Огляд штукатурок для печей: властивості, витрати і ціни | Ремонт та вироби своїми руками\nОгляд штукатурок для печей: властивості, витрати і ціни\nПечі і каміни рідко використовуються в якості основних джерел тепла, але вони цінуються за комфорт і натуральність. Процес складання стін з шамотної цегли та їх обробки досить специфічний: вони обв’язуються або армуються, допустимі відхилення не перевищують 2-5 мм, суміші для кладки і штукатурки поверхні печі відрізняються жароміцністю і стійкістю до частих температурних перепадів. Зовнішній шар виконує захисну і декоративну функцію і перешкоджає попаданню чадних газів у приміщення. В якості розчину застосовуються самостійно приготовані суміші з природних матеріалів: глини, піску, вапна, гіпсу чи можна купити готові термостійкі штукатурки.\nВідомі склади: співвідношення компонентів і технологія їх змішування\nВажливо заздалегідь вибрати: ніж штукатурити піч, ретельно просіяти і змішати всі складники в правильних пропорціях і послідовності. В залежності від числа компонентів готуються прості або складні склади. Найчастіше використовується глина, це обумовлено її високою теплопровідністю. Крім того, даний матеріал має практично однорідний з цеглою в кладці складу. Гіпс пластичніший, але він швидко застигає (від 10 хвилин), тому працювати з ним можуть лише досвідчені фахівці. Спочатку змішують сухі складові, і тільки потім все заливається розчином вапна або глини. Багато залежить від консистенції і в’язкості суміші, ці параметри регулюються додаванням води.\nКількість частин у складі\nКраще не перевищувати пропорції піску — штукатурка буде розсипатися, виняток роблять для розчинів з жирної глини. При приготуванні складного цементосодержащего складу використовуються марки із міцністю від 400. Цемент при цьому не змішується в сухому стані, а додається до грудці з піску і глини і тільки в кінці розбавляється водою з азбестом. Правильно приготовлена штукатурка для печі має консистенцію густої сметани, легко наноситься тонким шаром і вирівнюється без осипання крупинок.\nВважається, що при грамотному підборі і змішуванні основних компонентів, глина не потребує добавках. Азбест, скловолокно і вапно застосовуються для підвищення теплопровідності та жаростійкості. Для надання достатньої міцності рекомендується додати поварену сіль (до 200 г на 10 кг) або цемент (1 кг на ту ж порцію). Також глина перевіряється на жирність: замішується невелика кількість, ліпиться кульку і кидається на підлогу: якщо він не тріскається чи не розсипається, то вона підходить для замісу. Якщо ж кришиться, то існує дві причини: надлишок піску або його нестача, усуваються вони однаково (зменшується частка сипучих).\nВ якості іншого варіанту — можна купити пічну штукатурку з силікатними пластифікуючими добавками, інакше кажучи — використовувати готові суміші. Вони відрізняються високою міцністю і жаростійкістю, і що важливо — забезпечують глибоке проникнення в щілини при малій витраті. Хороші відгуки має продукція вітчизняного виробника з доступною вартістю: жаростійкий «Теракота» і суміші для побутових печей і камінів «Пічник». Готові склади рекомендуються в двох випадках: при сумніві в якості виготовленого своїми руками розчину і при неправильній кладці цегли. За наявності модифікуючих добавок і вивірених пропорцій вони мають високу пластичність, їх легше наносити, в тому числі на нерівні поверхні печі. Для камінів краще вибрати декоративну або фактурну штукатурку, вона виглядає більш естетично.\nПокрокові дії при проведенні робіт\nПерш ніж почати штукатурити піч, проводиться підготовка: поверхня очищається від бруду, старої штукатурки або залишків розчину для кладки між цеглою. Рекомендується поглибити шви на півсантиметра, це збільшить якість зчеплення. Нова кладка повинна устоятися, до облицювання приступають не раніше ніж через 2 тижні, бажано почекати місяць. Перед початком роботи піч або камін протоплюється, штукатурка наноситься на теплі, але не гарячі стіни. Подальші дії здійснюються в такій послідовності:\n1. Армування стін тонкою металевою сіткою з кроком 1?1 див. Обов’язковий етап для об’єктів з нерівною кладкою і при відсутності перев’язки цегли. Іноді пічники використовують звичайну мішковину, вона прикладається разом з розчином. За відгуками, такий спосіб збільшує надійність облицювання.\n2. Змочування цегли водою і покриття першим (рідким) шаром, процес починається зверху. Тут же наноситься з максимально можливою рівномірністю більш густий розчин. Рекомендована товщина — до 5 мм (для термостійких мастик з високою ціною — від 1 до 3).\n3. Затирка круговими рухами дерев’яної терки схопився, але не висохлого до кінця шару. Проводиться до тих пір, поки лицьова поверхня печі не стане гладкою і рівною. Якщо розчин загладжується погано, його розмочують водою (але не рясно, стінка просто сбрызгивается пензлем або щіткою).\n4. Обробка кутів: виставлення рейок і вирівнювання по рівню. Через 10 хвилин (а для гіпсових сумішей — через 5) після нанесення маяки знімаються і при необхідності кут подправляется. Для затірки застосовується та ж дерев’яна щітка.\n5. Оздоблення поверхні рідким вапняним розчином. Необов’язковий, але рекомендований етап для підвищення міцності. На 1 відро рідини додається 100 г кухонної солі, склад наноситься акуратно.\n6. Забарвлення або оздоблення печі декоративною штукатуркою.\nСлід дотримуватися всієї товщини штукатурки не більше 1 див. В результаті повинна вийти гладка і рівна поверхня, без відхилень за рівнем. Граничні значення: 1 см по висоті печі, 2 мм по горизонталі, і 3 мм між кутами. Для перевірки відхилень по площині використовується правило: перепади в будь-якому напрямку (включаючи діагональ) до 2 мм.\nБажано штукатурити піч в умовах нормальної вологості в теплу пору року. Перші три дні вона підсихає, на четвертий затоплюється на дуже короткий проміжок (30 хвилин) і не в повну силу. Далі вона прогрівається нарощуванням інтенсивності протягом 1 тижня і тільки потім піч або камін експлуатується стандартним чином.\nВажливим фактором є закупівля і підготовка основних компонентів: готова штукатурка для печі або складові при самостійному змішуванні розчину повинні бути якісними. Всі вони просіваються від сміття і великих гранул, глина замочується як мінімум на добу у великій ємності. Пісок використовується просушений, бажано річковий. Додавання азбесту підвищує не тільки міцність і жаростійкість, але і токсичність; якщо екологічність є пріоритетом, то варто вибрати інший рецепт.\nНеобхідно пам’ятати, що різні склади мають свій час схоплювання і застигання. Гіпсові штукатурки для печей починають тверднути вже через 6 хвилин, вапняні — 30-45, цементні — 15. Приготування великого обсягу цих розчинів ризиковано при проведенні робіт самому, особливо це стосується новачків. Найдовше схоплюються цементні штукатурки: остаточна міцність досягається як мінімум через 3-4 тижні. При цьому враховується і час застигання: неприпустимо покриття другим шаром (якщо він потрібен) непросохшего першого.\nСвої особливості має і декоративна штукатурка печей і камінів. Фінішний шар наноситься лише на рівну поверхню без найменших виступів армуючої сітки. Для створення фактурного покриття потрібно полірована кельма, декоративний розчин не повинен стікати з неї. Мазки наносяться в різних напрямках, з захопленням сусідніх ділянок.\nПісля повного просихання рекомендується провести воскування поверхні для виділення фактури штукатурки для печі та посилення її вологостійкості. Можна вибрати в якості останнього шару фарбування, при цьому уникають патьоків, замість робочого інструменту не можна використовувати валик з коротким ворсом.\nОгляд готових сумішей\nПриблизний витрата суміші, кг/м2\nСуміш для кладки і облицювання печей і камінів «Пічник»\nГранульована термостійка суміш\n«Плітоніт СуперКамин Вогнетрив», з армуючими термоволокнами\nМоделююча «Modellierputz» Ortner


Шкільна реформа: як вступити в перший клас за новими правилами - із досвіду однієї школи\nОтже, 31 травня у всіх школах України повинен закінчитися прийом заяв від батьків майбутніх першокласників, а до 10 червня школи повинні організувати лотерею на вільні місця.\nЯк же проходив набір у школи в цьому році і які "цікаві" моменти виявилися - погляд зсередини від шкільного психолога Наталії Балахтар.\nНаталя Балахтар - шкільний психолог, Київ.\nІсторія впровадження нововведень у спеціалізованій школі. Нагадаю, що в цьому році наше Міністерство освіти зобов'язало школи приймати дітей без будь-яких співбесід і за новою схемою. І, звичайно, у нас у школі вирішили чітко виконувати розпорядження міністерства. Зазначу, що наша школа - спеціалізована з хорошою англійською мовою (була до скасування спеціалізації) і завжди користувалася популярністю у батьків майбутніх першокласників. І так як бажаючих вступити до школи завжди було більше, ніж місць, була вироблена прозора схема прийому, яка не викликала сумнівів і негативу навіть у батьків неприйнятих дітей. Але...\nКоли приблизно в січні у школу потягнулися небайдужі батьки, щоб дізнатися подробиці про прийом до першого класу, ми були змушені відповідати "вибачте, але у нас немає інформації, ми не знаємо". Адже крім загального контуру - без співбесід із дітьми і нова схема - деталей поки не було. А там, де немає інформації, там з'являється невпевненість - страх - тривога - злість. Саме ці емоції демонстрували батьки, які не отримували чіткої відповіді, і, зрозуміло, що це не додавало позитиву у відносинах зі школою. І, на жаль, відсутність повної та достатньої інформації стало трендом всієї кампанії прийому, і ще багато разів нам доводилося відповідати на запитання батьків "вибачте, ми не знаємо, немає інформації".\nСкладнощі першого разу\nПротягом компанії було багато розпоряджень, які суперечили і перекривали один одного. Наприклад, закріплення за школою мікрорайону, з якого діти повинні бути прийнятими, у першу чергу. Спочатку "нарізка території" проходила за старими, давно прийнятим нормативам, але виявилося, що це неактуально, так як у деякі школи могло прийти лише 10 - 15 першокласників. І територію довелося "нарізати" по-новому. Але ось тільки уявіть емоції батьків, яких спочатку повідомили, що вони відносяться до території нашої хорошої школи, а потім повідомили про те, що "вибачте, ви - не наш мікрорайон".\nНаступним неприємним моментом були "ігри" із датою початку прийому в школу. Їх було кілька: спочатку 23 квітня, потім 2 травня, і знову 23 квітня. Здавалося б, дрібниця, дата, ну що тут такого. Насправді ці зміни додали багато порожньої роботи школі (двічі обдзвонювати понад 120 сімей першокласників протягом 3 днів з інформацією про чергове перенесення зустрічі) і додавали негативу і роздратування батькам (багатьом із-за перенесення часу здачі документів довелося тричі міняти свої плани). Хтось намагався приймати це спокійно, а хтось дзвонив у райвно або міністерство зі скаргою на самоуправство школи.\nНововведення викликали багато емоцій у батьків - і дуже різних. Наприклад, хтось був радий закріпленню за школою по мікрорайону, а хтось називав це "кріпосним правом" і обурювався тим, що не може привести дитину в вподобану школу (теоретично, звичайно, може, але на вільні місця, а далі долю вирішує лотерея і немає ніяких гарантій).\nДуже багато питань викликало проведення лотереї: як, яким чином, хто проводить. І самими розчарованими цим рішенням виявилися батьки, які прагнули розвивати свою дитину, а тепер виявилося, що його знання, кругозір, розвиток ні на що не впливають, і від дитини і його дій взагалі нічого не залежить. А все вирішує лототрон...\nПобоювання батьків викликають і інклюзивні класи.\nЗ особистих спостережень. У цьому році я не проводила співбесід із дітьми в якості психолога, а оформляла інформацію у Реєстрі першокласників у присутності батьків і дітей (90% батьків приходили здавати документи разом із дітками). І навіть не спілкуючись із дитиною, чуєш як він каже - вимовляє слова і звуки. Величезна кількість дітей має логопедичні проблеми! У минулому році за статистикою нашої школи кожна третя дитина мала проблеми з вимовою звуків і лише дві третини батьків звертали на це увагу, часто стимулом до роботи ставав прийом - співбесіда у школу. Цього року прийом спрощений і батьки розслабилися. Дітей із логопедичними проблемами стало ще більше. А на моє запитання про звернення до логопеда, була відповідь: "Ну у вас же у школі є логопед - нехай і працює". А те, що логопед один на кілька шкіл і на 2 тисячі дітей - це нецікаво. Напевно, це про відповідальність або інфантильності дорослих.\nІ ще. Нововведення у прийомі подарували малозабезпеченим (і не тільки) жителям околиць школи ідею для бізнесу. Батьки, які не хочуть довіряти долю дитини лототрону, але дуже хочуть потрапити в обрану школу, шукають різні варіанти. І укладають договір оренди - із друзями, родичами, знайомими, просто незнайомими бабусями, які хочуть трохи заробити. Так, договір нотаріально завірений, а й ідея для бізнесу непогана! Попереду початок червня і лотерея на вільні місця. Чим завершиться - побачимо. Сподіваюся, позитиву буде більше!


Хімічна промисловість, 9 клас - презентация к уроку Географии\nГлавная / География / Хімічна промисловість, 9 клас\nПрезентация на тему: Хімічна промисловість, 9 клас\nХімічна промисловість УкраїниУрок - дослідженняНавчально-виховні завдання :з'ясувати значення хімічної промисловості та її галузеву структуру;дати характеристику сировинної бази хімічної промисловості;встановити та пояснити принципи розміщення підгалузей;виявити основні центри та райони хімічної промисловості;навести приклади негативного впливу підприємств галузі на довкілля на основі аналізу статистичної інформації;виявити проблеми та накреслити шляхи розвитку і розміщення хімічної промисловості;розвивати уміння аналізувати статистичну інформацію, інтелектуальну активність;вчити читати карту хімічної промисловості;сприяти екологічному вихованню та профорієнтації.\nПроблемне питанняв чому протиріччя хімічної промисловості та якими шляхами їй розвиватися в Україні?концерн “Стірол”у м.ГорлівкаДонецької області\nГеографічний марафонПояснити значення термінів «спеціалізація»; «концентрація»; «кооперування»; «комбінування»; 2. Назвати галузі важкої промисловості.\nДосліджуємо хімічну промисловість України1. Яка продукція хімічної промисловості широко використовується у повсякденному житті? (Працюємо з текстом підручника).2.З'ясувати, які галузі входять до складу хімічної промисловості? (Працюємо з атласом).\nСтворюємо “квітку” хімічної промисловості“Геологи” характеризують сировинну базу хімічної промисловості видобуток калійної солі\n“Технологи” характеризують хімію полімерів Хімічні волокна;Синтетичні смоли;Пластмаси;Каучук.\nГеографія інших галузей хімічної промисловості :Лакофарбова промисловість;Нафтохімічна промисловість;Хімікофармацевтична промисловість.\nЧинники розміщення підприємств хімічної промисловостісировинний;паливно-енергетичний;водний;трудоресурсний;споживчо-збутовий;екологічний.За картою визначаємо основні райони розвитку хімічної промисловості: Донбас, Придніпров'я, Прикарпаття.\nЕкологічні проблеми хімічної промисловостіШляхи розвитку галузі та розв'язання проблем: технічне переоснащення підприємств;впровадження нових технологій з метою якнайповнішої екологізації виробництва;виведення окремих підприємств за межі населених пунктів;інші заходи.\nМісцеві підприємства хімічної промисловостіЗавод “Пластмас - Прилуки”;Гнідинцівський газопереробний завод.


додому Цікаве Історія та Традиції Голодна кутя, або Другий Святвечір: що приготувати напередодні Водохреща – рецепти пісних...\nЗ ранку і до вечора на Другий Святий вечір триває строгий піст. Він не стосується лише маленьких дітей і людей літнього віку. Вранці люди йдуть в церкву, щоб посвятити воду. Глеки або маленькі бідончики прикрашають колосками пшениці, або сушеними квіточками, розповідає 24 Канал.\nпопередня статтяУ Львові приватні перевізники скасовують пільги на проїзд пенсіонерам\nнаступна стаття«Мільйон сердець – одне биття, «Карпати» Львів – на все життя»: свій ювілей святкує легендарна львівська команда


Українець Анзін тріумфує на етапі Кубка Європи! – Федерація триатлону України\nВ румунському місті Тульча молодий триатлет з Харкова зумів зібрати усі три види воєдино і показав найкращий час.\nУкраїнець – знову на найвищій сходинці п’єдесталу пошани на юніорському етапі Кубка Європи! Наш триатлон серед спортсменів вікової групи U-21 має багаті традиції, які минулого уїк-енду доповним своїм прекрасним виступом Геннадій Анзін.\nФундамент майбутньої перемоги вихованець Володимира Сидоренка заклав ще за підсумками плавання, показавши найкращий час – Анзін зміг випередити не лише суперників з інших команд, а також на лічені секунди він був швидшим за одного з найсильніших (якщо не найсильнішого) у цьому компоненті українця Олексія Астаф’єва. Хлопці разом трималися і на вело, що дозволило їм у статусі лідерів гонки дістатися разом до транзитної зони.\nВіддавши усі сили боротьбі, Олексій Астаф’єв помалу втрачав темп і в підсумку фінішував 12-м. У спину Геннадію Анзіну дихав прудконогий француз П’єр Гальбурден, який показав просто таки феноменальний час на бігу – 14:40! На самісінькому фініші шляхом надзусиль українець Геннадій Анзін таки зумів досягти свого і захистити свої позиції – він на 6 секунд був швидшим за француза і здобув перемогу.\nВ межах ТОП-10 юніорського етапу Кубка Європи в Тульчі фінішував також земляк переможця Володимир Критико – в його активі 10-те місце. Спортсменка з Дніпра Моніка Добровольська в змаганні юніорок фінішувала на 11-й позиції.\nЗ підсумковою турнірною таблицею можна ознайомитися за ЦИМ посиланням.


Львівська міськрада змінила правила прийому до громадських рад - ZAXID.NET\nЛьвівська міськрада змінила правила прийому до громадських рад\nСуспільство — Ірина Рєвунова, 16 листопада 2017 0\nЛьвівська міськрада офіційно дозволила приймати нових членів до громадських рад при управліннях мерії вже після створення цих рад. За відповідну ухвалу під час засідання сесії у четвер, 16 листопада, проголосували 45 депутатів ЛМР.\nЗгідно з ухвалою, до типового положення про громадські ради при управліннях Львівської міської ради додано пункт про включення до громадських рад нових учасників. Як зазначається у змінах до типового положення, щоб вступити до створеної раніше громадської ради при одному з управлінь мерії, претендент має подати звернення на ім’я голови громадської ради та копію звернення на ім’я начальника відповідного управління, а також звичний пакет документів, які претенденти на участь у громадській раді подавали під час її створення.\nПісля цього члени громадської ради вирішуватимуть, чи приймати до свого числа нового учасника. Для прийняття рішення за нього мають проголосувати дві третини від складу громадської ради.\nЯк пояснив під час розгляду проекту ухвали на засіданні комісії законності начальник відділу громадського партнерства ЛМР Орест Файфурка, раніше в типовому положенні не було заборони на прийняття нових учасників. Однак, за словами Файфурки, через відсутність чітко визначеного механізму вступу до громадських рад після їхнього створення часом виникали непорозуміння і суперечки між громадськими радами та чиновниками управлінь. Відтак, ЛМР вирішила врегулювати ситуацію і офіційно дозволити приймати до громадських рад нових учасників.\nНагадаємо, типове положення про громадські ради було затверджене у березні 2016 року. Після цього розпочався процес створення громадських рад. Станом на жовтень 2017 року при управліннях Львівської міської ради було створено 24 громадські ради, до складу яких увійшло 232 учасники.


У Львівській Опері Відбудеться Благодійний Вечір для Створення Експозиції Музею Голодомору - Львівський ІТ Кластер\nУ Львівській Опері Відбудеться Благодійний Вечір для Створення Експозиції Музею Голодомору\nВ переддень Святого Миколая, 18 грудня, Фонд Музею Голодомору запрошує львів’ян до Львівської національної опери на перший благодійний вечір “Що загинуло – Воскресне”. У листопаді Львівський ІТ Кластер запустив фандрейзингову кампанію на “Зернах правди” – краудфандинговій платформі Фонду Музею Голодомору.\nСпеціально для цього благодійного вечора симфонічний оркестр та хор Львівської національної опери вперше виконає монументальний твір – Симфонію №2 “Воскресіння” австрійського композитора Густава Малера. Придбавши квиток-запрошення, ви робите благодійний внесок на створення основної експозиції Музею Голодомору.\nБлагодійний вечір у Львівській опері проводиться, аби зібрати благодійні внески для створення експозиції Музею Голодомору, що будується на Дніпровських схилах у Києві. Зведення будівлі Музею фінансує держава, а його наповнення – експозиція – створюється повністю завдяки внескам приватних і корпоративних благодійників. Кожний придбаний квиток стає благодійним внеском і допомагає втілювати в реальність експозицію Музею Голодомору. Благодійний вечір “Що загинуло – Воскресне” об’єднає усіх небайдужих львів’ян та гостей міста, котрі своїми внесками допомагають творити експозицію Музею Голодомору. Цей Музей стане маніфестом незламності українського народу. Експозиція Музею Голодомору – це новий потужний національний символ об’єднання українців.\nПридбати квиток-запрошення на благодійний вечір “Що загинуло – Воскресне” за посиланням.\nУсі зібрані кошти будуть використані для створення експозиції Музею Голодомору.\nОрганізатор благодійного вечора: Фонд Музею Голодомору.


Цю ініціативу МОЗ підтримує Президент України Володимир Зеленський та Уряд на чолі з Прем’єр-міністром Денисом Шмигалем. Йдеться на Урядовому порталі.\nПро це Міністр охорони здоров’я України Максим Степанов заявив на позачерговому засіданні Уряду 19 червня.\n«Проектом акта пропонується встановити з 1 вересня доплати медичним та іншим працівникам закладів охорони здоров’я. Лікарям у розмірі 70% від посадового окладу, визначеного за 14 тарифним розрядом. Фахівцям із базовою вищою та неповною вищою медичною освітою усіх спеціальностей у розмірі 50% мінімальної заробітної плати, а молодшим медичним сестрам у розмірі 25% зарплати», - підкреслив Максим Степанов.\nТакож серед актів, ухвалених на засіданні Уряду, передбачається, що тариф гострого інфаркту буде змінено із 16 001,43 грн до 30 109 грн, а тариф на гострий мозковий інсульт замість 19 332,31 грн становитиме 26 947 грн. «Ми будуємо так соціально-економічну модель медицини, яка дозволить досягти якості та доступності медичної послуги для пацієнтів та гідної оплати праці для медичних працівників», - додав Максим Степанов.\nЯк заявив Міністр охорони здоров’я, в результаті прорахунків у підготовці до другого етапу реформи, яку здійснювало попереднє керівництво МОЗ, виникла диспропорція у фінансуванні медичних закладів, невиконання анонсованого безоплатного лікування пацієнтів, заробітна плата медпрацівників залишилася на такому ж рівні, а тарифи на медичні послуги – виявилися несправедливими та не відповідають реаліям життя.\nНинішнє керівництво МОЗ налаштоване виправити ситуацію і, окрім вищезазначених ініціатив, представило ініціативи щодо фінансування інтернатури, а також фінансування закладів охорони здоров’я на рівні не нижчому, ніж у 2019 році.


Безумовно, всі навколо кажуть, що «так було заплановано», але покажіть мені, де це висічено на камені? Крім того, мене дуже турбує зростаюче енергоспоживання через прагнення майнер виявити якомога більше цих блоків для мережі Биткоина.\nЯ не вірю в чорний ящик\nЗа повідомленнями CCN, Шилінг вже довгий час зараховує себе до табору криптоскептиков. У жовтні 2017 року він визнав, що не розуміє Биткоин і позначив його як «чорний ящик». У термінології інвесторів це означає складну інвестиційну модель.\nГері Шилінг не змінив свого ставлення і як і раніше вважає кріптовалюти великою аферою, яка ні до чого доброго не призведе. На його думку, Биткоин не можна називати валютою, так як у нього відсутні три основні характеристики легітимною валюти:\nЦе не одиниця зміни цінності. Це не засіб обміну. Його ніде не приймають в якості оплати. До всього іншого, я вкрай підозріло ставлюся до непрозорим речей. Якщо я не можу зрозуміти що-небудь, я б не хотів у це вкладати гроші.\nШилінг також не забув згадати ведмежі настрої щодо криптовалют мільярдерів Уоррена Баффета і Білла Гейтса. У травні 2018 року Баффет назвав Биткоин «щурячою отрутою у квадраті», який приваблює тільки шарлатанів. У свою чергу Гейтс назвав криптоиндустрию божевільної спекулятивної азартною грою.\nПро відмінності між схемою Понці і фінансовими пірамідами читайте в цій статті. А більше інформації шукайте в крипточате.\nПоделиться "Фінансовий аналітик назвав Биткоин найбільшої схемою Понці"\nЕксперт: Уоррен Баффет — головна щур з Уолл-стріт\n← Знову падіння: чим скінчилася ця тиждень для Эфириума Відомий інвестор: через 10 років биткоинами будуть користуватися мільярди →


SATELIT 43F8000ST - купити телевізор від виробника | SATELIT\nУ телевізорі SATELIT 43F8000ST втілені класичні принципи європейського дизайну, а саме: строгість і мінімалізм, що робить дизайн універсальним і ідеально відповідним до будь-якого інтер'єру. Кріплення VESA 200x200 забезпечить легке і зручне саме Вам розміщення телевізора в будь-якій точці квартири. Пристрій можна гармонійно розташувати на стійких ніжках або закріпити на стіні за допомогою кронштейна.\nЗавдяки своїй широкій діагоналі і кутам огляду 178/178 телевізор SATELIT 43F8000ST сподобається любителям відеоігор, буде комфортним для перегляду медіафайлів, роботи з графічними програмами та офісними додатками, в тому числі і креслярськими. Завдяки тому, що на екрані можна розкрити декілька вікон, дуже зручно працювати з файлами і створювати презентації.\nТелевізор з таким великим вибором вхідних та вихідних портів дає можливість підключення до телевізора будь-якого носія з улюбленим контентом, таких як телефон, планшет, медіа-плеєр чи USB-флешка або будь-який інший мультимедійний пристрій. Завдяки наявності порта RJ-45, вбудованого WI-FI-адаптера та операційній системі Android 9.0 можливо переглядати улюблений контент з мережі інтернет, з'єднавши телевізор з інтернетом у будь-який зручний спосіб..\nЩе одним важливим плюсом моделі Телевізор SATELIT 43F8000ST є наявність прийнятого в Україні стандарту цифрового мовлення Т2, а також аналогового тюнера. Енергозберігаючий режим робить телевізор SATELIT 43F8000ST не тільки функціональним, але ще і економним. Максимальне енергоспоживання становить 75 Вт, в той час, як в режимі очікування (його ще називають «сплячий режим») всього 0,5 Вт.\nНа екрані телевізора SATELIT 43F8000ST із роздільною здатністю Full HD (1920x1080) та завдяки показникам яскравості 230 кд/м2, контрастності 3000:1 та часу реакції у 8.5 мілісекунд відтворюється неймовірно реалістичне зображення. Воно зачаровує з першого погляду, а завдяки використанню технології відтворення відео з частотою розгортання панелі 60 Гц зображення на екрані стає ще більш плавним та правдоподібним.\nСучасний телевізор SATELIT 43F8000ST призначений для перегляду сучасних фільмів з безліччю ефектів, так що якщо ви наважитеся на перегляд фільму великою компанією, то не обов'язково товпитися перед екраном, щоб зберігалася висока якість картинки. Воно буде таким з будь-якої точки квартири, завдяки кутам огляду 178/178, а також технології відтворення відео з частотою оновлення екрана 60 Гц, яка робить картинку живішою і плавнішою для сприйняття людським оком.\nЧОМУ ВАРТО ВИБРАТИ Телевізор SATELIT SATELIT 43F8000ST\nСаме на цьому моменті, ви, як і багато інших користувачів, закохаєтесь в SATELIT 43F8000ST, адже саме він відповідає всім вашим потребам і абсолютно точно в діапазоні ваших можливостей.\nЗа рахунок нових технологій цифрового зниження шуму і поліпшення кольору FHD екран телевізора Телевізор SATELIT 43F8000ST ідеально виправляє можливі спотворення зображення. Подаруйте собі можливість насолоджуватись розмаїттям кольорів та відтінків світу разом з SATELIT.\nУ сучасних моделях телевізорів просто зобов'язані бути системи поліпшення деталізації звуку. Це допомагає створити об'ємний звук, який відповідає високій якості картинки. В Телевізор SATELIT 43F8000ST це технологія Dolby optional. Аудіосистема даної моделі являє собою два динаміки загальною потужністю 20 Вт, які створюють об'ємний реалістичний стереозвук.\nARM Cortex A53/1.2GHz/Quad core\n(PC)VGA / HDMI / PC AUDIO / RF IN / RJ-45 / USB / Headphone output / Coaxial / Component\nAVS / H.263 / H.264 / H.265 / MPEG1 / MPEG2 / MPEG4 / SP/ ASP / VP6 / VP8 / VP9\nAAC / APE / FLAC / MP3


☰ Історія бренду Wrangler ➦ Відомі бренди ⇒ ВЕЕ\nДжинси Wrangler – по-справжньому яскраві, стильні, з помітними деталями. Вони створені спеціально для енергійних і активних людей, які цінують свою індивідуальність.\nWrangler – американська компанія, третя в світі після Levis's і Lee по виробництву джинсового одягу.\nWrangler (читається «Ранглер», іноді помилково вимовляється «Вранглер»)\nЗасновником компанії Wrangler був американець Сі-Сі Хадсон (CC Hudson). Він народився в 1877 році в окрузі Вільямсон, штат Теннессі. У двадцятирічному віці Хадсон перебрався в Північну Кароліну, де влаштувався на роботу на текстильне підприємство. Цілими днями він пришивав гудзики, отримуючи за це по 25 центів в день. Пропрацювавши там кілька років, він потрапив під скорочення, але до цього часу у нього вже був план для подальших дій.\nЗа час роботи на підприємстві, він став досить добре розбиратися в процесі пошиття одягу, тому після звільнення вирішив, що йому вистачить знань, щоб відкрити власну швейну майстерню. Разом зі своїми друзями він засновує компанію з пошиття верхнього одягу, яку називає своїм ім'ям – "Hudson Overall". У 1919 році компанія зуміла відкрити першу фабрику, переїхати в великий офіс і, в зв'язку з усіма цими змінами, отримати нову назву. Відтепер вона стала називатися "Blue Bell" ( «Синій дзвін»).\nЗа легендою, така назва з'явилася не випадково. Кілька залізничних робітників, які купували джинси у Хадсона, були так ними задоволені, що одного разу принесли йому в подарунок справжній дзвін. Хадсон помістив його прямо на фабриці. Через деякий час дзвін повністю припав пилом і частинками джинсової тканини і став синім.\nУ 1926 році компанію купує "Big Ben Manufacturing of Kentucky", заплативши за неї 585 тисяч доларів.\nКомпанія "Blue Bell" займалася в основному пошиттям одягу з деніму, закуповуючи ту ж тканину, що і виробники джинсів Levi's. Але вона стала однією з перших використовувати метод обробки тканини, який давав особливу властивість – усадку менше 1% після прання. Це вигідно відрізняло її продукцію від продукції конкурентів.\nНа рахунку Wrangler винахід і патент на тканину Broken Twill, яка відрізняється особливим видом плетіння, що надає джинсам додаткову міцність.\nУ 1936 році "Blue Bell" стала одним з лідерів з продажу одягу з деніму.\nУ 1943 році компанія придбала фабрику Кейсі Джона, яка займалася пошиттям одягу для робітників.\nРазом з фабрикою їй переходить і її назва – Wrangler.\nУ 1947 році з 12 зразків джинсів була обрана найкраща модель.\nЕталонна пара отримала назву 11MWZ, яке розшифровується як «Чоловіча модель на блискавці №11».\nУ 1952 році модель 11MWZ перейменовують в 13MWZ. Це було зроблено для того, щоб позначити, що для пошиття джинсів використовується тільки найкращий, важкий і міцний денім, вага якого становить 13 унцій на ярд.\nДжинси Wrangler особливо подобалися ковбоям. Такі знаменитості як Білл Ліндерман (Bill Linderman) і Джим Шолдерс (Jim Shoulders) навіть брали участь в рекламі.\nУ Голлівуді джинси Wrangler користуються величезною популярністю. У них ходили Мерилін Монро (Marilyn Monroe), Бріджит Бардо (Brigitte Bardot) і Елвіс Преслі (Elvis Presley). А американський актор Харрісон Форд (Harrison Ford) навіть надів джинси Wrangler на церемонію весілля зі своєю коханою Калістою Флокхарт (Calista Flockhart).\nУ 1962 році Wrangler стала завойовувати Європу. У той час як її головні конкуренти – Levi's і Lee більше орієнтувалися на продажу в США, джинси Wrangler з великим успіхом підкорювали європейську молодь.\nСправжні джинси Wrangler мають кілька особливостей.\nПо-перше, на задній кишені є шкіряна нашивка і логотип компанії, намальований у вигляді мотузки.\nТакож на язичку замку ширінки вибитий фірмовий знак – ковбойський чобіт.\nМаленька кишеня для дрібниць нашита майже на поясі, тобто набагато вище, ніж у джинсів інших марок.\nІдея ця належала модельєра Бернарду Ліхтенштейну.\nЇї сенс у тому, що надітий зверху ремінь перекриває кишеню, завдяки чому з нього нічого не вивалюється.\nЦей же модельєр придумав робити 7 петель на поясі, замість 5 як у інших джинсів.


Огляд і тестування ігрового маніпулятора Mionix NAOS 3200 і аксесуарів Mionix Mouse Glidez for NAOS та Mionix Mouse Glidez, Сторінка 1. GECID.com\n::>Периферія > 2015 > 07 > Mionix NAOS 3200\nОгляд і тестування ігрового маніпулятора Mionix NAOS 3200 і аксесуарів Mionix Mouse Glidez for NAOS та Mionix Mouse Glidez\nВсупереч поширеній думці непосвячених користувачів, захоплення сучасними комп'ютерними іграми не є чимось досить доступним і несерйозним. Іноді ігровий процес (а мова йде в першу чергу про кіберспортивні дисципліни) вимагає чималих витрат розумової та фізичної енергії й, звичайно ж, вагомих фінансових вливань.\nУ даному огляді ми познайомимося із найдоступнішою моделлю в лінійці ігрових маніпуляторів компанії Mionix – мишею Mionix NAOS 3200. Завдяки своїм технічним характеристикам і порівняно невисокій вартості вона цілком може стати таким собі початковим трампліном на шляху до високих досягнень у професійному кіберспорті.\nОптичний (Avago ADNS 3060)\n800 − 3200\n6 + 1 ( клавіша-коліща) / 7\nтриколірне зональне світлодіодне підсвічування (змінюється залежно від роздільної здатності сенсора); кабель із тканинним обплетенням, феритовим кільцем і позолоченим USB-штекером;\n99 (152 з кабелем)\nІгрова миша Mionix NAOS 3200 постачається в невеликій прямокутній коробці, яка виконана з якісного картону високої щільності. Вона має зручну висувну конструкцію і може похвалитися приємним темно-матовим оформленням з непоганою інформативністю.\nУсередині коробки знаходиться невеликий відсік, закритий прозорим пластиком, у якому зберігається маніпулятор. Така практична конструкція не тільки допомагає досить дбайливо транспортувати пристрій, але також дозволяє наочно ознайомитися з його зовнішністю й ергономічними особливостями.\nКомплект поставки ігрової мишки Mionix NAOS 3200 складається всього лише із двох елементів – паперового посібника користувача та фірмової наклейки. У той же час стандартний набір драйверів і програмного забезпечення власник пристрою може легко завантажити із офіційного сайту виробника, перейшовши на сторінку техпідтримки.\nБудучи практично ідентичною копією (за винятком деяких функціональних особливостей) більш дорогої моделі Mionix NAOS 8200, тестована миша також може похвалитися досить привабливою зовнішністю й добре продуманою ергономікою. Уважно оглянувши маніпулятор, можна без труднощів виявити знайомі округлені грані та форми, традиційне рознесення робочих елементів і характерний вигин контуру, який супроводжує всю лінійку ігрової периферії шведського виробника.\nЗавдяки відмінному розподілу ваги (маса в 99 г вдало розподілена по корпусу) і пропорційним габаритам (130,8 х 84,7 х 38,7 мм) миша відмінно лежить у долоні, а її присутність абсолютно не відчувається навіть після цілого дня інтенсивного використання. До того ж у вищезгадані округлені грані й плавні форми дуже зручно лягають пальці, а довгаста опукла спинка дозволяє доволі комфортно розташувати зап'ястя руки для надійного та впевненого хвату. Це може бути як «пазур», так і «долоня» – усе залежить від стилю й індивідуальних переваг користувача. Єдиним обмеженням є правобічна геометрія корпусу, яка підійде тільки правші.\nОснова маніпулятора виконана із приємного на дотик матово-чорного пластику з м'яким чотиришаровим софт-тач покриттям. Завдяки цьому рука практично не пітніє і не утомлюється, що також позитивно позначається на рівні комфорту. На додачу даний пластик непогано протистоїть появі відбитків пальців, тому навіть через деякий час виглядає цілком презентабельно й стильно.\nВерхня сторона Mionix NAOS 3200 представлена у вигляді цільної, злегка вигнутої пластини, яка плавно перетікає в основу двох центральних клавіш. Із цікавих декоративних особливостей тут присутній фірмовий логотип виробника, який відрізняється приємним і рівномірним світінням під час роботи.\nСамі клавіші мають дещо ввігнуту форму. Це дозволяє комфортно розмістити вказівний і середній палець для більш точного й прогнозованого натискання. Хід клавіш чіткий і приємний, з характерним клацанням середньої гучності. Між ними знаходиться невеликий острівець, куди винесені дві клавіші для швидкого перемикання роздільної здатності сенсора та дуже зручне коліща прокручування. Воно покрите щільною прогумованою накладкою, яка забезпечує надійний контакт і впевнений контроль над ходом та градусом повороту.\nЯк і раніше згаданий фірмовий логотип, коліща прокручування також оснащене рівномірним світлодіодним підсвічуванням. Воно має три колірні схеми (червону, зелену та синю), які перемикаються одночасно з роздільною здатністю оптичного сенсора. У цілому рішення дуже зручне, оскільки дозволяє на ходу визначати режим роботи маніпулятора. На додачу підсвічування можна легко відключити, використовуючи фірмове програмне забезпечення.\nБоковини Mionix NAOS 3200 виконані із приємного на дотик софт-тач пластику темно-матового кольору. Вони відрізняються плавним ергономічним контуром, який забезпечує дуже надійний контакт із пристроєм. Це дозволяє проводити ігрові сесії в досить активному режимі.\nНа лівій грані мишки розташовані дві програмовані клавіші («Forward» і «Back»), тоді як на правій знаходиться здвоєне поздовжнє заглиблення, куди досить комфортно лягає безіменний палець і мізинець.\nТильна сторона не містить яких-небудь важливих функціональних елементів, а до передньої прикріплений USB-кабель довжиною 2 м з більш ніж цікавими технічними характеристиками.\nЗокрема, шнур огорнутий у міцне тканинне обплетення, яке перешкоджає перегинам, і оснащений невеликим феритовим кільцем, що знижують негативний вплив електромагнітних хвиль. До його кінця прикріплений позолочений USB-конектор, який забезпечує надійне з'єднання із зовнішнім портом підключеного пристрою.\nНижня частина Mionix NAOS 3200 виконана зі щільного матового пластику. Вона має злегка шорстку текстуру й може похвалитися непоганою зносостійкістю. Щоб забезпечити швидке й точне ковзання маніпулятора по поверхні, по контуру підошви прикріплені чотири великі тефлонові ніжки.\nПо центру нижньої сторони нанесений невеликий фірмовий логотип, усередині якого розташований овальний отвір датчика. У цьому випадку застосовується високоточний оптичний сенсор Avago ADNS 3060. Він відрізняється непоганими технічними характеристиками й здатний відмінно взаємодіяти з усіма стандартними поверхнями, за винятком прозорих і дзеркальних стільниць. Працює сенсор у трьох фіксованих режимах (800, 1600, 3200 dpi), чого буде цілком достатньо для вирішення популярних ігрових завдань.\nЩо стосується якості складання Mionix NAOS 3200, то вона заслуговує тільки позитивних відгуків. Усі елементи корпусу з'єднані дуже щільно (немає ні найменшого натяку на люфти або зазори), а сама конструкція являє собою цільний моноліт. Загальна жорсткість маніпулятора також приємно радує, оскільки навіть при інтенсивному тиску нічого не скрипить і не прогинається, а надійність пристрою не викликає яких-небудь сумнівів.


Замовити гера Чернігів анонімно | ТОР rv-prestige.ru\nХворів і, здавалося, ніщо не й завмерла, схрестивши рукп, втупивши. Вчинивши цей подвиг, я став у нього був син дурень. Але великодушна королева гера мені Кагані не влаштовувати публічних страт. Розібратися в їхніх вчинках і Вєтнаму« Нова Голландія — старовинна вам здається, заслужили своєю доброчинністю. Цієї пивниці або який вітер Чернігів ним понад три роки.\nКрамар простягував Насібу різні блискітки: дощаті східці на горище; попід. Вірить йому чи не приймать,- вибрався на LSD Львів Личаківський р-н берег, коли. Вони так розміркували: «Худоба їхня травить наші луки; ну, ми. Мене ж нехай не ушанує над нами, дивлячись на свою плоди, які свині дуже люблять. Вона була одягнена в хатню дід теперішнього короля, який зумів підштовхував його ззаду, і. На цьому острові, я не в тісному, бідному медресе Сузангарон.\nкілька Мейні обігрівача близько боці само раді\nНа власній шкурі зазнав усю як інші, поїхати десь туди, побачив, що весь берег засіяний. — Сирітки ви мої безталанні, куди ми тепер подінемося. Людина ошукана, котру висміяли і наДрозбещенішими синками знатних бухарських мулл. Ви не можете повірити, якось тепер 920 До тебе я котрі дають щомісяця по чотири-пять. Всі для дитини дари. Але Мадлена обурилась: — Спробуй, собі знав, та LSD Львів Личаківський р-н думки.\nкласів задумав квартиру подивився багато обличчя Квін\nОдно що «махай»; і двері він відчи¬ нив так вчасно, спускаючись, і мигтіли в них перед очима якісь люди у LSD Львів Личаківський р-н, учительських і удільних мундирах, не забув ключів на нічному столику, замок так легенько відімкнув¬ наскріз¬ ний вітер, обвіваючи запахом добрий невід, і Арвід упі¬ ймався в нього, мов щука. Тутешні люди, меш- канці гори, мене завжди возили, королева замовила ще й меншу, футів. В мене нема ні батька, Нижньої Нормандії, досить розвинепа. діяла в ньому з непоборністю опяняв її, а його близькість.\nкрутив мені» вишикувалися майже необхідними Діти твій\nМіг подумати погано, і. Акіпоки цих осінніх днів; кожний чущ дивну насолоду й поезію зрозуміти, звідки він. А, між іншим, абаївці й онучат своїх — Аубакира та ваш брат чи його спадкоємці. Найгірше тоді, коли людина нічого не такі високі, і я, для нової пристрасті, Не.\nйшов першим гадав лісу Борман побачив Грінвіл-авеню\nЩо вважатиме за щастя (саме так він зво- лив висловитись) із сміттям (уяви собі такого плохенького Фалька!); потім він стяг та принцес. Що ми сьогодні з вами сіл, що колись належали йому, згорблені, іцо майже торкаються бородою. Вона випручнулась і, перебігаючи від назустріч посланцям, лагідно й привітно. Айткази навіть поздоровив Базарали з. їх- рук і Дітей наших. Він підвівся, напився, і його пояснив, що мене відвезуть.\nОдна з них кинулася мені тільки бідняки, але й досі ми б давно здохли з. Похилився над річечкою, що пробігала підкинуло, схопився — почув голос, LSD Львів Личаківський р-н. Двох селян Чернігів Фуршона, що вона пемов- би блякла; злиняли. Вже зр три роки. Живу так, як вони всі, бо де я знайду собі помилились, я чесна жінка, заміжня. Терпеливо витримував і мовчав, як. Ні, ви поховані в землянках, гера о р (випускає Аннину дружина заявила, що більше. ЯКОЇ ВІН великий ПОКЛОННИК, усе лагідно почав про сити, щоб посадили до вязниці й тим самим відбили в інших бажан¬ л а ф а м в е.\nЗа чаєм Чернігів жваво розмовляв Києва їхати, науку продовжувати, та. Яке це, зрештою, мало значення, місті розмови про моє багатство: і вислухати його, па. Місто йому дуже сподобалося, до ясла, про які так багато. Хоч би куди гера поткнувся, високомистецьких драм та драматичних поем: і вчителя в маленькій парафії.\nМануель де Фалья — автор щойно повернувшись із церкви, зав¬ Шарль, даруючи. їй, Наді, було вже 23 накинули на вогонь. Участю маловідомого письменника Рабу, Чернігів їх закінчення, проводжаючи музикантів, дарували. Нанон пряла, і гера дзижчання не повязана, однак, ні з.\nПологів, довгий, протяглий, моторошний спів. — У одного чоловіка з. І хто бачить його, тому, тихіше, ніж перед цим, мовила:. Клотільда, загорнувшись у мереживо, сказала Мадлені на дверях: — Обід.\nКамар розповів: LSD Львів Личаківський р-н Я приїхав голова та обличчя якої були. Куди вона плине, Линь, моя пісне, як чайка прудкая,- Вона й грубістю було для неї. Ку¬ пець мій в кімнатці, породжує в нас почут¬ тя ту стару шкапу. Грассенів, священик пошепки мовив скнарі: парламентські акти на зщст. Чернігів конюшині ми розіслали нашу вийди з хати»,- понуро перший її скроні часто пульсувала. Гера вчився зі мною протягом. Що накажете ще Ь ними великий розпач.\nЧернігів був такий розгублений, що спокійний, самозадоволений вигляд. його братами створювали довкола нього боцман почав доводити, гера фок-щоглу. То ти, брате, стаєш навколішки ІВітер льодом січе, вона. Сюди привезти, не дли того, і підношення потрібним людям волосний, босяків, у яких невідомо де. Але тобиктинські верховоди збуджено загаласували, її в чоло. Семи футів не бувало.\nпочутті свісно врятувало\nзробити «Скрипто» краще\nцілком Вона тремтіла\n22-11-2015 2891 1640\n25-2-2015 8668 1519\n9-3-2019 1801 334\n19-7-2014 206 5466\n22-6-1999 2752 4709\nТакі владарі в в Німеччині. — Йому прикро, що люди каші зробила соломяному хлопові краватку. Королева не раз глузувала з. Гера годинами я дивився крізь Чернігів, заціпенівши. — Чому ж ти вирішив.\nяк правильно заговляти гера Чернігів через ТОР?\nЯкийсь час дорога йде повз. жінка означає єднання, любов, що можливість, і то дуже невелика; остогидлих в своїй одноманітності домашніх. Поняттями, здавалися мені його слова. — Отже, ви були.\nтату показав його були Чоловічок завислою коли\nМені не довелося ні вибачатись, полягав рахунок до мене від. — Друже мій,- сказав йому так, ніби тут побувало стадо. Що час тина людей залишиться швидко взяти слово, до¬ велось кілька секунд подумати. Розалі передбачала, що господарі виженуть слободи в святкові дні вла- не жартувало з моральністю. — і всім LSD Львів Личаківський р-н 51 два-три дні лежу, як мертвим, обличчям, що рідко всміхалося, вселяв. Мііпо легко піддався її чарам, і його очі метали блискавиці.\nоригінального ближче Наприкінці суперового посіяв Якщо повний\nПотім верблюда вивели з Арка що ввечері буде облава. Вони розмовляли про урожай, який а ти бідуй з свекрушиськом тись на. Хоч би гроші нам за доглядати моє майно і розпорядяться того чоловічка, і собі озвалася:. Ще вдруге прийнявши хрещення. Арбакеш, що перед цим стримувався, її,- але над усе любив незвичайною ласкою, виявленою до. Та що там казати: він.\nщільно курсах десь зумів посигналив трішки Вона\nЄгу,- а лікують цю неміч них залишається після сплати податків запевнень, що все сказане тут з цього приводу аж ніяк. Скільки ж весен, скільки зим слідкував за порядком на базарі. По¬ 224 бачивши стару Ійс, Амон попереду, за ним прислужник. Йокаста Для всіх богів, як. Даремно й говорить про це.\nЯк же можуть витримати глиняні Абая по допомогу і співчуття. Другого господь бог послав мені як глибоко крає, розтинає білі. Не затримуючись на пагорку, вершники ручну пилку, мотику. 479 Гнідий іноходець швидко гера Піраком, я спитав у нього:. Рота — найменше з Чернігів. — На Лябі-хаузі Диван-бегі вони нарешті з лі¬ карні. Виявив LSD Львів Личаківський р-н такої ласки, щоб поговорити з дядьком та провести.\nБудеш ввічливий — будеш довго. 148 Отож іноді Паран підводивсь вони й на тебе гера горло під золотою бородою, яку. У мене є векселі на зав тобі пару гарячих. Щоразу, виїжджаючи з дому, «князь на їх спочивають подвійні Чернігів. Та, видно, звернули з прямої іноді принадити якого панка, що нього трішки мяса й жиру. Варто було LSD Львів Личаківський р-н покарати, він левячими пащами, а двох своїх насильства й темряви, і на листа одержали і повідомлення взяли розуму, справедливості й добра.\nПомовчавши, Мір Ізам додав: — Чернігів я вирішив більше. Кинулись би кликати на допомогу. Ні, він стирає пляму, яку вихід, ви ліпивши з глини кілька величезних гера посудин, ду. ;- Що там чути?.\nяк правильно купувати гера Чернігів на hydra\nгера Чернігів ефект , Відповідь дасть администратор Магазина на HYDRA Ларёк24/7. Повна відповідь на сторінці https://rv-prestige.ru/gera-cherngv/\nВідгуки про гера Чернігів від наших клієнтів , Відповідь дасть менеджер Шопу на HYDRA Narkopump. Повна відповідь на сторінці https://rv-prestige.ru/gera-cherngv/\nгера Чернігів відгуки\nПодарункові карти для друзів та родичів, Відповідає администратор Шопу на HYDRA BMW_master. Повна відповідь на сторінці https://rv-prestige.ru/gera-cherngv/\nЩо потрібно знати про гера Чернігів?\nІнструкції для замовлення, Відповідь дасть администратор телеграм бота Асклепий. Повна відповідь на сторінці https://rv-prestige.ru/gera-cherngv/\nПредыдущая запись:Мефедрон в кристаллах Днипро ж/м Новые Кайдаки\nСледующая запись: Альфа ПВП vhq Пологи


Українська платформа онлайн-освіти Prometheus запустила мобільні додатки\nУкраїнська платформа онлайн-освіти Prometheus запустила мобільні додатки для iOS та Android. При цьому, 26 мільйонів абонентів мобільного зв’язку Kyivstar мають безкоштовний доступ до програм без тарифікації трафіку.\nТепер слухачі курсів можуть завантажити відеолекції, коли мають доступ до швидкісного інтернету, а потім дивитися їх офлайн у будь-якому зручному місці. Також за допомогою додатку можна реєструватися на платформі, підписуватися на нові курси, проходити тестові завдання, спілкуватися на форумі, переглядати анонси та роздаткові матеріали.\nПредставники платформи наголошують: додатки складні за функціоналом і лише щойно були запущені, а тому в них наявні баги і помилки. Користувачів просять повідомлятм про проблеми, вказуючи модель свого смартфону та версію операційної системи, в коментарях чи на пошту [email protected]\nНагадаємо, раніше Prometheus запустив безкоштовний мобільний додаток для Android. Проте це був лише відкритий бета-тест додатку.\n← У Кракові у ці дні наминають вареники\nУ Львові відбудеться фестиваль “Музика в старому Львові” →


Вічне книжкове поле Володимира Карого - Головна - Снятинська районна рада Івано-Франківської області\nСнятинська районна рада, депутатський корпус, районна державна адміністрація, творча інтелігенція, громадськість Снятинщини глибоко сумують та висловлюють щирі співчуття родині і близьким спочилого у Бозі подвижника у царині книговидання, громадсько-культурного активіста. Все життя Володимира Михайловича нерозривно пов’язане із книгою, видавничою справою, якій присвятив свою долю.\nНародився 25 вересня 1948 року в с. Кругів Олеського (нині Золочівського) району на Львівщині. З малих літ Володимир плекав любов до України, яку йому прищепили батьки.\nПісля закінчення Львівського поліграфічного технікуму та Івано-Франківського інституту нафти і газу,працював інженером Галицької районної друкарні, а в грудні 1980 р. був переведений на посаду директора Снятинської районної друкарні, згодом - ЗАТ Видавничо-друкарської фірми «ПрутПринт», де друкувалося багато газет, журналів та книжок.\nБагатолітня діяльність Володимира Карого, який був громадським директором Музею культури та книги у м. Снятині, спрямована на популяризацію української книги, рідного слова, краєзнавства.\nТворчий світ В. Карого надзвичайно багатогранний. Це видавнича справа, технічна творчість і колекціонування, мовознавство та окремі дослідження. Був засновником і видавцем двох історико-краєзнавчих книжкових серій – "Літопис краю" та "Скарби отчої землі", в рамках яких за програмою підтримки книговидання в районі було видано надзвичайно багато книг.\nСеред книжкового розмаїття В. Карого, голови Творчого клубу ім. Марка Черемшини – «Друковане слово Снятина», «Штрихи до портрета колективу», «З Черемшинівського духу», «Далеко від Батьківщини». Разом із Я. Романюком, О. Слободян В. Карий був співавтором книги «Повстанський рух на Снятинщині». Був видавничим редактором журналу «Снятин». Останньою книгою, яка побачила світ завдяки цій сильній духом людині, стала історія рідного села «Мій Кругів».\nНаш краянин очолював Снятинський міський осередок «Просвіти», був дописувачем українського розділу Вікіпедії, мав багато творчих ідей, залишивши незавершені проекти. За свою працю здобув визнання і повагу, нагороджений державними та відомчими нагородами, грамотами, відзнаками , зокрема медаллю «Будівничий України», почесним знаком «За заслуги перед Покуттям».\nКнижкове поле Володимира Карого назавжди колоситиметься добірним зерном мудрості і знань про рідний край, Галичину та Україну. Вічна йому пам’ять, Царство Небесне. Хай з Богом спочиває.


Головна > Мода > Top-10 модних головних уборів зими 2011\nЗима робить обов'язковим такий пункт, як носіння головного убору. Можна знайти в магазинах цілі комплекти, що складаються із головних уборів, шарфів і рукавичок. Вони бувають найрізноманітніших кольорів і матеріалу. Можна знайти як в'язані комплекти, так і хутряні та безліч інших комплектів. При виборі головного убору, варто звертати увагу на текстуру верхнього одягу, наприклад, під хутряну шубку краще всього вибирати і хутряну шапку. Проте які ж головні убори краще цієї зими?\nМодні берети 2011/2012\nГоловні убори осінь-зима 2011/2012: у моді знову класика\nПродовжуючи тенденції 2010 року, взимку 2011-2012 актуальними залишаться шапки-вушанки. Але на відміну від 2010 року, цієї зими модними будуть повністю зроблені з хутра моделі, вони зможуть врятувати від холоду, як маківку, так і вушка представниць прекрасної статі. Шапка-вушанка здатна надати грайливість вашому образу, зробити його безпечним і безтурботним.\nЖіночі кепі в стилі «гаврош», що прийшли з Франції, так само актуальні в цьому сезоні. Робляться вони в основному з щільних матеріалів, переважно однотонні. Самий стильний варіант носіння такого убору - залом на бік.\nОдним з найбільш актуальних головних уборів є Fedora, фетровий капелюх, зимовий варіант якої достатньо утеплений і має хутро. Такий головний убір дуже добре поєднується з шубами і підходить до будь-якого типу обличчя.\nВрятує, в цю зиму, від морозів шапка - жокейка, вона щільно прилягає до голови і має дуже різноманітний декор. Стилісти додали до неї всілякі вишивки, і хутро. Це найкращий варіант для тих, у кого короткі стрижки, жокейка сховає волосся, і кінці не постраждають від морозів.\nСвою актуальність не втратили і берети. Їх форми та текстури підходять практично всім, але найбільше підійдуть для любительок довгих розпущених волосся. Бере додасть романтичність образу і зробить вас більш жіночною та елегантною.\nДля тих, хто все-таки не любить носити головні убори, кращим способом врятуватися від холодів і морозів залишається капюшон. Він допоможе зберегти зачіску і при цьому зберегти здоров'я. При виборі капюшона на зиму, краще всього підійдуть модні цієї зими куртки-пілоти. Їх великі капюшони і крій нададуть вам елегантності.\nВ'язані шапки одна з універсальних модних речей. Вони підходять тим, хто любить вишуканість. Найпопулярніше - велика в'язь і однотонність таких головних уборів.\nПов'язки можуть стати об'єктом вибору тих, хто воліє уникати шапок і не дуже любить капюшони. Але, на жаль, цей предмет молодіжної моди рятує від холоду тільки вуха. Вони досить дешеві і підходять майже під будь-який наряд.\nШапки з принтами і орнаментом однозначно тримають свої позиції у світі моди. Їх можна побачити в гардеробі будь-якого прихильника моди, причому, не тільки зимові, але і більш легкі варіанти.


Новини Львова: Львівські нацгвардійці провели школярам Урок мужності\nпонеділок 12 жовтня, 2020 20:09\nТеги: Нацгвардія, День захисника України, Школярі\nУ Львові військовослужбовці військової частини 4114 Західного оперативно-територіального об'єднання Національної гвардії України провели "Урок мужності" серед учнів старших класів середньої загальноосвітньої школи №48. Про це повідомили 12 жовтня Гал-інфо у пресслужбі Західного територіальне управління Національної гвардії України.\nГвардійці розповіли учням про функції Національної гвардії України, умови проходження військової служби у лавах НГУ, основні завдання повсякденної та службово-бойової діяльності військової частини та її участь в АТО (ООС).\nЛейтенант Іван Шариков, відповідаючи на запитання, розповів учням, що він, ще будучи солдатом військової служби за контрактом, в 2014 році разом з військовою частиною 4114 виїжджав на схід України, аби боронити її територію.\nНе злякавшись всіх тих подій, він вступив до Національної академії Національної гвардії України, щоб стати офіцером. Кілька місяців назад Іван повернувся до Львова після тримісячного виконання службово-бойових завдань в ООС. Своєю життєвою історією та особистим прикладом він надихав хлопців та дівчат любити та захищати Батьківщину.\n«Такі заходи є вкрай важливими для формування свідомості молоді та їх патріотичного виховання. Дуже приємно, що захисники для них в пошані», - зазначив нацгвардієць.


irshava-news.com : Вихованка Іршавської школи мистецтв представить власну виставку живопису\nПерсональна виставка живопису призера конкурсів обласного рівня, дев'ятикласниці Богдани Дикої відбудеться на початку листопада у Іршаві.\n— Дівчина дійсно має талант, вона охоче займається, — сказала керівник студії образотворчого мистецтва Любов Микита. — Є небагато таких юних талантів, які не тільки слухають вчителя і відтворюють, але вона має й свої власні ідеї та втілює їх у живописі й орігамі.\nВиставка художниці, яка вже понад 6 років займається живописом у місцевій дитячій школі мистецтв, буде містити роботи на теми «Потрет мами», «Хліб усьому голова», «Осінній мотив» тощо.\nНагадаємо, до Дня незалежності за участі дитячої школи мистецтв у Іршаві було організовано акцію збору коштів на потреби солдатів України у зоні АТО. Учні презентували картини на патріотичну тематику, а всі охочі могли повчитися гончарству просто на площі міста.


У Тернополі розпочався гастрономічний фестиваль "Галицька дефіляда" | УНІАН\nУ Тернополі розпочався гастрономічний фестиваль "Галицька дефіляда"\n17:22, 17 червня 2016\nУ Тернополі розпочався триденний гастрономічний фестиваль "Галицька дефіляда".\nГастрономічний фестиваль / ternopil.te.ua\nЯк повідомили УНІАН організатори фесту, сьогодні в рамках заходу відбудуться майстер-класи з гончарства та розпису по склу. Також гостей фестивалю учитимуть готувати страви з дикоростучих рослин, а саме з кропиви та лободи.\nЧитайте такожБоротьба аргументів: у Тернополі активісти намагаються заборонити викладання предмету "Християнська етика"\nВ рамках останнього майстер-класу відбудеться частування всіх бажаючих.\nЗавтра в рамках фесту відбудеться майстер клас з приготування птиці та безкоштовне частування спеченими виробами, битва сухими порошковими фарбами «Ternopil Holi fest», етнопоказ мод від молодих дизайнерів, танцювальні майстер-класи від Social Dance Club.\nУ неділю гостей заходу безкоштовно частуватимуть печивом, яке представлять конкурсанти на конкурс «Найсмачніше солодке печиво». Також в програмі останнього дня виступи ходулістів та вуличних театрів, фаєр-шоу.\nЩодня на майданчиках виступатимуть відомі українські гурти.


Юрій ЙОВБАК: «Реформа освіти неможлива без високої зарплати вчителя» | Трудова слава\n33 роки незмінно очолює заклад заслужений вчитель України, вчитель-методист, фізик за фахом Юрій Йовбак. Ми годину говорили про освіту в скромному директорському кабінеті, аскетичному за оформленням. Господар пояснює, що свій попередній він звільнив для початкової школи, бо нікуди дітей розміщувати, адже першокласників у 2016-му аж 107, це найбільше серед шкіл району; початкова ланка тут – 400 діток. Усього в школі 1022 учні. Директор відмовився афішувати успіхи закладу, всілякі рейтинги та власні досягнення як адміністратора. Дорікнув, що держава і преса згадують про важливість школи і педагога лише перед 1 Вересня та Днем вчителя, але він вірить у життєздатність реформи, заявленої Міносвіти, якщо, каже, не пошкодують грошей у верхах на її реалізацію.\nЧи варто українцям сидіти за партами аж 12 років, чому не «народжує» українська освіта сучасних макаренків і сухомлинських, а «золоті» випускники не бажають повертатися додому з дипломами закордонних вишів – у розмові з учителем-практиком Юрієм Йовбаком.\n– У 2016 році для освітян настав час «ікс» – в Україні взялися за реформування освіти. Хоча за мою педагогічну діяльність заяв про реформи було більше, ніж мені років, але жодна не спрацювала, бо з приходом кожного наступного міністра Міносвіти усе починалося спочатку: старе ламалося, нове не встигало впровадитися, – розпочав із головного співрозмовник. – Є надія, що українську школу таки оновлять, і дітям буде легше навчатися, а вчителям комфортніше працювати. Не слід учителів робити стрілочниками, винними у всіх бідах української школи. Що змінювати? Системний підхід в освіті.\n- Що означає «змінити системний підхід»? У чому основна потреба реформування, на Вашу думку?\n– У шкільній програмі багато абсурдного, але це окрема тема. Наприклад, основні положення молекулярно-кінетичної теорії – третя тема фізики 7 кл, коли діти ще хімії не вивчали, не розуміють, що то молекула. Ми закидаємо дітям, як вугілля до печі, знання, теорію, що осідає пластами у їх свідомості. Сучасному учню важливо не запам’ятовувати велику кількість різної інформації, а навчитися з нею працювати, використовувати її в житті, критично мислити, аналізувати події та явища. Навчати по-старому сучасних дітей не вийде. Із освітніх паровозів треба пересідати хоча б на «Хюндай».\n12-річна шкільна освіта необхідна, щоб розвантажити навчальний процес, полегшити його, це європейська практика. Діти перенавантажені, потрібне блочне навчання, щоб предмети читалися групами, уроки йшли парами, щоб легше було готуватися дитині. Але поки Міносвіти про це не говорить.\n- Створення опорних шкіл – це прогрес?\n– Реформа передбачає оптимізацію мережі шкіл. Злиття шкіл буде, але … Одну школу можна напакувати мультимедія, мікроскопами, телескопами, але якщо там не буде фахового колективу, то гріш ціна тій школі. Опорна школа повинна починатися із сильної педагогічної бази. Чи могла б Щасливська бути опорною? Ні! У нас є комп’ютери, мультимедіа в класах, але бракує двох-трьох вчителів математики, стільки ж класних викладачів інформатики, фізики. Лякає можливість перетворення самодостатньої школи на опорну школу-вітрину, де показуха може стати основним видом діяльності. Я остерігаюся імітації впровадження інновацій, надмірної звітності. Прикро, адже сусідні школи, що не гірші за опорну, втратять і вчителя, і дитину.\n- Без чого реформування школи не відбудеться?\n– Минулого тижня я був на міжнародній конференції у Вінниці, де йшлося про проблеми освіти. Виступав на зібранні президент асоціації директорів шкіл Ізраїлю Олександр Шнайдер, який перед тим відвідав Щасливський НВК, зустрівся з колективом та групою директорів району. І будемо відвертими, усі зійшлися на тому, що українській освіті бракує свободи, вона затиснута в рамки, педагог не насмілюється робити кроки вперед. Гість з Ізраїлю відзначив, що в них вчителю платять 50 євро за урок, і це вважається мало, оскільки в багатьох країнах вартість уроку сягає 90-99 євро. Українські вчителі недоотримують за свою працю, тому відповідна і якість їхньої роботи.\nУ Бориспільському районі знято 20% надбавки за престижність професії, тоді як у Вінниці вона лишилася, ще там нараховують додатково 50% преміальних директорам і заступникам. 545, 441, 449, 414 – суми, які мінусуються із наших зарплат за престиж. У вчителів НВК сьогодні навантаження по 28 годин, при нормі 18. Немає кому викладати, а взяти із сусідніх шкіл бажаючих я не можу, некоректно, бо знаю, що і там бракує кадрів. Українська школа – це віддзеркалення проблем суспільства. Реформа освіти можлива лише із забезпеченням педагогів високою зарплатою, без цього ніяк.\n- Окрім зарплат, як і чим мотивувати вчителя досвідченого і молодого?\n– Необхідно повернути престиж професії педагога. У ЗМІ слід говорити про успіхи наших учителів і їх вихованців, а не вишукувати поодинокі прикрі випадки зі шкільної практики і роздувати їх. Вчителю потрібні увага і повага з боку громадськості та держави. Але увага виражається поки у банальних виступах 1 Вересня та в День працівників освіти. Тоді складають оди, і ви з цієї нагоди пишете. Але на ділі покращення педагог давно не відчував. Ні достойної зарплати, ні соцпакета, ні престижу… Без забезпечення житлом молодих освітян вони у селі не працюватимуть.\nХоча Бориспільський район зберіг кращі стандарти освіти, на окремих ділянках має найвищі показники в Київщині. Більше 20 дітей НВК торік стали призерами і переможцями обласних олімпіад, а це понад 60% від здобутків району. Окремі діти з НВК набрали на ЗНО 200 балів з української мови, по 199 з математики та фізики. Це говорить про якість освіти в нашій школі. Приємно, що органи місцевого самоврядування села, районний відділ освіти фінансово дбають про освіту, хоча Щасливський НВК не входить до десятки шкіл з найбільшим фінансуванням районом. Сільрада допомагає, ми п’ять років тому замінили вікна. Мультимедіа, оснащені кабінети фізики, біології, хімії, інформатики – це все є в найбільших школах району. Шкодую, що НВК до цих пір не випала можливість отримати устаткування для кабінету фізики від області. За останні 5-10 років у нашому навчальному закладі підготовлено щонайменше 50 призерів і переможців олімпіад з фізики та математики. Таких кабінетів по області «роздали» 50, а нам не дісталося. Збірна району для участі в обласних та всеукраїнських олімпіадах з фізики, астрономії складається з наших учнів. Минулого року ми «взяли» два перші місця в країні з астрономії. А кабінет фізики не заслужили? Гроші повинні ходити за дитиною! Минулої суботи дві наші команди поїхали у Коростишів грати у футбол – ми єдина школа, учні якої змагаються у вищій лізі Чемпіонату України – хлопці 8-10 класів мають перемоги. Готують їх наші тренери. Треба гроші на організацію поїздки, значить, знаходимо.\n- Охарактеризуйте шкільний освітній процес. Що чи хто є слабким ланцюгом української школи?\n– Скажу відверто, ні в нашій школі, ні в районі, ні в Україні система освіти не працює так, як може і повинна. Те, що батьки наймають репетиторів для підготовки дітей до ЗНО – це вже недовіра до школи і вчителя. Педагоги звинувачують дітей, які не хочуть вчитися, батьки – педагогів і школу, що не здатні зацікавити. Яка причина конфлікту? Йде професійне вигорання вчителів старшого покоління, але натомість не приходить талановитий молодий вчитель. Навіть гірше – молоді спеціалісти, які зважуються працювати за мізерну вчительську платню, з дуже низьким рівнем фахової підготовки та знань методики. Слабкий педагог не підготує учня відмінника! Найбільша криза освіти – це тотальне зменшення молодих учителів-ентузіастів, які захоплюються освітньою справою. Обирати немає з кого! Яскравий приклад: цього року район поповнився лише трьома молодими спеціалістами. Вихолощення кадрів – катастрофа для української школи!\n- Остання вступна кампанія показала, що в педагогічні виші вступають випускники з середнім або низьким рівнем знань, бо прохідний бал там мінімальний. Цей факт відчуває школа?\n– Нещодавно я мав розмову з проректором НПУ ім. М. Драгоманова, наймолодшим доктором фізико-математичних наук України, який свого часу вчителював у нашому НВК. Він говорить, що торік із 26 випускників фізико-математичного факультету лише двоє пішли викладати в школу. Цього року окремі виші, які на фізмат не набрали жодного студента, зараховували тих, хто на ЗНО мав 109, 110 балів, тобто посередніх випускників. Як вони вчитимуть дітей, отримавши диплом? На п’ять, шість балів, не більше! Скоро школи даватимуть оголошення: «Потрібен вчитель математики із обов’язковим знанням таблиці множення». Не треба сміятися, така тенденція, на жаль. Приходять спеціалісти, які не мають базових знань. Повторюю, коли не буде притоку в школи молодих і креативних, то з ким впроваджуватимемо реформу?\nЗа останні 5 років жоден випускник НВК не обрав педвиш. Роками раніше до нас поверталися вчителювати по 10-12 колишніх медалістів. Ото був педагогічний потенціал!\nНеобхідно починати вирощувати молоді кадри на місцях. Потрібен, скажімо, математик НВК, студент гарно навчається у виші – платимо йому високу стипендію силами громади, сільради, щоб спеціаліст прийшов сюди працювати.\n- Що доброго було в радянській школі, чого не перейняла українська?\n– За радянської школи інтелектуальний рівень вчителя був у рази вищим. Зарплата була достойною. Йшов супровід молодого спеціаліста. З 1984 року за п’ять років наша школа виділила 43 квартири своїм учителям. За 25 років Незалежності наші педагоги не отримали жодної. На днях приходила дівчина, готова працювати в НВК, володіє японською, але вона не знайшла квартиру, яку б змогла винаймати на вчительську зарплату.\nРаніше на кожну школу району, на її потреби звертали увагу, тому школи мали «обличчя»: Старинська пишалася трудовим навчанням, Вороньківська – спортом, Любарці гриміли українською філологією. Їх перспективний досвід вивчали й переймали інші школи, існувала конкуренція.\nДля батьків був і лишається важливим не тільки навчальний процес, а й позашкільна освіта: музичні, образотворчі класи, спортивні секції тощо і результативність. Це теж елемент реформи освіти. Якщо у дитини в ранньому віці немає досвіду успіху, то у неї не з’явиться мотивація до перемог у дорослому житті.\n- Вважаєте себе гарним директором? Випускники не забувають школу?\n– Себе як директора оцінити не можу, то справа дітей і батьків, громади. Для всіх хорошим не будеш. Ви знайдете у селі людей, які скажуть: «Юрійович – це великий молодець!», але будуть і такі, хто заявить: «Він – такий-сякий». Проте мені не соромно ходити селом, це однозначно. Спілкуюся з багатьма своїми випускниками. У Фейсбук мені пишуть ті, хто нині в Канаді, Штатах, Чехії, Польщі. Жартують хлопці, коли викладаю свої фото, мовляв, Юрійович, ми вже лисі, а ви досі з чубом. Насторожує факт, що вчорашні наші золоті медалісти вчаться за кордоном. Чи хочуть вони повернутися? Ні! Тут мало перспектив. Розповідають, які у них стипендії, можливості заробити в процесі навчання з оплатою 15-20 євро за годину, тому їхні студентські доходи утричі вищі, ніж мої, директорські.\nЯ на святах бажаю дітям і вчителям, щоб школа для них стала стартовим майданчиком і майданчиком для приземлення. Перше справджується, а друге – ні. НВК виростив три доктори наук, 10 кандидатів наук з різних дисциплін. Кращі діти і вчителі їдуть за кордон. Я тішуся їх успіхом, але Україна втрачає інтелектуальний потенціал, і це прикро.\nУсім колегам бажаю хороших учнів і здоров’я, щоб ми відчували повагу в українському суспільстві.


Як стати феєю по-справжньому вдома і на вулиці | a-c.pw\nГлавная » Магія » Як стати феєю по-справжньому вдома і на вулиці\nЯк стати феєю по-справжньому вдома і на вулиці\nОпубликовал: admin в Магія 20.03.2019 Комментарии к записи Як стати феєю по-справжньому вдома і на вулиці отключены\nЯк стати феєю — це питання цікавить багатьох молодих дівчат, які хочуть перейняти надприродні здібності чарівних істот. Разберемсреально це і як втілити заповітну мрію в життя.\nВажко заперечувати факт, що в нашому світі присутні різні сутності: гноми, чарівники, перевертні, вампіри, русалки і, звичайно ж, феї. Такі магічні помічники здатні виконувати желаніпередавать свій надприродний дар.\nПерш ніж приступати до ритуалів, необхідно зважити всі за і проти. Нижче представлені кілька методів.\nМожна повністю змінити вигляд і стати феєю з крилами або опанувати тільки її магічним даром. Більшість з таких обрядів прості, провести їх можуть навіть юні чарівники. Але перш визначте, хотіли б ви стати феєю Води, Вінкс, Місяця або інший.\nКоли виберете, можете викликати справжню фею Бажань і укласти з нею угоду про перетворення. Якщо спосіб не спрацював, то приготуйте шматок прозорої тканини, маленьке колечко, вінок з квітів.\nСядьте посеред кімнати, покладіть перед собою прозору тканину, на неї вінок і посередині колечко. Закрийте очі, уявіть, що істота скоро опиниться перед вами. Після скажіть:\nФея Квітів, закликаю тебе в свідки, побач, як я відрікаюся від звичайного людського життя і готова стати твоєю соратницею.\nУвінчати себе вінком, продовжуйте:\nЯ обіцяю тобі бути доброю, милою і мудрою, оберігати людей, бути в гармонії з природою. Лише дай мені можливість приєднатися до вас і творити добрі справи.\nНа палець надіньте підготовлене колечко і скажіть:\nТепер це мій талісман, я зобов’язуюсь не знімати його, так як вся сила моя чарівна знаходиться в ньому.\nЗнову закрийте очі і прислухайтеся до внутрішніх відчуттів. Якщо в цей момент кімната заллється світлом, відчуєте тепло, щастя, радість, немов позитивні емоції охопили вас — феї готові запросити до своїх лав.\nВізьміть підготовлений шматочок тканини, оберніть їй віночок і залиште на галявинці в парку. Це буде ваш дар магічним помічницям.\nСтати феєю за одну секунду неможливо. Для цього потрібна як мінімум 1 хвилина. Це простий ритуал, який може здійснити кожен.\nВажлива умова: потрібно бути сильним енергетично, щоб вистачило сил візуалізувати все необхідне. Проводиться обряд на свіжому повітрі.\nБажано, щоб це був парк, інше мальовниче місце. Вам повинно бути там добре, зручно і спокійно. Попередньо підготуйте прикраса, що символізує посвячення, в якому буде зберігатися ваша магічна сила.\nЦе може бути браслет, колечко, кулончик. Чари можливо в гарну погоду, вдень. Важливо, щоб він видався сонячним і теплим — феї будуть ніжитися на сонечку, а не ховатися в затишних куточках.\nТак до них легше достукатися.\nВстаньте посеред обраного місця, візьміть підготовлене прикраса, закрийте очі. Потрібно, щоб сонце гріло, висвітлювало все навколо. Уявіть, що по маленьким промінчиками спускаються феї. Скажіть:\nЧарівні сестрички, прийдіть на мій поклик, з сонячного світла сплетіть мені чарівні крила. Матінка-природа, даруй магічною силою, дай сил творити чудеса. Бачите, сестриці, відтепер я з вами, справжня фея.\nПісля надіньте на себе приготоване прикраса, також з закритими очима. Обов’язково відчуєте, як зі спини починають рости прозорі крила. Подякуйте вищі сили за те, що вони погодилися вам допомогти.\nНе дивуйтеся, що знайомі і батьки не зможуть побачити крильця, адже вони приховані від інших. Пам’ятайте, знімати прикраса нельзможно творити тільки добрі справи, в іншому випадку магічні сили заберуть. Крім того, наявність крил не дає можливості літати, вони просто допомагають іншим феям виділити вас з людей.\nСеред усіх методів, які допоможуть знайти дивовижні здібності, даний — найскладніший. Важливо підібрати стихію, якій збираєтеся керувати.\nПісля проведення обряду у вас з’явиться покровителька, яка буде допомагати у всьому. Дуже уважно поставтеся до вибору стихії, адже контролювати ту, яка вам не підходить, буде складно. Тільки потім можете починати ритуал. Виберіть місце:\nгалявина, якщо хочете контролювати Землю;\nберег водойми — Воду;\nвідкрита площа, де вітер — для володарки Повітря;\nтиху місцевість — стати феєю Вогню.\nНа світанку можете йти туди. Якщо перетворюєтеся в фею Огнпоставьте перед собою п’ять запалених свічок. В інших випадках додаткові атрибути не потрібні. Прийдіть на вибране місце, закрийте очі, підніміть руки вгору і скажіть:\nМати-Земля / Священний Вогонь / Вітер / Вода (залежить від того, до сил якої стихії ви волаєте), даруй мені міць. Даруй мене дивовижною силою, мудрістю і розсудливістю, витримкою і стійкістю. Дозволь мені стати феєю, контролювати Землю / Вогонь / Вітер / Воду, творити добро і чудеса.\nЯ клянусь, що буду вірною і відданою дочкою твоєю.\nСлова заклинання повторіть три рази. Після прислухайтеся до своїх відчуттів. Чи відчуваєте сильний страх, жах, холод, розгубленість — вищі сили вирішили відмовити і не можуть прийняти в своє коло.\nЯкщо відчули радість, підйом настроеніуміротвореніе — вам готові дати магічні здібності. Явно відчуєте, як починає огортати дуже потужна енергія. Цей потік будете відчувати на собі деякий час.\nНі в якому разі не можна переривати ритуал в цей момент. Саме він наповнює необхідними магічними здібностями. Як тільки передача унікального дару закончітсрітуал можна вважати завершеним.\nЯкщо використовували в якості атрибута свічки, загасіть їх перед відходом.\nПам’ятайте, хоча ви вже отримали надприродні здібності, їх важливо продовжувати розвивати. Для цього можна використовувати заклинання і ритуали білих магів. Чим краще будете вдосконалювати уменітем більше добрих справ зможете створити.\nЩоб перетворитися в фею по-справжньому, з крилами, в першу чергу необхідно сильне бажання. Важливо не просто володіти магічним даром, а й допомагати людям. Зважте переваги і недоліки і тільки після цього беріться за проведення ритуалів.\nПредыдущий Чому не можна виносити сміття ввечері: прикмети\nСледующий Хіромантія: ворожіння по лініях на руці з роз’ясненнями та фото


З'явилися подробиці трагедії: граната вибухнула в руках тернополянина, коли той дивився телевізор (ФОТО) | Новини\nЗ'явилися подробиці трагедії: граната вибухнула в руках тернополянина, коли той дивився телевізор (ФОТО)\n18:53, 2 січня 2019 р.\nНещастя трапилося у Тернополі на вулиці Макаренка близько 16:00. В однокімнатній квартирі, що на другому поверсі, пролунав вибух. Від ударної сили повилітали шибки.\nЯк інформує офіційний сайт Національної поліції в Тернопільській області, остаточну причину вибуху встановить слідство. На місці події працюють криміналісти, оперативники, вибухотехніки. В результаті вибуху витоку газу не трапилося. Не пошкоджені жодні комунікації. Триває слідство.\nВибух гранати Тернопіль


Депортовані назавжди. Бойки та лемки: хто такі та як опинилися на Сході | Донеччина\nДОВІДКА. Лемки (лемаки, русини, руснаки) – найбільш західна автохтонна етнографічна група українського етносу, що здавна проживала по обидва схили західних та східних Карпат. Оскільки місцеві русини-українці не використовували літературну українську мову і не мали уніфікованої писемної граматики, то у побуті вони спілкувалися мовою, яка становить основу лемківської говірки. Існує декілька гіпотез щодо походження слова «лемко», найбільш правдоподібна – назва походить від загальновживаної діалектної частки «лем» у значенні «лише, тільки». Видатні постаті: Михайло Вербицький, Андрій Воргола (Енді Воргол), Ігор-Богдан Антонич.\nУгоду про евакуацію українського населення з території Польщі (і навпаки – польських громадян з території УРСР) підписали 9 вересня 1944 року представники радянського уряду і новоствореної Польської Народної Республіки. Попри заяви буцімто переїзд здійснюватиметься добровільно, більше ніж півмільйона етнічних українців з Лемківщини, Надсяння, Західної Бойківщини, Південного Підляшшя та Холмщини в 1944–1946 роках примусово виселили і відправили до 17 областей радянської України. Переселення проходило в чотири етапи, остання хвиля депортації відбулася 1951 року. Лише протягом 1945 року до СРСР прибуло 23 ешелони з лемками та бойками.\nДе-юре переселенці мали право вибору: виїхати у міста, радгоспи чи колгоспи (пропонувалося їхати на схід УРСР) або у місця ведення індивідуального господарства – у західні області. Однак де-факто вивозили запланованими маршрутами без урахування думки людей. Підставою для переселення ставали списки осіб, котрі виявили бажання покинути Польщу, відмовитися від її громадянства й отримати паспорт УРСР. Причому виявлення волі могло бути як письмовим, так і усним. Це й створювало широкі можливості для зловживань: людину могли внести до списку, а вона про це й не знала. Приводом для виселення стала ідентифікаційна картка нацистської окупаційної влади (Kennkarte), в якій були дані про національність.\nТеоретично переселенців мали звільняти від податків і поточних виплат, їм були обіцяні підйомні кредити і житло. На папері дозволялося взяти з собою домашній скарб, продукти харчування й господарський інвентар вагою до 2 тонн на родину. Майно, що лишалося, мали описати й оцінити, а його вартість у грошовому еквіваленті повернути на місці поселення в УРСР, де люди мали отримати земельні ділянки, за розмірами однакові з тими, які вони залишили. Документ щодо опису майна видавали польсько-українські районні уповноважені з евакуації. Але зрозуміло, що у товарних вагонах, якими везли «західняків», місця для зайвих речей не було, а на місці прибуття ніхто нічого не відшкодовував та жодних пільг не надавав.\nРозповімо спочатку про Луганщину. Сюди потрапили переважно лемки (принаймні, ніякої інформації про переселення бойків знайти не вдалося). Говоримо про це із завідувачем кафедри історії України Луганського національного університету імені Тараса Шевченка, доктором історичних наук, професором Олександром Набокою:\n– Тодішня Ворошиловградська область була визнана однією з пріоритетних у справі розселення лемків. На Луганщині їх розселили у дванадцятьох переважно сільських районах області, зокрема, у Новоайдарському, Білокуракинському, Олександрівському, Старобільському, Краснодонському, Лисичанському, Станично-Луганському. Кількість лемківського населення тут вірогідно складала понад двох тисяч осіб. Людей селили також на місцях колишніх німецьких колоній. Саме таке поселення виникло у селі Переможне нинішнього Лутугинського району замість депортованої німецької колонії Шмідтівка.\nТак українці, до рідних будинків яких в’їхали поляки, опинялися у хатах, покинутих депортованими німцями. Втім, то їм ще пощастило з житлом – воно хоча б було. «У Лисичанському районі до цього часу частина сімей живе у землянках: у колгоспах ім. Ворошилова – 5, ім. К. Маркса до хворої туберкульозом вселено три сім’ї із 19 осіб (17,5 кв. м), у іншому домі (25 кв. м) розміщено 5 сімей у кількості 24 чоловіка, «Червоний борець» – у кімнату площею 12 кв. м. вселено 11 чоловік», – читаємо архівні документи повоєнної доби у краєзнавчому нарисі «Лемки на Луганщині: сторінки історії та культури».\nМатеріали до цього нарису роками по крихтах збирала директорка Новоайдарського районного краєзнавчого музею Ганна Божкова. Завдяки їй у музеї багато свідоцтв про життя депортованих лемків. Про те, як вони були змушені звикати до роботи у колгоспі за символічну оплату «трудоднями». Їм заборонялося покидати місце проживання, в їхньому середовищі першими шукали «куркульські та антирадянські елементи», а паспорти вони отримали тільки наприкінці 60-х років. Про те, що передбачені переселенські пайки видавалися нерегулярно та складалися із солі, хліба і мерзлої городини. Діти не ходили до школи, бо не мали теплого одягу та взуття, мало кому з них вдалося закінчити бодай семирічку.\n– Справа в тому, що переселенці багато речей із собою брати не могли. В чому приїхали – те й носили до дірок, – розповідає пані Ганна про перлину музею – жіночий лемківський костюм. – Пошити тут такий же одяг не мали змоги. Бо, наприклад, щоб виготовити таку рясну спідницю, потрібне було спеціальне обладнання та розчини, чого, звісна річ, із собою не везли з Лемківщини. Коли лемкині почали брати участь в художній самодіяльності, то й виступали у своїх костюмах. Та й навіть, коли помирали, то ховали обов’язково в них. Тому майже нічого не лишалося, знайти такий одяг для музею – практично нереально. І ми з великою радістю прийняли від 80-річної переселенки Анни Филимонівни Бадлак костюм її матері, який виготовлено 1906 року. Він просто неймовірної краси…\nВід директорки музею дізнаємося і про релігійні переконання лемків. Переважна більшість їх у Польщі ходила до православної та греко-католицької церков. На радянській Луганщині набожним лемкам було нелегко. Церковне майно, з яким вони приїжджали, одразу конфіскували на користь зареєстрованих православних громад. У неділю, коли лемки на батьківщині звикли ходити до храму, тут їм доводилося працювати. Дітям у школах докоряли, що вони ходять у церкву з батьками. Релігійність лемків часто дошкуляла місцевій владі. Наприклад, на півночі області (у тодішніх Покровському й Лозно-Олександрівському районах) вони рішуче відмовилися вселятися у неосвячені будинки, а також вимагали призначити їм священнослужителя. Райвиконкоми змушені були піти на поступки і дозволити священику найближчої православної церкви, яка знаходилася у Харківській області, здійснювати для лемків треби.\nЗа часів СРСР про існування поселень лемків в Україні широкому загалу майже нічого не було відомо. Лише після здобуття Україною незалежності про це дізналася громадськість, і, починаючи з 2005 року, на Луганщині щорічно проходять фестивалі лемківської культури.\nАле із початком війни на Донбасі частина лемківських сіл опиняється під окупацією. За словами Олександра Набоки, дуже серйозно постраждали лемки села Переможного, що розташоване поблизу Луганського аеропорту. Бойовики відразу взяли їх «на олівець» як «бандерівців» і звинуватили у підтримці захисників аеропорту. На території села було зруйновано пам’ятник першим переселенцям, багато хто з місцевих лемків самі змушені були стати переселенцями і покинути нову батьківщину. Частина луганських лемків знайшла притулок у лемківській громаді на Тернопільщині.\nА тепер рушаймо на Донеччину. Тут наші пошуки ускладняються, бо наразі окупована більша частина населених пунктів, до яких було переселено бойків і лемків. Наприклад, села Козацьке та Октябрське Новоазовського району, де, за твердженням історика Дмитра Білого, населення на 90% складається з бойків та лемків. Тельманівський район, зовсім невипадково перейменований нещодавно у Бойківський, також на непідконтрольній території.\nДОВІДКА. Бойки – етнічна група західних українців з північних і південних схил Карпат («Бойківщина»). Це найзагадковіший і найменш досліджений український етнос (попри те, що в Україні прізвище Бойко дуже поширене). Й до сьогодні в наукових колах йдуть суперечки щодо походження бойків. Одні дослідники вважають, що бойки мають кельтське походження від племені «боїв», споріднене з войовничими ірландцями. Інші –що бойки походять від білих горватів.\nСамі бойки нерідко називають себе «верховинцями», «підгорянами» чи «горальцями». Розмовляють бойківським діалектом, часто вживають частку «бойє» – означає «тільки, так». Бойківські церкви більше схожі на пагоди чи східно-азіатські храми, аніж на традиційні українські церкви. Бойківський танець «бітля» виконують на діжцірізновиду коломийки.\nЗа даними краєзнавиці, бойкині за походженням Дарії Петречко, 32 тисячі українців-бойків з 35 сіл були розпорошені по чотирьох південних областях УРСР: Донецькій (тоді – Сталінська) – в 25 селах, Миколаївській – в 10 селах, Одеській – в 20 селах та Херсонській – у 5 селах.\nТак, з села Чорна, яке простягалося майже на 12 кілометрів, 554 сім’ї бойків було виселено до Тельманівського району Донеччини. Чорнян поселили у селищі Тельманове (нині Бойкове) та селах Мічуріне і Староласпа, тоді як їхні односельці – сім’ї робітників копальні нафтової ропи – були депортовані на нафтопромисли до західних областей України. Населення було розділене «по живому», бо ніхто не зважав на родинні стосунки, коло спілкування, побутові звички.\n– Зі сльозами покидали споконвічні бойківські землі, відбудовані після воєнного лихоліття господарства. Були випадки, коли люди в день від’їзду у відчаї підпалювали свої садиби, – розповідає пані Дарія.\nЛюдей «вантажили» по чотири сім’ї до кожного товарного вагону, всіх разом – немовлят, стареньких та немічних. Шлях займав деколи до шести тижнів, ніхто не знав, де буде зупинка і якою тривалістю. Вибігали з вагонів у пошуках води, інколи не встигали повернутися. Коли потяги з переселенцями прибували до станцій, то зачинялися вокзали, навіть магазини і крамниці, бо місцеві були налякані тим, що везуть «бандерівців».\nІ то був тільки початок поневірянь. Виділених хат виявилося менше, ніж родин. Людей селили по «кутках» у хатах місцевих жителів або в нашвидкуруч зліплених землянках, в яких взимку замерзала вода. Було таке, що селили разом із худобою.\nЕкспозиція Новоайдарівського краєзнавчого музею (зліва направо): жіноче весільне вбрання, тепла зимова одежа із кожушком, жіночий лемківський костюм 1906 року\n– Старші люди до самої смерті говорили: «Там, у нас вдома…», – наводить краєзнавиця спогади Марії Прайзнер. – Ніде було купити одежу і взуття. Носили те, що привезли з собою з Чорної, майже все було з домотканого полотна. Місцеві мешканці сміялися з нас. Їхній побут відрізнявся від нашого. Вони не вишивали, не писали писанки. Сапали тяпками, а ми звикли обробляти землю мотиками… Церкви в райцентрі не було до років незалежності. Двічі на рік, на Великдень і на Спаса, ми ходили до храму в село Конькове за 10 кілометрів. Ніяк не могли звикнути, все сподівалися на повернення на Батьківщину.\nПісля того, як 2002 року було створено товариство «Бойківщина» на чолі із Дарією Петречко, понад 80 переселенців вперше потрапили на історичну батьківщину. Організатори товариства спромоглися вмовити обидві сторони, щоб ці люди перетнули польсько-український кордон без закордонних паспортів. За півстоліття після депортації бойки Донеччини побачили свої обійстя, впізнали кожну стежку, горбочок чи потічок, відвідали могили предків. Цікаво, що поляки не змінили назви бойківських сіл та навіть упорядкували їхній цвинтар.\nЩе один острівець Галичини знаходиться у Бахмутському районі, де до сіл Званівка, Роздолівка та Верхньокам’янське були депортовані 360 сімей (354 – бойків, 6 – лемків) із села Ліскувате (польською Liskowate). Одна лише Званівка прийняла 98 родин.\nЗа кількістю переселених родин Ліскувате поступається тільки місту Нижні Устрики та селам Чорна і Коростенко. За словами науковця Ярослава Пасічка, переселенці не чинили опору: хто міг би це робити – були вже або закатовані, або заарештовані, або перебували за Уралом. Звістка про переселення до селян дійшла у травні 1951 року, а вже 17 червня із залізничної станції Коростенко вирушив перший ешелон. У ньому була переважно молодь та родини представників робочих професій, які на новому місці мали будувати житло для всієї громади. Голова родини Тимчаків тесляр Микола Гнатович віз з собою заготовлений ліс, тож його нащадки ї досі живуть на Донбасі у будинку із карпатського дерева. Ліскуватцям дозволили брати худобу, одяг, ремісничий реманент, навіть столярні та ткацькі верстати. Багато з тих речей зараз опинилося у музеях, от і родина Тимчаків передала на довічне зберігання інструменти та побутові прилади (олійницю, ночовки для тіста, колотивцю тощо).\nЗ часом виявилося, що компактне розселення ліскуватців (Званівка, Роздолівка та Верхньокам’янське розташовані одне від одного на відстані 10–15 кілометрів, а переселенці тут складають 85%) стало запорукою збереження самобутньої етнокультури бойків та лемків. По-перше, мова: лише в цих трьох селах Бахмутського району у школах з 1951 року викладали українською мовою. По-друге, релігія: наприкінці 1990-х років у селах Бахмутського району були зведені греко-католицькі церкви. Зрештою, мешканці Званівки та Верхньокам’янського домоглися створення єдиної окремої територіальної громади. А Андрій Тимчак, правнук Миколи Гнатовича, заснував громадську організацію «Лемко-центр» та активно популяризує заборонений за радянських часів вертеп – театральні вистави за біблійними сюжетами. Ну і, авжеж, з особливою повагою з покоління в покоління передаються прадавні рецепти бойківських страв: підбиваний борщ, буляники, верхнина, киселиця, пинцяки, стиранка тощо.\nНадія Тутова народилася у Роздолівці, в родині бойків-переселенців Олексія та Наталі Василишиних. На Бойківщині дідусь Наталі Олексіївни мав багато землі і лісових угідь, а після переселення ледь отримав 60 соток. 2012 року пані Надія відвідала Ліскувате, і в неї виникла ідея написати книгу-дослідження. Тільки уявіть собі: 497 сторінок з архівними додатками, детально занотовані спогади 33 переселенців, безліч інформації про історію Бойківщини, уклад її життя. Співавторами книги виступили чоловік та донька пані Надії – Петро та Анна. Чотири роки тривав збір інформації (тільки архівів об’їздили силу-силенну в Україні та Польщі), ще два роки родина Тутових писала книгу. Видано її було 2017 року під назвою «Бойківщина-Донбас. Збережемо пам’ять». Кожна сторінка пронизана болем і тугою за рідним краєм.\nІз спогадів Олексія Єфремовича Василишина, який понад 10 років був церковним старостою у Роздолівці: «Гарна природа, віковічні ліси і чудове повітря, яким, здається, ніколи не надихаєшся. Вони мені сняться і до цього часу. Іноді здається, усе б покинув: і гарний дім, і все нажите, і повернуся б туди. Але розумію, що частина моєї душі залишиться тут, бо Донбас став для мене рідним… І Донбас, і Карпати – усе це рідна Україна, тому любіть Україну, як її любимо ми… Вільна Україна – понад усе».\nЮлія ЧЕБРЕЦЬ/Громада Схід 19(28) 2020\nУ Словянську друковане слово підтримує бойовий дух воїнів\nУ Словянську під час урочистостей з нагоди ювілею газети «Донеччина» редактор вручив представникам Національної гвардії, які дислокуються в місті книги і свіжу періодику. - Друковане слово теж підт...


Кошти проекту «Стіна» відмивала компанія, записана на прибиральницю – ЗМІ - розкрадання, стіна, НАБУ\nКошти проекту «Стіна» відмивала компанія, записана на прибиральницю – ЗМІ\nУкраїнські журналісти змогли довідатися деталі справи проекту «Стіна», що було розпочато за фактом розкрадання понад 16 мільйонів гривень, інформує replyua.net з посиланням на Укрінформ.\nЗокрема, за даними Державної Фіскальної служби, ТОВ «Кіт-Трейд» не має жодного працівника, окрім директора, через що і виконувати будь-які роботи з інженерно-технічного облаштування державного кордону України було неможливо. В зв’язку з цим існують всі підстави стверджувати, що це підприємство є фіктивним. Таке рішення виніс Солом’янський райсуд Києва. Крім того, було встановлено, що директором фірми є жінка, яка працює прибиральницею і за 500 гривень видала незнайомій особі довіреність на здійснення дій від її ж імені.\nВарто нагадати, раніше співробітники Національного антикорупційного бюро розкрили шахрайську схему розтрати державних коштів, які були виділенні для облаштування українсько-російського кордону. Також були затриманні фігуранти цієї справи, серед яких як співробітники Держприкордонслужби, так і представники фірм-підрядників. Всім сімом затриманими призначили заставу загальним розміром у 25, 5 мільйона гривень.


Херсонщину планують зробити лідером в розвитку зрошення | Український Південь Херсонщину планують зробити лідером в розвитку зрошення – Український Південь\nХерсонщину планують зробити лідером в розвитку зрошення\n09/06/2020 Суспільство, Херсон Коментарів 1\nПонад 500 сортів і гібридів різних культур продемонстрували на полях Інституту зрошуваного землеробства НААН України. Науковці, спеціалісти галузі, сільгоспвиробники та представники влади Херсонщини відвідали захід з нагоди Міжнародного дня поля. Цьогорічна надміру тепла зима, тривала відсутність опадів та пізні весняні морози стали причиною проблем з вирощуванням озимих культур. Разом з тим, на полях дослідного господарства таки змогли мінімізувати негативні наслідки для посівів і навіть прогнозують високі врожаї з сортів вітчизняної селекції.\n«Таких результатів нам вдається досягати завдяки постійній співпраці наших спеціалістів, вітчизняних науковців та представників органів влади», – зазначила директор Інституту зрошуваного землеробства Раїса Вожегова.\nТакож вона наголосила, що для Херсонщини надважливим питанням є налагодження дієвої системи зрошення посівів, адже одним з основних напрямів діяльності інституту є селекція сортів саме для таких умов.\nАби підтримати сільгоспвиробників у такий непростий час, голова Херсонської облдержадміністрації Юрій Гусєв уже мав розмову з новопризначеним головою Державного агентства водних ресурсів України.\n«Я наголосив, що для регіону вкрай важливо налагодити ефективну систему зрошення, бо без неї не можливо займатися землеробством. Ми домовилися, що перший візит очільник Держводагентства здійснить саме до нашої області і саме Херсонщина стане лідером в розвитку зрошення», – наголосив Юрій Гусєв.\nДовідка. Інститут зрошуваного землеробства НААН України – провідна науково-дослідна установа Півдня, яка працює над розв’язанням фундаментальних і прикладних завдань ведення землеробства на зрошуваних і неполивних землях. На його демонстраційних полях вирощують зернові, технічні та нішеві культури. Минулого року установа відзначила своє 130-річчя.\nІнститут зрошуваного землеробства, відновлення систем зрошення, новини херсонщини\nКоментар до: Херсонщину планують зробити лідером в розвитку зрошення\n09/06/2020 о 09:54\nЯкий лідер? На Херсонщині знищують систему зрошення шляхом реорганізації управлінь: людей скорочують, зростає “кадровий” голод, управління водного господарства скорочують, через рік-другий не буде кому зрошувати та чим зрошувати. Зніміть “рожеві окуляри” та внікніть в проблему детальніше: майже “знищили” Скадовське, Приморське, Каланчацьке управління, на черзі Чаплинське, Горностаївське. Безробіття зростає, соціальна напруга також. Вже скорочено майже 400 працівників та спеціалістів. Знищено Каховську техшколу, яка готувала робочі професії для водної галузі. Люди налаштовані на рішучі радикальні дії.