацидні препарати призначаються при захворюванні зі значними дефектами слизової і підвищеною кислотністю шлункового соку. Рекомендований прийом невсасивающіхся антацидів, в складі яких є солі алюмінію і магнію (Маалокс);\nПрепарати, що містять солі вісмуту – Де-Нол (регенерують слизову шлунка).\nЗасоби регенерирующие тканини і поліпшують насичення їх киснем (Іберогаст). Ферменти необхідні при прийомі антацидів, які в значній мірі знижують травну функцію (Мезим);\nАнтибіотики. Застосовується при виявленні Хелікобактер пілорі. Призначається комбінація з декількох лікарських засобів антибактеріальної спрямованості. Терапія триває 7-10 діб;\nПрепарати відновлюють моторику шлунково-кишкового тракту. Призначаються при виявленні рефлюксу. Останнім часом для цієї мети широко застосовуються препарати з вмістом домперидону (Мотилиум);\nВідновлюючі препарати утворюють на поверхні шлункових стінок захисну плівку, запобігає їх подальше руйнування і захищає від дратівної дії (Вентер);\nЛікування ерозивного гастриту на дому\nХоча домашні способи лікування гастриту не можуть повністю замінити лікування медикаментозне, проте вони здатні зняти біль, полегшити перебіг хвороби, сприяти відновленню внутрішньої поверхні шлунка і попередити повторне розвиток хвороби. Проте, застосовувати ці методи рекомендується під наглядом лікаря – адже мова йде про досить серйозне захворювання.\nВода. Кожен день необхідно випивати від 6 до 8 склянок води – вона сприяє очищенню організму і допомагає шлунку переварити їжу, особливо щільну і важку.\nВітамін Е. Дослідження показали, що прийом їжі, багатої вітаміном Е, або його добавки зменшують запалення внутрішньої поверхні шлунка.\nНасіння льону. Знімають спазм мускулатури шлунково-кишкового тракту, а відвар насіння має заспокійливу, розслаблюючу і обволікаючу дію на внутрішню поверхню шлунка. А так як відвар стійкий до розчинення, його тонкий шар довго зберігається на стінках шлунка, захищаючи їх від подразнюючих речовин.\nЙогурт. Нежирний натуральний йогурт з мінімальним вмістом добавок стимулює травний процес, володіє обволікаючу дію на стінки шлунка, захищаючи їх від пошкодження травними соками.\nЛікувальні трави. При гастриті використовується чага (має загальнозміцнюючу і протизапальну дію), коріння солодки (знижують кислотність середовища в шлунку, знеболюють, зменшують запалення) і м’ята перцева (заспокоює, зменшує біль, знімає запалення).\nФізичні вправи. Щоб допомогти організму впоратися з хворобою, рекомендується вести активний спосіб життя – чим міцніший і підготовлений організм, тим простіше йому справитися з труднощами.\nВ якості допоміжної терапії добре зарекомендувало себе і лікування народними засобами. Не можна замінювати лікарські препарати на відвари і настої трав без попередньої консультації з лікарем.\nВони зазвичай більш безпечні, мають менше побічних ефектів, але зате тривалість лікування зростає в кілька разів.\nДобре зарекомендували себе трави. Настій із звіробою, календули і деревію простий у приготуванні і лікує гастрит всього за 10 днів. 1 столову ложку цієї суміші заливають склянкою окропу, настоювати потрібно близько години. Приймають настій по половині склянки 2-3 рази на день за півгодини до їди.\nДопомагає і картопляний сік: один бульба ретельно вимити, очистити від шкірки і вичавити сік. Пити такий сік потрібно за 20 хв до їди, починають з кількох ложок, потім поступово збільшують дозу до 100 мл.\nКапустяний сік теж підійде. Три-чотири свіжих листа капусти пропустити через соковижималку. Дати настоятися кілька годин. Сік також п’ють натщесерце кілька разів в день. Симптоми гастриту зникнуть вже через тиждень.\nНе обійтися в лікуванні гастриту народними засобами і без насіння льону. Настої добре обволікає слизову шлунка, сприяє загоєнню ерозій. Готуватися він легко: 2 столових ложки насіння заливають 1 л окропу. Наполягати потрібно півтори – дві години. Приймають по півсклянки двічі на день перед їжею.\nМасло плодів обліпихи є ранозагоювальну і протизапальну властивість. Для лікування можна використовувати аптечний продукт або приготоване самостійно. Для його приготування знадобиться рівна кількість соку обліпихи і якісного оливкового масла. Продукти ретельно з’єднати і дати настоятися 3-4 дні. Приймати отриману суміш слід на голодний шлунок, вранці, по 25 мл. Тривалість терапії 2 тижні.\nПрополісовая настоянка допоможе знизити больовий синдром. 15 крапель спиртової настоянки розвести в 150 мл холодної води і пити перед кожним прийомом їжі. Курс 3 тижні.\nМолоко і ромашка. У склянку закипаючого молока покласти 5 ст. ложок суцвіть ромашки, закип’ятити і залишити на 1 годину. Пити по 1 склянці на тощак. Курс 5-7 днів.\nЛікувати ерозивнийгастрит можна за допомогою наступного рецепта: потрібно 20 гр. сухого листя м’яти і по 15 гр. болотної сухоцвіту, алое, споришу, насіння кропу. Додати по 25 гр. ромашки, валеріани, хмельових шишок. Всі інгредієнти змішати, додати літр окропу. Томити в духовці 9-10 годин. Охолодити, процідити. Пити вранці до їжі по склянці. Також протягом доби кожні дві години додатково вживати по 100 грам відвару. Курс триває 14 днів.\nЯєчне обволікання. При лікуванні гастриту ефективним є прийняття натщесерце двох яєчних білків домашніх курей. Цю процедуру потрібно проробляти за 2 години до їжі, а також рекомендується повторити ввечері. Білок позитивно впливає на рубцювання і оточення пошкодженої слизової оболонки шлунка.\nНастоянка подорожника. Подорожник здавна відомий своїми цілющими властивостями. Приготована настоянка на основі листя подорожника прискорить процес регенерації слизової шлунка. Для приготування настоянки необхідно: 250 грам свіжого листя подорожника, які промиваються під проточною водою, подрібнюються і заливаються 500 мл 70% спирту. Настоюється все це в темному і прохолодному місці 7 діб, після чого приймається по 1 чайній ложці 3 рази на день.\nНастій з м’яти і золототисячника. Для приготування цілющого настою беремо листя м’яти перцевої і листя золототисячника в співвідношенні 4: 1. З даної сировини готуємо настій: 3 чайні ложки суміші заливаємо 400 мл гарячої кип’яченої води. Наполягаємо 30 хвилин і випиваємо за півгодини та їжі по 200 мл.\nПаста від гастриту. Даним лікарським засобом лікувалися від гастриту і виразки шлунка ще наші бабусі. Для приготування цих ліків знадобиться: 250 г меду, 25 г листя алое, 100 г какао, 100 г гусячого жиру, який можна замінити якісним вершковим маслом. Всі інгредієнти змішуються і зберігаються в холодильнику. 1 столову ложку пасти розчиняємо в склянці гарячого молока і випиваємо на ніч.\nСік ананаса пити по півсклянки до їди тричі на день. Курс дорівнює 3 тижням. Але тут потрібно бути обережними, так як ананас може підвищити кислотність а при гастриті з ерозією це небезпечно.\nЄ схема лікування зеленими яблуками. Потрібно взяти недостиглі зелені яблука і натерти їх на терки. До вийшла кашки додають дві ложки меду. За 5 годин до і 5 годин після прийому такого засобу не їдять. Приймати такі ліки потрібно перший тиждень кожен день, другий тиждень три рази, третій тиждень один раз і потім знову як в перший тиждень і повторюємо.\nПеред початком лікування народними засобами слід переконатися у відсутності алергічних реакцій на складові рецептів.\nТерапія з використанням мінеральної води може виконуватися вдома. Однак, більш результативною вона виявляється в санаторних умовах. Лікування ерозивного гастриту мінеральною водою позитивно позначається на стані хворого. При цьому має значення температура вживаної води. При підвищеному виділенні шлункового соку необхідно пити мінералку, трохи підігрів. Це допомагає усунути в ній надлишок вуглекислоти. Воду випивають залпом, за годину до їжі, щоб після попадання їжі в шлунок вона вже перебувала в кишечнику.\nВживання мінеральної води починають з малих доз, що становлять від ¼ до ½ склянки. Поступово дозування збільшують до однієї склянки за прийом. Рекомендується пити мінеральну воду тричі на день протягом місяця і проводити такі курси 4 рази на рік.\nВідповідну за складом воду підбирає лікар. Зазвичай для такої мети, як лікувати будь-ерозивнийгастрит, призначають Єсентуки №4, Боржомі, мінеральну воду Арзні, Желєзноводськ.\nНезалежно від того, яку терапію ви вибрали (традиційну або лікування народними засобами), вам не обійтися без дієти. Повністю забирається з раціону їжа, дратує тканини шлунка (солодке, спиртне, кава, шоколад, прянощі, копченості, соління та ін.). Перевага віддається вареної і тушкованою їжі, каш і сезонним овочам. Їсти потрібно часто, маленькими порціями. Їжа повинна бути добре термічно оброблена, охолоджені. Її потрібно ретельно пережовувати. При цьому раціон залишається збалансованим і вітамінізованим.\nЛікування ерозивного гастриту неможливо без обмежень в харчуванні. У перші години загострення пацієнтові наказано повне голодування. Голодна терапія може тривати від 6 до 24 годин, в залежності від тяжкості стану. Через добу, в меню вводяться страви, приготовані в пароварці або відварені. Харчування при ерозивно гастриті шлунка має бути дробовим (часто і невеликими порціями). Правильно підібране лікування і дієта здатні в короткі терміни полегшити стан хворого.\nЕрозивнийгастрит вимагає дотримання певного раціону, багато інгредієнти знаходяться під суворою забороною:\nНасичені м’ясні і рибні відвари;\nГострі та квашені супи;\nСальні сорти м’яса і риби;\nКонсервованої, маринованої, гострої та солоної їжі;\nПерловка, ячна, і кукурудзяна крупи;\nКисломолочні продукти з високим відсотком жиру і кислоти;\nКонцентрований кава і чай;\nДієта при ерозивно гастриті шлунку повинна зменшувати виробництво соляної кислоти, тому обмежує вживання білкової і жирної їжі. М’ясо можна їсти 1 р. на добу в малій кількості.\nПісля суворих обмежень в їжі, на звичне меню слід переходити поступово. Після одужання лікар консультує хворого, що можна їсти і в яких кількостях.\nПеретерті круп’яні супи на молоці, або овочевому відварі;\nКиселі з ягід з нейтральним смаком;\nМанка, гречка і рис;\nПеремелене в м’ясорубці м’ясо птиці або яловичини;\nПюре з картоплі, кабачка і кольорової капусти;\nХарчування при ерозивно гастриті шлунка має бути збалансованим. Список дозволених продуктів дозволяє розробити досить різноманітне меню при ерозивно гастриті. Їсти обпалює, або крижану їжу не рекомендується. Дієта при ерозивно гастриті шлунку виключає вживання «фаст-фудів».\nРанок. Добре розварений рис на молоці з вершковим маслом. Сухарик батона, кисіль;\nПерекус. Бутерброд з підсушеного батона з сиром, неміцний чай;\nДень. Овочевий перетертий суп з цвітної капусти з грец, Пюріровать картопля з м’ясним суфле, компот, пшеничний сухар;\nПерекус. Галети з молоком, банан;\nВечір. Запіканка з нежирного сиру, сухар з чаєм з шипшини. Десерти слід замінити печеними фруктами з невеликим вмістом цукру.\n1-й сніданок Страва із сиру у запеченому вигляді, напій з какао\n2-й сніданок Неміцний солодкий чай і здобні булочка вчорашньої випічки з вершковим маслом\nобід Будь-яке рідке блюдо на основі м’ясного бульйону, овочі з рибою, приготовані на пару, фруктовий відвар або компот\nПолудень Сухарики або здобне печиво з киселем\nвечеря Запечені овочі з шматочками м’яса, фруктовий відвар (шипшина)\nДруга вечеря Кефір, ряжанка або йогурт\nсніданок слизова вівсяна або гречана каша;\nможна замінити паровим омлетом з одного курячого яйця\nДругий сніданок фруктовий кисіль з галетним печивом\nобід протертий круп’яної суп,\nпарова рибна котлета, відварені овочі або салат з них,\nна десерт можна взяти відвар шипшини.\nЗ хлібобулочних виробів дозволені сухарі з білого хліба.\nПолудень трав’яний чай з галетним печивом\nабо запіканка з нежирного сиру.\nвечеря картопляне пюре з відвареної курячої грудинкою.\nсупи з додаванням круп, м’ясні, рибні, овочеві;\nсупи – пюре на вершках з гарбуза, брокколі, цвітної капусти, моркви;\nовочі тушковані або запечені з додаванням мінімальної кількості масла;\nмакарони, картопляне пюре з додаванням вершкового або оливкової олії;\nрибні та м’ясні страви, приготовані на пару і в духовці;\nсоки з м’якоттю – морквяний, гарбузовий, персиковий;\nстрави з яєць – некруто, суфле;\nзапіканки із сиру; запечені фрукти.\nДотримання рекомендацій щодо харчування – одна із запорук успішного лікування гастриту. Також в подальшому необхідний контроль харчування і профілактика.\nДієта, запропонована при ерозивно гастриті, є також непоганою профілактикою захворювання. Фахівці рекомендують, є при ерозивно гастриті шлунка на ніч не пізніше ніж за 2 год до сну.\nЕрозивнийгастрит, також відомий як бульби – запальне захворювання шлунково-кишкового тракту, що викликає розвиток ерозій (ранок) на слизовій оболонці шлунка. Вчасно виявлене захворювання є запорукою швидкого одужання.\nЕрозивнийгастрит – це різновид запальних процесів слизової оболонки шлунка гострого і хронічного походження, відмінною рисою якого є утворення невеликих дефектів (ерозій) на її поверхні.\nТаких осередків може бути кілька, ступінь їх розвитку залежить від того, наскільки сильно розвивається захворювання. Зазвичай кожна ерозія не перевищує 4 мм в діаметрі, проте в хронічному стані можуть досягати 8 мм.\nУ міжнародній класифікації він має код МКБ 10 – К00-К93.\nЕрозивно його форма є тією стадією хвороби, коли слизова починає руйнуватися, з’являються дефекти, виникає кровотеча. Такий різновид прогресує повільно. Нерідко ерозивний гастрит шлунка виникає як реакція на інше захворювання, на нервове або фізичне перенапруження або травму.\nЕрозивнийгастрит – це гостре або хронічне запалення слизової оболонки шлунка, головною особливістю якого є порушення цілісності слизової з утворенням ерозій. Хвороба протікає частіше з підвищеною кислотністю шлункового соку. Характерною особливістю є різного ступеня вираженості кровотечі.\nОсобливості ерозивного гастриту:\nхворому, як правило, важко самостійно визначити, що він вже захворів, оскільки симптоми слабо виражені;\nчерез повільне і прихованого перебігу захворювання встигає вразити більшу частину внутрішньої оболонки шлунка;\nпри хворобі на слизовій утворюється кілька або безліч ерозійних уражень;\nпогано піддається терапії, універсальних засобів від нього не існує, тільки комплексний підхід в лікуванні дає результат;\nчасто хвороба супроводжує геморагічна імбібіція (просочування кров’ю уражених ділянок слизової), оскільки кровотечі різного ступеня тяжкості – поширена особливість при цьому виді гастриту;\nякщо ураження слизової множинні, то кровотечі можуть виникнути з усієї ерозованою області шлунка, і в цьому випадку неможливо буде обійтися без хірургічного втручання;\nнайбільш часто це захворювання діагностується у жінок середнього віку і літніх чоловіків.\nЗбій природного механізму захисту слизового покриву шлунка від агресивних елементів травних соків відбувається в результаті впливу різноманітних внутрішніх і зовнішніх несприятливих факторів протягом тривалого часу. Порушується кровообіг і процеси секреції, з’являється катаральний гастрит, який стосується поверхневий шар слизової. Поступово на запалених стінках органу утворюються дефекти – ерозії, які з часом проникають глибше в шлункові тканини і сприяють виникненню виразок, відкриття кровотеч. Захворювання більш характерно для чоловіків, у жінок і дітей діагностується рідко. Причини виникнення ерозивно-виразкових уражень слизового шару шлунка:\nБезконтрольне вживання медикаментів подразнює слизові оболонки.\nдисфункція воротаря, що провокує дуоденогастрального рефлюкс.\nВилікувати гастрит повністю можливо тільки при ранньому виявленні та грамотно підібраному лікуванні. Дуже часто ці обидві патології набуває хронічної форми. Щоб попередити загострення ерозивного гастриту, необхідно скоригувати спосіб життя, відмовившись від шкідливих звичок, дотримуватися правил лікувального харчування, восени і навесні пити профілактичні медикаментозні курси. Захворювань шлунково-кишкового тракту можна уникнути, якщо правильно організувати режим дня і харчування, стежити за раціоном, не допускаючи надлишку фастфуду та інших шкідливих продуктів. Дотримання правил особистої гігієни дозволить виключити інфікування бактеріями і виникнення гастриту. Також слід берегтися від травмування ШКТ хімікатами, надмірних стресів і вчасно лікувати захворювання травного тракту.\nУ нетрадиційній медицині ерозії загоюють лікувальними травами, рослинними оліями, продуктами бджільництва (муміє, прополіс, мед). Ці кошти широко використовуються не тільки в народній медицині, а й у якості доповнення до медикаментозної терапії.\nЗагоєнню ерозій і виразок сприяють рослини:\nТрави заготовляють самостійно або набувають в аптеці готовий шлунковий збір.\nПри виборі комбінованих складів слід врахувати, що багато рослин підсилюють вироблення шлункового соку. Протипоказанням до лікування травами можуть бути деякі хвороби нирок, жовчного міхура.\nНатуральне гомеопатичний засіб можна приготувати в домашніх умовах по народному рецепту. Для збору беруть по 15 г коренів валеріани та алтеї лікарської. Їх змішують з кмином, квітками ромашки і чистотілом. Кожної рослини беруть по 25 г. Для зберігання збору вибирають скляний посуд з кришкою і темне місце.\nСтолову ложку кошти заливають 0,5 л гарячої води, кип’ятять 5-7 хвилин і настоюють 2 години під кришкою. Отримане ліки проціджують і вживають в теплому вигляді 3 рази на день по склянці. Приймають настій через 1,5 після їжі. Курс терапії – 45 днів.\nЦінними властивостями в лікуванні шлунка мають обліпихи, оливкова, лляна, і кедрового масло. Вони покривають слизову захисним шаром, знімають біль і запалення. Найчастіше гастроентерологи рекомендують приймати масло обліпихи. Засіб п’ють по 1 чайній ложці вранці за 30 хвилин до їди. Тривалість терапії – 30 днів.\nЕрозія шлунка формується довго і діагностується не відразу, тому захворювання часто ускладнюється. Ігнорувати симптоми ерозивного гастриту небезпечно. Дефект проникає вглиб слизової оболонки, досягаючи судин, і виникає кровотеча. Епізоди геморагії можуть набути хронічного вид. В результаті значної втрати крові розвивається шок, анемія. Серед ускладнень зустрічається атрофічний гастрит з деформацією і повною втратою функціональності слизового шару, потрапляння патогенних мікроорганізмів в ерозірованний ділянку, злоякісна трансформація клітин, виразка шлунка.\nХворі ерозивні гастритом обов’язково ставляться на диспансерний облік гастроентеролога і повинні не менше 2 разів на рік пройти профілактичне обстеження.


Рівненські спортсмени стали срібними призерами на чемпіонаті світу з веслування » Новости города Ровно: последние актуальные новости 24/7 Новини Рівного\nРівненські спортсмени стали срібними призерами на чемпіонаті світу з веслування\n- Ми були налаштовані на перемогу. Їхали на чемпіонат, щоб показати достойний результат. На жаль не вдалося завоювати перше місце, але я задоволений результатом. А до золота, мабуть, не вистачило впевненості, – зауважив Вадим Ціпан.\nІз здобутими результатами спортсменів привітав заступник голови облдержадміністрації Олександр Савчук: - Досить високу нагороду вибороли хлопці в такий складний для України час. Олександр та Вадим ще раз показали, що Україна займає чинне місце у світі, - говорить пан Олександр.\nЗа високі спортивні досягнення чемпіони отримають і грошову винагороду.\nНагадаємо, що з 6 по 10 серпня 2014 року в РФ відбувся чемпіонат світу з веслування на байдарках і каное.


ВАЛЕР’ЯН ПОЛІЩУК (1897-1937)\nВалер’ян Львович Поліщук народився 1 жовтня 1897 року в селі Більче Млинівського району на Рівненщині в селянській родині. Навчався у школах села Малево та Мирогоща, гімназіях у Луцьку та Катеринославі, інституті цивільних інженерів у Петрограді, Кам’янець- Подільському університеті. Він заснував в Києві літературно-мистецьку групу “Гроно”, був одним з організаторів “Федерації пролетарських письменників”, членом спілки пролетарських письменників “Гарт”, організатором і провідником літературної групи “Авангард”. Протягом 15 років літературної діяльності видав понад 40 книг, з них: “Вибрані поезії”, “Дороги моїх днів”, а також вірші, поеми, нариси, які вийшли після його смерті.\nРозстріляний 3 листопада 1937 року. Реабілітований посмертно.\nІм’ям В. Поліщука названо вулиці в Млинові та Рівному, обласну літературну премію.\nУлас Олексійович Самчук народився 20 лютого 1905 року в селі Дермань Здолбунівського району. В 1913 році сім’я переїхала до Тил явки на Кременеччину. В 1917-1920 році Улас Самчук навчався в Германській вище початковій школі, пізніше в мішаній приватній гімназії. У 1927 році дезертирував до Німеччини. Слухав лекції в Бреславському, а згодом – в Українському Вільному університетах (Прага). В 1938-1939 рр. брав участь у відомих подіях на Закарпатті. Після багаторічного перебування в еміграції (у Польщі, Чехословаччині, Німеччині) 6 серпня 1941 року повернувся на Україну. Він знайомиться з українськими громадськими та політичними діячами, які створили в місті Рівне «Українську раду довір'я на Волині», до складу якої увійшов і Улас Самчук, а також діячі Рівного, Житомира, Луцька, Кременця, Володимира-Волинського, Дубна, Здолбунова, Костополя. Цей орган мав вирішувати шкільні, юридичні та церковні справи. Представники громадськості вирішили мати і свій друкований орган: 1 вересня 1941 року побачив світ перший номер газети «Волинь».\nБуло створено і видавництво «Волинь», яким з середини листопада 1941 року керував відомий видавець, котрий прибув зі Львова, Іван Тиктор. Воно випускало, крім газети, журнал «Орленя» та «Сільський господар». Почало діяти і книжкове видавництво, першою книгою якого була «Марія» Уласа Самчука. І хоч ця книга вийшла 15-тисячним тиражем, проте розійшлася негайно.\nНа сторінках «Волині» публікувалися твори українських поетів і письменників, зокрема Олени Теліги, Євгена Маланюка, Юрія Горліс-Горського, Тодося Осмачки.\nПройшов через табори переміщених осіб (1945-1948) і опинився в Канаді (Торонто). Там він створив більшість своїх творів, активно співробітничав з Інститутом дослідів Волині, з товариством “Волинь” у Вінніпезі. Помер 9 липня 1987 року, похований у Торонто.\nОсновні твори: “Волинь” (1932-1937), “Гори говорять” (1934), “Марія” (1934”, “Кулак” (1937), “Юність Василя Шеремети” (1946-1947), “Ост” (1948-1982), “П’ять по дванадцятій” (1954), “На білому коні” (1957), “Чого не гоїть вогонь” (1959), “На твердій землі” (1966), “На коні вороному” (1975), “Живі струни” (1976), “Планета Ді-Пі” (1979), “Слідами піонерів” (1980).\nОЛЕКСА СТЕФАНОВИЧ (1899-1970)\nОлекса Коронатович Степанович народився 5 жовтня 1899 року в селі Милятин Острозького району на Рівненщині в родині священика. В 1914 році закінчив духовне училище в Клевані, у 1919 році - Волинську духовну семінарію в Житомирі.\nУ 1922 році виїхав до Праги, назавжди покинув Україну.\nПеребуваючи в еміграції, був слухачем філософського факультету Карлового університету, прослухав також кілька літературно-мистецьких курсів в Українському вільному університеті. У 1931-1932 рр. написав докторську дисертацію “А. Метлинський як поет”.\nВ 1944 році залишив Прагу і переїхав у Міттенвальд (Німеччина), а в 1949 році – у Буффало (США), де і помер 4 січня 1970 року. Похований на українському кладовищі у Банд-Бруці біля Нью-Йорка.\nОкремі твори: 2 прижиттєві збірки (1927), “Зібрані твори” (1975), які об’єднали в 3 збірки, упорядковані автором. В Україні поезії Олекси Степановича друкувалися в часописах “Дзвін”, “Дніпро”, “Україна” та ін.\nБОРИС ТЕН (1897-1983)\nБорис Тен (Микола Васильович Хомичевський) народився 9 грудня 1897 року в селі Дермань Здолбунівського району на Рівненщині в учительській родині. Навчався в місцевій початковій школі, Клеванському духовному училищі, Волинському інституті народної освіти в Житомирі, Московському музично-педагогічному інституті. Вчителював, працював на музичній, театральній та музично-педагогічній роботі, викладав латинську мову в Житомирському інституті іноземних мов та педінституті. Учасник другої світової війни.\nУ 1929 році був заарештований НКВС і засуджений до десяти років ізоляції в сталінських концтаборах. В’язень гітлерівських концтаборів. Із 1946 року жив у Житомирі. Помер 13 березня 1983 року.\nАвтор збірки сонетів “Зоряні сади” (1970), перекладів творів Есхіла, Міллера, Міцкевича, Гете, Пушкіна, Шекспіра та інших класиків світової літератури. Лауреат премії імені Максима Рильського. Член Спілки письменників України з 1957 року.\nУ Дермані на будинку, де народився письменник, відкрито меморіальну дошку. Іменем Бориса Тена названо Рівненську обласну літературно-мистецьку премію.\nБАБІЙ СТЕПАН (1940 р.н.)\nСтепан Олександрович Бабій народився 28 березня 1940 р. в с. Голибісах біля старовинного містечка Шумськ Тернопільської області.\nРости і навчатися довелося у репресованій родині (по батьківській і по материнській лініях), відчути всю несправедливість більшовицького режиму під час вибору дороги в життя і особливо – виходу на літературну стежку. Основні віхи: середня школа, медичне училище, служба в армії, курс філфаку Львівського університету, який вимушений був залишити з політичних міркувань. Закінчив Тернопільський медичний інститут, після чого почав працювати лікарем на Рівненщині. Чотири роки перебував на творчій роботі. З 1990 р. по 1992 р. працював завідувачем відділу культури Рівненської міської управи та головою комісії з питань перейменування об’єктів, територій, вулиць, тощо. З 1993 р. – на посаді заступника представника Президента, згодом – заступника голови Ради народних депутатів у Здолбунівському районі. Проживає в Рівному.\nВийшли поетичні збірки: “Журавлиний невід” (1972), “Відкриваю себе” (1980), “Музика крил” (1986), “Пізні яблука” (1987), “Потривожені птахи” (1990), “Хитавиця-купавиця” (1992), “Із вирію літ” (1992), “Ріка у відблиску очей” (1993), книжка прози “Криниці на пагорбах” (1993), “Плата за любов. Прокляття волхвів” (2003), “Україна під сатаною” (1997), “Це інший світ” (1998), “У холодному блиску комет” (2000), “Такий день” (2001), “Вертаючись з небес” (2002), “Нічні спалахи” (2003) та публіцистики “Волинські дзвони” (1994), “Луни повстанського краю” (2002). До 2005 року – голова Рівненської обласної організації Національної Спілки письменників України.\nГРАБОУС ВОЛОДИМИР (1935 р.н. )\nВолодимир Опанасович Грабоус народився 15 жовтня 1935 року в селі Мощаниця Острозького району на Рівненщині в селянській сім’ї.\nПісля десятирічки закінчив економічний факультет Львівського сільськогосподарського інституту, за професією – вчений агроном-економіст. Навчався в аспірантурі. Постійно працював у сільськогосподарському виробництві. Нагороджений орденом “Знак Пошани” та медалями.\nДрукується з 1956 року. Член Рівненської обласної організації Національної Спілки письменників України. Окремими виданнями вийшли його збірки сатири та гумору: “Авторитетний Дзвін” (1987), “Грім з ясного неба” (1989), “Осел на посаді” (1991), “Заслужений цапок” (1991), “Гадюка та Журавель” (1992), “На чисту воду” (1993), “Байки” (1993), “Вельможний Крук” (1995), “Галасливі папуги” (2001).\nТвори перекладалися російською та білоруською мовами. Член Спілки письменників України з 1993 року.\nКРАСЮК ПЕТРО (1924 р.н.)\nПетро Харитонович Красюк народився 1 січня 1924 р. в с. Трахтемирові Переяслав-Хмельницького району на Київщині (нині Канівський район Черкаської області) в селянській родині. Після закінчення семирічки в рідному селі вчився в Переяслав-Хмельницькому педучилищі, два курси якого встиг закінчити до війни. У 1943 р. гітлерівці вивезли на примусові роботи до Німеччини.\nПісля війни закінчив педагогічне училище і одержав направлення на Рівненщину (1946 р.), почав працювати учителем Висоцької середньої школи Дубровицького району. В 1958 р. закінчив філологічний факультет Рівненського педінституту. У Висоцьку живе і нині.\nЧлен Спілки письменників України з 1965 р. Лауреат Рівненської обласної літературної премії ім. Валер’яна Поліщука (1983) та Хмельницької – ім. Микити Годованця (1987). Член Рівненської організації національної Спілки письменників України. Автор збірок “Байки та гуморески” (1957), “Яке коріння, таке й насіння” (1963), “Премійований Кіт” (1964), “Виграш – програшем” (1966), “Поголений Їжак” (1969), “Сміття і Мітла” (1971), “Пасивний бобер” (1973), “Ворона на естраді” (1976), “Непідкупний ведмідь” (1977), “Обережний Півень” (1983), “Хід конем” (1989), “Самостійний син” (1993), “Регламент для Зайця” (1997), “З вогню та в полум’я” (1998), “Дипломатична розмова” (2001), “Двоюрідний чоловік” (2002). Окремі твори П.Красюка перекладено російською, білоруською, тувинською, єврейською, польською та болгарською мовами.\nШМОРГУН ЄВГЕН (1940 р.н.)\nЄвген Іванович Шморгун народився 15 квітня 1940 р. в с. Новожуків (нині –Іскра) на Рівненщині в селянській родині. Навчався в Новожуківській початковій, Пересопницькій семирічній та Білівській середній школах, Дубенському медичному училищі, Рівненському педагогічному інституті. Працював фельдшером, служив у армії, співробітничав у газетах, керував обласним літературним об’єднанням. Очолював Рівненську обласну організацію Спілки письменників України.\nДрукуватися почав у 1958 р. Окремими виданнями вийшли книжки “Що шукала білочка” (1978), “Зелені сусіди” (1978), “Дивосил-зілля” (1980), “Що сказав би той хлопчик” (1981), “Де ночує туман” (1984), “Вогник-цвіт” (1989), “Дорога до Іліона” (1989), “Ключ-трава” (1990), “Рано-вранці вітри заголосять” (1994), “Вірші різних років” (1994), “Забуті боги предків” (1994), “Хто розцвів перший?” (1996), “Плач перепела” (1999), “Мова зела” (1999), “Рослинничок” (2000), “Повісті з античних часів” (2001), “Шість століть Велигорських” (2002), “Тиха радість” (2003).\nТвори перекладалися білоруською, російською, тувинською, киргизькою, болгарською мовами. Ряд оповідань включено в підручник для школярів молодших класів. Лауреат літературних премій імені Валер’яна Поліщука (1984), імені Володимира Кобилянського (1997), імені Лесі України (2000).\nПИСЬМЕННИКИ, чия діяльність була пов’язана із Рівненщиною\nЗ нашим краєм тісно пов'язана діяльність і творчість Тараса Шевченка, який, за завданням Київської археографічної комісії з метою виявлення, фіксації та дослідження пам'яток історії, культури та мистецтва, восени 1846 року відвідав Рівненщину, побував у Дубні, Корці, Острозі, можливо, Рівному, а також інших населених пунктах, пов'язав з Рівненщиною теми, сюжети й образи таких творів, як "За байраком байрак", "Ой чого ти почорніло, зеленеє поле?", поема "Варнак", повісті "Варнак", "Прогулка с удовольствием й не без морали".\nВід Корця до Острога через Гульчу повз грот Святого Миколая на Варковичі й Дубно, а далі - на Вербу, Берестечко і Радзивилів проліг Шевченків шлях.\nЗа активної участі Михайла Борейка, а також кандидата філологічних наук Петра Лобаса вперше в Україні, в Рівному здійснено факсимільне видання безцензурного примірника "Кобзаря" Тараса Шевченка 1840 року. Після презентації в Рівному та Київському національному музеї Тараса Шевченка понад 600 примірників цього "Кобзаря" 18 вересня 2001 року подаровано учасникам III Всесвітнього форуму українців, що відбувся у Києві.\nВидатний письменник народився 15(27) липня 1853 року в Полтаві, а в нашому місті успішно закінчив Рівненську реальну гімназію, що колись розташовувалась у будинку, де тепер знаходиться музей.\nСвої юнацькі роки, проведені в Рівному, В.Короленко описав в «Історії мого сучасника». Перебуваючи в Рівному, він познайомився з своїми ровесниками, що згодом дало можливість письменнику відтворити життя знедолених у творі «Діти підземелля».\n"В історії мого сучасника" Володимир Короленко описував зустрічі з нашими земляками, зокрема з братом колишнього свого вчителя, викладача словесності Рівненської реальної гімназії – Олексієм Андрієвським. Той був заарештований за те, що брав участь в організації таємного друкування українських книг. Тодішнє законодавство Росії забороняло видавництво книг українською мовою.\nНародився 15 лютого 1904 року в Рівному. У 20-і роки став студентом Академії мистецтв у Варшаві. Рівнянин В'ячеслав Васьківський був членом українського мистецького об'єднання «Спокій», заснованого Нілом Хасевичем, художником Української Повстанської Армії.\nЗ 1937 року він — асистент цього ж навчального закладу, який успішно закінчив. У 1945-1949 роках працював вчителем у мистецькому середньому навчальному закладі в мальовничому місті Закопане. Тут він став членом художньої групи «Підгалянське мистецтво». У 1952 році Васьківський повертається в рідну академію, де почав працювати заступником професора, а з 1956 року – надзвичайним професором.\nПрофесор В'ячеслав Васьківський був прекрасним портретистом, володів класичною технікою гравюри, новатором художнього вислову в нетрадиційних матеріалах, у чорно-білій і кольоровій ксилотипії (дереводруку), в кольоровій акватинти та в глибокій ліногравюрі.\nПраці професора зберігаються в багатьох музеях Польщі та інших країн світу. Йому присвоєні звання лауреата премії першої загальнопольської художньої виставки (1950 р.), лауреата державної нагороди на першій загальнопольській виставці книжкової ілюстрації. Він також отримав премію Товариства польсько-радянської дружби у 1959 році.\nЄВГЕН МАЛАНЮК (1887-1968)\nПоет української еміграції, перекладач, літературознавець, публіцист .В роки першої світової війни він, будучи командиром кулеметної сотні, прапорщиком 2-го Туркестанського полку, відзначився в боях з німцями поблизу села Пустомити Гощанського району. За активну участь у цих та інших боях був підвищений у військовому званні до підпоручика. Перебуваючи в Рівному, він написав один з перших своїх віршів, під яким поставив підпис «1916. Ровно».\nУ 1917-1920 роках Є.Маланюк знову перебував у Рівному вже як старшина армії Української Народної Республіки та ад'ютант командуючого Дійовою армією УНР Василя Тютюнника. Згодом, коли Рівненщина з 1920 року входила до складу Польщі, поет не раз бував у Рівному. Саме тут, біля могили свого генерала, він написав наведений нижче вірш, під яким поставив напис «на цвинтарі, в липні 1936 р.», який став епіграфом до «Балади про Василя Тютюнника».\nХАРИТЯ КОНОНЕНКО (1900-1943)\nНародилася в 1900 році в с. Миколаївці на Полтавщині. Рано осиротіла і виховувалася в родині свого дядька Левінського. У 1920 році разом зі своїм дядьком Харитя виїхала в Чехословаччину до м. Под'єбради, де вчилася і закінчила університет, У 1924 доля закинула її до м. Саскатуну в Канаді. Працювала в інституті ім. Петра Могили, брала активну участь в українському громадському житті, була засновницею Союзу Українок в Канаді (1925 р.). В 1928 році вона повертається до Чехословаччини. У 30-х роках вона переїхала в Галичину, де працювала в товаристві «Сільський господар». Пізніше працює на Холмщині. Після нападу гітлерівців на Радянський Союз прибуває в Рівне. Тут активно включається в роботу суспільної секції Українського Червоного Хреста.\nХаритя Кононенко була одним з керівників організації Жіночої служби Україні, основними напрямками діяльності якої були: надання практичної медичної і соціальної допомоги, притулку звільненим з полону військовополоненим, втікачам-«остарбайтерам» з Німеччини, потерпілим від репресій родинам, і взагалі всім тим, хто зазнав горя під час воєнної хуртовини і хто залишився без засобів на життя.\nПісля заборони гітлерівцями діяльності Червоного Хреста його функції в Рівному почала виконувати соціальна опіка відділу охорони народного здоров'я, яку очолила Харитя Кононенко. В липні 1943 року Харитю Кононенко схопили гестапівці і кинули до рівненської в'язниці, звинувативши в зв'язках з УПА. Як і інші патріоти вона пережила знущання, тортури, проте не видала нікого, не надломилася.\nОдну з вулиць Рівного названо іменем мужньої українки.\nОЛЕНА ТЕЛІГА (1907-1942)\nЗа часів радянської влади в Україні про Олену Телігу широка громадськість не знала майже нічого. Адже Теліга була віднесена до числа тих поетів, художників, інженерів, військових, громадських діячів України, імена яких намагалися викреслити з історії як «українських буржуазних націоналістів», незважаючи на те, що вона народилася 21 липня 1907 року в родині інженера І.Шевгенова з Петербурга.\nУ 1917 році її, десятирічну дівчинку, привезли до Києва. Із 1924 року Олена проживала в Чехословаччині, де стала студенткою історико-філологічного факультету Празького педагогічного інституту.\nУ 1929-1930 роках вчителювала у Варшавській українській школі, брала активну участь у громадському житті українців-емігрантів. Із 1932 року публікації за її підписом все частіше стали з'являтися на сторінках львівського «Вісника».\nНа початку німецько-радянської війни разом з письменником Уласом Самчуком прибула до Львова, а звідти 12 вересня 1941 року приїхала до Рівного. Тут стала працювати в редакції газети «Волинь», що почала виходити з 1 вересня 1941 року.\nУ Києві вона стає головою Спілки письменників і редактором тижневика «Литаври», що виходив при щоденному виданні «Українське слово». Після заборони цього часопису гітлерівцями, Олена відмовилася співпрацювати з фашистським «Новим українським словом». Це стало однією з причин арешту її гестапівцями 9 лютого 1942 року. Олену Телігу чекала смерть. Її було розстріляно з чоловіком Михайлом та іншими активними діячами ОУН у Бабиному Яру.\nТвори Олени Теліги вже публікуються в журналах, газетах, які друкуються в Україні. Сюди ж із-за кордону потрапляють збірки її творів, які вийшли там і були заборонені в Україні. Це – «Душа на сторожі» (1946), «Прапори Духа» (1947), «О.Теліга, збірник» (1977). Про її життєвий шлях розповідають книги, які вийшли з друку в Мюнхені, Нью-Йорку, Парижі, Вінніпезі та в інших містах світу.\nРівненський міськвиконком своїм рішенням від 18 вересня 1991 року увічнив у назві вулиці пам'ять борця і поета Олени Теліги.


На місці стрілянини в Мюнхені є українці - Korrespondent.net\nКорреспондент.net, 22 липня 2016, 21:43\nУкраїнці знаходяться під охороною поліції.\nКонсульство України в Німеччині по телефону зв'язалося з українцями, які зараз перебувають на місці стрілянини в Мюнхені в торговому центрі Olympia. Про це повідомив генеральний консул України в Німеччині Вадим Костюк у своєму Twitter ввечері в п'ятницю, 22 липня.\n"Є телефонний контакт з кількома громадянами України, які перебувають у магазинах під охороною поліції", - написав він.\nУ свою чергу департамент консульської служби МЗС України з посиланням на попередню інформацію кримінальної поліції Мюнхена станом на 19:00 повідомляє про те, що українців серед загиблих і постраждалих немає.\nЗа попередніми даними, у результаті стрілянини в торговому центрі в Мюнхені загинули щонайменше троє і поранені десять осіб. Джерела в поліції повідомляють про те, що загиблих може бути шестеро. Учасників стрільби, за попередніми даними, було троє.\nСпочатку в аптеці торгового центру озброєний чоловік відкрив вогонь по людям, потім стрілець попрямував у сторону метро. Поліція оточила будівлю і проводить операцію із захоплення злочинців.\nУ зв'язку зі стріляниною в торговому центрі в Мюнхені оголошено особливий стан. З головного залізничного вокзалу було евакуйовано пасажирів, сам вокзал закритий, рух поїздів повністю зупинений. Також у Мюнхені повністю припинений рух міського транспорту.\nТЕГИ: Германия, стрельба, украинцы, Мюнхен, жертвы


Церква творить чудеса фотошопом :: СУСПІЛЬСТВО :: Газета "Волинь-Таймс"\nНовітні технології дуже швидко переймає церква. Щоб створити ефект масовості та видимість всенародної любові до своїх лідерів, церковники готові на все, навіть на … фотошоп. Під час візиту патріарха Московського і Всієї Русі Кирила до Харкова, на одній з фотографій, що опублікував сайт «Фотолітопис Української Православної Церкви», з божою поміччю фотошопу домальовували натовп мирян. Ось порівняйте самі. Це оригінал літургії 8 травня, за участю Кирила, на харківській площі Свободи - найбільшій площі в Європі:\nА ось ця ж площа, після вправних рухів рук майстра в фото-редакторі:\nОсь так, щоб прикрити відсутність віруючих на широко розрекламованому черговому візиті Патріарха Кирила до Харкова, українські батюшки сотворили велике чудо. І воно було в цей день не одне. Дивовижним чином зросла і кількість присутніх на патріаршій літургії. Всупереч очікуваній сотні тисяч людей, за даними РПЦ, прийшло 40 тисяч віруючих. За оцінкою ж журналістів українських видань, присутніх було лише біля 5 тисяч. Метафоричним був і сам виступ Патріарха, який виступав в кількох десятках метрів від скульптури гонителя православ’я Володимира Леніна, що мовчки слухав його промову. Що ж, несповідимі діла ... церковні.\nViva 14 травня 2011 12:31\nЦерква рухається разом із науково-технічним прогресом. Нічого дивного. Батюшки сидять у соціальних мережах, їздять на "Хамерах", їдять м'ясо у піст. Чом би не скористатися фотошопом? Віртуальна паства. Віртуальне життя. Віртуальний ....


Поліція Лондонського Сіті — Вікіпедія\nангл. City of London Police\nЮрисдикція: Лондонське Сіті, Великий Лондон, Велика Британія\nПлоща юрисдикції: 2.8 км2\nНаселення: 7400 осіб\nДата заснування: 1839\nВідомство-попередник: Сторожева служба\nКомісар: Ян Дайсон\nПомічник комісара: Вейн Ченс\nКерівна організація: Загальна рада Лондонського Сіті\nКлючовий документ: Акт про Поліцію Лондонського Сіті 1839\n475 цивільних співробітників\n70 допоміжних поліцейських\n39 офіцерів підтримки спільноти\nНа душу населення: 9838 на 100 тис. населення\nБюджет: 66.5 млн. фунтів\nКількість територіальних підрозділів: 2\nКількість відділків: 3 (Вуд Стріт, Бішопсгейт, Сноу Хілл)\nАдреса штаб-квартири: Wood Street, Лондонське Сіті, Великий Лондон, Велика Британія\nЛондонське Сіті в Лондоні:\nВікісховище має мультимедійні дані за темою: Поліція Лондонського Сіті\nПоліція Лондонського Сіті на сайті Facebook\nПоліція Лондонського Сіті на сайті Twitter\nПоліція Лондонського Сіті на сайті YouTube\nНе варто плутати з Міська поліція Лондона\nВ Поліції Лондонського Сіті працюють 728 офіцерів, 70 допоміжних офіцерів, 39 офіцерів підтримки спільноти та 475 цивільних співробітників. Працює 3 відділки: Вуд Стріт (також штаб-квартира), Бішопсгейт, Сноу Хілл. Відділок Вуд Стріт працює цілодобово, а інші два тільки з 7:30 до 19:30 з понеділка до п'ятниці.\n3 Спеціальна констебльська служба\nПравоохоронна діяльність в Лондонському Сіті проводилась ще за часів Римської Імперії. Відділок Вуд Стріт збудований на тому місці, де раніше була римська фортеця, яка, скоріш за все, була першим поліцейським відділком в Лондонському Сіті.\nДо 1839 року правоохоронну діяльність здійснювали почергово денні та нічні сторожі. Правоохоронну діяльність вдень здійснював Патруль Лондонського Сіті, який потім перетворили в Денну поліцію Лондонського Сіті, створену за зразком Міської поліції Лондона. В 1838 році Денна та Нічна сторожеві служби були об'єднані в одну організацію. Прийняття Акту про Поліцію Лондонського Сіті 1839 зробило цю організацію повністю самостійною та відкинуло всі спроби об'єднати Поліцію Лондонського Сіті з Міською поліцією Лондона. В 1842 році поліція переїхала з Corporation's Guildhall на 26 Old Jewry, звідки в 2002 році переїхала на Wood Street.\nЧерез те, що Лондонське Сіті є великим світовим фінансовим центром, його поліція має величезний досвід боротьби з економічними злочинами та шахрайством. Поліція Лондонського Сіті поділена на 5 дирекцій:\nДирекція економічних злочинів (голова — детектив-старший суперінтендант Девід Кларк)\nВідділ боротьби з махінаціями з чеками та картками\nВідділ боротьби з корупцією\nВідділ боротьби з махінаціями зі страховкою\nНаціональне бюро розслідування шахрайства\nВідділ захисту інтелектуальної власності\nДирекція розслідування злочинів (голова — детектив-старший суперінтендант Джефрі Дейвіс)\nДирекція охорони громадського порядку (голова — старший суперінтендант Девід Лоус)\nДирекція інформації та стеження (голова — старший суперінтендант Девід МакГінлі)\nДирекція корпоративних послуг\nСпеціальна констебльська служба[ред. | ред. код]\nСпеціальна констебльська служба Лондонського Сіті складається з 70 допоміжних поліцейських, яких очолює спеціальний комендант Ян Міллер. Більшість з них прикріплені до Дирекції охорони громадського порядку (ними керує спеціальний суперінтендант, якому допомагають три спеціальні інспектори) та виконують патрулювання ввечері та вночі, як пішки, так і на автомобілях чи велосипедах. Допоміжні поліцейські можуть також виконувати спеціалізовану роботу в інших дирекціях, зокрема в Дирекції економічних злочинів, або дивитися на відео з камер спостереження в спеціальній кімнаті Дирекції інформації та стеження. Багато допоміжних поліцейських мають спеціальну підготовку (на відміну від багатьох інших спеціальних констебльських служб). Від них очікується виконувати обов'язки по 200 годин на рік. Допоміжні поліцейські не отримують платні за свою роботу, хоча отримують право безкоштовного проїзду в громадському транспорті Лондона.\nДопоміжні поліцейські носять таку саму форму, як і звичайні, і мають чотирьохцифровий персональний номер. У спеціальних констеблів номер починається на 11 або 12, в спеціальних сержантів на 10.\nНа відміну від всіх інших поліцейських органів в Великій Британії, Поліція Лондонського Сіті використовує червоно-білий тартан Сілліто, а не синьо-білий. Також на їх шоломах зображений герб Лондонського Сіті, а не брансвікська зірка з короною, як у інших поліцейських органів в Великій Британії. Ще однією відмінністю є використання латунних значків та ґудзиків замість зроблених з білого металу. Жінки-поліцейські носять краватку з червоно-білим тартаном Сілліто. Комісар та його помічник мають парадну форму з золотими аксельбантом та двууголкою прикрашеною лебединим пір'ям. Також поліцейські Лондонського Сіті мають залізні значки, що є їхніми посвідченнями.\nПоліцейський Лондонського Сіті\nКомісар у парадній формі (справа) та жінка-поліцейський (зліва)\nПогон офіцера підтримки спільноти.\nДо старшого суперінтенданта всі звання збігаються зі стандартними для британської поліції. На погонах констеблів і сержантів пишеться їхній персональний номер (1-150 у сержантів і 151—999 у констеблів). На погонах від інспектора до старшого суперінтенданта пишеться їх номер значка.\nСпеціальна констебльська служба Лондонського Сіті має свої звання. Звання, окрім спеціального коменданта, є першими шістьма званнями звичайної поліції з додаванням префіксу «спеціальний». До 2006 назви звань були зовсім іншими, а до 2013 зовсім іншими були погони. Звання спеціальний старший інспектор офіційно існує, але наразі немає жодного допоміжного поліцейського з цим званням.\nДеніел Віттл Харві (1839—1863)\nполковник Сер Джеймс Фрейзер (1863—1890)\nпідполковник Сер Генрі Сміт (1890—1902)\nкапітан Сер Вільям Нотт-Боуер (1902—1925)\nпідполковник Сер Г'ю Тернбулл (1925—1950)\nполковник Сер Артур Янг (1950—1971)\nДжеймс Пейдж (1971—1977)\nПітер Маршалл (1977—1985)\nОуен Келлі (1985—1994)\nВільям Тейлор (1994—1998)\nПері Ноув (1998—2002)\nДжеймс Харт (2002—2006)\nМайкл Боурон (2006—2011)\nАдріан Леппард (2011—2015)\nЯн Дайсон (з 2016)\nВідділок Вуд Стріт\nПоліцейські Лондонського Сіті\n↑ Tables for Police workforce, England and Wales — Office for National Statistics(англ.)\n↑ Uniforms — Citypolice.tripod.com(англ.)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Поліція_Лондонського_Сіті&oldid=22012073\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 08:17, 11 лютого 2018.


“Тепло – без газу, гаряча вода – від сонця, автоматичне опалення у домівках. У Жовкві підсумують 4-річний європейський проект з енергозбереження”.\nУпродовж останніх 4-х років Жовква реалізовувала проект з енергоефективності у межах програми Європейського Союзу «Угода мерів-Демонстраційні проекти». У підсумку місто почало споживати вдвічі менше природного газу та економити сотні тисяч гривень бюджетних коштів.\n26 березня відбудеться відкриття останнього об’єкту проекту – котельні, яка працює на відходах деревини. Заміна газу деревиною вже зекономила місту 650 тисяч гривень у 2018 році. Окрім того, на 1000 тонн зменшено викиди СО2, порівняно з 2012 роком.\nУ журналістів буде можливість відвідати також інші об’єкти, які були модернізовані в рамках проекту та довідатися більше про проект від його команди та представників Європейського Союзу.\nВиїзд до міста Жовква\nМісце виїзду – Львівська обласна державна адміністрація\nВідкриття котельні (вул. Л. Українки, 5)\nЙоганнес Бауер, Перший радник і керівник операційного відділу Представництва ЄС в Україні\nЯн Ваандерс, керівник ініціативи ЄС «Угода мерів – Демонстраційні проекти»\nПетро Вихопень, Жовківський міський голова\nОгляд котельні.Технічі деталі проекту\nОлег Масняк, технічний експерт проекту\nРоман Курнат, директор КП «Жовкватеплоенерго».\n10:50 – 11.00\nПереїзд до дитячого навчального закладу №2 «Калинонька»\nОгляд ДНЗ №2\nТрансфер (Львів-Жовква-Львів) забезпечують організатори. Виїзд зі Львова о 9:00, повернення – орієнтовно о 13.30.\nЗацікавлених журналістів просимо реєструватися до 18.00 21 березня 2019 року: https://goo.gl/forms/<wbr />K3R7csAU9phVRqJV2\nТривалість: 2015-2019 рік.\nВартість: 860.000 євро (80% – грант ЄС, 20% – кошти місцевого бюджету).\nЩо зроблено та результат\nЕнергоефективний дитячий садок, де споживання електроенергії зменшено на 60%, а теплу воду отримують від сонячних батарей;\nІндивідуальні теплові пункти (ІТП) у 5 комунальних багатоквартирних будинках. ІТП автоматично регулюють подання тепла в квартири та приміщення. Споживання теплової енергії скорочено більше, ніж на 15%;\nЗаміна 650 метрів тепломереж. Тепловтрати при транспортуванні тепла скорочено на 30%;\nРеконструкція котельні. Завдяки заміні газу відходами деревини КП «Жовкватеплоенерго» зекономило 650 тисяч гривень у 2018 році.