>> Hardver > Ostalo > Mobilni telefoni BONBON NOKIA LUMIA 520 + KUĆIŠTE\nbarcode: 3850345526409žanr: fiogf49gjkf0d\nstavi nalistu želja\nBonbon uređaj kupite u svim Algoritam Bookshopovima. Online prodaja nije moguća!\nMožda jedan od najisplativijih smartphone-a ako razmišljaš o tome što dobiješ za novce koje si platio. Windows phone 8 operativni sustav, 5-megapixelna kamera s autofokusom, 8 GB interne memorije, HERE Nokia navigacija… I dodatna žuta stražnja maskica za večernji outfit. Možeš nam poslati i neku fotku kad se središ za van ;)\nFrekvencijsko područje 2G:\nFrekvencijsko područje 3G:\n2G do 888 min, 3G do 576 min Vrijeme na čekanju: do 360 h\nGPRS klasa 12, EDGE klasa 12, UMTS, HSDPA downlink speed do 21 Mb/s, HSUPA uplink speed do 5,76 Mb/s\nVideo player, video streaming Rezolucija video isječka 1280 x 720 px Podržani video formati 3GPP (H.263), ASF, H.264/AVC, MPEG-4, WMV 9\nMusic player Podržani audio formati ASF, WAV, MP4, AAC, AMR, MP3, M4A, WMA, 3GP, 3G2\nRazina zračenja (SAR):\nGlasovno biranje, speakerphone, kalendar, kalkulator, zadaci, zabilješke, alarm, imenik\nNokia Maps/Drive, 3.5 mm audio-out, Microsoft Office, imenik integriran s Facebookom, Facebook chat, dual-core procesor 1 GHz, 7 GB prostora na SkyDriveu, 4.0" zaslon pogodan za korištenje s rukavicama Jamstvo 2 godine Sadržaj prodajnog paketa uređaj, baterija BL-5J, punjač AC-20E, USB kabel CA-189CD, stereo slušalice WH-108, upute, jamstveni list, dodatna zadnja maskica žute boje\n> monster hunter freedom 2 essentials psp> qvadratik hipster maska za iphone 4/4s> bonbon nokia lumia 520 + kućište> bonbon alcatel one touch s'pop> sony dual shock controller ps4> sony playstation 4 console 500gb+killzone+ds4+kame> sony playstation 4 console 500gb> ngs slušalice snowflake design headphone white> ngs slušalice marshmallow design headphones pink > ngs slušalice peppermint design headphone black/green\n> 2ds nintendo uređaj> gearup! zvučnik bluetooth x-bass> sony playstation 3 console 500gb + gta 5> sony playstation 3 console 500gb + pes 2014> 3ds xl nintendo pokemon limited edition> wii mini nintendo uređaj red> wii u nintendo uređaj - premium> book of spells + wonderbook ps3 Registrirani korisnici:\n> Carrera toys> Dr. Hardware> Tom's hardware


Odbrojavanje do premijere Velikog Getsbija Prolog\nStudio „Vorner Bros” nastavlja da podiže tenziju pred premijeru raskošnog 3D rimejka filmskog klasika „Veliki Getsbi”. Režiju potpisuje Baz Lurman, a velika premijera je zakazana za 10. maj.„\nZa katolički Uskrs objavljeno je šest novih postera sa glavnim junacima filma. Leonardo Dikaprio predvodi zvezdanu glumačku postavu ove epske drame, šeste adaptacije istoimenog romana F. Skota Ficdžeralda iz 1925. godine o dekadenciji u eri džeza.\nFanovi moderne adaptacije „Romea i Julije” Baza Lurmana oduševiće činjenica da Dikaprio posle 17 godina ponovo sarađuje sa australijskim rediteljem.\nBritanska zvezda Keri Maligan tumači Dejzi Bjukenan, površnu pomodarku koja postaje Getsbijeva opsesija. Ona je pobedila oštru konkurenciju u vidu Mišel Vilijams, Blejk Lajvli, Natali Portman, En Hatavej, Džesike Albe i Skarlet Johanson.\nDejzinog rođaka i pisca u povoju, Nika Karaveja, tumači Tobi Megvajer.\n„Getsbi je posedovao izuzetnu nadu ali imao sam nelagodan osećaj da je krio tajne”, kaže Megvajerov karakter u filmu.\nAustralijski glumac Džoel Edžerton igra Dejzinog muža ženskaroša Toma Bjukenana.\n„Kada sam video kako izgledaju masovne scene žurki, vilica mi je pala na pod”, kazao je Edžerton za "USA today".\n„Kamera ne ogromnoj dizalici snimala je stotine besprekorno obučenih ljudi. Oduzelo mi je dah. A onda, na pauzama, svi ti ljudi obučeni u odela iz dvadesetih godina prošlog veka, držali su ajfone i razgovarali. Zadivljujuće”.\nElizabet Debicki tumači Džordan Bejker, golferku i Nikovu simpatiju, a crvenokosa Ajla Fišer je u ulozi Tomove nestabilne ljubavnice Mirtle Vilson.\nNakon američke premijere, film će otvoriti 66. Kanski festival 15. maja.


Posle ranisana, s rafova apoteka odlazi i ranitidin • Poportal\nPosle ranisana, s rafova apoteka odlazi i ranitidin\nAgencija za lekove i medicinska sredstva Srbije donela je odluku o povlačenju serija lekova s aktivnom supstancom ranitidin, španskog proizvođača Union Quimico Farmaceutica S. A..\nKako se ističe, ALIMS je dao saglasnost o dobrovoljnom povlačenju iz prometa u Republici Srbiji serija lekova koje sadrže aktivnu supstancu ranitidin. Reč je o leku ranitidin alkaloid, film tablete, 15x150mg, nosioca dozvole Alkaloid d.o.o. Beograd, a povlačenje ide do nivoa apoteka, bolničkih apoteka i veleprodaja. U pitanju su serije 1045291, 1045290, 1040417, 10404016, 1036509, 1036508, 1032589, 1026334, 1021217, 1016679 i 1012263. Lekovi iz prve dve serije – 1045291 i 1045290 – blokirane su u magacinu Alkaloid veledrogerija d.o.o. Beograd, kažu u ALIMS-u.\nPostupak povlačenja sprovodi se na osnovu sumnje u neispravnost kvaliteta aktivne supstance ranitidin, zbog prisustva nečistoće N-nitrozodimetilamin (NDMA).\nEvropska agencija za lekove na zahtev Evropske komisije započela je proveru lekova koji sadrže aktivnu supstancu ranitidin, nakon što su ispitivanja pokazala da neki od lekova s aktivnom supstancom ranitidin sadrže nečistoću NDMA.\nPodsetimo, prošlog meseca ALIMS je dao saglasnost za dobrovoljno povlačenje iz prometa serija lekova koje sadrže aktivnu supstancu ranitidin, indijske kompanije Saraka laboratoris ltd, iz istog razloga – sumnje u neispravnost kvaliteta aktivne supstance ranitidin, zbog prisustva nečistoće N-nitrozodimetilamin (NDMA). Tada je Novartis AG Sandoz povukla svoju generičku verziju leka – ranitidin, potvrđujući navode da bi mogli da sadrže zabrinjavajući nivo kancerogenog N- nitrozodimetilamina (NDMA). Sandoz je takođe zaustavio globalnu distribuciju generičkog leka. Američka agencija za hranu i lekove i Evropska agencija za lekove objavile su odluku da pregledaju NDMA u lekovima koji sadrže ranitidin. Ovo jedinjenje klasifikovano je kao mogući ljudski kancerogen, a na osnovu studija na životinjama. Pronađen je u vodi i hrani, uključujući meso, mlečnim proizvodima i povrću, ali najverovatnije ne škodi kada se unese u organizam u malim dozama, kažu u Evropskoj agenciji za lekove.\nLek Ranitidin sadrži aktivnu supstancu ranitidin koja pripada grupi antagonista H2 receptora i namenjen je lečenju određenih stanja i bolesti u kojima je pojačano lučenje želudačne kiseline. Koristi se i u lečenju čira na želucu, čira na dvanaestopalačnom crevu, čira posle operacije.\nLek star 43 godine\nRanitidin je prvi put proizveden 1976. i ušao je u komercijalnu upotrebu 1981. godine. Na listi je osnovnih medikamenata Svetske zdravstvene organizacije, označen kao najsigurniji i najefikasniji lek. Pedeseti je lek po upotrebi u Sjedinjenim Američkim Državama gde je za njegovu upotrebu 2016. godine izdato 15 miliona recepata. Lekovi generičkog naziva ranitidin koriste se za smanjivanje proizvodnje želudačne kiseline kod pacijenata sa stomačnim čirom i gorušicom. Mogu se nabaviti bez recepta.\nA pacijenti koji u terapiji koriste ranisan ili ranitidin, ne moraju da brinu, pošto u apotekama postoje odgovarajuće zamene, koje ne sadrže sporne komponente.\nEvropska agencija za lekove (EMA) na zahtev Evropske komisije započela je proveru lekova koji sadrže aktivnu supstancu ranitidin, nakon što su ispitivanja pokazala da neki od lekova s aktivnom supstancom ranitidin sadrže nečistoću NDMA. EMA će proučiti podatke kako bi procenila da li su bolesnici koji koriste ranitidin pod bilo kakvim rizikom od NDMA i obavestiće javnost čim informacije o tome budu dostupne.\nSkup podrške “Daj pedalu raku 2019“ održan u Velikom Gradištu\nOsnovne škole u Požarevcu za primer – Đačke zadruge zaradile za udžbenike\nPopis privrednih subjekata na teritoriji Grada Požarevca\nKopači zlata uništili drevni arheološki lokalitet star dva milenijuma\n„Pastirice“ Treće, ekipa iz Brusa pobedila na takmičenju „Izađi mi na teglu“


Kako jeftino na Tajland 4.deo (Kanchanaburi i Chiang Mai) + video – Jeftino Putuj\nKanchanaburi je mesto koje pre početka putovanja nismo ni planirali da posetimo, ali smo od drugara koji živi tamo smo dobili preporuku za vodopade Erawan koji se nalaze relativno blizu ovog grada. Do Kanchanaburija smo krenuli iz Bangkoka i putovali smo vozom. Krenuli smo sa stanice Thonburi vozili smo oko 3 sata drugom klasom voza koji je sasvim OK. Nama je vozna stanica bila blizu, samo je 2 stanice vožnje brodom od Khao San roada (Phra Arthit stanica), a ako vam je neka buska stanica bliže, do gradića Kanchanaburi možete stići i busom. Cena je manje više ista i za voz i bus i iznosi 100 bata po osobi u jednom pravcu.\nJedna od destinacija koja pre puta uopšte nije bila u našem okvirnom planu. Vodopadi Erawan na Tajlandu u regiji Kanchanaburi do koje lako možete stići iz Bangkoka vozom ili busom, a onda odatle motorom ili lokalnim busom. . Vodopad ima 7 nivoa do kojih se možete popeti i kupati se ukoliko nisu previše jaki i ako nije kišna sezona. Ako je sezona kiša sve će izgledati mnogo impresivnije. Do poslednjeg nivoa deli vas 1500m pešačenja i delova gde morate da se penjete malo po stenama, malo kroz vodu, ali sve u svemu nije jako zahtevna staza i vredi. Uskoro i blog post na ovu temu. . . #waterfall #waterfallerawan #erawan #erawanwaterfall #thailand #tajland #vodopad #kanchanaburi #priroda #uzivanjeuprirodi #nature #stream #priroda #zen #relaks\nA post shared by dva_ranca_beg_iz_kanca (@dva_ranca_beg_iz_kanca) on Apr 17, 2019 at 3:06am PDT\nKada stignete u Kanchanaburi na železničku stanicu, do smeštaja možete stići ili peške, ukoliko vam je isti blizu, ili red truckom. Red truck lokalcima uzima 20 bata po vožnji, ali vama će neretko tražiti i 100. To je možda OK ako se vozite sami, ali i u tom slučaju probajte da se cenkate i smanjite cenu. Prevoz i cenkanje sa red truck i tuk tuk vozačima je nešto što nas je baš zamaralo na Tajlandu i stvar u kojoj nismo uživali, jer su oni znali da budu prilično bezobrazni i često ni nisu hteli da spuštaju cenu ispod one koju su prvobitno rekli. Ukoliko možete da ih izbegnete i nađete alternativni vid prevoza mi vam to savetujemo.\nVodopad ima sedam nivoa, a ovo je jedan od njih\nIz Bangkoka imate 2 ili 3 polaska vozom dnevno, a mi savetujemo da krenete jutarnjim kako biste taj dan stigli da obiđete i most na reci Kvaj, a sutradan imali ceo dan za odlazak na vodopad Erawan. Pored ta dva mesta koja tu možete obići, tu su još i vodopadi Sai Yok Noi, Sai Yok Yai i Phalad koji izgledaju veoma lepo kada je kišna sezona, dok su u sušnoj, kako smo čuli, i nisu nešto spektakularni pa smo odlučili da ih preskočimo.\nVodopad Erawan takođe je na pojedinim delovima slab usled suše.\nDo mosta na reci Kvaj možete stići peške, ukoliko vam smeštaj nije jako daleko, s tim da na putu do tamo postoji mnogo pasa lutalica od kojih neki znaju da budu agresivni pa vam je možda bolja opcija da odete vozom ili busom. Cena vozne karte je 100 bata za jednu voznu stanicu, gde sa stanice u Kachanaburiju krećete, a silazite na stanici Saphan Kwae Yai koja je posle mosta. Cena je malo veća zato što se uglavnom turisti voze na toj ruti kako bi prešli most i videli ga i tako. Lokalni bus je znatno jeftiniji, pa se na stanici raspitajte za red vožnje i trenutnu cenu karte. Mi nismo imali dovoljno vremena za most, pa u nedostatku fotografije prilažemo jednu sa pixabay-a.\nMost na reci Kwai. Fotka preuzeta sa Pixabay-a jer mi nismo stigli do tamo da odemo.\nMost na reci Kvaj krije zanimljivu priču koju bi bilo najinteresantnije da čujete od nekog lokalnog vodiča. Ono što možemo da vam kažemo je da je gradnja ovog mosta i železnice, koja spaja Tajland i Burmu, odnela oko 12000 života. Zbog toga nosi naziv železnica smrti, a za popularizaciju cele ove priče zaslužan je Pjer Bul koji je napisao knjigu Most na reci Kvaj po kojoj je kasnije urađen i istoimeni film. Nakon prikazivanja filma ovo mesto je postalo turistički popularno. Ono što je zapravo interesantno je da taj most ni nije bio na reci Kvaj, već na reci Mae Klong, i zbog turizma vlasti su odlučile da promene reci ime u Kvaj kako bi turisti zaista dolazili na most na reci Kvaj.\nNeki delovi puta će vas voditi kroz vodu\nOno što vas savetujemo jeste da pre dolaska u Kanchanaburi obavezno promenite pare jer u mestu ne postoji menjačnica, a banke su dosta nepovoljnije, dok smo o bankomatima pisali u prošlim postovima o Tajlandu.\nZa vodopade Erawan će vam biti potreban jedan ceo dan jer bus koji vozi dotle putuje oko 1.5 – 2 sata a cena karte iznosi 50 bata po osobi u jednom pravcu. Vodopad ima 7 nivoa, a da biste stigli do poslednjeg morate da se penjete oko 1500 metara. Neki delovi staze su zahteviniji, gde ćete morati da idete kroz vodu i preko stena, ali sve u svemu ništa preterano strašno, a dokaz tome je dosta dece koje smo viđali da se penju do gore. Na svakom nivou su prirodni bazeni u kojima možete da se okupate, a onaj najlepši sa najčistijom vodom je na poslednjem nivou. Mi savetujemo da prvo stignete do gore i okupate se jer zbog prelepe vode i prirode možete da izgubite pojam o vremenu i da zadržavanjem na nižim nivoima ne stignete skoz do gore. Poslednji polazak autobusa sa vodopada je u 16h pa najbolje da idete prvim jutarnjim autobuom dotle kako biste imali što više vremena za uživanje. Ulaznica za vodopad košta 300 bata što je nešto malo manje od 9€, ali vredi.\nU kišnoj sezoni ima više vode i vodopad je mnogo jači i impresivniji\nIz Kanchanaburija smo put dalje planirali da nastavimo ka Chiang Maiu. Ima autobus koji vozi direktno, a ukoliko želite da idete vozom moraćete da presedate. Mi smo želeli da putujemo vozom, pa smo odlučili da se ipak vratimo do Bangkoka i odatle putujemo za Chiang Mai. Opet smo jutarnjim vozom išli i stigli do glavnog grada još malo da ga obuđemo. Odmah smo otišli na železničku stanicu kako bismo kupili vozne karte, međutim na šalteru su nam rekli da su iste za narednih par dana rasprodate. Ostale su bile jedino one u 3. klasi ali pošto se putuje oko 13-14 sati, nije najudobnije za duži put tako da smo odustali. Dok smo smišljali šta sada da radimo, prišla nam je žena koja je rekla da je zaposlena tu na stanici, da odemo gore na prvi sprat i da će tamo u kancelariji možda uspeti da nam nađu karte. Bilo nam je sumljivo ali smo ipak odlučili da odemo i vidimo o čemu se radi. Rekli su da imaju karte za drugu klasu sa klimom u spavaćim kolima ali cena karte je bila znatno skuplja. Ispostavilo se da je ta kancelarija zapravo agencija koja pokupuje karte za voz po redovnoj ceni i onda ih prodaje po znatno skupljoj, a pošto dosta turista želi na ovoj relaciji da putuje vozom plate tu veću cenu. Mi iako smo želeli da putujemo vozom, nismo hteli da platimo znatno više nego što treba i odlučili se da do Chiang Mai putujemo noćnim busom. Kao i svugde po državi, postoje razne agencije i prevoznici koje prodaju transport pa se raspitajte za cene i šta je sve u istu uključenu i kupite kartu koja vam najviše odgovara. Mi smo putovali VIP busom, gde u cenu od oko 600-650 bata imate uključene transfere od smeštaja do agencije u oba grada, vodu, grickalice i večeru (u agenciji se dobije vaučer pa na pauzi u restoranu možete da uzmete da pojedete ili popijete nešto), a svi busevi imaju i WiFi. Autobusi su čisti i konforni i lepo može da se putuje i spava.\nChiang Mai je grad koji ima jako puno hramova koji se nalaze unutar zidina starog grada, a i u okolini samog grada. U većini hramova se ne plaća ulaz, obiđite ih a možete taman tu i da se sklonite od vrućine i da uživate u tišini. Ima dosta lepih hramova, a nama se najviše svideo Wat Phra Singh. Ima prelep vrt i par hramova koji se nalaze unutra. Kada smo ušli u prvi mislili smo da živi ljudi sede tu i meditiraju ali kada smo posle par minuta videli da se ne pomeraju ni ne trepću shvatili smo da se radi o voštanim figurama koje su urađene zaista realno.\nDalje smo dobili preporuku da odemo u hram Wat Pha Lat koji se nalazi malo van grada. Do istog možete stići motorom ili gradskim autobusom (cena jedne vožnje odnosno karte je 20 bata) do zoo vrta pa odatle red truckom za 25 bata po osobi. U ovaj hram možete svratiti ako idete do Doi Suthep ili Bhubing palate ali nas nije preterano impresionirao pa samo zbog Wat Pha Lata ne morate kretati na tu stranu. Takođe, u okolini ima još dosta hramova, možete ići na rafting, zip line ili otići u Chiang Rai pa zavisno od vremena i preferencija možete ići na te neke izlete i aktivnosti.\nPošto je u martu i prvoj polovini aprila smoky sezona u Chiang Maiu preporučujemo da u tom periodu izbegnete odlazak u ovaj grad. U ovo doba godine ljudi iz okoline grada pale šume kako bi ih raskrčili i kako bi posle kišne sezone koja sledi lakše mogli da pronađu skupe pečurke koje će da prodaju i tako zarade. Jako je zagađeno pa i turisti i lokalci nose maske, a ni vidljivost nije baš najbolja. Pogotovo ako odete u neki hram van grada, gde se inače pruža lep pogled na planinu i grad u daljini, zbog silnog smoga ništa neće uspeti da vidite.\nGrad je pun prelepih hramova koje uglavnom možete obići besplatno, dok se u pojedine plaća ulaz.\nChiang Mai je dosta skuplji od Bangkoka, ali i ostalih delova Tajlanda, makar koliko smo mi videli. Imate veći supermarket Big C u sklopi tržnog centra u kom su cene OK pa se tu možete snabdevati. Imaju i kuvala jela, voće i povrće i peciva tako da sve možete tu pronaći, a par sati pred zatvaranje imaju sniženje na određene sveže proizvode, pa i to možete iskoristiti. U istom tržnom centru na poslednjem spratu se nalaze par restorančića gde za 40ak bata možete pojesti kuvana jela i pronaći palačinke i kolače. I ovde postoji night market koji je napravljen samo zbog turista. Uveče se svi tu spuste i šetaju, kupuju i jedu. Cene su kao i ostalim gradovima, na tim pijacama, značajno veće nego po restoranima u blizini, a u odnosu na radnju skuplje je za duplo ako ne i više. Na primer, tu je kugla sladoleda 60 bata (što je skoro 2€), a tajlandski sladoled je čak 150 bata… Što se tiče suvenira i garderobe, cene nisu toliko veće nego negde drugde a neke stvari smo viđali i jeftinije nego u Bangkoku pa to možete i ovde kupiti. Ukoliko se zadesite u Chiang Maiu preko vikenda, nedeljom ima noćni market koji se nalazi u glavnoj ulici u starom delu grada. Cela ulica se zatvori, postane pešačka i pretvori se u pravi mali vašar gde svašta možete pronaći. I za razliku od bazara, na ovom marketu mogu da se nađu klopa i piće po OK cenama.\nJedan deo night marketa\nUkoliko iz Chiang Maia dalje put nastavljate avionom, ili u isti tako stižete, do aerodroma možete najjeftinije stići lokalnim autobusom broj 1 po ceni od 20 bata za jednu kartu.\nPogledajte sve video snimke sa Tajlanda klikom na na ikonicu u gornjem desnom uglu.\nChiang Mai PutopisJeftino na TajlandKako jeftino otići na TajlandKako organizovati putovanje na Tajlandkako samostalno putovati na TajlandTajland jeftinoTajland korisne informacijeTajland putopis\n[…] putovanje. Bilo da odlučite samo da bude u Bangkoku, želite na neko ostrvo, jug Tajlanda ili sever možete naći neke korisne […]


Elektromonteri iz Valjeva najbrži u Srbiji u penjanje na stub i postavljanju izolatora | Patak Online – Valjevo vesti\nVALJEVO- Svoju umešnost ali i snalažljivost u raznim situacijama, kada treba otkloniti kvar, pogotovu u ekstremnim uslovima kada je jaka zima ili visoke letnje temperature, zaposleni u ”Elektrodistribuciji” Valjevo pokazuju skoro svakodnevno. Dvadesetsedmogodišnji Stefan Petrić, elektromonter mreže postrojenja u valjevskoj ”Elektrodistribuciji” radi već pet godina. Prema njegovim rečima za ovaj posao, za koji se školovao u Valjevu i Lajkovcu, zainteresovao se jer je gledao kako to radi njegov otac Milovan, a privlači ga kaže i rad na visini.\n„Ovo je veoma težak i rizičan posao, jer se stalno nalazimo pod jakim naponom struje. U zimskom periodu nam je najteže kada je veliki sneg dok su leti velike vrućine. Nailazimo na mreže koje su u jako lošem stanju. Što se tiče niskonaponske mreže menjamo dotrajale drvene bandere sa betonskim, a radimo i visoki napon od 10.000 i 35.000 volti. Ukoliko se radi o velikom kvaru na teren ide više ekipa i zajedno odrađujemo posao što pre možemo“, kaže Stefan.\nKada poredi rad u letnjem i zimskom periodu Stefan kaže da je tokom zime mnogo teže raditi jer su tada zaleđeni stubovi na koje se ne mogu popeti uz pomoć penjalica, a problem predstavljaju i zamrznute žice. Dodaje i da u zavisnosti od kvara zavisi i koliko će vremena provesti vremena na nekom dalekovodu ali da u zavisnosti od organizacije ipak može dosta da se uradi za jedan radni dan.\n„Najteže je kada dođe do kvara na niskonaponskoj mreži u planinskim selima, kao što je bilo prošle zime na Taoru. Trebalo je da popravimo kvar na dalekovodu od Brezovica do Taora. Kako bi otkrili gde je kvar i pustili u rad dalekovod do njega smo kroz snežne smetove morali da pešačimo nekih šest kilometara za šta nam je bilo potrebno dva sata“, ispričao nam je ovaj mladi elektromonter.\nKada je u pitanju brzina i tu su on i njegove kolege dokazali da im nema ravnih u Srbiji. Na 46. susretima radnika Sindikalnih organizacija ”Elektrodistribucija” Srbije, elektromonteri iz Valjeva u ekipi ”Elektrosrbija Kraljevo”, bili su prvi u disciplini penjanje na stub i postavljanju izolatora. Valjevci Milovan Petrić, Stefan Petrić, Nenad Đermanović, Lazar Stojković i Vladimir Petronijević iz Kosjerića ispunili su zadatak za manje od četiri minuta.\n„Mi smo se peli na stub ekipno. Ostvarili smo odličan rezultat, od 3 mininuta u 41 sekund, koji do sada nije postignut na sportskim radničkim igrama. Naš zadatak je bio da se u što kraćem roku popnemo na stub, zabušimo izolator i siđemo. Kada ovo radimo u redovnom postupku tada nema žurbe ali ovde se traži da to bude odrđeno za što kraće vreme“, rekao je Stefan Petrić.\nNa ovogodišnjim susretima radnika, koji su ove godine održani u Brzećem na Kopaoniku, ušestvovali su članovi sindikalnih organizacija ”Elektrodistribucije Beograd”, ”Elektrosrbija Kraljevo”, ”Centar” iz Kragujevca, ”Elektrovojvodine”, ”Jugoistok Niš” i ”Elektrokosmeta”. Nadmetali su se u više disciplina penjanje na stub, streljaštvo, odbojka, basket, mali fudbal, stoni tenis, sportski ribolov, pikado, šah. U ukupnom plasmanu zaposleni iz ”Elektrosrbije Kraljevo” bili su drugi iza ”Elektrodistribucije Beograd”, dok su ekipno ostvarili četiri pobede u penjanju na stub, streljaštvu za muškarce, basketu i odbojci.\nPrethodni članak Produžen rok za završetak radova na Kolubari i Obnici\nSledeći članak Proglašeni najbolji na 57. „Danu maline“


Google Maps navigacija od sada dostupna i u Hrvatskoj i Srbiji\nUz pomoć ovog glasovnog sistema za navigaciju korisnici mogu da dobiju direktne smjernice za stizanje do željenog cilja\nNavigacija, Foto: Googleblog.blogspot.com\nVijesti online, B92\n14.12.2013. 09:42h Ažurirano: 14.12.2013. 09:42h\nNavigacioni GPS sistem sa glasovnom podrškom u okviru mapa koje je razvio Google od 13. decembra je dostupan i u dvije susjedne zemlje - Hrvatskoj i Srbiji.\nServis pod nazivom "Navigation (Beta)” jedna je od opcija dostupnih u okviru Google Maps aplikacije koji je korisnicima u Hrvatskoj i Srbiji omogućen ukoliko su svojim Android mobilnim uređajem povezani na internet.\nKorisnici u Hrvatskoj i Srbiji ovu opciju dobili su u paketu sa još 23 zemlje: Andora, Bangladeš, Butan, Burundi, Centralnoafrička Republika, Džibuti, Gabon, Gvadelup, Haiti, Lesoto, Libija, Maldivi, Mongolija, Portoriko, Republika Kongo, Samoa, Sijera Leone, Somalija, Togo, Tonga, Tunis, Vanuatu, Zambija.\nUz pomoć ovog glasovnog sistema za navigaciju korisnici mogu da dobiju direktne smjernice za stizanje do željenog cilja.\nKako sistem navigacije radi na istoj osnovi kao i Google-ov sistem za pretragu, u većini slučajeva nije potrebno unositi tačnu adresu željenog odredišta, već je moguće služiti se i osnovnim pojmovima.\nSistem za navigaciju nije na raspolaganju samo korisnicima automobila, već je prilagođen kako pješacima i biciklistima, tako i korisnicima javnog prevoza. Uz pomoć aplikacije moguće je dobiti i smjernice za međugradsko kretanje, a dio tih usluga dostupan je korisnicima i kada nijesu povezani na internet.\nOsim toga, moguće je koristiti i Satellite, Street i Traffic View.\naplikacijaandroidSrbijaHrvatskaGoogle Maps navigacija\n21:26 h\t503\n01.03. 15:48 h\t203\t86442\n01.03. 12:52 h\t1274\t84004\n01.03. 08:04 h\t79486\n01.03. 14:19 h\t521\t75220\n01.03. 20:17 h\t2925\t64318\n01.03. 20:17 h\t212\t2925\n01.03. 19:24 h\t147\t1648


Premijera "Mapetovaca" sutra u "Koloseju" - Bizlife.rs\nPremijera „Mapetovaca“ sutra u „Koloseju“\n16:45 Beograd, 10/01/2012\nŽabac Kermit, Mis Pigi, Meda Fozi, Zverko, Gonzo i dvojica dobro poznatih gunđala Statler i Valdorf vraćaju se na veliko platno u novom filmu “Mapetovci”, čija premijera je zakazana za sutra u bioskopu “Kolosej” u TC Ušće.\nDvanaest godina od njihovog poslednjeg filma – “Mapetovci u svemiru” (1999), studio “Volt Dizni” predstavlja nove avanture poznate družine koja ovog puta ima zadatak da spreči rušenje pozorišta.\nNa odmoru u Los Anđelesu, Volter, najveći fan Mapetovaca, njegov brat Geri (Džejson Sigel), Gerijeva devojka Meri (Ejmi Adams) iz Smoltauna, otkriće opaki plan naftaša Teksa Ričmena (Kris Kuper) da sruši pozorište Mapetovaca i da tu napravi bušotinu za eksploataciju nafte.\nDa bi skupili 10 miliona dolara i spasili pozorište, Volter, Meri i Geri pomoći će Kermitu da ujedini Mapetovce.\nOni su u međuvremenu svi krenuli svojim putem: Fozi svira sa bendom u kazinu u Rinu pod nazivom “Mupetovci”, Mis Pigi je urednik modnog časopisa “Vog” u Parizu, Zverko je na klinici u Santa Barbari gde je na programu za suzbijanje besa, a Gonzo je uspešni vodoinstalaterski magnat.\nRežiju potpisuje Džejms Bobin, a u filmu se pojavljuju poznate ličnosti: Donald Glaver, Miki Runi, Alen Arkin, Vupi Goldberg, Selena Gomez i drugi.\nFilm će na redovnom bioskopskom repertoaru biti od 12. januara.


Steam - Strana 489 - Forum Sveta kompjutera\nStrana 489 od 639 « Prva < 389 439 479 485 486 487 488 489 490 491 492 493 499 539 589 > Poslednja »\n11.3.2015, 17:30 #9761\nLjudi jer imate problema sa učitavanjem stranica u Steam-u? Malopre sam razmenjivao neke trading cards-e. Stalno je prijavljivao neku grešku, bagovao se. Napatismo se dok smo uradili šta smo naumili.\n11.3.2015, 17:40 #9762\nTo se dešava relativno često zbog preopterećenja servera (doduše uglavnom kad su letnje i zimske rasprodaje)...\n12.3.2015, 0:04 #9763\nFinal Slam 2, има картице http://huntgames.es/final-slam-2-pc-gratis-para-steam\nЦитат са SG-a:\nThe end of all cross region trading?\nWell, a friend just show me this\nLooks like now every game will be regional locked not even to activate but to play also\nUpdate from reddit: http://i.imgur.com/fSPEqfT.jpg\n12.3.2015, 0:34 #9764\nA ja se ceo dan čudim otkuda toliko Final Slam GA-ova na SG, još tražim po njihovom forumu i na isthereanydeal da li je u nekom bundle-u dodat\n12.3.2015, 17:16 #9765\n-Steam users in countries located in Eastern Europe and South America, among other regions, are discovering that once a gift has been bought from certain countries, it can only be redeemed in the same countries. Furthermore, if a gift were to be added to a user’s library, it would only be playable within the same countries.\n-The result of the new change means that Steam users in any of the countries listed above who added games through Steam gifts to their libraries, can only play said games within those countries. For instance, if game X is bought from Russia and sent as a gift, it can only be redeemed in Russia and can only be played in Russia, meaning that if the user were to travel to another country, they would lose access to the game until their return.\n12.3.2015, 17:55 #9766\nОво је постојало и раније, али је било ограничено на кључеве купљене путем других сервиса, и није укључивало значајан број игара.\nРекао би да је то покушај Стима да спречи активирање закључаних игара преко проксија (тј. да се неко претвара да је из рецимо Русије да би активирао закључану игру). Нашалост, гађали су мрава атомском бомбом и још више гетоизовали "јефтине регионе".\nИначе наслов тог чланка је неприкладан - и пре јуче је активирање игара било ограничено ако се ради о копијама из јефитних региона. Сада је на удару играње - ако (од јуче па убудуће, не важи за игре које сте активирали раније) неко активира закључану копију ван назначеног региона - неће моги да је покрене.\n12.3.2015, 18:01 #9767\nJa ne vidim ništa čudno u ovome. Cross-region trading je ubijen još pre nekoliko meseci, ova mera je uperena ka onima koji su i pored toga kupovali igre iz drugih regiona i aktivirali ih putem VPN-a i 100% podržavam Valve po pitanju ovoga.\nUostalom mi ne posedujemo igre na Steamu, mi samo iznajmljujemo licencu da ih igramo. Ako se preselimo u drugu državu/region od one u kojoj se sklopljen ugovor o iznajmljivanju, isti postaje ništavan tj. više nemamo ni pravo da igramo te igre. Mada mislim da bi Valve trebalo da izađe u susret kupcima koji trajno menjaju mesto boravišta.\nBTW free igre...\nAvencast: Rise of the Mage - za ovo treba FB nalog\nPoslednja ispravka: DeCoy (12.3.2015 u 19:15)\n12.3.2015, 19:33 #9768\nZnaci ako kupim neku igru na Nuuvem ili slicnom sajtu, treba da gatam da li cu moci da je aktiviram/odigram?\n12.3.2015, 19:46 #9769\nNe, osim ako ne kupuješ region locked igru koje su jasno naznačene na sajtu. ROW ključevi se i dalje mogu aktivirati i igrati bilo gde na planeti...\n12.3.2015, 20:54 #9770\nZa pojedine igre na ubishopu (Rayman Legends, Valiant Hearts) je isti popust kao na Steam-u (ostale nisam proveravao), s tim što se kupovinom na Ushopu dobijaju U poeni koji se kasnije mogu trošiti na njihovom sajtu... na kozmetiku valjda.\nKada sam otišao na profil dočekao me Tour iz nekoliko koraka, predstavili mi sve sekcije profil strane, pa me uputili na neki potpuno sređen profil da vidim kako izgleda. Inače imam profil od ranije tako da će i ostalima isto izaći.\n13.3.2015, 2:29 #9771\nAko nekoga interesuje Payday 2 najjeftiniji je na Nuuvemu gde izađe oko 3 eura. Ne treba ni VPN da bi se ubacio u korpu, regularna kupovina 100%.\n13.3.2015, 10:50 #9772\nImam osjecaj da Steam sto postaje veci to je gori za korisnike. Smanjili su zimsku rasprodaju u odnosu na prethodne, uvode sve storzije regionalne restrikcija, pune Steam Client servisima koje mnogi ne koriste i slicno. Sve zato sto nemaju pravu konkurenciju. Dok na polju konzola vidimo pravi rat za korisnike.\nAli dzaba sve to kada ljudi i dalje zele da Origin, UPlay i slicni servisi umru i da Steam bude jedini.\n13.3.2015, 11:52 #9773\nIskreno ja nešto slabo vidim i da vlasnici Origina i uPlaya žele da prerastu u nešto više od in-house prodavnice dotičnih izdavača. Tu je jedino GOG, ali su oni ipak niche prodavnica.\n13.3.2015, 12:14 #9774\nUPlay odavno prodaje mnoge igre + sada su uveli sistem za mozes dobiti 20% popusta na svaku prodaju za 100 UPlay poena. UPlay poene od sad dobijas i kad kupujes u njihovoj radnji. Trenutno na UPlay-u mozes dobiti igre jeftinije nego na Steam rasprodaji upravo zbog tih 20% popusta. Na Originu se cesto mogu naci jeftine igre na njihovim Indijskim/Meksickim sajtovima i EA boli patka sto kupujes iz drugih regiona. Tako da nije bas da ne rade nista.\nTreba tu jos puno rada, truda i znoja da budu konkurentni Steam-u ali definitivno nije dobro da Steam drzi ovoliki monopol.\n13.3.2015, 12:36 #9775\nИзгледа да је читава она брљотина са немогућношћу покретања игара које је некео активирао преко проксија била (донекле) грешка на страни Стима.\nОвако сад изгледа промењен чланак из одељка за подршку, по питању активирања игара из инвентара:\nДакле, судећи по овоме, Рус/Латинос/Азијат који активира игру и свом региону, моћи ће да је игра и кад напусти тај регион. Али неко ко само привремено маскира свој IP да "преварио" Стим и активирао иначе закључану игру, после неће моћи да је покрене. Рекао бих, директан удар на G2A и сличну багру.\n13.3.2015, 12:38 #9776\nSamo što uPlay izgleda kao bolesnik na infektivnoj klinici za koga niko ne zna od čega zapravo boluje. Taman mu zaleče jedne simptome kada se drugi pojave. Evo prošla su 4 meseca od kako mi je pukao download za Anno 1404, igra se vodi kao instalirana a ne mogu da je igram. uPlay nema svoju deinstalacionu rutinu, Windows kaže da igra nije ni instalirana, čišćenje registry baze nije pomoglo, kao ni ticket supportu na koji nikad nije ni odgovoreno. A da ne pominjem što 50% vremena dok sam igrao ACII nisam ni mogao da se ulogujem na uPlay.\nUkratko uPlay je jedno đubre od softvera i svako kome su živci drage bi trebalo da se drži podalje od njega.\n3LANCER (13.3.2015), Rainman (13.3.2015), Sh0m1 (13.3.2015)\n13.3.2015, 12:53 #9777\nJa ovo pricam odavno.\n13.3.2015, 13:10 #9778\nIgrom slucaja dobio sam igru koja zahteva da instaliram taj uPlay, ja veci komad djubreta na svoj racunar nisam instalirao odavno, kao da sam uzeo neki android freeware sa sve reklamama koje iskacu iz svakog coska.\nOrigin je mnogo konkretniji ali opet sa svojim boljkama...\nTako da opet, debelo svinjce vodi glavnu rec... Nazalost. Monopol je najgora stvar koja moze da zadesi bilo koju industriju. Zdrava konkurencija je mnogo mnogo bolja, a Steam je nece imati u skorije vreme.\n13.3.2015, 13:20 #9779\nSteam nas je razmazio. I onda i od drugih ocekujem mnogo toga i kad nam ne nude nista posebno zalimo se, kukamo. A ustvari samo mozda prizeljkujemo da nam nude nesto vise od samog igranja.\nJa licno ne vidim tu nikakav problem. Kupim igru aktivram je i igram. I to je ono sto nude Origin i Uplay. Nema marketa, kartica i ostalih zezancija.\nAko gledamo iz drugog ugla na steamu se jako puno vremena provede ne igrajuci se, gledanju marketa, prodajom kartica, Comunity, Greenlight itd.\nJa Origin upalim i svo vreme se provedem igrajuci se. Povremeno pogledam sta ima u prodavnici i to je to. Tako da ispada da za dati novac daleko vise se igram na Uplay i Originu nego na steamu, ako gledam samo gametime.\n13.3.2015, 13:25 #9780\nTo mi je bilo zanimljivo nekih pola godine, ako i tolko.\nMeni Steam treba da igram igre, a ne da svaki cas ide u offline, ili da mu padaju serveri. Zabole me za kartice i za levele i za bedzeve i za gemove, sesire i skinove. Nismo svi isti.\n"Steam servers are currently down for "routine maintenance"". Ovo ne sme da se dogadja. Routine my ass.


Crna simfonija – javniservis.me\n29. Marta 2020. - 11:01\n25. Decembra 2010. - 0:59 od rtcg 3 komentara\nŠef crnogorske mafije Milo Đukanović podnio je ostavku nakon dvadesetogodišnje diktature u Crnoj Gori kao zemlji u kojoj je, u toku posljednje dvije decenije, klizio s mjesta premijera na mjesto predsjednika države, i obratno. Došao je kao potpuno nepoznati mladić, skoro bez ikakvog radnog staža, i zasjeo sa napunjenih svega dvadeset i sedam godina na stolicu premijera! Naravno, u poltronskoj Crnoj Gori, jer poltronstvo je crnogorska bitna, ako ne i vodeća karakteristika, niko se tome bezumnom činu nije suprotstavio, niko nije izražavao otpor osim LSCG koji se odmah našao pod udarom policije, medija, zvanične «politike», fizičkih progona, otpuštanja s posla i tako dalje. Na primjer, nikad neću zaboraviti kako sam odmah, «voljom» Mila Đukanovića smijenjen sa mjesta direktora Državnog arhiva Crne Gore, ja, koji sam, bukvalno i direktno spasio četiri i po miliona arhivskih dokumenta od njihovog totalnog uništenja!Đukanovića je zajedno sa Momirom Bulatovićem i Svetozarom Marovćem te ostalom poznatom ekipom na vlast dovela Miloševićeva udba i Miloševićev novac i oni će mu predano zahvaljivati izvršavanjem svakog njegovog idiotskog zahtjeva koji je pred njih postavio, a Miloševićevo osvajanje, odnosno okupacija Crne Gore imala je samo jedan cilj, a to je da «crnogorski» četvrti glas u Predsjedništvu SFRJ na čijem će čelu, nakon povlačenja iz njega ostalih, zasjesti čuveni DPS «kadar» Branko Kostić, ratni zločinac kao što su bili i trojica članova iz Srbije, Kosova i Vojvodine pored njega, ako ih se sjećate: Jugoslav Kostić, Sejdo Bajramović, «čuveni» inspirator Slobodana Miloševića dr Borisav Jović. Da ovom prilikom ne ulazim u druge detalje, ali četvrtim glasom kojeg je simbolizovao Kostić, a predstavljali su ga Bulatović, Đukanović i Marović, zajedno sa tadašnjom Narodnom Strankom Novaka Kilibarde i Šešeljeve SRS, lomila se i u rat krvavi uvlačila ona divna, prelijepa, čarobna zemlja Jugoslavija koja se pružala od Triglava do Đevđelije!\nPomenuta «crnogorska» četvorka nije bila samo ratni huškač, ratnik i najčvršći saveznik zločinačkim namjerama i djelima Slobodana Miloševića, nego je bila novoinstalirano zlo za samu Crnu Goru, njen glavni tamničar i mučitelj, jer od desetog januara 1989-te kada su organizovanim pučem zgrabili vlast u Podgorici oni su, dotadašnjim teškim komunističkim okovima okovanoj Crnoj Gori, dodali samo na izgled nove, a tako stare i pogubne ne samo po Crnu Goru i okurženje, nego i po samu Srbiju i prevareni srpski narod, još jedne teške okove.\nGlavna politička laž Miloševićeve velikosrpske politike koju je zdušno podržavala srpska inteligencija listom, na čelu sa zločincem Dobricom Ćosićem, bila je i Srpska pravoslavna crkva ruku pod ruku sa Srpskom akademijom nauka i umjetnosti koji su LAGALI otvoreno i bezočno o navodnoj ugroženosti srpskog naroda u ondašnjoj Jugoslaviji, dok svi podaci govore sasvim suprotno.\nAli… ne kažu preci Crnogoraca uzaludno čuvenu narodnu izreku Đavo nit ore, nit kopa…\nTadašnji džemperaši odmah su naslijedili mafijaški manir udbe i Miloševića i od svake državne institucije napravili segment mafijaške organizacije kojoj su bili na čelu. Naravno, Đukanović nije izmislio mafiju, on je došao samo na njen republički tron, a bivši Titov režim nije bio ništa drugo nego mafijaška tamnica za sve narode Jugoslavije. Naravno, ta zemlja, Jugoslavija, imala je i skupštinu i vladu, i Ustavni sud, i vojsku, i policiju saveznu i jednu jedinu dozvoljenu stranku SKJ…ali sve je to bila samo kolačarska slika za inostranstvo, a čitavom zemljom je drmao samo jedan čovjek koji se zvao Josip Broz i uspješno se krio iza nadimka Tito, on, jedan mafijaški diktator u novonastalim evrospkim i svjetskim odnosima bio je pod direktnim uticajem CIA-a kao značajno njeno oruđe u borbi protiv sovjetskog uticaja. Vremenom, mafijaški konj se podijelio po republikama, e, na ovog crnogorskog zajahali su Bulatović, Đukanović i Marović. A na srpkog je zasio Slobodan Milošević. Bilo je krvavo, zar ne, a okove i srpski, i crnogorski narod još nose ne shvatajući samu suštinu problema i ne žudeći za Slobodom nego za, makar dijelom, ili mrvicom, teškog mafijaškog zločinačkog kolača…\nVrlo brzo, nije moglo drugačije, crnogorski mafijaš-džemperaši zgrnuli su, pokrali i opljačkali ogorman novac, a familija Đukanović postala je klika, dakle vodeća snaga mafije. Ta činjenica je jedini pouzdan kalauz za čitanje najnovije crnogorsk istorije čija je glavna karakteristika bila, a ja kažem i ostala, uništavanje svake zdrave crnogorske jezgre, ili plamena crnogorskog, u kojem kao najveći, iskreni, nepokolebljivi i jedini plamen ubrajam Liberalni savez Crne Gore koji je, ako ne faktički, ali sigurno moralno odnio pobjedu i to vječitu nad silama mraka i mafijaštva!\nSinoć su gledaoci lažnog «javnog servisa» televizije Crne Gore, a istinski dvadesetogodišnjeg branioca lika i djela crnogorskih ratnih zločinaca i mafijaša Đukanovića i drugova, u studio pozvala četvoricu homo sapiens-a, ne nikako ljudi nego kreatura koji fizički imaju osobine ovog dvonožnog bića, da komentarišu «odlazak» Mila Đukanovića. Atmosfera je bila jeziva, ponižavajuća, prava crna «simfonija» crnom obliku najcrnjeg crnogorskog poltronstva, a stvorili su je: Žarko Rakčević, Srđan Kusovac, bivši svajednik Mila Đukanovića, a sada novi ubica dnevnog lista «Pobjeda», kreaturni, netalentovani, ružni i lažni «pjesnik» Branko Banjević, te Tarzan Milošević! Solo crna violina u čitavoj skarednoj priči bio je Žarko Rakčević, nekadašnji džemperaš, i ministar u džemperaškoj vladi iz 1989-te, a današnji milioner koji je milione stekao zahvaljujući punoj saradnji sa mafijom, pogotovo kad je odlučio da napusti političku borbu. Naravno, kao odličan račundžija, on zna da mu se prostor na medijima u zadnje vrijeme ne otvara tek slučajno, pogotovo ne zbog medijske «demokratije» nego je sigurno planiran kao budući saradnik kreature od Igora Lkšića. Rakčevićeva glavna teza da ima puno pozitivnog kod Đukanovića, ali i lošeg, ravna je nesupjeloj, ružnoj, a djeci kazanoj priči i ne razlikuje se od mehanizma ispiranja mozga Crnogoraca kojeg je uredno sprovodio, kao da mokri ili izlazi napolje, a sve po crnogorskim glavama, Milo Đukanović. Dakle, laže otovoreno Rakčević, jer u djelovanju zločinačke organizacije kao što je mafija, ne može da bude ništa dobro, jer sve što se radi i čini radi se za otovrenu pljčku i u njenu korist. Ogromno, na patnji Crnogoraca i okružnih naroda regiona, zgrnuto krvavo bogatstvo koje posjedjue Đukanović, njegov brat Aco i njihova sestra, dovoljan je istiniti dokaz za ovu tvrdnju. Vidi li to Rakčević? Vidi i te kako, ali se pravi lud, jer mu to idealno odgovara. Kakav je bio – nikakav u jučerašnjoj emsiji, takav je bio i tokom godina svog otvorenog političkog «djelovanja».\nNakaza koja je solila Rakčevićevu lažnu priču bio je Branko Banjević, izdajnik LSCG, fizičkog izgleda kao krupni vazelinski stub koji se, kao mazivno sredstvo koristi da bi se obezbijedio brži prodor u probavni Đukanovićev trakt. Ta Banjevićeva definitivna i suštinska, ljigava izlizanost otkriva ga kao osobu koja rado dijeli savjete za tu najomiljeniju «sportsku» disciplinu kod Crnogoraca. On je bio strašan sinoć, sramni perač zločinačke Đukanovićeve biografije koji je, a što je udba smislila, pronalazio «tragove» Đukanovićeve «borbe» za Crnu Goru još u devedest drugoj i tećoj godini! Naravno, Banjević je lagao teško o Đukanoviću i malo se, očigledno dogovoreno, suprotstvaljao Rakčeviću, a sve je to bio izmet!\nTu je bio i Srđan Kusovac, rođeni brat Zorana Kusovca, obojica čvrsti radnici Mila Đukanovića. Srđan će se u okruženju prodavati i predstvaljati kao «nezavisni» novinar, a zapravo je mračni i predani radni službenik crnogorske mafije. Njegova «priča» u sinjošnoj «priči» nije se razlikovala od onovremenih ljubitelja ličnosti i djela Adolfa Hitlera. Ta novinarska i ljudska spodoba lagala je da ne trepne, a kako će trepnuti kad je radio na radiju Free Europ, radiju koji finasira CIA, gdje je bio krvnički neprijatelj LSCG. Svaki novinar koji je sarađivao sa tim radijom, slušao je upute Kusovca, a on lično bio je zadužen i za homogenizovanje čitavog crnogorskog novinarstva i njegovo stiskanje u medijsku pesnicu Mila Đukanovića!\nO Tarzanu Miloševiću, neću ni riječi, osim da je pomenuo zaustavljanje LSCG na Slijepač mostu, ali «zaboravio» je da kaže da je on lično bio jedan od organizatora toga zaustavljanja.\nBilo kako bilo, pomenuti smo (LSCG) tek reda radi u TRI navrata, a Đukanović je uzdignut na «pijedestal» obnovitelja Crne Gore! Ni riječi o kriminalu, ni riječi o mafiji, ni riječi o pljački, ni riječi o medijima, ni riječi o «Prvoj banci», ni riječi o pljačkaškoj tranziciji, o rasprodaji Crne Gore, ni riječi o pljačkašima, ni riječi o brojnim nerasvijtljenim ubistvima, o ratnim zločinima…\nA o studentima koji su sjedjeli okolo, samo mogu reći da ih treba biti sramota kad sebi dozvole da pređu prag one proklete TV kuće izdajnika LSCG Branka Vojičića i DPSDP sluškinje Radojke Rutović, jer joj se tada, studentariji, zloupotrebljava mladost spuštajući je na nivo crnogorskih politikantskih sponzoruša!\nFiled Under: Alfa, KolUMnična borba (Meni), kolUmnična borba (OLD), Njegov odlazak (OLD)\n« Zašto se Milić pravi Englez umjesto da iskoristi politički pritisak?\nZašto Evropa ćuti pred mađarskom cenzurom?! »\n25. Decembra 2010. - 1:18 u 1:18 am\nOno “vazelinski stub” je prevazislo ” ingot”. Steta sto LSCg nije dosao na vlast 2001\n26. Decembra 2010. - 2:27 u 2:27 am\n“Došao je kao potpuno nepoznati mladić, skoro bez ikakvog radnog staža, i zasjeo sa napunjenih svega dvadeset i sedam godina na stolicu premijera! Naravno, u poltronskoj Crnoj Gori, jer poltronstvo je crnogorska bitna, ako ne i vodeća karakteristika, niko se tome bezumnom činu nije suprotstavio, niko nije izražavao otpor osim LSCG”\nNije tačno. U organizovanom obliku da, ali gomila naroda je bila protiv toga, tj gledali su o čemu se radi i može li bit loše. E sad što nijesu bili za Lscg, to ne znači da nijesu bili protiv, ili da se može pričati ovakva generalizovana priča karakteristična za Slavka, po pravilu netačna i sa pogubnim posljedicama.\n“četvrtim glasom kojeg je simbolizovao Kostić, a predstavljali su ga Bulatović, Đukanović i Marović, zajedno sa tadašnjom Narodnom Strankom Novaka Kilibarde i Šešeljeve SRS, lomila se i u rat krvavi uvlačila ona divna, prelijepa, čarobna zemlja Jugoslavija koja se pružala od Triglava do Đevđelije!”\nA da slučajno se Slavko neće śetit i onoga fašističkog Hdz-a koji je itekako imao učešća u slomu jugoslavije na fašističkim osnovama, osnovan od Ustaša iz dijaspore? Da potśetim, Slavkovo identifikovanje tog fašističkog Tuđmanovog režima početkom devedesetih je bilo da se radi o – nacionalistima, tj prelivanju nacionalizma od Miloševića, kao ovaj ih je izazvao, a ne da su zajedno svi rušili onu zemlju! Nevjerovatno!\n“Glavna politička laž Miloševićeve velikosrpske politike koju je zdušno podržavala srpska inteligencija listom, na čelu sa zločincem Dobricom Ćosićem, bila je i Srpska pravoslavna crkva ruku pod ruku sa Srpskom akademijom nauka i umjetnosti koji su LAGALI otvoreno i bezočno o navodnoj ugroženosti srpskog naroda u ondašnjoj Jugoslaviji, dok svi podaci govore sasvim suprotno.”\nOvo prvo jeste tačno, a drugo je gruba neistina. Svi podaci govore o Tuđmanu i formiranju Hdz-a kao čistim šovinistima koji imaju svoj kontinuitet iz Ndh što je i ukazivalo na čišćenje Srba, a što se kasnije i dogodilo. Eto, bogu fala da postoji i arhiva kompletnog Feral Tribjuna na CD-u koji je pratio baš ovu tematiku u Hrvatskoj, i zabune bilo nije – same društvene strukture u Hrvatskoj od početka devedesetih do danas su podsticale šovinizam i reviziju ustaštva, na čelu sa Katoličkim vodećim popovima. No to Slavko zaboravlja valjda da pomene…\nZahvaljujući svojoj poziciji lidera jedne stranke, on pravi lažnu istoriju generališući uglavnom (a u ovom slučaju izostavljajući) činjenice, poput one sramne, jedne od najsramnijih u crnogorskoj istoriji krilatica koje je lik izmislio “Sa Lovćena vila kliče, oprosti NAM Dubrovniče”, a ovo “NAM” treba da predstavlja apsolutnu laž da su Crnogorci većinski bili za bombardovanje Dubrovnika. Kao da Slavko ne zna a može se nać na youtube da je crnogorska javnost bila obmanjivana da se pale gume po Dubrovniku kako bi Ustaše fingirale granatiranje.\nJa na tu lažnu istoriju koju su jednako stvarali i zastupali i Slavko Perović, i fašista Tuđman, i antiratni profiteri, a sada i crnogorska mafija, a koja naravno odgovara onima koji su stajali iza raspada Jugoslavije i rata a sada izigravaju mirotvorce – Cije – ne pristajem. Fakta govore drugačije.\nPreporuka protiv ove lažne istorije – nekoliko dvd-a kompletnog Feral Tribjuna, koji śedoče protiv laži.\n18. Februara 2011. - 23:07 u 11:07 pm\nJer je bio milo dukanovic kosarkas\nOdgovori na Florim Poništi odgovor


Dobijte grant do 20% od vrednosti Vaše investicije u energetski efikasnu tehnologiju/proizvod! - Artel Toplotne Pumpe\nHome > Saznajte > Dobijte grant do 20% od vrednosti Vaše investicije u energetski efikasnu tehnologiju/proizvod!\n10 maj Dobijte grant do 20% od vrednosti Vaše investicije u energetski efikasnu tehnologiju/proizvod!\nPosted at 09:08h in Saznajte, Vesti\tby\tartel.rs 0 Comments\nNa Zapadnom Balkanu, u državama Albaniji, Bosni i Hercegovini, Kosovu, Crnoj Gori, Srbiji i Severnoj Makedoniji, EBRD GEFF kreditna linija osigurava sredstva za ulaganja u domenu zelene ekonomije u stambeni sektor, kao i za kompanije koje kroz svoje proizvode i usluge omogućuju energetsku efikasnost i obnovljive izvore energije za domaćinstva. Ukupni iznos kreditne linije za zapadni Balkan iznosi 85 miliona eura.\nEU bezpovratni podsticaj do 20%!\nSledeće kategorije zajmoprimaca imaju pravo na kreditnu liniju:\nFizička lica koja poseduju ili žive u kući ili stanu u kojem nameravaju implementirati prihvatljivu investiciju.\nSkupine fizičkih lica, stambene zadruge, udruženja etažnih vlasnika stanova u višeetažnim objektima ili drugo slično telo koje predstavlja interese stanara.\nUpravitelji, uslužne kompanije, kao što su kompanije za upravljanje (održavanje) stambenim zgradama i kompanije za energetske usluge (ESCO), koje obezbeđuju održavanje, rad, funkcionalnost instalacija, ugradnju, izgradnju, obnovu ili slične usluge prema ugovoru s pojedincima i stambenim udruženjima.\nProdavci koji isporučuju i/ili prodaju prihvatljive tehnologije navedene u GEFF Tehnološkom selektoru.\nProizvođači koji proizvode odgovarajuće tehnologije navedene u GEFF Tehnološkom selektoru i planiraju održavati ili proširiti ovaj deo svoje proizvodnje.\nPotrošnju energije u Vašem domaćinstvu možete smanjiti primenom mera energetske efikasnosti i odabirom energetski efikasnih tehnologija. Na taj način se ostvaruju finansijske uštede, osigurava komfor stanovanja, te doprinosi zaštiti okoliša.\nMi brinemo o finansijama i udobnosti Vašeg doma, nudimo zelene tehnologije u svim našim (naziv kompanije) prodavnicama širom Srbije, a koje su prihvatljive za finansiranje u okviru programa Evropske banke za obnovu i razvoj (EBRD) “Instrumenti finansiranja u domenu zelene ekonomije (GEFF)”. Odobrene proizvode možete pronaći na online katalogu za odabir tehnologije Tehnološki selektor, koji je razvila i odobrila EBRD.\nZa dodatne informacije posetite neku od naših prodavnica, jednostavno pratite korake u vodiču “Kako se prijaviti za finansiranje tehnologije”ili pozovite GEFF tim (+381 (0) 11 715 6945).


Transmizoginija - Wikipedia\nTransmizoginija predstavlja presek transfobije i mizoginije. Transfobija se definiše kao "iracionalni stah, averzija ili diskriminacija prema transrodnim ljudima". Mizoginija se definiše kao "mržnja prema ženama". Prema tome, transmizoginija uključuje negativne stavove, mržnju i diskriminaciju prema transrodnim ili transseksualnim individuama koje se nalaze na ženskoj strani rodnog spektra, posebno transrodnim ženama. Ovaj termin je skovala Džulija Serano u svojoj knjizi iz 2007. godine, Whipping Girl, i koristila ga je za opisivanje jedinstvene diskriminacije prema trans ženama zbog "pretpostavke da su ženskost i ženstvenost inferiorne u odnosu na i postoje prevashodno zbog muškosti i muževnosti",, kao i načina na koji trasfobija pojavača mizoginiju sa kojom se suočavaju trans žene (i obrnuto). Navodi se da mnoge trans žene doživljavaju dodatni sloj mizoginije u obliku fetišizacije; Serano priča o tome kako društvo vidi trans žene na načine koji ih seksualizuju, npr. da tranzicija služi zbog seksualnih razloga ili da su seksualno promiskuitetne. Transmizoginija je centralni koncept u okviru transfeminizma i često se spominje u intersekcionalnoj feminističkoj teoriji. Pojedine radikalne feministkinje, koje tvrde da trans žene nisu žene, poriču da je ženskost trans žena izvor transmizoginije.\n3 Seksualno uzmeniravanje\n4 Veze sa transfobijom\nGeneralno je razumevanje da je transmizoginija uzrokovana društvenim verovanjem da su muškarci superiorniji u odnosu na žene. U knjizi Whipping Girl, Džulija Serano piše da se postojanje trans žena vidi kao opasnost za "rodnu hijerarhiju centriranu oko muškaraca, gde se pretpostavlja da su muškarci bolji od žena i da je muževnost superiornija u odnosu na ženstvenost". Rodna teoretičarka Džudit Batler podržava ovu pretpostavku, navodeći da je ubistvo tranrodnih žena "delo moći, način za ponovno uspostavljanje dominacije... ubijanje postavlja ubicu kao vladara u trenutku ubistva".\nTakođe se smatra da trans žene ugrožavaju heteroseksualnost cisrodnih muškaraca. U medijima je primećeno da su "prevaranti" kao što je Dil, transrodna žena iz filma The Crying Game iz 1992. godine, izazivali bes i mušku homofobiju u publici kada se njihova "prava" muškost otkrije.\n„Mislim možda da ako trans žena flertuje sa muškarcem koji je strejt i taj muškarac se oseti poniženim ili obrukanim (da li je ta poslednja reč dovoljno jaka? možda paralizovan), to je verovatno zato što ga je trans muškarac identifikovao kao neko sa kim je flertovanje moguće, koji bi sam mogao da bude u vezi sa trans ženom ili možda da sam bude trans žena. Za neke strejt muškarce možda je moguće da uzvrate flertom ili da kažu "hvala, ali ne hvala", a neki drugi bi se uhvatili za pištolj. Šta utiče na te razlike? Pretpostavljam da se strejt muškarac koji bi upucao trans ženu oseća kao da je "napadnut" flertom. To je veoma suludo rezonovanje, ali ima puno ludosti kada je reč o rodnom identitetu i seksualnosti.“\nKada je reč o zdravstvu, 55% onih koji su pokušali da dobiju osiguranje za operacije vezane za tranziciju bili su odbijeni. Ovo se može primetiti i u domenu obrazovanja, gde je 77% ljudi koji su ili transrodni ili su doživljeni kao transrodni doživelo neku vrstu maltretmana tokom nižeg nivoa školovanja. Nivo prihoda i nivo siromaštva su takođe dva do tri puta viši za transrodne osobe. Diskriminacija je takođe identifikovana kao uvrežena u mnogim oblastima, kao što su "stambena pitanja, zdravstvo, zapošljavanje i obrazovanje".\nMeđutim, zbog transmizoginije, transrodne žene se suočavaju sa još jačim oblicima diskriminacije. Studija doživljaja na poslu nakon promene pola pronašla je da je “prosečna zarada za transrodne zaposlene koji su prešli iz žene u muškarca blago povećana nakon njihove rodne tranzicije, dok je prosečna zarada za transrodne zaposlene koji su prešli iz muškarca u ženu pala za skoro jednu trećinu. Povrh toga, primećeno je da je tranzicija u ženski pol dovela do gubitka autoriteta i povećanja u uznemiravanju, dok je suprotna tranzicija često dovodila do povećanja autoriteta i poštovanja. Druga studija potvrdila je da, posebno među ne-belim transrodnim ženama, postoje povećani nivoi diskriminacije na bazi transfobije i rasizma. Ova diskriminacija je dovodila do povećanja u mehanizmima odbrane i, zauzvrat, veće učestalosti depresije.\nStudija vezana za diskriminaciju lezbejki, biseksualnih, transseksualnih, transrodnih i interseksualnih žena u Ekvadoru pronašla je slične rezultate. Transrodnim ženama "nedostaje zaštita protiv diskriminacije i u zakonu i u praksi". Kao razultat, trans žene su doživljavale nasilje, seksualno zlostavljanje i diskriminaciju u obrazovnim, zdravstvenim i radnim ustanovama.\nDžulija Serano je u knjizi Whipping Girl istakla da transvestitski fetišizam, poremećaj koji se nalazi na DSM-IV listi, spominje samo krosdresing od strane muškaraca. Slično tome, autoginefilija je prepoznata kao poremećaj u DSM-IV, ali autoandrofilija nije. Dijagnostički i statistički priručnik za mentalne poremećaje je revidiran 2013. godine i transvestitski fetišizam i poremećaj rodnog identiteta su uklonjeni; transvestitski poremećaj i rodna disforija su bili rezultat revizija. Rodna disforija se definiše kao osećaj diskongruentnosti koji ljudi imaju sa svojim rodom dodeljenim na rođenju. Drugi dodatak na DSM-V listu je transvestitski poremećaj, u kome heteroseksualni muškarac oseća disocijaciju od svog dodeljenog roda, jer doživljava zadovoljstvo pri oblačenju u žensku odeću.\nPostoji debata o tome da li rodna tranzicija treba da bude uključena u psihologiju. “Procesi rodne tranzicije se klasifikuju kao mentalni poremećaji u dijagnostičkim priručnicima” Zajednice kao što je STP (Međunarodna kampanja Stop Trans Pathologization) navode da su primetile “strukturne međupovezanosti između dinamike psihijatrizacije, diskriminacije i transfobije i prihvatanja negativnih posledica koje psihijatrijska klasifikacija ima na ljude”. Soni Nordmarken navodi: “Ideja da su trans ljudi mentalno bolesni je institucionalizovana u psihijatrijskim tekstovima kao što je Dijagnostički i statistički priručnik za mentalne poremećaje, pa samim tim u medicinskim i pravnim tranzicionim putanjama” Soni veruje da kada se transrodni ljudi stave u psihološki tekst, bivaju stigmatizovani kao mentalno oboleli, čime se povećavaju mikroagresije i diskriminacija. Studija koju su sproveli Šilt i Visval pokazala je da su na radnom mestu trans muškarci u tranziciji dobijali podršku kako bi bili bolje uključeni u društvo, dok su trans žene u tranziciji bile unazađene ili otpuštene. U toj studiji, primećene su mikroagresije poslodavaca prema trans ženama u tranziciji.\nSeksualno uzmeniravanje[uredi - уреди | uredi izvor]\nDžulija Serano primećuje da, uprkos tranziciji, trans žene se i dalje često percipiraju kao muškarci; međutim, retko su seksualnizovane kao takve. U porno industriji, čija su ciljna publika uglavnom heteroseksualni muškarci, trans žene se mahom prikazuju kao seksualni objekti, a ne kao "predatori". Seranova primećuje da kada se nalazi u društvenom okruženju gde je poznato da je transseksualna, na primer na mestima gde izvodi "spoken word" poeziju, dobija mnogo više očigledno seksualnih komentara nego kada se nalazi u okruženju gde je pretpostavka da je cisseksualna.\nTranzicija može a i ne mora takođe da uključuje medicinske i pravne aspekte, npr. uzimanje hormona, operaciju ili promenu identifikacionih dokumenata (npr. lične karte, vozačke dozvole i sl) kako bi odgovarali rodnom identitetu osobe. Medicinski i pravni koraci često nisu priuštivi za ljude. Transrodni ljudi se suočavaju sa mnogim izazovima u društvu, od čega je najveći seksualno uznemiravanje. Prema Stoceru (2009), trenutno postoje tri moguća izvora informacija vezanih a nasilje i uzmeniravanje koje transrodni ljudi doživljavaju: prijave koje podnose same osobe, pozivi na hotlajn i policijski izveštaji. Prema kliničkoj studiji, “navedeno je da je 50% transrodnih osoba prijavilo neželjene seksualne aktivnosti. Drugo istraživanje je zaključilo da je 59% ljudi prijavilo istoriju nasilnog seksa ili silovanja. Gornji podaci su iz 2006. godine” (Stocer, 2009).\nPrema Lori Kaser (2014), “kriminalna dela mržnje protiv trans ljudi su neproporcijalno i tragično česta, a većina ovog nasilja viktimizuje trans žene.” Prema Nacionalnoj koaliciji programa protiv nasilja (2012), “transrodne osobe širom SAD doživljavaju tri puta više policijskog nasilja nego cisrodni ljudi. Zapravo, više od pola svih anti-LGBTQIA+ ubistava načinjeno je nad transrodnim ženama. Takođe, govoreći statistički, “bitno je naglasiti da skoro tri četvrtine tih ubistava su ciljali ne-bele ljude” (Kaser, 2014). Prema Kaserovoj (2014), “Transmizoginija se takođe vidi u nasilju — studije pokazuju da je svaka peta transrodna žena (21%) bila u zatvoru bar jednom u toku svog života. Ovo je daleko iznad proseka za celu populaciju, a procenat je još veći (47%) za crne transrodne ljude.”\nDeo uzroka može biti taj da su transrodne žene, po prirodi njihove relativne retkosti, viđene kao "egzotične". Međutim, ovo nije cela situacija; kako Džulija Serano navodi, "postoji veliki broj tipova žena koje su relativno retke, ali nisu sve seksualizovane na isti način kao trans žene". U knjizi Whipping Girl, Seranova piše o onome što ona naziva "pedator-plen dihotomija", gde su "muškarci uvek viđeni kao predatori, a žene kao plen". Zbog ovog pogleda, trans žene bivaju doživljavane kao da privlače muškarce svojom tranzicijom i "pretvaranjem [sebe] u seksualne objekte kojima nijedan muškarac ne može da se odupre".\nMeđutim, sa druge tačke gledišta, "Transrodni ljudi se suočavaju sa nasiljem zbog njihove rodne neuklopljenosti" (Stocer, 2009). Uzrok može poteći od optuživanja žrtava za “seksualnu obmanu”  prema Bečeru (2007). Transrodni ljudi koji su bili seksualno napastvovani često smatraju da je njihova greška što su bili napadnuti. U stvarnosti, osećaj transrodnosti može se opisati kao “‘Osećaj kao devojka zarobljena u muškom telu’ ili obrnuto” (Bečer, (2007). str. 44). Prema Bečeru (2007), nevoljnost da se obznani seksualna orijentacija kada osoba živi sa različitim rodom u sebi nije greška te osobe, ali članak navodi da je “otkrivanje pravog pola izazvalo nasilni odgovor”. Aktivisti se bore protiv seksualnog uznemiravanja transrodnih ljudi navođenjem da društvo ne treba da opravdava transfobično nasilje. Prema studiji od strane "Gender Violence" (2008), napravljen je uzorak, od čega je 14% ljudi prijavilo seksualno napastvovanje tokom svojih života. Prema Stoceru (2009), studije su pokazale da transrodni ljudi doživljavaju veće stepene nasilja od napadača, a često se napastvovane osobe suočavaju sa ponovljenom viktimizacijom.\nVeze sa transfobijom[uredi - уреди | uredi izvor]\nTransmizoginija se razlikuje od transfobije u tome što se transmizoginija fokusira na trans žene. Transfobija je pak generalniji termin, koji pokriva širi spektar mržnje i diskriminacije prema bilo kojim i/ili svim trasrodnim individuama . Džulija Serano navodi u knjizi Whipping Girl da "Kada se većina šala na račun trans ljudi svodi na 'muškarce koji nose haljine' ili 'muškarce koji žele da im se odseku penisi', to nije transfobija – to je transmizoginija. Kada je većina nasilja i seksualnog zlostavljanja počinjeno protiv trans ljudi upereno ka trans ženama, to nije trasfobija — to je transmizoginija."\n↑ Merijam Vebster \n↑ 3,0 3,1 "Transmisogyny primer". http://www.juliaserano.com/av/TransmisogynyPrimer-Serano.pdf. Pristupljeno 10. 9. 2014.\n↑ Harrison, Kelby (2013). Sexual deceit: the ethics of passing. Lexington Books. str. 12. ISBN 9780739177068. https://books.google.com/books?id=m4OGpJXp_oQC&pg=PA12.\n↑ Battis, edited by Jes (2011). Homofiles : theory, sexuality, and graduate studies. Lanham, Md.: Lexington Books. ISBN 9780739131916.\n↑ William H. Hannon Library Proxy Server Authentication\n↑ Jeffreys, Sheila (2014). Gender Hurts, Routledge, str. 8, ISBN 978-0-415-53939-5\n↑ 8,0 8,1 8,2 8,3 8,4 8,5 Serano, Julia (2007). Whipping girl ([Online-Ausg.]. izd.). Berkeley: Seal Press. ISBN 978-1-58005-154-5.\n↑ "Why Do Men Kill Trans Women? Gender Theorist Judith Butler Explains | Broadly" (en-US). https://broadly.vice.com/en_us/article/why-do-men-kill-trans-women-gender-theorist-judith-butler-explains. Pristupljeno 24. 12. 2015.\n↑ Serano, Julia (2007). Whipping girl ([Online-Ausg.]. izd.). Berkeley: Seal Press. ISBN 978-1-58005-154-5.\n↑ Intervju sa "Broadly"\n↑ "USTS Report" (en-US). http://www.ustranssurvey.org/report. Pristupljeno 22. 4. 2017.\n↑ Schilt, Kristen (2008). "Before and After: Gender Transitions, Human Capital, and Workplace Experiences". The B.E. Journal of Economic Analysis & Policy 8 (1): 1–28. Archived from the original on 22. 9. 2011. Pristupljeno 11. 9. 2018.\n↑ Kevin Jefferson; Torsten B. Neilands; Jae Sevelius (29. 11. 2013). "Transgender women of color: discrimination and depression symptoms". Ethnicity and Inequalities in Health and Social Care 6 (4): 121–136. ISSN 1757-0980. PMC 4205968. PMID 25346778. doi:10.1108/EIHSC-08-2013-0013.\n↑ Klein Rodriguez, Guayaquil Diane (2008). "Ecuador: Discrimination of Lesbian, Bisexual, Transsexual, Transgender and Intersex Women". IGLHRC-Comisión Internacional De Los Derechos Humanos Para Gays Y Lesbianas.\n↑ Davy, Zowie (1. 7. 2015). "The DSM-5 and the Politics of Diagnosing Transpeople". Archives of Sexual Behavior (in English) 44 (5): 1165–1176. ISSN 0004-0002. doi:10.1007/s10508-015-0573-6. CS1 održavanje: Engleski jezik je specificiran (link)\n↑ 17,0 17,1 Suess, Amets; Espineira, Karine; Walters, Pau Crego. "Depathologization". Transgender Studies Quarterly (Duke University Press) 1–2: 73–77.\n↑ Nordmarken, Sonny. "Microagressions" (PDF). Transgender Studies Quarterly (Duke University Press) 1–2: 129–134.\n↑ Schilt, Kristen (2010). "Just One of the Guys? Transgender Men and the Persistence of Gender Inequality". Chicago: University of Chicago Press.\n↑ Schilt, Kristen; Wiswall, Matthew (2008). "Before and After: Gender Transitions, Human Capital, and Workplace Experiences". The B.E. Journal of Economics and Policy 8 (1): 1–28. Archived from the original on 22. 9. 2011. Pristupljeno 11. 9. 2018.\n↑ Grant, J. M., Mottet, L., Tanis, J. E., Harrison, J., Herman, J., & Keisling, M. (2011). "Injustice at every turn: A report of the national transgender discrimination survey.". National Center for Transgender Equality.\n↑ Stotzer, Rebecca L. "Violence against transgender people: A review of United States data". Aggression and Violent Behavior 14: 170–179. doi:10.1016/j.avb.2009.01.006. Pristupljeno 21. 4. 2017.\n↑ 23,0 23,1 23,2 Stotzer, Rebecca L. (1. 5. 2009). "Violence against transgender people: A review of United States data". Aggression and Violent Behavior 14 (3): 170–179. doi:10.1016/j.avb.2009.01.006.\n↑ 24,0 24,1 "Transmisogyny 101: What It Is and What Can We Do About It - Everyday Feminism". Everyday Feminism (in en-US). 27. 1. 2014. Pristupljeno 21. 4. 2017.\n↑ 25,0 25,1 25,2 Bettcher, T.M (2007). Evil Deceivers and Make‐Believers: On Transphobic Violence and the Politics of Illusion. str. 43–65..\n↑ PhD, Emilia L. Lombardi; Wilchins, Riki Anne; Esq, Dana Priesing; Malouf, Diana (2002). "Gender Violence". Journal of Homosexuality 42 (1): 89–101. ISSN 0091-8369. doi:10.1300/J082v42n01_05.\nSerano, Julia (2007). Whipping girl ([Online-Ausg.]. izd.). Berkeley: Seal Press. ISBN 978-1-58005-154-5.\nBattis, edited by Jes (2011). Homofiles : theory, sexuality, and graduate studies. Lanham, Md.: Lexington Books. ISBN 9780739131916.\nHarrison, Kelby (2013). Sexual deceit: the ethics of passing. Lexington Books. str. 12. ISBN 9780739177068. https://books.google.com/books?id=m4OGpJXp_oQC&pg=PA12.\nDobavljeno iz "https://sh.wikipedia.org/w/index.php?title=Transmizoginija&oldid=40879469"\nOva stranica je zadnji put izmijenjena 18:05, 18 februar 2019.


Saradnje | Saradnje | Akademija Pravde\nKoordinacija I saradnja u oblasti obuke sa domacim I medjunarodnim institucijama\nU ispunjavanju svoje misije, AP je posvecen radu sa lokalnim institucijama I organizacijama I medjunarodnim partnerima koji dele iste ciljeve.\nUsled sve vece potrebe za profesionalce I ceste promene u pravosudnom I tužilackom sistemu, AP je izgradio efikasno I održivno partnerstvo sa domacim I medjunarodnim institucijama koje deluju na Kosovu I inostranstvu.\nSaradnja sa domacim I medjunarodnim partnerima se izražava kroz potpisivanje više bilateralnih I multilateralnih sporazuma, aktivno ucešce u regionalnim inicijativama u cilju razmene iskustava I realizaciju aktivnosti u oblastima zajednickog interesa.\nDeo ove saradnje su I organizovanje prakticnih programa u zemlji I inostranstvu za korisnike AP-a.\nPodrška medjunarodnih partnera je pomogla izgradnju kapaciteta AP-a i pružala mogucnosti za samoodrživost u nekim programima, kroz razmenu iskustava i dobrih praksi. Obuka i prakticne programe za menadjment, zaposlene i trenere, uticali su direktno na izgradnji liderske i organizacijskih kapaciteta, uzimajuci u obzir razvoj metodologije obuke i tehnicke infrastrukture. Takodje, deo podrške bila je usmerena direktno na obuci sudija, tužilaca i kandidata za ove funkcije. Dok ocekivanja za nastavak ove podrške su obecane barem za kratko vreme.


Vesti online / Sport / Košarka / Ostoja Mijailović posle Zadra: Nije lako izdržati trenutke kakvi su bili\nPredsednik Košarkaškog kluba Partizan se oglasio na Tviteru posle pobede u Zadru.\n"Velike čestitke stručnom štabu i momcima, nije lako izdržati trenutke kakvi su bili večeras, po više osnova. U četvrtak je skupština ABA lige, kao što sam rekao nećemo komentarisati, ali tamo je mesto da pričamo o poštovanju i dostojanstvu KK Partizan", napisao je Mijailović na svom Tviteru.\nPod "neizdrživim trenucima" se misli na sumnjive sudijske odluke sudijskog trojca Damir Javor - Josip Radojković - Milan Nedović.\nPartizan je upisao vrednu pobedu posle produžetka, završeno je 97:92 na strani crno-belih.\nVelike cestitke strucnom stabu i momcima, nije lako izdrzati trenutke kakvi su bili veceras, po vise osnova. U cetvrtak je skupstina #ABALiga, kao sto sam rekao necemo komentarisati, ali tamo je mesto da pricamo o postovanju i dostojanstvu #KKPartizan . — Ostoja Mijailovic (@Ostoja1945) January 19, 2019


30 godina Milove i Momirove revolucije: Kako su "mladi, pametni i lijepi" u džemperima smenili "kravataše" - Nedeljnik\n30 godina Milove i Momirove revolucije: Kako su "mladi, pametni i lijepi" u džemperima smenili "kravataše"\n"Mi ćemo sve to ukinuti - restorane, mercedese, stanove nećemo davati, živećemo kao vi, običan narod. Sa vama ćemo deliti sve", tvrdili su tada novi lideri\nPre tačno 30 godina, ispred Skupštine Crne Gore održan je masovni miting građana na kojem je zatraženo smenjivanje državnog i partijskog rukovodstva.\nPod dvodnevnim pritiskom demonstranata to rukovodstvo je podnelo ostavke, a na političku scenu Crne Gore stupila je grupa mladih komunista na čelu sa Momirom Bulatovićem i Milom Đukanovićem.\nTakav razvoj situacije imao je svoje dublje ekonomsko i političko utemeljenje.\nU SR Srbiji u to doba bili su organizovani "mitinzi solidarnosti" sa Srbima i Crnogorcima sa Kosova, a jedan takav organizovan je 20. avgusta 1988. i u Podgorici, na Trgu Ivana Milutinovića.\nUbrzo, tačnije početkom oktobra, organizovani su novi mitinzi, ovoga puta kao nastavak antibirokratske revolucije koja je otpočela u Vojvodini.\nTada je prvi put zatražena smena partijskog i republičkog rukovodstva u Crnoj Gori.\n"Mi smo legalni organi u legalnoj zemlji u legalnoj republici. Treba proceniti jesu li to zahtevi naroda ili su to zahtevi grupe ljudi, pojedinaca. Očigledno je da je to dobro organizovana mreža koja funkcioniše, koja ima političke zahteve", rekao je tada Božina Ivanović, predsednik Predsednišva SR Crne Gore.\nSto dana kasnije, do promene je i došlo.\nNa televizijski prenošenom sastanku centralnog komiteta Saveza komunista Crne Gore i Univerzitetske konferencije Saveza komunista, održanom 10. decembra, Momir Bulatović je izneo zahteve pred rukovodstvo partije.\nMesec dana kasnije, univerzitetsko rukovodstvo je odbilo da se sastane sa partijskim čelnicima i bilo je jasno šta sledi\nRadnici fabrike "Radoje Dakić", devetog januara su pokrenuli demonstracije. Uz njih su stali i radnici nikšićke železare, kao i nekoliko hiljada studenata.\nU masi su se pojavili transparenti "Glavu damo, Kosovo ne damo" i "Narod će vam suditi".\nZatim je stiglo i ozvučenje i predstavnici univerziteta, među kojima je značajnu ulogu imao rektor Univerziteta Crne Gore Miloš Radulović.\nU popodnevnim satima, 10. januara, na trgu je bilo oko 20 hiljada ljudi, dok je 11. ujutru bilo i više od 40 hiljada nezadovoljnih građana.\nUzvikivalo se "Aoj Slobo, aoj rise, Crnoj Gori navrni se".\nPred ljudima su se zatim pojavili mladići u džemperima, što je bio simbolični prkos birokratama sa kravatama.\nBili su to Milo Đukanović, Momir Bulatović i Svetozar Marović - "mladi, pametni i lijepi".\nPotpredsednik skupštine je oko 11 časova saopštio da su kompletna rukovodstva i republičko i partijsko podneli ostavke, a Momir Bulatović je obznanio da su "svi zahtevi ispunjeni" i da je ostvarena "velika pobeda".\nOn je posprdno komentarisao delovanje starog rukovodstva nešto kasnije, apostrofirajući da "imaju obraza" da i dalje dolaze u restoran Centralnog komiteta.\n"Imaju obraza da posle svega dolaze tu kako bi besplatno jeli. Mi ćemo sve to ukinuti - restorane, mercedese, stanove nećemo davati, živećemo kao vi, običan narod. Sa vama ćemo deliti sve", tvrdio je tada Bulatović.\nTako je došlo do promena čiji su nosioci postali najvažniji subjekti političkog života Crne Gore u godinama, čak i decenijama, koje su usledile.\nTrio Đukanović - Bulatović - Marović osnovao je Demokratsku partiju socijalista, po ugledu na Socijalističku partiju Srbije i na prve demokratske izbore izašao sa sloganom - "Godine počinju januarom..."\nZaista, od 11. januara 1989. godine, sve počinje i završava se uz važnu ulogu Mila Đukanovića na političkoj sceni.\nSa 29 godina, 1991. je postao najmlađi premijer u Evropi. Nešto više od pet godina kasnije promenio je svoje stavove i podržao demonstrante koji su u Srbiji protestovali protiv njegovog mentora.\nU to doba, pobedio je na unutarstranačkim izborima Momira Bulatovića - koji mesec kasnije i na predsedničkim izborima - i zvanično postao nosilac crnogorskog političkog života.\nBio je deo brojnih afera, donosio odluke da se povuče iz politike, pa onda sam sebe demantovao.\nBio je u prvoj liniji borbe za nezavisnost Crne Gore i ulazak te zemlje u NATO alijansu.\nZato su, tačno trideset godina od "događanja naroda", na snazi i dalje dve pravilnosti: "Godine uvek počinju januarom, a Milo Đukanović je najmoćniji političar u Crnoj Gori".\nMilo se u ovom periodu konstantno povlači po medijima u dabome veoma negativnom svijetlu. Ali kad se podvuče crta nakon tih 30 godina ispostaviće se da CG pored svih problema (korupcija, kriminal, loše sisteme) ima u odnosu na Srbiju pošteniju vlast, uredjeniju državu, bolje stanje u medijima, dostojanstvenije državnike, veoma konkretnu i jasnu nedvosmislenu politiku, kao i 100 eura vecu platu u prosjeku. Srbija se pak resetovala na 1996 i mora sve ispočetka, sa ulice. Ako to hegemon Vučić dozvoli.


Katalonski klub jedva je uspio da se plasira u četvrtfinale ovog takmičenja. Barcelona je u prvom poluvremenu imala nekoliko sjajnih šansi. Okvir gola pogađali su Griezmann i Rigui Puig, ali promjene rezultata nije bilo.\nI kako to obično biva u fudbalu, Rayo je kaznio goste za promašaje. U 63. minuti domaći su poveli sa 1:0, a pogodak je postigao Fran Garcia.\nNo, samo sedam minuta kasnije, Barca je poravnala na 1:1. Griezmann je asistirao, a loptu u praznu mrežu poslao je Messi.\nDo potpunog preokreta Barcelona je stigla u 80. minuti. Gosti su odigrali sjajnu akciju kada je Alba asistirao za De Jonga, koji se ušetao s loptom u mrežu i pogodio za 2:1.\nBarcelona je sačuvala prednost do kraja utakmice i zasluženo prošla dalje, a Miralem Pjanić je odgledao meč s klupe za rezervne igrače i jedan je od rijetkih rezervista koji večeras nije dobio šansu, piše Hayat.\nJedan od najboljih veznjaka Europe sjedi na tribinama dok Koeman izvodi eksperimente i igra se sa žicvima navijača. Koliko će to sve skupa trajati i hoće li Pjanić i dalje trpjeti poniženja, mogli bismo doznati uskoro.


Teniski turniri u Budvi ispunili sva očekivanja | Opština Budva\nSumirajući utiske nakon nedjeljnog finala u singlu, predsjednik Teniskog saveza Dimitrije Rašović čestitao je organizatorima istakavši da je su turniri bili upriličeni na najvišem mogućem nivou.\n“Činjenica je da je napravljena jedna pauza u organizaciji turnira u Budvi i nije dobro što se to desilo. Ipak je Budva grad sporta i turistička prijestonica Crne Gore,a teniski sport je sastavni dio turizma. Mi smo sa šest fjučersa koji su organizovani u našoj zemlji napravili velike pomake i na sportskom i na turističkom planu. Naravno, to ne bi moglo da se uradi tako dobro da nije bilo podrške Opštine Budva koja je dala veliki doprinos. Već smo razgovarali o budućoj saradnji, što znači da ćemo, ako se stvore svi uslovi, u septembru nastaviti sa organizacijom ovakvih turnira, možda i sa većim nagradnim fondom”, naglasio je on.\nU lokalnoj samoupravi utisci su takođe pozitivni, a načelnika Službe predsjednika Opštine Budva Nikolu Jovanovića raduje što se tenis na velika vrata vraća u naš grad. Prema njegovim riječima, nakon što je najbolji igrač svijeta Novak Đoković, koji je počasni građanin Budve, boravio u našem gradu, dva fjučers turnira su nastavak popularizacije “bijelog sporta”.\n“Smatramo da Budva kao metropola turizma, ne samo Crne Gore već i Mediterana, zaslužuje da bude domaćin “bijelog sporta”. U narednom periodu ćemo posebnu pažnju posvetiti upravo ogranizaciji sličnih turnira, ne samo u tenisu, već i u drugim sportovima. Nama je cilj da Budva zaista pored turizma bude i grad sporta i da na taj način imamo ne samo produženje turističke sezone, već i produkovanje određenih sportskih koletktiva i talenata. Smatramo da smo kao narod multitalentovani i da možemo mnogo toga sportu da ponudimo. Opština je sa zadovoljstvom podržala organizaciju internacionalnih turnira, a nadamo se da ćemo uskoro imati nastavak onog što smo započeli”, kazao je Jovanović.\nKada su planirani projekti u pitanju, radi se na organizaciji još dva fjučersa u septembru. Korak naprijed bio bi čelendžer. Dva takva turnira u Budvi organizovana su krajem devedesetih, a septembra 1998. učestvovao je i češki teniser Radek Štepanek, koji je kasnije bio osmi igrač svijeta.\nPostoje i procjene da bi Budva u budućnosti mogla biti domaćin jačih ATP takmičenja, po ugledu na Otvoreno prvenstvo Hrvatske koje se održava u Umagu.\nPoseban doprinos djece volontera\nNa terenima na Slovenskoj plaži bilo je lijepo vidjeti i djecu iz Teniskog kluba “Budva Rivijera”. Volonteri su pažljivo pratili svaki meč, a u finalnim duelima sakupljali su loptice, dodavali ih igračima i činili sve da se takmičari osjećaju prijatno. Među njima su bile i dvanaestogodišnje djevojčice Eva Gracun i Sara Jovanović.\n“Bio je super turnir, mnogo mi se svidjelo. Imala sam priliku da vidim kako to izgleda na profesionalnom nivou. Treniram tenis već četiri godine, do sada se nisam takmičila, a nadam se da ću imati priliku u narednom periodu”, istakla je Gracun.\n“Lijepo iskustvo za nas, iako je bilo donekle teško zbog vrućina i puno trčanja. Vidjeli smo prvi put kako se to stvarno dešava na terenu”, kazala je Jovanović.\nDvosturko slavlje za Vengera, Hejmanu pripalo drugo finale\nTurniri “Budva Open I” i “Budva Open II” okupili su tenisere koji su se nadmetali u muškom singlu i dublu. Najviše razloga za slavlje imao je Švajcarac Damijen Venger koji je osvojio prvi fjučers, pošto je u finalu maksimalnim rezultatom pobijedio Simona Entonija Ivanova iz Bugarske.\nImao je priliku da sa sunarodnikom Luruom Martinezom trijumfuje i u dublu, ali su upravo Ivanov i Gabriel Donev bili bolji sa 2:0 i stigli do trofeja.\nVengeru i Martinezu je na drugom turniru ipak pošlo za rukom da stignu do titule u dublu. Oni su prošle subote pobijedili rusko-bjeloruski tandem, Bogdana Bobrova i Ivana Liutareviča.\nU novom finalu singla Venger je ipak morao da se zadovolji drugim mjestom, jer je Belgijanac Kristofer Hejman slavio nakon preokreta sa 2:1. Venger je trenutno 455, a Hejman 484. igrač svijeta.\nIzvor: Portal RTV Budva\n» Teniski turniri u Budvi ispunili sva očekivanja


Procesuiranje ratnih zločina na teretu države - Detektor\n25. Decembra 2007.00:00\nOdbranu većine optuženih za ratne zločine pred Sudom BiH dosad je finansirala država jer su oni tvrdili da nemaju dovoljno sredstava da sami snose troškove.\nOd početka rada Odjela za ratne zločine Suda BiH 2005. godine, samo dvojica optuženika sami su snosili troškove svoje odbrane. Momčilo Mandić – koji je u međuvremenu nepravosnažno oslobođen optužbi za ratne zločine – angažovao je tim advokata iz Srbije i jednog iz BiH. Slično je uradio i Šefik Alić – čije suđenje još uvijek traje – angažujući dvojicu advokata iz Sarajeva.\nOstali optuženi su mahom tvrdili da je njihovo imovinsko stanje loše te da su nezaposleni, nakon čega im je Sud BiH, prema postojećim zakonima, dodjeljivao advokata po službenoj dužnosti.\nPrema podacima Državnog suda, u toku jedne godine za odbranu jednog optuženog potroši se nekoliko desetina hiljada maraka. Advokati u prosjeku dobijaju, po predmetu, između 20.000 i 40.000 maraka (10.000 do 20.000 eura), zavisno od učestalosti zakazivanja glavnog pretresa.\nIpak, branioci kažu da nije riječ o prevelikim sredstvima “ukoliko se radi kako treba”, jer, kažu, “potroši se dosta novca za pripremanje odbrane”.\nDo sada je pred Odjelom za ratne zločine podignuto 40 optužnica protiv 72 osobe. Optuženi koji su tvrdili da ne mogu plaćati branioce imali su mogućnost birati jednog koji će ih braniti po službenoj dužnosti. Izbor se vrši sa liste na kojoj se nalazi preko 140 imena advokata koji mogu zastupati optužene za ratne zločine, ali i druga krivična djela za koja se sudi pred Sudom BiH.\nNeki advokati smatraju da se izbor vrši nepravedno, zbog čega pojedine njihove kolege brane u više predmeta, dok drugi ostaju skoro bez angažmana.\nKakve su zaista materijalne mogućnosti optuženih za ratne zločine, za sada, prema saznanjima Justice Reporta, niko nije istraživao. Zakon kaže da svako mora imati odbranu ukoliko je za djelo koje mu se stavlja na teret zaprijećena kazna od 10 godina ili dugotrajni zatvor.\nBranioce optuženi biraju sa liste Odsjeka krivične odbrane (OKO), koji pruža pravnu i administrativnu podršku advokatima pred Sudom BiH, ali im omogućava i redovne programe usavršavanja.\nUz domaće advokate, na predmetima ratnih zločina mogu biti imenovani po službenoj dužnosti i advokati iz drugih država, koje također plaća Sud BiH, što se dosad najčešće dešavalo u slučajevima optuženika koji su na procesuiranje upućeni iz Haškog tribunala.\nPostojeći zakon garantuje da će braniocima po službenoj dužnosti, pored honorara, biti pokriveni troškovi puta ako dolaze izvan Sarajeva, smještaj ukoliko je potrebno, i rad izvan sudnica.\nPlaćanje imenovanim advokatima vrši se prema takozvanim “vrijednosnim bodovima”. Vrijednost jednog boda je 3 KM (1,5 eura). Jedno pojavljivanje advokata pred, recimo, Apelacionim vijećem – što se najviše vrednuje – nosi 260 bodova ili 780 KM (oko 400 eura). Upućivanje pisanog dopisa Sudu boduje se sa 15 bodova ili 45 KM (oko 20 eura).\nPrema podacima Suda BiH, naknade advokatima razlikuju se od predmeta do predmeta, u zavisnosti od učestalosti zakazivanja ročišta, te složenosti djela za koje se optuženi tereti.\nTako je advokat nekadašnjeg višegradskog policajca Bobana Šimšića tokom tri godine, koliko je trajalo suđenje prvo pred prvostepenim, a potom pred Apelacionim vijećem, na ime troškova odbrane dobio oko 46.000 maraka (oko 23.000 eura). Šimšić, koji je tvrdio da ne može plaćati svoju odbranu jer je slabih materijalnih mogućnosti, proglašen je krivim i osuđen na 14 godina zatvora zbog zločina počinjenih u junu i julu 1992. u selima Kuka i Velji Lug, općina Višegrad.\nPoreski obveznici u BiH snosili su i troškove odbrane odbjeglog osuđenika Radovana Stankovića, kome je izrečena kazna od 20 godina zbog zločina počinjenih na području Foče. Za odbranu Stankovića, koji je 25. maja 2007. pobjegao iz zatvora, plaćeno je oko 30.000 maraka (oko 15.000 eura).\nAdvokatu koji je po službenoj dužnosti branio Dragoja Paunovića isplaćeno je oko 43.000 maraka (oko 20.000 eura). Paunović je na kraju suđenja proglašen krivim za strijeljanja 24 civila na brdu Jačen, općina Rogatica, 1992. godine, i osuđen na 20 godina zatvora.\nU Sudu BiH još uvijek nisu kompletirani podaci o troškovima odbrane 11 optuženih za genocid, u najvećem procesu što se trenutno vodi u zemlji a u koji su uključena 22 branioca. Proces traje već više od dvije godine, a ročišta su u početku zakazivana više od dva puta sedmično, da bi sada bila održavana jednom do dva puta u toku radne nedjelje.\nOptuženi koji bivaju upućeni iz Haaga na daljnje procesuiranje u Sarajevo nerijetko se opredjeljuju za advokate što su ih branili i pred Tribunalom, a koji često nisu iz BiH. Tako Paška Ljubičića, bivšeg pripadnika Hrvatskog vijeća obrane (HVO) optuženog za zločine počinjene na području Srednje Bosne, brani Tomislav Jonjić iz Hrvatske. Opravdanje za Jonjićev angažman, koje je dato u sudnici, bilo je da on “dobro govori engleski”, jezik na kojem je napisan veliki broj dokumenata iz Haaga.\nSlična situacija je sa advokatom Jovanom Simićem iz Srbije, koji brani Željka Mejakića, optuženog zajedno sa Momčilom Grubanom, Dušanom Fuštarom i Duškom Kneževićem za zločine počinjene u logorima Omarska i Keraterm tokom 1992. godine.\n“Sud BiH ne provjerava da li neko ima sredstava da plati advokata. To bi trebalo da uradi Državno tužilaštvo”, kazala je glasnogovornica Suda BiH Manuela Hodžić.\nMeđutim, u Tužilaštvu tvrde da je provjeravanje ipak u nadležnosti Suda. Milorad Barašin, zamjenik glavnog tužioca, za Justice Report pojašnjava da, nakon hapšenja, osumnjičeni može zatražiti da mu se dodijeli advokat, a zakon propisuje da to mora biti urađeno u naredna 24 sata. U tom periodu, kaže Barašin, “provjere imovinskog stanja se ne mogu izvršiti zbog hitnosti”, dodajući da je to, kao i imenovanje branioca, odgovornost Suda.\nOsim što osumnjičeni ili optuženi u većini slučajeva ne plaćaju advokate, u presudama Suda BiH vrlo često troškovi krivičnog postupka padaju na teret države. Do sada su u samo dvije pravosnažne presude troškovi krivičnog postupka prebačeni na teret osuđenog.\nU prvom slučaju to je bio Abduladhim Maktouf, bivši pripadnik Armije BiH koji je osuđen na pet godina zatvora zbog saučešća u ratnom zločinu protiv civila sa područja Travnika. U pravosnažnoj presudi stoji da “troškove krivičnog postupka snosi optuženi”, ali da će njihova visina biti utvrđena posebnim rješenjem.\nIsti slučaj je i sa Gojkom Jankovićem, koji je, djelujući uz Vojsku Republike Srpske, počinio zločine na području Foče, a osuđen je na kaznu dugotrajnog zatvora u trajanju od 34 godine. U presudi stoji da je kriv za silovanja, mučenja, držanje u seksualnom ropstvu, ubistva, zatvaranja i prisilno preseljenje Bošnjaka.\nPravila koja se odnose na plaćanje branioca po službenoj dužnosti nešto su strožija u Haagu. Mogućnost imenovanja advokata po službenoj dužnosti postoji, ali se Tribunal na nju odlučuje tek nakon što se istragom utvrdi da osumnjičeni ili optuženi ne može platiti svoju odbranu.\nKako bi se utvrdilo da li optuženi ima mogućnost da plati branioca, vrši se procjena svih sredstava koja on direktno ili indirektno uživa ili njima slobodno raspolaže, uključujući direktne prihode, bankovne račune, pokretnu i nepokretnu imovinu, penziju i slično. Također se razmatraju i sredstva osoba sa kojima optuženi živi u zajedničkom kućanstvu.\nUz potvrdu da optuženi nema sredstva, ovjerenu od nadležnih organa, sekretar Tribunala odobrava imenovanje branioca, za kojeg se isplaćuje fiksni paušal i honorar, izračunat na osnovu fiksne satnice koja se množi sa brojem radnih sati.\nPrema dostupnim podacima, fiksni paušal iznosi 2.000 američkih dolara (oko 2.700 KM) i odnosi se na prvo istupanje pred sudom, izjašnjenje o krivnji, čitanje optužnice, te čitanje potrebne literature, dok se honorar po satu određuje na osnovu staža i iskustva branioca. Za advokata koji ima 15 godina iskustva dnevnica iznosi 100 američkih dolara (oko 130 KM). Uz to, advokatima koji dolaze iz drugih zemalja plaćaju se putni troškovi i dnevnice.\nNa upit o dnevnicama branilaca u BiH, Zlatko Knežević, predsjednik Advokatske komore Republike Srpske, koji je i sam branio pred Odjelom za ratne zločine u Sarajevu, tvrdi da sredstva koja dobiju advokati “nisu tako velika ako branitelj pošteno radi svoj posao”, to jest da imenovani advokat “nije puno na dobitku”.\nOno što Knežević zamjera Sudu BiH kada su u pitanju branioci po službenoj dužnosti jeste pojavljivanje istih advokata u različitim predmetima.\n“Nije u redu da se pojavljuju stalno isti advokati pred Sudom BiH na predmetima ratnih zločina. Advokati koji su na spisku izuzetno su kvalitetni i svi su prošli obuku da mogu raditi na složenim predmetima koje procesuira Sud BiH”, kaže Knežević.\nPrema njegovom mišljenju, “do sada su birani advokati većinom iz regije Srebrenice i Sarajevske kotline”.\n“Mislim da bi Ured registrara Suda BiH trebao razmotriti te primjedbe jer imam informacije da je i Odjel krivične odbrane stavio istu primjedbu. Mislim da bi trebalo da se advokati automatski biraju i da se malo ‘prošara’ po cijeloj BiH”, dodaje Knežević.\nJosip Muselimović, predsjednik Advokatske komore Federacije BiH, kaže da “nije primijetio da se na sudu vrte isti advokati”, ali ističe da ako je uistinu tako, radi se o “nezakonitim radnjama”.\nFahrija Karkin, predsjednik Advokatske komore Sarajevskog kantona, koji brani nekoliko optuženika za ratne zločine pred Državnim sudom postupajući po službenoj dužnosti, kaže da “Sud BiH postavlja advokate po službenoj dužnosti”, ali da ih “bira optuženi”.\n“Sud BiH ne protežira nikoga. Sve se radi po evropskim konvencijama, po kojima optuženi sam bira svog advokata”, kaže Karkin za Justice Report.


Republika / PAZARAC OSTAJE U PRITVORU DO 30 DANA ZBOG NAPADA NA POLICAJCA: Sud procenio da može da ponovi krivično delo ili pobegne\npetak, 17. 1. 2020.| 19:26\nOsnovni sud u Novom Pazaru je na zahtev Osnovnog tužilaštva danas odredio pritvor do 30 dana Novopazarcu E.B. (28) zbog napada na ovlašćeno službeno lice u vršenju dužnosti, nasilničke vožnje i izazivanja opšte opasnosti, saznaje indeksonline.rs\nPrema pisanju tog portala, koji se poziva na izvor iz Tužilaštva, Sud je juče odbacio predlog da mu se odredi pritvor zbog sumnje da bi mogao da pobegne ili ponovi krivično delo.\nKako je reč o višestrukom povratniku u izvršenju teških krivičnih dela, koji je do sada više puta osuđivan, sud je sada prihvatio žalbu tužilaštva na odluku o ukidanju pritvora i osumnjičenom E.B. odredio meru zadržavanja do 30 dana.\nSud Suđenje Policija MUP MUP Srbije Novi Pazar Pazar


Посјета библиотекама слијепих у Србији и учешће на Међународном сајму туризма у Београду | Јавна установа Специјална библиотека за слијепа и слабовида лица Републике Српске\nPosjeta bibliotekama slijepih u Srbiji i učešće na Međunarodnom sajmu turizma u Beogradu\nmar 13, 2014 | Događaji, Novosti iz biblioteke\nU periodu od 27.02. do 02.03.2014. delegacija JU Specijalne biblioteke za slijepa i slabovida lica Republike Srpske boravila je u Beogradu i Novom Sadu, gdje je posjetila biblioteke slijepih i učestvovala na Međunarodnom sajmu turizma u Beogradu.\nSpecijalnu biblioteku su predstavili direktor Želimir Radinović, bibliotekar Dragana Božić, članica Upravnog odbora Vera Bošković i novinar RTRS-a Dejan Kosić.\nTrideset šesti sajam turizma održan je od 27.02.2014. do 02.03.2014. u Beogradu. Kao i svake godine, na njemu se predstavila Turistička organizacija Republike Srpske, u saradnji sa Predstavništvom Republike Srpske u Srbiji. Na zajedničkom izložbenom štandu Turističke organizacije Srpske u hali 4, predstavile su se turističke organizacije Banjaluke, Istočnog Sarajeva, Prijedora, Teslića, Laktaša, Višegrada, Zvornika, Bijeljine, promoteri bratunačke regate, i po prvi put JU Specijalna biblioteka za slijepa i slabovida lica RS. Specijalna biblioteka predstavila se u prvom redu svojim smještajnim kapacitetom, a zatim i kulturnim i edukativnim sadržajem, namijenjenim prije svega slijepim i slabovidim korisnicima. Za ovu priliku urađene su brošure Biblioteke koje su dijeljene na štandu.\nNaš štand izazvao je interesovanje posjetilaca koje je privukla izložena knjiga na brajevom pismu, vodič kroz Banjaluku autora Zorana Pejašinovića „Banjaluka – Alejama prošlosti i sadašnjosti“, štampana u Biblioteci prije nekoliko godina. Uspostavljeni su kontakti sa potencijalnim klijentima i gostima. Od značaja su i kontakti sa turističkim organizacijama u Srpskoj i Srbiji, kojima je ponuđena saradnja na štampanju promo materijala na brajevom pismu, što je predviđeno Konvencijom UN o pravima osoba sa invaliditetom.\nTakođe sajam turizma iskorišten je i za promociju ručnih radova slijepih i slabovidih žena Republike Srpske. Naime u subotu, 01.03. upriličen je sastanak etno mreže Republike Srpske sa predstavnicima etno mreže Srbije radi zajedničke saradnje. Etno mrežu Republike Srpske predstavili su Humanitarno udruženje žena „Duga“ Banjaluka, Udruženje žena „Osmijeh žene“ Laktaši, društvo „Kozara“ te Vera Bošković ispred slijepih i slabovidih žena RS. Vera Bošković je usmeno predstavila potencijale slijepih žena koje bi se okupile oko Specijalne biblioteke za slijepa i slabovida lica, koja bi organizovala izložbe prodajnog karaktera i bila svojevrsni pokrovitelj cijelog poduhvata. Značajno je da se ovdje otvaraju mnogobrojne mogućnosti apliciranja na projekte na temu samoorganizovanja i samozapošljavanja žena sa oštećenjem vida. Razmijenjeni su kontakti sa ostalim članovima etno mreže radi buduće saradnje.\nS obzirom na to da je Sajam turizma prvi događaj ove vrste kome Biblioteka prisustvuje, više smo nego zadovoljni nastupom i mogućnostima koje nam se otvaraju u polju turizma, a koje valja iskoristiti.\nPosjeta Biblioteci Saveza slepih Srbije „Dr Milan Budimir“\nBoravak u Beogradu iskorišten je i za posjetu Biblioteci Saveza slepih Srbije „Dr Milan Budimir“. Budući da je za vrijeme boravka delegacije Specijalne biblioteke u Beogradu rukovodilac biblioteke „Dr Milan Budimir“ Luka Joksimović Barbat bio na odmoru, sastanak sa direktorom Želimirom Radinovićem upriličen je na štandu Turističke organizacije Republike Srpske, tj. Specijalne biblioteke na Sajmu turizma u četvrtak 27.02.2014. godine. Rukovodioci dvije srodne ustanove razmjenili su iskustva i mišljenja, i dogovoreno je sklapanje sporazuma o saradnji koji treba da se realizuje u najskorije vrijeme.\nNarednog dana naša delegacija posjetila je samu biblioteku, gdje se upoznala sa impozantnim fondom najveće biblioteke za slijepe na Balkanu, i što se tiče brajevog i zvučnog fonda knjiga. Dogovorena je razmjena knjiga sa našom Bibliotekom nakon što Biblioteka „Dr Milan Budimir“ uredi svoj fond i katalog. Najavljena je i posjeta osoblja Biblioteke Saveza slepih Srbije Specijalnoj biblioteci.\nPosjeta Narodnoj biblioteci Srbije\nIstog dana predstavnici Specijalne biblioteke posjetili su Narodnu biblioteku Srbije, najveću biblioteku u regionu, gdje je domaćin bila Dragana Milunović, rukovodilac Centra za slepe i slabovide pri Narodnoj biblioteci. Dragana Milunović sprovela je našu delegaciju kroz biblioteku i upoznala je sa kapacitetima ove važne ustanove, koja, naročito poslije renoviranja zgrade, predstavlja u mnogočemu uzor drugim bibliotekama, pa i našoj.\nDogovorena je i buduća saradnja i snimanje zvučnog izdanja nove stručne knjige Dragane Milunović u tonskom studiju Specijalne biblioteke, te promocija iste. Dragana Milunović je prijatelj Specijalne biblioteke, gdje je u oktobru održala zapaženo predavanje o pružanju bibliotečkih usluga osobama sa invaliditetom.\nInteresantno je da se posjeta Narodnoj biblioteci Srbije poklopila sa Danom NBS i Nacionalnim danom knjige, 28.02, koji se održava pod pokroviteljstvom predsjednika Republike Tomislava Nikolića i koji je pratio prigodan svečani program.\nPosjeta Zvučnoj biblioteci „Mr Omer Marinkov“\nNarednog dana uslijedila je posjeta Novom Sadu. Razgovor sa rukovodiocem Zvučne biblioteke „Mr Omer Marinkov“ Jasnom Negovanović održan je putem skajpa s obzirom na to da je gospođa Negovanović bila na službenom putovanju van Novog Sada, a imala je želju da ugosti predstavnike Specijalne biblioteke. Razgovor Želimira Radinovića i Jasne Negovanović, i pored toga, bio je produktivan i dotakao se povezivanja i saradnje dviju biblioteka, što je zajednički interes.\nTokom boravka u Novom Sadu direktor Želimir Radinović posjetio je i Kulturni centar Novog Sada.\nPrethodnaIz štampe izašla brošura „Dva vijeka od rođenja Njegoša“\nSljedećaJevgenij Ivanovič Zamjatin: Mi