Продаж майна боржників банків через офіційні майданчики ProZorro - Укревротур\nДата: 01.08.2020 17.08.2020 Автор: ukreurotour\nДержава створила новий Кодекс, що пояснює проходження процедур банкрутства, який почали впроваджувати 21 жовтня 2019 року. Починаючи з цього дня, усі втілення майна стали доступними та прозорими.\nВиходячи з цього, держава так само дозволила майданчику Прозорро проводити продаж активів збанкрутілих підприємств. Такий відкритий для всіх охочих аукціон з продажу майна боржників може гарантувати чесність і прозорість усіх економічних відносин. Також усі гроші, отримані в прибуток, зможуть закрити усі борги збанкрутілих компаній.\nВажливі моменти під час продажу майна боржників через Прозорро.Продажі\nПоложення статті 66 Кодексу про банкрутство дозволяють продати майно на другому повторному аукціоні за ціною, що становить 10, а в деяких випадках у 100 разів менше, ніж початкова ціна такого майна.\nВ основному, процедури банкрутства в Україні поширюються на всіх юридичних осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, а також на окремих підприємців. Тим часом закон передбачає, що у справі з банкрутством не може бути порушене проти фізичних осіб-підприємців грошові зобов’язання, які мають особистий характер і не мають жодного зв’язку з діловою діяльністю особи або проти окремих структурних підрозділів особи. До таких структур можна віднести філії, представництва, підрозділи тощо. Законодавство про банкрутство не містить положень щодо банкрутства фізичних осіб, що не здійснюють підприємницьку діяльність.\nКрім цього, Господарський кодекс України передбачає, що процедури банкрутства не застосовуються до таких суб’єктів:\nдержавні підприємства (що управляють державними активами);\nюридичні особи, що належать місцевій громаді та зареєстровані як унітарні підприємства відповідно до рішення, прийнятого на пленарному засіданні відповідного місцевого самоврядування;\nнекомерційні організації — політичні партії, профспілки, соціальні та релігійні організації.\nВикуп майна через Прозорро.Продажі\nЧерез нестабільність української економіки, велика кількість дрібних підприємств зіткнулися з банкрутством. Неспроможність близько 40% українських банків та участь Фонду гарантування вкладів у процедурах неплатоспроможності врешті-решт призводять до банкрутства у багатьох компаніях. Довгострокові підходи до вирішення ситуації в першу чергу закінчуються продажем активів банкрута, як єдиного способу задоволення вимог кредиторів.\nНа сьогодні, звичайні аукціони не можуть гарантувати прозорість і чесність учасників продажу й аукціонів, та з кожним роком стають все менш популярними. Тому, щоб захистити себе та майно від несправедливостей та шахраїв, краще проводити продаж майна банківських божників через електронний майданчик sale.ueex.com.ua/filter/bankrupts-property, що може гарантувати чесність та прозорість усіх операцій на сайті.\nМайданчик для продажу майна боржників банків Прозорро\nПродажі майна банкрутів, що здійснюються через на sale.ueex.com.ua — електронну систему Прозорро.Продажі, мають справедливу й не завищену вартість, яка дозволить майже кожній особі отримати активи банкрутів. Такий тип продажу майна зможе повернути кредиторам та банкам усі втрачені гроші. «Українська енергетична біржа» гарантує учасникам аукціонів та продажів майна цілодобову допомогу менеджерів біржі, які зможуть відповісти на будь-які питання з приводу роботі на сайті, проведення аукціонів, продажу тощо.


Три ключових запитання до Віталія Горби – кандидата у народні депутати на окрузі №165 | Новини Тернополя і області – За Збручем\nПятниця, 06 Грудень 2019, 01:05\nТри ключових запитання до Віталія Горби – кандидата у народні депутати на окрузі №165\nКоли за ширмою національної ідеї просто крадуть, коли навколо – суцільна брехня, сприймати це чесній людині – неможливо.\n– Державотворчі процеси почали мене цікавити ще під час навчання у виші. Тож не дивно, що я вже брав участь у багатьох виборчих кампаніях. Минув час, а коли після Революції Гідності вакуум у владі заповнився начебто новими людьми, я не помітив у їхніх підходах до роботи кардинальних змін. Більше того, народні депутати стали толерантними до тих проявів, проти яких власне і виступили Герої Небесної Сотні. Це спонукало мене спробувати «зайти» в систему і взяти на себе відповідальність за зміни в країні.\n– Насамперед, планую відкрити на своєму окрузі приймальню народного депутата. Вона має стати офісом, де будуть акумулюватися, досліджуватися і вирішуватися проблеми виборців. Саме там має створюватися емпірична база для кожної законодавчої ініціативи. Адже другий напрямок діяльності нардепа – законотворча робота.\n– Як на мене, Україні революції вже не потрібні. Нашій державі потрібна швидка еволюція, тому насамперед варто подбати про три «стовпи». По-перше, зміцнення обороноздатності армії, щоб протистояти зовнішньому ворогу. Але про навчання тактиці ведення бою та оборони всього здорового населення теж забувати не варто. Досвід Ізраїлю вже довів дієвість такої роботи.\n16 / 0,223 / 10.76m


ЗМІ: замість локдауну з 2 січня посилять карантин » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nПро це повідомили інформовані джерела "РБК-Україна".\nВ Кабінеті міністрів і Офісі президента підтвердили можливість січневого сценарію, але наполягають, що конкретні дати ще не визначено.\nДжерело окремо підкреслив, що мова йде саме про посилений карантин, а не про локдаун. Логіка такого варіанта в тому, що в січні ділова активність і так різко падає.\nКрім того, за словами співрозмовника видання, ідею з посиленням обмежень вже після Нового року нібито підтримує президент Володимир Зеленський.


ТВ Голд - Телебачення онлайн. Дивитися ТБ онлайн. Дивитись онлайн - прямий ефір. ТВ онлайн. ТВ\n• Телебачення онлайн - Телеканали - Україна - ТВ Голд\nТВ Голд онлайн прямий ефір\n121 голос (ів)\n321 голос (ів)\n69 голос (ів)


На Волині подбали про безпеку на дорогах\nП'ятниця, 24 листопада 2017, 18:18\nВолинські дорожники підбили підсумки тижня безпеки дорожнього руху.\nОсобливу увагу приділили активізації роботи щодо підвищення безпеки дорожнього руху, зокрема при здійсненні пасажирських перевезень, перевірки готовності рухомого складу до зимового періоду експлуатації та проведення профілактичних заходів щодо запобігання ДТП, – повідомляє прес-служба Укравтодору.\nЗа цей період філії ДП "Волинський облавтодор" та інші залучені підрядні організації виконали такі заходи з БДР:\nзабезпечено нормативну видимість 47 дорожніх знаків;\nприведено до належного експлуатаційного стану 156 зупинок громадського транспорту та автопавільйонів;\nперевірено 61 залізничний переїзд, на їх підходах виконано ямковий ремонт;\nвстановлено чизамінено 31 дорожній знак;\nвідновлено дорожньої розмітки на 13 підходах до переїздів;\nна 33 наземних пішохідних переходах було проведено роботи з покращення видимості (освітлення зони переходу, світлофорне регулювання, червоно-біла дорожня розмітка інше).\nОсобливу увагу приділили перевірці доріг в межах навчальних закладів, шкіл, дитячих садочків на їх відповідність схемам організації дорожнього руху. За цей час перевірили 102 навчальні заклади, у яких усунули 48 недоліків.\nПДР безпека дорога


Ласощі для кішок: як вибрати, відгуки, зробити своїми руками – Муркотэ про кішок і котів | Догляд за тваринами\nЛасощі для кішок: як вибрати, відгуки, зробити своїми руками – Муркотэ про кішок і котів\nЛасощі для кішок – це не їжа з вашого столу. Навіть якщо «трохи», навіть якщо «тільки раз». Такі частування однозначно не підуть тварині на користь.\nКотячі ласощі – не основна їжа, а десерт, призначення якого побалувати вихованця і заробити балів господареві.\nРейтинг ласощів для кішок\nРецепти ласощів для кішок своїми руками\nЯк вибрати ласощі для своєї кішки\nВідгуки про ласощі для кішок\nЩо таке ласощі для кішки\nНавіщо давати ласощі?\nЯкі види ласощів для кішок існують у готовому вигляді?\nСільські ласощі для кішок\nЯк давати ласощі кішкам\nЛасощі для кішки — це збагачений вітамінами і мінералами м’ясний білок, приготований особливим чином за рецептами «привабливості» для кішки.\nщоб побалувати кішку і подарувати їй нові смакові відчуття\nщоб мотивувати кішку почати полювання на смакоту і таким чином її розважити\nщоб відвернути кішку від ароматної хазяйської їжі і запропонувати їй корисну альтернативу\nщоб кішка не нудьгувала у відсутність господаря\nщоб похвалити її вкусностью за терплячість (при таких неприємних процедурах, як підрізання кігтів, чищення вух)\nЦі ласощі для кошенят і котів гарні тільки, якщо господар час від часу влаштовує атракціони небаченої щедрості, оскільки виробники щедро присмачують нейтральні ласощі цукром. Так що не такі вже й нейтральні ці нейтральні галети, подушечки і мармелади, створені для розваги кішок.\nВізуально вони відрізняються від першої групи по формі (найчастіше це всілякі сердечка, кружечки, мишки) і за змістом. У складі обов’язково містить вітамінно-мінеральні комплекси. Що занадто, то не здраво – надлишок вітамінів може кішці нашкодити, отже вітамінні ласощі слід давати дозовано і в строго певний час.\nНа ласощах підвищеної харчової цінності вказується позначення «snack» і випускаються вони, як правило, у вигляді ковбасок або шматочків натурального м’яса. В снеках немає шкідливих добавок і вони іноді можуть бути повноцінною їжею.\nЯк зрозуміло з назви, такі ласощі (пасти, подушечки, таблетки) призначають ветеринари за станом здоров’я кішки.\nПерш, ніж купувати ласощі, вивчіть упаковку – на ній обов’язково написаний вік, з якого вони допустимі, кількість і склад.\nЧитайте також: Важливість правильного вибору вітамінів для котів.\nВідгуки ветеринарів одностайні в тому, що домашню кішку потрібно додатково підживлювати вітамінами і мінералами. Ласощі для котів Orijen (3 калорії на 1 шматочок) містить вітамінно-мінеральну формулу, а ще майже 100% м’яса і 0% злаків!\nБагатьом складно знайти відмінності між Ориджен ласощами та ласощами Акана. Обидва бренди преміум-класу. В принципі, готових кормах відмінності є. Так, у Ориджен завжди більше в процентному співвідношенні, ніж у Акана, м’ясного білка, але менше вуглеводів. Але в ласощах принцип один – багато білка і, як правило, це білок одного виду.\nБільше відгуків про ласощі Orijen на irecommend.ru.\nКовбаски, соломка, нарізка і навіть мильні бульбашки для кішок – все це випускає в якості ласощів російський виробник.\nСільські ласощі для кішок не містять консервантів та барвників і зроблені при цьому з рідкісних сортів м’яса – качки, ягняти, лосося.\nБільше відгуків про сільських ласощі на irecommend.ru.\nПодушечки Дрімс містять кожна по 2 калорії. Протягом дня рекомендовано давати кішкам всього по кілька подушечок (4 штуки на 1 кг ваги тварини). Кошенятам це ласощі не підходить!\nБільше відгуків про ласощі Dreamies на irecommend.ru.\nОригінальне молоко, вітамінізоване ласощі з травою, паста, таблетки з маскарпоне, подушечки з таурином, жувальні палички з вітамінами – німецький бренд випускає продукцію для різних вікових категорій і різного стану здоров’я кішок і котів.\nБільше відгуків про ласощі Gimpet на irecommend.ru.\nЦей бренд випускає як вітамінні ласощі для кошенят та дорослих котів, так і традиційні палички й подушечки. 93% м’яса і відсутність ГМО – очевидні плюси традиційних ласощів Мнямс.\nА вітамінні дропси тощо, крім збагачувальних функцій, підходять для чищення зубів кішки.\nБільше відгуків про ласощі Мнямс на irecommend.ru.\nТрадиційне ласощі для кошенят і котів виконує ще кілька важливих функцій – воно допомагає висновку вовни з організму тварини. Серія Дентал доглядає за порожниною рота, Віталіті – збагачує вітамінами, Хэабол — профілактика утворення трихобезоаров.\nЧастка білка в лінійці ласощів цього бренду – 30%. Улюблене ласощі кота може бути і корисним. В Pro cat є варіанти і для кішок з чутливою шкірою, і серії для догляду за порожниною рота.\nВ’ялені ласощі та ковбаски цієї фірми використовуються і для заохочення, та для чищення зубів. Ми всі зобов’язані вас попередити, що в інтернеті часто зустрічається інформація про те, що бренд використовує в рецептурі технічну перекис водню, яку, шляхом розведення, доводить у приготуванні до потрібного розчину, також часто використовується неякісне м’ясо з можливими термінами зберігання. Наскільки ця інформація достовірна, судити не будемо, але попереджений – озброєний!\nНімецький бренд балує кішок і котів крем-супами і жувальними ковбасками. Крем-супи не дуже калорійні, а жувальні ковбаски відрізняються гарною едабельностью.\nФелікс зробили ставку на оригінальність смаків – тут тобі і чеддер, і гауда, і лосось, тріска і форель. Наша думка – корми і ласощі економ-класу краще тримати подалі від кішки.\nЧитайте також: Вибираємо найкращий сухий корм для кішок.\nВідео про різноманітні ласощі\nГотові ласощі – універсальний продукт, який можна давати і тим кішкам, що сидять на готовому меню, і тим, хто на натуральному харчуванні.\nАле якщо ви прихильник виключно натуральних перевірених продуктів, то приготуйте ласощі для кішок своїми руками:\nЗмішайте в блендері: 150 гр консервованого тунця, вівсяне борошно – 150 гр, 1 яйце, 1 ложку рослинного масла, котячу м’яту, потім сформуйте кульки і запечіть їх в духовці 10 хвилин при 180 градусах.\nЗа тим же принципом можна приготувати коврижку із суміші яловичої печінки (півкілограма), 2 яєц, меленої вівсянки (300 гр) і декількох маслин. Суміш не розділяють на кульки, а розгортають на аркуші і запікають у такому вигляді в духовці. Нарізка здійснюється вже після приготування (час приготування – 30 хвилин).\nНатріть 50 гр твердого сиру на тертці, змішайте з 2 столовими ложками морквяного пюре, потушкуйте в оливковій олії. Додайте чверть банана, 1 ложку вершків і дайте закипіти. Подрібніть 10 гр курячої печінки і всипте в каструлю з іншими продуктами. Перемішайте і зніміть з плити. В кінці додайте 2 ст. л. вівсянки і дайте суміші настоятися. Кота на вуха не відтягнеш!\nЯкщо ви хочете просто побалувати кішку, заохотити її за хорошу поведінку, то вибирайте м’які ласощі для кішок – мармелади, желе, кульки, запечене філе.\nЧи є щеплення від бореліозу - профілактика кліщового бореліозу або хвороби Лайма\nДля кішок з сильною щелепою і для тварин, яким потрібна профілактика зубного нальоту, купуйте сухі і напівсухі ласощі – галети, ковбаски.\nКішкам в будь-якому віці рекомендовані вітамінні ласощі, підібрані під вік тварини і особливості його існування.\nДля пухнастих тварин підійдуть ласощі, що перешкоджають утворенню грудочок вовни – пасти і пр.\nПрофілактичні ласощі призначає ветеринарний лікар.\nЧитайте також: Наповнювачі для котячих туалетів: який вибрати?\nМи вже згадували вище, що на упаковці ласощі обов’язково повинна бути зазначена рекомендована добова доза.\nАле, як правило, ласощі, чистить зуби, пропонують кішкам 2-3 рази в тиждень після їжі.\nЗаохочують ласощі дають протягом дня 2-4 рази.\nІрина: «Моїй шотландської вислоухой кішці було 2 роки, коли ми вирішили побалувати її пакетиком ласощі Санабель Thanks-Snack. Кішка у мене примхливий, а тут просто з рук выхватывала! Звичайно, за першим пакетиком послідував другий, а потім і третій. Ми не натішились на реакцію кішки. Але не пройшло і півроку, як у кішки на животі з’явилися великі болячки. Ветеринар категорично заборонив ласощі і ми дуже довго лікували травлення кішки».\nМикита: «Палички Мнямс стала приносити дружина, а потім і я підключився. Всього паличок 4 виду і всі чотири мої дві кішки обожнюють. Кожна паличка упакована в індивідуальну упаковку, це радує. А ось цукор у складі – не дуже радує, але досконалості ж не буває? Деякі пишуть, що палички вистачає на кілька страв. В моєму випадку паличка зникає за лічені секунди. Може у мене котопсы?))».\nІнга: «Мій сіамський кіт колись був дворовим і з тих пір у нього є проблеми з зубами. Чистимо ми їх регулярно і кіт досі до цієї процедури не звик (і, здається, не збирається звикати). Тому купили «Сільські ласощі» у вигляді м’ясної нарізки, щоб після чищення зубів заспокоїти нашого Маркіза. Шматочки смачні (я пробувала), не солоні і дуже апетитні по запаху. Моєї думки дотримується і Маркіз і з жадібністю з’їдає все, що пропонуємо!».\nНайкращі ласощі для кішок при помірному вживанні шкоди не принесуть, а користь від них очевидна. Читайте написи на упаковках і не замінюйте вкусняшка основні прийоми їжі!


Синоптики розповіли, якою буде погода на початку тижня - У Києві - без опадів | СЬОГОДНІ\n7 лютого 2016, 15:18\nУ найближчу добу, 8 лютого, атмосферний тиск в Україні падатиме, а вітер посилюватиметься. За даними Укргідрометцентру, температура повітря зміниться мало, лише в західних областях дещо потеплішає.\nУ цей день – без опадів. У центральних областях і на північному сході на дорогах місцями ожеледиця. Вітер переважно південний, 7-12 м/с, на Правобережжі країни місцями пориви 15-20 м/с, в Карпатах до 25 м/с.\nТемпература в західних областях вночі очікується на рівні від 3° морозу до 2° тепла, вдень 6-11° тепла; на решті території вночі 2-7° морозу, в Харківській, Сумській і місцями в центральних областях 0 до 10° морозу, вдень 1-6° тепла.\nУ Києві – без опадів, температура вночі 2-4° морозу, вдень 4-6° тепла.\nЗа даними Центральної геофізичної обсерваторії, за весь період метеорологічних спостережень у Києві в день 8 лютого найвища температура була зафіксована на позначці 11,0 градусів тепла в 2011 році, а найнижча – на позначці 28,5 градусів морозу в 1929 році.\nУ вівторок, 9 лютого, в Україні без опадів, лише в західних областях місцями невеликий дощ, в Карпатах з мокрим снігом. Вночі та вранці в центральних і східних областях на дорогах місцями ожеледиця. Вітер південний, 7-12 м/с, в західних і північних областях пориви 15-20 м/с.\nТемпература в західних областях вночі від 3° морозу до 2° тепла, на крайньому заході до 5° тепла, вдень 6-11° тепла; на решті території вночі 0-5° морозу, в східних, Сумській та місцями в центральних областях 6-9° морозу, вдень 2-7° тепла.\nУ Києві 9 лютого – без опадів. Вітер південний, 7-12 м/с. Температура вночі 1-3° морозу, вдень 4-6° тепла.\nпогода температура вітер дощ синоптики температура повітря найнижча ожеледиця


УНП готова увійти до блоку Ющенка - новости Украины, Політика - LIGA.net\nУНП готова увійти до блоку Ющенка\nНайбільш реалістичним для Української народної партії (УНП) на дострокових парламентських виборах може бути входження до єдиного блоку патріотичних сил, який очолить Президент Віктор Ющенко. Про це заявив лідер УНП, народний депутат від НУНС Юрій Костенко.\nЯк повідомляє УНІАН, політик зазначив, що у нього на цю тему була розмова з главою держави. "Ющенко бачить у цьому блоці, зрозуміло, "Нашу Україну", де він почесний голова, і другою він назвав УНП", - наголосив парламентарій.\nЮ. Костенко також озвучив позицію Президента щодо партії "Єдиний центр". За його словами, глава держави не бачить таких проектів у середовищі свого блоку, який повинен нести українську патріотичну ідею.\nЗа словами політика, В. Ющенко зазначив, що "список цього блоку буде кардинально змінено з урахуванням усіх тих помилок, які допущено в 2006 і 2007 роках, а також із урахуванням сьогоднішніх обставин". Лідер УНП назвав показовим факт, що троє з "першої п'ятірки" блоку зразка 2007 року від Президента пішли. "Тому такий підбір політичних товаришів є недопустимим", - вважає парламентарій.\nВін також констатував, що УНП у цей час стала "в центрі правої національної патріотичної політики". За його словами, Прем'єр-міністр Юлія Тимошенко "пропонувала величезні преференції", щоб УНП увійшла до її блоку.\nНагадаємо, Президент України Віктор Ющенко не виключає, що на дострокових виборах до Верховної Ради очолить виборчий блок свого імені.


Корзина для дров, купить дровницу для камина по доступной цене с доставкой по Украине в интернет-магазине\nКорзина для дрів Hitze коричнева\nКорзина для дрів Hitze чорна\nКорзина з натуральної шкіри Hansa, модель Н1\nГабарити ВхШхГ:50х35х35 мм\nКорзина з натуральної шкіри Hansa, модель Н2\nГабарити ВхШхГ:35х46х28 см\nКорзина з натуральної шкіри Hansa, модель Н3\nГабарити ВхШхГ:35х50х30 см\nКорзина з штучної шкіри Hansa, модель С1\nГабарити ВхШхГ:50х35х35 см\nКорзина з штучної шкіри Hansa, модель С2\nУніверсальна корзина з нейлону Hansa\nУніверсальна кругла корзина з нейлону Hansa\nГабарити ВхШ:50х35 см\n“Корзини для дрів”\nПриймаючи рішення встановити в будинку камін або піч, не варто забувати, що вам знадобляться всілякі додаткові аксесуари: кочерга, совок, волоть, корзина для дрів. У кожного з цих предметів своє призначення, тому відсутність одного з них ускладнить процес топки печі або подальшу прибирання. У порівнянні з вартістю каміна або, наприклад, кахельної печі, ціна на них «копійчана», тому краще не відкладати їх придбання на потім, а купити все відразу. Якщо ви бажаєте, щоб аксесуари були під стать вашому чарівному вогнища, перевагу варто віддати фірмової продукції, наприклад, виробам торгової марки Maripoli. Завдяки інтернет-магазину «ЕвроКамін» якісні комплекти і кошики для дров з Польщі тепер доступні кожному жителю України.\nоскільки дровниця для каміна зроблена з листового металу і не має отворів, вона допоможе зберегти чистоту в вашому домі. Спробуйте занести поліна руками і не залишити за собою доріжку з дрібного сміття.Навіщо зайвий раз займатися прибиранням, якщо її можна уникнути;\nЗамовити антикорозійні металеві кошики для дров для каміна з доставкою і в Харків, і в Київ, Одесу, Львів можна в інтернет-магазині «Еврокамін». Не упускайте можливість зробити перебування у вашому домі максимально зручним і комфортним.


ГРИГІР ТЮТЮННИК. ЖИТТЄВИЙ І ТВОРЧИЙ ШЛЯХ ПИСЬМЕННИКА, УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА\nТепло й достовірність — ось мої літературні критерії.\nРечення художнє — як чаша терпіння.\nВоно повинно бути повним, але не переповненим.\nХід заняття ГРИГІР ТЮТЮННИК. ЖИТТЄВИЙ І ТВОРЧИЙ ШЛЯХ ПИСЬМЕННИКА, українська література\nIII. Актуалізація класу\n2. Аналіз творів, вивчених раніше. Робота в групах\nУчні стисло передають зміст твору, свою думку про нього, визначають тему, жанр, провідну думку, особливості композиції, образи, художні засоби.\nПерша група. Оповідання «Зав’язь»\nРаннє оповідання «Зав’язь» є зворушливою ліричною сповіддю про перше кохання, про незабутню ранню весну, коли в гіллі «зав’язуються дрібні, мов роса, прозеленкуваті крапельки» — зав’язь. Цю зав’язь потрібно берегти, захищати від весняних холодів. Зав’яззю є перше кохання юних Миколки й Соні, сором’язливих і чистих, прекрасних у своїй наївності й щирості. Символічно, що юнак, ніби боячись втратити найдорогоцінніший скарб любові, обкурює свій і Сонин садок, рятуючи при цьому й зав’язь їхнього почуття. Саме в час цвітіння саду й появи зав’язі — майбутнього плоду народжується перше юнацьке почуття. І нехай на дні глибокого провалля ще лежить сніг, нехай насміхається дід, у юнака зривається голос, коли він дивиться в дівочі очі, паморочиться голова, а серце починає калатати, як дзвін, від одного лише слова коханої. Та й дід насміхається з онука не від злоби, це щось подібне до тренування. Дід готує хлопця до життя, а водночас і згадує свою молодість. Те, що в нього слово колоритне, підтверджує характеристика, яку дід дає онуковій коханій. «ї …то дівка з тієї куряви, що чорти на дорогах крутять. Просто в неї міцний характер, кажу спокійно аби випорснути з дому». Оповідання «Зав’язь» вражає відчуттям автора й умінням передати найтонші порухи людської душі. Вдалим є і те,що розповідь ведеться від першої особи, що допомагає краще розкрити внутрішній світ героїв, передати їхні настрої, переживання й радості. Символічна й назва твору: зав’язь першого юнацького почуття, яке народжується в благословенний час цвітіння саду й появи зав’язі майбутнього плоду. Хочеться вірити, що в Миколи й Соні попереду довге й щасливе життя, що в їхніх серцях надовго оселилося велике людське кохання, яке зігріватиме душі, допомагатиме й підтримуватиме їх на нелегкій життєвій дорозі.\nДруга група. Повість «Климко»\nВійна несе горе всім. Кров, біль, страждання випали на долю дорослих, які зі зброєю в руках пішли на фронт. Та як почувалися діти й підлітки, багато з яких залишилися без піклування старших, без даху над головою, перед щоденною смертельною небезпекою? На собі, своїй долі відчув чорний подих смерті і Григір Тютюнник. Пізніше, ставши письменником, він не зміг не описати тих страхіть, які випали на долю покоління. Розповідь про дітей війни — основна тема його творчості, зокрема повісті «Климко».\nЦя повість страшна своєю правдою про війну й красивою правдою про благородних людей. Схиляючи голову перед пам’яттю дітей, що загинули на війні, ми маємо докласти всіх зусиль, аби не опалював вогонь війни душі дітей.\nГоловний герой, як і сам письменник, залишився сиротою, виховувався у дядька, доки той не загинув від німецької бомби. Вже з початку повісті ми бачимо, що хлопчик серйозний, відповідальний. А зі смертю дядька йому і зовсім довелося покладатись тільки на себе. І Климко, і його друг Зульфат — чуйні, чутливі до чужого горя. Самі беззахисні, вони прихистили у себе свою вчительку з її немовлям. Зрозумівши, що запасів на зиму обмаль, Климко вирішив іти у Слов’янськ по сіль, на яку можна було наміняти харчів. Подорож далека й безпечна, але Климко готовий терпіти холод і голод заради Зульфата, заради Наталії Миколаївни і її дитинчати. Взаємодопомога — характерна риса майже всіх героїв оповідання. На перший погляд безпорадна людина у трагічній ситуації знаходить сили і можливість допомогти іншій: хлопці допомагають вчительці, старий безногий швець разом з голодним Климком рятують молоденьку дівчину від облави, чужа жінка доглядає хворого Климка і навіть запрошує залишитися жити у неї. Біда зближує, згуртовує людей, виявляє глибини людської душі: доброту, порядність одних і жорстокість та підлість інших.\nФінал оповідання — трагічний. Климко загинув від фашистської кулі уже біля самого дома, а «з пробитого мішка тоненькою цівкою потекла на дорогу сіль». Загинув, але залишився людиною, встиг стати справжнім дорослим чоловіком, що піклується про інших, відповідальним, самостійним, витривалим, міцним, як скеля. Він багато встиг за своє коротке життя, встиг зрозуміти й довести, що за будь-яких обставин потрібно залишатись людиною й цим переміг війну.\nТретя група. Повість «Вогник далеко в степу»\nГероєві Павлентієві пощастило вижити під смертоносним градом війни. Але як жити далі? Хату розірвало бомбою, батько загинув на фронті. Нема в що одягнутись. І як каже його мачуха Ялисавета: «А що їсти? Хліба намолотили тільки у державу і то не хватило до плану». (Доречно запитати: «А держава — це не її голодні люди?»). І Павлентій вступає до ремісничого училища, бо там давали не тільки професію, а й сяку таку одежину (навіть шкарпетки, які багато хто із підлітків одягнув вперше у житті) та пайку хліба з сіллю.\nПавлентія насправді звати Павлом. Та він сам себе так назвав «для солідності». Він невисокого зросту, слабосилий, але добрий і делікатний. У почуттях і думках набагато доросліший, ніж мало б бути на його вік.\nУчилище розташоване у райцентрі, а хлопці живуть у селі. Ходити треба щодня і не один кілометр степом — у темряві, у непогоду, ще і вовків розвелося вдосталь. Та і серед людей вони теж не перевелися.\nЦя повість — ніби відрізок із життя самого письменника. Мабуть тому вона і вийшла такою щемкою і хвилюючою. Читаючи її, не один раз стисне горло, а на очах виступлять сльози, хоча в повісті все тихо й мирно, герої її сторінок молоді й здорові, а деякі епізоди написані з тонким гумором. Ця повість так і «проситься» на екран).\n«Тепло й достовірність — ось мої літературні критерії», «Не святі горшки ліплять майстри, а майстрами стають люди. Я — людина. Я буду майстром!»,— читаємо в щоденнику письменника-новеліста Григора Тютюнника. Така самооцінка й вимогливість до себе заслуговують на повагу. І він дійсно став майстром художнього слова, точного, лаконічного, яскравого, теплого, талановитого. Безперечно, Тютюнник творив своєрідно. Саме творив, а не писав. Кожну новелу він спершу виношував, як мати дитя під серцем. Не раз він говорив своїм друзям: «Мені здається, що спочатку йде робота душі. Часом напружена, інколи прихована. Але постійна робота душі. І колись настає мить, що вигострилась думка до краю, біль серця такий, що воно обкипає кров’ю, а напруга така, ніби кожен нерв, як напнута струна на скрипці, ледь-ледь торкни, і він застогне словом. Цей процес схожий, як ото лінза збирає сонячні промені в один пучок. Так і тут: думка, серце й нерви повинні сконцентруватися в слові». Знаходив таке слово, яке іншим не заміниш. Довгий шлях пошуку потрібного слова не зупиняв його, бо знав, що «у художнього слова одна-єдина функція. Ця функція зветься необхідністю». Його слова то ніжністю, то любов’ю, то ненавистю, то ганебністю влучали прямо в серце. Дивовижно правдиво змальовував життєві ситуації, умів повно, об’ємно розкрити внутрішній світ героя, бо вважав, що «письменник повинен не просто стежити за вчинками героїв, а думати над ними».\nВивчати життя письменника ми будемо за допомогою нашого символічного щоденника, де кожна сторінка — певний етап життя письменника.\nТож відкриймо першу сторінку…\n2. Сторінки символічного щоденника\n(Учитель перегортає сторінку символічного щоденника, називає учня, який буде цю сторінку представляти.)\nСторінка 1. «Живописець правди»\nТютюнник Григір народився 5 грудня 1931 р. в селі Шилівка Зіньківського району на Полтавщині в сім’ї селян. Григір — літературне ім’я письменника, обране ним, щоб відрізнятися від єдинокровного брата Григорія Тютюнника (1920-1961) — відомого українського прозаїка. Батько, репресований, із таборів не повернувся. Шестирічній Григір виховувався в родині свого дядька, що мешкала на станції Щотове Луганської області. Батько письменника, Михайло Васильович, заарештований органами НКВС у 1937 р., як «ворог народу», із заслання не повернувся. Мати вийшла вдруге заміж, а малого Григора забрав до себе на Донбас батьків брат — Филимон Васильович Тютюнник, у родині якого й виховувався майбутній письменник.\n1938 р. Григір пішов до школи в український перший клас, який нараховував сім учнів, а тому через деякий час був розформований, і хлопця перевели в російський клас. З того часу й до 1962 р., як зазначав сам Тютюнник, він розмовляв, писав листи (іноді оповідання) виключно російською мовою.\nПід час війни жив у свого дядька Филимона Васильовича на Донбасі.\n1942 р., коли дядько пішов на фронт, одинадцятирічний хлопчик, рятуючись від голоду, пішки помандрував окупованою територією до рідного села на Полтавщині, адже тітка не могла сама прогодувати сім’ю. Після п’ятого класу Григір навчався в Зіньківському ремісничому училищі № 7, там отримував 700 г хліба, що допомогло вижити. Закінчивши його, працював на Харківському заводі імені Малишева, але захворів на легені, повернувся до Шилівки, не відпрацювавши належних трьох років, за що відсидів 4 місяці в колонії. Як вийшов, повернувся на Донбас, будував Миронгрес, слюсарював. Тяжкі умови дитинства відіграли згодом істотну роль й у виборі тем та сюжетів, й у формуванні світосприймання майбутнього письменника з його драматичністю як основною домінантою: рання втрата батька, життя вдалині від матері, завдані війною моральні й матеріальні втрати тощо.\n1951 р. Тютюнник пішов до армії, служив у морфлоті радистом на Далекому Сході. Після демобілізації закінчив вечірню школу, працював токарем у вагонному депо.\nУ 1957-1962 рр. майбутній письменник навчався в Харківському університеті на філологічному факультеті.\nСторінка 2. «У літературу прийшов уже збагачений досвідом чоловік»\nПісля закінчення Харківського університету (1962) Григір Тютюнник учителював у вечірній школі на Донбасі, поблизу Алчевська. У 1963-1964 рр. працює в редакції газети «Літературна Україна», публікує в ній кілька нарисів на різні теми та перші оповідання: «Дивак», «Рожевий морок», «Кленовий пагін», «Сито, сито…». Молодіжні журнали «Дніпро» та «Зміна» вміщують новели «Місячної ночі», «Зав’язь», «На згарищі», «У сутінки», «Чудасія», «Смерть кавалера».\nЗацікавившись кінематографом, Гр. Тютюнник працює у сценарній майстерні Київської кіностудії імені О. Довженка, створює літературний сценарій за романом Григорія Тютюнника «Вир», рецензує твори колег-кінодраматургів та фільми. Переходить на редакторсько-видавничу роботу, а згодом повністю віддається літературній творчості.\n1966 р. вийшла перша його книжка «Зав’язь», яка стала однією з тих книжок, які засвідчили новий злет української прози й зробили популярним ім’я Гр. Тютюнника, воднораз вирізнивши його серед творчої молоді.\nЖурнал «Дружба народів» відзначив оповідання Григора Тютюнника як кращі в своїх публікаціях 1967 р.\n1968 р. «Літературна газета» оголосила всесоюзний конкурс на краще оповідання. Григору Тютюннику було присуджено премію за оповідання «Деревій». Твір дав назву збірці (1969), до якої увійшли повість «Облога» та кілька оповідань.\n1970 рр. з’являються в пресі — республіканській («Вітчизна», «Дніпро», «Ранок») та всесоюзній («Дружба народов», «Сельская молодежь», «Студенческий меридиан») нові твори Григора Тютюнника. У Таллінні виходить збірка його оповідань естонською мовою (1974). Журнал «Сельская молодежь» у 1979 р. (№ 1) повідомляє, що його нагороджено медаллю «Золоте перо» — за багаторічне творче співробітництво. Виходять друком збірки «Батьківські пороги», «Крайнебо» (Київ, 1972, 1975), «Отчие пороги» (Москва, 1975), «Коріння» (Київ, 1978).\nЗа книги «Климко» (1976 р.) і «Вогник далеко в степу» (1979) Григорові Тютюннику присуджено республіканську літературну премію імені Лесі Українки 1980 р.\nНе будучи в змозі в усій повноті реалізувати свій талант в атмосфері чиновницького диктату над літературою, 7 березня 1980 р. Григір Тютюнник покінчив життя самогубством.\n1989 р. його творчість була посмертно відзначена Державною премією імені Т.Г. Шевченка («Вогник далеко в степу», «Климко», «Лісова сторожка» «На згарищі», «Зав’язь», «Син приїхав», «Три зозулі з поклоном»).\nЕкранізації. За мотивами його оповідання «Син приїхав» створено фільм «Скляне щастя» (1981), за однойменною повістю автора й творами «Дід Северин» і «Вогник в степу» — кінокартину «Климко» (1983), 1993 р. екранізовано його твір «Три плачі над Степаном».\nСторінка 3. «Довгий шлях пошуку потрібного слова»\nДовгий шлях пошуку потрібного слова не зупиняв його, бо знав, що «у художнього слова одна-єдина функція. Ця функція зветься необхідністю». Його слова то ніжністю, то любов’ю, то ненавистю, то ганебністю влучали прямо в серце. Дивовижно правдиво змальовував життєві ситуації, умів повно, об’ємно розкрити внутрішній світ героя, бо вважав, що «письменник повинен не просто стежити за вчинками героїв, а думати над ними».\nУлюблений жанр Григора Тютюнника — новела. Письменник вважав, що новела стоїть до поезії найближче. Цей жанр вимагав від нього самодисципліни й великої концентрації думки. «Створити художній твір — значить у чомусь вичерпати самого себе», говорив він. Тютюнник у новелах зажди працював над почуттями, що жили навколо нього й в ньому. Головний принцип його творчості сконцентрований у таких словах: «мила моя людино, ніколи я не скажу про тебе чорного слова!» І це було правдою. Він умів дивитися і на зло «з висот розуму», сприймав його душею. Особливістю творчого стилю Г. Тютюнника є використання художньої деталі в розкритті характеру. «Класичний аналіз психіки в наш час не пройде. Потрібна деталь». Яскравим прикладом може служити новела «Зав’язь». Ось закохані в проваллі. Як уміє автор правдиво передати психологічний стан героїв! Всього-на-всього очі, а скільки в цій деталі почуття, життєвої правди. «У небо знову сягнула заграва, і в проваллі повиднішало настільки, що мені стає добре видно Сони-ні очі. Вони якісь дивні: наче й злякані трохи, а сміються… На якусь мить я бачу її сухі вимогливі очі»… Цікаві твори Г. Тютюнника ще однією особливістю, у них майже немає відступів. Читач відразу поринає в яскраві життєві картини, чує гострі діалоги, в яких чітко вимальовуються характери героїв, простих трудівників села. Тютюнник ніколи не повчає. Він вірить і любить свого читача, а тому надає йому право самому оцінити героїв. Умів новеліст у своїх творах показати високі почуття («Зав’язь», «Три зозулі з поклоном») чи такі ганебні явища, як бездуховність, міщанство, споживацтво («Син приїхав»). Письменник говорив не тільки про недолік у соціальному ладі, а й у національному українському характері. І говорив про це сміливо, відверто. Він писав, незважаючи на офіційну критику, яка звинувачувала його в «очорненні світлої, радісної дійсності». Кричали його оповідання гіркою правдою життя, і ніщо не могло його зупинити. Г. Тютюнник залишався правдивим, безкомпромісним, сміливим. І тільки смерть зупинила його…\nТворча спадщина Григора Тютюнника налічує близько сорока новел, п’ять повістей, ряд нарисів, статей, спогадів.\nПершу новелу «В сумерки» написав російською мовою і надрукував її в журналі «Крестьянка» 1961 р. Після смерті старшого брата Григорія Тютюнника (автора роману «Вир») переклав свої «Сумерки» українською мовою і з того часу писав лише нею.\nТвір народився з його листа до дружини. Він з таким щемливим болем розповів їй про драму своєї родини, що й сам не помітив, як з-під його пера вийшла викінчена художня річ.\nПерша книжка його оповідань «Зав’язь» вийшла у світ 1966 р.\nПисьменник завжди схилявся перед красою світу, прагнув до любові й гармонії у всьому: у взаєминах між людьми, у ставленні до роботи, до природи, а коли не знаходив цього, глибоко страждав і готовий був боротися проти людської байдужості, духовного убозтва. Це й ставало темою багатьох його творів. А свою провідну тему Григір Тютюнник чітко сформулював в одному із своїх інтерв’ю: «Найдорожчою темою, а отже й ідеалом для мене завжди були й залишаються доброта, самовідданість і милосердя людської душі в найрізноманітніших їх виявах». Людей з такою душею письменник змалював чи не в кожному творі. Григір Тютюнник не шукав якихось виняткових історій, карколомних подій, незвичайних героїв. Проте в його творах поставали характери небуденні, а події — настільки драматичні, що залишали глибокий слід у серцях читачів. Ось лише деякі з них: коваль Юхим Кравчина («У Кравчини обідають»), готовий кожному допомогти ділом, добрим словом, чи порадою; учитель Федір Несторович («На згарищі»), у якого війна забрала все, а він залишився людяним і чутливим до чужого болю; колишній директор школи Калюжний («Облога»), який і на фронті опікується сиротою, що прибився до військової частини; Степан Дерев’янко («Три плачі над Степаном»), який кожної хвилини готовий прийти на допомогу всім, хто її потребував. З великою і ніжною любов’ю письменник змалював дітей, що виявляли силу духу, яка не кожному й дорослому до снаги. Це Ігорко Човновий, Харитон, Климко і Павлентій з оповідання «Смерть кавалера» та повістей «Облога», «Климко», «Вогник далеко в степу». За дві останні повісті Григору Тютюннику в 1980 р. було присуджено літературну премію імені Лесі Українки.\nГригір Тютюнник плідно працював як перекладач. У його перекладах українською мовою вийшли книги В. Шукшина «Калина червона», В. Соколова-Микитова «Рік у лісі», М. Островського «Гудок», Р.-Е. Распе «Пригоди барона Мюнхгаузена» та інші.\nВ атмосфері чиновницького диктату над літературою що панував у ті роки, письменник не зміг повністю реалізувати свій глибоко народний талант. У березні 1980 р. Григір Тютюнник пішов з життя. У 1989 р. його творчість була посмертно відзначена Державною премією імені Т.Г. Шевченка.\nНещодавно (2006 р.) у видавництві «Грамота» вийшли друком «Вибрані твори» Григора Тютюнника.\nСторінка 4. «Єдине джерело творчої енергії»\nУ лютому 1980 р. Г. Тютюннику було присуджено премію імені Лесі Українки (за книги «Климко», «Вогник далеко в степу»).\nА 7 березня він заподіяв собі смерть. Похований на Байковому кладовищі в Києві.\nЗовні ніби було все добре. Григір любив товариство, ніколи йому його не бракувало, швидко сходився з людьми, був дотепний, артистичний, твори випробовував «на публіці» — довіряв загалові… А в глибині душі був пекельний біль, який терзав безперестанно. «І що я в Господа за людина!!! Ні в чому немає мені ані міри, ані втіхи — ні в любові, ні в стражданні, ні в захопленнях, ні в сумі пекельному. Неприкаяний я. Все б вирвати з душі й оновитися, все б спочатку почати, та несила»,— так писав у щоденнику.\nДійсність і мрія одночасно співіснували в ньому; перша змушувала думати, страждати, друга постійно вабила, кликала за собою… Ще молодим він зробив для себе висновок: «Життя у творчій свідомості письменника начебто роздвоюється: одна площина — існуюче, друга — бажане. Це єдине джерело творчої енергії».\nПрочитати новелу «Три зозулі з поклоном».\n1. Написати відгук на одну із теми:\n• Яке враження склалося у вас про Григора Тютюнника як громадського діяча та письменника-новеліста\n• Чи можна вважати життя письменника подвигом?\n• У чому, на думку письменника, полягає призначення людина на землі?\n2. Прочитати народні пісні, у яких використано образ зозулі, слово «три».\n5 грудня 1931 р. Народився Григір Тютюнник\n1938 р. Навчання в першому класі\n1957-1962 рр. Навчання в Харківському університеті\n1963-1964 рр. Працює в редакції газети «Літературна Україна»; друкує перші оповідання: «Дивак», «Рожевий морок», «Кленовий пагін», «Сито, сито…»\n1966 р. Перша книжка «Зав’язь»\n1968 р. «Літературна газета» за участь у всесоюзному конкурсі присудила премію за оповідання «Деревій»\n1969 р. Журнал «Сельская молодежь» (№ 1) повідомив про нагородження Григора Тютюнника медаллю «Золоте перо» за багаторічне творче співробітництво\n1972 р. Виходять друком збірки «Батьківські пороги»\n1975 р. «Крайнебо» (Київ)\n1975 р. «Отчие пороги» (Москва)\n1978 р. «Коріння» (Київ)\n1978 р. Збірка оповідань та кіноповістей «Калина червона»\n1979 р. «Вогник далеко в степу»\nЛютий 1980 р. За книги «Климко», «Вогник далеко в степу» присуджено премію імені Лесі Українки\n7 березня 1980 р. Письменник наклав на себе руки\n1984 р. Двотомник творів Григора Тютюнника\n1989 р. За двотомник творів Григір Тютюнник був посмертно удостоєний Шевченківської премії\n1993 р. Екранізовано його твір «Три плачі над Степаном»\n2006 р. У видавництві «Грамота» вийшли друком «Вибрані твори» Григора Тютюнника


Марафон від Кейтрін Шкроб. Шукаю переможців!!! | Письменники України\nМарафон від Кейтрін Шкроб. Шукаю переможців!!!\n2022-01-31 15:56:37 Натіко Маер (NAtiKO)\nЗізнаюся, що кожен уровок був особливим по своєму і всі автори дуже старалися. Більшість з цих уривків хотілося б прочитати повністю, тож сподіваюся, що деякі автори захопилися та колись таки напишуть продовження.\nЯ хочу від себе подякувати авторам та побажати їм: натхнення, невтомної музи та нових читачів. Вірте в свої сили і ніколи не здавайтеся, а час та слова знайдуться.\nПрошу авторів: Незнайомку з країни мрій, Олену Блашкун, Ольгу Іваненко та Богдану Малкіну написати до якої книги хочете нагороду))) Чекатиму!\nГарного всім дня і незабутнього тижня!\nОригінал статті на Букнет: Марафон від Кейтрін Шкроб. Шукаю переможців!!!


Агенції регіонального розвитку Луганської області оголошує про продовження відкритого конкурсу на вакантні посади\nПродовжується конкурс на вакантні посади в Агенції регіонального розвитку Луганської області. Дедлайн для подачі документів – «25» липня 2017 р.\nВідповідно до запланованої діяльності, Агенція шукає експертів (тимчасова зайнятість, 6 місяців):\n- Експерта з ProZorro;\n- Експерта (інженера) з технічного нагляду;\n- Експерт з протидії корупції.\nTOR-RDA_Anti-corruption______Expert.pdf [ ] 547 Кб\nTOR-RDA_Engineering_Expert.pdf [ ] 547 Кб\nTOR_for_IC-_RDA_ProZorro_Expert.pdf [ ] 551 Кб


Творчість і совість, або Чому добро перемагає зло | Народний Оглядач\n26 Січень 2022 р., Середа, Київський час 00:43\nДобро проявляється завдяки зв’язку земного з божественним. Цей зв’язок дає спільноті вищі знання, стратегічне мислення, національну і расову солідарність. Творчість і совість мають спільну природу.\n3. Спільне походження\n4. Расова психологія\n5. Добро і зло\nТворчість – це генерування чогось якісно нового, досі не існуючого. Протилежністю творчості є рутина – виконання якихось звичних, автоматичних дій.\nТворчість – надзвичайно складний процес, доступний системам з надвисоким рівнем розвитку. Джерелом творчості людини є її божественна сутність – внутрішній бог, божественне сонце. Цей внутрішній бог активує духовну сутність людини, а вона вже далі передає творчий імпульс людській психіці.\nДух не займається рутиною, оскільки це йому не цікаво. Рутинними, автоматичними, повторюваними операціями займається душа людини – її емоційний і логічний інтелект.\nТаким чином, творчі здібності людини прямо залежать від контакту душі з духом. Що розвиненіша духовна свідомість, то більші творчі можливості людини. Тварини не мають духу, тому неспроможні до творчості.\nСовість (со-вість) – «спільні знання» (англ. conscience, «спільна наука»). Йдеться про знання, які душа людини отримує від своєї духовної сутності. Звідси «со-вість» – знання, спільні для духу і душі.\nУ порівнянні з душею, людський дух має значно більше знань, він мислить цілісно і стратегічно. Душа, маючи обмежені знання і діючи стереотипно, нерідко приймає рішення, які тактично вигідні, але стратегічно є провальними. У цих випадках вмикається голос совісті – дух застерігає від помилки або підказує стратегічно правильні рішення. Наприклад, якщо людина бажає отримати якусь перевагу шляхом обману, то совість може підказати, що в майбутньому це призведе до проблем.\nПроте совість допомагає людині тільки тоді, коли в неї є зв’язок з духом. Якщо цей зв’язок слабкий, то людина може не почути голос совісті. Що вища духовна свідомість людини, то виразніший голос совісті, відповідно, надійніший доступ до вищих, духовних знань.\nТаким чином, творчість і совість мають ту ж саму природу – вони є проявом духу. В міру духовного розвитку одночасно зростають і творчі здібності, і совісність. Тому що розвиненіша в людині совість, то більший її творчий потенціал.\nЦе означає, що для розвитку творчості можна розвивати совість, а для розвитку совісті розвивати творчість. Відтак розвиток совісті – це потужний засіб формування нової раси, в якій мають домінувати творчі люди в порівнянні з нетворчими – замість сучасної пропорції 5:95 має бути 95:5.\nЗ другого боку, оцінюючи один параметр, можна робити висновок про інший. Скажімо, у пошуку творчих людей можна використовувати тести на совість.\nПро те, що між совістю і творчістю є виразний зв’язок, свідчить расова психологія. Так, біла раса має не лише вищі творчі здібності, ніж монголоїдна, а й вищий розвиток совісті. Про це відверто розповідають сходознавці, фахівці з культури Китаю (зокрема, Олексій Маслов і Микола Ракитянський). Наприклад, у китайців відсутні слова, які позначають «особистість» і «Бог-Творець», відтак відсутні й відповідні уявлення. Вірування монголоїдів не передбачають наявності Творця Всесвіту і мають практичний, утилітарний характер.\nКитайці, як і всі монголоїди, зазвичай діють під впливом матеріальної вигоди, не переймаючись голосом сумління (вони його просто не чують). Звідси такий відомий феномен, як «азіатська підступність».\nСоціологи констатують низький рівень довіри в китайському суспільстві. Зазвичай довіряють тільки родичам, іншим китайцям не довіряють, а не-китайців взагалі не вважають за людей. Один з наслідків – у Китаї багато великих корпорацій і малих підприємств, натомість слабкий розвиток середнього бізнесу, адже розвиток підприємства зупиняється одразу ж, як тільки вичерпується коло родичів.\nЗ погляду вертикальної типології, монголоїди належать до раси другого рівня, а європеоїди – до раси третього рівня (див.: Расове питання в постіндустріальному суспільстві: нова політкоректність). Перехід до постіндустріальної формації веде до формування раси четвертого рівня, яка матиме не фрагментарний, а надійний зв’язок з духовним світом.\nЩо розвиненіше стратегічне мислення, то вища колективна конкурентоспроможність. Відтак спільноти з вищим духовним розвитком отримують потужну конкурентну перевагу. Яскравим прикладом є перемога неоантропів у боротьбі з неандертальцями (людиноподібними істотами).\nЯкщо говорити про зло, то воно зазвичай є наслідком ослабленого зв’язку між земним (психічним) і духовним, а відтак і божественним.\nНатомість добро проявляється завдяки наявності цього зв’язку, адже він дає спільноті вищі знання, стратегічне мислення, національну і расову солідарність. З цієї причини добро перемагає зло.\nРозвиваємо зв’язок з Богом, посилюємо власну конкурентоспроможність.\nЩо означає тріада «Віра, Надія, Любов»: аріянський поглядВертикальна типологія релігій: у що вірять люди і у що не вірять гобітиНова раса, народження якої профінансує постіндустріальна економікаРаса-дуплекс, або Як сформувати духовне серце цивілізації Міжмор’яМіжмор’я – постіндустріальний проект творення раси-IV, або За що не шкода померти\nДумаю, тут можна навести\nПосилання Опубліковано Арсен Дубовик 22 Вересень, 2017 - 13:43\nДумаю, тут можна навести приклади...\n[а)]для розвитку творчості можна розвивати совість, а [б)] для розвитку совісті розвивати творчість\nа) Якщо Ти можеш комусь допомогти своєю здатністю (ДАРом) до творчості, але не реалізуєш цього Дару ("закопування таланту у землю"), не розвиваєш Творчості, то негайно вмикай Совість! Вона вкаже на призначення Боголюдини Творити і Творчість розквітне!\nб) Якщо відсутній зв’язок(линк) із Совістю, через що страждають обидві сторони: Ти (бо порушується Правило Творця "люби Бога твого"), і Твій Ближній (порушується Правило Творця "люби ближнього твого"), то негайно починай щось творити! Коли руки і розум зайняті корисною Працею, дурні думки голівку оминають, вони стають ПРОДУКТивні, сприяють розвитку Творчості, яку хочеться поширити на своїх ближніх - поділитися РаДі(йсні)стю!! Совість отримує Джерело(Натхнення), Доступ до Душі. Квітне!\nТак. Це можна звести до\nПосилання Опубліковано Ігор Каганець 22 Вересень, 2017 - 14:12\nТак. Це можна звести до настанови: "Молись і твори!"\nЦитата:
[а)]для розвитку творчості можна розвивати совість, а [б)] для розвитку совісті розвивати творчість
\nКлючове питання: "Які молитви\nПосилання Опубліковано Володимир Федько 23 Вересень, 2017 - 09:34\nКлючове питання: "Які молитви підносити до Господа?\nТі, в яких людина висловлює\nПосилання Опубліковано Ігор Каганець 23 Вересень, 2017 - 12:42\nТі, в яких людина висловлює любов до свого внутрішнього бога - частинки Бога-Творця, славить його, прагне його пізнати і виконувати його задуми.\nДЖЕРЕЛО НАПОВНЕННЯ ПРОСТОРУ\nЦитата:
Так. Це можна звести до настанови: "Молись і твори!"
\nМені більше подобаються:\nПосилання Опубліковано Володимир Федько 23 Вересень, 2017 - 20:24\n"Молитва каяття" ("Євангеліє Ісуса Хреста" /Зладив Ігор Каганець, 2017, с. 460).\n"Молитва заповідей любові" (Там само, с. 520).\n"Молитва до Святого Духа" (Там само, с 582).\nДуховні сутності також\nПосилання Опубліковано Ігор Каганець 23 Вересень, 2017 - 20:27\nДуховні сутності також бувають різної якості - в залежності від стану їхньої божественної свідомості, тобто від сили зв’язку духовної сутності з її внутрішнім богом.\nБог завжди святий, добрий, милосердний, радісний.\nДля людини дух - це посередник між богом і душею. Тому: "Люби господа, бога твого..."\nТак, дійсно, Європейська раса\nПосилання Опубліковано Андрій Пасічник 21 Вересень, 2018 - 14:23\nТак, дійсно, Європейська раса стоїть на 1. Перпшому місці,\nАзійська раса стоїть на 2. Другому місці\nі Африканська раса стоїть на 3. Третьому місці еволюційного розвитку.\nПроте, якось на заробітках в Англії в супермаркеті я стояв на дверях, втомлений від рутинної роботи. І до мене підійшов високий і накачаний негер. І каже "Jesus loves you" (Ісус любить тебе). Я посміхнувся і відповів "I know, thank you" (Знаю, дякую). І почувши тембр його голосу і побачивши його я усвідомив що він сильніший за мене духом.\nОтже кожна раса має свій шлях до Бога.\nЦитата: "Отже кожна раса має\nПосилання Опубліковано Ора Світла 22 Вересень, 2018 - 13:13\nЦитата: "Отже кожна раса має свій шлях до Бога".\nНе тільки кожна раса має свій шлях до Бога, а й кожна людина.\nБо головна подія відбувається в середині самої людини.\nі це - Велика Творча Праця, і залежить вона від багатьох чинників:\nяк людина вміє мислити, аналізувати і оновлюватись, на скільки у неї\nміцна воля і сила Духу.\nЦитата:для розвитку творчості\nПосилання Опубліковано Рамес Веселий 10 Січень, 2020 - 16:39\nдля розвитку творчості можна розвивати совість, а для розвитку совісті розвивати творчість\nАле ж є творчі безсовісні люди (наприклад митці нетрадиційної орієнтації)\nЗначить вони не такі вже й\nПосилання Опубліковано Миро Продум 11 Січень, 2020 - 21:56\nЗначить вони не такі вже й безсовісні або те, що вони роблять, не зовсім творчість.\nЦитата:
для розвитку творчості можна розвивати совість, а для розвитку совісті розвивати творчість
\nДобре, що маємо "info"\nПосилання Опубліковано Зірка Вітошинська 12 Січень, 2020 - 09:42\nДобре, що маємо "info" нагадування :\nперечитала про ТВОРЧІСТЬ і СОВІСТЬ.\nПравдивість цього поєднання проявляється, також, у повороті подій довкола збитого українського літака в Ірані : через відсутність совісти москалів, вони програють українському духові !\nДякую, Ігоре !


Офіціний сайт Тараса Тершовчина » Архив сайта » Тарас ТЕРШОВЧИН: У Самборі мерська кампанія стартувала 19 жовтня»\nТарас ТЕРШОВЧИН: У Самборі мерська кампанія стартувала 19 жовтня»\nУ ніч з неділі на понеділок невідомі підпалили автомобіль «Фольксваген-Джета» екс-мера Самбора Тараса Тершовчина. Пожежа сталася у дворі будинку в центрі міста, де Тарас Іванович проживає з сім’єю. За словами Т.Тершовчина, пожежники вчасно під’їхали і не дали розірватися паливному баку. Сусідські авто вогонь не зачепив.\nВночі на місце пригоди також прибули самбірські правоохоронці, вони й виявили на капоті 20-річного автомобіля пляшку з бензином. Т.Тершовчин написав відповідну заяву до міліції.\nНагадаємо, у 1998 році, коли Тарас Тершовчин балотувався у народні депутати України, у нього викрали автомобіль, який і досі не знайшли. У коментарі власкору ZAXID.NET Т.Тершовчин зазначив, що він пов’язує підпал автомобіля із наступними виборами мера Самбора. «Вибори мера Самбора почалися 19 жовтня 2009 року», – додав Тарас Тершовчин.\nСила думки місцевих аналітиків\nТим часом, інцидент почала коментувати преса. Приміром, газета «Високий Замок» вустами свого власкора Романа Іванчука твердить таке: «Екс-мер вважає, що причиною стали майбутні вибори до мерії. За його словами, хтось розпустив чутки, начебто він, Тарас Тершовчин, збирається йти «на ратушу»… Тарас Іванович каже, що до нього зверталися виборці з цього приводу, але твердить, що говорити про це зарано. Відверто кажучи, політична версія нам не конче сподобалася, бо про вибори мера у Самборі ще не говорять настільки голосно, аби від цього палахкотіли машини…\nМісцеві аналітики (що за «контора»? – ред.) засумнівалися у версії пана Тершовчина і навіть натякнули на те, що він і сам міг спалити авто, аби попіаритися і привернути до себе увагу. Хоча піаритися такою ціною нелогічно…».\nЛьвівська газета «Експрес» повідомляє: «Про пожежу мені повідомили сусіди, – розповідає Тарас Тершовчин. – Разом ми взялись гасити полум’я вогнегасниками, а через кілька хвилин приїхали пожежники».\nПісля того, як пожежу загасили, власник обгорілої машини зрозумів – його автівка уже не підлягає відновленню, адже в ній згорів двигун, а також передні колеса. Розслідуванням цієї справи зайнялися правоохоронці Самбірського міськрайвідділу міліції».\nКоментар з приводу цієї сумної події дав Тарас Тершовчин і нашій газеті. Він уже спав, коли задзвонив телефон і сусід повідомив, що горить автомобіль Тершовчина. Вибігши на подвір’я з пластиковою п’ятилітровою пляшкою з водою, Тарас Іванович побачив, що сусіди намагаються загасити полум’я вогнегасниками. Найбільше хвилювалися аби вогонь не дістався бака з пальним, тим паче, що поруч стояло сусідське авто з двигуном, який працює на газі – потужні вибухи поблизу житлового будинку могли би мати, м’яко кажучи, непередбачувані наслідки. Тершовчину вдалося відімкнути дверцята з боку водія і зірвати кришку над щитком із запобіжниками – вони виявилися цілими, що переконало його і МНСників: про самозагоряння не йдеться. Автомобіль був застрахований «автоцивілкою», яка передбачає, як відомо, матеріальну компенсацію потерпілому лише в тому разі, якби власник завдав матеріальних збитків, наприклад у ДТП, власникові якогось іншого транспортного засобу.\nВід себе можемо додати: коли б хтось із «місцевих аналітиків» побачив, як дбайливо і з любов’ю протягом багатьох років Тарас Тершовчин ставився до свого старенького фольксваґена, думка про «підпал авто з метою піару» не лише ніколи не з’явилася б на шпальтах поважної газети, але й заледве чи могла б узагалі прийти до «аналітичної голови».\nГоді достовірно визначити, чого більше домагалися зловмисники – завдати Тершовчину максимальних побутових незручностей (для людини активної, якою є Тарас Іванович, відсутність автомобіля – дуже відчутна перешкода на життєвій дорозі) чи домогтися психологічно-моральної травми (полум’я посеред ночі, сам факт підпалу як своєрідного попередження, тощо). В кожному разі поки що протягом десяти днів триватиме перевірка, а відтак за її результатами правоохоронці вирішать – порушувати кримінальну справу чи ні. Що ж до подальшої долі автомобіля, то його – найімовірніше – віддадуть на злам, хай ще якась придатна запчастина послужить людям.\nАвтор: admin, 1:52 pm\n02 Лис 2009 в 6:18 pm\nТарасику, невже ти такий наївний чоловік і гадаєш, що після твоїх “подвигів” люди ще віритимуть у вигадану тобою ж байку про тебе, як невинну жертву цинічних провокацій? Ну не сміши горобців – кому до біса потрібне твоє нафталінове авто двадцятирічної давності?! Та який з тебе кандидат у мери Самбора після того, як ти за пару років свого “героїчного” мерування, готуючись прикупити місце у списку до ВР, дощенту випотрошив кишені своїм землякам і перетворив місто на руїну (до сих пір не можемо зафарбувати фасади будинків з надписами “Тарасе, зроби дороги!”, “Долю за грати!” та ін.). Єдине, де ти можеш, небораче, скласти реальну конкуренцію – так це в номінації “Найкращий хабарник року” чи “Найкращий артист циркового жанру”. Народ пам”ятає, як талановито ти “втрачав свідомість” в залі суду, щоб “розчулити” суддю Ганича, хоча він щоправда більше “розчулився” не твоїм артистизмом, а розміром хабаря, яким ти віддячив йому за виправдальний вирок та яким відкупився (поки що!) від буцигарні. Так що “викрадення” авта напередодні парламентських виборів, “цинічні провокації” з підкидання хабарів, спалення нафталінового авта – це все намагання одного порядку зробити з себе жертву, аби відволікти увагу від своєї справжньої суті. А народ вже добре затямив, що Тершовчин – хабарник, пройдисвіт, аферист і політичний спекулянт. Народ більше не дасть себе обдурити!!!\n09 Лис 2009 в 10:21 am\n09 Лис 2009 в 12:34 pm\nТершовчин молодець, що зробив такий сайт на якому продовжує боротьбу проти кагебістської системи і її прихвостнів. Вже сам факт того, що він не видалив з сайту ту брехню, яку написав так званий “земляк”, а дає людям можливість читати і обговорювати цю тему, є доказом того, що він є справжній політик. Якщо би хтось написав таке на нинішнього мера Михайла Кота то був би вже страшний скандал. Навіть найправдивіший журналіст Роман Іванчук з газети “Високий Замок” боїться покритикувати Кота ( а є за що,бо те що діється в Самборі за його правління то Тершовчину і не снилося).Але Кендзьор сьогодні не втручається в «котяче» правління, бо Кіт залишив пані Іванну Йоник працювати в управлінні освіти (хоча пані Йоник вже давно є пенсіонеркою), яка і надалі знущається з освітян. Самбірчани знають, що конфлікт між Тершовчином і Кендзьором почався через пані Йоник, яка позволяла собі говорити до освітян жахливі слова, зокрема вона могла сказати директору школи (жінці) : «Ти корово, стуль собі морду», або «щоб ти не дочекалась сьогодні дітей своїх побачити».\nТому Тершовчин поступив справедливо, коли після ліквідації відділу освіти та утворення управління освіти, запропонував їй поза конкурсом посаду заступника начальника управління освіти. Та пані Йоник заявила, що за нею стоїть Кендзьор, і вона надалі буде керувати самбірською освітою. А того рухівця, який дав згоду очолити самбірську освіту – Кендзьор, маючи багаторічний досвід служіння в КПРС, діючи комуністічєскімі методами, за це виключив його з НРУ. Отакою є правда про кримінальну справу яка сфальсифікована проти Тершовчина, і самбірчани це все давно зрозуміли.\nВ свій час Тершовчин говорив журналістам: “пишіть про мене все, але тільки правду і при цьому залишайтися журналістами а не “писаками”. Та Роман Іванчук так старався, що в кожному четверговому додатку до газети “Високий Замок” лив стільки бруду і неправди на Тершовчина, що було гидко читати цю брехню, а про Кота боїться і трішечки правди сказати самбірчанам, можливо тому що в свій час за другої мерської каденції Кота(1998-2002 рр.) отримав пару буків на мягке місце.\nАле як би не старалися поливати брехнею Тершовчина такі особи як Кендзьор, Крісман і їм подібні – правда все одно восторжествує. Тершовчин ще буде у великій політиці України, самбірчани в нього вірять.\nСабаки брешуть а караван іде !!!


Купити Розумна ушная палочка Xiaomi Bebird Ear Picker T5 Pro Black за ціною 1595 - замовити в Україні (Київ, Харків, Дніпро, Львів) | Інтернет-магазин Техно Їжак\nУмная ушная палочка Xiaomi Bebird Ear Picker Note 3 White\nРозумна ушная палочка Xiaomi Bebird Ear Picker T5 Pro Black\nКод : 71056\nЩо таке Розумна ушная палочка Xiaomi Bebird Ear Picker T5 Pro Black ?\n10 МП об'єктив із широким кутом огляду\nУ вушній паличці Bebird Note3 використовується ширококутний 10-мегапіксельний об'єктив з кутом огляду 75 градусів, глибиною різкості об'єктива 12-30 мм, фокусною відстанню 14 мм може передавати зображення в мобільний додаток через Wi-Fi 2.4 ГГц. З сигналом Wi-Fi він може підтримувати відео з швидкістю 30 кадрів в секунду.\nНакінечник подвійного призначення\nЩоб не пошкодити вушний канал, вушна паличка є наконечником подвійного призначення, у вигляді лопатки і пінцета. Це дозволить дбайливо видаляти вушну сірку, не дряпаючи слуховий прохід.\nЗручна магнітна підставка\nРозумна вушна паличка має вбудований акумулятор на 300 мАг. Зберігатися Bebird Note3 може на магнітній підставці, що поставляється в комплекті, яка може використовуватися і як зарядний пристрій.\n4 набори накінечників\nУсередині підставки для вушної палички є чотири набори вушних наконечників з різними функціями, кожен набір має свій колір, що дозволить використовувати Bebird Note3 кількома людьми.\nКрім того, розумна вушна паличка Bebird Note3 підтримує шестиосьовий гіроскоп, зручний для шкіри контроль температури, режими лівого та правого вуха, освітлення холодним світлом та інші функції.\nДля Розумна ушная палочка Xiaomi Bebird Ear Picker T5 Pro Black\nЄмність акумулятору: 300 мАг\nВідгуки Розумна ушная палочка Xiaomi Bebird Ear Picker T5 Pro Black


п’ятниця, 17 вересня 2021, 05:56\nУ Франції профспілки активізували масові протести проти урядової пенсійної реформи та оголосили "чорну п'ятницю", закликавши працівників основних галузей промисловості припинити роботу та вийти на демонстрації.\n"Чорна п'ятниця" ознаменувала 51 день загальнонаціонального страйку, який є найдовшим за останні 40 років, повідомляє власний кореспондент Укрінформу.\nГоловною рушійною силою загальнонаціонального страйку у Франції є представники транспортної галузі, особливо залізничники, які можуть бути позбавлені пільги раннього виходу на пенсію.\nСвоєю чергою юристи виходять на страйк під гаслом: "Краще боротися зараз, ніж померти пізніше".\nЧитайте також: У Франції через страйк заблоковані кілька портів\nСпівробітники нафтопереробних підприємств і сховищ нафтопродуктів блокують виробництво, що несе загрозу перебоїв із постачанням пального на ринок.\nЦього тижня профспілка заблокувала найбільшу у Франції гідроелектричну станцію, протестуючи проти пенсійної реформи. Йдеться про ГЕС Grand’Maison на південному сході країни. Відтак без електропостачання у вівторок залишилися тисячі установ та будинків, розташованих на півдні Парижа. Окрім цього, профспілка CGT заблокувала 11 підстанцій, які передають електричну енергію у регіоні.\nЯк повідомлялося, французькі профспілки висловлюють незгоду із запропонованою урядом пенсійною реформою. Згідно з планами уряду, у Франції пропонують залишити мінімальний вік виходу на пенсію у 62 роки, але для отримання повної пенсії буде працювати до досягнення так званого року "вирівнювання", який становитиме 64 роки.\nВ уряді пояснюють, що метою фактичного підвищення пенсійного виходу на два роки є необхідність збалансувати бюджет пенсійних виплат.\nРеформа також передбачає створення єдиної пенсійної системи, замість 42 пенсійних планів для різних категорій працівників, що існують на сьогодні.


„Останній дзвоник” для депутатів\n24.03.2006, 16:03 Просмотров: 1 634\nМинулого четверга міські народні обранці востаннє перед виборами зібралися у сесійній залі. Сесію відвідали майже всі депутати. Вирішували, в основному, земельні питання..\nОстання сесія нинішнього скликання зібрала у залі майже всіх депутатів. З 60 – на засідання прийшло 58\n16 березня депутати зібралися на свою останню сесію цього скликання. Передував сесії мітинг прихильників та противників проведення депутатського зібрання. Противники стверджували, що депутати збираються, аби наостанок „роздерибанити” землю. Протестуюча сторона навіть запросила на сесію столичних журналістів аби ті змогли показати на національних телеканалах сюжети з нашим „дерибаном”. Тож депутати проходили до сесійної зали під прицілом телекамер та через натовп протестуючих. Проте в залі засідань нервової напруги не спостерігалося. Депутати багато жартували і навіть влаштували показ мод, приміряючи по черзі козацький кітель депутата Павлова.\nРобота сесії почалась рівно о 10-й. 58 депутатів та мер. Такого кворуму в сесійній залі давно вже не спостерігалося. Як не було давно і такого довгого обговорення порядку денного. Годину та 10 хвилин депутати вирішували які питання розглядати, а які зняти на доопрацювання. До тих, що має розглянути вже новий депутатський корпус було віднесено питання про стан пасажирських перевезень в місті, ряд земельних та архітектурних питань. Пропозиція депутата Корягіна зняти всі земельні питання з розгляду, не пройшла. Згодом Корягін, на знак протесту, вирішив залишити зал засідань. З ним до дверей подався і депутат Роженко.\nПісля ухвалення порядку денного справа пішла швидше. За годину депутати розглянули 43 питання. Переважна більшість з них стосувалася внесення змін у вже раніше прийняті рішення та їх корегування. Коли депутати дійшли до земельних питань зал залишили депутати Овдієнко та Батрак. На їх думку, ці питання мають розглядати вже нові обранці. Депутати, що залишились, прийняли майже 40 рішень, якими затвердили акти попереднього погодження місця розташування будівельних об’єктів. (див. таблицю №1).\nНе пройшло питання, пов’язане з ділянкою поблизу “Придніпровського ринку” (територія, де зараз розташовується автостоянка та мав бути споруджений Курган Слави). Там один з підприємців планував спорудити спортивно-оздоровчий комплекс з готелем, інший – розташувати кафе. Депутати з цим не погодились. Вони запропонували включити цю землю до переліку ділянок, які мають бути викуплені через аукціон.\nЩе одним спірним питанням стало будівництво багатоповерхівки на вулиці Ватутіна, поруч з будинком №15. Фірма, якою керує родич обласного депутата Максима Левчука, висловила бажання звести там будинок. Проти будівництва виступив депутат Олег Бабаєв, який є депутатом від цього округу. “Нещасні пенсіонери просять дати їм спокійно померти. Будинок там стати не може”, – переконував Бабаєв. Левчук заперечував, наполягаючи на тому, що „будинок там гарно стає”. Більше того, як стверджує Левчук, дехто бажає побудувати на тому місці аж три багатоповерхівки і це питання вже пройшло погодження містобудівної ради. Депутати зняли це питання на доопрацювання.\n“Це рядова сесія. За останні два місяці назбиралося багато питань. В основному це питання продовження користування землею, заміна користувача у зв’язку зі зміною адреси чи напряму діяльності. В тому числі є й погодження про видачу землі новим об’єктам містобудування. Всі питання, що стосувалися перспективи роботи міста ми зняли з розгляду сесії”, – прокоментував скандальні заяви опонентів Микола Глухов.\nДля багатьох нинішніх обранців ця сесія може стати останньою, якщо вони, звичайно, не отримають депутатських мандатів 26 березня. Міський голова Микола Глухов закриваючи засідання спрогнозував, що 50% депутатів таки залишаться в новому депкорпусі і побажав їм і надалі працювати на Кременчук.


Головна » Спорідненість\nЦя неординарна подія, яка відбулася кілька днів тому, прикрасила і без того глибокозмістовну барвисту біографію одного з передових підприємств Мукачева – швейної фабрики «Едельвейс-ЛеГо».\nПодія ця – презентація документально-публіцистичної книги гендиректора фабрики Петра Михайловича Басараба «Велич натхненної праці», яка вийшла друком у березні 2018 року в ужгородському видавництві «Патент».\nУ передмові книги сказано, що в основу автобіографічного нарису вкладено спогади і роздуми автора на перехресті двох ювілеїв дуже близьких по часу – 70-річного ювілею автора і 50-річчя рідного підприємства, яке П.М.Басараб очолює 25 останніх років.\nНазвана вище книга – це щира сповідь талановитого господарника, заслуженого працівника легкої промисловості України, академіка Української технологічної академії, професора, Почесного громадянина Мукачева передусім перед собою, Всевишнім і людьми, з якими він живе і працює про те, що встиг і не встиг зробити потрібного і доброго у своєму житті, які самокритичні висновки з того закарбував для себе.\nПриємно відзначити, що в ході спілкування з Петром Михайловичом учасники презентації відчули напрочуд оптимістично налаштований настрій невтомного керівника підприємства, його прагнення до подальшої творчої і плідної роботи.\nЧислені колеги, друзі і співробітники автора, що прийшли на презентацію, щиро поздоровили Петра Михайловича з літературним первістком і побажали йому щедрого довголіття, не лише нових успіхів і досягнень у виробничій сфері, а й у літературній творчості.\nДо цих побажань щиро приєднується і газета «Мукачево»


Концерт "Це Бах, крихітко!" в рамках ХІ Міжнародного фестивалю органної музики ім.Н.Висіч\nНовини за сьогодні, 5 червня 2020, п'ятниця (11:30)\n18:30, 04 жовтня 2019р.\nПеред глядачами виступатимуть Ольга Чундак (орган, м.Ужгород), Дмитро Шевченко (фортепіано, м.Київ), естрадно-духовий оркестр Закарпатської обласної філармонії. У програмі твори Й.С.Баха.\nВедуча - музикознавець Наталія Піцур\nОльга Чундак – лауреатка і дипломантка багатьох міжнародних і всеукраїнських конкурсів, артистка Закарпатської обласної філармонії, концертмейстер, педагог. Брала участь у майстеркласах відомих органістів світу. Виступала із сольними концертами у Дніпрі, Львові, Одесі, Білій Церкві, Маріуполі, Будапешті (Угорщина), Москві й Калінінграді (Росія), Каунасі й Вільнюсі (Литва).\nДмитро Шевченко – студент Національної музичної академії України ім.П.Чайковського у класі проф.В.Козлова. Учасник багатьох майстеркласів, лауреат фортепіанних конкурсів у Чернігові, Харкові, Житомирі, Кропивницькому, Сігету-Мармацієй (Румунія), конкурсу молодих піаністів «Merci, Maestro» у Брюсселі (Бельгія). Талановитий ужгородець вже встиг виступити із Національним камерним ансамблем «Київські солісти».\nДуховий оркестр Закарпатської обласної філармонії (ств. у 2005 р.) – постійний учасник цього фестивалю та всіх важливих і знакових подій в житті краю. Репертуар колективу охоплює музику різних стилів і жанрів, а пріоритетним напрямком його діяльності є програми для шкільної молоді. Оркестр веде активну концертну діяльність і користується незмінною популярністю місцевої публіки. Керівник – народний артист України Володимир Співак.


Дмитро Сидорчук: учасник проекту Ігри незламних | Ігри Нескорених\nКомандир відділення 24-ої бригади 3-го батальйону 9-ої роти. У 2014-му був тяжко поранений у бою під Луганськом аеропортом – пошкоджені обидві ноги, рука, осколкові поранення легень та обличчя. Після численних операцій і тривалої реабілітації повернувся на Схід, де до кінця пройшов строкову службу.\nVideo: Дмитро Сидорук\nДмитро Сидорчук, учасник збірної України на "Іграх Нескорених" в Канаді. Читайте більше інформації про Дмитра Сидорчук


Зроблено на Землі - Pedal Smoothie 🏠 | September, 2020\nЯк колишній конкурентний плавець, який міг робити 11 миль в день, Девід Батчер знав, що людський організм може витягнути пару сотень ват на тривалий період часу. Що робити, якщо він може перетворити м'язову силу на електрику?\nБудучи свідком розливу нафти в Санта-Барбарі 1969 року, Батчер є прихильником екології. Він хотів вийти з сітки, але він визнав сонячні та вітрові проекти нездійсненними. "Це залишило мене", говорить він.\nТаким чином він побудував Pedal Powered Прем'єр Mover (PPPM): souped стаціонарний велосипед генератор що підвищує ефективність з великим particleboard flywheel що згладжує torque вершини pedaling.\nЙого генератор являє собою запечатаний двигун кульового підшипника від самоката Razor, керований колінчастою рукою BMX. Завершення установки є 1000-ватним інвертором, Watts Up вимірювачем потужності, і Maxwell Technologies 15-вольтним, 58-фарадовим модулем ультраконденсатора для швидкого зберігання енергії та скидання його на вимогу.\nButcher, 55, clocked його пік випуск у 265 watts (1/3 horsepower), але рахує молодший вершник міг подвоїти це. У своєму будинку в Сан-Хосе, штат Каліфорнія, він використовує PPPM для живлення ноутбуків, телевізорів, Roomba, навіть передньої завантажувальної шайби (за допомогою заряду батареї, щоб подолати кругообіг).\nУ своєму відео на телеканалі "Зробити: телевізор" він підкидає достатньо соку, щоб запустити блендер на 500 ват та пюре на літр пюре за 60 секунд. Він скоротив свої рахунки за енергію, впав на 40 фунтів і отримав супер-придатність.\n«Найдовше, що я коли-небудь їздив, був у Maker Faire 2007, з 9 до 6, - збуджено згадує Батчер. - Я також спостерігав за фіналом всієї Галактики, що живив її. Це було для мене великим! "\nМ'ясник продає детальні плани DIY для ПППМ і сприяє їх для побутової та аварійної енергетики, а також для використання у віддалених селах. Але він говорить, що найбільш ефективне використання потужності педалей не є електрикою - це пряме механічне підключення до перетворення насоса, вентилятора або тому подібного. В якості доказу він також побудував пікап, що працює на педалях, і каное з педальними двигунами.\nГенератор на педалях: makezine.com/go/pedgen\nЗробити: телевізор Епізод 110: makezine.tv/episodes\nДні народження: Jules Verne 2019\nСвітлодіодна риба = художня схема 2019\nОгляд книжок для домашніх проектів 2019\nПанель інструментів: Портативне освітлення 2019\nМолоді творці досліджують Faire


Інтегрована спеціальність, професії номер 7422.2, 7331.2 згідно державного класифікатора професій, навчання на базі дев’яти класів, триває 3 роки. Паралельно з професійною освітою учні отримують знання з загальноосвітніх дисциплін і разом з ДИПЛОМОМ одержують АТЕСТАТ ПРО СЕРЕДНЮ ОСВІТУ.\n· які існують способи та види виготовлення і декорування художніх виробів з деревини;\n· які відомі прийоми і засоби композиції; які особливості художньої обробки деревини різних регіонів України;\n· які матеріали, інструменти та обладнання, прийоми та технології декорування використовують при виготовленні художніх виробів; · вивченню столярно-меблевого і столярно-будівельного виробництва;\n· організації та економіки деревообробного виробництва, способів обробки деревини ручними і електрифікованими інструментами та на деревообробних верстатах (розпилювальних, фугувальних, рейсмусових, фрезерних, токарних, шліфувальних тощо), складання та оздоблення виробів з деревини.\nПрактично немає жодної галузі промисловості, де б сьогодні не застосовувалась деревина і продукти її переробки. Та особливе значення має саме художня обробка деревини — виготовлення художніх меблів, декоративного посуду, інтер’єрних виробів, їх декорування різьбленням, інкрустуванням та розписом. Твори майстрів народного декоративного мистецтва привертають до себе величезну увагу. Вони широко експортуються в Україні і за кордоном, прикрашають різноманітні архітектурні ансамблі тощо. Пізнання всього найкращого, що створено нашим народом, сприяє вихованню почуття патріотизму і гордості за свій народ, за свою Батьківщину.


Українська велогонщиця перемогла на другому етапі Кубка світу з маунтинбайку - ZAXID.NET\nСпорт — Роман Ганкевич, 20:42, 28 травня 2017 0 0\nУ Львові майже тисяча велосипедистів взяли участь у велопробізі ZAXID.NET\nфото MTB Grand Prix\nЯна Белоиоїна раніше перемогла на престижних перегонах в Австрії (15 травня 2017 року)\nУкраїнка Яна Беломоїна виграла другий етап Кубка світу в дисципліні маунтинбайк крос-кантрі, який проходив у німецькому Альбштадті. Про це інформує XSport.\nЯк зазначається, перегони відбулися в найбільшу спеку, дівчата стартували в 11:15 за місцевим часом. Яна постійно трималася в групі лідерів, особливо впевнено себе поводила на підйомах. На руку українці також зіграло падіння однієї з фавориток – діючої чемпіонки світу і переможниці першого етапу Кубка світу Анніки Лангвад.\nНа останньому колі Беломоїна боролася за перемогу з лідером рейтингу UCI Йоландою Нефф і дворазовою срібною призеркою Олімпійських ігор Майєю Влощовською. На заключній горі українка їхала швидше за суперниць, що стало вирішальним чинником її перемоги.\nБеломоїна перетнула фінішувала першою, показавши час 1:38:25. 16 секунд їй поступилася Майя Влощовська, яка стала другою. Нефф приїхала через 23 секунди після українки і посіла третє місце.\nНагадаємо, минулої неділі, 21 травня, у Львові відбулося святкування Всеукраїнського Велодня. За даними Львівської асоціації велосипедистів у щорічному велопробізі взяли участь 910 учасників.


“Метою післядипломної педагогічної освіти є задоволення індивідуальних потреб громадян у особистісному та професійному зростанні, а також забезпечення потреб держави в кваліфікованих кадрах високого рівня професіоналізму та культури\n“Метою післядипломної педагогічної освіти є задоволення індивідуальних потреб громадян у особистісному та професійному зростанні, а також забезпечення потреб держави в кваліфікованих кадрах високого рівня професіоналізму та культури, здатних компетентно та відповідально виконувати посадові функції, впроваджувати у виробництво нові технології, сприяти подальшому соціально-економічному розвитку суспільства”\nпоєднання особистісного розвитку з підвищенням професійного потенціалу педагога;\nзабезпечення випереджувального характеру професійної підготовки;\nмотивування неперервного фахового зростання педагогів;\nстворення ефективних технологій навчання та виховання;\nпоєднання галузевих вимог\nз проблемою відтворення та збереження загальнолюдських цінностей.\nДОШКІЛЬНОЇ і ПОЧАТКОВОЇ\nвикладачі – 5,\nстарший викладач - 1,\nдоценти – 3.\nНавчальне навантаження на рік передбачає виконання 14760 год, що приблизно відповідає\nнавантаженню 20 науково-педагогічних\nучителі початкових класів;\nзавідувачі та вихователі-методисти дошкільних навчальних закладів;\nвихователі груп раннього та дошкільного віку;\nучителі фізичного виховання в школі та інструктори з фізичної культури ДНЗ;\nучителі музики в школі та музичні керівники ДНЗ;\nстарші медичні сестри ДНЗ.\nПідвищення кваліфікації (планове) та\nв міжкурсовий період – семінари, майстер-класи, тренінги.\nМіська школа резерву керівників ДНЗ.\nКонсультування педагогічних працівників.\nУчасть у загальноміських педагогічних заходах (Клуб Дошкілля, конкурси, постійно діючі семінари).\nВивчення, узагальнення, впровадження передового педагогічного досвіду.\nОрганізація роботи методистів-кореспондентів.\nВаріативні форми організації навчального процесу.\nОрієнтація на нові цілі післядипломної педагогічної освіти.\nІндивідуальна зорієнтованість навчальних цілей учасників процесу підвищення кваліфікації.\nАктуальність змістових тем модулів.\nІнтегрованість тем, дисциплін.\nАктивні методи навчання.\nСтворення особистісно орієнтованого середовища педагогічної взаємодії.\nОптимально можлива індивідуалізація та диференціація навчального процесу.\nФорми навчання: заняття в групах; виїзні сесії; конференції з обміну досвідом, круглі столи.\nАктивні методи навчання: інтерактивні лекції; лекції з використанням тренінгових вправ; дискусії, обговорення конкретних випадків та ситуацій; рольові ігри; обмін досвідом; використання відеофільмів з подальшим обговоренням;\nСпільні засідання, де обговорюються питання організації післядипломної педагогічної освіти в курсовий та міжкурсовий період.\nАктивна участь працівників кафедри у семінарах, що організовуються РНМЦ.\nЗдоров’язберігальна філософія в організації процесу в ДНЗ.\n2. Проблеми дитинства: психофізичний супровід дитини під час адаптації в ДНЗ.\nЕфективність управління ДНЗ як умова підвищення якості його роботи.\nОцінювання знань в початковій школі. Полякова О.В., Кравчук Л.В.\nВідвідування слухачами курсів музеїв, виставок, центрів.\nЦентр забезпечення дошкільних закладів.\nДержавний музей літератури України.\nВидавництво “Шкільний світ”.\nДержавний музей іграшки.\nМіський будинок учителя (День дошкілля…).\nТОВ “Фактор розвитку”.\nВиставка, присвячена Дню інваліда\nМузей Лесі Українки.\nМузей історії спортивної слави Київського національного університету фізичного виховання і спорту.\nСпільні засідання кафедр інститутів КМПУ ім Б.Д.Грінченка.\nУчасть у міжнародних заходах (конференціях).\nУчасть у Всеукраїнських проектах:\n- Використання інноваційних технологій для підготовки вихователів-дошкільників;\n- Програмно-методичне забезпечення Базового компонента;\n- Членство в комісії науково-методичної ради МОН України.\nУчасть у міських проектах (Природне середовище і дошкільник).\nПідвищення кваліфікації через участь у тренінгах та семінарах (Програма “Профілактика ВІЛ-СНІД через систему вищої освіти в Україні).\nКаталог: files -> новини -> ОСТАННІ НОВИНИ -> Вчена рада\nОСТАННІ НОВИНИ -> Засадничі принципи неперервної валеологічної освіти в україні т.Є. Бойченко\nОСТАННІ НОВИНИ -> Наказ мону від 26 липня 2010 року №833 «Про зовнішнє незалежне оцінювання навчальних досягнень осіб, які виявили бажання вступати до вищих навчальних закладів України у 2011 році»


ЯНКО-МУЗИКАНТ – ГЕНРІК СЕНКЕВИЧ | Українські твори\nГоловна ⇒ 📕Бібліотека ⇒ ЯНКО-МУЗИКАНТ – ГЕНРІК СЕНКЕВИЧ\nПослали по ксьондза. Він приїхав, зробив своє діло й поїхав. Хворій полегшало. За тиждень жінка вийшла на роботу. Хлопчик ледве зіпав, але\nВін був завжди худий і замурзаний, з роздутим животом, з запалими щоками. Його лляне, майже біле волосся спадало на світлі, банькаті очі, що споглядали на світ так, ніби вічно були задивлені в якусь незмірну далечінь. Взимку він сидів у запічку і тихенько плакав від холоду, а часом і від голоду, коли матуся не мала чого покласти ні в піч, ні в горщик. Влітку він ходив у підперезаній крайкою сорочині та в солом’яному брилі і визирав з-під його обдертих крис, задираючи голову вгору, як птах.\nМати, злидарка, що жила, як та ластівка під чужою стріхою, в найнятій хаті, може, його якось там по-своєму й любила, але лупцювала частенько і звичайно називала “виродком”. На восьмому році він був уже підпасичем коло чужої худоби, а коли в хаті не було чого їсти, ходив у бір по гриби. А що його там вовки не з’їли, просто бог змилувався над ним.\nБув він хлопець не дуже-то кмітливий і, як звичайно сільські діти, під час розмови клав у рот пальця. Ніхто не сподівався, що він вилюдніє, а ще менше мати могла дочекатись від нього якоїсь втіхи, бо й до роботи був негодящий. Невідомо, відкіля це в нього взялося, але до одного тільки був він охочий – до музики.\nВін скрізь її чув, а як трохи підріс, то вже ні про що більше й не думав. Піде, бувало, в бір за худобою або з кошиком по ягоди, то повернеться без ягід і каже шикиряво:\nІ вона часом таки “грала” ополоником у нього на голові. Хлопець кричав, обіцяв, що вже не буде, тільки однак думав, що там у бору щось грало… Що?\nХіба ж він знав? Сосни, буки, берези, іволги, все грало: весь бір грав, та й край!\nГрала й луна… У полі йому грав чорнобиль, у садку під хатою цвірінчали горобці, аж вишні тряслися! Вечорами Янко дослухався до всіх сільських звуків і напевне думав, що грає все село.\nКоли його посилали на роботу – розкидати гній, то йому навіть вітер у вилах грав.\nОдного разу, коли Янко стояв з розмаяним волоссям і прислухався, як вітер грає в дерев’яних вилах, його побачив лановий… побачив і, скинувши паска, дав пам’ятного. Та це не помогло! Люди називали його “Янко-музикант”…\nВесною він утікав з дому до річки й робив там сопілки. Ночами, коли починали квакати жаби, на луках дерчали деркачі, ревіли водяні бугаї, коли по дворах співали півні, він не міг спати, а все слухав, і бог його святий знає, яку музику вчував у всьому цьому… Мати не могла його брати в костьол, бо як тільки заграє орган або гарно заспіває хор, у нього туманились очі й дивились, немов з іншого світу…\nСторож, що ходив ночами по селі і, щоб не заснути, лічив на небі зорі або стиха говорив щось до собак, не раз бачив білу сорочку Янка, що прокрадався в темряві до корчми. Але ж хлопець не до корчми вчащав, а під корчму. Там, притаївшись під стіною, він слухав.\nУ корчмі люди танцювали обертаса, часом який-небудь нарубок вигукував: “У-ха!” Чути було тупіт чобіт або голоси дівчат: “А щоб тебе!” Скрипка тихенько виспівувала: “Будем їсти, будем пити, будемо ся веселити!”, а бас поважно грубим голосом вторував: “Як бог дав! Як бог дав!” Вікна яріли світлом, і кожна балка в корчмі, здавалось, дрижить, співає й грає, а Янко слухає…\nЧого б тільки він не дав, аби мати скрипку, яка тоненько виграє: “Будем їсти, будем пити, будемо ся веселити!” За отакі співочі дощечки! Але звідки їх дістати? Де їх роблять? Аби ж йому дозволили хоч раз узяти в руки щось таке!..\nТа де там! Йому можна було тільки слухати, та й то доти, поки сторож не озветься з темряви:\nКоли йому доводилось чути скрипку десь на обжинках або весіллі якому, то було для нього справжнє свято. Він тоді вилазив на запічок і цілі дні не говорив ні слова, тільки, як кіт, поблискував у темряві очима. Потім зробив собі сам скрипку з гонти й кінської волосіні, та вона не хотіла грати так гарно, як та в корчмі: дзижчала тихо-тихесенько, як мушка або комар. Проте він грав на ній з ранку до вечора, хоч діставав за це стільки штурханів, що кінець кінцем став схожий на побите недостигле яблуко. Але така вже була його натура.\nХлопчина худ щодалі більше, тільки живіт залишався так само випнутим, кучма на голові густішала, очі розширялись і часто наповнювались слізьми, а щоки й груди западали все глибше і глибше…\nУ панському будинку в лакея була скрипка, на якій він часом грав увечері, щоб сподобатись покоївці. Янко інколи підповзав лопухами аж до відчинених дверей буфетної, щоб роздивитись на скрипку. Вона висіла на стіні якраз навпроти дверей. Хлопець всією душею тягнувся до неї, йому здавалось, що скрипка – якась недосяжна для нього святиня, до якої він не годен доторкнутись, якась найдорожча для нього річ.\nАле він цього палко жадав. Йому хотілось хоч раз подержати її в руці, щоб хоч подивитись на неї зблизька… Бідне, маленьке хлопське серце аж тремтіло від щастя на ту думку.\nОдної ночі в буфетній нікого не було. Пани вже давно перебували за границею, дім стояв пусткою, тому лакей сидів на другій половині, у покоївки. Янко, причаївшись в лопухах, вже довго дивився крізь відчинені двері на мету всіх своїх жадань. Повний місяць скоса світив у вікно буфетної, що відбивалось великим ясним квадратом на протилежній стіні.\nТой квадрат повільно наближався до скрипки і нарешті освітив її всю. Тоді в темряві здавалось, ніби з неї промениться срібне сяйво. Особливо яскраво були освітлені опуклі краї, так що Янко ледве міг на них дивитись.\nУ тому світлі все видно було чудово: врізані боки, струни й закручену головку, в якій кілочки світились, мов світлячки, а вздовж, мов срібний прут, висів смичок…\nАх, все було прекрасне, просто казкове! І Янко дивився все пожадливіше. Присівши в лопухах, спершись ліктями на худі коліна, розкривши рота, він дивився й дивився. Страх тримав його на місці, а якась нездоланна сила штовхала вперед.\nЧари якісь, чи що?.. А осяйна скрипка, здавалося, наближалась, пливла до хлопчини… Часом вона пригасала, щоб розпроменитись ще яскравіше. Чари, видно ж, що чари!\nТим часом повіяв вітер, тихо зашуміли дерева, залопотіли лопухи, і Янко ніби виразно почув: “Іди, Янку! В буфетній нікого нема… іди, Янку!..”\nНіч була видна, ясна. В панському садку над ставком почав співати соловейко, висвистуючи то тихо, то голосніше: “Іди! Піди!\nВізьми!” Зичлива дрімлюга тихим льотом закружляла над його головою й загукала: “Янку, ні! ні!” Але дрімлюга одлетіла, а соловейко зостався, і лопухи все виразніше шептали: “Там нікого нема!” Скрипка засяяла знову…\nЧорні лопухи вже не закривають її. На порозі чути квапливий віддих хворих грудей хлопчини. Ще мить, і біла сорочка зникла, за порогом залишається тільки боса ніжка.\nДаремно ти, дрімлюго, ще раз пролітаєш коло нього й гукаєш: “Ні! Ні!” – Янко вже в буфетній.\nЖаби в ставку ніби полякались і голосно заквакали, але враз затихли. Соловейко перестав щебетати, лопухи шелестіти. А Янко тим часом тихо й обережно підповзав до скрипки, і тут його пойняв великий страх. В лопухах він почував себе як удома, як дике звірятко в заростях, а тепер був, наче дике звірятко в пастці.\nРухи його стали рвучкі, дихання коротке і свистяче, до того ж він опинився в темряві. Тиха літня зірниця, пролетівши по небу між сходом і заходом, ще раз освітила буфетну і застиглого навкарачках Янка з піднятою до скрипки головою. Але зірниця згасла, на місяць набігла хмарка, і нічого не було видно й чути.\nЯк же його судити, таке бідолашне, що має років з десять і ледве стоїть на ногах? В тюрму його садовити, чи що? Треба ж пожаліти дитину.\nНехай сторож візьме його та відшмагає різкою, щоб більше не крало, та й по всьому.\nЛастівки щебетали на черешні, що росла коло призьби, сонячний промінь проникав крізь шибку й заливав золотистим світлом розпатлану дитячу голівку й обличчя, в якому не зосталось і краплі крові. Той промінь був ніби дорогою, якою мала одійти душа хлопчини. Добре, хоч в хвилину смерті вона одходила широкою, сонячною дорогою, бо за життя мандрувала справді тернистою. Тим часом висхлі груди ще дихали, а з обличчя хлопчини було видно, що він прислухається до відгомону сільського життя, який вривався крізь відчинене вікно. Був саме вечір, і дівчата, повертаючись із сінокосу, співали: “Ой на зеленій на луці!”, а від річки долітали звуки сопілки.\nЯнко останній раз вслухався, як грає село… А на ряднині коло нього лежала його скрипка з гонти.\nТрохи історії: Митці про матір Світить ясне сонечко, перепадають теплі дощі. Зеленіє травичка, цвітуть тюльпани, а каштани повикидали вгору свої білі й рожеві свічки. Радіє душа, наливається щедрістю й добротою...\nPrevious Post: Твір-роздум. Що робить людину великою\nNext Post: Тимофій Бордуляк – Біографія


Боатенг: «Був відрахований, тому що питав про крадені гроші» | Переселенцы\nГоловна » Новости Донецка » Боатенг: «Був відрахований, тому що питав про крадені гроші»\nКевін-Прінс Боатенг, який залишив збірну Гани після сварки з тренером, вважає, що рішення про звільнення було прийнято понад .\nЗа тур до кінця групового етапу в таборі збірної Гани стався скандал. Лідери команди Саллі Мунтарі і Кевін-Прінс Боатенг були відраховані після бійки на тренуванні. Також повідомлялося, що Мунтарі атакував одного з представників Федерації футболу Гани на переговорах про преміальних для команди. «На тренуванні був ігровий епізод, коли я повернувся до Салі, щоб запитати, як би він вчинив на місці судді. Тренер вирішив, що я говорю на адресу Мунтарі щось образливе. Аппіа почав ображати мене на очах футболістів, незважаючи на те, що ми намагалися пояснити йому ситуацію. Думаю, у тренера були претензії до мене, і він лише шукав привід, щоб вигнати мене з команди. По суті, я був просто викинутий.\nНе можу пояснити той факт, що він відрахував мене в четвер, хоча інцидент стався у неділю. Якщо б я зробив щось неправильно, але то було б логічно прийняти заходи в понеділок. Думаю, це сталося, тому що я провів зустріч з президентом Федерації футбол Гани. На цій зустрічі я питав, куди пішли спонсорські гроші від ФІФА. Я просто прямо запитав, хто вкрав гроші. Така відвертість багатьом не сподобалася.\nВсі думають, що ми живемо світським життям. Для нас велика честь представляти країну на чемпіонаті світу, але так як ми весь час в переїздах, живемо в готелях… Не думаю, що керівництво Федерації витрачає гроші на наші подорожі. Саме тому ми і набрали в групі всього одне очко. За таких обставин більшого добитися було нереально», — наводить слова Боатенга The Telegraph.\nГанці набрали в своїй групі одне очко, зігравши внічию з командою Німеччини (2:2). Також «чорні зірки» поступилися США (1:2) та Португалії (1:2).\nХалк: «Ви все ще впевнені, що ФІФА хоче перемоги Бразилії на ЧС-2014?» (Відео)


В Одеській області виявили конопляну плантацію, що належить фірмі депутата від «Опоблоку» - ZAXID.NET\nВ Одеській області виявили конопляну плантацію, що належить фірмі депутата від «Опоблоку»\nСуспільство — Андрій Стець, 13:57, 24 серпня 2018 0 1\nНа Закарпатті виявили партію наркотичних речовин вартістю майже ₴40 млн ZAXID.NET\nУ раніше судимого чоловіка львівські патрульні вилучили нарковмісні таблетки ZAXID.NET\nВ Одеській області виявили велику плантацію конопель на території аграрно-рибогосподарського кооперативу, очолюваного депутатом Одеської облради від «Опозиційного блоку» Анатолієм Чередниченком. Про це повідомляє місцевий сайт «Думська» з посиланням на поліцію.\nАРК орендує земельну ділянку у держави.\nПлантацію знайшли 6 серпня і вилучили понад 75 тис. кущів рослин. Росли посіви смугою шириною приблизно 15 метрів уздовж каналу біля заростей очерету. Їхня загальна площа сягала 2 га.\nОбшук був завершений тільки 17 серпня. Суд заарештував вилучені рослини і трактор, який використовували для збирання врожаю.\nПризначено експертизу, за результатами якої стане відомо, чи є вилучені рослини роду Cаnnabis наркомісткими. І вже після цього буде ухвалено рішення про висунення підозри особам, які займалися вирощуванням цих посівів.\nЗа фактом відкрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 310 (незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості від 500 і більше рослин або ж конопель у кількості від 50 і більше рослин), санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.


Споживачам з початку року повернули 6,8 млн грн за неякісні товари й послуги\nТериторіальні органи Держпродспоживслужби за сім місяців 2021 року отримали майже 14 000 пропозицій, звернень, скарг та заяв від споживачів – за підсумками їх розгляду споживачам повернули 6,8 млн грн за неякісні товари й надані послуги. Про це повідомляє пресслужба Держпродспоживслужби.\n«Дуже важливо, щоб споживачі, права яких було порушено, зверталися до нас та знали, що вони мають змогу відновити справедливість там, де вона була порушена», – зауважила голова Держпродспоживслужби Владислава Магалецька.\nЗокрема, 37,3 % звернень споживачів стосувалися якості непродовольчих товарів, 46,4 % – якості наданих послуг (робіт), з них: 20,1 % – якості житлово-комунальних послуг, 4,4 % – якість продовольчих товарів, 11,5 % – придбання товарів через Інтернет.\nРаніше повідомлялося, що українцям у 2019 році повернули за неякісну продукцію 8,2 млн грн. Кількість розглянутих скарг зросла на 3,3%.


Столицю Йорданії заливає водою — 5 канал\nСтолицю Йорданії заливає водою\nСтолицю Йорданії - Амман заливає водою.\nСильні зливи - не вщухали у регіоні кілька днів поспіль. У результаті вулиці столиці опинилися під півметровим шаром води. Транспортне сполучення у місті - вкрай ускладнене. Державні установи, школи, банки та крамниці - закриті. Метеорологи ж пояснюють: дощі приніс холодний фронт із півночі, тож найближчими днями у столиці очікують нові зливи та мокрий сніг.\nПостраждалий: " Мою крамницю затопило. Вранці я прийшов на роботу і побачив, на підлозі приміщення шар води та бруду. Вичищати його довелося понад чотири години. Чимало товарів - паводок непоправно пошкодив. В усьому винні сильні зливи і погана дренажна система у місті. Більшість власників магазинів були вимушені просто закритися і чекати на покращення погоди".\nРівень безробіття в Єврозоні набирає нових обертів


Антикорупційний суд відпустив додому юриста, який був під вартою 3,5 роки – Судовий репортер\nАнтикорупційний суд відпустив додому юриста, який був під вартою 3,5 роки\n18.03.2020 18.03.2020 sudreport\t0 коментарів "Повітряний експрес"\nВищий антикорупційний суд змінив запобіжний захід юристу Івану Радику, обвинуваченому у справі ДП «Нацпроект «Повітряний експрес», на цілодобовий домашній арешт.\nЧоловік перебував під вартою із 3 вересня 2016 року.\nНа обвинуваченого також покладено ряд обов’язків: носити електронний засіб контролю; прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншим обвинуваченим; здати на зберігання всі свої паспорти для виїзду за кордон. Термін дії обов’язків – до 16 травня 2020 року.\nБільше трьох років Радик перебував під вартою із можливістю внесення застави 13,2 млн грн і суд відмовлявся її зменшувати, а обвинувачений залишався в ізоляторі, кажучи, що не має таких грошей. Тільки у грудні 2019, враховуючи тривалий строк тримання під вартою, суд зменшив заставу до 6,6 млн грн.\nЗа версією сторони обвинувачення, юрист Радик перерахував 81,95 млн грн від ДП «Нацпроект «Повітряний експрес»на рахунки підконтрольних компаній. У подальшому, вказані кошти були зняті та розподілені між учасниками схеми.\nДругим обвинуваченим у цій справі є Геннадій Дьяченко, тимчасовий в.о. директора «Повітряний експрес». Він перебуває у розшуку і його судять заочно.\nРадик починав кар’єру на початку 2000-х як арбітражний керуючий, був адвокатом, був та є одночасно засновником, директором чи бухгалтером близько 600 компаній. Як адвокат неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності. У 2015 Радика позбавлено права на заняття адвокатською діяльністю за систематичне порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.\n«Повітряний експрес» – це проект швидкісного залізничного сполучення між Києвом та аеропортом «Бориспіль», що виник проведенням футбольного чемпіонату «Євро-2012». Проект лобіював тодішній голова Держінвестпроекту і виходець з Тернопільської області Владислав Каськів.\nНагадаємо, що в ніч на 1 листопада 2017 року з Панами до України повернувся Каськів. Раніше він перебував у розшуку і Україна ініціювала процедуру його екстрадиції. Але Каськів запевняє, що повернувся добровільно.\nГенпрокуратура інкримінувала Каськіву 7,5 млн грн збитків на закупівлі реклами. По поверненню екс-посадовець одразу їх відшкодував, не чекаючи рішення суду. Зараз справа Каськіва щодо закупівлі реклами Держінвестпроектом розглядається у Шевченківському суді Києва. Раніше генпрокурор припустив, що Каськіву може загрожувати умовне покарання.\n← Свита «паперового короля»\nПрокуратура зайнялась суддею, через яку втік винуватий у смерті 2-річної дитини →