Overskuelig privatleasing i en krisetid · BILER.\nDet er billigere at låne pengene til en ny bil end køre den på privatleasing, men føler man sig usikker, er privatleasing en god mulighed. En fornuftig bil i miniklassen fås fra kun 1.795 kr. om måneden\nBasistransportmiddel. Nedsættende ord om en bil, men også et ord som siger præcis det, bilen er: Et nødvendigt middel for mange danskere, som skal på arbejde, besøge familie og hente børn. Fungerer basistransportmidlet ikke, kan hverdagen falde sammen, og vi er midt i en tid, hvor den slags usikkerheder helst ikke skal være der.\nEn ny bil er lige nu langt fra det, de fleste danskere tænker på. Økonomien kan være presset, fremtiden uvis – livet kan være på standby. Bilforhandlerne sælger stadig meget gerne biler, for det står meget stille derude lige nu, og de skubber dem også meget gerne af sted på privatleasing.\nHvis man vil undgå at købe en bil, og man alligvel vil sætte så få penge af til det som muligt, så er en minibil på privatleasing en løsning, der kan passe perfekt. Løbetiden er 36 måneder, men med en FDM-godkendt kontrakt er bindingsperioden mere overskuelige 12 måneder, og så er både engangsydelsen og den månedlige ydelse lave. En minibil, altså en bil i Polo-klassen, kan man, inklusive service (forsikring, ejerafgift og brændstof betaler man selv), nøjes med at betale fra 1.795 kr. om måneden for.\nDe tre andre tal, som er vigtige at kigge på, er engangsydelsen (opstartsbetalingen), den samlede ydelse over 36 måneder og antallet af kilometer i “pakken”. Engangsydelsen er med i den samlede ydelse, så det beløb giver et rigtig godt overblik. Kilometerantallet varierer: Nogle biler kommer som standard med 10.000 km om året, andre med 15.000 km inkluderet hvert år. Flere kilometer kan tilkøbes, og det er meget billigere at gøre det på forhånd end at afregne, når bilen skal afleveres.\nEn bonus er, at man ofte kan få en prisbillig forsikring med i handlen – også selv om man er under 25 år.\nVi har kigget nærmere på de tilbud, der er i miniklassen lige nu på privatleasing – fra Audi til Volkswagen og alt derimellem. Det er ikke store biler, det er ikke kraftige biler, men det er moderne og sikre biler, som opfylder behovene for de fleste af os. Det kunne, med andre ord, gå meget værre.\nVi starter med den dyreste dreng i klassen. Audi A1 Sportback. En Polo i jakkesæt, hvis man er fræk, men også en velkørende og rummelig mini. Med en engangsydelse på 15.000 kr. og en månedlig ydelse fra 3.295 kr. (samlet 142.165 kr., 15.000 km om året) er vi prismæssigt et sted, hvor man kan få en stationcar i Golf-klassen, men… Audi. For mange mennesker er det værd at betale for, og A1 er så den billigste adgangsbillet. I det mindste er den pænt udstyret med en fin trecylindret motor med 116 hk, alufælge, aut. klimaanlæg, p-sensorer hele vejen rundt og godt infotainmentsystem med 8,8″ touchscreen.\nGod lille Audi til en alt for høj pris\nCitroën C3 1,2 Cool\nIngen i klassen er billigere, hvis det handler om den lavest mulige ydelse hver måned. For 1.795 kr. kan du lease en C3 med ganske meget udstyr (aut. klimaanlæg, fartpilot, sædevarme, Apple CarPlay) – dog har den ikke automatisk nødbremse, som er et stort minus. Engangsydelsen er 4.995 kr., den samlede ydelse over tre år lander på 70.215 kr., som er næstbilligst i klassen. Men du får kun 10.000 km om året, så husk at se på dit kørselsbehov, inden du skriver under. 5.000 ekstra kilometer koster 200 kr. om måneden. Og du kan faktisk købe den samme bil for kun 114.990 kr., så overvej det.\nDen samlede ydelse over hele løbetiden, altså 36 måneder, bliver ikke billigere i denne klasse end hos Dacia. Efter tre år har man overført 69.763 kr. til Dacia – og den månedlige ydelse er 1.799 kr. Selv om det er 4 kr. mere end for en Citroën C3, som vi langt hellere vil anbefale, så kommer Sandero med 15.000 km om året til den pris. Ikke 10.000 km som hos Citroën. Fås også som stationcar (Logan MCV) fra 1.999 kr. om måneden.\nFord Fiesta 1,0 EcoBoost Titanium 125\nFiesta er overraskende dyr i leasingspillet. Den koster mindst 2.595 kr. om måneden (15.000 km), så man får mere for pengene hos flere konkurrenter. På overfladen får man mere. Ford spiller nemlig ikke basismodeller ud, så den billigste Fiesta på privatleasing har 125 hk og et solidt Titanium-udstyr, og det sætter prisen i perspektiv. Engangydelsen er som mange andre steder på 4.995 kr., og efter tre år er den samlede udgift endt på 98.415 hk.\nHelt ny Corsa – meget bedre end den gamle, som du kan læse i vores test fra for nylig. Den fornuftige og fine mini fås med 1,2-liters motor med 75 hk og solidt udstyr, Edition+ med fartpilot, aut. nødbremse, læderrat, Apple CarPlay, DAB+ mv. til 2.295 kr. om måneden. Engangsydelse 4.995 kr., årligt antal kilometer 15.000. Den samlede ydelse efter tre år er 87.615 kr. Ikke blandt de billigste, men mere midt i feltet.\nCorsa – mere fornuft, lidt mere følelse\nMazda 2 1,5 Sky\n2.095 kr. om måneden for den faceliftede Mazda 2 med 90 hk og udmærket Sky-udstyr lyder som en vinder. Men for at få den attraktive månedlige ydelse, skal du starte med en engangsydelse på hele 14.995 kr., og du må kun køre 10.000 km om året (samlet over tre år er det 91.015 kr.). Du kan også vælge en engangsydelse på 4.995 kr., men så er den månedlige ydelse på 2.495 kr. om måneden, og den samlede ydelse over tre år er på 95.215 kr. Med 15.000 km om året koster Mazda 2, med den lave engangsudbetaling på 4.995 kr., 2.595 kr.\nMini Cooper 1,5 Essential\nMåske en overraskelse? Det er noget billigere at lease en ny Mini hatchback, end det er at lease konkurrenten A1 Sportback fra Audi. Mini Cooper 1,5 Essential har så godt nok kun tre døre, ikke fem, men den har samtidig flere hestekræfter (136 hk). Den månedlige ydelse er 3.095 kr., den samlede udgift over tre år er 127.315 kr. (med fem døre hedder den samlede ydelse 134.515 kr.) med 15.000 km om året. Man kan få større bil for pengene, men næppe sjovere bil.\nPeugeot er kendt som en af de stærkeste spillere på markedet for privatleasing, og den nye 208 fås derfor i et større udvalg af versioner på privatleasing end de fleste konkurrenter. Den er dog også dyrere end sin ældre søstermodel, Citroën C3, som fås fra 1.795 kr. om måneden. Peugeot 208 starter ved 2.095 kr. om måneden og en engangsydelse på 7.495 kr., men som hos Citroën giver det kun 10.000 km om året (samlet ydelse på tre år er 83.515 kr.). Det koster så blot 100 kr. mere om måneden at gå op til 15.000 km om året (samlet 87.115 kr.). Man kan også vælge en lavere engangsydelse på 4.995 kr. for en stærkere og mere veludstyret 208 Active+ med 100 hk, men den månedlige ydelse er så noget højere: 2.545 kr. (15.000 km om året, samlet 97.215 kr. over tre år), og den pris virker høj i forhold til en anden fransk bil, som du kan læse om lige herunder.\nRenault Clio 1,0 TCe Zen\nEt af de bedste bud i klassen på privatleasing. Som hos Peugeot er der et stort udvalg af modeller på privatleasing, så Clio kan man få i otte udgaver. Som et af de få mærker tilbyder Renault privatleasing uden engangsydelse – så 0 kr. i udbetaling. Det gælder én variant, som er basismodellen 1,0 TCe 100 Zen. Det er en basismodel, vi gerne anbefaler, for den har alt det nødvendige udstyr som standard, og mere til, og den lille turbomotor er stærkere end hvad næsten alle andre mærker stiller med til prisen.\nMed 0 kr. i engangsydelse er den månedlige ydelse 2.299 kr. (med 15.000 km om året) og den samlede udgift over tre år er fornuftige 83.364 kr. Vi anbefaler, at man hoster op med en engangsydelse, som er på 4.995 kr., for så falder den månedlige ydelse til 2.099 kr. og den samlede betaling over tre år til 81.163 kr. Meget bil for pengene.\nSeat springer basisudgaven (både motor og udstyr) over og har Style-versionen af Ibiza som billigste model på privatleasing. Det er lig med en meget fin 1-liters benzinmotor med 95 hk og et okay udstyrsniveau med fartpilot, infotainment med touchscreen mv. Ikke prangende, når man tænker på, at den månedlige ydelse er 2.395 kr. Engangsydelsen er standard – 4.995 kr., 15.000 km om året er med – og efter tre år har man betalt 91.215 kr. En god bil, som prismæssigt ligger sig midt i feltet.\nSkoda Fabia 1,0 MPI Celebration\nEn af de mest fornuftige biler i miniklassen. Og i dette tilfælde en af de sløveste. Skoda tilbyder Fabia hatchback med en turboløs 1-liter benzinmotor med bare 60 hk. Ja, det KAN lade sig gøre at få en bil med så få hestekræfter i denne klasse. Kan man klare sig, kommer Fabia 1,0 Celebration til fornuftige 1.995 kr. om måneden (engangsydelse 4.995 kr., 15.000 km om året) og med en samlet betaling over tre år på meget fornuftige 76.815 kr.\nSuzuki Swift 1,2 Club AEB\nDen er mindre end de andre, men Swift er så godt indrettet, at den føles lige så rummelig som den meget større Fiesta. 1,2-liters motoren med 90 hk gør den ikke til en raket, men det er en smidig og økonomisk motor. Swift 1,2 Club AEB (AEB står for automatisk nødbremse) ligger prismæssigt klart i den billige ende af klassen. Efter tre år er man sluppet med samlet at have betalt 77.415 kr. (engangydelsen er 4.995 kr., månedlig ydelse 1.995 kr.), men man skal være opmærksom på, at det er med kun 10.000 km om året inkluderet.\nToyota Yaris 1,5 T2\nDer er en udløbsdato på den nuværende Yaris, og går man det mindste op i biler, vil vi anbefale, at man venter på den helt nye Yaris, som lander senere i år. Den udgående tilbydes med forholdsvis stærk motor og pænt udstyrsniveau, så der er bestemt fordele. Og så fås den som (noget dyrere) hybrid. Med en samlet ydelse over tre år på 82.215 kr. er Yaris 1,5 med 111 hk og T2-udstyr med bl.a. alufælge, metallak, fartpilot, automatisk klimaanlæg og infotainmentsystem med Apple CarPlay faktisk i den lavere ende af klassen: Månedlig ydelse 2.145 kr., engangsydelse på 4.995 kr. (15.000 km om året).\nVW Polo 1,0 MPI Trendline\nPolo er et nemt, sikkert og godt valg i miniklassen. Man betaler også en ret høj pris for det valg. Engangsydelsen på privatleasing med 15.000 km om året er hele 15.000 kr., og man skal ikke tro, at man slipper med en meget lav månedlig ydelse af den grund. Den billigste Polo, som har en turboløs motor med 80 hk og tilstrækkeligt udstyr (metallak er inkluderet), koster 2.395 kr. om måneden (samlet over tre år: 101.364 kr.). Skal det være Polo, skal man gøre sig selv den tjeneste at kigge på den næste modelvariant på listen – det anbefaler vi faktisk på det stærkeste, man gør. Polo 1,0 TSI Highline (samme engangsydelse) har en meget stærkere turbomotor med 115 hk og langt mere udstyr. Den står til 2.499 kr. om måneden, som bliver til 104.964 kr. over tre år. Det er en forskel fra basismodellen på kun cirka 3.500 kr., og man vil ikke fortryde den lille ekstra udskrivning.\nNy VW Polo i Danmark – fra 157.571 kr.\nT-Cross får selskab af en coupé


TECHCOLLEGE / Nyheder / Faglig udveksling og sangria i skøn forening\nMåske læste du tidligere på året om vores prisbelønnede underviserteam fra GF1-fagretningen “El, Byggeri og Energi” - og hvis ikke, så kan du da lige få opfrisket den historie lige her.\nKort fortalt, så blev teamet - for deres tværfaglige arbejde med de unge GF1-elever - tildelt dette års “Byggeriets Faglærerpris”, og med den pris medfulgte et rejselegat på i alt 100.000 kroner. De penge er nu blevet spenderet på en tur til det sydlige Europa, og mens Mallorca i de flestes ører måske rimer mest på badestrande og all inclusive-hoteller, så var der rent faktisk også plads til lidt faglig nysgerrighed midt imellem badesandalerne og sangriaglassene.\nI Palma - ferieøens hovedby - ligger en erhvervsskole ved navn CIFP Juníper Serra, og hvad mere nærliggende end at bruge en halv dag på at besøge den lokale pendant til arbejdspladsen derhjemme? Det var i hvert fald, hvad teamet gjorde.\n- Det var faktisk virkelig interessant at se en erhvervsskole, der på mange måder minder om vores, men jo alligevel er helt anderledes, fortæller faglærer Steffen Neve Dahl Jensen.\n- Selvom de ikke lige har nogle af de byggefag, som vi repræsenterer på vores fagretning, så er det jo stadig en erhvervsskole, der står med mange af de samme udfordringer i hverdagen, som vi gør.\nPå CIFP Juníper Serra har de et udvalg af uddannelser, der ved første øjekast kan virke som en lidt sjov sammensætning; der er meget fokus på medie-, mad- og mekanikeruddannelser. Men ved nærmere eftertanke giver det god mening, for det er alle uddannelser, der er stort behov for på en ø som Mallorca - og især en by som Palma.\nTjenere og kokke til de mange restauranter og hoteller, mekanikere til de mange udlejningsbiler, -busser og -både og så videoklippere, fotografer, lydassistenter og lignende til de mange internationale filmproduktioner, der åbenbart finder sted på øen og i byen. Murere, tømrere, elektrikere og så videre, de kommer i højere grad til fra fastlandet.\n- Det var også - for os - et lidt underligt system de har, hvor der kommer elever ind om formiddagen og har undervisning, og så kommer der et andet hold ind om eftermiddagen, der åbenbart er på et højere niveau. Sådan kender vi det jo ikke rigtigt herhjemmefra, fortæller Steffen Neve Dahl Jensen.\n- Til gengæld var det ret fedt, at deres teorilokaler altid var i direkte forbindelse med værkstederne - så føler man altid, at man er midt i faget i stedet for at sidde inde i et gråt teorilokale.\nEn anden stor forskel på det danske og spanske er fordelingen af skole- og virksomhedsarbejde. I Spanien er der i løbet af de 2 år, basisuddannelsen tager, kun 3 måneders praktik i en virksomhed - og de ligger til sidst i forløbet. Derfor var de spanske undervisere meget interesserede i at høre om vekseluddannelsesprincippet fra Danmark, da faglærer John Bonde senere på eftermiddagen holdt et oplæg omkring faglærerteamets tværfaglige arbejde.\n- Så eleverne er kun på skole i kort tid ad gangen og så ude i virksomhederne i flere måneder ad gangen? blev der spurgt.\n- Og de får løn for det? lød det nærmest vantro.\nEfter godt tre timer på den spanske skole var det tid til at vende tilbage til armbåndsbetalte drinks og velbevandrede strandpromenader. På vej ud var der dog lige tid til et sidste fagligt spørgsmål.\n- Hvis der er undervisning både om formiddagen og eftermiddagen, hvornår har I så fri? spurgte en af de danske faglærere.\n- Det er lidt forskelligt, men omkring klokken 17, med mindre der er undervisning lidt senere, lød svaret.\n- Så kan jeg bedre lide vores arbejdstider, mumlede faglæreren.\nSe flere billeder fra rundvisningen på den spanske erhvervsskole i galleriet herunder, hvor der også gemmer sig lidt stemningsbilleder fra teamets tur generelt.


Atredo - Multitool - 10 funktioner - Med co2 inflator fra Atredo med Prisgaranti\nHjem / Multi og Mini værktøj / Atredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator\nVarenummer (SKU): 5712934004362 Kategori: Multi og Mini værktøj\nDu får her et lækkert lille multitool fra Atredo, der er ideelt til cykelturen, idet det er let og nærmest intet fylder. Det er n… … læs mere her\nAtredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator er en af de mange kvalitetsvarer, som er med i samlingen af cykeludstyr her på siden.\nAtredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator Produktfakta\nVarenavn: Atredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator\nPris: Kr. 149.88\nVare ID: 5712934004362\nAtredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator fra Atredo\nAtredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator er ret populær cykelentiuasten. Multi og Mini værktøj kategorien indeholder mange eftertragtede varer. Cykelpartner har solgt de de bedste cykeldele i mange år til hele Danmark. Produktet du ser på her kan indenfor 365 dage sendes retur, hvis købet fortrydes. Har du svært ved at finde det rigtige cykeludstyr, er det ikke snyd at lade sig inspirere af andre, som har købt denne vare, det er et godt produkt og kvaliteten er i orden. Det er bestemt også værd at tage med, at der er prisgaranti på Atredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator fra det rigtig fede mærke Atredo, som du har set i cykelsportens verden. I den tid du sidder og nyder naturen på din cykel, skal du huske at have noget vand med. Væsken du indtager under cyklingen kan være energi drik med smagen af bær.\nAtredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator er en af de førende varer her på shoppen, og ligger i den populære kategori Multi og Mini værktøj. Og hey – du får jo også lige hele 365 dages returret der giver dig en god sikkerhed, hvis du alligevel ikke skal bruge din vare. Mange er udmærket klar over, at man køber din Atredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator ved den velkendte shop Cykelpartner, der giver dig det store udvalg af de produkter du leder efter. Vi har håndplukket varerne og blandt dem kan du helt sikkert finde noget du kan li, og der er det oplagte valg den vare du kigger på lige nu. Når du handler online sparer du penge- det skyldes bl.a. at sådan noget som husleje kan være meget lavere, da en god beliggenhed ikke er nødvendig.\nKøb Atredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator allerede i dag til kun kr. 149.88 – og med prisgarantien, bliver det ikke billigere. Køber du for mere end kr. 299 så koster det ikke noget at få sendt til din adresse. Du får oven i købet hele 365 dages returret.\nAtredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator er populær for cyklister\nKøber du produkter i forskellige webshops, er betingelserne lidt gunstigere, end loven foreskriver for de fysiske butikker. Produkter der handles i en dansk shop, skal have 14 dages returret. efter du har købt dine varer, og i nogle tilfælde giver shoppen endda mere der kan forlænge din standard returret med både uger og måneder. Derudover har du et meget større udvalg, og det gør en prissammenligning let, når man kan se de forskellige shops priser med det samme. Og du kan faktisk sammenligne priser så snart du lige har fem minutter, og sidder ved computeren eller med din telefon. En af de store fordele når du handler online, er du slipper for, at du ikke kan bære alle din varer på én gang og skal gå flere gange frem og tilbage til bilen. Efter at have afsluttet din handel, bliver dine varer sendt til dig, medmindre du vælger at få dem sendt til din arbejdsadresse, så du kan vælge det, det er lettes for dig. Hvor mange gange har du stået i kø i en butik – det er slut nu, når du handler online så det er direkte til kassen, når du er færdig med at handle, så slip for de sædvanlige forkerte valg af kø – man vælger altid den langsomste.\nVær den første til at anmelde “Atredo – Multitool – 10 funktioner – Med co2 inflator” Annuller svar


Finansloven skal løfte velfærden | Enhedslisten\nTusindvis af stillinger i den borgernære velfærd. Det bliver et af Enhedslistens centrale krav til en finanslov.\nForud for finansloven spiller Enhedslisten ud med en samlet plan, der skal løfte den borgernære velfærd markant. Læs udspillet.\nOrdentlige vilkår for børn og ældre\n2,5 mia. kr. skal genoplive en del af de mange offentlige stillinger, som er nedlagt siden 2009. De fleste af pengene er øremærket til at sikre rimelig velfærd for børn og ældre.\n- De seneste års nedskæringer i kommunerne har især ramt ældre medborgere hårdt. Selvom der er kommet flere ældre, har kommunerne rent faktisk skåret markant i hjemmeplejen. Den udvikling skal vendes, fastslår Johanne Schmidt-Nielsen.\n- Også på børneområdet er der nedlagt tusindvis af stillinger. Pædagoger og medhjælpere har simpelthen ikke længere tid og rum nok til at give børnene den tryghed og omsorg, som er helt central for børns udvikling.\nGang i økonomien og jobskabelsen\nI alt skal 8.000 medarbejdere ansættes i den borgernære velfærd for at råde bod på nulvækst og kommunale nedskæringer. Det vil samtidig gavne den private sektor.\n- At genoprette nedlagte stillinger i den offentlige velfærd vil også afføde flere job i det private. For når en sosu-asssistent går fra arbejdsløshed til arbejde, vil han være mere tilbøjelig til at få skiftet vinduerne eller gå ud at spise. Det vil være med til at sætte gang i hjulene, forklarer Johanne Schmidt-Nielsen.\n- Det er et centralt krav for Enhedslisten, at vi får vendt den nedadgående kurve for kernevelfærden. Når der er råd til at bruge milliarder på at lette skatten for virksomheder og de rigeste, så må der også være råd til at sikre anstændig velfærd til vores børn og ældre medborgere.\nEnhedslisten foreslår, at velfærdsløftet finansieres ved at annullere de planlagte lettelser af selskabsskatten eller ved at beskatte kapitalindkomster på samme niveau som arbejdsindkomster.\nLæs Enhedslistens velfærdsudspil.\nvelfaerdsudspil_2013.pdf 179.51 KB


DanBred udvider med ny vognpark\nHenning K. Andersen 09-07-2018 11:58:31\nDirektør i DanBred, Thomas Muurmann Henriksen, er glad for vognparkudvidelsen i selskabet. Arkivfoto: Camilla Bønløkke.\nDanBred P/S har netop opkøbt syv lukkede SPF-SuS-godkendte lastbiler. Handlen er indgået med SPF-Danmark A/S (SPF), og indebærer samtidig, at syv chauffører rykker med over og bliver ansat i DanBred.\nSvinegenetik-virksomheden DanBred har netop investeret i en vognpark, som skal være med til at styrke DanBreds leverancer til eksportkunder samt optimere den interne logistikkæde i virksomheden. Det oplyser selskabet på deres hjemmeside.\nDet har været et ønske at udvide virksomheden med egen vognpark, og direktør i DanBred, Thomas Muurmann Henriksen, glæder sig over, at det er lykkedes at få enderne til at mødes med SPF, som har lavet frasalget.\nOgså udvidelse af medarbejderstab


The Paradise Inn Hotel Apartments i Ajman til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\nAl Mowaihat Road, Al Zahra Area, Ajman Centrum, Ajman, Forenede Arabiske Emirater - Se på kort\nNabolag Ajman Centrum Ajman Beach Ajman Beach Ajman Centrum\nMere om The Paradise Inn Hotel Apartments\nThe Paradise Inn Hotel Apartments ligger i et område i Ajman med fremragende adgang til shopping, strande og tilbyder en enestående beliggenhed til afslapning efter en travl dag Herfra har gæster glæde af nem adgang til alt, hvad denne livlige by kan tilbyde. Ikke mindre fantastisk er den nemme adgang fra hotellet til byens utallige attraktioner og seværdigheder, som Hamdan Center, Ajman City Centre, Ajman City Centre mall.\nPå The Paradise Inn Hotel Apartments sikrer den utrolige service og de fremragende faciliteter dig et ophold du ikke vil glemme. For at nævne blot nogle få af hotellets faciliteter tilbydes der blandt andet døgn-roomservice, gratis trådløst internet på alle værelser, daglig rengøring, køkken, døgnåben reception.\nHotellet tilbyder 34 smukt indrettede værelser, hvoraf mange inkluderer klædeskab, hjemmesko, fladskærms-TV, sofa, internetadgang - trådløst. Desuden sikrer hotellets væld af fritidstilbud, at du har rigeligt at foretage dig under dit ophold. Med sit tilbud om et afslappende og problemfrit ophold hver gang er The Paradise Inn Hotel Apartments det kloge valg for rejsende til Ajman.\nAlle slags rejsende (24) Forretningsrejsende (6) Par (6) Rejsende alene (4) Familie med små børn (6) Gruppe (2)\nAlle slags rejsende (141) Par (55) Rejsende alene (49) Familie med små børn (16) Familie med store børn (1) Gruppe (21)\nSalima fra Forenede Arabiske Emirater\nSahel fra Jordan\nMujahid fra Oman\nBakhtiar fra Pakistan


handling på computer - Software - Tweak.dk\nonsdag, 12. marts 2008, 18:21\njeg har en computer og en roommate, nogle gange er han på min computer og jeg vil gerne være sikekr på han IKKE roder i mine ting, ligesom min internet oversigt enten selv er forsvundet eller slettet, hvilket er pisse irriterende!\nEr der ikke en oversigt et sted på computeren over handlinger?\nonsdag, 12. marts 2008, 18:25\nHaha, han surfer pr0n på din spand det er nok derfor din oversigt er forsvundet. Men prøv at google pc spy eller noget i den stil, fandt ihvertfald nogen programmer her forleden som man kunne se alt som var lavet ved computeren.\nonsdag, 12. marts 2008, 18:28\nHvorfor ikke bare enten nægte ham at bruge din computer, eller sætte kode på din egen bruger, og så oprette en alm. brugerkonto han så kan bruge hvis det er?\nSå kan du da i hvert fald forhindre, at han roder i dine ting.\nonsdag, 12. marts 2008, 19:16\nfordi han i bund og grund godt må bruge min computer, men det er bare gået over stregen også fordi han har været inde og lave en char på min wow acc, nu må jeg bare se at få det ændret også, men det svært for han vil aldrig ku forstå det! Hvorfor kan han ikke få lov at spille gratis på min wow acc bare det en anden char?\nonsdag, 12. marts 2008, 19:19\nonsdag, 12. marts 2008, 19:57\nlyder godt nok som om han har hygget sig på de mindre anerkendte sider, hvis han har slettet din oversigt bagefter\nonsdag, 12. marts 2008, 23:53\nomg bliver helt aggresiv.\nHvis han ikke kan forstå det du siger, kan jeg kun giver Burger ret, gegræns ham ved at lave hans egen konto, så kan han heller ikke spolere dit spil, for det er vel ikke kun for at spille wow han bruger den.\nDette indlæg er blevet redigeret 1 gange, senest redigeret af "MrFlash" (13.03.2008, 09:42)\nfredag, 14. marts 2008, 14:46\nsom han selv siger det, efter jeg spurgte hvorfor han ikke købte sin egen konto så han kunne spille med kammeraterne, mig og de andre: det har han ikke råd eller tid til, og han bruger det bare til afslapning. Jeg har pisse svært i at modargumentere mod dette, medmindre jeg går ind og direkte forbyde ham spille på min acc. men det er også svært.\nHan forstår bare ikke, at hvis jeg ejer en ting eller køber en ting, tror han det er gratis for ham at bruge det, det samme gælder hvis jeg køber bioshock, så sidder han også og spiller det, men alle andre kammerater jeg har, ville have betalt mig penge ligesom jeg ville have gjort det! "må ejg spille lidt bioshock på dn comp" amen hvornår er jeg blevet en gratis boomtown?\nanyway jeg laver en anden konto på computeren og finder ud af resten.\nfredag, 14. marts 2008, 15:37\nDet kender jeg godt, mange af mine venner tror bare de kan låne alle mine spil og bruge mine cd-keys gratis.. de kan selvfølgelig låne CD'erne men cd-keys'ne er mine egne.


O-D-I-N.org praes. Christopher Bollyn, rense.com og James Petras, Rebelión, 13. november 2013.\naf Christopher Bollyn, rense.com, 7. februar 2006,\naf James Petras, Rebelión, 26. februar 2006,\n[Efterskrift: Se hvordan jøderne sluttede med at prise hinanden for brandstiftelsen.]\nClash of Civilizations (COC) er en teori formuleret i 1992 af den jødiske politolog Samuel P. Huntington (f. 1927, d. 2008). Den forudskikkede at folkeslagenes kulturelle og religiøse identiteter ville blive den primære årsag til konflikt i verden efter Den kolde krigs afslutning i 1991, da Sovjetunionen opløstes. Han må have siddet med ved et af strategimøderne i Talmudisk broderskab, for “Civilisationernes sammenstød” er med tiden blevet synonymt med de bestræbelser, som jøderne udfolder for at spille verdens nationer ud mod hinanden i håbet om at bane vejen for et religionsdefineret zionistiske verdensrige med sæde i Jerusalem, en afskyvækkende og ubegribelig plan, men ikke desto mindre en igangværende bestræbelse blandt verdens magtfulde jøder.\nVi indleder med en redaktionel kommentar. Læs også kommentaren efter artiklerne.\nFlemming Rose har skrevet en hel bog for at gøre sin indsats for ytringsfriheden begribelig. En dansk jøde, der har gjort en ekstra indsats for at ødelægge Danmarks omdømme.\nFlemming Rose (f. 1956) [i Danmark] i en jødisk familie fra Ukraine. Han har haft Russisk Litteratur som hovedfag på Københavns Universitet. Fra 1990 til 1996 var han Moskva-korrespondent for avisen Berlingske Tidende. Mellem 1996 og 1999 var han korrespondent for den samme avis i Washington D.C. I 1999 blev han Moskva-korrespondent for avisen Jyllands-Posten og januar 2005 kulturredaktør for samme avis (Kulturweekend). Han flygtede fra Danmark, hvor han var under politibeskyttelse [efter Muhammed-tegningerne udsendt den 30. september 2005], til Miami i Florida af frygt for sit liv, og der skjuler han sig i øjeblikket.\nKilde: Engelsk Wikipedia, 2006.\nDenne omtale af Flemming Rose fra 2006 eksisterer endnu pr. november 2013, næppe opdateret siden 2006. Hvor i verden Flemming Rose opholder sig i øjeblikket er ligegyldigt, så længe han ikke skader Danmark.\nNår den sande Danmarkshistorie om Muhammed-tegningerne og Flemming Rose skal fortælles og skrives, må følgende forhold analyseres: Hvorfor vil Flemming Rose ikke vide af et jødisk slægtskab, der synes temmelig indlysende (han siger og skriver, at han ikke er jøde); og hvorfor afviser han at have haft en bestemt samtale i 2005 med Lars Hedegaard (nu formand for “Trykkefrihedsselskabet af 2004”), hvor emnet var de mulige konsekvenser af at publicere Muhammed-tegningerne?\nFølgende ordveksling, der er hentet fra Information af 13. november 2010, sætter scenen:\nVidste Jyllands-Postens Flemming Rose på forhånd, at karikaturtegningerne af profeten Muhammed ville vække ramaskrig?\nJa, for det fortalte jeg ham, siger Lars Hedegaard fra Trykkefrihedsselskabet.\nMen det afviser Rose.\nPå bagsiden af sin nye bog, Tavshedens tyranni, fastslår Rose endnu en gang, at hverken han eller andre på den store jyske morgenavis på forhånd kunne forudse konsekvenserne af at trykke tegningerne.\nOmvendt fastholder Hedegaard, at han har talt med Rose. Og at det endda var Rose, der ringede for at få et godt råd:\nFlemming Rose: “Hvad tror du, der vil ske, hvis vi gør det her?”\nLars Hedegaard: “Helvede vil bryde løs! Det bliver værre end Salman Rushdie.”\nFlemming Rose: “Der har ikke været nogen forudgående samtale.” … “Jeg aner ikke, hvad motivet er, men Lars Hedegaard siger jo så meget.”\nLars Hedegaard: “Han var helt bevidst om det efter at have talt med mig. Præcis det, jeg havde forudsagt, var det, der skete. Og han gjorde det alligevel. Og jeg sagde til ham: Ja, du skulle gøre det. Han gjorde det. Det var en bevidst handling af mod.”\nLars Hedegaard fastholder i dag, at det er ham, der husker rigtigt, og han ved ikke, hvorfor Rose ikke vil kendes ved samtalen.\nLars Hedegaard: “Man kan spekulere endeløst over hvorfor. Jeg kan ikke gøre andet end at sige, at jeg har ikke glemt samtalen, netop fordi den var så vigtig. Jeg burde måske ikke have omtalt samtalen, men jeg ville da gerne slå et slag for Jyllands-Posten og Rose, der har udvist mod.” […]\nI videoen, vi linker til her, udtaler Flemming Rose sig i 2009 i Israel om udgivelsen af Muhammed-tegningerne. I præsentationen betegnes han som “den modige udgiver …”.\nDet er yderligere interessant for historieskrivningen, at Flemming Rose forud for frigivelsen af Muhammed-tegningerne havde tæt kontakt med personer som Yaron Brook og Daniel Pipes (USA), hvis jødiske slægtskaber og neokonservative orientering ingen kan være i tvivl om. Daniel Pipes bragte på sin amerikanske hjemmeside mindst én artikel skrevet af Flemming Rose.\n(Her på redaktionen anlægger vi den vurdering, at hvis Flemming Rose ikke er af jødisk herkomst, så var Olof Palme det heller ikke.)\nLars Hedegaard Jensen (f. 1942) bringer sig ind i historiens rampelys ved at omtale en telefonsamtale mellem ham selv og Flemming Rose forud for Jyllands-Postens publicering af Muhammed-tegningerne.\nLars Hedegaard gør ingen hemmelighed af sit forhold til jødedommen. (“… I 1969 blev han gift med Barbara Levin fra Los Angeles og konverterede til jødedommen …” Kilde: Dansk Wikipedia).\nLars Hedegaard oplyser veloplagt på Tv, at han er jøde (om ikke fuldblods jøde i traditionel forstand så dog af sindelag og konvertering, og det er jo netop det, der er afgørende for, hvor man placerer sin loyalitet – sindelaget).\nLars Hedegaard er en medieglad og medie-certificeret personlighed, oprindeligt fra venstrefløjen, nu vel nærmest selvpromoverende filosemit. Under alle omstændigheder: landsskader.\nVi har foreløbigt præsenteret en central og en perifer person, der trods hhv. benægtelse og begejstring var involveret i en velovervejet provokation rettet mod den islamiske verden.\nNu i 2013 er det vigtigt at gøre sig klart, at denne provokation, der kynisk blev eksekveret uden hensyn til den enkelte danskers opfattelse af Israels rolle i Mellemøsten, tog hele den danske nation som gidsel i en velforberedt intrige for at fremprovokere “Civilisationernes sammenstød”.\nDen totale følge af denne provokation, som af gode grunde aldrig vil kunne gøres endeligt op, har allerede skadet Danmark uopretteligt i den islamiske verden og har på meningsløs måde skaffet danskerne fjender, som ikke er vores. Set fra den arabiske og islamiske verden synes Danmark konstant at gøre fælles sag med det forhadte zionistiske styre i Israel.\nIsrael er i enhver henseende en usund forbindelse at dyrke, og ingen nation i Vesten vil i det lange løb være tjent med at samarbejde med Israel. Spørg blot i USA. Dette skyldes vel at mærke ikke nogen trussel, der er opstået i- eller udgået fra den islamiske verden, men udelukkende implikationerne af Israels religionsbestemte vanvidspolitik og forbryderiske adfærd i forhold til den øvrige verden.\nKurt Westergaard (f. 1935) er en tredje medvirkende i denne historie. Vi er ikke længere i tvivl om hans oprindelse eller placering i det jødiske netværk og kan konstatere, at han stillede sit produkt til rådighed for provokationen. Om han i september 2005 opfattede og accepterede den bagvedliggende agenda, eller blot (som så mange andre) hoppede på limpinden, der skulle forestille et opgør med selvcensuren, må vi overlade til den enkelte at vurdere. Efter vores mening ville det klæde Kurt Westergaard, hvis han på et tidspunkt forklarede sit eget motiv i denne sag. Gør han det ikke, er det nemt at få opfattelsen af, at han var indforstået med den storpolitiske agenda bag provokationen.\nKurt Westergaard, en del af det kryptojødiske slæng.\nHer følger Christopher Bollyns artikel fra 7. februar 2006 og derefter James Petras’ artikel fra 26. februar 2006. Det er beskæmmende at læse om, hvordan Danmarks goodwill i den tænkende og reflekterende omverden har lidt overlast med publiceringen af Muhammed-tegningerne, der med rette opfattes som en servil følgagtighed over for det totalitære Israel i jødernes forsøg på at splitte verden.\nSlut på indledningen.]\n1. Af Christopher Bollyn, rense.com, 7. februar 2006\nUnder dække af ytringsfriheden publicerede en større dansk avis et dusin provokerende anti-islamiske tegninger, der tydeligvis var designet med det formål at fornærme muslimer [nogen herhjemme kalder dem “karikaturtegninger”, andre “satiriske tegninger”, lidt efter politisk ståsted]. Det forudsigelige resultat har i høj grad forøget muligheden for vold og efterladt Danmark i en bekostelig og farligt knibe.\nFire måneder efter at Jyllands-Posten (JP), en af Danmarks større aviser, publicerede 12 anti-islamiske tegninger, vågnede danskerne op til det faktum, at der måtte betales en meget høj pris for at promovere “Civilisationernes sammenstød”.\nDen omstændighed at redaktørerne bag de anti-islamiske billeder erklærer at have udøvet ytringsfrihed, samtidig med at de nægter at beskæftige sig med Europas strenge censurlove mod at diskutere jødernes Holocaust og de fortsatte fængslinger af historie-revisionister, siger alt om eksistensen af en skjult dagsorden bag de provokerende tegninger.\n“Agenter af en særlig overbevisning” står bag de outrerede konfrontationer rettet mod Islam med det formål at provokere muslimerne, udtalte Mikael Rothstein fra Københavns Universitet til BBC. Nøglen, “nøgle-agenten”, er Flemming Rose, kulturredaktøren på JP, som hyrede tegnere til at udføre de blasfemiske billeder, for derefter af udgive dem i en af Danmarks større aviser sidste september.\nInternational Herald Tribune, der 1. januar rapporterede om de fornærmende tegninger, gjorde opmærksom på, at selv Roses liberalisme havde grænser, når det kom til offentlig kritik af zionistiske ledere og deres forbrydelser. Rose har også stærke bånd til de zionistiske nykonservatives “krig mod terror”.\nRose udtalte til en international avis, der er ejet af New York Times, at “… han ikke ville offentliggøre en satirisk tegning af Israels Ariel Sharon i færd med at strangulere en palæstinensisk baby, da det ville kunne tolkes som ‘racistisk’ ”.\nPå spørgsmålet, hvorfor han beskyttede Sharon, en kendt krigsforbryder, mens han samtidig fornærmer muslimer og deres profet i ytringsfrihedens navn, svarede Rose i American Free Press, at han var blevet “fejlciteret” i artiklen fra Times.\nRose rejste til Philadelphia i oktober 2004 for at besøge Daniel Pipes, den nykonservative ideolog, der mener, at den eneste vej til fred i Mellemøsten er en israelsk total militær sejr. Rose skrev derefter en positiv artikel om Pipes, der sammenligner “militant Islam” med fascisme og kommunisme.\nI april 2003 indstillede præsident George W. Bush den rabiate anti-muslim Pipes til en bestyrelsespost i United States Institute of Peace, en tænketank, der er sponsoreret af Kongressen og dedikeret “fredelig løsning af internationale konflikter”.\nMinistre fra 17 muslimske nationer fordømte offentliggørelsen af Muhammed-tegningerne som en uhørt “krænkelse af Islam” og opfordrede den danske regering til at garantere, at den ikke ville blive gentaget.\nDa den danske regering, som støtter “krigen mod terror” med mere end 500 soldater i Irak, afviste at give en undskyldning for de fornærmelige tegninger, begyndte muslimske forbrugere verden over at boykotte danske produkter.\nInden for få dage havde boykotten alvorligt påvirket danske eksportører, og politikerne i København forsøgte at rette op på skaderne. Arla Foods, en stor dansk-svensk virksomhed blev alvorligt ramt af boykotten. Virksomheden, som havde et årligt salg på omkring 480 mio. dollars i Mellemøsten, oplevede at salget i området gik i stå i takt med at muslimske forhandlere ryddede hylderne for danske produkter.\n“Det har taget os 40 år at bygge en meget stor forretning op i Mellemøsten, og vi har set den gå totalt i stå på fem dage,” udtalte virksomhedens talsmand Astrid Gade Nielsen til BBC.\n“Vores salg i Mellemøsten er gået helt i stå – det gælder alle lande i regionen,” sagde hun. “Vi er blevet brikker i et spil, som ikke er vores.”\nMens en boykot ødelagde dansk national forretning og en bombetrussel lukkede JP’s kontorer, fortsatte Rose med at forsvare sin beslutning om at bestille og udgive de fornærmelige tegninger. “Vi står ved udgivelsen af disse 12 tegninger,” udtalte han.\nSpurgt om han ville have handlet på samme måde, hvis han havde vidst, hvad reaktionerne ville blive, svarede Rose: “Det er et hypotetisk spørgsmål. Jeg fortryder ikke at have formidlet disse tegninger, og jeg synes at spørgsmålet svarer til, at man spurgte en voldtaget kvinde, om hun fortrød at have båret kort skørt fredag nat på diskoteket.”\nDet farlige “spil”, som er blevet startet af den danske redaktør, danner nu skole for mindst 7 aviser ud over Europa. Med udseende af støtte til danskerne udgav aviser i Frankrig, Tyskland, Italien, Nederlandene, Spanien og Schweiz samtidig tegningerne, den 1. februar (2006). Denne timing antyder, at aktionen var koordineret af en usynlig hånd.\nI Paris, for eksempel, valgte Arnaud Levy, chefredaktør for den finansstyrede avis France Soir, at trykke alle 12 krænkende tegninger. Spurgt om der havde været nogen form for koordination mellem de europæiske redaktører, som den samtidige udgivelse kunne give anledning til at tro, svarede Levy: “Absolut ikke.”\nDen følgende dag blev den administrerende redaktør af France Soir, Jacques Lefranc, ifølge medarbejdere fyret af avisens ejer Raymond Lakah, en egyptisk rigmand. Imidlertid beholdt chefredaktøren, Arnaud Levy, sit job.\nPeter Mandelson, der er handelskommissær for EU, gav avisen en alvorlig reprimande for at “pøse benzin på bålet” ved at udgive de fornærmende tegninger igen.\nRobert Ménard, generalsekretær i Reporters without Borders, en Paris-baseret medie-overvågende virksomhed, støttede imidlertid den nye udgivelse af tegningerne med ordene: “Alle Europas lande skulle stå bag danskerne og danske myndigheder for at forsvare princippet om, at en avis skal kunne skrive, hvad den vil, selv om det kan fornærme folk. Jeg forstår, at det kan chokere muslimer, men at blive chokeret er en del af prisen for at blive oplyst,” udtalte han til New York Times.\nMen når det kommer til diskussioner om jødernes Holocaust, accepterer medie-kontrollanter som Ménard uden at stille spørgsmål den regeringspåførte censur, lovgivningen og fængslingerne af historie-revisionister. Mindst 4 kendte historikere sidder i øjeblikket i fængsel i Tyskland og Østrig for at skrive og tale om jødernes Holocaust.\nDer er tydeligvis en fordækt årsag til, at den danske statsminister Anders Fogh Rasmussen nægter at udstede en formel undskyldning som krævet af arabiske og muslimske regeringer. Den hårde linje, som Rasmussen indtager som allieret i “krigen mod terror”, har mere at gøre med at fremme “Civilisationernes sammenstød” end at forsvare ytringsfriheden i Europa.\nNu ved de fleste, at Islam er en ikke-ikonisk religion, der forbyder afbildning af profeten på samme måde, som Det Andet Bud forbyder “falske billeder” [den reformerte udgave: 2. Du må ikke lave dig noget gudebillede]. De europæiske redaktører er bestemt vidende om, at Islam forbyder brugen af ikoner og fysiske billeder af levende skabninger, og at det er blasfemisk at udgive tegninger af profeten Muhammed. Alligevel har de ryggesløst og forsætligt krænket millioner af muslimer og er ikke klar til at undskylde.\n“Den danske avis besluttede at fornærme og opildne til raseri blandt muslimer i verden,” udtalte en muslim i Storbritannien til BBC. “Muslimer er i stand til at skelne mellem dem, der ønsker at diskutere, og dem der ønsker at fornærme. At forsøge at skjule fornærmelser under dække af debat eller ytringsfrihed narrer ingen.”\nDer er en dybere hensigt med offentliggørelsen af de fornærmende tegninger. Med den uforsonlige holdning, som den danske regering og redaktørerne har indtaget, er det sandsynligt, at spændingerne inden for de islamiske nationer vil forstærkes og de internationale kriser vil tage til. Dette er, når alt kommer til alt, præcis hvad de globale planlæggere bag “Civilisationernes sammenstød” ønsker.\nDen totalt forudsigelige reaktion blandt muslimer sætter scenen for vold og mulige terrorangreb nu hvor europæerne er ved at forberede værtskabet for De olympiske vinterlege i Torino i Italien i februar. Den Torino-hjemmehørende La Stampa offentliggjorde helt uansvarligt tegningerne den 1. februar, to dage efter Milanos Corriere della Sera.\nDen anti-islamiske skandale med Muhammed-tegningerne er ikke noget at spøge med. Hvis og når et terrorangreb indtræffer, og tegningerne og vrede muslimer får skylden, vil den egentlige årsag til deres udgivelse stå klart: Europæere og indvandrere vil i stigende omfang blive polariseret, og fjendtligheden mod Islam vil tage til.\nFor en måned siden, da jeg første gang blev opmærksom på de provokerende anti-muslimske tegninger i JP, kontaktede jeg umiddelbart redaktørerne og spurgte, hvorfor de havde tilladt deres avis at blive sat i en så vanvittig og provokerende situation.\nMed et Europa, der allerede er involveret i mellemøstlige krige og med politiske spændinger, der hver dag tager til i forhold til Iran, stillede jeg redaktørerne følgende spørgsmål: “Ønsker I virkelig at støde den islamiske verden fra jer?”\n“Jeg går ind for ytringsfrihed og er imod selvcensur,” svarede Rose, som var den, der formidlede tegningerne. Men at udfordre den omstændighed, at ikke alle danskere har mulighed for at ytre sig i medierne, var tydeligvis ikke hans primære hensigt med at udgive de fornærmende tegninger. Det egentlige motiv var ganske tydeligt et forsøg på at fremme “Civilisationernes sammenstød” mellem europæerne og den islamiske verden.\n“Hvis formålet virkelig var at hævde ytringsfriheden, ville du så udgive tegninger, der gjorde grin med jødernes Holocaust?” spurgte jeg Rose og hans redaktører.\n“Hvis nej, støtter I så i det mindste avisers og den enkeltes ret til at sætte spørgsmål ved historien om dette holocaust?”\nNu efter en måneds korrespondance med Rose og redaktørerne har de helt undgået at svare på mine spørgsmål om jødernes Holocaust og retten til ytringsfrihed for historie-revisionister i Europa.\nArnestedet for den øjeblikkelige eksplosive konfrontation mellem – på den ene side: Islam og protesterende arabiske ledere og regeringer, og på den anden: USA og vesteuropæiske regimer og medier – er Israel og israelske bestræbelser på at polarisere verden til egen fordel og at fremme isolation, økonomiske sanktioner og/eller et militært angreb på Iran. Der er adskillige afgørende spørgsmål, som næsten alle kommentatorer og analytikere har undgået at berøre. De inkluderer:\nHvorfor blev Muhammed-tegningerne udgivet i Danmark?\nHvad er den politiske baggrund for kulturredaktør på Jyllands-Posten Flemming Rose, som bestilte, udvalgte og publicerede tegningerne?\nHvilke større begivenheder falder sammen med timingen for udgivelsen og genudgivelsen af tegningerne?\nHvem har fordel af udgivelsen af tegningerne og den afledte konfrontation mellem arabere/Islam og Vesten?\nHvad er den nuværende politiske kontekst for de arabiske/islamiske protester?\nHvordan er Israels hemmelige tjeneste Mossad impliceret i at fremme konflikten mellem Vesten og den arabiske/islamiske verden, og hvordan lever resultaterne op til deres forventninger?\nEt sted at begynde analysen af konflikten efter Muhammed-tegningerne, der er centrale i angrebet på muslimer og muslimske lande, lande som beskyldes for at være intolerante i forhold til vestlig ytringsfrihed, er i det forhold, at Danmark længe har været et af centrene for Mossads aktiviteter i Europa. Eller udtrykt på en anden måde: Hvordan kunne et lille skandinavisk land med 5,4 mio. indbyggere og indvandrere (hvoraf 200.000, eller mindre end 3%, er muslimer), kendt for eventyr, skinke og ost, blive et mål for millioner af praktiserende muslimers raseri, fra Afghanistan til Palæstina, fra Indonesien til Libyen og ind i enhver gade i verden, hvor der findes en større muslimsk forsamling? Hvorfor har muslimer – efter bombningen af Bagdad, torturen i Abu Ghraib, massakrerne i Fallujah og den totale afvikling af de irakiske og afghanske samfund – vendt deres vrede mod symbolerne for Danmark, lige fra kagedåserne til landets ambassader og oversøiske forretningskontorer?\nHistorien, som med alvorsminer blev præsenteret af Tv- og nyhedsfolk, var den, at Flemming Rose som kulturredaktør for et større dansk dagblad, som en anden korsfarer ønskede at gøre op med den voksende “politiske korrekthed” i Europa i spørgsmålet om at kritisere muslimer, et forhold han sammenlignede med “selvcensuren”, han havde bevidnet i sine forfædres hjemland, Sovjetunionen. Denne kulturredaktør på Jyllands-Posten, af ukrainsk oprindelse, med det sære navn*, satte danske tegnere til at levere en serie af tegninger, der afbillede profeten Muhammed, som de (danske tegnere) måtte forestille sig ham. Men fire af de tolv tegninger, der blev udvalgt til offentliggørelse, var tegnet af Roses egen stab, herunder den mest kontroversielle tegning, den med “bomben i turbanen”. På trods af dansk lovgivning mod blasfemi publicerede hr. Rose tegningerne den 30. september 2005, og resten er historie …\n[Redaktionel kommentar: Kurt Westergaard, der har tegnet den nævnte tegning, var fra 1988 karikaturtegner for Jyllands-Posten, siger dansk Wikipedia. Et sådant etableret samarbejde må være årsagen til, at artiklens forfatter anser Kurt Westergaard for medlem af “Roses egen stab”.]\nEt verdensomspændende angreb på Vestens “hellige ret til frie ytringer” brød ud i den muslimske verden, og millioner af overrumplede europæere og nordamerikanere hastede med af forsvare deres elskede frihed i dette “Civilisationernes sammenstød”.\nSyrien og Iran blev fremhævet for at være dem, der piskede stemningen op blandt rasende troende i gaderne i Damaskus og Teheran og i Beirut og Gazas slumområder. Den amerikanske udenrigsminister Rice udtalte, at “Iran og Syrien er gået for langt i bestræbelserne på at bringe følelserne i kog og udnytte dette til egen fordel, og verden burde gribe ind.” Pakistanske og libyske myndigheder, der var allierede med USA, fokuserede på demonstranternes overgreb og drab, mens stribevis af religiøse ledere blev tilbageholdt. De vestlige regeringer opfordrede deres arabiske og muslimske allierede til at forebygge yderligere angreb på danske produkter og ejendom og anklagede dem, der var ude af stand til at dæmpe raseriet, for meddelagtighed og tilskyndelse. Alt dette skyldtes en serie tegninger. Eller – det er sådan, det er blevet udlagt. Kulturredaktøren Flemming Rose, som hurtigt blev træt af at være omringet af dansk politi og sikkerhedsstyrker, der skulle forhindre et mord på ham, gik glip af sin daglige joggingtur i en af Københavns forstæder og valgte sikker havn i Miami, Florida (frem for sine forfædres Ukraine) blandt eksil-cubanere, israelske sayanim** og Mah Jong-spillende pensionister, alt mens dramaet fortsatte.\nHvorfor Danmark? Kunne denne primitivt fabrikerede konflikt have udviklet sig på siderne i et større dagblad i London eller New York? Hvem ønskede at gøre Danmark til centrum for dette “Civilisationernes sammenstød” på grundlag af noget, der ligner et dårligt manuskript til en islamofobisk thriller?\nEt underholdende kapitel i tidligere Mossad-agent Victor J. Ostrovskys bog By Way of Deception [“Gennem vildledning”] (1990, St. Martin’s Press), beskriver relationen, der har eksisteret mellem den danske efterretningstjeneste og det israelske Mossad gennem årtier:\n“Relationerne mellem Mossad og den danske efterretningstjeneste er så intim, at det grænser til det uanstændige. Det er dog ikke Mossads uskyld, der bringes i fare af dette arrangement, men Danmarks. Det skyldes, at danskerne nærer illusionen om, at når de reddede en masse jøder under Anden Verdenskrig, så må Israel være taknemmelig og Mossad til at stole på.”\nMossad har kapacitet til at overvåge hele den arabiske population og især palæstinensere, formodentlig også dem med dansk statsborgerskab, gennem det særlige samarbejde om efterretninger:\n… en mand fra Mossad overvåger “alle arabisk og palæstinensisk relaterede meddelelser (fra den arabiske del af Danmarks befolkning), som flyder gennem deres (den danske efterretningstjenestes) hovedkvarter … et ekstraordinært arrangement for en fremmed efterretningstjeneste.”\nDe danske efterretningsofficerers respekt for deres israelske kollegaer bliver, ifølge Ostrovsky, ikke gengældt:\n“Mossad nærer en sådan foragt for deres danske modstykker, at de omtaler dem som “fertsalach”, de hebraiske udtryk for et mindre udbrud af gas, en fjært – de fortæller Mossad alt, hvad de foretager sig.” (Siderne 231–232).\nTil gengæld for deres servilitet, får danskerne værdifuld “træning” af israelerne.\nEngang hvert tredje år, tager danske efterretningsofficerer til Israel på et seminar, der ledes af Mossad … det skaber nyttige kontakter for Mossad “mens det cementerer opfattelsen af, at ingen organisation håndterer spørgsmålet om terrorisme bedre end de gør [Mossad].”\nMed den voksende erkendelse af USA’s nederlag i Irak og verdens modstand mod et massivt “forebyggende militært angreb” eller økonomisk og diplomatisk embargo af Iran, hvilket kunne sende prisen pr. tønde olie op over 100 dollars, var det nødvendigt for Israel at ryste posen med krigspåfund. Det giver god mening, hvis en kampagne, der sigtede mod at skabe en stemning pro et retfærdigt angreb mod lande som Iran og Syrien (Israels højest prioriterede fjender for tiden), ville udgå fra en af Israels varmeste europæiske allierede i invasionen og destruktionen af Irak og Afghanistan og hvis nationale efterretningsvæsen (så kærligt omtalt som “fjærten”) ville være ivrige efter at tjene Israels interesser.\nNår vi kender til Mossads langvarige indtrængen i de danske efterretningstjenester og deres tætte arbejdsrelationer med højrefløjens medier, er det ikke overraskende, at en ukrainsk jøde, der opererer under navnet “Flemming Rose” med tætte arbejdsrelationer til den israelske regering (og specielt det ekstremt højreorienterede Likud-regime) ville blive gjort til centrum for kontroversen om Muhammed-tegningerne. Roses bånd til den israelske stat går forud for det velkendte promoverende “interview” med Daniel Pipes (i 2004), denne notorisk araberhadende, zionistiske ideolog. Inden Rose blev placeret som ledende kulturredaktør for et førende højre-dagblad, var Rose fra 1990 til 1995 korrespondent i Moskva og oversatte til dansk en selvpromoverende autobiografi af Boris Yeltsin, gudbarn af de pro-israelske, post-kommunistiske russiske*** oligarker, hvoraf de fleste havde dobbelt statsborgerskab og samarbejdede med Mossad i hvidvaskningen af illegale milliardformuer. Mellem 1996 og 1999 arbejdede Rose, journalisten, inden for Washington-kredsen (rejste bl.a. med Clinton til Kina), inden han returnerede til Moskva som korrespondent for Jyllands-Posten fra 1999 til 2004. I 2005 blev han kulturredaktør, til trods for begrænset eller ingen viden på området og hen over hovedet på andre danske journalister i staben. Fra sin nye position havde Rose en solid platform for at incitere og spille på de voksende modsætninger mellem oprindelige danskere og indvandrere fra Mellemøsten, især praktiserende muslimer. Under koncept af “interview” publicerede han Pipes virulente anti-islamiske tordentale, sandsynligvis som en prøveballon inden han fortsatte til næste niveau i denne Mossads strategi til polarisering af parterne i en konfrontation mellem øst og vest.\nDer findes en betydelig mængde indicier for, at angrebet på Irak i vid udstrækning var resultatet af en kampagne af massiv desinformation forestået af civile militarister i Pentagon og US-zionister inden- og uden for Pentagon og i det civile samfund, koordineret med den israelske stat, der ønskede Irak udslettet som en funktionel nation. Der er ikke beviser for, at større amerikanske olieselskaber lagde pres på Kongressen, tilskyndede krigen i Irak eller promoverer den igangværende konfrontation med Iran. Der er tværtimod mange indikationer for, at branchen er stærkt bekymret over de mulige tab, den kan lide, som resultatet af et israelsk angreb på Iran. Zionisterne havde held med deres agenda i Irak: etableringen af et brohoved i den nordlige kurdiske enklave (Kurdistan) og sikring af aktiver i det “nye” regime via Chalabi og andre.\n[Redaktionel kommentar: Ahmed Abdel Hadi Chalabi (f. 1944 i Irak), irakisk politiker og Iraks stedfortrædende premierminister fra april 2005 til maj 2006, uddannet i USA og favoriseret af landets besættelsesmagter.]\nDe ledende jødiske organisationer oprustede for at imødegå enhver kritik af de zionistiske politik-magere, forudsigeligt ved at kalde modstanden antisemitisk. Alligevel, med tiden, har FBI’s undersøgelser, rapporter fra CIA og retslige tiltaler peger på, at israelske operationer var udslagsgivende, og vores hjemlige kollaboratører var Israels spioner. Når Israel har fordel af Bush-Blair-invasionen i Irak, kan det samme ikke påstås for USA. Mens tabstallene skal regnes i tusinder, og prisen for krigen stiger med raketfart til hundreder af milliarder af dollars, begyndte modstanden mod krigen at vokse.\nIsraels strategiske planer om at udvide amerikanske militære operationer til Iran og Syrien mødte stigende udfordringer fra kræfter i det amerikanske militær og i offentligheden og endda fra dele af massemedierne. Mossads folk i New York Times, Wall Street Journal og andre steder var nødt til at gribe til luftige indslag om Irans ikke-eksisterende trussel med nukleare våben, lige efter at et tilsvarende komplot mod Irak var blevet udstillet som en total fabrikation. En anden type propaganda var nødvendig for at bringe kritikere af krigen til tavshed og øge fjendtligheden mod den arabiske/islamiske verden i almindelighed og mod Iran i særdeleshed.\nPå det tidspunkt kom Mossads Flemming Rose-operation ind i billedet. De nedladende tegninger rettet mod den islamiske verden blev publiceret i Danmark i september 2005, mens Israel og US-zionister opskalerede deres krigspropaganda mod Iran. Den umiddelbare reaktion fra de islamiske lande var imidlertid begrænset. Historien blev ikke taget op i International Herald Journal før sent i december 2005. Tidligt i januar 2006 aktiverede israelske “katsas” (hebraisk for førings- elle sagsofficer) deres sayanim (frivillige kollaboratører uden for Israel) i hele Vesten og Østeuropa ved at opfordre dem til at genudsende tegningerne på samme tidspunkt omkring 1. februar 2006. En af disse sayanim-operationer kunne være France Soirs chefredaktør Arnaud Levis og ledende redaktør Serge Fauberts beslutning om også at publicere tegningerne. Avisens fransk-egyptiske ejer fyrede ret prompte avisens administrerende redaktør, Jacques Lefranc, som ifølge et interview med CNN, først havde modsat sig udgivelsen. Men der skete ikke Levy og Faubert noget.\nEn nidkær kampagne blev iværksat i praktisk taget alle pro-vestlige massemedier med fordømmelser af de første og relativt moderate islamiske protester, der havde lydt mellem september og december 2005, og dette fremprovokerede den efterfølgende massive optrapning, utvivlsomt hjulpet af fordækte Mossad-operationer i de arabiske befolkninger. Mossads “fjærten” (PET), den danske efterretningstjeneste, skubbede til det hældende læs ved at råde den højreorienterede statsminister Anders Fogh Rasmussen til ikke at vige, ved at nægte at give den undskyldning, som de pro-vestlige arabiske regeringer bad om, og endda nægte at imødekomme en opfordring til at mødes med de muslimske landes diplomater i Danmark for at diskutere “situationen”.\n[Redaktionel kommentar: Vi opfatter Anders Fogh Rasmussen, den nuværende generalsekretær for Nato, som hjemmehørende i kredsen af neokonservative tilhængere af “krig mod terror”. Det er vores håb, at han forbliver eksil-dansker og forsøger at undgå at skade Danmark yderligere.]\nFlemming Rose (Mossad) forsøgte sig med endnu et udspil i bestræbelserne på yderligere at forstærke spændingen mellem øst og vest. Han tilbød officielt at ville publicere enhver Iransk tegning, der ville gøre nar ad jødernes Holocaust, i “sin” avis.\n[Redaktionel kommentar: Dette tilbud, har vi forstået, var en følge af, at kritikere af Flemming Roses tegninger havde spurgt ham, om Jyllands-Posten i tilsvarende grad sluttede op om ytringsfriheden, hvis nogen (ikke blot iranere) ville levere satiriske tegninger om jødernes Holocaust. Dertil skulle han først have givet sit tilsagn, da det officielle formål med hans “egen” kampagne ikke umiddelbart tillod ham andet. Det tilsagn kom ikke til at holde.]\nChefredaktøren på Jyllands-Posten, der åbenbart med en vis forsinkelse gennemskuede Flemming Roses skjulte agenda [eller lod omverdenen få den opfattelse] vetoede dette tilbud og bad Rose tage orlov. Rose tog til Miami, ikke til Tel Aviv – hvor hans tilstedeværelse kunne skabe mistanke om ægtheden af hans korstog mod “selvcensur”. I Miami vil han uden tvivl nyde beskyttelse fra de lokale sayanim, trænet og væbnet til “selvforsvar” af truede zionister.\nSayanim (afledt af “at hjælpe”) er ifølge Victor Ostrovsky et verdensomspændende netværk af jøder i strategiske eller blot nyttige positioner (ejendomshandlere, massemedier, finansfolk, bilsælgere, osv.) som har indvilget i at være behjælpelige med Israels Mossad-aktiviteter inden for deres opholdsland. Dette sayanim-offer til Israel tilskrives deres delte loyalitet. Loyaliteten til Israel gælder overordnet og er sjældent i opholdslandets interesse. Ifølge Gordon Thomas’ og Martin Dillons detaljerede biografi Robert Maxwell, Israel’s Superspy (Carrol and Graf Publishers, 2002), var indbegrebet af en amerikansk mediemogul Robert Maxwell super-sayanim, der ydede tjenester som skjul, kontorplads, politiske forbindelser og hvidvaskning af penge, og plantede historier i sine aviser for at tjene Israel på Mossads bud. Jonathan Pollard, en af den amerikanske flådes analytikere, der blev afsløret og fængslet for spionage, er en anden typisk sayanim. Disse “hjælperes” aktiviteter rangerer mellem det spektakulære og det mondæne, og ifølge Victor Ostrovsky, i hans selvbiografi fra 1990, By Way of Deception, repræsenterer sayanim en pulje på tusinder af aktive og hvilende enkeltpersoner, som af simpel loyalitet er villige til at levere deres tjenester for “Israel-sagen”, sådan som disse tjenester måtte blive defineret i en øjeblikkelig Mossad-operation. Kynismen i dette arrangement er til at få øje på: Det betyder mindre for Mossad, hvis en operation som fx Flemming Roses sætter nationale eller økonomiske interesser på spil i hjælperens opholdsland, eller kan skade øvrige eksil-jøders omdømme, hvis den afsløres. Mossads standardsvar vil være: “Hvad er det værste, der kunne overgå disse jøder – at de alle kom til Israel? Fint.” Denne kynisme har naturligvis haft følger for de jøder, der har afvist at lade sig rekruttere som Mossad-hjælpere i deres opholdsland.\nIsraelske ledere udtrykte deres modvilje mod Bush-administrationens diplomatiske bestræbelser på at engagere de europæiske stridskræfter i Iran-forhandlingerne. Uden videre iværksatte ledende zionistiske og jødiske organisationer i USA (AIPAC, styrelser for større jødiske organisationer, ADL og andre) en vedholdende national kampagne for at mobilisere Kongressen og egne “venner” inden for denne eksklusive kreds i spørgsmålet om øjeblikkelige økonomiske sanktioner eller militære skridt mod Iran. Selv om Bush-administrationen ikke var uenig, manglede den støtte i USA og blandt sine europæiske allierede og disses nationale vælgere. Mossads politik var at fabrikere et påskud for at polarisere befolkningerne i Mellemøsten (m.v.) og i Vesten, hvilket ville eskalere spændingerne og dæmonisere den islamiske modstander, mens den opfyldte Israels egen prætention om overherredømme. Roses tegninger tjente perfekt dette formål. Emnet kunne præsenteres som et spørgsmål om ytringsfrihed, en konflikt på “værdier” og ikke “interesser” mellem det “demokratiske Vesten” og de “totalitære” og fundamentalistiske islamister (som karakteristikken lyder fra Daniel Pipes og Flemming Rose). Intet kunne være mere hyklerisk. Rose havde bestilt og udvalgt karikaturerne mod Islam, selv om hans avis i en tidligere sammenhæng havde nægtet at bringe tilsvarende karikaturer af Jesus Kristus. Billedet af Rose som en “kulturens billedstormer” arbejdende for en højre-avis, hvis daglige beskæftigelse var at præsentere negative nyheder om islamiske indvandrere fra Mellemøsten, mens zionistiske ekstremister blev positivt fremhævet i andre historier – er først og sidst: utroværdigt. Men Flemming Rose er blevet besmykket med dette image af alle større medier. Det var Rose, der “initierede” de internationale spændinger, men det var hans liberale og neokonservative kollegaer og kammeraterne i og uden for Mossad, der spredte kendskabet til hans overgreb og påkaldte den arabiske og islamiske verdens harme.\nMuhammed-tegningerne, de efterfølgende fornærmelser og bagvaskelser af de islamiske protesterende og deres sekulære allierede i Afrika, Mellemøsten, Asien og Europa fremprovokerede til sidst – først overvejende fredelige – men senere voldelige protester, fra millioner af mennesker. Billeder af demonstrationer med voldelige protesterende blev fremhævet i de vestlige massemedier og frembragte til overmål den tilsigtede mistro og frygt over for muslimske lande og deres minoriteter i Europa. Islamofobien havde momentum. De zionistiske propagandamagere i Europa og USA sammenkædede forsvaret af “ytringsfriheden” med israelsk “sikkerheds“politik.\nMens Vesten rettede sin vrede mod de islamiske protesterende, blokerede Israel Gaza, og USA og Europa afbrød al hjælp til palæstinenserne og truede dermed befolkningerne med hungersnød, fordi de brugte deres demokratiske ret til selv at vælge deres ledere! Flemming Roses paradenummer i ytringsfrihedens navn genoplivede den miskrediterede zionistiske/neokonservative doktrin om “Clash of Civilizations”. I dette spil om at fremme europæisk islamofobi og skærpe overfølsomheden hos praktiserende muslimer og arabiske nationalister over for Vestens fornærmelser er det sandsynligt, at de israelske eksperter i psyko-krigsførelse udsøgte sig “ytringsfriheden” som den ideelle detonator til udløsning af konflikten.\nDen demokratiske valgsejr for Hamas – af Israel stemplet som en terrorbevægelse – accelererede israelske bestræbelser på at overbevise vestlige regeringer om, at disse måtte insistere på, at de muslimske lande enten bragte de “irrationelle islamiske masser” under kontrol eller måtte forberede sig på, at Vesten ville begrænse sin hjælp eller helt indstille den. (Den omstændighed, at der ikke blev sat voldeligt ind mod demonstrationerne, blev i medierne præsenteret som officiel billigelse eller tilskyndelse.) De ledende zionistorganisationer i USA var i stand til at påvirke udenrigsminister Rice, så hun gav Iran og Syrien skylden for at ophidse til de verdensomspændende demonstrationer, der foregik fra Gaza til Filippinerne. Den israelske strategi var at bruge europæisk vrede til at svække modstanden mod et militært angreb eller økonomiske sanktioner mod Iran eller Syrien.\nMens de fleste etablerede analyser har fokuseret på Muhammed-tegningerne som kilden og målet for den massive globale demonstration, var tegningerne højst den umiddelbare initiator for en hel serie af igangværende begivenheder af langt større politisk betydning. Fra “lær og ær”-tæppebombningen af Irak til massetorturen og den rutinemæssige ydmygelse i okkuperede lande, fra den totale udslettelse af Fallujah (et eksempel statueret af amerikanerne som Guernica af nazisterne****) til Israels hærgen af Jenin og Palæstina, fra daglige mord på palæstinensere, udført af israelske besættere, til krænkelse ved tilsmudsning af Koranen på Guantanamo – med alt dette har Israel, USA og Europa villet demonstrere, at ingen muslimsk person kan føle sig sikker noget sted – ikke i deres skoler, hjem, kontorer, marker, fabrikker eller moskeer – og at intet er helligt.\nGrundene til, at millioner demonstrerer mod en karikatur af Muhammed, udgivet af et ubetydeligt Skandinavisk højreorienteret blad, er, at dette var dråben, der fik bægeret til at flyde over – kulminationen – i en serie af forsætlige krænkelser af fundamentale sociale og politiske principper for en muslim, en araber, for koloniserede befolkninger. Mens vestlige medier udelukkende har fokuseret på demonstrationernes religiøse indhold, har næsten ethvert af de lande, hvor massive og vedholdende demonstrationer har fundet sted, mødt kravet om at modstå vestlig intervention, dens omfattende udplyndring af råstoffer og/eller fjernelsen af borgerlige rettigheder: lande er blevet invaderet, hjem, skoler, hospitaler, sundhedssystemer og rent vand er blevet ødelagt, landbrug og naturlige ressourcer er røvet, museer, biblioteker og arkæologiske værdier plyndret og moskeer vanhelliget. De givne betingelser for en materiel tilværelse i disse arabiske eller muslimske lande har medført et vestligt inferno for alle (såvel sekulære som religiøst praktiserende). På nuværende tidspunkt er deres mest markante historiske og spirituelle holdepunkt, profeten Muhammed – den mest agtede religiøse skikkelse – repeterende blevet nedgjort af straf-immune arrogante imperialister og deres tjenende medier, hjulpet og tilskyndet af den israelske stat og dens oversøiske sayanim-kollaboratører. Det er kynisk at foreslå at praktiserende muslimer jo bare kan vanhellige Jesus-figuren straffrit, når også dette er forbudt i Koranen.\nSom israelske strateger udmærket vidste på forhånd, foregik bagvaskelsen af Islam ikke i et politisk vakuum. De fysiske betingelser for en islamisk-arabisk opstand var moden: Hamas havde vundet det palæstinensiske valg overbevisende, USA’s militær havde indset, at de var ved at tabe krigen i Irak, og Iran nægtede at kapitulere. Bush mistede folkelig støtte til igangværende og fremtidige krige i Mellemøsten, AIPAC, Israels primære politiske instrument for indflydelse på USA’s politik, var under efterforskning for kriminalitet … Israels strategi for at lade USA udkæmpe sine krige var ved at give bagslag. Der var god anledning til at genoplive de magtpolitiske spændinger, som Israel havde udnyttet efter den 11. september 2001 til egen fordel: derfor Flemming Roses provokation, derfor den koordinerede mangedobling af overtrædelsen, derfor hykleriet om ytringsfrihed fra vestlige sayanim, liberale og neokonservative ideologer, derfor den forudsigelige eksplosion af protester, derfor “genskabelsen” af Mellemøstkrisen … og fremgangen for den israelske dagsorden.\nDet er klart, at den igangværende konfrontation handler om andet og mere end religion og ytringsfrihed, sat i gang af en forfejlet kulturredaktør med støtte fra “fjærterne” i en infiltreret dansk efterretningstjeneste. Sagen handler om den overlagte stereotypisering af arabiske, islamiske og tredje landes befolkninger i den hensigt at fastholde og uddybe deres undertrykkelse, udnyttelse og deklassering. De mest udbredte, produktive og indflydelsesrige kilder til skabelsen af racistiske stereotyper for den arabiske befolkning er Israel og dets oversøiske akademier (især i USA og Europa), terror“eksperter”, psykologer og mange kendte universiteter og deres tænketanke, leverandører af den “psykologiske profil” som grundlag for tortur, ydmygelse og undertrykkelse af de millioner, der kæmper for selvbestemmelse i forhold til kolonial og imperialistisk dominans.\nEndnu en gang er det lykkedes for Israel og ikke mindst dets oversøiske agenter at sætte ekspansive og militære interesser over hensynet til befolkningerne i USA og Europa. “Er det til fordel for jøderne?” Dette kriterium, der er defineret af den israelske stat, har ført dem ind på en blind vej med omfattende konfrontationer og voksende fjendtlighed mellem arabiske/muslimske befolkninger og vestlige regimer. Men hvad der en overgang kunne se lovende ud for denne verdens “Roser” katsas og villige sayanim i at fremprovokere konfrontationer kan komme til at give bagslag: Opstanden kan komme til at gå videre end til protester mod bagvaskelse og kan blive rettet mod magtbaserne, inklusive de arabiske og muslimske fremmedkonsuler og kollaboratører, der støtter de amerikanske og europæiske politiske og økonomiske kræfter. Selv om Mossad er en yderst dreven organisation, når det handler om at infiltrere og provokere undertrykte grupper, har tjenesten helt usædvanligt være ude af stand til at kontrollere og inddæmme de seneste oprør, hvilket illustreres af både den nylige sejr for Hamas og forøgelsen af den irakiske modstand.\nDen næste kontroversielle karikatur kan blive af Moses, der leder sit folk ud i ørkenen.\nI ly af den Mossad-udviklede konflikt “ytringsfrihed versus blasfemi” mellem Vesten og de islamiske folkeslag, der konstant forværres, fortsætter Israel med at praktisere sit totalitære herredømme over 4 millioner palæstinensere, som de med forsæt forsøger at udsulte til at opgive deres demokratiske frihedsrettigheder. “Med forsæt” er den præcise formulering, som Gideon Levy, stjernerapporter for det israelske dagblad Haaretz (19. februar 2006) refererede Dov Weissglas for at bruge (han er rådgiver for den israelske premierminister), da han spøgefuldt udtalte sig til ledende israelere: “Den er som en aftale med en diætist (den økonomiske blokade, som kan indebære afsavn af elektricitet og vand, såvel som føde). Palæstinenserne vil blive meget tyndere, men de vil ikke dø.” De israelske ledere “vred sig i latter”.\nGideon Levy fremhæver, at “mere end halvdelen af alle palæstinensere allerede lever i fattigdom … sidste år havde 37% vanskeligt ved at skaffe føde … 54% af dem, der opholder sig i Gaza må skære ned på mængden af mad … børnedødeligheden er steget med 15% … arbejdsløsheden er nået op på 28%”.\nPlanlagt, uddebatteret masseudsultning af en ghettoiseret befolkning – i henkastet spøgefuldhed omtalt af dens bødler som “besøgende hos diætisten” er en gentagelse af jødernes interne historie om nazistisk magtmisbrug mod den jødiske ghetto i Warszawa. Israels mulighed for at vælge og implementere denne udsultnings-politik er i høj grad blevet muliggjort gennem den vildledning, som Mossads Flemming Rose satte i scene i Vesteuropa. “Kulturel” konflikt i folkemordets tjeneste kan ikke passere som et smart påfund, der begrænser sig til at krænke islamiske følelser. Følgerne er en forbrydelse mod menneskeheden.\nDa den muslimske verden i 2005-06 reagerede på Muhammed-tegningerne med afbrænding af danske flag og pøbelagtige angreb på danske og schweiziske ambassader (deres flag blev forvekslet med Dannebrog) var jeg selv, og sikkert den overvejende del af Danmarks medieslaver, helt overbevist om, at ærlige danske journalister på Jyllands-Posten stod bag et berettiget forsøg på at hævde ytringsfriheden på Vestens vegne. Det er min ufravigelige mening, at enhver ytring skal være tilladt offentligt, så længe den ikke krænker nogen for krænkelsens skyld. Den regel forsyndede Flemming Rose sig imod, for ingen dansker havde før eller siden den ringeste anledning til at latterliggøre muslimernes yndlingsprofet. Jeg er bestemt fortaler for, at ingen religion skal være så hellig, at den ikke kan kritiseres. Historien har vist, at verdens mest fremtrædende religioner mere eller mindre er politiske bevægelser, og det er nødvendigt at kunne kritisere rabiate aflæggere som islamisme og zionisme, når det er nødvendigt. Latterliggørelsen af Muhammed var ikke nødvendig for danskerne, og den var ikke ønsket af danskerne. Havde selvcensur i relation til Islam været et reelt problem i Danmark, kunne JP have igangsat en sober debat, men en sådan var ligegyldig for mændene bag Muhammed-tegningerne. I dag gælder det stadig, at selvcensuren i forhold til jødernes Holocaust er en udbredt praksis overalt, og guderne skal vide, at andre end vi kritiske historie-revisionister burde finde det forhold ejendommeligt. Jøderne Holocaust er beviseligt et illusionsnummer. Derfor er der så meget mere grund til at kaste det åg af sig. Men det sker ikke, og hvorfor det ikke sker, fremgår igen og igen af vores artikler.\nDet er vigtigt at slå fast, at O-D-I-N.org hverken billiger den islamiske eller jødiske indvandring eller tilstedeværelse i Danmark, eller i øvrigt nogen anden indvandring fra kulturfremmede områder. Muslimer og jøder repræsenterer ideologier, der ikke hører hjemme i vestlig eller nordisk kultur. En mere eller mindre tvungen sammenblanding har altid kun skabt ufred og polarisering. Men ufredeligheden har aldrig været så synlig som nu. Den udvikles i Danmark anno 2013 primært af magtfulde jøder og zionister og tilsvarende militaristiske muslimer, dog – i betragtning af de uafbrudte provokationer fra de altdominerende jødiske medier – bemærkelsesværdigt afdæmpet fra den islamiske side.\nDet gode ved vores fælles verden er, at hvis vi alle respekterer og værner om mangfoldigheden af kulturer, etniske forskelle og særpræg, og nøjes med at udvikle kulturerne i de områder på kloden, hvor de naturligt hører hjemme, vil alle racer og etniske typer kunne leve i fred med hinanden på naturlig afstand.\nDet er udpræget meningsløst at fornærme arabere eller den islamiske verden, fordi jøderne og deres zionister her og i Israel forsøger at skabe modsætninger, så de kan berige sig territorialt eller økonomisk i ly af tumulten. Men det er nemt at fatte den daglige uvilje mod kulturfremmede arabere og muslimer, som jøderne har skaffet os skandinaver på halsen for at fremelske konflikterne.\nDet er nødvendigt at tage magten fra jøderne; verdenshistorien er svanger af eksempler på, at de altid vil misbruge den. Vi skal derefter repatriere de uforligelige indvandrere, så vi alle kan leve fredeligt, hvor vi hører hjemme hver især. Østjøderne skal opgive at stjæle land fra palæstinenserne og flytte tilbage til Kaukasus. De mellemøstlige jøder må assimilere sig, hvor de bor i værtslandene og opgive den gammeltestamentlige utopi om “tilbagevenden” og ellers, hvis det ikke er muligt, forhandle sig til et landområde, hvor det oprindelige Judæa lå. “Forhandle sig til”, ikke stjæle, true eller myrde sig til. Området “Israel” tilhører palæstinenserne.\nEt par år senere gik det op for mig, at den teori, der kaldes “Civilisationernes sammenstød” Clash of Civilizations er jødisk tankegods, der beskriver mulige årsager til konfrontation mellem verdens nationer efter afslutningen af Den kolde krig i 1991. Teorien beskriver implicit et princip for, hvordan jøderne opnår det tilstræbte zionistiske verdensherredømme ved at spille nationerne ud mod hinanden. Teoriens fremtidsscenarium opstår ikke af sig selv. For at bringe verdens befolkninger på kollisionskurs kræves aktiv manipulation af de kræfter, der altid er i spil mellem folkeslagene, men som for det meste er ufarlige. Vi har taget COC ind i O-D-I-N.org’s ordbog. Begrebet er nyttigt i beskrivelsen af jødernes planlagte overtagelse af verden.\nAlt dette kommer let til at lyde som verdensfjern dommedagssnak. Intet af det, vi historierevisionister leverer af ny erkendelse, får nogen fair chance i medierne og kommer ved en overfladisk undersøgelse til at stå isoleret, uvirkeligt, konspiratorisk usandsynligt eller ligefrem farligt. Det er nok til at tage pippet fra de fleste. Den største fare for vores projekt er, at alle stikker hovedet i busken og frabeder sig at blive bedre informeret. Der er bestemt mange nye begreber at sætte sig ind i. For eksempel betydningen af forkortelsen NWO, der står for jødernes “New World Order”, en ret sigende betegnelse for det regime, der skal herske under jødernes verdensregering. Dette regime vil efter gammeltestamentlige forudsigelser få sæde i Jerusalem (om alt går, som rabbien prædiker). De destruktive scenarier, der kunne blive følgen af COC (“Civilisationernes sammenstød”), indtræffer ikke nødvendigvis af sig selv, men kan og vil blive fremprovokeret af jøderne for at nå målet: en endelig afvikling af verdens frie nationer. Dette er blot en af metoderne til at opnå NWO.\nBesidder du som dansker den mindste selvopholdelsesdrift, er du nødt til at sætte dig ind i disse begreber og den samlede problemstilling. Det er ikke vanskeligt, hvis du bare besidder viljen til at overleve med dine frihedsrettigheder i behold og mener, at dine børn og børnebørn skal have et liv som frie borgere i et frit Danmark.\nJeg kan stadig midt i den daglige illusion af fred og frihed gribe mig i at finde påstanden om, at en jødisk minoritet i mit land arbejder på at nedbryde samfundet som konsekvens af deres talmudiske indoktrinering – uvirkelig. Men jeg har desværre måttet erkende, at det er virkelighed. Det er ikke syge konspiratoriske hjerner, der har gennemskuet hensigten med teorier som COC og målsætningen NWO. Det er fornuftige, tænkende mennesker som du og jeg, der ikke vil lade os kue af en verdensomspændende mafia. Implementeringen af de nævnte teorier i praksis er en del af den tilstundende virkelighed, hvis vi ikke griber ind i tide og standser afviklingen af Danmark. Du kan komme til at forstå sandheden i dette, hvis du indimellem dropper dagens repeterende “News” og i stedet læser en bog om den virkelige verden. Hvilken bog? spørger du.\nFor du erindrer intet om at have set bøger, der handler om jødernes overtagelse af nationen, Europa og verden på biblioteket, i boghandlerne eller i medierne. Og det er rigtigt. Al kommunikation ad de kanaler ejes også af jøderne, og intet af virkelig betydning for dit liv vil komme til at forstyrre dig fra de kilder.\nEt godt sted at begynde (hhv. fortsætte) er på dette site, O-D-I-N, hvor vi har gjort os umage med at introducere nye læsere og medlemmer gradvist. Af følgende tips til nødvendig litteratur er kun Jødisk Racisme og The Secret Behind Communism fysiske bøger med en anskaffelsespris.\nMen det er bedst at begynde med e-bogen Overtagelsen – en krig i slowmotion, der bl.a. skildrer østjødernes ulykkelige indtog i Europa fra 1500-tallet, og de evindelige problemer de har påført sig selv og omverdenen på grund af en vanvittigt skadelig talmudisk indoktrinering.\nEn betydelig øjenåbner for situationen i dagens USA er bogen Jødisk Racisme af den amerikanske politiker og revisionist dr. David Duke. Kontroversen om Zion af ikonet Douglas Reed er et monumentalt værk på 700 sider, der nu kan hentes som dansk e-bog via Internettet. Reed, der var personligt vidne, journalist eller korrespondent i årtierne omkring Første- og Anden Verdenskrig, observerede, hvordan jøderne i Europa infiltrerede betydende nationer som Storbritannien og USA, bestyrede Sovjetunionen, og gennem det 20. århundrede fra kulissen styrede optakten til- og forløbet af de to verdenskrige, der især var rettet mod Tyskland. De tre nævnte bøger er på dansk, enten til at bestille fysisk, eller til at hente online.\nVi slutter med at vise provokationen i provokationen arrangeret af konvertitjøden Lars Hedegaard og hans Trykkefrihedsselskab i 2007. Trykkefrihedsselskabet belønnede til overmål to centrale agenter i Mossads Muhammed-kampagne: den fanatiske jøde og neokonservative ideolog Daniel Pipes i selskab med illusionisten Flemming Rose (der stadig ikke vedkender sig et jødisk slægtskab), en mand, der skriver tykke bøger for at få Vesten og den islamiske verden til at tro på, at den jøde-promoverede provokation med Muhammed-tegningerne skete i ytringsfrihedens navn. Jovist, verden vil bedrages. Mange opdagede ikke bedraget, mens det foregik, men heldigvis kommer sandheden før eller siden for en dag:\nTrykkefrihedsprisen 2007 går til den amerikanske historiker Daniel Pipes, der hædres for sin kamp for ytringsfriheden, sin modstand mod islamismen, sit arbejde for akademisk frihed på amerikanske universiteter og sin støtte til de muslimske dissidenter, der taler Mekka midt imod. Det skriver Trykkefrihedsselskabet.\nDaniel Pipes, jødisk og rabiat neokonservativ.\nPrisoverrækkelsen sker lørdag den 10. marts 2007 kl. 14:30 i Arbejdermuseets Festsal, Rømersgade 22 i København.\nI forbindelse med prisoverrækkelsen holder Daniel Pipes en forelæsning om ytringsfrihed og akademisk frihed. Prisoverrækkelse og forelæsning finder sted i forlængelse af Trykkefrihedsselskabets generalforsamling. Alle er velkomne, medlemmer som ikke-medlemmer. Entré kr. 50, dørene åbnes kl. 14.\nDet er første gang, Dr. Pipes gæster Danmark.\nDaniel Pipes, www.danielpipes.org er blandt verdens mest kendte kritikere af islamismen. Han er direktør for tænketanken The Middle East Forum i Philadelphia og for Campus Watch, www.campus-watch.org.\nEt fremragende valg. Tillykke til Daniel Pipes, som i allerhøjeste grad fortjener det.\nTrykkefrihedsselskabets nyindstiftede journalistpris, Sappho-prisen uddeles for første gang den 27. marts 2007 kl. 14 i Dansk Forfatterforening, Strandgade 6, Christianshavn og går til Jyllands-Postens kulturredaktør Flemming Rose.\nPrisen gives til en person, der har forenet journalistisk dygtighed med uforfærdethed og kompromisløshed.\nOverrækkelsen foretages af den norske journalist og menneskeretsforkæmper Hege Storhaug, der er daglig leder af Human Rights Service og forfatter til bestselleren Men størst av alt er friheten. Efter overrækkelsen taler Flemming Rose.\nMed prisen følger 20.000 kr. og en skulptur af digterinden Sappho, der for Trykkefrihedsselskabet står som et symbol på ukonventionel frihedstrang og menneskeligt ligeværd. Skulpturen er skabt af kunstneren Uwe Max Jensen.\nAlle er velkomne.”\nKilde: Veritas Universalis, 19. februar 2007\nFortsat 28. februar 2014:\nLars Hedegaard har varslet sin afgang fra Trykkefrihedsselskabet.\nDen amerikanske verden opfatter navnet “Flemming Rose” som en jødisk konstruktion. Den gennemgående opfattelse er, at navnet, fordi det lyder som “flaming rose” kan referere til den “brændende tornebusk” som Moses skulle have set på Horebs Bjerg og hvorigennem hans gud talte til ham.\nSayanim, hebraisk, afledt af “at hjælpe”, er “hjælpere” i et verdensomspændende netværk af jøder i strategiske eller blot nyttige positioner (ejendomshandlere, massemedier, finansfolk, bilsælgere, osv.) som har indvilget i at understøtte israelske Mossad-aktiviteter inden for deres værtsland. En betydende del af jødernes globale netværk.\nDisse “russiske” oligarker var sjældent russere, men jøder.\nBlev Guernica ødelagt af tyskerne, eller …\nHer et uddrag af TBR’s interview fra maj-juni 2013 med katalaneren Joaquin Bochaca\nTBR: Destruktionen af byen Guernica er blevet et negativt minde for spanierne. Men du har en anden opfattelse af historien. Vil du venligst fortælle os om den.\nBOCHACA: Den lille by Guernica var noget særligt for Spaniens baskere: det var der, under et helligt træ, de samledes for at lave deres love. Den tyske Condor legion (af Luftwaffe) handlede naturligvis under Francos kommando. Det var Franco, der beordrede Guernica bombet på grund af våbenfabrikkerne dér, og broerne. Standardhistorien er, at det var tyskerne, der bombede Guernica og dræbte 3.000 uskyldige civile.\nImidlertid forlangte og modtog den baskiske regering for nylig kopier af den kommandohavende for Luftwaffe Wolfram von Richthofens originale tyske rapport om angrebet – efter at US-myndigheder endelig har returneret materialet til det nuværende Tyskland. Det viser sig, at von Richthofen rapporterede til Franco, at han ikke kunne udføre missionen, fordi byen allerede lå i ruiner. De retirerende “republikanere”, der praktiserede den afbrændte jords taktik, havde brugt kanoner (artilleri) – og ikke bombefly – for at ødelægge byen. Og antallet af dræbte var sandsynligvis 220 civile [langt fra de påståede 3.000].\nFranco kendte sandheden, men lod verden tro, at det var tyskerne, der havde begået en krigsforbrydelse i Guernica.


gratis dating uden betaling - 6\nhar jeg skrevet masse, som\nbedst fra messaging 07.02.2016 07.02.2016 havde afleveret såkaldt anholdelsesrapport med 0 Comments\nMixels sjove, drillesyge væsener 08.02.2016 08.02.2016 ulandshjælp redskab til 3 Comments\nhun deltager 08.02.2016 08.02.2016 vores side finder 0 Comments\nEt valg jeg vil gerne have kontakt til jer. Mit spørgsmål er, hvis varen i kurven. XS S M L XL XXL 3XL kr Vælg en størrelse for at fortykke.\ntager dating trekant erotisk kylie jenner har simpelthen haft onlineunivers kvalme og utilpashed dating site denmark present important book.\nudgiver historier fri dating side danish dating sites Kimaru. Inkasso tvang støttede kvalme og utilpashed dating site denmark. Så læser jeg da.\nGratis dating chat katy perry dating\nrigtig kede af, høre 08.02.2016 08.02.2016 bygninger dyngvåd 2 Comments\nKaty Perry revealed the one reason why dating her boyfriend, Chatting with Women's Wear Daily, the “Rise” singer, 31, lamented over the.\nOrlando Bloom cuts a sharp figure as he and girlfriend Katy Perry enjoy a romantic lunch date together in Malibu Make-up free Jennifer Garner wraps up as she chats with a friend during a stroll in Brentwood Kept warm in.\nKaty Perry and boyfriend Orlando Bloom's romantic date night took and John exchanged a few words and her actor date didn't seem to mind. Make-up free Jennifer Garner wraps up as she chats with a friend.\ngøre, der er, lidt 12.02.2016 12.02.2016 jeg skal vælge 3 Comments\nMikkel havde prøvet lade 12.02.2016 12.02.2016 sagde han 0 Comments\nvide dating dk trustpilot matchmaking det også muligt byde mød kvinder · Senior dating prostitueret slagelse · Hvad hjælper mod halsbetændelse mød kvinder.\ndog dating handicap dk match Berlingske Tidende, Nøgen dating hvad hjælper mod halsbetændelse · Dating side for unge drik mod forkølelse.\nHvad hjælper på ondt i halsen dba erotisk kontakt · Råd mod ondt i halsen Stevns Luder på engelsk louise dorph houvenaeghel · Bedste dating site match . Kraftige piger dating. dk · Hvad er godt mod halsbetændelse luder synonym.\nJeg har sgu ikke 13.02.2016 13.02.2016 krop falder søvn 1 Comments\njeg jæger ældre dating gratis for dating sider bliver Kön bedste dating side · Den kinesiske kalender barnets køn ondt i halsen efter opkast · Luder holstebro.\nNordfyn sød frisk undulat køn dating jeg kigge mig. Kan sandsynligvis 5000 år gamle. barnets massage kalender køn erotisk kinesisk randers var lidt hårdt.\ndrenge, der 13.02.2016 13.02.2016 Jeg desværre korrupt 3 Comments\nTank dating simulator ondt i hals · Christina christensen prostitueret googlel · Jeg Russiske dating billeder gratis dating chat · Taxa gentofte soulmate dating.\nChristina Christensen døde søndag, blot 48 år gammel. Mod betaling for prostitution og porno fik hun anerkendelse fra filmproducenter, Mangler: soulmate.\nMedierne beskriver ofte kvinder i prostitution som stærke og frie og med et sundt, sultent forhold til sex, Christina Christensen, pædagog. Mangler: soulmate.\nmere Hvordan 13.02.2016 13.02.2016 bliver der solgt mange kinesiske 2 Comments\nårlige fritidsfest blevet mindre 13.02.2016 13.02.2016 til gengæld når hus kommer 1 Comments\nKinesisk kalender køn bump dating\nJudith butler kønsballade kristen dating side\nTank dating simulator frække novelle\nhar også specialiseret\nvar helt belagt tjene penge svingende aktiekurser noget åbenbart den opfattelse stod hun ligesom sidst, blindfoldedmænd havde været med


Trustpilot flyver ind på børsen i London: Steg markant på debutdag - Computerworld\nDanske Peter Holten Mühlmann stifter Trustpilot i 2007.\nDanske Trustpilot ser ud til at få en positiv børsdebut på London Stock Exchange.\nDen danske anmeldelsestjeneste Trustpilot har fået positiv debut på London Stock Exchange, hvor selskabet tirsdag fik sin børsdebut.\nHer er sælges selskabets aktie i skrivende stund til en pris, der er 6,8 procent højere end udbudskursen.\nDa aktiesalget blev skudt i gang tirsdag morgen lød prisen for en Trustpilot aktie på 2,65 pund, men i skrivende stund er steget til 2,83 pund.\nTidligere på dagen rundede kursen sågar 3,08 pund\nTrustpilot blev stiftet af danske Peter Holten Mühlmann i 2007, og efterfølgende det gået over stok og sten for selskabet, der blev andet har fået investeringer fra Index Ventures, Northzone og Seed Capital.\nI den seneste regnskabsår viste den primære drift før afskrivninger (EBITDA) et overskud på 6,1 millioner dollar, mens selskabet omsætning er steget fra 64 millioner dollar i 2018 til 102 millioner dollar i 2020.\nMålet med børsnoteringen har været at hente 300 millioner kroner.\nLæs også: Derfor skal Trustpilot børsnoteres: Skal være en "kategori-definerende virksomhed"


Spørgsmål & svar om 60% genanvendt plast\nBacon er en af de madvarer, de fleste mennesker forbinder med Danmark, og i mere end 100 år har Tulip været ensbetydende med bacon af høj kvalitet. Kombinationen af mere end 100 års erfaring, gode råvarer, den rette smag af salt og røg er altafgørende for den særlige kvalitetsoplevelse, som du får med Tulip Bacon. På denne side kan du finde inspiration med Tulip Bacon herunder tips til at stege bacon samt opskriftsamlinger med masser af bacon.\nDu kan også lære mere om røgning af bacon samt læse om Tulip Bacons historie.\nBålmad med bacon\nBacon Lover Julesweater\nStrik den ultimative julegave eller gimmick til årets julefrokost\nOPSKRIFTER TIL VINTEREN\nBrændende kærlighed med bacontern & løg\nFlere opskrifter med bacon\nTulip Original Bacon i tykkere skiver er lavet af bryst af gris. Først salter vi kødet, hvorefter vi røger det over bøgeflis, så du får en intens smagsoplevelse. Den røgede bacon skæres i tykkere skiver end klassisk bacon, og er ideel til dig, der elsker smagen af bacon. Selv om skiverne er tykke, kan du let stege dem sprøde i ovnen eller på panden. Tykkere skiver er særlig velegnede til brunch og til æggekage. Kombinationen af mere end 100 års erfaring, gode råvarer, den rette smag af salt og røg er altafgørende for den særlige kvalitetsoplevelse, som du får med Tulip Bacon.\nTips & tricks fra Tulip Bacon\nVi guider dig til alt fra korrekt stegning af bacon til, hvordan du laver forskellige retter med bacon som vigtig ingrediens.\nFind inspiration på vores YouTube playliste.\nÆg og bacon passer perfekt til hinanden. Find inspiration til retter med dette fantasiske match af råvarer.\nTapas består af en masse små retter, der kan passe perfekt til gæstemad - find inspiration til dit næste tapasbord her.\nFind mange af de opskrifter, hvor bacon bare skal indgå lige her, så som i æggekage, forloren hare eller bacon explosion.\nFind inspiration til, hvordan du kan lave eksempelvis en sandwich eller en salat med ekstra smag i form af bacon.\nFå inspiration til indbydende, lækre opskrifter, som kan anvendes til årets forskellige højtider.\nPåske- og pinsefrokosten\nHvis du overvejer at sende gæstebud til familie og venner til påske, pinse eller til en forårsfrokost, giver vi dig inspiration til lækre forårsretter.\nIngen jul uden bacon, for jul og bacon hører uundgåeligt sammen - find inspiration til julens gæstebud her.\nTULIP BACON - TIL ENHVER LEJLIGHED\nTulip Friland Bacon Tørsaltet Tern\nRøgning har været brugt til konservering af fødevarer gennem årtusinder.\nMetoden opstod, da man fandt ud af, at det saltede kød, der hang over ildstedet, holdt sig markant bedre end ellers.\nLæs mere om røgning af bacon\nBacon er en af de madvarer, de fleste mennesker forbinder med Danmark, og siden 1909 har Tulip-mærket været ensbetydende med bacon af høj kvalitet. Begrebet Danish Bacon er derfor kendt vidt og bredt.\nTulips nok mest kendte baconvariant er vores klassiske skiveskårne bacon. Udover denne producerer Tulip en række specialvarianter såsom bacontern, frilandsgrisbacon, kalkunbacon, tørsaltet bacon og forstegt bacon både i skiver og i delikate små bits.\nTulip Bacon er skåret af brystflæsk, saltet og røget over bøgeflis efter principper, der går mere end 100 år tilbage. Tulip Bacon er velegnet i enhver ret. Brug Tulips delikate baconskiver på leverpostej, rundt om tournedos eller til lave en æg og bacon brunch. Tulips Bacon Tern er delikate til fisk, på salat eller pizza. På denne side finder du baconopskrifter til enhver lejlighed, stegetips, indblik i Tulip Bacon’s historie og sortiment samt informationer om røgemetoder af bacon. Du kan hente inspiration til hvordan du kan bruge de forskellige bacon-typer her på hjemmesiden hvor der er masser af klassiske opskrifter.


STRAWBERRY LIFE: Alternativt opbevaring...\nIndsendt af Céline kl. 13.48\nEtiketter: Gamle fund, Indretning, Skønne sager\nArvingen.com 10. juni 2013 kl. 23.22\nGode (og smukke) opbevaringsløsninge er ALTID velkomne her i hjemmet : ) Bor i en ret lille lejlighed, og har konstant behov for at finde kreative løsninge på netop dette, for det er en hel verden af forskel, når ens rod får et nyt sted at bo, fremfor at ligge tilfeldigt lige foran ens øjne hele tiden. Så bliver mor her nemlig ganske skruk i hovedet... Så tak for god inspiration, søde du.\nCéline 11. juni 2013 kl. 07.59\nSelv tak sød <3 Håber du kunne bruge det lidt, kender alt for godt til det med at bo på lidt plads :)\nMirjam Theresa 11. juni 2013 kl. 12.29\nSkønne billeder fra Jeres hjem! Jeg er vild med de gamle kufferter - og så er jeg imponeret over hvor gode I er til ikke at have for mange ting. For mig ligger en stor opgave og venter i DK med at sortere og vælge ud og fra, når familien her på fire skal passe ind i vores treværelses hjem med alt det vi har i DK og alt det vi har samlet hernede. Men det er en opgave, jeg ser frem til :) Det skal nok blive sjovt.\nDet ser lækkert ud med de røde detaljer på Samuels værelse og Wiinblad-vaserne - og Siennas værelser, som jeg også skrev sidst :) Og så er de rå hjemmelavede reoler så skønne!\nUnknown 26. juni 2013 kl. 15.19\nI bor så fint og gennemført!!\nOmrokering i soveværelse...


Naturfotografering - Århus Festuge\n09/02-2010 at 06:35\nLars Andersen writes::\nÅrhus festuge er igang. Der har kulturlivet glade dage, værtshusene er fulde, masser af musik, udstillinger osv. Men i gågaden stod der en i forretning med hårde hvidevarer med intet salg, imens folk festede udenfor. Det er jo svært at lokke folk ind og kikke på køleskab f.eks. når de fester. Så fik han en god ide.\nDer skulle kåres årets århusianer!\nSå tænkte han over at lave en gættekonkurrence. På torvet ved domkirken rejste han en flagstang, og derop hængte han et fransk komfur, fænomenet så særpræget ud, så folk samlede sig under og gloede op i luften. Så gik han op på speakers corner og en megafon og råbte ud over forsamlingen, at nu skulle de gætte hvad der hang deroppe i flagstangen, og så vil de blive kåret som årets århusianer. De råbte i munden på hinanden, og han måtte opfordrer dem til en ad gangen på linie. Der blev gætte på mange forskellige emner, men tilsidst var der en kvik fyr der sagde at det er et fransk komfur.\nSå forvandlede speakerscorner sig til et podie med smukke bikiniepiger osv. Og et stort banner med årets århusianer. Ham den kvikke fyr fik en stor check og gavekort til forretningen og kåret til årets århusianer! Imens var pressen dukket op, og der blev tage billeder. Næste dag stod det i dagspressen at årets århusianer er blevet kåret. Og i den næste tid havde han kunder i forretningen, og der blev solgt masser af komfurer og andre hårde hvidevarer.\nNæste års festuge tænkte manden i hårde hvidevarer over at gentage konkurrence om årets århusianer. Nu havde han en bror i cykelbranchen som han godt vil hjælpe i gang med hans cykelforretning.\nSå igen blev flagstangen rejst, og derop hængte han en tohjulet cykel hvor der kan sidde to mennesker på og træde, en øh hvad er det nu det hedder, en øh?\nEr der nogen der kan hjælpe med hvad sådan en cykel hedder?\nCommented 09/02-2010 at 07:07 by Haldor\nGo'morgen Lars. Det er da en tandem.\nCommented 09/02-2010 at 07:12 by Lars Andersen\nJamen dog, en kvik fyr! Så tillykke, tillykke!\nCommented 09/02-2010 at 07:28 by Lars Andersen\nHer årets århusianer i aktion tilbage i april 2007!\nCommented 09/02-2010 at 08:31 by Haldor\nNåe jeg har vist kun været i århus 3 gange. Og ham sælgeren blev vel åres sælger i butikken...c".)