Legende harmonike - YU-MIDI Muzički Portal - Muzičarski forum\n19.09.2009, 19:41 #1\nKrnjevac1_small.jpg (11,9 KB, 65x skinuto)\nKrnjevac2_small.jpg (8,2 KB, 37x skinuto)\nKrnjevac3_small.jpg (9,9 KB, 33x skinuto)\nnova_kola_FRONT.gif (16,1 KB, 55x skinuto)\nĆlan 5 Vam se zahvalio, jeftabgd, za koristan post:\nBokic (28.12.2009), cdawg (10.10.2011), jvuk5 (30.11.2011), skoricnik (28.12.2009), zeks (29.07.2010)\n19.09.2009, 19:52 #2\nNekoliko linkova sa muzikom Miodraga Todorovica-Krnjevca.\nMiodrag Krnjevac - Brodicanka kolo\nTodorovic-Krnjevac - Kolo iz Sumadije\nTodorovic-Krnjevac - Moravski zubor\njvuk5 (30.11.2011), milanche007 (28.12.2009)\n19.09.2009, 19:56 #3\n1.jpeg (2,9 KB, 33x skinuto)\nimages.jpeg (3,1 KB, 27x skinuto)\nimages2.jpeg (2,8 KB, 21x skinuto)\n19.09.2009, 20:01 #4\nJovica Petkovic 1978\nJovica Petkovic Haj san zaspala\nJovica PetkoviÄ u OrebiÄu\nJovica Petkovic i Ferus 1985\nJovica Petkovic i Slobodan Lalic, dve legende---1\nSledeći član vam se zahvalio jeftabgd za ovaj koristan post:\n19.09.2009, 20:04 #5\nRadio je za mnoge izvodjace aranzmane, a kasnije je postao sef Narodnog orekstra Radio Beograda. Kao strog pedagog, nije dopustao da u Radio Beograd arhivske snimke snimaju sund-pevaci. To kod Pavketa nije moglo da prodje, jer je on snimao trajne snimke za arhiv Radio Beograda sa Cunetom, Tozovcem, Lepom, Acom Trandafilovicem, Vasilijom, Gocom Lazarevic, Dragoljubom Lazarevicem, Stanisom Stosicem...\nPavke je malo snimio svojih albuma, a najvrednije mu je ostvarenje dupli CD "Zivot isprican harmonikom", koji je skup njegovih najuspesnijih instrumentala i kola na harmonici. A on je sa uspehom svirao nas izvorni melos, srpsku sumadijsku muziku, balkanske ritmove, melodije iz Bugarske, Rumunije, vlaske kompozicije, ali, isto tako i evergrin muziku sa velikim Dzez orkestrom i Revijskim orkestrom Radio televizije Beograd (danas RTS-a). Njegovi najuspesniji instrumentali, sjajno odsvirani na harmonici su numere "Zoricino kolo", "Medeno kolo", "Milanovo kolo", "Virtuozna harmonika"...\nJedini je nas as harmonike koji nije pobedio ni na jednom zvanicnom takmicenju, ali je bio predsednik zirija, i puno je njegovih ucenika koji su postali laureati eminetnih festivala nasih najboljih harmonikasa u Soko Banji i Vrnjackoj Banji. Njegova skola harmonika i danas radi, jer je Pavke neumorni pregalac i covek koji se svim srcem bori za ocuvanje pravog zvuka narodne muzike Srbije, koju je potisnula islamizacija folka. Pavke, kroz smesak kaže da se nada da ce se konacno u predmetu muzickog vaspitanja u osnovnim skolama prvo poceti sa predavanjem nasoj etno i izvornoj narodnoj muzici, a tek potom o Vagneru, Sopenu i eventualno Dzon Lenonu, koji je cak i u Novom Sadu dobio svoju ulicu, a u Srbiji nema nijedne ulica bardova narodnog melosa kojih nema vise medju nama, poput Tome Zdravkovica, Dusana Kostica, Ace Trandafilovica, Radeta Jasarevica, brace Cicvaric, Miodraga Mije Krnjevca, Silvane Armenulic...!!?\nimages.jpeg (2,9 KB, 676x skinuto)\nimages2.jpeg (2,3 KB, 14x skinuto)\nimages3.jpeg (2,7 KB, 21x skinuto)\nLjubisa Pavkovic - Beogradjanka kolo\nLjubisa Pavkovic - Milanovo kolo\nLjubisa Pavkovic - Mirjanino kolo\nLjubisa Pavkovic - Pelistersko Oro\nLjubisa Pavkovic - Sumadijsko pitomo kolo\nLjubisa Pavkovic-Rumunska igra\n19.09.2009, 20:14 #7\nimages.jpeg (2,2 KB, 12x skinuto)\nimages3.jpeg (3,9 KB, 15x skinuto)\nimages12.jpeg (2,6 KB, 659x skinuto)\nimages34.jpeg (2,4 KB, 662x skinuto)\n19.09.2009, 20:19 #8\nBranimir ÄokiÄ- MeljaÄko Kolo/Kaletovo Kolo\nBranimir Djokic - Inadzijsko Kolo (Uzivo)\nBranimir Djokic - Sabacki stakato\nBranimir Djokic - Nenadovo kolo\nBranimir Djokic - Pirotska igra\n19.09.2009, 20:23 #9\n1.jpeg (2,2 KB, 646x skinuto)\nimages.jpeg (2,3 KB, 21x skinuto)\nimages34.jpeg (1,9 KB, 15x skinuto)\nimages56.jpeg (1,9 KB, 648x skinuto)\nMiroljub Arandjelovic Kemis - Resavski zubor\nKemis - Seva i Kemisovo Kolo\nEj cija frula - Zorica i Kemis\nMiroljub Arandjelovic Kemis - Jelino kolo\nKemis uzivo na svadbi


YOU ARE HERE\tHome Akcije Starcu Velizaru Daniloviću treba pomoć\nOvim putem molim sve koji imaju mogućnosti da odvoje koliko mogu i pomognu mom ocu koji pati u osmoj deceniji života . Broj njegovog žiro računa je 510280194721403946 , kod CKB , na ime Danilović Velizar Pozivam sve koji mogu da da dodju i vidje kako starac Velizar kopni u selo Đuđevina , Manastir Morača , Kolašin. Priložem dokumentacija koja potvrdjuje jako loše zdravstveno stanju Velizara . Doktor specijalista iz Brezovika mu je prepisao nalog za tudju njegu i pomoć, ali to nisu usvojili iz Centra za socijalni rad . Zato molim za pomoć " - poručuje kčerka vremešnog Velizara Daniloviča. Banka hrane moli Centar za socijalni rad iz Kolašina,Ministarstvi rada , Ministarstvo zdravlja da obidju starca Velizara i pomognu mu. Takodje molimo humane ljude i društveno odgovorne kompanije da pomognu Velizaru Danilovoću.Kontakt je moguče dobiti putem tel.Banke hrane 069495680, e maila bankahranepg@ gmail.com ili u inboxu na fb stranici


Infodan Leskovac: Najava i promocija nacionalnog takmičenja Ekotrofelija Srbija 2019 – Udruženje prehrambenih tehnologa Srbije\nInfodan Leskovac: Najava i promocija nacionalnog takmičenja Ekotrofelija Srbija 2019\nin Ekotrofelija 2019, Vesti\nU četvrtak 21.02.2019. godine su dr Saša Despotović, docent na Poljoprivrednom fakultetu u Zemunu i Sekretar Udruženja prehrambenih tehnologa Srbije i dr Ana Kalušević održali predavanje studentima Tehnološkog fakulteta u Leskovcu o propozicijama i benefitima učešća studenata na takmičenju, a sa ciljem najave i promocije nacionalnog takmičenja Ekotrofelija Srbija 2019.\nPrisutnim studentima svoje iskustvo kao takmičara na nacionalnom i internacionalnom takmičenju prenela Simona Jaćimović, vođa tima koji je ove godine predstavljao Srbiju u Parizu na internacionalnom takmičenju Ecotrophelia Europe 2018.\nStudenti Tehnološkog fakulteta u Leskovcu koji su zainteresovani za učešće na nacionalnom takmičenju Ekotrofelija Srbija 2019 mogu se javiti dr Bojani Danilović, dr Ivani Karabegović i Sandri Stamenković Stojanović za više informacija, dok je kao i prošle godine, dr Ivana Karabegović angažovana i kao član Organizacionog odbora nacionalnog takmičenja Ekotrofelija Srbija 2019.\nNakon uspešno organizovanih prethodnih nacionalnih takmičenja EKOTROFELIJA SRBIJA, održanih u Beogradu i Novom Sadu, velikog broja studentskih timova koji su uzeli učešće, kao i zapaženog plasmana naših predstavnika na evropskim takmičenjima, Udruženje prehrambenih tehnologa Srbije najavljuje sledeće po redu nacionalno takmičenje EKOTROFELIJA SRBIJA 2019.\nSamo takmičenje osmišljeno je tako da promoviše studentsku inovativnost i kreativnost, stvaranje novih ekoinovativnih proizvoda baziranih na studentskim idejama i njihov plasman na nacionalnim i evropskom tržištu. Prošle godine je po prvi put na ovom takmičenju učestvovao i tim sa Tehnološkog fakulteta u Leskovcu.\nInformacije o terminu i mestu održavanja takmičenja biće blagovremeno objavljene na sajtu Udruženja prehrambenih tehnologa Srbije www.upts.org.rs, a ostale informacije mogu se pronaći u pratećem PDF dokumentu.


Robert Levandovski najbolji strelac u 2019. godini ispred Leo Mesi 54 gola, sportske vesti | Sport | Fudbal\nLevandovski "za Zvezdu" ispred Mesija: Poljak najbolji strelac 2019! 1 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\nMeđu najraspucanijim golgeterima Kristijano Ronaldo tek na šestoj poziciji.\nRobert Levandovski je najbolji strelac 2019. godine! Napadač Bajern Minhena završava tekuću godinu kao lider na listi najboljih golgetera u svim zvaničnim utakmicama za klub i reprezentaciju.\nPoljak je u prethodnih 12 meseci postigao 54 gola i tako završio ispred Lionela Mesija.\nOn je zamalo umakao neverovatnom Argentincu, pošto je godinu okončao sa četiri pogotka više od Mesija, prenosi "Marka".\nU dresu Bajerna je ove godine postigao nestvarnih 48 golova, a preostalih šest za nacionalni tim u kvalifikacijama za EURO 2020.\nU prestizanju Mesija pomoglo mu je što je na pet utakmica Lige šampiona ove jeseni, Levandovski postigao čak 10 golova, od toga pet protiv Crvene zvezde.\nOn je u Minhenu jednom matirao crveno-bele, da bi u Beogradu to učinio čak četiri puta u razmaku od 14 minuta. Bez tih pet golova, Poljak bi završio odmah iza Mesija, sa 49 pogodaka.\nMesi je tako, posle 2018. u kojoj je bio najbolji, skliznuo na drugo mesto, a poslednji 50. gol stigao je u meču protiv Alavesa. Bila je ovo deveta Mesijeva godina u poslednjih 10 u kojima je bio strelac bar 50 puta.\nTreće mesto na ovoj listi je zauzeo Kilijan Mbape koji je za Pari Sen Žermen i Francusku strelac bio 44 puta, dok je Rahim Sterling tri puta manje tresao mreže u dresu Mančester sitija i Engleske.\nZanimljivo, na petom mestu se nalazi Izraelac Eran Zahavi, koji je za Gvangžu R&F (koji sa klupe predvodi Dragan Stojković Piksi) bio strelac čak 40 golova.\nTek iza Zahavija, na šestoj poziciji, nalazi se Kristijano Ronaldo sa 39 pogodaka. Od toga čak 14 je postigao za reprezentaciju Portugala, dok je 25 došlo na mečevima Juventusa.\nRonalda prate Alfredo Morelos (Rendžers i Kolumbija) i Karlos Vela (Los Anđeles FC) sa 38 golova, dok su po 36 postizali Andraž Šporar (Slovan Bratislava i Slovenija), Gabrijel Barbosa "Gabigol" (Flamengo i Brazil) i Abderazak Hamdalah (Al Nasr)...\nrobert levandovski Lionel Mesi kristijano ronaldo\n25.12.2019. / 20:51\nPa kad je na***io cergare nabio prosek


Maslak brani boje Srbije na Evropskom prvenstvu u Danskoj | InfoKG - Mesto gde se informišem\nPetak, 08 Februar 2019 11:00Autor: InfoKGFoto: KK Junior\nTakmičar Karate kluba “Junior”, Nikola Maslak braniće boje reprezentacije Srbije na Evropskom prvenstvu u karateu za kadete, juniore i mlađe seniore, koje se održava od danas do 10. februara u Alborgu, u Danskoj. Maslak će se takmičiti u teškoj kategoriji u borbama za kadete.\n“Nikola je maksimalno spreman, dosta je napredovao u svakom pogledu. Prošli smo šestomesečne pripreme i tempirali formu za ovo Evropsko prvenstvo. Nikola ima iskustva i takmičarski je sazreo što potvrđuju i osvojene dve srebrne medalje na Balkanskom prvenstvu u Dubrovniku, kao i dosta medalja sa međunarodnih prestižnih turnira, nastupao je prošle godine na Svetskom prvenstvu u Španiji i pokazao da poseduje veliki potencijal. Ovo je redak primer da neki Kragujevčanin ima čast da brani boje Srbije u pojedinačnoj konkurenciji ne samo u karate, nego i u bilo kojem drugom sportu. Pa se nadamo da će grad podrzati ovog mladog Kragujevčanina budućeg olimpijca iz Kragujevca”, izjavio je trener KK “Junior”, Veljko Smolović.


Jelena Milić za "Avaz": Vučić je podržao NATO put BiH - Centar za evroatlantske studije - CEAS\nObjavio Dnevni avaz 17 februar 2021 .\nČanak i Jovanović poklanjanjem medijskog prostora Šešelju njegovu stranku vraćaju „iz mrtvih“. Malo ko prepoznaje pozitivnu ulogu Vučića.\nJelena Milić, direktorica Centra za evroatlantske studije (CEAS) iz Beograda, jedna je od rijetkih osoba koje su u Srbiji godinama zagovarale ulazak u NATO.\nPažnju javnosti nedavno je privukla optužbom na račun Čedomira Jovanovića i Nenada Čanka da, dok formalno nastupaju iz progresivne proevropske pozicije, suštinski provode javnu rehabilitaciju Vojislava Šešelja samom činjenicom da pristaju učestvovati u televizijskim duelima s njim i tako mu davati kredibilitet.\nMilić je u razgovoru za “Avaz” pojasnila ovaj svoj stav, ali i govorila o trenutnoj situaciji u regionu, odnosu Vučića s Dodikom, članstvu BiH i Srbije u NATO-u…\n- Građani Srbije su na nedavnim parlamentarnim izborima, i to sa smanjenim cenzusom od tri posto, iz parlamenta izbacili Srpsku radikalnu stranku i Šešelja kao narodnog poslanika. To je najbolji rezultat tih izbora na koji se nije obratila adekvatna pažnja - navodi Milić.\nIpak, ističe da, s druge strane, upravo Jovanović i Čanak poklanjanjem medijskog prostora Šešelju njegovu stranku vraćaju „iz mrtvih“.\n- SRS još postoji i kao stranka, za Čankovu ne znam, nešto vjerovatno drže po Vojvodini, ali LDP ne postoji. Šešelj igra na svom terenu svoju igru i sam tvrdi da dobiva i da mu rejting raste. Ono što on sada radi jeste ono što je uvijek radio, s istom podrškom, dakle, samo može da mu koristi. Ne razumijem zašto na to Čanak i Jovanović pristaju - govori Milić.\nMilić ističe da, iako je to prošlo nezapaženo, sporazum iz avgusta 2019. kojim se nastavlja NATO put naše zemlje Dodik ne bi prihvatio bez podrške Srbije.\n- Da nije Vučića, ni sporazuma o nastavku reformi s NATO-om ne bi bilo. On je Dodiku dao zeleno svjetlo. Malo ko to hoće da prepozna - tvrdi Milić.\nSrbija naprednija u odnosu na RS\nNa pitanje kako komentira sve snažnije špekulacije da su Vučić i Dodik u veoma lošim odnosima i da je predsjednik Srbije spreman podržati opoziciju u RS, naša sagovornica ističe da su ti odnosi višeslojni i da se tu još ne može ništa sa sigurnošću reći.\n- Mene boli što se ne vidi koliko je Srbija naprednija u mnogo čemu od RS. Pogledajte šta je Dan državnosti u Srbiji, koji datum, šta simboliše, a šta u RS. Sretenjski ustav je bio jedan od najprogresivnijih, na osnovama Francuske revolucije, i srušili su ga, ko? Rusi, Austrougari i Turci! Vučić je “srpski svijet”, kako ga pogrdno nazivaju, izvukao iz kandži Sergeja Železnjaka i Moskve i stavio je Beograd u centar, što je jedan od najboljih i najlogičnijih rezultata njegovog djelovanja u posljednjih nekoliko godina. Šteta što se pitanjem položaja Srba u regionu i dijasporom bave ekstremno desni, koji i ne znaju dobro kako Zapad funkcioniše - ističe Milić.


Sindikat KTK priprema tužbu protiv Vlade FBiH – Magazin Plus\nHome/Sindikat KTK priprema tužbu protiv Vlade FBiH\nSindikat Kožarsko-tekstilnog kombinata /KTK/ Visoko priprema tužbu protiv Vlade Federacije BiH, federalnog Ministarstva industrije, energije i rudarstva, te Nadzornog odbora ove firme, čijim radnicima 13 godina nije uvezan staž i nije isplaćeno oko 50 plata.\nPredsjednik Štrajkačkog odbora KTK Visoko Eniza Babića kaže da je situacija u kombinatu katastrofalna.\nOn je za sarajevsko “Oslbođenje” istakao da od 575 radnika trenutno radi samo 70, koji svaki treći mjesec dobiju platu.\nVlada FBiH je prije nekoliko mjeseci, nakon štrajka zaposlenih u KTK Visokom, obećala pomoć, te donijela odluku o privatizaciji jednog pogona, koja još nije izvršena jer nije bilo zainteresovanih za njegovu kupovinu.\nU međuvremenu su se pojavili kupci koji žele kupiti dijelove tog pogona, što nije bilo predviđeno vladinom odlukom, zbog čega je na zahtjev Nadzornog odbora KTK Visoko odluka izmijenjena i tako omogućena parcijalna prodaja. /


Vesti online / Vesti / Ex YU / Ustaška kapa trese Hrvatsku\nU Saboru Hrvatske u četvrtak je otvorena rasprava o kontroverznom ministru kulture Zlatku Hasanbegoviću čiju su smenu zatražili predstavnici opozicije pošto je u javnosti objavljena sporna fotografija aktuelnog ministra.\nThe guy in the top-left corner: Croatian Minister of Culture, Mr Hasanbegovic in 1996 posing w/ an Ustaša hat! pic.twitter.com/uCZxvqsz2v — Dario Brentin (@DarioBrentin) February 10, 2016\nNedeljnik srpske nacionalne manjine "Novosti" objavio je sinoć na svom portalu arhivsku fotografiju Zlatka Hasanbegovića uz koju je navedeno da se aktuelni ministar 1996. fotografisao s ustaškom kapom i da je u časopisu "Nezavisna Država Hrvatska", glasilu Hrvatskog oslobodilačkog pokreta, pisao članke o ustašama kao herojima i mučenicima.\nNije važno kakva je kapa, nego šta je ispod kape\nPoslanik Socijaldemokratske partije (SDP) Nenad Stazić izjavio je da je opozicija upozoravala vladu desnog centra da ne imenuje Hasanbegovića za ministra kulture, jer zbog njega vlada može da dobije epitet proustaške. On je rekao da neki tvrde da nije reč o ustaškoj kapi, već o kapi Hrvatskih odbrambenih snaga (HOS), dela Hrvatske vojske.\n- Nije toliko važno kakva je bila kapa nego šta je bilo ispod kape, a to što je ispod kape je puno gore od kape. Hasanbegović je bio saradnik lista koji se zove Nezavisna Država Hrvatska, glasila koje je uređivao zet Ante Pavelića - rekao je Stazić.\nPoslanica Hrvatske narodne stranke Nada Turina Đurić rekla je da su već stigla upozorenja zbog Hasanbegovića i da je sve oko njega "sramoćenje Hrvatske pred celim civilizovanim svetom".\nPoslanik vladajućeg Mosta Maro Krtić rekao je da očekuje da se prozvani ministar javno izjasni o svom stavu prema karakteru ustaškog režima, dok je poslanik vladajuće Hrvatske demokratske zajednice (HDZ) Jasen Mesić izjavio da je ta stranka protiv svakog totalitarizma.\nOn je rekao da ministar Hasanbegović pre 20 godina na glavi nije imao ustašku kapu već kapu hrvatske vojne jedinice.\nMediji su preneli izjavu ratnog zapovednika 9. formacije HOS Marka Skeje da su pripadnici te jedinice na kapama imali hrvatski grb i da je tu kapu nosio i Hasanbegović na spornoj fotografiji, dok je istoričar Hrvoje Klasić za "Jutarnji list" rekao da pripadnici HOS-a nikad nisu imali kape kakvu nosi Hasanbegović, već da su nosili beretke.\nProtest iz Splita: Ministru imputiraju ustašku kapu\n* Srbima crno i bez Crnoje\nHrvatski časnički zbor Splita saopštio je u četvrtak da je od Državnog tužilaštva Hrvatske zatražio istragu "zbog kaznenog dela širenja lažnih i uznemirujućih vesti", povodom navoda u "Novostima", glasilu Srpskog narodnog veća, da na objavljenoj fotografiji ministar kulture Zlatko Hasanbegović ima na glavi ustašku kapu.\nNa taj način, smatra Hrvatski časnički zbor iz Splita, "neodgovorni pojedinci nanose nemerljivu štetu interesima i građanima u vlastitoj državi", prenela je Hina.\n"Zgroženi smo kontinuiranim napadima na ministra kulture Zlatka Hasanbegovića, a čašu je prelila objava srpskog nedeljnika 'Novosti' koji ministru imputira fotografiranje u kapi pripadnika HOS-a, koju proglašava ustaškom, dok im istovremeno ne smeta što je njihov glavni urednik Ivica Đikić i sam nosio istu kapu pripadnika HOS-a," navodi se u saopštenju koje je potpisao predsednik Hrvatskog časničkog zbora Grada Splita Zoran Buzdovančić.\nZbog ministra pauza u saboru\nFotografija ministra kulture Zlatka Hasanbegovića kako pozira sa ustaškom kapom na glavi, koju je objavio nedeljnik "Novosti" Srpskog narodnog veća, razlog je pauze koju je na početku današnjeg saborskog zasedanja zatražilo desetak saborskih klubova, prenosi Hina.\nPauzu su zatražili SDP, HNS, Most, HSP AS, Hrid, SDŠ, Laburisti, HDZ, HSLS i Klub nacionalnih manjina.\nHasanbegović: Fotografija je fotomontaža\n* Ko je novi hrvatski ministar kulture: Branio imama Handžar divizije\n* Srbe ugurali među naciste\nHasanbegović je juče rekao, nakon što je objavljena fotografije u "Novostima" uz koju je navedeno u opisu da je snimljen kako pozira sa ustaškom kapom na glavi, da to predstavlja "insinuaciju, provokaciju i još jednu u nizu podvala" kojima je cilj da se on diskredituje.\n- Fotografija objavljena u nedeljniku 'Novosti', glasilu Srpskog narodnog veća, na kojoj je i laiku vidljiva naknadna intervencija, nije snimljena 1996. već 1993. na splitskoj Rivi i manifestaciji 9. bojne HOS-a, jedinice u sastavu 4. gardijske brigade Hrvatske vojske. Na slici prepoznajem dvojicu pripadnika te jedinice i delove njihove službene odore - rekao je ministar.\nOn je podsetio da je reč o jedinici čijim su poginulim pripadnicima pre nekog vremena Grad Split i gradonačelnik Ivo Baldasar otkrili spomenik.\n- Sve ostalo su insinuacije koje nemam nameru da komentarišem - poručuje Hasanbegović.\nFotografija je u Nacionalnoj i sveučilinoj knjinici\n"Novosti" uz objavu fotografije navode da se Hasanbegović fotografisao s ustaškom kapom 1996. godine i da je u časopisu "Nezavisna Drava Hrvatska", glasilu Hrvatskog oslobodilačkog pokreta, pisao članke o ustaama kao herojima i mučenicima.\nGlavni urednik "Novosti" Ivica Đikić je Hini, upitan za komentar izjave Hasanbegovića, kazao da se uvidom u časopis "Nezavisna Država Hrvatska" u Nacionalnoj i sveučilinoj knjinici (NSK) lako može proveriti je li neko naknadno intervenisao na fotografiji.\n- U NSK je časopis i u njemu je fotografija. Pa procenite jesmo li intervenisali - rekao je on.\nĐikić je dodao da ne zna kada je fotografija snimljena, ali da je objavljena u časopisu 1996. godine, ističući da Hasanbegović na glavi ima ustašku kapu.\n- Ne tvrdim da je na kapi slovo 'U', već da je ustaška kapa. Mislim da je 'U', ali to se ne vidi na fotografiji. Mi nigde ne tvrdimo da je na kapi slovo 'U', ali u to opravdano sumnjamo i kapa je ustaška - rekao je Đikić.\nOn je najavio da će "Novosti" uskoro objaviti integralne tekstove koje je Hasanbegović objavljivao u časopisu "Nezavisna Država Hrvatska".\nMinistar kulture Hrvatske\nEX YU Kolinda, ustaša i riblja čorba\nČetvrtak 11.02.2016. 13:43\ndovoljni su "njegovi" stavovi! tj stavovi njegovog gazde!


Gvardiola posle poraza od Porta: Nećemo odustati tek tako :: Sportal\nGvardiola posle poraza od Porta: Nećemo odustati tek tako\nTanjug - Vest objavljena: 19:05 - 20.11.2015\nTrener Bajerna Pep Gvardiola rekao je da nije zadovoljan izdanjem tima u prvom meču četvrtfinala Lige šampiona, koji je Porto dobio rezultatom 3:1.\nGolman Bajerna Manul Nojer priznao je da nije očekivao ovakav razvoj situacije za njegov tima.\n"Igrali smo bez samopouzdanja, nismo stvarali prilike za gol, problem su nam predstavljale i greške, a u Ligi šampiona takve stvari se kažnjavaju. Znamo da smo zabrljali, svi smo krivi, ali moramo da nastavimo dalje", rekao je Nojer koji je dobro prošao, jer na početku meča nije dobio crveni karton kada je u gol šansi srušio napadača Porta Džeksona Martineza.\nRevanš je na programu 21. aprila na Alijanc areni u Minhenu.\nPep Gvardiola FK Bajern Minhen Porto Liga šampiona Evropski fudbal


Francuska kuhinja u Beogradu, Ukusi francuske restorani u Beogradu, Novom Sadu, Vrnjačkoj Banji | Magazin | Stil\n23. oktobar, 03:28\nDan kada 3.300 restorana u svetu kuva skoro isto 0 Podeli Podeli na facebook Podeli na twitter Podeli na viber Pošalji na mail\nDan kada 3.300 restorana u svetu kuva skoro isto\n03.03.2018. / 22:00\nI nekoliko restorana u Srbiji će se pridružiti ovoj akciji, a vi?\nPosle fantasticnog uspeha francuske vecere koja su organizovane u martu 2015, 2016. i 2017. godine, i ove godine ljubitelji ove kuhinje ce imati priliku da uživaju.\nCetvrto izdanje "Ukusa Francuske" planirano je za 21. mart 2018, a koncepcija je ostala ista: širom planete restorani, od skromnih bistroa do najekskluzivnijih tacaka na gastronomskoj karti sveta, ponudice svojim gostima za veceru svoj meni u cast francuske gastronomije.\nGodine 2015. ucestvovalo je 1.000 restorana, a cetiri godine kasnije, 2018. dogadaj ce okupiti 3.300 restorana iz celog sveta!\nBeograd ima najviše prijavljenih restorana\nU prvom izdanju u Srbiji 2015. ucestvovalo je pet restorana, u drugom 15, u trecem 17, a u ovom izdanju 16: 13 iz Beograda, 2 iz Novog Sada i jedan iz Vrnjacke Banje. Srbija ima najveci broj prijavljenih restorana u regionu. Francuske menije, koje je odobrio specijalan žiri sastavljen od najvecih svetskih kuvara, beogradski restorani poslužice vam 21. marta 2018, a neki i tokom cele sedmice od 19. do 25. marta. Spisak restorana pogledajte na www.goodfrance.fr\n"Goût de France" (Ukusi Francuske) se organizuje na inicijativu jednog od najpoznatijih francuskih kuvara, Alena Dukasa i Ministarstva za Evropu i spoljne poslove. Promovišuci ovaj projekat, ministar inostranih poslova Francuske podsetio je na cinjenicu da je gastronomija ušla na UNESCO listu svetske kulturne baštine.\nKoncepcija je nadahnuta davnašnjom idejom Ogista Eskofijea, koji je 1912. godine organizovao Epikurovu veceru (istog dana, u nekoliko svetskih gradova bio je poslužen jedan meni za veliki broj zvanica – tacnije: njih 60.000).\nMedutim, ova gastronomska fešta "Ukusi Francuske" ne nudi isti meni u celom svetu. Naprotiv, svaki majstor kulinarstva ima priliku da sastavi svoj meni, koristeci lokalne proizvode i tradiciju kao inspiraciju. Meni ipak treba da bude inspirisan francuskom kuhinjom. Dakle, svaki kuvar koji želi da se prikljuci akciji osmišljava svoj meni držeci se tradicionalnog francuskog okvira: bogatiji aperitiv, predjelo, jedno ili dva glavna jela, francuski sirevi, dezert (ili dva dezerta ukoliko ne mogu da se ponude kvalitetni sirevi), vina i šampanjac.\nKroz ponudeni meni svaki šef ima punu slobodu da istakne sopstvenu kulinarsku tradiciju i gastronomske veštine.\nOsnovu treba da cine sveži, sezonski i lokalni proizvodi sa smanjenim procentom masti, šec´era, soli i proteina i sa mnogo povrca. Cenu ponudenih menija odreduju sami restorani.\nRestorani, ali i bistroi i kafane iz celog sveta su se samostalno prijavili organizacionom komitetu, priloživši uz prijavu i predlog svog menija. Medunarodni kulinarski žiri, sastavljen od najvecih svetskih imena, potom je napravio selekciju i izabrao restorane koji su na spisku zvanicnih, brendiranih gastronomskih tacaka na mapi ovog jedinstvenog, globalnog projekta.\nMeniji ce u okviru "Ukusa Francuske" i ove godine biti posluživani i na francuskim brodovima i u avionima francuskih kompanija, a po prvi put ucestvuju i škole kulinarstva i ugostiteljstva.\nOvogodišnje izdanje ima temu: gastronomija regiona Nuvel Akiten (Nouvelle Aquitaine), ili, jednostavnije receno, Bordo sa okolinom, što je sinonim za gušciju džigericu, vina, tartufe, ostrige, pršut, sireve, pacetinu, gušcije meso, paštete… Takode, Alen Dikas je pozvao restorane u Francuskoj da deo menija posvete uspomeni na nedavno preminulog šefa, Pola Bokiza.\nLepi Brka i MONDO u epizodi: Pasulj u cokoladi!\nfrancuska hrana ishrana restoran restorani gastronomija


Jul 10, 2020, 16:08:11\nAutor Tema: Srećni ljudi žive duže (Pročitano 7984 puta)\n« poslato: Avgust 20, 2008, 09:55:27 »\nSreća produžava život najmanje sedam godina, zaključak je studije Rut Venhoven sa Univerziteta u Roterdamu. Analizirajući rezultate više od trideset naučnih studija, koje su istraživale vezu između dugovečnosti i optimističkog pogleda na svet, ova holandska naučnica je došla do zaključka da razlika u dužini životnog veka između srećnih i tužnih ljudi iznosi između sedam i deset godina. Sreća ne leči, ali štiti od bolesti, tvrdi Venhoven i kao ilustraciju ove teze ističe jednostavnu neurofiziološku istinu – u stanju sreće luče se dopamin i serotonin, neurotransmiteri zadovoljstva koji jačaju naš imunološki sistem. Bez njih nema radosti, euforije i životne energije.\nKlinički psiholog Maja Antončić slikovito objašnjava da je optimizam nalik na psihološki skafander kojim se branimo od depresije i turobnih misli i statistički dokazanih teorija po kojima stvari uvek završavaju loše. Zahvaljujući optimizmu živimo punim plućima, čašu uvek posmatramo kao polupunu i tvrdimo da „ono što nas ne slomi, čini nas jačima”.\n– Većina smatra da se sreća nalazi u materijalnim stvarima i autentično veruje da bi bili neuporedivo srećniji ako bi imali nova kola, kuću ili posao. Žene maštaju o konfekcijskom broju 38 i dobroj udaji, muškarci o visokoj plati, deca o igračkama iz izloga... Svi mi očekujemo događaje koji će, poput duha iz Aladinove čarobne lampe, izmeniti naš svet. Na primer, da dobijemo sedmicu na lotou. Ili barem povišicu plate. Ili da se srećno zaljubimo. Međutim, sve su to kratkotrajna zadovoljstva. Nakon dobitka na lutriji sledi euforija, ali ona brzo prođe i nakon izvesnog vremena srećni dobitnici dolaze na nivo životnog (ne)zadovoljstva na kome su bili pre dobitka. Ista priča važi i za povišicu plate, novu ljubav ili neki odevni predmet s potpisom renomiranog dizajnera – objašnjava Maja Antončić.\nOna podseća da postoji veliki broj psiholoških eksperimenata kojima je dokazano da su se svi dobitnici sedmice na lotou, nakon početne euforije, vratili na svoj „početni” nivo sreće. Neizmernu sreću ne donosi ni veliki uspeh u karijeri, ni brak i deca, ni lutrija, niti bilo šta materijalno. Sve su to samo „ulaznice za sreću” – kaže ovaj psiholog.\nOptimisti ne negiraju jednostavne životne istine – ljubav najčešće ne pobeđuje sve prepreke, brakovi se završavaju razvodom, prijatelji nas napuštaju, a deca ne uzvraćaju zahvalnost. Osim mladalačkih ideala, sa godinama gubimo drage ljude, ubija nas rutina života i usamljenost i svi se u jednom trenutku razbolimo. Onima koji prežive kao nagrada ostaju starost, nemoć i usamljenost.\nNa čemu onda treba da baziramo svoj optimizam? Nemojte razmišljati o onome što nemate, već o onome šta imate, odgovaraju psiholozi. Čovek je toliki proizvođač da proizvodi i svoje potrebe. Institucija šopinga i kreditnih kartica počiva na kratkotrajnim zadovoljstvima koja izazivaju zadovoljenje (lažnih) potreba za (nepotrebnim) stvarima, ali praznina koju pokušavamo da ispunimo konstantnom kupovinom zapravo nije u našem ormanu, već negde duboko u nama.\nMartin Selidžmen, američki psiholog i tvorac takozvane pozitivne psihologije, koja se bavi ljudskom srećom i optimizmom, kaže da optimisti nisu otporni na depresiju. Oni se sa njom jednostavno bolje nose od pesimista. Suštinska razlika između optimista i pesimista jeste u tome što prvi veruju da su oni kovači svoje (ne)sreće i da oni sami određuju ono što će im se dogoditi. Srećni ljudi misle da im se dobre stvari dešavaju kao rezultat njihovog truda, a loše – kao rezultat loših okolnosti.\nSelidžman je svojim studijama pokazao da optimisti bolje podnose stres od pesimista. Optimizam smanjuje nivo kortizola, hormona koji luči nadbubrežna žlezda u stanju stresa i ima negativan uticaj na naš imunološki sistem. Njegovo istraživanje je pokazalo da studenti sa optimističkim pogledom na svet ređe obolevaju od prehlada uoči ispitnih rokova. Optimisti veruju da su sami kovači svoje sreće i vode više računa o zdravlju – redovnije vežbaju, bolje se hrane i urednije spavaju.\nRe: Srećni ljudi žive duže\n« Odgovor #1 poslato: Avgust 26, 2008, 14:08:36 »\nZnaci, ja da bolje pripremim testament\nOdg: Srećni ljudi žive duže\n« Odgovor #2 poslato: Oktobar 22, 2009, 19:00:59 »\nSreca je u vecini sluchajeva chisto subjektivno osecanje , bash kao i vecina drugih .A i sva ostala osecanja,emocije ,pravilno usmerene chine da se psiho-fizichki osecamo lepo i srecno ,zar ne,pa na neki nachin sebi "chinimo" i "produzhavamo vek'....u prilog tome i ovaj chlanak na koji sam skoro nabasao ( a u svakom sluchaju - Zhivela sreca..nishta bez nje,znate ! ) )>>>\nOsećanja nas mogu podići do neba, ili nas baciti u ponor. Sve što osećamo ima svoju funkciju: služi da nas stavi u stanje pripravnosti, uspostavlja odnose s okolinom. Zato je jako važno da razumemo sopstvene emocije, da naučimo kako da ih prepoznamo i pratimo.\nOduvek su se ljubav, radost, tuga, bes pripisivali stanju duše u kome veliku ulogu igra srce. Nepopravljivi romantičari će se razočarati kada čuju da srce, zapravo, nema ništa s osećanjima. Tu sive ćelije mozga igraju glavnu ulogu. Svako osećanje, bilo pozitivno ili negativno, polazi iz glave.\nŠta radi centrala?\nU mozgu postoji određena regija koja se zove „emotivni mozak“, koja prima spoljne impulse, prerađuje ih i aktivira telo. Na primer, ako osetimo strah, ili bežimo ili nam se noge parališu. Kad smo zaljubljeni, srce nam brže kuca ili se pojačava znojenje.\nPostoje takozvane primitivne emocije, kao što su strah, seksualno uzbuđenje ili bes. Složena osećanja su samilost, kajanje, ljubav...\nPrimitivne emocije su pod kontrolom amigdale, malog nukleusa sive mase, koja se nalazi u unutrašnjosti limbičkog sistema mozga. Posle povreda tog dela mozga, čovek više ne može da oseti „prvobitnu“ emociju, strah, ali je zato u stanju da oseti sreću ili ljubav.\nZa kompleksnije emocije, koje su se razvijale u kasnijem periodu evolucije, verovatno je da pored limbičkog sistema i hipotalamusa interveniše i frontalni deo kore velikog mozga. To je zasad samo hipoteza, ali zato je sigurna uloga nekih hemijskih supstanci.\nKada osećamo neku emociju, naš organizam aktivira periferni nervni sistem koji kreće u akciju - luči određene hormone (neuromodulatore). Na primer, lučenje adrenalina povezano je sa strahom, uznemirenošću, panikom. Najvažniji neuromodulatori su dopamin, serotonin i noradrenalin. Sva ova tri hormona koje mozak luči učestvuju u stvaranju emocija i raspoloženja. Na primer, kada je povišen nivo dopamina osećamo radost, kad je smanjen nivo serotonina i noradrenalina - depresiju.\nČemu služe emocije >>>\nAnksioznost i zabrinutost - Služe da se predvidi neka opasnost ili nemio događaj, i da budemo spremni da odreagujemo na vreme.\nBes i srdžba - Pomažu da se odbranimo, da ne dozvolimo da nas neko zlostavlja.\nTuga i melanholija - Potrebne su nam da bismo mogli da preživimo šok od gubitka.\nStrast i nežnost - Neophodni su u stvaranju jakih i trajnih veza. Sa evolutivne tačke, garantuju produžetak vrste.\nEntuzijazam i polet - Neophodni su da bismo ostvarivali dobre rezultate na poslu, u sportu itd.\nGađenje i prezir - Čuvaju nas od situacija i osoba koje smatramo negativnima.\nSreca - pa to ne treba objashnjavati zar ne ?\n« Poslednja izmena: Oktobar 22, 2009, 19:02:38 by geronimo »\n« Odgovor #3 poslato: Januar 15, 2014, 00:18:21 »\nZnači -umreću prekjuče?!


Posle Okupiranja: oslobađanje od dužničkog ropstva\nProšle godine smo okupirali ulice. Sada je vreme da ih oslobodimo. Jedini način daljeg delovanja našeg pokreta je razvijanje novih načina nezavisne akcije.\nPre nešto malo više od godinu dana moj prijatelj Pedro i ja smo sedeli za našim računarima u improvizovanom multimedijskom centru na Trgu Sintagma u Atini. Kao volonteri društva Zauzmimo Trg (međunarodne brigade španskih indignadosa), već smo nekoliko meseci bili uključeni u transnacionalni pokušaj povezivanja raznih pokreta po čitavoj Evropi putem upoznavanja ključnih organizatora jednih sa drugima, mobilizovanja čitave armije prevodilaca, izveštavanjem o važnim vestima i događajima, pomaganjem u koordiniranju međunarodnih akcija i prevođenjem strateških dokumenata pokreta 15-M na desetine jezika, a onda i njihovim širenjem po celoj Evropi.\nVeć smo bili u kontaktu sa pokretima u Španiji, Grčkoj, Portugaliji, Francuskoj, Italiji, Nemačkoj, Velikoj Britaniji, Belgiji i Holandiji, kada smo iznenada dobili e-mail iz Shedinjenih Američkih Država. U pitnaju je bio Majka Vajt, ko-urednik široko distribuiranog kanadskog anti-konzumerističkog magazina Adbusters. Majka nam je rekao da je nešto veliko na pomolu: Adbusters planiraju da pozovu ljude na okupiranje Vol Strita po ugledu na okupiranje Tahrira, te je tim povodom tražio dokumenta, informacije i iskustva koja bi mogla pomoći u razrađivanju promocije i organizaciji jedne tako radikalne direktne akcije. Kako smo baš tada bili usred procesa pokretanja HowToOccupy.org, Zauzmimo Trg se nalazila u jedinstvenoj poziciji iz koje je mogla da podeli najvažnija iskustva španskih i grčkih pokreta sa ambicioznim okupatorima Njujorka – i šire.\nI dok je moj prijatelj Pedro oberučke prihvatio vest, predosećajući istorijsku mogućnost da makar i na skroman način učestvuje u okupiranju samog srca prestonice globalnih finansija, moram da priznam da sam ja gajio određene rezerve. Možda je u pitanju bila moja holandska trezvenost, možda „evro-centrični“ osećaj povezan sa zaturenošću raznih pokreta, ali iz nekog razloga sam osećao da Amerikanci neće biti u stanju da urade ono što su pre njih učinili Španci i Grci. Prvo, smatrao sam da onaj najvažniji pokretački faktor koji je stajao iza protesta u Španiji i Grčkoj (ogromna dužnička kriza u sprezi sa uvođenjem drakonskih mera štednje i dotad nezabeleženom visokom stopom nezaposlenosti među mladima) jednostavno nije toliko jasno izražen u Sjedinjenim Državama. Drugo, potpuno samouvereno sam rekao Pedru, da je, ne računajući nekoliko manjih džepova pokreta otpora, kao u Oklandu, kulturna hegemonija kapitalističke ideologije u SAD-u takva da je jedna tako široka antikapitalistička akcija skoro nemoguća. Treće i najvažnije, plašio sam se da njujorška policija – koja je već dugo bila kupljena od strane moćnih Vol Strit banaka – nikada neće dozvoliti okupiranje najvažnijeg simbola američkog kapitalizma. Prosto će, zbog policijske represije, biti nemoguće podići kamp u stilu indignadosa.\nDužništvo, Ogorčenost i Nova klasna Svesnost\nNa svu sreću ispostavilo se da je moja skeptičnost bila skoro potpuno neosnovana. Kao prvo, izgledalo je da je pokretački faktor dužništva podjednako prisutan u SAD-u kao i u Evropi, jer je postojala ogorčenost naroda zbog miliona ljudi koji su izgubili domove pod hipotekama, zbog multimilijarderskih sredstava dodeljenih bankama radi njihovog spašavanja od bankrota, enormnih povećenja dugova na ime studenstkih zajmova, stagnacije plata i potpune potonuća demokratije pod interesima moćnih korporacija što je sve skupa dovelo milione Amerikanaca na sam rub očaja. Kao što je Dejvid Greber – antropolog, aktivista i autor knjige Debt: The First 5,000 Years (Dug: prvih 5000 godina) – upravo napisao u članku za The Nation: Kada smo organizovali okupiranje Vol Strita u avgustu 2011. nismo imali nikakvu jasnu ideju ko bi, zapravo, došao, ako bi se iko i pojavio. Ali smo skoro odmah uvideli šablon. Ogromnu većinu Okupatora su, na ovaj ili onaj način, činile upravo izbeglice od američkog dužničkog sistema. Najpre su to bili ljudi koji su bežali od studentskih dugovanja: tipična žalba je bila „radio sam naporno i igrao po pravilima, a sada ne mogu da nađem posao i da isplatim studentski kredit“ – dok su finansijski kriminalci, koji su i uništili ekonomiju, spaseni.\nOvakve žalbe nisu se mnogo razlikovale od vrste ogorčenja koja je podbola masovne proteste u Španiji i Grćkoj. Kao i u Evropi, dužništvo je poslužilo kao osnova za pojavu nove klasne svesti. Nakon decenija u kojima im je govoreno da „ne postoji alternativa“ masovnom neo-liberalnom pokretu ka privatizaciji, liberalizaciji i deregulaciji – i nakon što su napokon ubeđeni ispraznim argumentom da će nadolazeća plima „podići sve čamce“ i da će se akumulirano bogatstvo Vol Strita u nekom trenutku „preliti na sve nas“ – ljudi su počeli da shvataju da nešto nije u redu. Kada se dug po domaćinstvu više nego učetvorostručio u ukupnom BDP-u za poslednjih pola veka, hipotekarska kriza i prateći slom Vol Strita iz 2007-’08. su konačno pokazali da su se „nadolazeća plima“ i „prelivanje“ ustvari odnosili na poplavu dugovanja; i da su socijalna sigurnost i javni servisi odavno prodati radi „balansiranja budžeta“ (ili pre radi finansiranja imperijalističkih poriva na Bliskom Istoku i u Centralnoj Aziji).\nU tom procesu je Američki san – i sa njim povezano verovanje da svi u SAD-u spadaju u „srednju klasu“ – brutalno iščupan iz korena. Ideja da si „ono što od sebe naparaviš“ je počela šuplje da odzvanja kada su finasijske aristokrate, visoki korporativni čelnici i advokati-političari polako počeli da Amerikancima „srednje klase“ otimaju poslednje preostale mogućnosti. Oni koji su živeli Američki san putem hipoteke na svoju kuću iz snova su ubrzo shvatili da su kamate zapravo izrabljivačke i nepriuštive. Oni koji su živeli Američki san putem vojne službe u inostranstvu su ubrzo shvatili da su vodili imperijalistički rat u nekom zabitom kutku planete, navodno da bi širili demokratiju i štitili slobodu svojih sugrađana, samo da bi se vratili u domovinu i videli da je im i kuće i demokratiju oduzeo Vol Strit. Oni koji su živeli Američki san putem studenstkih zajmova su ubrzo shvatili da onih poslova iz snova koji su im obećani čim maturiraju više nema – i da ih je njihov studentski dug efikasno zarobio tako da moraju da rade užasno malo plaćene poslove koji su daleko ispod njihovih stvarnih sposobnosti.\nJedan moj prijatelj iz Sijetla, koji je diplomirao i na političkim naukama i na međunarodnom pravu i koji tečno govori italijanksi i japanski, završio je okrećući hamburgere kako bi otplatio svoj studentski zajam. Morao je godinama da odlaže venčanje sa svojom srednjoškolskom dragom, jer nisu mogli sebi da priušte ni svadbu niti mesto za stanovanje. On je još i dobro prošao: barem je imao posao i devojku! Mojoj prijateljici, izuzetno pametnoj mladoj ženi koja je bila na studentskim razmenama u dva vrlo poznata strana univerziteta i koja je dobila deo školarine za izradu doktorske disertacije iz filozofije na Novoj školi u Njujorku, je iznenada povućen taj deo školarine kad je nastupila kriza. U međuvremenu je ipak morala da plati i svoj studenstki zajam i dodatni zajam koji je uzela za prvu godinu post-diplomskih studija, pa je završila plešući u klubu za muškarce kako bi platila račune i servisirala dug. Konobarisanjem jednostavno nije zarađivala dovoljno novca, a banka joj je pretila oduzimanjem majčine imovine (uključujući i kuću prikolicu) kao kompenzaciju za njen sve veći dug, tako da nije imala drugog izbora.\nOvaj ekstremni primer samo naglašava činjenicu da duboka nepravednost današnje „dužničke krize“ (koja je ustvari samo obimna državna kampanja oduzimanja sredstava kako bi se namirili moćni kreditori) nije uopšte daleko od sistema dužničkog ropstva koje je vladalo u drevnoj Grčkoj ili Mesopotamiji. Dakle, „ono što je izuzetno“ kod Okupirajmo Vol Strit pokreta, kaže Greber u The Nation, „ne leži toliko u činjenici da je kamp počeo da se puni tolikim dužničkim izbeglicama, već u tome što se njihove žalbe odnose na čitav politički sistem“. I zaista, slogan pokreta - „Mi smo 99%“ je sam po sebi potez genija koji potiče od Grebera i male grupe ko-organizatora – je pomogao ponovnom iscrtavanju klasnih granica u američkom društvu. Dok su pre toga doslovno svi sebe smatrali delom „srednje klase“, a narodni bes bio usmeren uglavnom prema višoj srednjoj klasi liberala i članova tzv. „kreativne klase“, slogan 99% je ukazao na pravu prirodu problema: majušna elita kreditora parazitira na ogromnoj većini Amerikanaca. A finansijski kapitalizam, u samoj svojoj suštini zavistan od modela konzumerizma zasnovanog na dužništvu, jednostavno ne bi mogao da preživi bez aktivnog učešća države u procesu izvlačenja bogatstva iz proizvođačkih klasa – onih 99%. Bilo da ste obični radnik ili radnik sa diplomom; student ili penzioner; crnac, belac, latinoamericanac ili azijatskog porekla – više nije bitno na kojoj ste strani barijere: sve dok zavisite od nekog drugog ko vam plaća ove sve usranije plate (i od banke da dotira te usrane i sve manje plate uz dodatne zajmove), vi ste tih 99%. Kao što Greber kaže: „Očigledno se nešto promenilo. Počeli smo da posmatramo sebe kao deo zadužene klase.“\nDelegetimizacija demokratskih insitucija\nOsim što sam potcenio veliku ogorčenost naroda u vezi sa dugovima, potpuno sam pogrešno procenio i široko rasprostranjeno razočarenje u ukorenjene načine političke borbe u SAD. Obamina predizborna kampanja je uspela da pokrene milione mladih liberala putem neke vrste kvazi narodne kampanje, koja je, površinski gledano, predstavila sebe kao biračku pobunu američke levice protiv osam mračnih godina neo-konzervatizma pod Bušom. Sudeći po Obaminoj predizbornoj kampanji, upotpunjenoj “Nada“ posterima u pravom sovjetskom, soc-realističkom maniru, izgledalo je kao da je Amerika upravo izabrala svog najlevlje orijentisanog predsednika u istoriji. Očigledno je da to nema veze sa istinom. Ali, mene je zatekla sama dubina osećaja razočarenja ovom činjenicom. Hegemonija je već počela da se kruni.\nČinjenica da Obama ne samo da nije uspeo da se suprotstavi moćnim interesima Vol Strita, već da je zauzeo i aktivno zaštitnički stav prema njima je tiho radikalizovala čitavu generaciju Amerikanaca. Ako čak ni Obama, kandidat nade i promene, nije mogao da zaustavi korupciju i korporativnu spregu u Vašingtonu, kakva je onda nada preostala u „demokratski“ sistem? Obamino „bez obaveza“ spasavanje Vol Strita od bankrota je prosto bila poslednja kap u moru delegitimizacije koja se proteže decenijama unazad – od dramatične deregulacije Vol Strita pod Reganovom prvom neo-liberalnom vladom do propovednika Vol Strita Roberta Rubina i Larija Samersa i abolicije Glass-Steagal zakona pod Klintonom; i od gargantuovskog spasavanja Vol Strita od strane bivšeg čelnika Goldman Sachs-a i Sekretara za finansije Henka Paulsona pod Bušom Džuniorom, sve do povratka Larija Samersa u Obaminoj administraciji i predsednikovog ropskog potpisivanja farsičnog Dodd-Frank zakona, koji očito nije uspeo da reši nijedan od ogromnih gorućih problema sa kojima se zemlja suočava. Obamino predsednikovanje je i onima koji su još gajili neku sumnju apsolutno nesumnjivo pokazalo da američka „demokratija“ više nije polarizovani dvopartijski sistem; zemlja je odavno svedena na jednopartijsku državu kojom vlada, kako je to Dejvid Harvi nazvao, Vol Strit stranka.\nOva konačna deligitimizacija demokratskog kapitalističkog sistema je pogurala nebrojeno mnogo razočaranih liberala pravo u naručje radikalne levice. Umesto da ojača kulturnu hegemoniju Vol Strit ideologije, Obamin neuspeh u regulisanju finansijskog sektora ju je, zapravo, potpuno potkopao. Srećom, jedna posvećena grupa aktivista sa iskustvom u Pokretu za globalnu pravdu je bila spremna da prigrabi ovu istorijsku mogućnost. Dok je slika sa Tahrira još bila vrlo živa u sećanju ljudi, vođeni principima anarhizma i njegovog fokusiranja na direktne akcije bez vođstva i čvrsto postavljen horizantalan način odlučivanja kao političke kulture pokreta u nastanku, kao i zahvaljujući konkretnim lekcijama naučenim od španskih indignadosa i njihovih višemesečnih okupacija u preko 60 gradova po celoj Španiji, Abdustersov dramatičan poziv na akciju je pao na plodno tle.\nPolicijsko nasilje kao ogoljena suština kapitalističke demokratije\nKada su hiljade ljutititih Amerikanaca umarširale na Vol Strit 17. septembra 2011, kapitalistička država se (u ovom slučaju otelotvorena u njujorškoj policiji) iznenada našla u škripcu: sada kada je, skoro pa totalitarna, hegemonija neoliberalne ideologije suočena sa ogromnom masom mirnih protestanata, kako održati „red“ i „kontrolu“? Kao što sam se i plašio, država je odmah pribegla upotrebi fizičke sile, pokušavši da brutalno uguši proteste masovnim hapšenjima i primenom neopravdanog policijskog nasilja protiv mirnih demonstranata. Kao što je Antonio Graši – italijanski filozof i marksistički revolucionar koji je došao do uticajne ideje o hegemoniji – već jednom rekao u jednom od Musolinijevih zatvora 1930-tih, moć kapitalističke države se ogleda u Makijavelijevom prikazu kentaura: pola čovek, pola životinja. Vladajuća klasa će tražiti način da održi svoju dominantnu poziciju putem ljudskog kapaciteta za pristanak među različitim grupama građanskog društva; ali, kada ova hegemonistička strategija pretrpi neuspeh, uvek se može vratiti svojim životinjskim impulsima održavanja dominacije putem fizičke prisile.\nMeđutim, potpuno suprotno od onoga što sam mislio, ova državna prisila – u formi dramatično preteranog odgovora policije – umesto da pacifikuje pokret, ustvari ga je ojačala. Naravno, znao sam da pokreti često imaju koristi od policijske brutalnosti, kako sa moralne, tako i sa medijske tačke gledišta. Kao što sam već govorio u brojnim prethodnih člancima o slamanju protesta protiv mera štednje u Atini i Barseloni, policijsko nasilje zauzima naslovne strane, te tako pomaže širenju svesti o protestima i na njih blagonaklono gleda kao na „gubitnike“ (i pored toga neki mejnstrim mediji još uvek nekako uspevaju da spinuju policijsko nasilje i okrenu ga protiv mirnih demonstranata). Ali, ovde je nešto veće u igri. Ono što je žestok odgovor policije jasno stavio do znanja Amerikancima je to da se država – čak i naša „napredna“ i „demokratska“ – uvek na kraju oslanja na isntitucionalizovani sistem nasilja. Kao što je Maks Veber davno rekao, država je, na kraju krajeva, prosto „monopol nad legitimnom upotrebom fizičke sile“ (što je upravo i razlog ključne uloge države u otimačini bogatstva od strane banaka koje se oslanjaju na asistenciju policije tokom preuzimanja kuća, na primer). Kada narod iznenada povuče svoj pristanak i vladajuće klase izgube legitimnost, čak je i demokratska država prisiljena da se vrati svojim diktatorskim osnovama. Prvo veliko dostignuće OWS pokreta je baš to što je pokazao da u srcu kapitalističke demokratije leži fizičko nasilje.\nZato je ovo brutalno i potpuno neopravdano obrušavanje na mirne protestante velikim delu ojačalo potencijal pokreta. Brzo internet širenje video zapisa koji prikazuju policijsko nasilje je privuklo još podrške i simpatizera iz celog političkog spektra. Država je očigledno bila voljna da suspenduje Prvi amandman o pravu na slobodu govora samo da bi zaštitila bankare sa Vol Strita od ponižavajućeg srama kojem bi bili izloženi kada bi svakog jutra morali direktno da se suoče sa mirnim demonstrantima na svojim vratima. Više od 700 uhapšenih na Bruklinskom mostu; brutalni policijski napad na Okupirajmo Okland (i skoro smrtonosno ranjavanje Skota Olsona, vetarana iračkog rata); „incident“ sa biber sprejom na Kalifornijskom univerzitetu Irvajn – svaki od ovih ikoničnih događaja je pomogao u rušenju hegemonističke ideje o SAD kao o istinski demokratskoj državi u očima njenih građana i zamenio je kritičkom svešću o nasilnoj podlozi onoga što je, u svojoj suštini, najmoćnija svetska bankokratija.\nOd vrhunca do opadanja: da li je pokret mrtav?\n17. septembra 2011, sa još nekoliko drugih članova društva Zauzmimo Trg u privremenom aktivističkom sedištu u jednom pariskom skvotu smo gledali prenos iz Njujorka. Marš indignadosa iz Madrida ka Briselu je upravo pristizao u francusku prestonicu, a mi smo mogli da ih dočekamo i parališemo grad u svetskom danu akcije protiv banaka. Skupa sa slikama iz Madrida, Barselone, Londona, Berlina i Tel Aviva, mogli smo da pratimo okupiranje parka Cukoti koji se uživo prenosio na zid. Bilo je to veoma uzbudljivo iskustvo. Kao da se tresla sama Zemlja na kojoj smo stajali. A to je bio tek početak. Mesec dana kasnije, 15. oktobra, milioni ljudi su izašli na ulice skoro 1000 gradova u preko 80 zemalja u svetskom danu akcije pozvanom od strane španskih indignadosa, a koordinisanim delom od strane društva Zauzmimo Trg kroz platformu Ujedinjeni za globalnu promenu.\nZa tih mesec dana između 17. septembra i 15. oktobra, pokret Okupiraj se već raširio na bezbroj američkih gradova – ali su akcije od 15. oktobra doprinele da pokret postane zaista globalan. Gradovi i države koje su se pre toga činile otpornim na „virus“ narodnog protesta proisteklog iz Arapskog proleća i dugovima pogođene Južne Evrope su iznenada počeli da bukte. U Londonu, Parizu, Berlinu, Amsterdamu, Buenos Airesu, Sao Paulu, Kejptaunu, Melburnu, pa čak i Tokiju, Hongkongu i Kuala Lumpuru, zaživelo je na stotine iznenadnih protestnih kampova. Po celom svetu se proširio horizontalni model odlučivanja baziran na konsenzusu, pa je došlo do spontanog samo-organizovanja koje je vrlo brzo politizovalo i osvestilo čitavu generaciju prethodno apolitičnih, apatičnih ili neprilagođenih građana. U protestnim kampovima je nastao novi modalitet društvenog života, baziran na direktnoj demokratiji, direktnoj akciji i zajedničkoj pomoći. Od Oklanda do Vašingtona mejnstirm mediji su odjednom počeli da pričaju o razarajućim posledicama dugovanja na živote običnih, radnih ljudi – i o koruptivnom uticaju finansijskog sektora na funkcionisanje naših demokratija.\nAli onda, kad je kasno leto prešlo u jesen, globalni Okupiraj pokret je iščezao skoro isto onako naglo kao što se i pojavio. Dežurni stručnjaci su brzo počeli da upiru prstom i da presuđuju: do kasnog novembra su se mediji i u SAD-u i u ostatku sveta složili da je pokret umro tihom smrću. Protestni kampovi širom sveta su nasilno ispražnjeni – i činilo se da nikom, osim šačici kampera, nije bilo dovoljno stalo do toga da bi se usprotivili tom izbacivanju. U jeku protesta u Puerta del Solu na jednom znaku na zidu je pisalo „najgore što može da se desi je da se sve vrati na staro“. Onima koji danas prolaze pored parka Cukoti u Njujorku, Gradske skupštine u Oklandu ili Katedrale Sv. Pavla u Londonu se može oprostiti što misle da se upravo to i dogodilo. Godinu dana nakon spektakularne opsade globalnog Vol Strit carstva izgleda da se svet vratio na staro. Nismo uspeli da poništimo dugove. Nismo uspeli da porazimo modernu bankokratiju. Nismo čak uspeli da ostvarimo ni Adbusterov reformistički poziv na Robin Hudov porez. Da li je ceo Okupiraj pokret zaista bio samo jedan veliki anti-kapitalistički flešmob performans? Gde smo to, dođavola, pogrešili?\nOkupiraj kao žrtva sopstvenog uspeha\nMožda se neočekivani odgovor nalazi u tome da je samo pitanje pogrešno. Umesto da je „propao“ kao pokret, Okupiraj je ustvari postao žrtva nerealnih očekivanja proisteklih iz samog njegovog ogromnog uspeha. Zaista, u velikom delu je upravo njegov neverovatan uspeh u potpunom preinačenju popularnog shvatanja duga, finansija i politike – u roku od samo nekoliko nedelja! – nekako doveo do uverenja da će pokret nastaviti tako beskonačno sa masovnim talasima mobilizacije naroda. No, u nekom trenutku čak i najspektakularnije akcije postanu „normalizovane“ u očima javnosti i korporativni mediji se polako vrate na svoju dnevnu rutinu izveštavanja o potpunim glupostima. Čim je došla jesen i kampovi raseljeni, pokret je nestao iz javnog života (to se ionako moralo desiti kad-tad). Dežurni stručnjaci su to odmah shvatili kao priznanje poraza.\nI dok smo tako površnu analizu i očekivali od desničarskih i centrističkih medija, poput Foks Njuza i Njujork Tajmsa, iznenađujuće je što su to prihvatili i neki ljudi koji su pokret podržavali još u začetku – uključujući i slovenačkog filozofa Slavoja Žižeka. U zaključku svoje najnovije knjige, The Year of Dreaming Dangerously (Godina opasnog sanjanja), Žižek kaže da “OWS gubi inicijalni impuls u tolikoj meri da, kao u lepom primeru ’delikatnosti razuma’, policijsko raščćišćavanje parka Cukoti i drugih mesta OWS protesta može samo da se posmatra kao prerušeni blagoslov.“ Ali, šta su ovi skeptici i pesimisti očekivali? Trajno nastanjenje u Cukoti parku? Pojavu proto-lenjinističke avangardne partije? Zbacivanje kapitalizma kao takvog? Problem sa ovako ispraznim izjavama o „neuspehu“ i „smrti“ Okupiraj pokreta je u tome što nemaju definisanu mernu jedinicu uspeha. Ostavljajući po strani Adbustersov donekle naivan i reformistički poziv na robin-hudovski porez, Njujorška Generalna skupština je namerno odlučila da ne formuliše nikakve zahteve baš zbog toga što ne priznaje legitimnost onih koji imaju moć.\nOvaj van-parlamentarni, post-etatistički pristup aktivizmu se ispostavio daleko efikasnijim nego što je bilo ko ko je pratio pokret od samog njegovog začetka – uključujući tu i mene – mogao i da sanja. Pa ipak, produbio je raskol između mejnstirm komentatora (uključujući i Žižeka) i pokreta. Oni koji su se oslanjali samo na korporativne medije kao na jedini izvor informisanja o pokretu dobijali su standardnu dozu zbunjenosti, klevetanja i omalovažavanja, koja je endemska u njihovom inače pedantnom tonu, ali u konačnici pokazuje lošu informisanost savremenog novinarstva. „Šta oni hoće?“ i „Šta predlažu kao alternativu?“ su bila neka od najiritantnijih pitanja od strane mejnstrim komentatora. Zar nije svakome ko je želeo da vidi bilo jasno šta hoćemo? Hoćemo kraj svih brutalnosti vezanih za dužnički finansijski kapitalizam i prateću korupciju političkog procesa – i gradimo alternativu baš ispred vaših jebenih očiju!\nIzgradnja alternativnih pravaca političkog angažmana\nOd samog početka svrha Okupiraj pokreta je bila kreiranje alternativnih pravaca političkog angažovanja. Okupacija javnih mesta je na prvom mestu bila eksperiment: ogled u novim formama kolektivnog odlučivanja i samo-organizovanja bez vođstva. U tom smislu bi bilo apsurdno tvrditi da je mobiliziranje miliona ljudi širom sveta u roku od samo nekoliko nedelja – bez ikakve centralizovane vrste autoriteta koji bi upravljao ovim akcijama – nekakav „neuspeh“ samo zato što ta neverovatna mobilizacija nije potrajala beskonačno dugo. Sletanje na Mesec nije neuspeh samo zato što smo odbili da tamo postavimo stalnu lunarnu bazu. Slično tome, Okupiraj nije neuspeh samo zato što smo odbili da svugde osnujemo stalne kampove.\nDrugo, skupovi koji su održavani na hiljadama trgova po celom svetu poslužili su kao kljuučna lekcija stotinama hiljada ljudi koji su u njima učestvovali. Nikada ne treba da potcenimo kako je Okupiraj radikalizovao čitavu jednu generaciju zabrinutih građana širom SAD-a i celog sveta. Bezbroj ljudi je po prvi put u životu bilo izloženo istinskoj post-kapitalističkoj Utopiji: mini društvu koje je radikalno rekonstituisalo norme, vrednosti i pravila društvene interakcije i zajedničkog odlučivanja. Većina ljudi koji su učestvovali u ovim naporima nastvalju da primenjuju ovu lekciju u svojim svakodnevnim životima i akcijama. Kao što nam je Manolis Glezos, 89-godišnji grčki heroj pokreta otpora tokom II Svetskog rata i protestant protiv mera štednja, rekao u jednom intervjuu u Grčkoj ranije ove godine, „okupacija Trga Sintagma u Atini je bila lekcija iz direktne demokratije – i ta lekcija je sada prevazišla nas i proširila se u komšiluk oko Grčke.“\nTreće, nečuvena je tvrdnja da smo se nekako „vratili u normalu“. Pokret jeste iza sebe ostavio nešto: stvorio je ogromnu globalnu mrežu aktivista i razrađen sistem komukacije koji i dalje živi kroz bezbroj građanskih inicijativa. Iznenadna pojava stranica na Fejsbuku vezanih za Okupiraj pokret, naloga na Tviteru, blogova, magazina i dnevnika je uspela da stvori širok spektar alternativnih izvora vesti i analiza izvan prostora snabdevanih korporativnim medijima. Pogledajte samo ROAR: pre pokreta Okupiraj, imali smo najviše nekoliko stotina čitalaca. Zahvaljujući skoro isključivo uspehu pokreta, jedan ovakav vebsajt nastavlja da privlači globalnu čitalačku publiku dajući pritom platformu mladim piscima od Brazila do Japana da podele svoje kritičke utiske o krizi globalnog kapitalizma i iznesu alternativne ideje o budućnosti pokreta. Slično tome, bivši članovi pokreta su i dalje aktivni u svom društvu, na poslu, u gerila baštama, kuhinjama i na nebrojeno mnogo drugih foruma gde se anti-kapitalistički otpor može efikasno integrisati u svakodnevni život.\nČetvrto, Okupiraj je radikalno pomerio „granice mogućeg“. Do pre samo godinu dana, bilo je potpuno nezamislivo da se masovni pokret narodnog otpora kapitalističkom sistemu može uopšte i pojaviti u samom srcu američkog carstva. Danas, posle godinu dana protesta širom sveta protiv neo-liberalnog statusa kvo, takav otpor skoro da uzimamo zdravo za gotovo. Dok su pre OWS skoro svi u SAD-u pričali o deficitu, danas je taj govor velikim delom u senci priče o zabrunosti zbog nezaposlenosti. Naravno da Republikanska partija nastavlja staru, poznatu retoriku, ali malo ozbiljnih ljudi ozbiljno shvata tu vrstu priče. Radikalna Amerika je pokazala svoje lice, zarikala je iz sve snage i, iako su se vrišteća lica privremeno možda i povukla sa ulica, njihov eho i dalje odjekuje o zidove moćnika. Ova veliko proširenje u aktivističkom „polju mogućnosti“ stvara nove šanse za direktnu akciju koje naprosto nisu postojale do pre godinu dana.\nPeto, i možda najvažnije, Okupiraj pokret je jednom za svagda pomerio levičare iz njihove opsesije iz 20. veka za hijerarhijskim organizovanjem i centralizovanim upravljanjem. Ako je nešto umrlo tokom prošle godine, to nije Okupiraj već Stara Levica. Uz svo dužno poštovanje prema našim drugovima etatističke ili komunističke orijentacije, vodeći principi pokreta Okupiraj (koji je, bez sumnje, najspektakularniji anti-kapitalistički pokret koji se pojavio na Zapadu od 1960-tih) su potpuno autonomni u samoj svojoj prirodi. Kao što je Nozomi Hajase nedavno rekao u jednom važnom ROAR članku, i kao što je Dejvid Greber neprestano naglašavao, duh OWS-a se može direktno pratiti sve do Pokreta za globalnu pravdu i do mnogih anarhistički motivisanih masovnih pokreta pre njih. Naglašavanje spontanog samo-organozovanja, predanost horizontalnom odlučivanju bez vođstva i prihvatanje radikalne direktne akcije (koju je Greber definisao kao „ponašanje kao da si već slobodan“), pomaže da pokret kao takav postane živući eksperiment direktne demokratiji. Radnički sindikati i političke partije su ostale miljama daleko dok su ljudi marširali napred – bez ikakave potrebe za bilo kakvim vođstvom.\nPosle Okupiranja: šta ima u imenu?\nAli, nije sve na Okupiraj frontu ružičasto. Ako je pokret napravio neku stratešku grešku, onda se ona krije u samom njegovom imenu. I dok je Adbustersov marketing iza OWS-a bio briljantan (a njihov poster balerine na vrhu bika zaista epohalan), uvek je veoma opasno previše povezivati sam pokret sa vrstom akcije, koja je, po samom svojoj definiciji, promenljiva. Tranzicija pokreta od jedne vrste akcije ka drugoj se zato može posmatrati kao znak njegove propasti, a ne samo transformacije. Izgleda da je ovo problem sa kojom se OWS trenutno bori – pitanje koje su španski indignadosi vešto izbegli na dva načina. Prvo, španski pokret postoji pod više imena, a svako se odnosi na različite nivoe akcije i organizacije u okviru pokreta: datum velikog okupljanja kada je protest počeo (15-M za 15. maj); u samoj srži borbe se nalazi osnovni cilj, a to je da se svi u pokretu slažu (Democracia Real YA!, ili Prava Demokratija Sada!): raspoloženje u narodu koje je pokretu i dalo zamajac (los indignados, ili Ogorčeni); i, konačno, vrsta direktne akcije preduzete posle prvobitnog okupljanja 15. maja (Toma La Plaza, ili Zauzmi Trg). Drugo, u Madridu su indignadosi imali dovoljno mozga i ponosa da uklone svoj protestni kamp u Puerta del Solu pre nego što je počeo da gubi svoj početni zamajac. Zajednički duh ljudi okupljenog u Solu je shvatio da tako vlasti nikad neće moći da kažu da su pobedile pokret puštajući ga da odumre i na kraju evakuišući preostale protestante sa Trga. Tako su izbegli i poniženje kroz koje su prošli kampovi u Njujorku, Atini, Amsterdamu i brojnim drugim gradovima gde su protestni kampovi završili kao skupovi praznih šatora, bez ljudi u njima. Najvažnije je, međutim, to što je udaljavanje iz Sola omogućilo španskom pokretu da se decentralizuje u okolinu – gde se i sada, kao što Marta Sančez stalno ponavlja za ROAR, odigrava neverovatna količina aktivnosti ispod radara vlasti i korporativnih medija.\nU intervjuu za prvi ROAR domuntarac o grčkom pokretu protiv mera štednje, Niki, 19-godišnji aktivista koji je učestvovao i u okupiranju Trga Sintagma i u okupiranju Puerta del Sola, je istakao da je „to bio samo metod koji smo koristili; naročito okupiranje trgova šatorima – to je samo metod. On sam po sebi ne može da promeni svet.“ Slično tome, Marija, koja je bila jedna od ključnih organizatora multimedijalnog tima Sintagme, je priznala da okupiranje Trga nije promenilo političku jednačinu u Grčkoj kao takvoj. Nakon brutalnog policijskoog sloma protesta 28-29. juna, mere štednje su ipak izglasane u parlamentu. Ekonomska situacija nastavlja da se pogrošava, a grčki narod nastvalja da pati. Ali, dok su neki na Trgu „naivno verovali“ da mogu prosto da ukinu doneti Memorandum, Marija kaže da za mnogo aktivista na Sintagmi to uopšte nije ni bio cilj. Cilj okupacije je bio daleko radikalniji od samog otpisivanja duga: cilj je bio stvaranje nove vrste političkog života. „Ako ima neke razlike,“ nastavlja Marija, „ona se ustvai nalazi u volji, u volji da učestvuješ.“ Ono, dakle, što je „neuspešno“ okupiranje Sintagme postiglo – i što je Okupiraj pokret postigao na sličan način na svetskom nivou – je upravo pomoć u kreiranju novog političkog subjektiviteta među okupljenima; subjektiviteta koji se bazira upavo na njihovom identitetu kao učesnika u ko-kreativnom procesu, nasuprot pacifikovanom i okamenjenom modelu glasača u predstavničkoj demokratiji.\nNaše oslobađanje od dužništva i bankokratije\nOvo nas dovodi do fundamentalno drugačije vizije globalnog narodnog pokreta protiv kapitalizma, dužništva i bankokratije. Okupiraj pokret nije, nikad nije bio i nikad neće biti vezan samo za okupiranje – ovaj pokret je uvek bio vezan za oslobađanje. Na određenom nivou, ideja okupiranja budi sliku protesta. Došlo je vreme da se pokret pokrene van protesta. Znamo da je politička klasa trula iznutra. Znamo da su institucije kapitalističke demokratije u svojoj osnovi protiv anti-kapitalističkih ideja i interesa (ili, kako je to Džordž Karlin rekao, „ sto je nakrivljen; igra je nameštena“). Znamo da su i Kongres i Bela Kuća davno prodati Vol Stritu. I znamo da se ovo stanje može okončati na dva načina: ili grabljenjem političke moći (ponavljam, srećno s tim!) ili oslobađanjem javnih mesta koja funkcionišu izvan sfere uticaja Vol Strita. Takva mesta su retka (ako ne i nepostojeća), pa umesto da ih tražimo negde na nekoj farmi na selu ili na nekom malom ostrvu na Karibima, treba da izađemo i napravimo ih za sebe – u šupljinama kapitalističkog sistema.\nPomislite na sve one kuće koje su trenutno prazne – i na sve porodice koje su bez doma. Saberite dva i dva i počinjete da skvotujete. To se radi oduvek. Ali, u okviru masovog pokreta to se može podići na jedan sasvim drugi nivo. Možete da uradite ono što je već urađeno u Madridu, Londonu i Oklandu: oslobodite nekorišćena nekadašnja sedišta banaka ili druge nepokretnosti u vlasništvu banaka, odredite iskusne skvotere da brane zgradu i dajte prostor porodicama beskućnika. Ili pomislite na sve trenutno nezaposlene – čitavu armiju koja broji milione ljudi: Marks ih je zvao rezervna radna snaga – a onda se setite svih zatvorenih fabrika, radionica i malih preduzeća. Saberite dva i dva i počeli ste da proizvodite. Kao što su uradili u Argentini tokom krize ranih 2000-tih kada su se otpušteni radnici vratili da preuzmu natrag svoje fabrike i počeli da ih vode kao radničke kooperative bez kapitalista – fenomen koji je briljatno prikazala Naomi Klajn u dokumentarcu The Take. Suština je da postoje načini anagžmana u direktnoj akciji koja može radikalno da uznemiri kapitalistički sistem u samoj njegovoj osnovi, a koji ne uključuju detinjastu zavisnost od političke klase koja niti želi niti može da donese značajne promene.\nPravi cilj našeg pokreta je oslobađanje dužnika od okova duga; oslobađanje radnika od nesigurnosti i izrabljivanja nadničarskim radom; oslobađanje javnih mesta od stalnog pritiska od zatvaranja; i oslobađanje demokratije od varke političkog predstavništva i iz šapa korporativne kontrole. Ako vlada neće ili ne može to da učini za nas, onda ćemo morati to da učinimo mi sami za sebe. Isto tako, moraćemo da oslobodimo internet od neprestanog poriva ka monopolizaciji i cenzuri, a istovremeno i da oslobodimo našu kulturu i školski sistem od pretvaranja umetnosti i znanja u robu i napada na Creative commons licence. Slično tome, moraćemo da oslobodimo našu životnu sredinu od destruktivne moći bio-industrije, iscrpljujuće logike akumulacije dobara i štetne prirode dužništvom gonjenog besmislenog konzumerizma. Moraćemo da oslobodimo svoja tela od bio-moći farmaceutske industrije i da oslobodimo naše odnose sa porodicom i prijateljima od otkucaja sata i terora naših rokovnika. Ali, možda je najvažnije to što ćemo morati da oslobodimo svoje umove od suptilnih tendencija prema „Zelenom“, „savesnom“ i „poštenom“ konzumerizmu i od velike neo-kejnzijanske farse o deficitarnoj potrošnji, što će sve zajedno samo malo odložiti egzistencijalne probleme sa kojima se suočavamo.\nVrlo jasno se sećam kada sam vozio bicikl u Londonu pre nekoliko godina. Bilo je to u proleće 2009, oko pola godine nakon sloma Lehman Brothers-a i početka najgore finansijske krize još od Velike depresije. To je zaista bila jedna duga, hladna i siva zima. Ali dok sam okretao točkove gradom na putu ka prijatelju, prolazeći pored bezdušnih nebodera od stakla i čelika u kojima sam ponekad zamišljao bankarske zombije u odelima kako za ručak jedu mozgove svojih klijenata, iznenada sam spazio nešto šareno na sred ulice. Bio je to jedan od prvih sunčanih dana te godine i video sam kako sunčev zrak direktno obasjava tu radikalnu malu stvar koja je nekako odbijala da se stopi sa beživotnim okolnim sivilom. Dok sam se približavao odjednom sam shvatio šta je to: cvet koji je pokušavao da se probije kroz pukotinu na asfaltu. Jednostavno je stajao tamo, nesvestan betonske džungle od korporativne pohlepe i zombiranog kapitalizma koji se polako stropoštavao svuda oko njega.\nDok se spremamo za još jednu dugu, hladnu i sivu zimu, neka se ne zaboravi da nas na kraju čeka proleće i da će, bez obzira koliko duga i duboka tama bila, jednog dana opet zasijati sunce. A tog dana, nakon što je seme naše revolucije preležalo mnoge burne noći, mi ćemo konačno izbiti kroz pukotine kapitalizma u vidu miliona cvetova jarkih boja i posegnućemo za svetlošću koja će nas još uvek obasjavati. Nepodeljene. Kao jednog.\nProšle godine smo okupirali ulice; sada je došlo vreme da ih oslobodimo.\nNapisao: Džerom Ros, 17. septembar 2012.


Vremenska Prognoza Spilje - Trenutno | Weather2Umbrella LTD\nMeteogram, meteorološke mape, 7 dana prognoza vremena. Vremenska Prognoza Spilje, Srbija - Trenutno - Vreme danas | Weather2Umbrella LTD - Social Weather Network\nDonji Lelici Mikulina Konjusa Blendija Kelmen Mahala Biljace Bujosi Stankici Aljudovo Gornja Recica Bublje Deda Stojanovci Canoga Srpski Itebej Kriva Feja Pireva Gornja Sibnica Kupuziste Seljane Bjelis Penezi Vrla Strana Urmanice Azbresnica Petibor Pecenice Hodzaj Mahala Isic Mikulajanci Donji Malici Rudnik Kacerski Dedina Sazlija Nincici Shkozeti Vrujice Donja Brvenica Prelez I Jerlive Medojevac Badnjevac Kamenar Lopuski Han Dolinarska Mahala Urovci Trliste Donja Pescanica Prislonica Kitka Jablanice E Madhe Gornja Vranjaca Novi Knezevac Beska Mali Idos Knjaževac Valjevo Umka Beograd Backi Petrovac Banja Koviljaca Starčevo Mokrin Nova Pazova Ada Lestane Kovilj Priboj Velika Plana Prijepolje Svilajnac Ripanj Bečej Lapovo Zabalj Arilje Veliko Gradiste Barajevo Sombor Bezdan Temerin Kac Paracin Djakovica Stara Pazova Kragujevac Melenci Pocerski Pricinovic Kruševac Subotica Sremska Kamenica Urosevac Novi Sad Obrenovac Kusadak Čačak Vršac Kisac Horgos Mol Surcin Badovinci Beograd Priština Novi Sad Niš Kragujevac Prizren Subotica Kosovska Mitrovica Zrenjanin Pančevo Kruševac Čačak Leskovac Smederevo Valjevo Kraljevo Vranje Novi Pazar Užice Sabac Kikinda Sombor Gnjilane Podujevo Urosevac Pec Pozarevac Pirot Zaječar Bor Sremska Mitrovica Borca Vršac Jagodina Kopaonik Djakovica Zlatibor Ruma Kosovo Polje Backa Palanka Indjija Prokuplje Vrbas Orahovac Bečej Smederevska Palanka Paracin Arandjelovac Gornji Milanovac Lazarevac Obrenovac Kaludjerica Mladenovac Loznica Veternik Cuprija Knjaževac Senta Temerin Apatin Kula Futog Stara Pazova Priboj Sremcica Nova Pazova Negotin Trstenik Sid Vlasotince Aleksinac Velika Plana Backa Topola Ivanovo Surcin Prijepolje Petrovaradin Kovin Novi Becej Kursumlija Presevo Pozega Srbobran Sjenica Ivanjica Sremska Kamenica Bujanovac Kac Lacarak Ripanj Surdulica Bela Crkva Novi Banovci Gamzigrad Ada Nova Varos Crvenka Lebane Vrnjacka Banja Kanjiza Zabalj Bajina Basta Odzaci Svilajnac Majdanpek Padinska Skela Kostolac Tutin Kladovo Lestane Vrcin Sivac Curug Bela Palanka Bajmok Grocka Vladicin Han Petrovac Loznicko Polje Palic Svrljig Sevojno Starčevo Kacarevo Novi Knezevac Banatsko Novo Selo Bogatic Klupci Lapovo Backo Petrovo Selo Cantavir Majur Arilje Dimitrovgrad Dolovo Veliki Trnovac Kovacica Mol Backi Petrovac Raska Banja Koviljaca Omoljica Melenci Backi Jarak Vranjska Banja Kljajicevo Bac Ub Donji Komren Aleksandrovac Veliko Gradiste Topola Kusadak Batocina Stara Moravica Celarevo Lozovik Mali Idos Badovinci Bezdan Ruski Krstur Cicevac Stara Planina Krupanj Karavukovo Mali Zvornik Koceljeva Lesnica Donja Vrezina Brzi Brod Brus Babusnica Azanja Veliki Crljeni Kucevo Despotovac Lucani Ljubovija Kosjeric Macvanska Mitrovica Boljevac Beli Potok Lajkovac Kuzmin Cajetina Zitiste Osecina Vucje Donji Milanovac Ljig Mataruska Banja Jasa Tomic Ribnica Medveda Raca Bosilegrad Grdelica Resavica Guca Baljevac Bogovina Predejane Josanicka Banja Brza Palanka Zlatar (Planina) Trnovce Pt Suric Ljubozda Urmanice Ljimanavit Mahala Ukovic Sarenica Vuckovci Brzina Mahala Sarkovci Angelince Dolinska Mahala Preles Kulina Maros Sipikova Duke Gornje Gonje Cesterek Rimaniste Vidovaca Beljevac Maziq Zirca Mehaj Turjake Dunderci Puljezi Donje Recane Teferic Perucac Vrelo Gornje Krcmare Lipnik Bardhaj Sijarinska Banja Podjavor Perisici Svicevici Lubuve Radijevici Blagojev Kamen Kriva Njiva Mahala Drvodelja Dunisici Oholje Glogovecki Dol Novi Kozarci Maljaj Glozje Ravno Mahala Zitni Potok Topla Druzinice Jakovcovi Vukovic Berkovo Krceta Radaljica Prekolluku Nepale Nagyszered Belogradce Asanovo Selo Osek Pasa Prapacani Allaga Kalna Malisici Srpski Itebej Bratacic Selo Donje Tlamino Anicici Belaje Vitomerica Dubocaku Deda Ilinci Donja Koritnica Nemcevici Zagerme Mioska Crmljan Karosevina Bracevac Molinci Bodus Mala Kucajna Stevanovci Vunevci Cakinci Mahala Kiselicka Mahala Lugmir Kathreinfeld Glama Bajnovici Balinci Brdo Zujaca Romune Cerrca Radosinj Llozhan Gruinci Prljevac Selakovici Nova Babina Poljana Mollyfalva Milanovici Metkovic Ramni Del Radenkovic Dobila Bara Mahala Rakov Dol Brazhanik Gojin Dol Bukovska Bulici Radanovici Stari Bracin Usije Boskovina Pernyava Osnic Berovica Gradskov Kandalica Ljubicici Kik Sarca Mokliste Zivenica Melykastely Besarovina Secsan Donja Vranjaca Vinicka Srpska Crnja Pribojske Celice Rusko Selo Becirovina Radenka Serbetovac Podurvine Vujkovici Drazici Vidryiste Ljuberagja Stefansfeld Podjavorje Podvrska Novi Sip Petrusa Nemet-Pardany Karadjordjevo Golubats Vojilovo Lazarevo Banatsko Visnjicevo Lubnica Golubinje Bukovce Surjan Visocke Pivnice Stubik Banatski Dvor Mali Zam Temesszollos Metris Desina Banatska Subotica Dobra Balej Pivnica Belbradic Biskuplje Suvajic Plavna Mrckovac Velika Kamenica Vajuga Rtkovo Velesnica Kladusnica Korbovo Milutinovac Kostol Grabovica Velika Vrbica\n01:01 Četvrtak, Maj 13. 2021


TRUDNA U SEDMOJ DECENIJI? Evo šta Snežana Savić kaže na to!\n/ U žiži / TRUDNA U SEDMOJ DECENIJI? Evo šta Snežana Savić kaže na to!\npink.rs01.07.2017. u 06:34\nNakon što se na internetu, brzinom svjetlosti, proširila informacija da je srpska glumica Snežana Savić zatrudnila u 64. godini, popularna glumica je riješila da se oglasi tim povodom.\nNaime, domaća javnost je bila pozitivino iznenađena kada se prije dvije godine, u svojoj 52. godini života, porodila glumica Ljiljana Jakšić Salveta, a nakon ove uslijedila je još šokantnija vijest – prema informacijama koje su se internetom raširile brzinom svjetlosti, poznata srpska glumica zatrudnila je u 64. godini života.\n– Čula sam. Šta bih vam rekla?! Naravno da nije istina. Ne znam ko se bavi time, stvarno ne razumijem. Šta ćemo, naše je da se suočimo sa svim i svačim. Ja nisam čudo prirode – objasnila je ljubazna glumica.


Otvoren Međunarodni festival gitare | Palelive.com\nPočetna Regija Istočno Sarajevo Otvoren Međunarodni festival gitare\nOtvoren Međunarodni festival gitare\nISTOČNO SARAJEVO – U Istočnom Sarajevu sinoć je otvoren treći Međunarodni festival gitare “Gitar junajted fest” na kojem će biti predstavljeno više od 100 takmičara iz Rumunije, Makedonije, Srbije, Hrvatske, Crne Gore i BiH.\nOsnivač i direktor Festivala Vojislav Ivanović rekao je da ove godine u okviru manifestavije ima i novitet, te da će prva nagrada u šestoj kategoriji biti gitara ručne izrade koja je vrijedna 10.000 KM.\nSuosnivač Festivala Aleksandra Ivanović istakla je da će učestvovati gitaristi svih uzrasta, od niže škole do akademije, ali i oni stariji jer takmičenje u šestoj kategoriji nema starosnu granicu.\nGradonačelnik Istočnog Sarajeva Nenad Vuković rekao je da je veoma značajno da u ovom gradu bude što više manifestacija iz raznih oblasti, kako bi kultura bila izdignuta na viši nivo.\n“Organizatori zaslužuju poštovanje i podršku grada, što će imati i ubuduće”, istakao je Vuković na otvaranju Festivala.\nNačelnik opštine Istočno Novo Sarajevo LJubiša Ćosić izrazio je oduševljenje uloženim entuzijazmom organizatora još od prvog Festivala 2016. godine, koji su se trudili da ova manifestacija okupi veliki broj poštovalaca muzike iz Istočnog Sarajeva i Sarajeva.\n“Gitara i muzika ujedinjuju ljude i drago mi je da je i večeras tako. Mnogo važnih ljudi iz svijeta muzike, ali i onih koji vole gitaru okupiće se tokom Festivala, što pokazuje da manifestacija ima budućnost u ovom gradu”, rekao je Ćosić.\nMeđunarodni festival gitare\nPrethodni članakMitropolit Hrizostom sutra služi u crkvi na “Malom Zejtinliku”\nNaredni članakUsvojen polugodišnji budžetski izvještaj – povećani grantovi Vlade Srpske


OSVRT Archives - Balkanska\nFOTO: TV PINK / SCREENSHOT Ksenija Vučić je srpska novinarka i direktorka televizije “Pink 3”, te bivša supruga predsednika Srbije i Srpske napredne stranke (SNS) Aleksandra Vučića sa kojim ima dvoje…\nUgled Slavice Đukić Dejanović kod srpskog naroda i trajanje u srpskoj politici obezbedilo je sveopšte priznanje da se dosledno držala svog mišljenja i stavova oko Slobodana Miloševića. I to u…\nDavno smo počeli, i to vrlo dobro, braniti Evropu i biti na braniku njenih civilizacijskih tekovina. Branili smo Evropu na Kosovu 1389.godine i bili zatočnici odbrane Hrišćanstva od napada nečega…\nPodgorica — Američka ambasada u Crnoj Gori ocenila je da je današnja presuda Višeg suda, u slučaju pokušaja terorizma istorijski dan za vladavinu prava u Crnoj Gori. “Otvoreno i transparentno…\nMangupi su omiljeni u društvu RAKITA: SVEČANI ISPRAĆAJ U ZATVOR Da li se ispraćaj u zatvor mora prijaviti policiji? U neobičnom selu Rakita, u Parku prirode Stara planina, živi neki…


Penzosi u senci Đokovića | Narodni pokret Penzosi\nKako kažu na B92, pobedio je u nekakvoj utakmici tamo nekog Španca, šta ti ja znam, isto što mlati tim reketima, umesto da je učio neki zanat, otvorio perionicu automobila ili limarski servis…\nAjd sad, i da mu čestitamo jer je naš i pobedio je nekoga iz EU, pa dokazao da smo u svemu bolji od tih šiljokurana, ali to što nas nema u onoj meri u kojoj smo nekada bili zastupljeni, pitanje da li je zasluga nas samih, ili njih, ko god to oni bili.\nU svakom slučaju, to se mora promeniti, a mi ćemo učiniti prvi korak. Sa naše strane, dozvolićemo sledeće :\nsvako veče po pet minuta u drugom Dnevniku, besplatan prilog, na naš račun, sve preko toga će nam plaćati,\nnaše slike u Erotskom dodiru, Vrućem kaju i ostalim magazinima sa teritorije ex SFRJ,\nkorišćenje naših likova i tela u svrhu dodavanja na fotošopirane fotografije inferiornih lica kao što je npr Mitar Mirić ili Sinan Sakić. Zamislite samo da oni imaju naše glave ili tela, pa spopadale bi ih ludetine od jutra do prekosutra.\nInače, vredno je pomena da je danas bilo čak 7 lica zainteresovanih za basket, tako da smo igrali sat i po vremena bez ljudskih i materijalnih žrtava. Takođe, konstatovano je da Crvena zvezda nema šahovski klub, jer nije dozvoljeno da figure budu crveno bele, umesto ovih nakaradnih crno belih.\nSledeći basket planiran je za sredu, datum ne znamo, termin isti. Milane Munjase, spremaj se.\nNavijacica Penzosa iz Senegala kaže:\n18. aprila 2011. u 19:28\nKo je bre taj Djokovic?!\n18. aprila 2011. u 19:36\nNe samo „ko je“, nego i što mu je mali


Novi lektor za srpski jezik na Univerzitetu Sapijenca | Управа за сарадњу с дијаспором и Србима у региону\nHome >>> Aktuelno >>> Novi lektor za srpski jezik na Univerzitetu Sapijenca\n10. oktobar 2018.\tAktuelno, Dijaspora Srbije, Насловна @lat, Новости @lat 13 Views\nDana 27. septembra 2018. Jelena Brborić, master jezika i književnosti, potpisala je ugovor sa Univerzitetom Sapijenca o jednogodišnjem angažmanu na Odseku za evropske, američke i interkulturne studije.\nTokom Nacionalne konvencije nastavnika stranih jezika koja je održana danas na Sapijenci, Jeleni Brborić poželeli su dobrodošlicu rektor Univerziteta Euđenio Gaudio i direktor Centra za strane jezike Federiko Mazini.\nAmbasador Republike Srbije u Rimu, Goran Aleksić, takođe je na sastanku koji je ovim povodom upriličen u Ambasadi, poželeo Jeleni Brborić dobrodošlicu i uspeh u radu. Ambasada će u narednom periodu pružiti punu podršku u radu lektorata za srpski jezik, nabavci knjiga i popunjavanju bibliotečkog fonda na Univerzitetu Sapijenca. Naša želja je da se broj studenata srpskog jezika poveća u cilju daljeg jačanja kulturne i prosvetne saradnje Srbije i Italije.\nPrevious Otvorena izložba ,,Mi kod vas – jedan suživot koji traje 50 godina“ u Diseldorfu\nNext Manifestacija „Oj Kosovo, kolevko junaka, oj božure, cveće devojaka!“ u Barbaranu


Ambasadori su, kako se navodi, pozdravili i formiranje nove Vlade u Crnoj Gori, kao podsticaj daljoj evropskoj perspektivi države\n5802 pregleda\t3 komentar(a)\nProces ujedinjenja Evrope i širenje NATO-a važno je nastaviti u cilju bezbjednosti, stabilnosti i globalne konkurentnosti Evrope, poručeno je sa sastanka predsjednika Crne Gore Mila Đukanovića i ambasadora Finske i Švedske Kima Lahdevirta i Anike Ben David.\nAmbasadori su, informišući Đukanovića o ažurnim procedurama u nacionalnim institucijama, zahvalili na podršci Crne Gore članstvu u Alijansi, što se, kako su rekli, u Finskoj i Švedskoj visoko cijeni.\n“Obostrano je izraženo očekivanje da će proces ratifikacije sporazuma o pristupanju trajati kratko i da će imati razumijevanje svih zemalja članica”, kaže se u saopštenju Službe za informisanje predsjednika.\nLahdevirta je podsjetio da je neposredan povod zahtjeva za prijem u Alijansu, agresija na Ukrajinu, ali i naglasio da su procesi proširenja Evrpske unije na Zapadni Balkan i proširenje NATO na sjeverni dio Evrope, komplementarni procesi, koji idu ruku pod ruku u cilju ujedinjene evropske perspektive.\nBen David je istakla da je motiv za razmatranje evropske bezbjednosne perspektive u Švedskoj, brutalno prekinuti 200. godišnji mir u kojem je uživala ta država, uz zadovoljstvo što su obje države zajedno na putu ka članstvu u NATO.\nĐukanović je rekao da su Finska i Švedska prijateljske države Crne Gore, kojima je država zahvalna za podršku evropskim aspiracijama kao uzornim modelima u brojnim oblastima.\nOn je, kako se navodi, čestitao na efikasno sprovedenim procedurama u nacionalnim okvirima, ističući da agresija na Ukrajinu nikoga ne može ostaviti ravnodušnim i da niko ne može ostati neutralan u odnosu na posljedice agresije na svaku evropsku državu.\nĐukanović je ocijenio da će pristupanje Finske i Švedske, osnažiti Alijansu, donijeti novi kvalitet i vrijednost, što će, vjeruje, razumjeti sve članice.\nPrema riječima Đukanovića, Crna Gora zna značaj ažurnog pristupanja, i “potrudićemo se da budemo jedna od prvih zemalja koja će ratifikovati sporazum”.\n“Zajednički ocijenjeno da je jako važno nastaviti proces ujedinjenja Evrope i širenje NATO u cilju bezbjednosti, stabilnosti i globalne konkurentnosti Evrope”, kaže se u saopštenju.\nAmbasadori su, kako se navodi, pozdravili i formiranje nove Vlade u Crnoj Gori, kao podsticaj daljoj evropskoj perspektivi države.\nDodaje se da su razmijenjena mišljenja i o unapređenju bilateralne saradnje, posebno u oblasti ekonomije, trgovinske i turističke razmjene i primjeni dobrih iskustava i praksi Finske i Švedske u Crnoj Gori, posebno u oblasti obrazovanja.\nMilo ĐukanovićŠvedskaFinskaNATOKim LahdevirtAnika Ben DavidKabinet predsjednika Crne GoreZapadni BalkanEU


Andreana Čekić i Darko Lazić snimaju spot za dugoočekivani duet! (FOTO) | Red Carpet Portal | Sve o poznatima\n👤by admin\t📅12 April 2021, 12:37\nKumovi i veliki prijatelji i jedne od najvecih zvezda granda Andreana Cekic i Darko Lazic na odusevljenje njihovih fanova konacno snimaju spot za njihov prvi duet.\nKako je portal Kurir.rs izvestavao nekoliko meseci unazad Darko i Andreana snimili su njihovu prvu zajednicku pesmu. Kako nezvanicno saznajemo pesma bi trebala da nosi naziv “Jos uvek sam s tobom”. Pesma je trebala izaci vec krajem septembra prosle godine ali se je zbog situacije sa korona virusom pomaklo samo snimanje spota.\nIntervju Darka i Andreane za Kurir.rs\nKumovi Darko i Andreana su priznali da publici poklanjaju fin, lep skroman narodnjak koji je, prema njihovom priznanju, trebalo da snime davnih dana.\nDok sa nestrpljenjem čekamo da čujemo finalno izdanje numere, kumovski duo najavljuje saučešće estradi.\nSudeci po objavama na instagram profilu, Andreana i Darko su ovih dana poceli sa snimanjem spota.\nPored kumovske pesme Andreana je svoje fanove iznenadila vescu kako priprema vise pesama o kojima za sada ne znamo jos nista.\nandreana cekicdarko lazicjos uvek sam s tobomnova pesma\nEKSKLUZIVNI INTERVJU: Zvezda Granda Benjamin Klicic otvoreno prica o svojoj karijeri i planovima! (VIDEO) (FOTO) (2,454)\nPREMIJERA: Stigla nova pesma Milice Todorovic “Uno beso”. Vatrena Milica u zagrljaju svetskog top modela (FOTO) (VIDEO) (3,021)\nPREMIJERA: Sve popularnija DINNA predstavila pesmu “MILA” i postala deo Made in BLKN recordsa (FOTO)(VIDEO) (17,668)\nAleksandra Prijovic i Sale Tropico ukrstili vokale i zapevali numeru “Ko na grani jabuka” (VIDEO) (FOTO) (10,809)


ruski "O istorijskom jedinstvu Rusa i Ukrajinaca"\nukr. "O istorijskom jedinstvu Rusa i Ukrajinaca"\nTekst na sajtu treće strane (rus.)\nTekst na stranici treće strane (ukr.)\n“O istorijskom jedinstvu Rusa i Ukrajinaca” ( ukrajinski “O istorijskom jedinstvu Rusa i Ukrajinaca” ) je analitički članak ruskog predsjednika Vladimira Putina , objavljen na njegovoj službenoj web stranici 12. jula 2021. na ruskom i ukrajinskom jeziku .\nČlanak se sastoji od sažetka istorije dva naroda i analize današnjih odnosa Ukrajine i Rusije  . Putin se u članku pojavljuje kao pristalica koncepta trojedinog ruskog naroda koji je vekovima činio jedinstven kulturni i duhovni prostor istorijske Rusije . Prema autoru, moderna Ukrajina je "u potpunosti i potpuno zamisao sovjetske ere, " uglavnom stvorena onim što on naziva "istorijskom Rusijom".\nNastanak članka najavio je Vladimir Putin tokom godišnje manifestacije Direktna linija sa Vladimirom Putinom 30. juna 2021. godine, na kojoj je izjavio da su Rusi i Ukrajinci jedan narod, i obećao da će detaljno iznijeti svoj stav o ovom pitanju  . Putinov sekretar za štampu Dmitrij Peskov rekao je da je u procesu pripreme materijala Putin koristio arhivske podatke . Dana 12. jula, članak pod naslovom „O istorijskom jedinstvu Rusa i Ukrajinaca“ ( ukrajinski: „O istorijskom jedinstvu Rusa i Ukrajinaca“ ) objavljen je na sajtu Kremlin.ru na ruskom i ukrajinskom jeziku.\nU uvodnom dijelu članka Putin navodi da se posljednjih godina između Rusije i Ukrajine pojavila svojevrsna bedema, koje smatra “djelovima istog istorijskog i duhovnog prostora”. Razlog za to Putin vidi, prije svega, u “ našim vlastitim greškama koje smo napravili u različitim periodima ”, kao i u svrsishodnom djelovanju određenih snaga koje su uvijek težile, prema Putinovim riječima, “da podijele, a zatim izigraju dijelove jedan narod među sobom ”  .\nPrema Putinu, „ Rusi , Ukrajinci i Belorusi su naslednici Drevne Rusije “. Autor napominje da su se stanovnici jugozapadne Rusije kroz vekove nazivali Rusima . Naziv " Ukrajina " prvobitno se koristio u značenju " granična zemlja ", a "Ukrajinci" su se zvali ljudi granične službe , čiji je zadatak bio da štite spoljne granice. Istovremeno, Kijevčani i stanovnici lijeve obale Dnjepra , uključujući Poltavu, Černigov i Zaporožje, nazivani su Mali Rusi .\nGovoreći o granicama moderne Ukrajine , Putin kaže da je ona "u potpunosti i potpuno zamisao sovjetske ere " i da je velikim dijelom stvorena na račun teritorija " istorijske Rusije". Kao dokaz, on predlaže da se „uporedi koje su zemlje ponovo ujedinjene sa ruskom državom u 17. veku i sa kojim teritorijama je ukrajinska SSR napustila Sovjetski Savez “. Prema Putinovim riječima, „boljševici su se prema ruskom narodu odnosili kao prema neiscrpnom materijalu za društvene eksperimente “ i stoga su „ samovoljno sjekli granice, dijelili velikodušne teritorijalne „darove“ “  . Istovremeno, u SSSR-u su granice između republika bile uslovne i nisu se doživljavale kao državne granice. Putin je podsjetio da je 1992. godine poznata politička ličnost Anatolij Sobčak , govoreći o raspadu SSSR-a, izrazio mišljenje da bi republike osnivačice Sovjetskog Saveza trebale da ga napuste u granicama u kojima su ušle u SSSR. Ruska Federacija je, međutim, prepoznala nove geopolitičke realnosti i, prema autoru, učinila je mnogo da Ukrajina postane nezavisna država  .\nU članku se kaže da bi na nivou unutrašnje ekonomske saradnje između republika koje su bile u sastavu SSSR-a mogle pozavidjeti zemlje sadašnje Evropske unije . “ Mi smo prirodni, međusobno komplementarni ekonomski partneri. Takav blizak odnos je u stanju da poveća konkurentske prednosti i poveća potencijal obe zemlje ”, smatra ruski predsednik. Prema Putinu, napuštanjem SSSR-a, Ukrajina je bila moćna sila sa naprednom industrijom i razvijenom naukom. Putin to suprotstavlja procjeni trenutnog BDP-a po glavi stanovnika Ukrajine ; prema Putinu, Ukrajina je najsiromašnija zemlja u Evropi sa BDP-om po glavi stanovnika ispod Albanije, Moldavije i Kosova  .\nPrema Putinovim rečima, ukrajinske elite su odlučile „da opravdaju nezavisnost svoje zemlje negiranjem njene prošlosti... Počele su da mitologizuju i prekrajaju istoriju, da iz nje brišu sve što nas spaja, da pričaju o periodu boravka Ukrajine u Rusko Carstvo i SSSR kao okupacija ”  ...\nAutor tvrdi da su SAD i Evropska unija, mnogo prije događaja iz 2014. godine, natjerale Ukrajinu da smanji ekonomsku saradnju sa Rusijom. Prema Putinovim riječima, Zapad je nastojao da Ukrajinu „ pretvori u barijeru između Evrope i Rusije, u odskočnu dasku protiv Rusije “. „ Neizbežno je došlo vreme kada koncept „ Ukrajina nije Rusija “ više ne odgovara. Trebala je "anti-Rusija", s kojom se nikada nećemo pomiriti "- piše Putin  . Prema autoru, 2014. godine „ Zapad se direktno umešao u poslove Ukrajine “, nakon čega je „agresivna rusofobija radikalnih nacionalista počela da definiše državnu politiku u zemlji“  . Predsjednik Rusije uvjeren je da se sadašnje rukovodstvo Ukrajine protivi svemu što je rusko: ono ugrožava ruski jezik , udara na „duhovno jedinstvo“ i čak je spremno da se odrekne stanovnika Donbasa koji ne dijele ideologiju modernog rukovodstva Ukrajine i stoga su "registrovani kao separatisti i teroristi". Dakle, prema Putinovim riječima, ukrajinska vlada počiva " samo na stalnom negovanju imidža unutrašnjeg i vanjskog neprijatelja ".\nPovodom implementacije " Paketa mjera za implementaciju Minskih sporazuma ", koji Putin naziva pokušajem zaustavljanja bratoubilačkog sukoba u istočnoj Ukrajini , Putin piše da je Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a br. 2202 (2015)  u podrška ovim sporazumima je i dalje na snazi. Ipak, prema Putinovim riječima, ako u zvaničnim pregovorima, posebno nakon "povlačenja" od strane zapadnih partnera, ukrajinski predstavnici povremeno izjavljuju da se "puno pridržavaju" sporazuma iz Minska, onda u stvarnosti ne pokazuju nikakvu namjeru da ozbiljno raspravljaju ili o posebnom statusu Donbasa ili o garancijama za stanovništvo nekontrolisanih područja, preferirajući, prema riječima autora, „ iskorištavanje slike „žrtve vanjske agresije“ i trgovinu rusofobijom “  .\nIstovremeno, prema Putinovim riječima, Rusija ne napušta obične Ukrajince, jer se „ naše srodstvo prenosi s generacije na generaciju “. Trenutno je Rusija na trećem mjestu među ukrajinskim trgovinskim partnerima ; stotine hiljada Ukrajinaca zarađuju za život u Rusiji  .\nPutin završava svoj članak riječima: „ Zajedno smo uvijek bili i bićemo višestruko jači i uspješniji. Na kraju krajeva, mi smo jedan narod. Sada neke te riječi doživljavaju s neprijateljstvom. Može se tumačiti kako želite. Ali mnogi ljudi će me čuti. I reći ću jedno: Rusija nikada nije bila i neće biti "anti-Ukrajina". A kakva bi Ukrajina trebala biti - to je na njenim građanima da odluče ”. Kao primjer bliske političke i ekonomske saradnje između različitih država sa zajedničkim etničkim korijenima, koja ne vodi gubitku suvereniteta i gubitku vanjske politike svakog partnera, Putin navodi Austriju i Njemačku, kao i Sjedinjene Države i Kanadu. .\nPrema Fjodoru Lukjanovu , glavnog urednika časopisa Russia in Global Affairs , članak Vladimira Putina je poziv na „stvarno dobrosusedstvo“ između Rusije i drugih postsovjetskih zemalja, „priznavanje statusa kvo pod jasnim uslovima i upozorenje da nepoštivanje neće ostati bez odgovora". Glavni zadatak za Rusiju u ovom trenutku je "osiguranje da susjedne zemlje ne predstavljaju prijetnju Rusiji ili da postanu instrument snaga koje predstavljaju prijetnju". Putin, pozivajući se na zajedničku prošlost, ne poziva na ponovno ujedinjenje „trojedinog ruskog naroda“, već formuliše uslove pod kojima će se njegovi delovi sigurno razvijati u okviru sopstvenih država. Postoji samo jedan uslov: nepostojanje usmerenosti odgovarajuće državnosti protiv Ruske Federacije: „ Nikada nećemo dozvoliti da se naše istorijske teritorije i ljudi koji su nam bliski tamo koriste protiv Rusije. A onima koji učine takav pokušaj, želim da kažem da će na taj način uništiti svoju zemlju ”  .\nPolitikolog Konstantin Kalačov smatra da je članak namijenjen internoj publici, dijelom i stanovnicima DPR-a i LNR-a koji će glasati na ruskim izborima, te da je malo vjerovatno da će ga građani Ukrajine cijeniti. Autor smatra da članak odražava Putinov pogled na svijet koji se formirao u njegovoj mladosti  .\nPolitolog Abas Galjamov smatra da takva pažnja ruskog predsjednika prema susjednim zemljama može dovesti do povećanja masovne svijesti Rusa da njegove brige nemaju nikakve veze sa zabrinutošću građana njegove zemlje. “Sigurno će se postaviti pitanje zašto predsjednik piše članke o Ukrajini, a ne piše ih o problemu rasta cijena, degradiranja zdravstva, rastućeg društvenog raslojavanja itd. - smatra politikolog  .\nDoktor istorijskih nauka, profesor, šef Katedre za istoriju južnih i zapadnih Slovena Istorijskog fakulteta Moskovskog državnog univerziteta Genadij Matvejev smatra da je članak napisan veoma vešto, da sadrži dobar izbor činjenica, konstrukcija i zaključaka. Naučnik smatra da je istorijski deo članka besprekoran  .\nDoktor istorijskih nauka, profesor, naučni direktor Ruskog vojno-istorijskog društva Mihail Mjagkov smatra da je članak napisan mirnim tonom: „Govorimo o prijateljstvu, jer oni govore o anti-Rusiji, a mi danas kažemo: da, sa vama smo i rođaci, i prijatelji, a zapravo smo jedan narod. Ovo je veoma važna ideja koju je preneo predsednik”  .\nSljedećeg dana nakon objavljivanja članka, ukrajinski predsjednik Volodimir Zelenski, upitan da ga prokomentariše, odgovorio je da nema vremena da ga pročita u potpunosti zbog zauzetosti. Zelenski se požalio da je Putin našao vremena da poradi na članku, ali ga nije našao da se sastane s njim i rekao da ga Putinova teza o "bratskim narodima" podsjeća na priču o Kajinu i Abelu   [ 11] .\nDana 28. jula, u video poruci Ukrajincima povodom Dana krštenja Rusije , nazvanog Dan krštenja Kijevske Rusije - Ukrajine u Ukrajini , Zelenski je rekao da je veliki knez Kijevski Volodimir „ krstio Kijevskog Rusija - Ukrajina. Ovo nije deo naše istorije, ovo je naša istorija. Ne moramo to dokazivati historijskim raspravama, djelima, člancima .” Prema Zelenskom, Kijevska Rus je majka istorije samo Ukrajine i Krima: „ 24 regiona Ukrajine i poluostrvo Krim su njena sopstvena deca, i oni su njeni naslednici po pravu. A rođaci i veoma dalji rođaci ne moraju da traže njeno nasleđe i pokušavaju da dokažu svoju umešanost u istoriju hiljadama godina i hiljadama događaja, koji su hiljadama kilometara od mesta gde se to dogodilo ”  .\nČlanak je dobio negativnu ocjenu u kolektivnoj recenziji Instituta za istoriju Nacionalne akademije nauka Ukrajine i javne organizacije „Likbez. Istorijski front" (ukrajinski) ruski. , gdje je okarakterisan kao neprofesionalan i nelogičan, sadržavajući „klasičan prikaz imperijalne ruske sheme istorije“  .\nUkrajinski politikolog, šef Centra za primijenjena politička istraživanja Penta Volodimir Fesenko izrazio je mišljenje da je Putinov članak tempiran da se poklopi sa 30. godišnjicom nezavisnosti Ukrajine. Politolog predviđa da je nakon objavljivanja članka "još vjerovatniji novi talas ruske agresije"  .\nPeti predsednik Ukrajine Petro Porošenko , vođa političke stranke Evropska solidarnost , objavio je 30. juna u vodećem poljskom listu Gazeta Wyborcza članak „Ukrajinci ne polažu pravo na Moskvu samo zato što ju je osnovao kijevski knez“  , u kojem je naveo da je "članak Putinova priča o "jednom narodu" puna tradicionalnih ruskih lažnjaka i nezdravih ambicija da preuzme Ukrajinu i da je trenutak istine da Zapad i Ukrajina shvate kakva bi trebala biti prava reakcija na ruske tvrdnje"  .\nU pozadini brojnih negativnih izjava o sadržaju članka, ističe se mišljenje poslanika Vrhovne rade Jevgenija Ševčenka , koji je Rusiju nazvao „bratskim narodom“ i pozvao Ukrajinu „da se oslobodi diktature Zapada“. ”  .\nUkrajinska sociološka grupa "Rating" je od 23. do 25. jula 2021. sprovela telefonsko istraživanje među stanovništvom Ukrajine od 18 i više godina (sa izuzetkom "privremeno okupiranih teritorija Krima i Donbasa"). Ispitanicima je, posebno, postavljeno pitanje: „Nedavno je ruski predsednik Putin rekao da su „Rusi i Ukrajinci jedan narod koji pripada jednom istorijskom i duhovnom prostoru“. Da li se slažete sa ovim?". Većina ispitanika (55%) se nije složila sa Putinovom izjavom, dok se 41% slaže s njim. Na istoku, kao i među parohijanima UPC-MP, više od 60 odsto anketiranih slaže se sa Putinovim mišljenjem. Među stanovnicima zapadne regije, naprotiv, više od 70% se ne slaže s njim   .\nMeđunarodna televizija Al Jazeera vjeruje da je članak fokusiran na međunarodne odnose, ističući Putinov stav da je “narodni ustanak 2014. bio rezultat 'državnog udara' koji su organizirale Sjedinjene Države i podržan od strane europskih saveznika Washingtona” i poziva na “više bliska saradnja na kontinentu”  .\nSrpski list Pechat Putinov članak smatra istorijskim ruskim manifestom, koji je po važnosti uporediv sa Putinovim čuvenim govorom na Minhenskoj bezbednosnoj konferenciji u februaru 2007.  .\nMožete pomoći pisanjem ovog odjeljka. Ova oznaka je postavljena 30. jula 2021. godine .\nPrema publikaciji RBC , dobijenoj od glavnog političkog odjela Oružanih snaga , kao i od Ministarstva odbrane Ruske Federacije , Putinov članak "O istorijskom jedinstvu Rusa i Ukrajinaca" uvršten je na listu obaveznih tema. za vojno-političku obuku vojnog osoblja  .