Гріхи не спасенні / Вірш | Люлька Ніна - Українські вірші, проза. Сучасна література.\nПро родину Про життя і смерть Про життя Про Бога\nГріхи не спасенні\nякі мали місце в житті заробітчан.\nОпубліковано 30.01.2016 / 34603\nСело, в карпатськім передгір’ї.\nВ бідняка-газди на подвір’ї\nПід хатою сім’я сиділа,\nНа тата сумно так гляділа.\nЗібрався він на заробІтки,\nЛишає дома жінку й дітки.\nЇх четверо: малі й дрібненькі,\nВ сім’ї ще й з ними стара ненька.\nГолодні очі, босі ноги\nПримушують рушать в дорогу -\nДорогу дальню й невідому,\nДалеко, за моря від дому.\nПоплив, поїхав - опинився\nВ далекім краї, і прибився\nДо жінки – старшої вдовиці,\nЩо дала їсти і водиці.\nТяжку роботу став робити,\nЩоб грошей вдосталь заробити,\nБо дома діти й стара мати,\nЇх треба йому годувати.\nІ рік за роком вже минає,\nПакунки дітям посилає.\nВ той час вдовиця помирає\nЙ майно йому заповідає.\nОдержав в спадок гарні гроші.\nКругом вдовиці всі хороші -\nСтару й багату вибирає,\nЯк має жити добре знає.\nЧекає. Смерті помагає,\nНа той світ бабу відправляє.\nГріховні гроші й спадок статний,\nСтає для чоловіка власний.\nІ знову жениться небога,\nГріховна перед ним дорога.\nСтареньку бабку вибирає,\nВсе, що зробити, добре знає.\nМаєтки бабині продав,\nВсі гроші собі підібгав,\nЧета на корабель сідає,\nВ далеке плавання рушає.\nЧекають дома жінка й діти,\nДе ж стару бабу йому діти?\nВ відкритім морі, у пучині,\nТручає бабу в води сині.\nІ чисто все - немає тіла.\nДодому вчасно приїжджає,\nСім’я без неньки вже стрічає.\nДіти великі, одружились,\nУже і внуки появились.\nДід щедро гроші всім дарує,\nМашИни і хатИ купує.\nРозбагатіла вся родина:\nСім’ї трьох дочок й його сина.\nУ розкошах всі проживають,\nІ про гріхи вони не знають.\nГріхи ж нікуди не зникають -\nСім поколінь відповідають.\nСтрашний той бумеранг вертає,\nІ всіх бідою він вражає.\n« Біда біду перебуде -\nОдна мине, десять буде».\nНародна мудрість ця проста,\nТа всіх стосується вона.\nПрийшла біда старшій в хату,\nМуж і син хворіли раком.\nСмерть кістлява їх забрала,\nЙ дочка віку вкоротала.\nДругеє лихо, друге горе,\nСліз вже налито повне море.\nСиночка у дочкИ убили,\nВона ж бо з розуму зментила.\nСтрах той бадіку не лишає,\nЙ гріхи він знову споминає,\nІ боязко чогось чекає,\nНа сина свого поглядає.\nОсь біда і в сина в хаті,\nНе прийшлось довго чекати.\nВін горілку полюбляє -\nЙ змій його той пожирає.\nДвоє дітей в сина є,\nТа Бог внуків не дає.\nХоч і гарнії на вроду,\nТа немає більше роду.\nБумеранг знову вражає,\nДочку меншу не минає.\nСина її посадили,\nЙ на рокИ їх розлучили.\nВід розкошів та машини,\nСкоїв злочин той хлопчина.\nКару в тюрмі відбуває,\nІ чи вернеться не знає.\nВесною зозуля рокИ накувала,\nЯкі ж бо ті рОки - сама не видала.\nА покоління у життєвої ріки,\nЩе до цих пір спокутує гріхи.\nБог прощає. Бог простить,\nПаростком життя зростить.\nДіти в Господа просити,\nІ молитись й не грішити.\nс.Нижні Станівці, Буковина. 27. 01. 2016\n07.02.2016 Поезії / Вірш\nБілий голуб / Вірш | Люлька Ніна\nПопередня публікація: 07.01.2016 Поезії / Вірш\nЗима / Вірш | Люлька Ніна\nВірш Про Бога\n31.01.2016 © Лана\n11.01.2016 © Світлана Нестерівська\nГріхи не спасенні / Вірш | Люлька Ніна\nПереглядів: 88 Коментарів: 12\n31.01.2016 16:44 © ... для Панін Олександр Миколайович\n31.01.2016 13:38 Панін Олександр Мико... для © ...\nШановна пані Ніно, жодного гріха з Вашого боку нема, просто існують певні традиції роботи з такою непростою тематикою. Ви зробили важливу і потрібну справу. Здоров`я Вам і творчої наснаги,\n31.01.2016 12:59 © ... для Панін Олександр Миколайович\nШановний Олександре, я Вам щиро вдячна за мудрі поради стосовно мого вірша. Я цього не знала, на жаль. Виконала всі настанови, що Ви порадили. Коли писала цей вірш, то не засуджувала героя твору, бо судить лише Всевишній. Просто констатувала факти з розповідей односельчан. А думаю, що мене Бог надихнув так написати, щоб було повчально для других людей. Прошу Бога, щоб простив головного винуватця (він уже на тому світі), а також щоб простив і мене за мій незнаний гріх. Шаную Вашу мудрість і дякую за Ваші доброзичливі поради. З повагою.\n31.01.2016 02:08 Панін Олександр Мико... для © ...\nСпокута гріховного дійства - несповідима, постраждали тільки родичі (мабуть тому, що користалися гріховним золотом), тяжко постраждати могло усе село. Добре, що минулося.\nПисати такі вірші - велика мужність, бажано запалити свічку за прощення головного винуватця, змити руки і обличчя свяченою водою (пробачте. але я так відчув)\nВажкий, але потрібний вірш.\n30.01.2016 18:42 © ... для Тетяна Чорновіл\nПані Тетяно, вдячна за відгук і розуміння. Життя вчить , Бог дає знаки, які треба сприймати. і старатись жити по Заповідях Божих. Ці історії я багато чула від людей , вони мене схвилювали і я написала таку поезїю.\n30.01.2016 17:52 Тетяна Чорновіл для © ...\nСтрашну історію розказали Ви, пані Ніно!\nІ з висновком також погоджуюсь.\nТреба жити з добром у серці і з Богом у душі.\n30.01.2016 12:51 © ... для Лариса Пугачук\nПані Ларисо,ваша думка дуже правильна і повчальна. Дякую за те, що читаєте мої вірші і посилаєте коментарі.\n30.01.2016 12:33 © ... для Тетяна Ільніцька\nВдячна за відгук, пані Тетяно. У мене також викликали страшні відчуття від почутих розповідей своїх земляків про важкі долі і гріхи заробітчан. Все хотіла написати, і ось прийшов час і натхнення висловити ці історії.\n30.01.2016 12:28 © ... для оксамит\nДякую, що відгукнулись на мій твір, пані Аллочко. Ці розповіді я багато чула від земляків, і прийшло натхнення написати.\n30.01.2016 11:52 оксамит для © ...\nКаса завжди попереду. За все завжди приходиться платити. Добро добром вертається, а про гріхи, Ви пані Ніночко написали, як то є! Вітаю Вас!\n30.01.2016 10:42 Тетяна Ільніцька для © ...\nАж заціпило... Гріхи... Відповідає вся родина за скоєне батьком...


Ксолоїтцквінтлі: порода собак, оповита легендами | Огородники\nКсолоїтцквінтлі: найтаємничіша порода собак\nХарактер собак породи ксолоїтцквінтлі\nДо нашої ери на території Мексики з'явилася собака, покликана захищати будинок від злих духів і супроводжувати людей у потойбічні світи. За однією з легенд, ці чотириногі були здатні зцілювати хвороби лише за одну ніч. Із тих пір ксолоїтцквінтлі (або шолоїтцквінтлі), також звана мексиканською голою собакою, вважається однією з найбільш таємничих і загадкових порід та прекрасно справляється з роллю компаньйонів для своїх господарів.\nУнікальність ксолоїтцквінтлі проявляється в усіх відношеннях - від зовнішності до характеру. Ця порода з'явилася завдяки генетичній мутації. Головною відмінною рисою екстер'єру вважається відсутність шерсті, яка в умовах мексиканського клімату собаці «здалася» зайвою. Перевагою відсутності шкірного покриву вважається те, що собакам цієї породи не докучають блохи, кліщі та інші паразити.\nНазву породі дали ацтеки: «ксолоїтцквінтлі» походить від імені бога загробного світу Ксолотля - людини з головою собаки. Стародавні індіанці Мексики були впевнені, що ці пси - супроводжуючі божества.\nСьогодні зустрічається три види ксолоїтцквінтлі: мініатюрні - висота в холці становить 25-30 сантиметрів, а вага - чотири-вісім кілограмів, середні - висота 36-45 сантиметрів, а вага від шести до десяти кілограмів, і стандартні - висота 46-60 сантиметрів, а вага від дев'яти до чотирнадцяти кіло. Живуть представники цієї породи не менше 12-13 років. Фахівці вважають, що предками сучасної собаки були представники стандартного типу – тому що з меншими розмірами і без шерсті вижити в умовах дикої природи неможливо. Крім того, сьогодні спостерігається прагнення середніх і мініатюрних ксолоїтцквінтлі до збільшення власних розмірів – проте за стандартним виглядом цього не помічено.\nГолова, розмір якої є пропорційним тулубові, у собак цієї породи поставлена високо. Череп - вовчого типу (тобто, звужений до носової частини), а на потилиці є маленький виступ. Морді характерна плавність обрисів: під очима вона більш пружна, а щоки трохи пласкі. Ніс зазвичай має таке саме забарвлення, як і шерсть. У собак темної масті носи майже чорні, а у золотистих - кавові. Якщо ж забарвлення плямисте - то і носик такий самий. Губи ксоло прилягають до щік, не створюючи ефекту брилястості.\nВуха у породи великі і довгі, прямостоячі, м'які на дотик. Колір мигдалеподібних очей може варіюватися від забарвлення. Найчастіше зустрічаються ксолоїтцквінтлі з жовтими, бурштиновими, кавовими і чорними кольорами райдужки. Щільні повіки маю сіру, чорну або коричневу окантовку. Погляд зазвичай уважний і насторожений.\nПрикус зубів у породи ножицевидний, розташовані вони щільно, але це - не обов'язковий показник. Відзначено, що абсолютно безшерсті особи мають менш міцні зуби, ніж ті, у яких є шерсть.\nКорпус у таких собак витягнутий, трохи перевищує висоту тварини в холці. Грудна клітка опущена, спина пряма і коротка, з косо поставленими лопатками. У порівнянні зі спиною поперекова частина у ксоло опукла, а мускулатура - рельєфна. Круп спрямований трохи донизу. У більшості примірників на хвостах є китиця. В холодну погоду ксолоїтцквінтлі затискають хвости між задніми лапами. Те ж саме вони роблять у моменти переляку.\nВізуально розрізнити представників цієї породи за статевою ознакою нескладно: дівчатка більш витончені і легкі, ніж хлопчики.\nХарактер у мексиканських голих собачок товариський: тварина завжди готова допомогти. Цуценята поводяться дуже грайливо, але в дорослому віці ксоло - справжні аристократи, гідні і стримані. Порода підходить в якості компаньйонів для людей, які ведуть не надто активний спосіб життя. Знайти спільну мову з таким вихованцем не складе труднощів.\nКсоло чуйні на ласку і добре ставлення. Вони визнають усіх членів родини, але прив'язуються тільки до однієї людини. Заслуживши максимум довіри свого вихованця, готуйтеся до того, що він не відступить від вас ні на крок, навіть стане дещо нав'язливим - але ображати відсутністю уваги песика не потрібно. Ксоло дуже люблять обніматися, прагнуть до тілесного контакту, спільного дозвіллю. Щоби зробити свого улюбленця щасливим - беріть його з собою на прогулянки і на природу якомога частіше.\nНе варто забувати про те, що ксолоїтцквінтлі насторожено ставляться до незнайомців і не люблять їхнього товариства. І це - не дивно. Ацтеки використовували цих собак для оберега від будь-якого зла, бо вони були і є чудовими сторожами. Задовго до появи непроханого гостя ксоло починають подавати сигнали господареві, тому що слух і нюх у них дуже добре розвинені. Своїх господарів про появу гостей ксоло сповіщають делікатно: вони неголосно гавкають і крутяться, як дзига, на одному місці. Під час небезпеки собаки цієї породи, не роздумуючи, кидаються в атаку.\nАле ксолоїтцквінтлі має не тільки переваги, а й недоліки, один із яких - небажання жити з маленькими дітьми. Сім'ям, де є малюки, рекомендується вибрати іншу породу - наприклад, золотистого ретривера, ризеншнауцера або сетера. Якщо ж ваша дитина - підліток, який уміє поводитися з тваринами, ксоло вам цілком підходить. Представники цієї породи прекрасно знаходять спільну мову з кішками та іншими собаками. Вони рідко вступають у бійку з тваринами: подібне трапляється лише при крайній необхідності, коли потрібно відстояти свою територію або захистити господаря. Ксоло може проявити злий норов, побачивши чужих агресивних собак – а тому вигулювати його слід виключно на повідку.\nМексиканські голі собаки - справжні атлети: вони обожнюють активні ігри і пробіжки. По можливості виділяйте хоча б годину на такі заняття. Якщо ви не прихильник активного відпочинку - просто ходіть зі своїм вихованцем по парку, взявши з собою його улюблену іграшку. У теплу пору року дозволяйте тварині ніжитися на сонці, але стежте за тим, щоб ультрафіолет НЕ викликав опіки на ніжній шкірі.\nКсоло нічого не мають проти дресирування. Їм дуже подобається біг з перешкодами - тому, якщо поряд із вашим будинком є майданчик для собачих тренувань, вирушайте туди. Ці собаки добре себе проявили в аджаліті (біг з перешкодами), естафеті з м'ячем і гонитві за фрітсбі. Дуже подобається ксоло і кінологічний фристайл - танці з тваринами.\nНавіть найменших ксолоїтцквінтлі не можна віднести до категорії диванних собачок. У них відмінно поєднується спокій і рухливість. Тому, якщо ви віддаєте перевагу проводити час біля телевізора, то відмовтеся від ідеї завести ксоло. - справжні атлети: вони обожнюють активні ігри і пробіжки. По можливості виділяйте хоча б годину на такі заняття. Якщо ви не прихильник активного відпочинку - просто ходіть зі своїм вихованцем по парку, взявши з собою його улюблену іграшку. У теплу пору року дозволяйте тварині ніжитися на сонці, але стежте за тим, щоб ультрафіолет НЕ викликав опіки на ніжній шкірі.\nНавіть найменших ксолоїтцквінтлі не можна віднести до категорії диванних собачок. У них відмінно поєднується спокій і рухливість. Тому, якщо ви віддаєте перевагу проводити час біля телевізора, то відмовтеся від ідеї завести ксоло.\nКсолоїтцквінтлі не потребують особливого догляду, тому що шерсть у них відсутня. Якщо ваш вихованець має рідку шерсть, то все, що від вас буде потрібно - так це вчасно видаляти відмерлі волоски. Робити це можна спеціальною рукавицею, яку легко купити в зоомагазині.\nВідсутність шерсті не говорить про те, що собаку не потрібно купати. Для цього використовуйте м'які шампуні. Такі продукти по догляду також продаються в спеціалізованих місцях. Частота купань повинна складати один раз на два тижні. Частіші ванни призведуть до порушення захисного шару шкіри і проблем із порами. При необхідності протирайте собаку вологим рушником. Після водних процедур не допускайте перебування собаки на протягах.\nНа голій шкірі собак породи ксолоїтцквінтлі часто з'являється акне, яке виражається у вигляді чорних крапок та прищиків. Для цуценят у віці до восьми місяців це явище вважається нормою, і вирішити проблему можна, використовуючи спеціальні лосьйони і скраби. Але якщо шкірні захворювання з'являються у дорослих особин, то це свідчить про алергію.\nОчі ксолоїтцквінтлі необхідно часто промивати. Використовуйте для цього ромашковий відвар або чорний чай без домішок. Якщо в очах собаки з'являються помутніння або почервоніння - негайно звертайтеся до ветеринара.\nУ зв'язку з тим, що ксолоїтцквінтлі схильні до алергій, годувати таких вихованців слід розбірливо. Їм підходять натуральні продукти і спеціалізовані корми преміум-класу. У раціоні обов'язково повинні бути присутніми не менше 70-ти відсотків продуктів із великою кількістю білка в складі. Пропонуйте своєму улюбленцю м'ясо індички, кролятину, морську рибу нежирних порід, що позбавлена кісточок. Решту 30 відсотків мають становити кисломолочні продукти, крупи та овочі. Не дозволяйте ксоло проявляти активність після прийому їжі, тому що вона не піде йому на користь.\nВиключіть із раціону такого собаки сире м'ясо, свіже молоко (актуально для дорослих особин), солону, гостру їжу, а також бобові, ягоди з кісточками, копченості, гриби, випічку, кофеїн та річкову рибу.\nксолоїтцквінтлі собаки породи ксолоїтцквінтлі екстерєр ксолоїтцквінтлі\n28 626 3


Амелі Нотомб “Подив і тремтіння”.\nАмелі Нотомб – відома бельгійська письменниця, казкарка, драматург. Її батько був дипломатом, тому дитинство письменниці минуло в Японії, згодом, вона мешкала в Китаї, США, Лаосі, Бірмі та інших екзотичних країнах. Всі ці мандри, знайомство з різними культурами відобразилися в творчості письменниці.\nРоман “Подив і тремтіння” можна вважати автобіографічним, у ньому письменниця описала свій досвід роботи в японській корпорації. В основі роману – глибокий конфлікт двох традицій і культур: Сходу і Заходу. Головна героїня провела дитинство в Японії. Отримавши гарну освіту, знаючи японську мову, вирішила набути досвіду і попрацювати в токійській компанії.\nЧому роман отримав назву “Подив і тремтіння”? Саме так, з подивом і тремтінням, підлеглі мали дивитися на імператора, саме так, ти повинен дивитися на свого начальника. А бажання бути корисною, обертається повною катастрофою для героїні. Тільки почуття гумору допомогло витримати рік контракту, загартуватися і навіть надихнутися стати письменницею! Хтось же повинен був оце все описати.\nОсобливо цікавою книжка буде для тих, хто працює в офісі, або планує попрацювати в Азії. (Тетяна Білан).\n← Попередній Минулий пост Ян-Улоф Екхольм: до 90 – років від дня народження шведського прозаїка, автора численних детективів та книг для дітей\nДалі → Наступний пост: Всесвітній тиждень медіа та інформаційної грамотності


После прочтения очередного романа она начинает мечтать о\nКоли говорять про дівчину, майже завжди згадують твір Тургенева і його героїнь. Не менш привабливі і героїні Пушкіна. Але найпоетичнішою, найяскравішою являється Тетяна Ларина. Навіть ім'я Пушкін підбирає їй не випадково. В ті часи ім'я Тетяна звучало занадто простонародно, та і сам поет говорить про це. Він говорить, що з цим ім'ям нерозлучно пов'язані спогади старовини. У п'яти строфах, присвячених першій авторській характеристиці Тетяни, перед нами з'являється образ правильної дівчини, ні на кого не схожої. Вона дика, сумна, мовчазна:\n"У сім'ї своїй рідній, здавалася дівчинкою чужою"\nВона не грає з подругами:\n"їй нудний був їх дзвінкий сміх і шум їх вітряних втіх".\nЇй нецікаво суспільство яке оточує її батьків. Зате її полонять страшні оповідання кріпосної няні. Вона зачитується французькими романами про любов. Також вона любить природу.\nСаме цей світ формує її як особу.\nПісля прочитання чергового роману вона починає мріяти о


Як правильно годувати новонародженого грудним молоком, давати груди по годинах або на вимогу – Kidspark.com.ua\nЯк правильно годувати новонародженого грудним молоком, давати груди по годинах або на вимогу\nЯк правильно годувати новонародженого малюка грудним молоком: прикладання до грудей, годування по годинах і на вимогу\nЧи обов'язково годувати малюка грудьми?\nЯк правильно дати дитині груди?\nЗручні пози для годування\nЯк годувати грудного малюка на вимогу\nГодування по годинах: плюси і мінуси\nДо якого віку малюка треба годувати грудним молоком?\nПомилки при грудному вигодовуванні: чого не треба робити\nПерші тижні після народження малюка наповнені новими враженнями. Одне з найбільш незабутніх – це перше прикладання новонародженого до грудей. Багато мам хвилюються, чи впорається їхній малюк з новим для себе навиком і чи зможе насититися маминим молоком. Як дізнатися, чи достатньо дитині грудного молока, потребує він в додатковому харчуванні чи ні? Які труднощі можуть виникнути при годуванні і як з ними впоратися?\nСучасна індустрія постійно покращує склад дитячих молочних сумішей, намагаючись довести їх до досконалості. Замінники материнського молока стали настільки гарні, що у багатьох жінок виникає бажання відмовитися від природного годування і почати давати дитині молочні суміші. Однак лікарі настійно рекомендують природне вигодовування як кращий варіант харчування малюка. На чому грунтується їх думку?\nЯкості, які роблять материнське молоко унікальним продуктом:\nПостійно мінливий склад. Залежно від віку немовляти в молоці змінюється співвідношення білків, жирів, вуглеводів і солей (див. Також: скільки часу потрібно годувати малюка грудним молоком?). Така адаптація дозволяє забезпечити малюка необхідними для нього на даний момент поживними речовинами і енергією.\nНизький вміст казеїну в порівнянні з іншими видами молока. Казеїн є важким для шлунка, тому що потрібно багато зусиль для його перетравлення. У жіночому молоці в залежності від віку відсоток казеїну від всього білкового складу дорівнює 50% або менше (для порівняння коров'яче молоко містить цілих 80% казеїну від усього білка). Завдяки цьому материнське молоко засвоюється дитиною краще.\nПрисутність в молоці і молозиві захисних факторів. У сироватці жіночого молока містяться ензими, що володіють імунними і дезинфікуючими властивостями (лактоферин, лізоцим, імуноглобулін А).\nНаявність в складі корисних мінералів. Вміщені в молоці мідь, цинк і магній необхідні для імунного захисту і гарного метаболізму.\nКрім того, природне вигодовування допомагає жінці швидше відновитися після пологів. Смоктання дитиною грудей стимулює продукцію окситоцину – гормону, який допомагає розтягнутої під час вагітності матці скоротитися до колишніх розмірів. Окситоцин також є "гормоном щастя", підтримку його високого рівня позитивно впливає на емоційний стан матері та істотно знижує ризик розвитку післяпологової депресії.\nЯк правильно годувати грудьми? Природа подбала про новонароджених, забезпечивши їх рефлексом, що допомагає швидко навчитися смоктати груди матері. Якщо доторкнутися до щічки малюка, то він відразу повертає голову у відповідь на дотик, відкриває ротик і починає шукати сосок. У цей момент мати повинна допомогти дитині знайти груди і подбати про те, щоб він правильно захопив сосок. Дії на початку годування:\nприйняти зручну для годування позу;\nоголити одну з грудей;\nпідтримуючи долонею груди, розташувати сосок між середнім і вказівним або вказівним і великим пальцями;\nлегким натисканням видавити пару крапель молока для зволоження соска;\nпіднести сосок до кута рота дитини, щоб спонукати його повернути голову в бік грудей і відкрити рот;\nввести сосок в рот малюка і простежити, щоб весь навколососковий гурток (ареола) виявився захопленим.\nЗазвичай після цього дитина починає здійснювати активні смоктальні руху і ковтати молоко. Наситився немовляти після закінчення кожного годування треба потримати кілька хвилин на руках вертикально, щоб дати йому відригнути проковтнула, при ссанні повітря.Відео нижче про те, як слід давати груди, роз'яснює правила грудного вигодовування і може служити керівництвом для недосвідчених матерів.\nЯк краще давати дитині груди: сидячи або лежачи на боці? Чому зручна поза при годуванні так важлива (докладніше в статті: фото поз для годування новонароджених)? Якщо порахувати весь час, яке зайняте годуванням, то воно складе кілька годин. Цю частину свого дня жінка змушена проводити в одному положенні, не рухаючись, піддаючи своє тіло тривалої статичної навантаженні. Для того щоб це навантаження мала менші наслідки, бажано годувати дитину в максимально комфортною для себе позі. Існує кілька позицій для годування немовляти:\n"Човник" – дитина лежить горизонтально на складених у формі люльки руках сидить матері;\nпозиція лежачи – дитина і мати лежать на боці обличчям один до одного, вільною рукою мати притримує груди, яку смокче малюк;\nз-під руки – малюк лежить на подушці збоку сидить матері, його голова знаходиться на рівні материнських грудей, як би виглядав з маминої пахви;\nлежачи на материнських грудей – дитина смокче груди, перебуваючи зверху лежить на спині матері.\nКожна жінка вибирає саму зручну позу для годування немовляти, орієнтуючись на свої відчуття. Деякі вважають за краще полегшити своє становище, використовуючи подушку, на яку можна спертися, або підставку для ніг. Треба пам'ятати, що будь-яка вибрана поза повинна бути не тільки зручною для годуючої жінки, а й безпечною для її малюка.\nВсі немовлята різні, мають різний апетитом і темпераментом, швидкість обмінних процесів у малюків теж різниться. Якщо один немовля здатний обходитися без маминих грудей 3-4 години, то іншому вже через 2 години знадобиться підкріпитися. Природним способом вигодовування немовлят є годування на вимогу, т. Е. В залежності від потреб конкретного малюка.\nБезперечними плюсами годування на вимогу є:\nпосилення секреції молока у матері;\nпрофілактика застою молока в молочних залозах і їх нагрубання;\nспокійна поведінка дитини, що одержує грудне молоко на вимогу.\nГодування новонароджених невеликими порціями грудного молока є більш щадним. Недоліком годування на вимогу є те, що через часті прикладання до грудей жінка не має можливості надовго відлучатися від дитини і повинна постійно переривати свої справи заради годування.\nІнший підхід до організації грудного вигодовування – годування новонароджених немовлят грудним молоком через певні часові інтервали. Вважається, що здоровий немовля при достатньому обсязі молока починає відчувати голод не раніше, ніж через 3-4 години (новонароджений – через 2-2,5 години).\nЦей метод підходить не всім. Часом спроби привчити малюка до чіткого режиму прийому їжі зазнають невдачі: дитина плаче, і його доводиться заспокоювати за допомогою заколисування або соски-пустушки. Крім того, довга перерва між годуваннями, як правило, призводить до застою молока у матері, підтікання молока, болі в молочній залозі і навіть розвитку запальних процесів аж до маститу.\nПрактика показує, що годування за графіком більше підходять не новонародженим, а немовлятам старше 6 місяців, які легше переносять тривалі паузи між годуваннями. Питання про те, як правильно годувати новонародженого грудним молоком і в якому режимі, до сих пір залишається відкритим. Сучасні педіатри рекомендують підходити до вибору варіанту вигодовування раціонально і використовувати метод, найбільш зручний в їх конкретному випадку: годувати маля грудьми по годинах або на вимогу.\nУ цьому питанні всіх матерів можна розділити на дві групи.Перші стверджують, що годування грудьми настільки корисно, що має тривати так довго, поки у мами є в грудях молоко. Інші вважають, що годувати грудьми треба припинити, коли дитина навчиться їсти іншу їжу.\nПрихильники тривалого годування наводять як аргумент той факт, що за старих часів діти дуже довго перебували на грудному вигодовуванні і пізно переходили на дорослу їжу. Однак в ті часи природне вигодовування було єдиним доступним способом забезпечення дитини підходящої для його віку їжею, тому матері намагалися годувати малюків максимально довго. Не варто забувати і той факт, що не маючи під рукою контрацептивів, жінки таким чином оберігалися від вагітності.\nВ наші дні необхідність в багаторічному годуванні грудьми відпала. Сучасні мами можуть легко купити їжу, адаптовану для немовлят будь-якого віку, або приготувати її самостійно.\nНаприклад, відомий дитячий лікар Комаровський виступає проти надмірного затягування грудного вигодовування. Він переконаний в тому, що груди потрібно припиняти давати вже у віці 1 року. Він аргументує це тим, що однорічні діти мають зуби, що прорізаються і здатні відкушувати і жувати, а їхня травна система вже готова до перетравлювання більш щільною і різноманітною за складом їжі.\nГрудне вигодовування – природний процес, який не повинен викликати негативних змін в організмі жінки. Більшість проблем, що виникають так чи інакше пов'язане з неправильною технікою і недотриманні правил грудного вигодовування. Для того щоб правильно організувати цей процес, потрібно знати про типові помилки, що допускаються матір'ю:\nЧасте миття сосків з милом. Ця маніпуляція призводить до подразнення шкіри, до того ж запах мила на шкірі може бути неприємний малюкові і викликати відмову від грудей.\nПрикладання до обох грудей в одне годування (докладніше в статті: фото правильного прикладання новонародженого до грудей при грудному вигодовуванні). Така помилкова техніка заважає повного спорожнення молочної залози, залишки молока в ній сприймаються організмом як надлишок, на який він реагує зниженням вироблення молока. Згідно з правилами, кожен раз слід користуватися одними грудьми, даючи дитині повністю висмоктати весь вміст з неї.\nНеповний захоплення навколососкового гуртка ротом немовляти. Неправильно взятий сосок легко травмується з утворенням хворобливих тріщин.\nУ жінок, що годують можуть виникнути такі труднощі:\nТріщини і роздратування сосків. Щоб уникнути проблеми, під час годування потрібно дати дитині повністю захопити сосок і ареолу, а перед тим, як заховати груди під одягом, необхідно акуратно видалити з неї залишки молока чистою серветкою.\nПлоскі або втягнуті соски. Ця анатомічна особливість заважає немовляті правильно взяти груди. У деяких випадках сосок вдається витягнути методом масажу, в разі невдачі рекомендується годувати дитину грудьми через спеціальну накладку.\nНагрубание грудей. Зазвичай це трапляється в перші тижні життя новонародженого, коли він їсть мало, а процес лактації ще не відрегульований організмом (див. Також: як можна повернути лактацію грудного молока?). Зняти біль допомагає теплий душ і зціджування невеликої кількості молока.\nБрак молока. Непрямими симптомами є відсутність у дитини збільшення у вазі, неспокійна поведінка, відмова від грудей. Поліпшити лактацію можна, частіше прикладання немовляти і дозволяючи йому висмоктувати якнайбільше молока. Також допомагає зціджування залишків молока з грудей.


Куди піти з дитиною 10-11 травня | КРОХА\nВідео: Це моя дитина! (Канал Disney, 27.10.2013)\nЦими вихідними можна присвятити походам в найцікавіші космічні місця Москви.\nАдреса: Садова-Кудринская, 5, стор. 1.\nЧас роботи: понеділок, середа - неділя 10.00 - 21.00.\nВартість: великий Зоряний зал - 450 рублів, 4D кінотеатр - 300 рублів, інтерактивний музей «Лунаріум» - 350 рублів, Малий Зоряний зал - 150 рублів.\nНа території Планетарію представлені: Великий і Малий Зоряні зали, Парк неба і обсерваторія, інтерактивний музей «Лунаріум» і музей Уранії, 4D-кінотеатр і сувенірний магазин.\nВ інтерактивному музеї «Лунаріум» кожен експонат є окремою лабораторію. У них діти зможуть познайомитися з природою багатьох явищ і фізичними законами, наприклад, створити хмару або торнадо, а також подивитися зблизька на чорну діру.\nНа другому поверсі Планетарію юні відвідувачі відправляться на космічному кораблі в захоплюючу подорож, познайомляться з історією Великого вибуху, поспостерігають в телескопи за зірками і врятують планету від астероїдів.\nУ Великому зоряному залі представлений (як це вже зрозуміло з назви) найбільший зоряний купол в Європі.\nДивний і Парк неба - музей під відкритим небом, в якому зібрані сонячний годинник, найдавніші і сучасні телескопи, а також Обсерваторна вежі. У ясну погоду діти зможуть спостерігати за Сонцем, Місяцем і зірками над Москвою.\nУ «Музеї Урании» представлена величезна колекція документів і фотографій, книг і побутових предметів, глобусів Місяця, Землі та інших планет. На відео стіни діти з захопленням розглянуть тривимірні моделі планет і колекцію справжніх метеоритів.\nВідео: Що показують у Цирку Кобзов, Київ? частина № 3\nАдреса: проспект Миру, 111.\nЧас роботи: вівторок - неділя 11.00 - 19.00.\nУ Меморіальному музеї космонавтики представлені унікальні тренажери - точні копії тренажерів в Центрі підготовки космонавтів імені Ю.О. Гагаріна. Тренажер транспортного космічного корабля зближення і стикування, віртуальний тренажер міжнародної космічної станції, тренажер пілота пошукового вертольота - побачити, помацати, відчути їх - справжня мрія хлопчаків! Тут можна побачити міні-Центр управління польотами і кабіну «Буран» з системою рухливості і панорамним стереообладнанням.\nУ цій кают-компанії проводяться лекції та навчальні заняття. А також на території музею можна влаштувати запам`ятовується «З днем народження, юний космонавт!» - На святі маленькі гості зможуть відвідати справжній космічний корабель.\nСад астрономів в Сокольниках\nАдреса: Сокольнический вал, 1, будова 1.\nЧас роботи: щодня 8.00 - 23.00.\nЦей сад є проект народної обсерваторії «Зоряне небо» і складається з унікальної колекції телескопів, встановлених під відкритим небом. Під керівництвом професійних астрономів в Саду можна спостерігати за Сонцем.\nВідео: Свинка Пеппа мультик # 9,10,11. Фредді ПОВЕРТАЄТЬСЯ. ПАЛИЧКА виручалочка. УКУС ВАМПІРА. 3 ЕПІЗОДУ\nУ центрі саду розташовані аналемматіческіе сонячний годинник, навколо яких «обертаються» планети Сонячної системи. У Саду можна розглянути «Метеорит Веста», посидіти в альтанці «Орбітальна платформа» та відвідати ігровий комплекс «Місяць». У кулясту конструкцію «Місяць» можна потрапити по одному з кратерів і побачити там мерехтливе зоряне небо.\nУ Саду астрономів відкрита фотоекспозиція «Об`єкти далекого космосу», а малюки зможуть позайматися в спеціальному Сімейному клубі.\nУрядовий будинок на набережній: історія, наші дні, краєзнавчий музей\nНа яких отзовіках можна заробити?\nУряд вніс у думу закон про підвищення стипендій ординаторам до 4,4 тис\nБанк втб 24 знижує ставки по кредитах готівкою\nApple почала піднімати ціни в росії\nЯк отримати стандартний податкові відрахування на дитину (дітей)\nuasiligh.ru » Дача » Куди піти з дитиною 10-11 травня


Як закінчити школу екстерном |ЯкПросто\nЕкстерн — можливість отримати документ про освіту, не обмежуючи себе рамками шкільного розкладу, та й взагалі практично не з’являючись в школі. Не забувайте тільки, що документ про освіту можна отримати лише в обмін на демонстрацію хороших, міцних і глибоких знань, які доведеться добувати самостійно.\nНайпростіша форма — це безкоштовний екстернат, який зобов’язана надати будь-яка звичайна державна школа. Для цього необхідна заява на ім’я директора, написане батьками учня або його законними представниками. При цьому такий екстерн зберігає право на користування шкільною бібліотекою, на участь в конкурсах, олімпіадах і в тестуванні. Кількість консультацій перед іспитами, можливість скористатися лабораторією та іншими послугами школи регулюється місцевим законодавством. Така форма екстернату не передбачає скорочення термінів навчання. Вся відповідальність за отримання знань переходить на самого учня і його батьків.\nПерекладений на безкоштовний екстернат сам відповідає за своє навчання і в школу приходить тільки для здачі іспитів.\nШколи з ліцензією на надання платних освітніх послуг пропонують більш цікавий варіант, що дозволяє вивчити програму 10 та 11 класів за один рік. Це — інтенсив, послуга, що виявляється на платній основі. Навчання проходить за спеціальним розкладом. Декілька разів на тиждень треба відвідувати заняття в школі. Займатися можна індивідуально або в невеликій групі, також можливе отримання завдань через інтернет. Обов’язково потрібно виконувати домашні завдання і тести. Навчання на інтенсивні сильно відрізняється від того, як вчаться у звичайній школі. Матеріал вивчається модулями, тобто екстерн видається основна теорія по одному предмету, практичні завдання. Через деякий час проводиться тест. Після того, як тест успішно зданий, починається вивчення наступного модуля (предмета).\nВідповідно до сучасного законодавства, не потрібно ніяких особливих причин, щоб претендувати на право закінчити школу екстерном. Це право закріплено в законі «Про освіту» та в Положенні «Про отримання загальної освіти у формі екстернату».\nВартість індивідуальних консультацій в школі приблизно така ж, як у надомних репетиторів. Групові занять обійдуться набагато дешевше. Приймаючи рішення про екстернат в частій школі, обов’язково потрібно перевірити наявність письмової домовленості про здачу іспитів у державній школі, інакше неможливо отримати дійсний документ про отримання освіти.


Олег Винник: у брюнета фарбуватися я не буду | Телеканал СТБ\nОлег Винник розповів про кардинальну зміну іміджу\nНайпривабливіший суддя «Х-Фактор»-8 Олег Винник втретє за рік прикрасив обкладинку журналу «Отдохни». Поки він продовжує збирати аншлаги не лише в Україні, а й у Білорусі, його ім’я не сходить із заголовків таблоїдів і перших шпальт преси. Одні схвалюють, інші критикують, але фактично ніхто не залишається байдужим до феноменального успіху співака. Як сам Олег ставиться до негативних коментарів на свою адресу, чи вміє сміятися над собою, чи готовий до кардинальної зміни іміджу та чому його навчив досвід суддівства у шоу «Х-Фактор»-8 – читайте у матеріалі.\nЧитайте також: Серьога повертається на «Х-фактор»\nЗа словами артиста, завдяки участі у вокальному проекті «Х-Фактор»-8 у ролі журі він навчився «рафінувати» свої емоції.\n«На сцені я весь віддаюся емоціям. А в ТВ-шоу намагаюся дати об’єктивну критику, якщо вона потрібна, без емоцій і підтекстів. І часу ж на прийняття рішень в «Х-Факторі» зовсім небагато. Я абстрагуюся від особистих переваг. Намагаюся об’єктивно сказати людині, є в ній Х-фактор чи ні. Думаю насамперед про неї як про артиста у цьому шоу. І знаєте, не всі учасники готові прийняти правду, яку їм кажуть. Цьому теж довелося вчитися: стисло і дохідливо говорити учасникам правду, причому так, щоб їх не образити», – розповідає Олег Винник.\nМузикант завжди з вдячністю ставиться до конструктивної критики, а про невиправданий негатив і незаслужені образи говорить: «На сьогоднішній день такої негативної інформації 0,001%. Так, вона зачіпає моє серце. Не розумію, як можна оббрехати людину або написати неперевірені факти. Але я пояснюю це заздрістю або некомпетентністю автора».\nСьогодні, мабуть, не залишилося жодної гумористичної програми, яка б не показала скетч на Олега Винника.\n«Є досить смішні пародії. Але видно, що ті, хто їх роблять, мене зовсім не знають і не були на моїх концертах, – ділиться думками співак. – Наприклад, у деяких пародіях висміюється мій нібито нарцисизм. Але якби той, хто це придумав, бачив мене на сцені, він зрозумів би, що це взагалі не про мене. Або, наприклад, в пародії висміювали моє вимите та довге волосся. Але якщо чоловік користується шампунем, гелем для душу і хорошим парфумом – він хіба нарцис? Знаєте, взагалі добрих жартів сьогодні на екрані дуже мало, а мені саме такі подобаються, які нікого не ображають. Ні мене, ні інших артистів».\nНа запитання журналістів про зміну іміджу Винник відповів: «Може, коли-небудь зроблю коротку стрижку, але це, напевно, буде шок для всіх. У брюнета не буду фарбуватися. Був уже у мене такий випадок, коли мене тонували дуже невдало, я аж злякався! Мене називають головним блондином країни, а я раптом вийшов темний як ворон… Не можу себе уявити брюнетом, я ж генетично блондин».\nЧи планує Олег Винник дуети з кимось із українських зірок, чи відповідає прихильницям на повідомлення, де і з ким зустрічатиме Новий рік – читайте у свіжому номері журналу «Отдохни».


Український сланцевий газ може виявитися у два рази дорожчим, ніж заявив Азаров » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nУкраїнський сланцевий газ може виявитися у два рази дорожчим, ніж заявив Азаров\nСобівартість сланцевого газу українського видобутку може виявитися майже в два рази вищою, ніж спрогнозував раніше прем'єр-міністр Микола Азаров.\nТак, у п'ятницю голова уряду заявив, що собівартість газу, який буде видобуватися на Юзівській газовій площі, складатиме 120-130 доларів за тисячу кубометрів. При цьому він підкреслив, що 60% видобутого газу буде передано українській стороні.\nЯк повідомляє "Коммерсант-Україна" з посиланням на джерело у СП "Надра Юзівська", собівартість видобутку газу у 120-130 доларів за тисячу кубометрів - це найоптимістичніший сценарій.\n"Можливий ще варіант, при якому собівартість складе 220 доларів за тисячу кубометрів, а також середній варіант. Якою собівартість виявиться насправді, стане відомо через два роки, коли закінчиться розвідувальне буріння",- зазначило джерело.\nЩодо угоди про спільний розподіл продукції всі роботи з розвідування сланцевого газу фінансує компанія Shell. Роботи з видобутку фінансуються Shell і українською стороною у пропорції 50/50. При цьому на початковому етапі українська сторона (тобто держава та СП "Надра Юзівська") буде отримувати 35% видобутого газу. Надалі її частка досягне 65%.\nУ прес-службі Міністерства енергетики та вугільної промисловості коментувати заяви Азарова не стали. Однак джерело в міністерстві повідомило, що отримане державою від розробки сланцевого газу паливо передусім буде використовуватися для постачання теплокомуненерго.\n"Це дасть можливість не підвищувати тарифи для населення, оскільки така собівартість дозволяє навіть мати прибуток при постачанні комунальним підприємствам",- сказало джерело.\nНагадаємо, минулого тижня українська компанія "Надра Юзівська" (90% належить НАК "Надра України" і 10% - СПК "Геосервіс") і Royal Dutch Shell підписали операційну угоду, яка фактично дозволяє почати роботу на Юзівському газовому родовищі, тобто видобуток сланцевого газу. Угоду про розподіл продукції підписано на 50 років. Початковий етап геологічного вивчення передбачає отримання двовимірних та тривимірних сейсмічних даних і буріння 15 свердловин на Юзівській ділянці.\nТеги - сланцевий газ, ціна, Україна


Англійське Відродження: характерні ознаки культури і літератури. Вільям Шекспір - геній англійського Ренесансу - ЗОЛОТІ СТОРІНКИ ДАЛЕКИХ ЕПОХ\nАнглійське Відродження: характерні ознаки культури і літератури. Вільям Шекспір - геній англійського Ренесансу - ЗОЛОТІ СТОРІНКИ ДАЛЕКИХ ЕПОХ\n1. Схарактеризуйте особливості епохи Відродження.\n2. Титанів Відродження називають гуманістами. У чому полягає гуманістичний пафос доби європейського Відродження?\n3. Яких велетнів виплекала ця епоха в літературі й мистецтві?\nРенесанс в Англії: здобутки та представники\nРозквіт англійської літератури Відродження припадає на кінець XVI — початок XVII ст., коли в багатьох західноєвропейських країнах доволі відчутною стала криза гуманізму. Хронологічно цей період збігається з періодом правління династії Тюдорів, починаючи від зійдення на престол Генріха VII (1485) і закінчуючи смертю королеви Єлизавети (1603), останньої представниці цієї династії.\nУ XVI столітті, за Тюдорів, Англія переживала цілковитий переворот у всіх галузях економічного та соціального життя, що спричинив її перетворення із феодальної країни на країну початкового накопичення капіталу. У цей період в Англії відбувається небачений розквіт у всіх галузях науки й мистецтва.\nОднією зі специфічних особливостей розвитку тогочасного англійського суспільства стала спільність економічних та політичних інтересів земельного дворянства й буржуазії — найбільш могутніх верств, які однаково були зацікавлені в абсолютній монархії Тюдорів. Королівська влада заохочувала новий суспільний порядок і підтримувала розвиток промисловості й торгівлі у країні.\nРозквіт Відродження в Англії припадає на період правління королеви Єлизавети, за якого країна досягла значної колоніальної й торговельної могутності. Відчутний уплив на формування англійської літератури мали більш ранні гуманістичні процеси, що відбувалися в інших країнах Європи (Еразм Роттердамський, X. Л. Вівес та ін.).\nЦентром гуманістичної думки в цей час стає Оксфордський університет, а найяскравішою фігурою — Томас Мор: видатний мислитель, письменник, державний діяч. Літературна спадщина Томаса Мора надзвичайно розмаїта. Видатний гуманіст і філософ залишив по собі багато різножанрових оригінальних і перекладних творів. Видатними прозовими творами Томаса Мора є незакінчена історична праця “Історія Річарда III” (1513-1518) і знаменита книга “Утопія” (1516).\nВ Англії Відродження здебільшого проявилося в літературі й театрі, натомість архітектура й образотворче мистецтво не зазнали впливу ренесансних ідей. Найвидатнішими представниками літератури англійського Відродження стали Вільям Шекспір — у драматургії, Едмунд Спенсер — у поезії, Джон Лілі та Томас Неш — у великих епічних жанрах.\nНайвищого розвитку з усіх літературних родів досягла драматургія.\nУ Лондоні наприкінці XVI ст. було кілька театральних приміщень, найбільші з-поміж яких — театр “Глобус” (або “Всесвіт”), заснований 1599 р. на пайових засадах.\nПостійні театри стали доступними для глядачів різних суспільних верств і перетворилися на розвагу загальнонародного характеру. Це активізувало творчість драматургів, спонукало до поширення тематики, пошуку нових жанрів, художнього удосконалення драми. Особливу роль у цьому процесі відіграли попередники Шекспіра — “університетські уми” Томас Кід, Роберт Ґрін, Крістофер Марло. Саме вони забезпечили англійським театрам багатий і різноманітний репертуар та своєю творчістю підготували геніальну драматургію Шекспіра.\n• За інфографікою зі с. 37 та іншими джерелами інформації (інтернет-ресурсами, сучасними енциклопедіями) складіть візитівку за темою “Розквіт англійської літератури доби Відродження”.\n• Схарактеризуйте особливості розвитку культури доби Відродження.\nЗдобутки драматурги В. Шекспіра\nВони писали кожен свою п'єсу, Шекспір — свою, а королева — іншу.\n1. Яка інформація про життя і творчість В. Шекспіра, здобута у 8-му класі, вас зацікавила, зворушила, запам’яталась?\n2. Розкажіть, яку п’єсу англійського драматурга ви читали. У чому, на вашу думку, полягає таємниця популярності цього твору у XXI столітті?\nЯкщо у шанувальників театру з різних країн запитати, чиї п’єси найчастіше і з найбільшим успіхом ставили і ставлять сьогодні на сценах, то чимало з них не замислюючись відповість: “Звісно, Шекспіра!”. Разом з ім’ям Петрарки видатного британця назвуть і шанувальники поезії, коли постане запитання про найвідоміших авторів сонетів. А історики, оповідаючи про правління англійської королеви Єлизавети І, нерідко називають цей час епохою Шекспіра.\n• За інфографікою зі с. 38 та іншими джерелами інформації (інтернет-ресурсами, сучасними енциклопедіями) складіть повідомлення за темою “Вільям Шекспір — видатний драматург доби Відродження”.\n“Гамлет”: світ шекспірівської трагедії\n“Гамлет” є не тільки найбільш особистою, але також найбільш філософічною драмою Шекспіра.\nВесь світ — в'язниця... Світ надто тісний для вашої душі.\n1. Поміркуйте над рядками епіграфа — висловлюванням І. Я. Франка.\n2. Чи справді у зображенні Шекспіра світ — в’язниця?\nТрагедія “Гамлет” — одна із найглибших і художньо довершених трагедій В. Шекспіра — була написана 1601-1602 рр. Перше її видання побачило світ 1603 р., друге — 1604 р. Першу постановку трагедії було здійснено 1601 р. на сцені дерев’яного театру “Глобус”.\nТрагедія — драматичний твір, який ґрунтується на гострому, непримиренному конфлікті особистості, що прагне максимально втілити свій творчий потенціал, з об’єктивною неможливістю його реалізації. Класикою жанру стали трагедії Давньої Греції (Есхіл, Софокл, Еврипід), Відродження (В. Шекспір, П. Кальдерон), класицизму (П. Корнель, Ж. Расин). Кожна історична доба давала своє розуміння трагічного та трагедійних конфліктів.\nКонфлікт — зіткнення, боротьба, на яких побудовано розвиток сюжету в художньому творі; суперечність як принцип взаємодії між образами літературного (епічного або драматичного) твору. Конфлікт визначає ідейну спрямованість і композиційно організовує художній твір на всіх рівнях, надаючи кожному образові його якісної визначеності через протиставлення іншим образам.\nІсторія сюжету “Гамлета”\nЗадум і реалізація\nТвір, місце, герой\nЯким бачать головного героя\nЮтландія (Данія): король — Хорвенділ, його брат — Фанґо, син — Амлет, дружина — Герута\nВін перевершив своїми подвигами Геркулеса\nПосередні представники раннього феодалізму, учинками яких керують мотив помсти та бажання особистого піднесення\nФ. де Бельфоре, французький письменник\n“Трагічні історії”. Збережено основу сюжету — криваву помсту, доповнено деталі, ім’я Гамлет\nПорівнює з легендарним римським Брутом, “велич духу і мужності”\nУ Лондоні ставили його “Гамлета”\nП’єса “Гамлет”, новий персонаж — привид батька\nНа основі попередніх джерел створив свого “Гамлета”\nЦарствена особа, воїн, людина неабиякої сили думки й душевної чутливості\nІз пересічного героя легенди перетворився на трагічну фігуру, вічний образ\nПроблематика — сукупність питань, які автор порушує у творі та які вимагають дослідження і розв’язання. Ці питання можуть мати соціальний, етичний, екологічний, психологічний характер. Проблематика художнього твору безпосередньо пов’язана з авторським задумом.\nІнтрига — сюжетна лінія в літературному (найчастіше драматичному) творі (В. Шекспір, Мольєр, Ф. Шиллер та ін.), що вирізняється складністю та напруженістю дії.\nПровідні мотиви, філософські та моральні проблеми\nУ трагедії зображено новий на той час тип героя — героя-гуманіста. Упродовж твору Гамлет намагається розв’язати складні морально-етичні проблеми, дійти істини. Він діє на основі філософських міркувань.\nЛюбов, дружба, шлюб, взаємини дітей та батьків, зовнішня війна та заколот усередині країни — ось загальні теми п’єси. А втім, Гамлетові шукання спрямовані в царину вічних проблем: сенс життя і призначення людини, смерть і безсмертя, духовна сила і слабкість, порок і злочин, право на помсту і на вбивство.\nОдним із головних морально-філософських питань, які непокоять Гамлета, є питання помсти. Помститися вбивцеві свого батька, покарати зло і цим продовжити ланцюг злодіянь чи змиритися та пробачити? Чи варто оборонятися від ударів долі? Наприкінці твору Гамлет доходить висновку, що безкінечно терпіти зло неможливо. Але на це вічне питання людство дотепер не має чіткої відповіді.\nТаїна життя та загадка смерті також цікавлять Гамлета. “Чи бути, чи не бути?” — з цього питання розпочинається його відомий монолог. Біля могили блазня Йорика головний герой розмірковує над тим, куди зникає земна слава: пиха придворних, метушня службовців, військова звитяга полководців, краса світських дам.\nЩе один морально-філософський мотив твору — роздуми про вірність та відданість. Гамлет розмірковує про свою відданість батькові. Його до глибини душі вражає швидке одруження матері з братом її покійного чоловіка: “Зрадливість — ось твоє наймення, жінко! / Лиш місяць! Ще не збила черевиків, / В яких вона за гробом мужа йшла...” (переклад Л. Є. Гребінки).\nГоловний герой постає перед непростим вибором: боротися зі злом і загинути чи скоритися й залишитися живим. Пошуки Гамлетом змісту буття, свого призначення у світі визначають морально-філософський зміст твору. Ця трагедія ставить багато запитань, відповіді на які людство шукає досі.\nВ одному зі своїх сонетів В. Шекспір писав, що весь “світ — видовище, в якім людина / Підвладна силі неземних світил”. Своєрідним видовищем є й Данське королівство.\nМоральні вади (як брехня, лицемірство, підступність, зиск, пияцтво, сімейні зради та кровозмішання, шпигунство) стали нормою життя двору, знеславили державу й ослабили її. Ці вади, наче павутиння, обплутують підданців, утверджують уседозволеність.\n1. Згадайте, яку роль відігравав театр в англійському суспільстві.\n2. На які періоди поділяється творчість В. Шекспіра? Чому, на вашу думку, другий період називають трагічним?\n3. Що вам відомо про сюжет трагедії “Гамлет”?\n4. Дайте означення понять трагедія, інтрига, конфлікт, проблематика п’єси.\n5. Визначте інтригу та конфлікт трагедії “Гамлет”. Доведіть, що п’єса В. Шекспіра “Гамлет” є трагедією.\n6. Які проблеми порушує Шекспір у своїй трагедії?\n7. У чому виявилося новаторство драматурга?\n8. Як зображено Данію у творі та чому саме так?\n9. Що змінилося в королівстві після смерті старого короля?\n10. Якими моральними принципами керуються при дворі? Чим небезпечна подібна політика?\n11. У чому, на вашу думку, полягає складність образу Клавдія?\n12. Які почуття викликає у вас образ королеви? У чому виявляється лицемірство Гертруди?\n13. На вашу думку, якими є стосунки короля й королеви з Гамлетом?\n14. Як ви вважаєте, чи любить королева свого сина?\n15. Доведіть обмеженість життєвих принципів Полонія та Лаерта.\n16. Які позитивні й негативні риси героїв привертають вашу увагу?\n1. Відомий французький письменник-романтик Ф.-Р. де Шатобріан твердив, що “В. Шекспір охоплює життя людини цілком і суспільства загалом”. Доведіть правильність цього твердження або спростуйте його.\n2. Як ви вважаєте, чи скоїв би злочин Клавдій, якби не мав упевненості у згоді Гертруди на швидке одруження?\n3. Поміркуйте: чи могла б доля Офелії скластися інакше? Напишіть стислий твір-роздум за цією темою.


На Тернопільщині батьки влаштували бойкот і не пускають дітей до школи\nГоловна › Новини › На Тернопільщині батьки влаштували бойкот і не пускають дітей до школи\nЩе першого лютого керівництво Лановецької ОТГ звільнило з посади директора Лановецької ЗОШ №1 Онищука О.О.\nЦе рішення стало незрозумілим для багатьох, особливо для батьків, яким не можуть пояснити як це посеред навчального року звільняти директора, який багато років віддав школі.\nТому, 5 лютого, батьки зібралися у Ланівцях на площі та вирішили отримати пояснення.\nТак до них вийшов керівник Лановецької ОТГ та начальник управління освіти, та достеменної відповіді, що ж саме було не так, люди не отримали.\nТому від сьогодні, 6 лютого у Ланівцях батьки не пускають своїх дітей до школи.\nДіти не будуть вчитися до того часу, до поки директора не повернуть на посаду, пише Te News.\nДо слова, нещодавно “НАРОДНА ПРАВДА” писала, що на Тернопільщині директор школи працевлаштував особу, що 10 років тому виїхала за кордон.\nПопередня новина Previous post: На Тернопільщині 15-річна дівчина крала одяг з магазину\nНаступна новина Next post: Водій маршрутки на Тернопільщині вигнав з салону маму учасника АТО


Samsung разом з новими флагманів Galaxy S21 представила нову версію фірмової оболонки One UI 3.1, яка працює на базі актуального Android 11. Стало відомо, що оболонка з’явиться не тільки в нових флагмани, але і вийде для декількох старих смартфонів – всього 15 моделей.\nНову оболонку отримають моделі останніх двох років:\nGalaxy Fold / Z Fold 2 / Z Flip\nGalaxy Note10 / Note10 + / Note10 Lite\nGalaxy S10 / S10 + / S10e\nОновлення One UI 3.1 привносить безліч невеликих змін в систему. В першу чергу з цією версією з’являється безшовне перемикання між смартфонами і планшетами – можна продовжити працювати з того ж місця, де зупинилися на іншому пристрої.\nТакож в оболонці з’явилася можливість записувати відео на передню і задню камери, спеціальний режим екрану для захисту очей від перенапруги і нові функції для пристроїв зі стилусом.\nКоли Samsung почне випуск поновлення – невідомо. Далеко не всі смартфони оновилися до One UI 3.0 з Android 11, так що це може зайняти кілька місяців.\nСамая свежая Sony PlayStation упала в цене ниже 2000 гривен\nДеякі абоненти Vodafone отримають по 10 Гб інтернету безкоштовно\nЧому українцям ще довго не бачити мереж 5G


Сауна «Турист», Київ, вул. Раїси Окіпної, 2 - Banisauni.com.ua\nДо ваших послуг відмінна фінська сауна, великий басейн, три кімнати відпочинку, меню ресторану FRANCESCO, безкоштовний wi-fi і парковка. Загальна площа приміщення - 300 кв.м.\nКожна третя, четверта і т.д. година, тариф - 500 грн / год. (до 18.00), 600 грн / год (після 18.00)\nВартість вказана за компанію з 8 чоловік, понад - доплата. Максимальна кількість - 15 чоловік.\nРозміщення до 15 осіб;\nПлоща приміщення 300 кв.м.;\nПерегляди За сьогодні За 15 днів


Сумська область: за минулу добу 38 боєприпасів виявлено, ще 32 знешкоджено - ДСНС України\nГоловна→Надзвичайні події→3 Липня, 2020р.\nСумська область: за минулу добу 38 боєприпасів виявлено, ще 32 знешкоджено\nОпубліковано: 03.07.2020, 13:54\n02 липня, групою піротехнічних робіт Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій (м. Ромни), проведено роботи зі знешкодження чотирнадцятох 50-мм мінометних мін та вісімнадцятьох артилерійських снарядів калібром 45-мм та 76-мм. Небезпечні знахідки раніше виявили у Роменському та Недригайлівському районах.\n2 липня о 15:58, до Служби порятунку «101», надійшла інформація про виявлення предметів схожих на боєприпаси в лісі с. Перекопівка, Роменського району. Ними виявилися тридцять 50-мм мінометних мін, три 45-мм артснаряди та 4 вибухники. Небезпечні знахідки знаходились на відстані до 500 м від житлових будинків.\nЦього ж дня, в лісосмузі, смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району місцевий мешканець натрапив на 85-мм артилерійський снаряд. «Відголосок» часів минулих війн знаходився на відстані до 1,2 км від житлових будинків.


На початок грудня цього року в органах ДФС у Тернопільській області перебувало на обліку 58 293 основних платники податків, а це на 1853 суб’єкти господарювання більше, ніж у минулому році. Значна частина з них фізичні особи-підприємці – 35 366 осіб, що на 520 або на 1,5% більше, ніж у 2017 році.\nТрохи менше перебувало на обліку юридичних осіб, а це 22 927 осіб. Порівняно з відповідним минулорічним періодом їхня кількість зросла на 1 333 особи або на 5,8%.\nЛише у листопаді взяли на облік 459 платників податків, у тому числі 377 фізичних та 82 юридичні особи. Припинили діяльність протягом цього часу 404 суб’єки господарювання, з них 33 юрособи та 371 приватний підприємець.\nЗросла й кількість платників єдиного соціального внеску. Так, на початок останнього місяця цього року в органах ДФС області на обліку перебувало 82 122 суб’єкти господарювання – платники цього платежу, з них 23 705 юридичних та 58 407 фізичних особи. Причому кількість останніх зросла на 5 145 платників.


Як Києво-Печерська лавра виховувала бойовиків для Гіркіна | Republic.com.ua\nПуть:Главная»Видео»Як Києво-Печерська лавра виховувала бойовиків для Гіркіна\nОпубликовано в 11:56 2018-05-05 Видео,Политика\nНавесні 2014 року кров мужніх захисників України одними з перших пролили 4 колишніх киянина — кадет «Вірного козацтва» Олексій Селіванов, школяр з Оболоні Андрій Савельєв, керівники православного «Народного Собору» Ігор Друзь та Дмитро Жуков, дзвонар-десантник Сергій Журіков.\nУ банді Гіркіна вони опинилися не випадково, а завдяки тривалій психологічній обробці\nЯк пояснити вербування безпосередньо задіяної на перших початках війни з Україною «ударної групи» полковника спецслужб, як він сам себе називає, терориста Ігоря Гіркіна («Стрєлкова») з-поміж чи не найактивніших віруючих Московського патріархату у місті Києві? Й, більше того, напряму пов’язаних з Києво-Печерською лаврою — перлиною світової архітектури, яка зараз щоправда є найбільшою російською, а не українською, православною святинею Східної Європи.\nОсоби ці, чиї біографії ми зараз детально розглянемо, не були у Лаврі кимось випадковим на зразок сотень щоденних туристів чи споживачів надаваних там населенню найдорожчих обрядових і ритуальних послуг. Ні, це не перехожі, й не якісь прикрі «виключення з правил», як зараз намагаються переконати громадськість щодо «ДНР»-івського снайпера «Ромашки». Мовляв, був цей чоловік у них паламарем, але ж «позаштатним». Хоча, погодьтеся, різниці немає — штатно у ньому роками виховували ворога чи «позаштатно».\nЯким чином допустили суб’єкта з антиукраїнськими й, взагалі, людиноненависницькими поглядами до лаврських дзвонів? Й чому досі не засудили його вчинки й не відлучили від Церкви, як того вимагає Святе письмо й канони цієї конфесії? Ті, хто правлять службу Божу в спорудженому Іваном Мазепою Успенському соборі Києво-Печерської лаври досі не відмовилися від анафеми великого гетьмана, не простили йому відмову служити московському цареві. А «гіркінцям» їхні військові злочини прощають, і забувають. Як, власне, й самому Гіркіну.\nНа початку 2014 року Гіркін разом зі своїм безпосереднім спонсором, воцерковленим олігархом Костянтином Малофєєвим під виглядом супроводження церковної реліквії «Дари волхвів» побували в нашій країні, де спершу відвідали столицю України, а потім Кримський півострів. 24 січня 2014, тобто менше, ніж за місяць до фінальної бійні на Інститутській й утечі Януковича, він потрапляє в об’єктив фото- і відеокамер не де-небудь, а, знову ж таки, у Лаврі.\nПитання ці у своїх усних спогадах полковник оминає. Вочевидь, аби не підставляти й не «засвічувати» рештки своєї агентури, які ще лишилися у Києві.\nУ Москві вже тоді могли не виключати, що команда противників євроінтеграції програє. Відповідно, готувався «План «Б». Й згідно із ним впустити «визволителів» в себе в хату мали «кияни» — група перевірених, військово та ідейно підготовлених бійців з російськими прізвищами та зі справжньою київською пропискою. Російськомовних, постійних відвідувачів церемоній УПЦ МП (читай — РПЦ). А ще з певним ім’ям у ЗМІ (насамперед, у російських) та рівнем довіри від своїх кураторів.\nЗа рахунок цього Кремль показував мільйонам росіян: попереду у нас може бути виснажлива багаторічна війна, котра ще невідомо чим обернеться, але ж нас просять про допомогу «русские люди из Киева», начебто наші, у т.ч. неповнолітні, діти, й вони ж першими ідуть в атаку проти «хунти».\nВже у березні кілька осіб з Лаври долучаються до спецоперації російської військової розвідки ГРУ в особі того ж Гіркіна зі встановлення незаконного контролю над Верховною Радою Автономної Республіки Крим. У квітні ці ж люди першими вдираються з ним до Слов’янська, де починають вбивати українських військових, правоохоронців та місцеве населення. Наприклад, великий «православний» «Стрєлков» віддає наказ розстріляти дияконів з тамтешньої церкви п’ятидесятників «Преображення Господнє» , а також синів пастора. Й поховати у спільній могилі.\nАндрій Савельєв («Вандал»)\nНавчався у спеціалізованій школі з поглибленим вивченням економіки, математики та інформатики №214 біля станції метро «Мінська» на Оболоні. Виховувався в утвореному УПЦ МП проросійському дитячо-юнацькому воєнізованому формуванні «Вірне козацтво» на чолі з отаманом Олексієм Селівановим 1980 року народження, заступником голови Синодального відділу у справах молоді та секретарем Координаційної ради отаманів православних козацьких організацій при Синодальному відділі у справах пастирської опіки козацтва та Збройних Сил УПЦ МП. Тим самим Селівановим, що за сумісництвом був головою Київського монархічного центру, очільником комітету «Рух росіян України», й постійно наголошував на необхідності «об’єднання з Росією».\n«Козачки» їздили на вишколи при монастирях МП, де їх навчали користуватися вибухівкою, холодною й вогнепальною зброєю. Вчили надавати першу медичну допомогу при різного типу пораненнях.\nУ Києві в них був клуб «Десантник» на Борщагівці. Релігійні та просвітницькі зустрічі проводилися у Лаврі. Всебічну підтримку «вірній» йому організації надавав режим Януковича, зокрема, по лінії Міноборони та Міносвіти.\nХлопці охороняли заходи УПЦ МП, наприклад, зустрічали патріарха Кирила (Гундяєва), а також — самостійно та разом з іншими спорідненими організаціями — влаштовували власні провокації під виглядом «Дня російської єдності» (4 листопада), «хресних ходів», «молитовних стоянь» на честь державних свят Росії та пам’ятних для росіян дат тощо. До того, полюбляли навмисно подратувати українську громаду або ж інші конфесії.\n14-річний Савельєв разом з Селівановим. Перший піде до «ДНР», другий — до «ЛНР»\nПід час однієї з таких своєрідних акцій, коли на Покрову-2012 вони вирішили розгорнути триколор біля пам’ятника Богдану Хмельницькому на Софійській площі, до Савельєва прийшла перша слава. Він вступив у сутичку зі «свободівцями», які збиралися вилучити в «козачків» російський державний прапор, й наче як «відбив» в української молоді цю символіку. Принаймні, так потім розповідали російські федеральні медіа.\nНа знак подяки 12-річному Андрієві було подаровано годинник та iPad від Путіна. Подарунки хлопцеві вручав російський посол Михайло Зурабов, який запросив його з іншими вихованцями Селіванова на «ознайомчі екскурсії» до Москви та Санкт-Петербургу.\nОднак, на «екскурсії» Савельєв змушений був їхати зі зброєю в руках до Сімферополя та Слов’янська. Мусив відпрацьовувати планшет, напевно.\nЗа співучасть у розв’язуванні війни отримав чотири нагороди: «За повернення Криму» від російського Міноборони, «За захист Криму» від маріонеткового керівника окупованого Криму Аксьонова, «За захист Слов’янська» від Гіркіна, «За бойові заслуги» від Захарченка.\nОбіцяє своїй колишній Батьківщині «найгірше, що вона (Україна – Авт.) могла собі уявити»:\n» …Повну розруху, падання економіки та велику-велику кров …».\nРазом з тим, після відступу російсько-терористичних військ зі Слов’янська та втрати Гіркіним посади «міністра оборони» «ДНР» Савельєв став більше не потрібний своїм колишнім господарям. Наразі він мешкає зі своєю сестрою та матір’ю у Росії. Живуть за межею крайньої бідності, оскільки у їхній родині на повну ставку працює тільки старша сестра, яка станом на 2015 рік заробляла не більше 5 тис. рублів на місяць (трохи більше 2 тис. грн.).\n«Ні на що не вистачає…», — скаржиться маленький душогуб з медальками.\nТож учорашній київський школяр-недоучка жебрає й випрошує «пожертвування» через інтернет.\nГРУ-ФСБ, «ДНР» та РПЦ від нього відвернулися, випливає з поширеного ним звернення:\n«До війни я проживав в центральній Україні. На даний момент ця територія окупована українською хунтою. І щоб ніхто не погрожував моїй родині (мама і старша сестра), я вмовив їх звідти виїхати на територію РФ»… Зверніть увагу, Київ разом з рідною йому Оболонню «окуповано українською хунтою». Коментарі зайві.\nІ ще кілька слів про Селіванова. Влітку 2013 року тодішній міністр оборони України Павло Лебедєв призначив його очільником Департаменту соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України, іншими словами — головним вихователем української армії.\nОкремо наголошувалося, що кращої кандидатури немає, бо церква Московського патріархату нагородила його на той час 5 орденами: орденом Різдва Христового 1 ступеня, орденом преподобного Іллі Муромця 2 ступеня, орденом Святого Рівноапостольного князя Володимира 3 ступеня, орденом «1020 років Хрещення Київської Русі», орденом «15 років Харківському Собору». За що, за які такі досягнення? Пояснення: «За участь і організацію оборони православних храмів канонічної Церкви від розкольників», — тобто за привласнення й силове утримування українських церков. Іншими словами, за рейдерство.\nУ квітні 2014-го, вже після перемоги Майдану, Селіванов утік до терористів «ЛНР», де зараз задіяний у їхньому «МВС».\nДмитро Жуков («Кедр»)\nЖуков — крайній ліворуч, Павлов («Моторола») — крайній праворуч\nДоки Гіркін коштом Малофєєва розважається з новою молодою дружиною, їздить на «Мерседесах», виступає на телеефірах та займається розкруткою своєї «опозиційної» партії, використаним й викинутим ним терористам не має що їсти й нема за що жити. Схожа на життєвий шлях Савельєва доля спіткала колишнього киянина Дмитра Жукова, раніше судимого за грабіж п’яницю з бульвару Верховної Ради на Лівому березі.\nПісля невдач у Слов’янську й розпаду київської «групи» Гіркіна він переховується у Севастополі, де мешкає у злиденних умовах. В своєму нинішньому житлі змушений обходитися без водопостачання. Коштів для підключення цієї, здавалося б, елементарної послуги в нього немає, а окупанти там, де справа стосується грошей, про бойові заслуги Жукова перед Росією воліють не пам’ятати.\nПісля війни «Кедр» продовжує займатися тим, чим і до війни. Тобто пиячити.\nТільки у Києві він мав на це досить непогані кошти — від невеличкого ремонтно-будівельного підприємства й він фінансування Партією регіонів православного сайту з риторикою на користь УПЦ МП та РПЦ. Також від нього вимагалося ходити столичними вулицями з хоругвами й вряди-годи, якщо тверезий, долучатися до презентацій та прес-конференцій, на яких він виступав як керівник громадської організації «Православний вибір».\nСергій Журіков («Ромашка»)\nЧи не найзагадковіший персонаж даної четвірки. Народився у Севастополі. Воював у складі російських каральних сил у Чечні. Повернувся до України, влаштувався на короткий час до спецпідрозділу «Альфа» СБУ України.\nКолишній десантник, професійний снайпер, потім «фотограф», дзвонар у Києво-Печерській лаврі. Який жив не відомо за рахунок чого й не зовсім зрозуміло для чого продовжував посилено займатися парашутним спортом. Можливо, мають рацію ті, хто вважає Журікова погано прикритим російським агентом-убивцею.\nЯк зазначає журналіст Юрій Бутусов, перші загиблі українські воїни під Слов’янськом — отже, перші втрати з українського боку у неоголошеній війні Путіна з Україною — є справою рук «Ромашки». Він зі своїм загоном (тоді у Гіркіна в бандформуванні «Група «Крим» було 52 бойовиків) у неділю, 13 квітня 2014 року, першим відкрив вогонь на ураження на під’їзді до Слов’янська, намагаючись зупинити групу «альфівців». А до міста бойовики увійшли днем раніше — 12-го.\nЖуріков на блокпосту бойовиків у Слов’янську\nДля Москви це було тоді неймовірно важливою, можна навіть сказати, стратегічно важливою інформаційно-пропагандистською постановкою. Вони козиряють нею й досі. І полягає вона у наступному: «У 2014 році громадян України першими почали стріляти і вбивати громадяни України, і сталося це за сотні кілометрів від державного кордону, вглибині української території». В такий спосіб Москва намагається переконати увесь цивілізований світ у наявності незгасаючої «громадянської війни» в Україні, де «київська влада» протистоїть «народу Донбаса» і навпаки. А «іхтамнєтов» іх там нєт.\nВи ж подивіться, кажуть вони, хто першим став на захист «святої Русі» — загартований у сутичках за російський прапор 16-річний хлопчак, а ще дзвонар, а ще хоругвоносець (Жуков тобто), ну, і що, що він п’є, навпаки, так ще краще, до простого люду ближче, і ще один православний журналіст, провідник «Народного Собору».\nЙ за великим рахунком Адміністрації президента РФ все одно, хто першим відкрив вогонь: «альфівці» зі своїх джипів чи «Ромашка» зі свого укриття край дороги на околиці Слов’янська. Хоча, розслідування довело, що першими були все ж таки терористи Гіркіна.\nПутіну і його Генштабу головне інше: «православні» з Лаври, як вони кажуть, зчепилися із «бандерівцями» з СБУ.\nОскільки наказу про початок повномасштабної антитерористичної операції того дня ще не було, 13 квітня, себто за один день до підписання відомого указу в.о. президента Олександра Турчинова й за два дні до дозволених під час АТО заходів, з українського боку бій під Слов’янськом вели 6 бійців «Альфи» і один БТР Вадима Сухаревського. Від рук підгрупи Журікова загинув капітан СБУ «Альфа» з Полтави Геннадій Біліченко, важкі поранення отримали полковник Геннадій Кузнєцов, полковник Кукса і співробітник МВС Селіхов.\nОкрім того, були певні свідчення про участь «Ромашки» у розстрілі Небесної сотні. Одначе, вони потребують додатково підтвердження.\nІгор Дусь, він же Ігор Друзь («Бук»)\nНайтитулованіший член лаврської четвіркі Гіркіна. Тісно пов’язаний з Партією регіонів та «Українським вибором» Віктора Медведчука журналіст, політтехнолог та PR’ник.\nСправжнє ім’я — Ігор Михайлович Дусь 1973 р.н. Син колишнього інструктора райкому партії з міста Дубно Рівненської області, а згодом директора тамтешньої гімназії Михайла Дуся та викладачки Дубенського педколеджу Емілії Дусь. Валентина, сестра Ігоря, мешкає у Канаді.\nПік довоєнної кар’єри Друзя припадає на 2010-2013 рр., коли він став відповідати за церковний напрямок агітаційної роботи Партії регіонів. Офіс «Народного Собору», де він займав посаду голови, розташовувався неподалік від головного «регіоналівського» штабу на Липській.\n24 травня 2013 року було підписано угоду про співпрацю «Народного Собору» з рухом Медведчука.\nСлід наголосити, що ніякого українського «Народного Собору» ані за своїм змістом, ані за формою ніколи не існувало. Ця формація була нічим іншим, як філією російського фашизуючого угрупування з аналогічної назвою.\n«Народний Собор» у Москві\nВшанування пам’яті Столипіна на його могилі у Києво-Печерській Лаврі. По центру з хоругвою — Друзь\nРозширенням сфери впливу УПЦ МП він займався й у парламенті та в мережі. У Верховній Раді йому доручили бути радником представника УПЦ МП у Верховній Раді України архієпископа Львівського Августина (Маркевича), а в залежних від «регіоналів» ресурсах — головним редактором видання «Комментарии», після того як воно опинилося в руках оточення Януковича.\nУ Києві до кола постійного спілкування Друзя, окрім Маркевича, входив той самий Селіванов, людці штибу Жукова з монархічного об’єднання «Російський клуб», й, безумовно, деякі першоієрархи УПЦ МП та близькі до них нардепи-«регіонали».\nДусь-Друзь та Жуков на прес-конференції в агенції УНІАН. Тут Жукова названо «заступником» Друзя\nЗнову прес-конференція. Але вже в іншому місці і в іншому статусі, але тематика приблизно однакова: «Русский мир», «укропы», «Гей-ропа»\nПід час Революції Гідності організовував акції УПЦ МП на підтримку «Беркуту», а також займався розпалюванням релігійної і міжконфесійної ворожнечі. Скажімо, виступав із закликами до греко-католиків «піти з Євромайдану».\nЗливав Гіркіну номери авто та інші особисті дані одеського «Автомайдану». Як наслідок, відбулася серія підпалів автівок активістів.\nЧи передбачали сценаристи й режисери-постановники діянь згаданих нами «лаврівців» разом із шанувальником історичних та псевдоісторичних реконструкцій Гіркіним, що набрані у Києво-Печерській Лаврі ось ці кілька осіб діятимуть у Києві? Можливо. Хоча їхніх сил було б явно недостатньо як під час Майдану, так і після. А більшої кількості бійців Лавра тоді, вочевидь, дати не могла й не хотіла. Надто ризиковано.\nІнша справа — перші бої на Донбасі. Де ними прикрилися професійні російські військові.\nДо речі, під час війни небайдужі кияни зірвали спробу утворення «Київської народної республіки» («КНР»). Її збиралися «проголосили» всередині Лаври.


Як голуб пообідав на мільйон доларів, а Хрущов утер ніс індійським майстрам - Цікаві картинки\nдодому Різне Це цікаво Як голуб пообідав на мільйон доларів, а Хрущов утер ніс індійським майстрам\nЯк голуб пообідав на мільйон доларів, а Хрущов утер ніс індійським майстрам\nЗнаменитий російський майстер мікромініатюри Володимир Алдунін в одному з інтерв’ю поділився: «Коли дивуються, скільки ж терпіння потрібно, я завжди кажу: «Ви уявіть, скільки терпіння треба моїй дружині, щоб терпіти моє хобі!» Сьогодні художники, що працюють в цьому жанрі, звичайно користуються сучасними інструментами і досягненнями науки. Але головним, тим не менш, залишається їх неймовірна посидючість і, звичайно, бажання створити неможливе.\nІснує цікавий історичний анекдот часів Хрущова. Одного разу Микита Сергійович отримав у подарунок від уряду Індії швейну голку з вигравіруваними на ній сім’ю слонами. Дивина захопила Хрущова, однак він задумався про те, чому це у нас немає таких майстрів. Невже сучасні інженери не зможуть повторити досвід літературного Лівші (хоч цей герой і був вигаданий Лєсковим)? Знайшовся умілець в Єревані. Це був один з небагатьох радянських микроминиатюристов Едуард Казарян. Через деякий час в Делі пішла посилка з мініатюрою — на волосині завдовжки в один сантиметр були поміщені 300 слонів та напис: «Хай живе радянсько-індійська дружба!»\n«Час». Найменші у світі діють механічні годинники, які розміщені в головці золотий бабки. Мотор і годинник складаються з 130 деталей. Матеріал: золото, скло. М. Сядристий, 1973-1981 рр.\nПро те, як створюються подібні чудеса, детально розповів у одному з інтерв’ю ще один микрохудожник Володимир Михайлович Аніскін:\nРобиться все це під мікроскопом. Вручну. Без використання яких-небудь маніпуляторів. Інструмент тримаю, затиснувши пальцями. При цьому биття серця дуже сильно заважає. Якщо, наприклад, взяти голочку і розташувати її в полі зору мікроскопа і максимально заспокоїтися, розслабитися, то голочка почне «тріпатися» в такт серцю. Це одна з бід і труднощів микротворчества. Причому «трепыхания» ці істотні і від них ніяк не позбудешся. Тому доводиться до них пристосовуватися – особливо тонку роботу виконувати між ударами серця.\n«Караван верблюдів всередині кінського волоса». Ст. Аніскін\nОсь взяти, наприклад, одну з останніх робіт: вісім верблюдів розміщені всередині кінського волоса. Діаметр кінського волосу 0,12 мм (що трохи більше, ніж товщина леза). Волосся просверлена уздовж своєї осі, діаметр отвору 0,08 мм Значить потрібно зробити свердло, ув’язнити його і просвердлити волосок. Але це ще не все. Волосок потім потрібно ще і відполірувати (щоб він був прозорим). Причому відполірувати його потрібно і зовні, і зсередини! Але і це ще не все. Розмістити вісім верблюдів (я опускаю, що їх потрібно ще зробити висотою менше 0,08 мм) всередині волосини не пошкодивши їх, і щоб вони знаходилися в одній площині – дуже і дуже важко. Свердло, свердління, поліровка – на вирішення цих завдань йдуть роки.»\n«Метафізика». Макет пивного заводу, виготовлений із золота і платини. Складається з 137 частин. Розміщено на половинці зернятка ячменю. М. Сядристий\nКопія автопортрета А. С. Пушкіна з його текстом твору\n«Гена і Чебурашка», розміщені на зрізі макового зернятка. Ст. Аніскін\nЗвичайне прагнення змушує людину робити все «швидше, вище, сильніше» або, в даному випадку, «менше». Сучасні художники з мікросвіту перейшли в нано-всесвіт, розмір об’єктів у якої вимірюється величинами порядку однієї мільярдної метра. Тут вже діють зовсім інші правила та інші технології.\n«Крихкий велетень», Джонти Гурвіц, 2015 р. Фігурка слона висотою всього 0,157 мм така тендітна, що зруйнувати її може навіть необережний видих.\nНаноскульптура «Довіра», Джонти Гурвіц, розміри 0,08 х 0,1 х 0,02 мм. в 2015 році була занесена в Книгу рекордів Гіннесса як наймініатюрніший скульптурне зображення людини.\nДжонти Гурвіц – художник та інженер, один з перших творців нано-мистецтва, використовує для своїх творінь техніку 3D-друку, звану «багатофотонна літографія». Сам цей процес відбувається без безпосередньої участі людини і займає всього кілька хвилин, але підготовка може тривати і декілька місяців. Джонти Гурвіц на першому етапі з допомогою двох сотень камер і складних фотограмметричних алгоритмів робить детальну зйомку натурника. Потім з цієї інформації на комп’ютері створюється тривимірна віртуальна модель майбутньої скульптури, і тільки потім в справу вступає нано-техніка. Матеріалами для такої 3-D друку служать світлочутливі полімери, твердіють під дією ультрафіолету.\nПроцес зйомок для виготовлення скульптури «Довіра»\n3-D принтер з нано-дозволом Віденського технологічного університету\nВважається, що при відсутності утилітарної цінності, ці роботи несуть велику філософську навантаження – ідею бачити велике в малому і нескінченність в мініатюрі. Будь-яке мистецтво створює своєрідний мікрокосм, населений авторськими ідеями, думками і героями. Але ні в якому іншому виді творчості цей принцип не діє настільки буквально.\n«Амур і Психея», Джонти Гурвіц, розміри 0,1 х 0,09 х 0,1 мм. Наноскульптура створена за мотивами шедевра італійського класика Антоніо Канови.\nЩе один принцип, з яким іноді доводиться миритися творцям мікро — і нано-мініатюр – це тлінність нашого світу. Сохне на балконі рисове зернятко, на якому за замовленням Лувру Едуард Казарян намалював копію картини Айвазовського «Дев’ятий вал», було проковтну голубом. В результаті було втрачено плід тримісячного праці вартістю в мільйон доларів. А перша наноскульптура Джонти Гурвіца проіснувала всього кілька хвилин – вона була зруйнована необережним рухом одного із співробітників лабораторії. Однак автор, як справжній філософ, зміг знайти і в цьому своєрідну красу:\n«Так, ми створили саму крихітну скульптуру в світі, але, якщо вдуматися, що з того? А ось зникнувши, вона стала частиною сюжету — історії про людські помисли, про трагедії й дотепності, про сенс і його вічних пошуках».\nМікромініатюра «Верблюди у вушку голки»\nпопередня статтяГифки для веселощів і усмішки\nнаступна статтяЯк красиво звязати реглан


Досконально вивчити і зрозуміти жіночу психологію неможливо, але дізнатися її краще цілком реально. Найчастіше питання, про те чого вона хоче, з’являється на умовній середині відносин. Після так званого цукерково-букетного періоду настає такий момент, коли відносин потрібне перезавантаження.\nНемає вже того блиску в її очах, все частіше з’являються приводи для ревнощів і конфлікти на рівному місці. Дрібні сварки, що переростають у великі скандали. Саме тоді настає переломний момент. Час, коли потрібно вирішувати: чи варто терпіти всі ці закиди на грунті банального нерозуміння. Найчастіше ці випади сприймаються як необгрунтована наклеп, і навіть думки не виникає про пошук компромісу.\nЧоловік завжди правий?! Мужик — немає. А ось чоловік майже завжди правий. По крайней мере, нехай він так думає. У будь-якому випадку, якщо у нього серйозні наміри по відношенню до дівчини, то знайдуться відповіді на всі ці:\n«Ти мене зовсім не розумієш»;\n«Поговори зі мною, мені тебе не вистачає»;\n«Ти мало приділяєш мені часу».\nВсередині себе можна знайти цих слів логічне пояснення, адже це жінка, їй завжди чогось не вистачає. І це так, проблема є, але вона не настільки велика як здається. Варто хоча б раз зрадити своїм принципам, зайвий раз поговорити з нею на нейтральну тему, поступитися і так далі. Результат не змусить себе чекати.\nБудь-яка жінка — загадка, але до кожної загадки є своя розгадка. І не всі вони такі «стерви», а якщо ваша і є такою, то варто задуматися, можливо, саме цим вона і привернула вас. Стерво вона або паинька, сперечається або зовсім погоджується, якщо її наміри так само серйозні як ваші, вона завжди піде на компроміси, інакше це не ваша жінка, і прагнути зрозуміти її зовсім не обов’язково.\nЗрозуміти жіночу психологію чоловікові\nТак само важливим елементом відносин з жінкою є розуміння того, чого хоче чоловік від неї. Кому-то хочеться спокійних плавних відносин, а комусь потрібна підживлення у вигляді випробувань, щоб успішно їх долати (до речі, ці випробування будуть і там, і там). Усвідомлення визначеності в одному з напрямків є умовним маяком, підказкою куди «гребти далі». Зрозумівши себе, зможеш зрозуміти жінку, і це допоможе вибудувати відносини, відштовхуючись від взаємних бажань. У цьому, до речі, допомогти може і сама жінка.\nСпільне рішення проблем — вірний шлях до відносин, близьким до ідеальних. Ідеальних, мабуть, немає, хіба, що в мелодрамах, які з дитинства прищеплюють дівчатам шаблонне сприйняття чудової любові. Це так само важливо розуміти. Зробити її щасливою «як в кіно» неможливо, але зробити її будні не такими сірими цілком реально. І це щастя може виглядати по-різному.\nХочеться спокійній налагодженої життя, порядку в усьому, рівноправності і стабільності. Це природне бажання, і при відповідному людині цілком реалізовується, головне не забувати розбавляти життя тим, про що мова піде далі. Душа вимагає різноманітності, потрібна іскра, потрібні сварки, крики — якщо цього всього хочеться вам, хочеться їй, то чому б і ні? Це також складова щастя, але тільки тоді, коли після всього цього слід якісне примирення — один з елементів вашого щастя.\nАле слід розуміти, що навіть будучи любителем таких відносин, не слід забувати про гармонію і ввічливості. Інакше нескінченні лайки переходять у пристрасний секс (до речі, не завжди) не зможуть вічно тримати на плаву ваші відносини. Потрібен баланс, розуміння того, чого хоче вона саме зараз, іноді слід просто подумати, а часом прямо підійти і запитати.\nЗрозуміти жіночу психологію можна, просто поговоривши з нею. Це так само допоможе розібратися і в собі, потрібно це чи це вам, ваш це людина. Спілкування — це те, що найбільше зближує з жінкою. Дуже рідко можна звести її з розуму однієї тільки харизмою або неймовірною красою, що не у кожного є. Дівчата люблять вухами, і перш ніж підкорити її серце, необхідно розговорити її. Для них дуже важлива довіра, якщо довіряє, значить, буде відкриватися вам з кожним днем. Не варто також забувати, самому бути відкритим з нею, інакше, якщо вона зрозуміє, що ви щось приховуєте, вона буде тільки віддалятися від вас.


В Укрзалізниці організували фейковий ремонт вокзалу - . Преса України - новини, свіжі новини, останні новини. uapress.info\nУкраїнці зніматимуть на камеру порушення ПДР за гроші 14:38\nУ парку Львова дерево вбило молоду пару 10:11\nУкраїнці зніматимуть на камеру порушення ПДР за гроші\nАня Мартинюк 02 червня 2021, 10:34\nКудись витратили 750 тисяч гривень.\nУ прес-службі МВС повідомили, що службовець відокремленого підрозділу АТ «Укрзалізниця» присвоїв собі 750 тисяч гривень. Гроші начебто були витрачені на ремонт в приміському вокзалі «Київ-Пасажирський».\nТепер він може сісти за грати на 12 років.\n«Поліцейські встановили, що чиновник одного з структурних підрозділів Південно-Західної залізниці АТ "Укрзалізниця", з метою заволодіння державними коштами, склав відповідні документи щодо виконання будівельних робіт в приміському вокзалі ст. "Київ-Пасажирський" з товариством з ознаками фіктивності», - відзначили у відомстві.\nФігурант справи знав, що ніякого ремонту проходити не буде. Зловмиснику повідомили про підозру у привласненні державних коштів.\nУкрзалізниця поверне п'ятиденний робочий тиждень для співробітників\nУкрзалізниця знову пропонуватиме пасажирам чай та каву\nУкрзалізниця обмежить продаж квитків для студентів\n12:44: Тихановська висловила співчуття рідним повішеного Шишова\n12:06: Крим і Донбас повернуться додому - Зеленський\n11:26: Суд розпорядився встановити, як колишня дружина Джонні Депа «пожертвувала» $7 млн\n10:48: У Запоріжжі продавчиня «освіжила» овочі слиною


Як лікують в Естонії: доступно та якісно після черг Як лікують в Естонії: доступно та якісно після черг\nКраїна загалом і кожен окремо вкладають у свою медицину великі кошти — і це дає відповідний результат.\nВ Україні тривають бурхливі дискусії щодо медичної реформи — вона має як палких прихильників, так і категоричних противників. Але всі погоджуються, що ми маємо наслідувати тут розвинені та багаті країни. Що ж на практиці являє собою омріяна нами медицина — розкажуть українці, які живуть за кордоном і знають про неї не з чуток.\nСтаренька бабуся впала на зупинці, виходячи з автобуса. Їй викликали "швидку", яка приїхала за вісім хвилин. Привезли до крупного шпиталю, зробили необхідні дослідження, діагностували перелом шийки стегнової кістки, шпиталізували у відділення. Бабця постійно приймає ліки "від тиску" та "для серця", чотири роки тому перенесла аорто-коронарне шунтування, рік тому їй замінили колінний суглоб на штучний. Після нормалізації даних згортання крові того самого дня пацієнтку 92 років було прооперовано.\nЗа наступні декілька діб після операції літня жінка вдало стала на ноги, навчилася ходити з милицями та була переведена у відділення реабілітації. Весь цей час ніхто не питав її, скільки в неї грошей, де працюють діти та онуки, де вони взагалі. Ніхто не тиснув на неї морально з похмурим обличчям, що "в нас є поганий протез, а є американський, тож вам який?". Ніхто не розводив руками, що вона стара, не витримає наркозу, погіршить статистику. Так от сидить така бабуся, їсть лікарняну кашу, та каже, що в Естонії медицина погана, а раніше було краще. Тож все суб'єктивно.\nАле основна відмінність естонської медицини від української — гроші. Багато грошей. Як каже один місцевий лікар — медицина повинна бути дуже дорогою. Повинна, чуєте?\nВВП Естонії 2017 року — це 23 мільярди євро. ВВП України — десь 80 мільярдів в еквіваленті євро, але людей в Естонії 1,3 млн, а в Україні — понад 42 мільйони. Бюджет системи охорони здоров'я на 2017 рік в Естонії склав 1,1 мільярда євро. Це 846 євро на одного мешканця держави. Бюджет охорони здоров'я України на 2017 рік — приблизно 1,7 мільярда євро, що становить десь (знову ж таки дуже приблизно) 40 євро на одного пересічного українського громадянина. А з однієї шкурки можна пошити або одну нормальну шапку, або п'ять маленьких, як не намагайся.\nТа повернімося до системи охорони здоров’я в Естонії. Як вона працює? На дверях нашого відділення — я п’ять років працюю тут хірургом — висить свіжа наліпка "дякуємо, що сплатили податки". В Естонії державна солідарна система медичного страхування. Тобто кожен громадянин, який працює, та підприємці-фізособи сплачують соціальний податок зі своєї зарплатні — це 33% з брутто-зарплатні (заробіток до вирахування будь-яких обов’язкових платежів).\nОсновна відмінність естонської медицини від української — гроші. Багато грошей. Як каже один місцевий лікар — медицина повинна бути дуже дорогою. Повинна, чуєте?\nОкремо роботодавці сплачують 13% від соцподатку до фонду медичного страхування — Хайгекаси, що перекладається як Лікарська каса. Це єдиний державний орган, який опікується усіма цими грошима та виступає гарантом, що усі застраховані отримують високий рівень медичної допомоги незалежно від того, чи висока в них була зарплатня, чи ні. Державне страхування є обов’язковим для усіх та кожні мають право на отримання допомоги, якої потребують.\nТак, деякі громадяни Естонії та іноземці, які працюють в країні за контрактом, не сплачують соціальний внесок, бо дуже часто мають свою, не естонську страховку. Але коли вони звертаються до лікарні та отримують допомогу, їхня страхова фірма просто оплачує рахунки від місцевих лікарень. Приватне страхування в Естонії також є. Таку страховку може надати і, власне, Хайгекаса — вона коштуватиме десь 180-200 євро на місяць, інші приватні страхові будуть значно дорожчі.\nТобто ще раз, на пальцях, без занудних цифр та відсотків. Людина, яка працює, сплачує податки. Бабуся цієї людини хворіє. Лікарня лікує, а рахунок за лікування виставляє Хайгекасі. Хайгекаса з податків працівників оплачує лікарні усі ті бинти, розчини, операційну, роботу лікарів тощо. Турист впав, щось пошкодив, йому надали допомогу, дали рахунок. Приїхав з грошима — пролікувався, сплатив.\nЦе саме стосується й сімейної медицини. Ця система працює відмінно. В кожної людини в Естонії є свій сімейний лікар. Понад те, в кожної людини в телефоні є телефон її сімейного лікаря. Сімейний лікар дійсно знає багатьох від народження, тобто слідкує за здоров'ям, починаючи зі вчасної вакцинації немовлят до старечого віку. Вони можуть приймати у своєму власному кабінеті десь у престижному офісному центрі, можуть — у прекрасних обладнаних центрах сімейної медицини, можуть мати приміщення на території лікарні. Найчастіше сімейні лікарі мають медичних сестер, звичайно з великим досвідом, вони також можуть консультувати телефоном, якщо сімейний лікар з якихось причин не може.\nЯкщо приїхати з України без страховки, вас також приймуть, за офіційним прайсом ви сплатите 50 євро за первинний прийом лікаря та від 8 євро за вакцинацію, якщо хочете. Найдорожча вакцина — від вірусу папіломи людини — стане вам у 150 євро. До речі, вакцинуються тут усі — жодних дискусій з цього питання чи відмов від щеплень в Естонії немає.\nЗазвичай у сімейного лікаря є невеличка черга з бабусь, яким вдома немає чого робити та з багатодітних мамочок, але у разі доброго контакту він (чи вона) завжди знайде для вас час. А якщо доброго контакту нема, сімейного лікаря легко змінити.\nВ кожної людини в Естонії є свій сімейний лікар. Понад те, в кожної людини в телефоні є телефон її сімейного лікаря\nІ ось цікавинка — майже вся інформація про ваше здоров'я зберігається в електронному вигляді. Лікар, до якого ви звертаєтеся, має доступ до всієї вашої медичної історії. Це дуже зручно в повсякденній праці, бо можна бачити всі дослідження, призначені ліки, протоколи операцій та епікризи з будь-якої лікарні Естонії.\nПри цьому люди можуть бути абсолютно спокійними за свої дані про здоров’я: спеціальна служба контролює, чи немає зловживань та втручань у приватність пацієнта. Водночас пацієнт може і сам подивитися, який конкретно лікар отримував доступ до його медичних даних. Для розуміння, наскільки все серйозно — служба таємно контролює, чи не залишив лікар робочій кабінет незамкненим, якщо на екрані комп’ютера відкрита програма з пацієнтами. Тобто, поява на чорному ринку якихось флешок на кшталт "Повна база пацієнтів — 2018" в Естонії повністю виключена.\nЧерга до вузьких спеціалістів — це головний біль усієї західної медицини, і естонська виключенням не стала. Так, це можуть бути місяці. А коли ви до нього нарешті потрапили, і виявилось, що вам потрібна операція, вас знову поставлять у чергу: якщо вона буде визначена як планова, почекати доведеться ще кілька місяців. В результаті якийсь дідусь таки отримує новий штучний стегново-кульшовий суглоб безкоштовно, але десь за півроку. Можна почекати? В принципі, можна.\nЯк прискорити своє просування в черзі? Злі язики щось кажуть про корупцію, але жодного випадку не доведено. Однак поза чергою в деяких державних лікарнях можна потрапити до лікаря цілком офіційно — така послуга коштуватиме 30 чи 50 євро. Ті самі вузькі спеціалісти приймають також і в приватних лікарнях. Загалом тут приблизно такий поділ: державна медицина — це сімейна медицина, амбулаторний прийом, стаціонари, приватна медицина — це, здебільшого, амбулаторний прийом, естетична та пластична хірургія, баріатрія, тобто операції на шлунку для схуднення, стоматологія.\nПриватних клінік так само багато, як і державних, причому декілька з них є партнерами Хайгекаси, тобто лікування в них — безкоштовне. Не в усіх, звичайно. Черги на платний прийом набагато коротші. Щоправда, прайс кусається (якщо ти не фін): саме лише консультація — 40-60 євро, підтяжка обличчя — 800-900 євро, лазерне лікування геморою — 1000 євро, збільшити груди від 2000 до 4000 євро, зменшити — 2500 євро. Хайгекаса такі послуги не покриває.\n"Швидка допомога" трохи розбалувала людей. Виїжджає на усі виклики. Мабуть, це політика. Місцеві пацієнти цього не цінують та не розуміють, як це, коли, приміром, в Німеччині, якщо ви в змозі їхати на таксі, то "швидка" не виїде за вами. Тож, вкусив кліщ — естонці викликають "швидку". Пив тиждень і чомусь тепер погано — "швидка". Статистики офіційної не маю, але десь приблизно три чверті викликів — безглузді. Взагалі до лікаря естонці йдуть із задоволенням. Десь кольнуло — лікарю, хочу перевіритися.\nКожна лікарня сама планує свій бюджет, зазвичай, процес вельми прозорий, все контролюється. Зі смішного (для українців), в ЗМІ як страшну корупцію подавали випадок, коли одного разу штатний електрик у робочий час вкрутив десь за територією лікарні лампочку.\nВ лікарні ніхто не "виконує ліжкодень". Прекрасно працює система лікувально-діагностичних відділень, тобто "ЕМО", від англійського слова emergency. Якщо можна "відкапати" та відпустити додому — так і робиться. Треба у лікарню — беремо. Керуємося виключно логікою та тим, що буде найкращим для пацієнта.\nМедичний туризм також є. Наприклад, прилетіти з Америки, прооперувати лапароскопічно пахову грижу (причому у державній клініці), сплатити рахунок десь 1000 євро та полетіти додому — все одно дешевше, ніж у захмарно дорогій штатівській медицині.\nСтоматологія. Ще рік тому лікування зубів було безкоштовним тільки для дітей до 18 років та вагітних. Тобто, дешевше було злітати до України та пролікуватися там — ціни високі. Однак тепер Хайгекаса компенсує витрати на стоматологію — поки що дуже маленьку долю від рахунку, але то є початок. Бо в рахунок, що вам видасть зубна клініка, входить багато. Прийом стоматолога — 20 євро, знімок 10 євро, відкриття каналу 50 євро, пломбування каналу 60 євро, тимчасова пломба 20 євро, постійна пломба 40 — 60 євро, а протезування — це три-шість сотень євро. Тобто набігає багато.\nЧерга до вузьких спеціалістів — це головний біль усієї західної медицини, і естонська виключенням не стала.\nЯк естонці дійшли до такої медицини? В 1991 році вони так само мали радянську систему. Естонія отримала у спадок 120 лікарень з 18 тисячами ліжок. Цей весь мотлох всмоктував, як у прірву, будь-який бюджет, як і в Україні зараз. Так ось. Був оголошений конкурс на найкращу модель реформування медицини. Конкурс планів. Тобто, не так, як у нас, що приїжджає пані Супрун та починає рубати шаблею ліворуч та праворуч, а на широкий загал план та кінцева мета не винесені. Ні, пані Уляна в багатьох речах має рацію та сучасні погляди, але все повинно робитися нормально, контрольовано, зрозуміло учасникам процесу та згідно з ретельно розписаним довгостроковим планом. Хтось бачив план реформ в Україні хоч на п'ять років?\nВідволіклись, продовжуємо. На конкурсі перемогла шведська модель, після чого був ухвалений план реформування естонської медицини на 15 років, до 2015 року. В результаті лікарень зі 120 залишилося 20. Але не за рік — за півтора десятка років. Процес скорочення працівників відбувся згідно з чинним трудовим законодавством, прозоро, логічно та з відмінним результатом. Паралельно система медичної освіти була доведена до відповідності європейським стандартам.\nДо речі, освіта й в нас, в Україні, зовсім не погана. Доказом є вже десятки тисяч наших лікарів, що нормально складають фахові іспити у будь-якій країні світу. Питання лише у таких дрібницях, як збіг найменувань дисциплін, годин викладання та років резидентури. Також, якщо медичний факультет Університету Тарту, приміром, заявить, що білети на якийсь обов'язковий екзамен для студентів-медиків привезуть з США, а потім повезуть назад, то обов'язково буде багато питань на кшталт, а скільки коштуватиме така авантюра для пересічного естонського платника податків, чи проходила фірма-організатор фільтр аналогу нашого ProZorro, чи є взагалі таке нововведення законним та доречним, чи не порушує це закон про державну мову, наприклад.\nЩо з негативу? Союз лікарів Естонії у нещодавній принциповій суперечці, чи варто перейменовувати "Лікарську касу" на "Касу здоров'я", випустив ціле звернення, тобто офіційну позицію, де серед головних проблем сучасної естонської медицини називають нестачу грошей, що призводить до збільшення черг на прийом, нестачу сімейних лікарів, зменшення вузькоспеціалізованої лікарської допомоги у периферійних лікарнях та багато "понаїхавших" лікарів у Східну Естонію (регіон скупченого проживання російськомовних), що не володіють естонською мовою.\nНасамперед треба зазначити, що головна вимога лікарів Естонії, що звернена до уряду — підвищення зарплатні. Ринок є відкритим, за 80 км на паромі — Фінляндія, де лікар за роботу отримує в три-п'ять разів більше, ніж в Естонії. Звісно, заробітчанство не цукор, а фіни не янголи, але ті лікарі, що ще працюють в Естонії, вже декілька разів оголошували одноденні страйки планової медичної допомоги, приходили на роботу з подушками тощо. До речі, дуже цікавий досвід боротьби лікарів за свої права з державою в правовому полі.\nЩодо лікарів з інших країн тут. Раніше, коли місцеві лікарі зграями кинулися за кордони Естонії (не на схід, зрозуміло), з'явилося багато вільних робочих ставок. Головні лікарі з задоволенням брали на роботу українців, білорусів, росіян. Вимоги підтвердження диплому були більш лояльні, ніж в інших країнах ЄС, мову можна було вчити на робочому місці, а в повіті Іда-Вірумаа та зокрема в "державі в державі" — Нарві — мова спілкування є російська.\nВ 1991 році вони так само мали радянську систему. Естонія отримала у спадок 120 лікарень з 18 тисячами ліжок. Цей весь мотлох всмоктував, як у прірву, будь-який бюджет, як і в Україні зараз\nЦе був особистий вибір лікарів з країн колишнього СРСР, коли було багато робочих місць — більшість їхала в місця локального скупчення російськомовних, бо це нібито зручно, хтось обирав справжню Естонію, а хтось йшов на штурм столиці.\nХтось зміг підтвердити вузьку спеціальність, хтось — ні. Та з цього року умови підтвердження диплому дуже посуворішали, у разі виявлення дефіциту освітньої програми треба віддати велику суму та скласти випускні іспити медичного факультету на естонській мові, а це є сумнівно реальним. Стаж роботи понад 15 років, наприклад, до уваги більше не береться.\nДумаю, це також політика, бо по-перше, гострого дефіциту кадрів у країні вже нема, по-друге, більшість випускників тепер хоче залишитися в Естонії, а не їхати до Фінляндії, бо держава та лікарні можуть заохотити місцевого випускника вишу дуже великою грошовою премією, якщо прийде працювати кудись на периферію.\nТож система охорони здоров'я в Естонії має свої плюси, їх у порівнянні з Україною багато, та є і свої мінуси, їх мало, але вони є. Та в сухому залишку — це якісна та ефективна система. Але, звісно, усе суб'єктивно.