Krunić: Postupke Milorada Dodika brane ljudi koji su promenili po deset stranaka\nČlan Predsedništva PDP i narodni poslanik Ljubiša Krunić poručio je da je SNSD na čelu sad Miloradom Dodikom toliko nisko pao jer ga brane ljudi koji su do sada promenili i do 10 stranaka.Krunić: Postupke Milorada Dodika brane ljudi koji su promenili po deset stranaka\n– SNSD toliko nisko pao da je ostalo samo da lik i (ne)delo Milorada Dodika brane Radovan Kovačević, čovek koji je Republiku Srpsku nazivao Republikom Šumskom, promenio deset stranaka, pa i jednu koja se zalagala za unitarnu BiH, te Staša Košarac, politički koji je pisao Ustav BiH po kojem Republika Srpska ne postoji, koji je svojim neradom u Parlamenmtu BiH zgrnuo milione KM i koji i dan-danas zarađuje blokirajući rad te institucije – poručio je Krunić.\nOn je istakao da se očekuje i glas delegata SNSD u Domu naroda BiH Dušanke Majkić.\n– Očekujemo još samo da se javi prva penzionerka BiH, Dušanka M., koja je jedan dan otišla u penziju i uzela 30.000 KM iz džepova građana, koju su u Dom naroda izabrali poslanici SDA i koja je, poput Košarca, birala Bakira Izetbegovića i Denisa Zvizdića u rokovodstva parlamenta – rekao je Krunić.\nREAKCIJA KOŠARCA "Borenoviću, smiri se, dobro udahni i izbroji do deset"\nOn kaže da Košarcu fali samo, kako za sebe voli reći, “rođena parlamentarka” Dušanka Majkić da svojim komentarima kompletira licemerni duo koji je izlazio sa sednica parlamenta zbog ratne prošlosti Šefika Džaferovića, da bi mu poleteli u zagrljaj čim je na red došlo povećanje akciza. Krunić je istakao da se prvi “patriota” Srpske, Dodik, očigledno toliko sunovratio da ne vidi ni dno, prenosi Srpskainfo.


SAD izvukle špijuna iz Rusije da ga Tramp ne bi otkrio?\nKREMLJ UMANJIO ZNAČAJ PRIČE O ŠPIJUNU CIA\nAmerički obavještajac visokog ranga je navodno evakuisan usljed rizika od otkrivanja zbog Trampove nemarnosti kada su u pitanju povjerljive informacije\n4019 pregleda\t4 komentar(a)\nLavrov, Tramp i Kisljak u Bijeloj kući 10. maja 2017., Foto: AP\nKremlj je umanjio značaj priče o špijunu CIA unutar ruske predsjedničke administracije, ali je saopštio da je zvaničnik kojeg su ruski mediji identifikovali kao američku krticu radio tamo iako nije imao pristup Vladimiru Putinu.\nCNN je u ponedjeljak objavio da su SAD 2017. uspješno izvukle jednog od svojih tajnih izvora na najvišem nivou u Rusiji.\nDva izvora upućena u američki nadzor ruskih akivnosti potvrdili su Rojtersu da je takav doušnik CIA bio unutar ruske vlade i da je izvučen i doveden u SAD.\nIzvori su kazali da su američki zvaničnici bili ozbiljno zabrinuti da su zvaničnici Kremlja objelodanili ime tog pojedinca. On je Sjedinjenim Državama prenosio informacije duže od decenije, prema riječima sadašnjih i bivših zvaničnika, prenio je „Vašington post“.\nRuski dnevnik „Komersant“ je juče objavio da je možda u pitanju Oleg Smolenkov, koji je navodno nestao sa suprugom Antoninom i troje djece dok je bio na odmoru u Crnoj Gori 2017. Pozivajući se na izvore u ruskoj policiji, Moskva je prvobitno otvorila istragu o njegovom navodnom ubistvu u Crnoj Gori, ali se ispostavilo da je živ i da boravi u inostranstvu.\n„Komersant“ je objavio fotografiju kuće u Virdžiniji, koju je kupio čovjek sa istim imenom i žena koja se zove kao Smolenkovljeva supruga.\nNBC njuz je objavio da je jedan od njegovih reportera posjetio tu kuću u ponedjeljak i otkrio da taj muškarac „živi otvoreno pod svojim pravim imenom“.\nJedan američki zvaničnik upoznat sa pozadinom priče rekao je da nije potpuno neuobičajeno za standardnu špijunsku praksu da doušnik kupi nekretninu na svoje ime.\nMeđutim, pošto je priča objelodanjena, vrlo je vjerovatno da će američka vlada morati da uloži ozbiljne napore da ga zaštiti, dodao je izvor, koji nije osporio da je u pitanju Oleg Smolenkov.\nPortparol Kremlja Dmitrij Peskov je rekao da je Smolenkov radio u ruskoj predsjedničkoj administraciji, ali da je smijenjen 2016/17.\n„Istina je da je Smolenkov radio u predsjedničkoj administraciji, ali je smijenjen prije nekoliko godina. On nije bio na funkciji visokog zvaničnika“, rekao je Peskov.\nSmolenkov nije imao direktan pristup Putinu, dodao je Peskov, koji je uz osmijeh odbio da otkrije da li je u pitanju američki agent.\n„Ne mogu to da potvrdim … ne znam je li bio agent. Sve te spekulacije u američkim medijima o tome ko je koga hitno izvukao i ko je koga spasao i tako dalje - su više žanr petparačkih priča, krimi romana, stoga ostavimo to njima“, rekao je Peskov.\nSmolenkov je u različitim periodima radio u ruskoj ambasadi u SAD, u ruskoj vladinoj i predsjedničkoj administraciji, prema dokumentima iz otvorenih izvora u Rusiji. Njegova supruga je radila u drugom odsjeku Kremlja, prenio je „Komersant“.\nList je citirao neke neimenovane izvore, koje su kazali da vjeruju da je Smolenkovobavljao samo rutinski posao i da nije mogao Amerikancima prenijeti ništa više od „beznačajnih glasina“.\nMeđutim, drugi izvori su kazali da je Smolenkov radio sa Putinovim spoljnopolitičkim saradnikom Jurijem Ušakovim te da je uživao njegovo povjerenje. Ušakov ima pristup ruskom lideru.\n„Ovo je ozbiljno,“ prenio je „Komersant“ izjavu neimenovaniog ruskog zvaničnika. Ruski ministar spoljnih poslova Sergej Lavrov je juče rekao da nikad nije čuo za Smolenkova.\n„Nikad nisam vidio tog čovjeka, niti sreo, i nikad nisam pratio njegovu karijeru ili kretanje,“ rekao je Lavrov.\nU izvještaju CNN-a se navodi da je CIA strahovala da bi „loše rukovanje“ predsjednika Donalda Trampa obavještajnim podacima moglo dovesti špijuna u opasnost.\nCNN je u ponedjeljak objavio da su Amerikanci odlučili da izvuku doušnika nedugo nakon sastanka u maju 2017. u Ovalnom kabinetu, gdje je Tramp sa Lavrovim i ruskim ambasadorom Sergejem Kisljakom razgovarao o povjerljivim obavještajnim podacima.\nLavrov je juče rekao da mu niko nije otkrio nikave tajne sa sastanku sa Trampom. CIA je saopštila da je izvještavanje CNN-a o izvlačenju „pogrešno“ i „prosto lažno“.\nIzvor iz američke vlade je takođe rekao da Tramp nije otkrio nikakve tajne, poput toga da doušnik postoji ili njegov identitet, na bilo kojem sastanku sa ruskim zvaničnicima.\n"Njujork tajms“ je objavio da je agent bio od presudnog značaja za zaključak američkih obavještajnih službi 2016. da je Putin lično naredio miješanje Rusije u američke predsjedničke izbore.\nVisokog obavještajca, koji je pružio ključne informacije o pokušaju sabotiranja američkih predsjedničkih izbora, izvlače iz Rusije usljed potencijalno velike opasnosti - zvuči kao radnja špijunskog romana Džona le Karea. Međutim, ako je vjerovati brojnim medijskim izvještajima, ovo je stvarni život i političke posljedice u SAD bi mogle biti velike, navodi BBC.\nOva epizoda naglašava zabrinutost obavještajne zajednice SAD zbog Trampa i njegovih saradnika u početku njegovog mandata. Ona je odraz zaključka da bi nedisciplinovani glavnokomandujući mogao predstavljati rizik za nacionalnu bezbjednost - čak i nenamjerno, zaključuje BBC.\nSegej LavrovDmitrij PeskovDonald TrampŠpijunRusijaSAD\n25.07. 21:20 h\t23\t27569\n25.07. 12:46 h\t17187\n25.07. 18:13 h\t11015


Ministar Barnnier u misiji na Bliskom istoku | TEME | DW | 30.08.2004\nMinistar Barnnier u misiji na Bliskom istoku\nFrancuska shvatila prijetnju ubjostva francuskih novinara u Iraku ozbiljno\nMinistar Michel Barnier u diplomatskoj misiji na Bliskom istoku\nZbog protesta protiv zabrane nošenja islamskih marama na francuskim školama koja stupa na snagu ovih dana s početkom nove školske godine, u Iraku su već tjedan dana oteta dva francuska novinara. Ministar vanjskih poslova Michel Barnier putuje na Blsiki istok, najavio je sinoć francuski predsjednik Chirac. Ministar unutarnjih poslova Francuske Dominique de Villepin na sastanku s predstavnicima francuskog islamskog vijeća naglasio je kako Francuska ne razliku između mislimanskih i ostalih građana. Mui na jednaki način podržavamo sve naše novinare, kaže Villepin. “Ne postoji jedna strana francuskih muslimana i druga strana zajednica. Svi mo smo zajedno, podržavamo iste vrijednosti, imamo isti pristup i mi podupiremo na isti način sve naše novinare”, kaže ministar Villepin.\nPrijetnju organizacije “islamska iračka vojska” koja je preuzela odgovornost za otmicu francuskih novinara u Iraku francuske vlasti shvatile su vrlo ozbiljno. Tim više jer su otmičari zabranu prokomentirali kao izravan napad na islam. Ultimatum otmičara za povlačenje zabrane traje još 24 sata.


odbojkaši evropsko prvenstvo 2021 aleksandar atanasijević najava završnice | Sport | Ostali sportovi\nSrbija nije došla da rano ispadne: Odbojku igraju svi, ali Bata vjeruje u završnicu Evropskog prvenstva! 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\nKorektor srpskog tima uvjeren je da će Srbija preskočiti i prvu prepreku u nokaut dijelu takmičenja.\nOdbojkaška reprezentacija Srbije prošla je grupnu fazu na Evropskom prvenstvu uz samo jedan poraz, od domaćina Poljske, a nacionalni tim odmah se priprema za naredne izazove. Od Aleksandra Atanasijevića zavisiće mnogo u nokaut fazi!\nJedan od najboljih srpskih odbojkaša i korektor koji treba da donose presudne poene spreman je za osminu finala jer smatra da Srbija nije stigla u Poljsku kako bi rano završila takmičenje.\nKomandovao Realom, pomagao ser Aleksu u Junajtedu, sad će u Egipat: Portugalac predvodi "faraone" ka Mundijalu 2022!\nIstorijski dan za ženski fudbal u RS: Osnovan Ženski fudbalski klub Borac!\nIpak, kao opomena srpskom timu da neće uvijek biti lako može da posluži i meč protiv Grka u posljednjem kolu grupne faze.\n''Neočekivano teško je bilo protiv Grčke, ali znamo da ukoliko želimo da zabilježimo pobjedu na Evropskom prvenstvu da moramo da se mučimo, jer nema lakih protivnika. Odbojku danas igraju svi'', rekao je korektor za sajt OSS.\nSrbija je već u osmini finala i tu ne treba da stane. Korektor naše reprezentacije misli i o četvrtfinalu!\n''Sada treba mentalno da pokušamo da se spremimo za ono najvažnije što dolazi, a to je osmina finala, a nadamo se i četvfinale. Zbog toga smo došli ovdje, to su mečevi biti ili ne biti. Mislim da ćemo imati dobrog protivnika'', rekao je Atanasijević.\nNakon današnjih mečeva, posljednjih u grupnoj fazi Evropskog prvenstva, biće poznat kompletan kostur u nokaut fazi takmičenja.\nOdbojka odbojkaši Evropsko prvenstvo Aleksandar Atanasijević


Skučeni stambeni prostori u prenaseljenom Japanu nadaleko su poznati, te nije retko da tamošnje arhitekte pokušavaju da prevaziđu taj izazov na različite inovativne načine.\nArhitekte iz biroa YUUA Architects & Associates osmislile su projekat moderne kuće u japanskom gradu Tošima koja se prostire na ukupno 80 kvadrata, što je izuzetno zanimljivo jer je široka samo 1,8 metara. Enterijer prati open-space koncept što je bilo moguće postići zahvaljujući brojnim modularnim rešenjima i mudro iskorišćenom prostoru. Pogledajte kako to izgleda:\nBudući da su prostorije u kući naslagane na različitim nivoima, ne možete a da ne odolite utisku da je glavna inspiracija za dizajn ove kuće bio Tetris.\nBudući da su prostorije u kući naslagane na različitim nivoima, ne možete a da ne odolite utisku da je glavna inspiracija za dizajn ove kuće bio dobri stari Tetris. Međutim, prozori duž fasade i na krovu omogućavaju sasvim dovoljno svetla da prostorije deluju veće nego što zapravo jesu, a pritom pružaju neophodnu prirodnu ventilaciju.\nKonstrukcija kuće je napravljena od čelika, sa temeljom od betona. U dizajn kuće uključena su i neka praktična rešenja. Na primer, vodovodne cevi su skroz vidljive kako bi, u slučaju popravke, lako moglo da im se pristupi.\nPogledajte kompletan plan kuće u posebnoj galeriji:\nProjekti poput ovog arhitektama obično predstavljaju veliki izazov jer vrlo skučeni prostori treba da se opreme tako da se u njima komotno živi. No, zbog povećanih cena nekretnina u Tokiju i okolini, te učestaloj praksi deljenja parcela, tamošnji projektanti se sve češće susreću sa ovakvim iznuđenim rešenjima. Nekom se sviđa, nekom ne – jednostavno tako je moralo biti.\nFoto: Sobajima, Toshihiro\n#japan #mala kuca #tetris #tokio #uska kuca #YUUA Architects & Associates


Vreme 1246 - Izbeglice i UNHCR: Resenja na vidiku\nKoncept „Socijalnog stanovanja u zaštićenim uslovima" unet je u Strategiju razvoja i socijalne zaštite Republike Srbije i ocenjen je kao najbolje i najadekvatnije rešenje za lica koja i dalje borave u kolektivnim centrima. U okviru ovog koncepta obezbeđuju se stambena rešenja za najugroženije kategorije kojima je potrebna dodatna pomoć lokalnih centara za socijalni rad. Do danas je koncept „Socijalnog stanovanja u zaštićenim uslovima" realizovan u 42 opštine širom Srbije u kojima je izgrađeno 976 stambenih jedinica od kojih 556 sredstvima Evropske unije.


Pilule za spavanje su dobre za pamćenje\nMetro-portal.hr Ponedjeljak, 17.01.2022. 10:17:21\nObični lijekovi za spavanje najčešće sadrže zolpidem, tvar koja poboljšava proces organizacije i skladištenja pamćenja\nPilule ipak nisu loše (Arhiva)\nPilule za spavanje dugo su vremena stigmatizirane kao lijek koji je štetan za zdravlje, no najnovije istraživanje pokazuje da neki od ovih sedativa imaju vrlo korisne učinke, poput poboljšanja pamćenja.\nDosadašnja su istraživanja tvrdila da sedativi povećavaju šansu za dobivanje demencije, naročito oni sa benzodiazepanom, poput temazepama i diazepama. No, obični lijekovi za spavanje najčešće sadrže zolpidem, tvar koja poboljšava proces organizacije i skladištenja pamćenja.\nTestiranja na starijim osobama pokazala su da zolpidem poboljšava verbalnu memoriju i kvalitetu sna, pa se znanstvenici nadaju da bi ovo otkriće moglo dovesti do novih terapija za poboljšanje pamćenja starijih osoba i oboljelih od demencije.


OBRAĆANjE PREDSEDNIKA POVODOM SVEČANOG OTVARANjA RAZVOJNOG CENTRA RUSKOG GEOGRAFSKOG DRUŠTVA U SRBIJI | Predsednik Republike Srbije\nOBRAĆANjE PREDSEDNIKA POVODOM SVEČANOG OTVARANjA RAZVOJNOG CENTRA RUSKOG GEOGRAFSKOG DRUŠTVA U SRBIJI\nUvaženi gosti iz Rusije,\nDanas imam posebnu čast da otvorim Razvojni centar ruskog geografskog društva. Taj korak predstavlja konkretizaciju našeg strateškog partnerstva i potvrdu čvrstih uzajamnih veza u srpsko-ruskim odnosima. Za nas je to jasan signal da je Srbija postala važna tačka oslonca u geostrateškim razmišljanjima Rusije koja je bila jedan od naših najvažnijih oslonaca tokom gotovo čitave naše istorije.\nRusija je danas država bez čijeg stava nema rešavanja nijednog važnog međunarodnog pitanja i mi smo svesni da bez saradnje sa Rusijom ne bismo mogli u punoj meri da ostvarimo naše državne interese, među kojima je najvažniji očuvanje našeg suvereniteta i teritorijalnog integriteta, posebno pred međunarodnim organizacijama.\nVeoma bogata i sadržajna istorija srpsko-ruskih odnosa, nažalost, još nije do kraja istražena, i nije sagledana i potpuno obrađena na metodološki i sintetički način. Nadam se da će otvaranje Razvojnog centra doprineti rasvetljavanju, ne samo činjenica vezanih za istoriju odnosa dve zemlje, već i istorije i poreklo naroda sa ovih prostora. Ovo govorim zato što je glavni cilj Razvojnog centra podsticanje i organizovanje naučne i stručne saradnje između geografa Srbije i Rusije.\nSaradnja Srbije i Rusije je izuzetno duboka i slojevita i trebalo bi je sagledavati kroz niz kompleksnih društvenih pojava i slojevitih i međuzavisnih veza i odnosa ukorenjenih u naša srca.\nTesna saradnja dva naroda uspostavljena je i za vreme Prvog srpsko-turskog rata. Rusko javno mnjenje energično se zalagalo da se svim sredstvima pomognu braća Srbi. Tolstoj verno opisuje jednodušan stav u Rusiji: „Pokolj jednoveraca i braće izazvao je saučešće prema paćenicima i negodovanje protiv ugnjetača. Junaštvo Srba koji su se borili za veliku stvar izazvalo je u celom ruskom narodu želju da se pomogne braći, i to ne rečju nego delom“.\nIako je Srbija sa zakašnjenjem ušla u rusko-turski rat, srpska vojska, koja je uspešno štitila desno krilo ruske armije, omogućila je prodor ruskih jedinica u južne delove Bugarske i osvajanje Sofije. Sulejman paša, turski zapovednik, je u iskazu o razlozima za napuštanje Sofije rekao da je to učinio zbog zajedničkog prodora ruske i srpske vojske.\nU najtežem istorijskom trenutku za Srbiju, 27. jula 1914. godine, regentu Aleksandru Karađorđeviću stiglo je pismo cara Nikolaja: „Rusija neće ostati ravnodušna prema sudbini Srbije“. Zahvaljujući intervenciji cara Nikolaja Drugog, izbegnute su najteže posledice za srpsku vojsku, a ruska vlada i dvor su tokom ratnih godina pružali maksimalnu političku i vojnu pomoć Srbiji u očuvanju njenih nacionalnih i državnih interesa.\nDolazak uglednih Rusa u Srbiju tokom i nakon Oktobarske revolucije imao je nemerljivo pozitivan uticaj. Među 50 hiljada ruskih izbeglica bilo je čak 11 članova Srpske kraljevske akademije i oni su dali izuzetan doprinos razvoju nauke i obrazovanja tadašnje kraljevine Srbije.\nU Drugom svetskom ratu smo zajedničkim snagama oslobodili mnoge gradove u Srbiji, među njima i Beograd i isterali okupatora.\nSrbija i danas nastavlja da se oslanja na Rusiju. Bez obzira na pritiske, nikada nećemo uvesti sankcije Ruskoj Federaciji. Sami smo iskusili razorne posledice sankcija po državu i narod. One su dalekosežno negativne i najčešće pogađaju najranjivije slojeve stanovništva, baš one koje oni koji uvode sankcije često deklarativno stavljaju pod zaštitu.\nNe želimo da nam drugi biraju prijatelje, kao što ih mi ne biramo drugima. Uvek ćemo se zalagati da se nesporazumi u međunarodnim odnosima rešavaju dijalogom, na miran i dostojanstven način.\nRusko geografsko društvo je jedno od najstarijih geografskih društava na svetu. Osnovano je 1845. godine ukazom cara Nikolaja Prvog a tokom godina postojanja vodili su ga i predstavnici carske kuće Romanovih, da bi novembra 2009. godine, za predsednika bio izabran Sergej Kužegedovič Šojgu, a Savetom pokrovitelja predsedava predsednik Rusije Vladimir Vladimirovič Putin. Glavna aktivnost Ruskog geografskog društva su ekspedicije i istraživanja, obrazovanje, očuvanje tradicije i kulture, objavljivanje knjiga i rad sa mladima.\nSrpsko geografsko društvo, prvo geografsko društvo na Balkanskom poluostrvu osnovao je Jovan Cvijić 1910. godine, koji je bio i njegov prvi predsednik. Glavni zadatak Društva bio je da neguje kontakte sa susednim naukama i istražuje Balkansko poluostrvo. „Nikako se ne smemo ograničiti u istraživanjima samo na Srbiju“, govorio je Cvijić.\nŽeleo bih posebno da istaknem da će ciljevi koje je postavio Razvojni centar, razmena studenata, podrška i organizacija zajedničkih istraživačkih, naučnih, promotivnih i izdavačkih aktivnosti, nesumnjivo doprineti daljem razvoju srpskog društva. Razvojni centar Ruskog geografskog društva u Srbiji već je realizovao više projekata na teritoriji Srbije i Ruske Federacije, a posebnu pažnju poklanja razvoju edukativnih i socijalnih programa za potrebe studenata iz Srbije i Ruske Federacije.\nDragi predstavnici Razvojnog centra,\nOtvaram Razvojni centar Ruskog geografskog društva u Srbiji izuzetno počašćen i srećan što ste me uvrstili među svoje članove.


Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini - Saopćenje Službe za odnose s javnošću povodom reagiranja FTV-a\nSaopćenje Službe za odnose s javnošću povodom reagiranja FTV-a\nPublished in Juli 30, 2009\nSarajevo, 30.juli 2009. (MINA) - Služba za odnose s javnošću Rijaseta Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini u povodu reagiranja Federalne televizije u Dnevniku 2, 29. 07. 2009. g., ukazuje na neutemeljene optužbe na račun Islamske zajednice.\nIslamska zajednica u Bosni i Hercegovini je duboko uvjerena da je sloboda mišljenja jedna od najvećih tekovina čovječanstva, koju nakon godina neslobode i straha imaju pravo svi uživati, uključujući muslimane i Islamsku zajednicu. Također jedna od tekovina koja je neodvojiva od slobode jeste odgovornost, nepristrasnost i poštovanje druge strane. Nažalost, kada je u pitanju odnos Federalne televizije prema muslimanima i Islamskoj zajednici odgovornost prema javnosti, nepristrasnost i poštovanje su žrtvovani, te Islamska zajednica odlučno odbacuje proizvoljne optužbe „o pokušaju gušenja javne riječi", kako joj se to imputira u reakciji Federalne televizije.\nPremda nije jasno koja je instanca u hijerarhiji Federalne televizije dala komentar na saopćenje Islamske zajednice, ova kuća nije demantirala lažan navod, niti ponudila razumno objašnjenje za montiranje ambijentalnog prostora Careve džamije i vjerskog čina kao posebne vizuelne poruke u sporni prilog, čak štaviše nastavila je obmanjivati i lažno informirati javnost tvrdnjom da je Regulatorna agencija za komunikacije odbacila optužbe o kleveti. Radi istinitog informiranja javnosti treba kazati da je Regulatorna agencija za komunikacije razmatrala i odbila prijavu Rijaseta vezano za kršenje Kodeksa o emitovanju radio-televizijskog programa, i pri tom je u svojoj odluci jasno konstatirala da ona nije nadležna za kvalifikacije koje bi mogle spadati u domen klevete, koje spadaju isključivo u nadležnost suda, a ne Agencije.\nToliko o istini i uređivačkom poštenju Federalne televizije. A koliko ova televizija „visoko cijeni Islamsku zajednicu" neumoljivo će pokazati statistički podaci i analiza o broju emitiranih priloga i sadržaja o Islamskoj zajednici i njenim autoritetima i predstavnicima drugih zajednica, sa stanovišta karaktera, načina interpretacije, jezika i neverbalnih poruka. Te činjenice su neumoljive i nikakva ih galama ne može obezvrijediti.\nIstina i pravda su najjača zaštita. Islamska zajednica podržava „institucionalnu zaštitu medija od domaćih organa, OHR-a, nevladinih organizacija, Vijeća Evrope, OSCE-a, svjetskih organizacija koje štite slobodu medija", ali se nada da će ove organizacije kazati da u njihovim zemljama sloboda medija podrazumijeva javnu odgovornost, nepristrasnost, odustvo jezika mržnje i huškačkog tona u javnoj sferi. Međutim, Islamskoj zajednici ne može niko osporiti pravo da javno iznosi svoje stavove i mišljenja, da insistira na istini, pravdi i pravu svih ljudi bez obzira na vjeru i naciju na fer i korektan odnos prema njihovim vjerskim, nacionalnim i kulturnim vrijednostima na Federalnoj televiziji, kao javnom servisu koji nije ustanovljen da vrši javnu kompromitaciju bilo koga, pa tako i neistomišljenika i nepodobnih osoba, kao što je to bilo u doba jednopartijskog sistema i pameti, a građani koji je plaćaju imaju pravo da im se ne udara na čast i ljudsko dostojanstvo. Odbacivanje laži i klevete spada u demokratski standard i profesionalnu normu svakog medija i organizacije, kaže se u saopćenju Službe Rijaseta za odnose s javnošću.


Proces nadmetanja 2019. za naftne koncesije | FMERI.gov.ba\nVlada Federacije BiH i Federalno ministarstvo energije, rudarstva i industrije (FMERI), nadležni organ odgovoran za davanje licenci za istraživanje, razvoj i proizvodnju tečnih i gasnih ugljikovodika u Federaciji Bosne i Hercegovine (FBiH), ovim putem objavljuju da će pokrenuti nadmetanje za dobijanje istraživačkih i proizvodnih prava u sljedećim blokovima.\n• Blok BiHPo1\n• Blok BiHPo2\n• Blok BiHTz\n• Blok BiHD1\nKarte blokova se nalaze ispod teksta.\nKako bi prikazali potencijal gore navedenih blokova, FMERI objavljuje da će održati Promocije kako bi predstavili zakonske i fiskalne obaveze i uslove kao i Tehnički potencijal ponuđenih blokova.\nPromocije će se održati na sljedećim lokacijama na navedene datume:\nSarajevo – Utorak 1. oktobar 2019. godine\nMjesto održavanja: Privredna komora FBiH, Branislava Đurđeva 10.\nRegistracija do: petak, 27. septembar 2019. godine\nLondon – Srijeda, 9. oktobar 2019. godine\nMjesto održavanja: The British Museum, Great Russell St, Bloomsbury, London WC1B 3DG\nRegistracija do: ponedeljak 25. septembar 2019. godine\nDodatno, predstavnici FMERI će biti prisutni i na Scout sastanku CEEC (Centralno-istočna Evropa i Kaspijska regija) koji će se održati u Ankari, Turska u periodu 3.-6. oktobar 2019. godine (https://ceecsg.org) i na Balkans Petroleum Samitu u periodu 24.-25. oktobar u Crnoj Gori (https://www.balkans-petroleum.com). Uz to, Podatkovna soba će odmah biti dostupna u Federalnom zavodu za geologiju u Sarajevu.\nSve državne i međunarodne naftne kompanije, i bona fide (autentični) investitori koji žele da prisustvuju na Promocijama trebaju se registrovati putem dole navedene e-mail adrese, navodeći ime i radno mjesto predstavnika i promociju na kojoj žele prisustvovati. Prihvatanje registracije će biti potvrđeno putem e-maila.\nE-mail za registraciju: BiHroadshow@ihsmarkit.com\nProces nadmetanja 2019. za naftne koncesije - download u .doc formatu


SARAJEVO, BiH je u prvih pola godine izvezla robu vrijednu oko 4.203.000.000 KM, što je za 8,7 odsto više nego u istom periodu lani, dok je uvoz iznosio oko 7.239.000.000 KM, što je za 1,3 odsto manje nego u istom\nBlagi pad broja računa u Srbiji sa kašnjenjem u otplati\n14.07.2013. / 7:10\nBEOGRAD, Broj tekućih računa građana sa kašnjenjem u otplati većim od dva mjeseca smanjen je tokom juna ove godine za dva odsto, sa 270.498 na 265.120, pokazali su podaci Udruženja banaka Srbije.\nPorasla zarada Vels Farga zbog više odobrenih kredita\n13.07.2013. / 7:20\nNJUJORK, Američki bankarski gigant Vels Fargo saopštio je juče da je u drugom kvartalu profit uvećan za 19,4 odsto, zahvaljujući poboljšanju kvaliteta kredita na tržištu nekretnina i rastu ukupnog broja odobrenih zajmova.\nU SAD raste zapošljavanje i standard\n05.07.2013. / 20:45\nNJUJORK, U Sjedinjenim Američkim Državama u prethodna tri mjeseca je zaposleno više ljudi nego što je očekivano, a u junu su i znatno povećane plate, saopštilo je ministarstvo rada SAD.\nBANJALUKA, Izvoz Bosne i Hercegovine u zemlje CEFTA u prvih pet mjeseci ove godine povećan je za 4,6 odsto, dok je je izvoz u Evropsku uniju porastao za više od 10%. Istovremeno, vrijednost uvoza iz zemalja CEFTA-e je smanjena za\n23.05.2013. / 6:20\nVAŠINGTON, Američki proizvođač vozila Ford objavio je da će skratiti ljetni prekid rada fabrika sa dvije na jednu nedjelju, u cilju povećanja proizvodnje za 40.000 vozila, kako bi odgovorio zahtjevima tržišta.


Izvor: HotSport.rs, 17.Jan.2021, 21:20\nFenomenalna predstava Luke Jovića! Fudbaleri Ajntrahta savladali su ekipu Šalkea u okviru 16. kola nemačke Bundeslige rezultatom 3:1, a dvostruki strelac bio je povratim Luka Jović. Srbin se pre nekoliko dana vratio iz Reala, a na terenu je proveo samo pola sata. Ušao je u igru u 62. minutu meča, a u 72. minutu pogodio […]\nThe post FANTASTIČAN POVRATAK LUKE JOVIĆA: Postigao dva pogotka i vodio svoju ekipu do nove pobede! (VIDEO) appeared first on HotSport - Najnovije sportske vesti - Sve na jednom mestu....\nDeutsche Welle: Vratio se Luka, u Frankfurtu je Holivud\nUžarile se društvene mreže! Luka Jović je godinu i po se mučio u Realu i nije dobio pravu priliku od Zinedin Zidana. Večeras je Luka odigrao prvi meč u dresu Ajntrahta posle povratka iz Reala i postigao je dva pogotka za 28 minuta provedenih na terenu. Srbin je postao glavna tema na Twitteru,...


Da biste uspeli, treba da volite svoju firmu - Priče sa dušom\nBez obzira na količinu novca koju imaju, uspešni ljudi znaju da firma mora pre svega da se voli, jer kada u nju ulažete i ljubav, ona vam to višestruko vraća. Tako razmišlja i živi Maja Rakovic (54), vlasnica i glavna i odgovorna urednica Naxi radija koja je, malo je reći, zaljubljena u svoju radio – stanicu. Sve testove na osnovu kojih možete prepoznati da li „gazda“ gaji ljubav prema svojoj kompaniji, poput iskreno nasmejanih lica zaposlenih, kvaliteta proizvoda ili vremena koje provodi sa svojim timom, Maja je uveliko prošla. Jer, ona sa Naxijem živi svoj san.\nOvu najslušaniju beogradsku stanicu možete pronaći na frekvenciji 96,9 Mhz, zatim na internetu gde su u ponudi 13 digitalnih radio-stanica, kao i u šoping centrima Delta City, Ušće i Kragujevac Plaza.\n– Sve posmatram na lep način. Nažalost, oko sebe ne vidim mnogo optimističnih ljudi koji vole svoju firmu i posao. Ja motivišem i guram ljude napred. Kod mene je „čaša uvek do pola puna, a ne prazna“ – priča Maja.\nSa svojim timom na proslavi dve decenije Naxija, decembra ove godine\nKao žena koja zna šta hoće i šta neće, otkriva mi kako joj poslovni saradnici i poznanici, kad dođu u zgradu radija, nakon što vide enterijer i čuju rezultate, postave identično pitanje: „A kad otvarate televiziju?“\n– Nasmejem se i lepo im objasnim da se to neće desiti jer je radio moja prva ljubav. Kad je Naxi stvoren pre 20 godina, maštala sam o tome da bude najslušaniji i voljen. I uspeli smo! Stalno idemo nagore, tako da već maštam o pedesetom rođendanu – iskrena je.\nMaja otvara proslavu radija daleke 1997. godine\nMaja je diplomirala filozofiju i sociologiju, a to što je kao studentkinja želela da bude vođa i da učestvuje u demokratizaciji društva, kasnije joj se obilo o glavu. Iako je bila student generacije, nije mogla lako da se zaposli.\n– Pošto su me istraživanja mnogo interesovala, profesori su mi izašli u susret, pa sam počela da radim na Institutu pri Filozofskom fakultetu. Kasnije sam prikupljala materijal u Saveznom zavodu za statistiku i upala u oči najvećim kadrovima tog vremena. Stekla sam ogromno znanje koje novcem ne može da se kupi.\nOna uživa u malim mestima – ovog puta posetila je Briž u Belgiji\nKao ambiciozna devojka, zahvaljujući svojim kvalitetima, brzo je stigla do mesta savetnice. U međuvremenu se udala i rodila sina Nikolu, a u popodnevnim satima pohađala postdiplomsku nastavu i spremala magistraturu.\n– Ostala sam drugi put trudna i rodila Milicu. Kada sam se vratila na posao, nije više bilo velike zemlje, promenila se firma, ljudi. Iako su mi svi govorili da to ne radim, uzela sam otpremninu i hrabro krenula u privatni posao. U 34. godini otvorila sam radio – seća se Maja.\nNaxijev kum bio je pokojni Dragan Sakan, a program je simbolično pušten u etar 29. novembra, jer je veliki opus muzike koji se emituje na Naxiju, nastao u doba bivše Jugoslavije.\n– Rođena sam u Beogradu, a pošto je tata bio direktor vojne industrije, od šestog meseca do trinaeste godine živela sam u Sarajevu. I danas kada odem tamo, ja svratim do moje škole na Gorici i stanem ispred naše zgrade. Kada me neko na ulici pita u šta gledam, ja odgovorim da tražim svoje detinjstvo. U Sarajevu smo svi živeli kao jedna familija, i takvu zajednicu sam stvarala sa zaposlenima na radiju – priča mi.\nNa intervjuu u Majinoj kancelariji\n– Kad sam pre pet godina postala predsednica Udruženja radio-stanica RAB Srbija, rešila sam da, kao velika jugonostalgičarka, uspostavim vezu sa radijima iz bivših republika i sada se svi na Radio – danima viđamo dva puta godišnje.\nMajina deca, Nikola i Milica, rasla su zajedno sa Naxijem. Maja se seća kako je Milica kao devojčica trčala po studiju, a Nikola se kao tinejdžer interesovao za radijsku tehniku. Sa 13 godina seo je za miksetu kao tonac, a kad je završio fakultet, postao jedan od čelnih ljudi u menadžmentu.\nMaja sa unukom Minom\n– Pre godinu i po dana Nikola i njegova supruga Katerina postali su roditelji. Unuku Minu volim na poseban način i život mi se potpuno promeni kad je vidim. Kada sam s njom, setim se koliko su, da bih postala ovakva, na mene uticali moji roditelji. Otac mi je pričao istorijske priče, vodio me po gradovima Jugoslavije, recitovao mi najlepše pesme, a ja sam kao devojčica znala Dučićeva, Šantićeva dela… Trudim se da Mini približim svet na sličan način. Bilo joj je šest meseci kada sam je prvi put odvela u Budimpeštu. Volela bih da ima tu crtu koju svi vučemo – da voli putovanja i mala mesta koje drugi ljudi ne primećuju, istoriju, poeziju, bajke i lepe priče – ispričala mi je Maja na kraju našeg susreta.\nFoto: Zoran Mirčetić, Željka Dimić, privatna arhiva\nTagovi Dragan Sakan, Maja Rakovic, Naxi, Naxi radio, Nenad Blagojevic, Nikola Kovačević, Priče sa dušom, RAB Srbija, radio stanica, Sarajevo\n←Previous post:Dijamantska svadba za 60 godina braka\n→Next post:S dečijom radošću otkrivamo magiju Srbije


Čović: Politička kriza u BiH namjerno izazvana\nUsusret trilateralnom susretu u ožujku predsjednice Kolinde Grabar-Kitarović, Aleksandra Vučića i trojice članova BiH Predsjedništva\nNa sastanku Predsjedništva HDZ-a Bosne i Hercegovine u Mostaru predsjednik stranke i predsjedatelj Predsjedništva BiH Dragan Čović izjavio je da je politička kriza u toj zemlji namjerno izazvana kako bi se zadržao status quo i spriječile izmjene Izbornog zakona koje je zatražio Ustavni sud.\nNajavio je kako će se u Mostaru 6. ili 7. ožujka održati trilateralni susret predsjednice Kolinde Grabar-Kitarović, Aleksandra Vučića i trojice članova BiH Predsjedništva, Dragana Čovića, Mladena Ivanića i Bakira Izetbegovića.\nTo je doprinos rješavanju problema zemalja u regiji i njihovom napredovanju na putu prema EU, istaknuo je Čović.


image Gay-Serbia.com | Altman | Internalizovana homofobija\nKrivica i internalizovanje opresije\nU meri u kojoj društvo podučava decu o seksu, a većina tog podučavanja je posredna (što je verovatno sreća, budući da većina ljudi oseća nelagodnost u odnosu na tu temu), ono prikazuje model koji je potpuno heteroseksualan u orijentaciji. Pogledajmo, recimo, reklame u bilo kom ilustrovanom časopisu. Teškoća autovanja je otuda u sledećem: većina nas postaje svesna nejasnih homoseksualnih osećanja a da prethodno nema ijedan model koji će mu pomoći da ih razume. Iz odbijanja društva da prizna homoseksualnost kao bitan deo ljudskog iskustva potiče najrazorniji aspekt opresije - činjenica da opresija biva internalizovana i da utiče na sliku o sebi onih koji trpe ugnjetavanje. "Možeš biti uništen", pisao je James Baldwin svom nećaku, "samo ako poveruješ da si zaista ono što beli svet naziva crnčugom (nigger)". Ista situacija je i sa homoseksualcem.\nPošto se stavovi društva internalizuju*, homoseksualci razvijaju visok stepen osećanja krivice u odnosu prema sebi; kada sam ja u pitanju, sumnjam da ću se ikada osloboditi osećanja krivice, koliko se god trudio. Krivica pak dovodi do mržnje prema sebi, a oni koji mrze sebe teško da neće prezirati druge koji dele njihovu krivicu. Ovakav sindrom je, raspravlja Martin Hoffman u knjizi The Gay World, glavni razlog za teškoće koje mnogi homoseksualci imaju u međusobnim odnosima, za opsesivno traganje za novim partnerima i seksom za jednu noć. Ova slika neoslobođenog promiskuiteta može biti preterana - kako je predstavlja dr Reuben - jer postoje drugi razlozi, poput društvenih pritisaka za čuvanje tajne, koji često sprečavaju homoseksualce da razviju trajnije veze, budući da kod takvih veza postoji opasnost od otkrivanja. Treba primetiti, takođe, da je znatno veći broj trajnijih veza između ženskih nego između muških homoseksualaca, ali koliko je to prosto odraz društvenog uslovljavanja kome su podvrgnuti muškarci i žene, nemoguće je reći. Pored svega toga, kolo krivice i samomržnje je suštinski faktor koji mnogo štošta objašnjava kada je gej svet u pitanju.\nMalo je homoseksualaca koji, u neko doba, nisu osetili različite stavove kojima nas društvo markira - greh, zločin, bolest, prokletstvo; malo je, zaista, onih koji se nisu pitali, ponekad i tokom turobnijih sati samotnih noći, zar nisu takvi stavovi, zapravo, ispravni. Postoji osećanje, koje vreba, da možda naše iskustvo u stvari nije jednako iskustvu onih koji su strejt, da koliko god zadovoljstva i ljubavi možemo da dobijemo jedno od drugih, nešto nas, ipak, poriče. Slično, osećanje izolacije i odbačenosti koje su, mislim, mnogi homoseksualci osetili kao deca, može ostati prepreka razvoju punog odnosa u kasnijem životu.\nKrivica i samomržnja se reflektuju u najotvorenijoj homoseksualnoj književnosti. "Pokaži mi srećnog homoseksualca", kaže Michael u Boys in the Band, "i ja ću ti pokazati veseo (gay) leš". Zaista, značajan broj leševa obeležava stranice homoseksualne književnosti, koja tradicionalno koristi najveće književne klišee osim onog - živeli-su-srećno-do-kraja-života. Tipični homoseksualni roman - ne govorim sada niti o onima koji poseduju istinsku književnu vrednost, niti o onima koji su pisani tako da imaju jedino pornografski efekat, nego pre o onima koji su negde između - romani o gej svetu, nalik spisateljstvu Irvinga Wallacea i Johna O'Harae**, puni su krivice, agonije, i melodramatskih vrhunaca trenutne sreće pre konačnog raspleta. Nekoliko romana ima srećan završetak; još manje njih osporava to da homoseksualna ljubav mora biti ljubav sa krivicom i da značajan napor treba uložiti u njeno skrivanje. Možda najbolji iz ovog žanra je Gore Vidalov roman The City and the Pillar čiji junak, Jim, nikada do kraja nije prihvatio sopstvenu homoseksualnost, ali vidi svoju ljubav prema školskom prijatelju - koji ga je, naravno, na kraju odbacio - kao nešto što ga nekako odvaja od drugih homoseksualaca. Zanimljivo je da je originalni završetak, gde Jim ubija svog prijatelja iz detinjstva, Vidal preinačio da bi otklonio melodramatični ton, zbog čega je kasnije sam zažalio.\nJedan od najznačajnijih načina u kojima se ogleda samomržnja jeste neprijateljstvo koje homoseksualci imaju prema bilo kojoj vrsti homoseksualnog pokreta, neprijateljstvo koje često deluje iracionalno obzirom na snagu kojom se izražava. Ipak, teško da ovo treba da nas iznenadi, imajući u vidu da ovakvi pokreti veoma ugrožavaju način na koji su homoseksualci organizovali svoje živote. Samomržnja se pokazuje i u načinu kako homoseksualci " opredmećuju" jedan drugog, to jest, vide jedan drugog samo kao fizički objekat, skoro na način Playboyeve duplerice. (Gej muškarci bi trebalo da razumeju bar jedan od ciljeva ženskog oslobođenja - onaj koji je protiv seksualne "objektizacije" - jer smo to i sami iskusili.) U prethodnoj diskusiji o gej svetu, ispitivao sam stepen u kome je taj svet organizovan oko seksualne trampe i njegovog dehumanizujućeg dejstva. Većina muških homoseksualaca, uključujući i mene, prošli su barem kroz period u kome smo nastojali da zaštitimo sebe odbijajući svaki kontakt izuzev čisto fizičkog. Da bi se pomerili korak dalje, ovo je važan stupanj za odbacivanje internalizacije opresije.\nPostoji više dobrih razloga za vođenje dvostrukog života, razloga koji su povezani sa čuvanjem sebe, profesijom i porodicom. Ipak, van ovoga, potreba da se krije homoseksualnost često je psihološke prirode, proizvod krivice rođene iz samomržnje. Radi samopoštovanja, mnogi homoseksualci - iako se to sada menja - nastoje da provedu što je moguće veći deo života kao da su strejt, želeći da poreknu žudnje koje određuju njihove seksualne živote. Ja sam živeo takvim životom nekoliko godina, i kada pogledam unazad na taj period mog života, mogu samo da se čudim nad komplikovanim spletom polu-laži, izgovora i obmana u koje sam se uplitao. (Da ne pričam o dosadi i uznemirenosti od kojih sam trpeo terajući sebe da podražavam strejt život.) Čak i sada ima trenutaka kada odustajem od toga da se identifikujem kao homoseksualac, jer osećam prezir koji identifikacija nosi. Da bi ostao imun na dejstvo koje sa sobom nosi društveno neodobravanje, to zahteva samopouzdanje, koje poseduje veoma mali broj ljudi, bili oni gej ili strejt.\nKao i crnci, homoseksualci pate od stereotipa koje su prihvatili. Govorite ljudima dovoljno dugo da su manje vredni, i oni će u to poverovati. Većina nas su "crnčuge", jer mi verujemo da smo u velikoj meri onakvi kakvima nas društvo konstantno obeležava; kao primer mi pokazujemo osobine koje opravdavaju našu stigmu. Postoji veliki broj neurotičnih, nesrećnih, kompulzivno promiskuitetnih homoseksualaca, prema kojima se neko može odnositi kao prema "patološkim slučajevima". Njihova je patologija, međutim, rezultat društvenih pritisaka i načina kako su oni te pritiske internalizovali, a ne rezultat homoseksualnosti kao takve. Ako su ljudi dovedeni do toga da osećaju krivicu oko suštinskog dela njihovog identiteta, oni će, sva je verovatnoća, osetiti velike psihološke pritiske.\nKako sam već nagovestio, većina izveštačenosti (campness) homoseksualnog sveta jeste odraz društvenih pritisaka i upravo stoga što je toliko toga iz gej sveta proizvod društvenog ostrakizma nagoni ljude, kojima je zajednički samo ovaj deo, da prave ono što sam već nazvao pseudo-zajednicom. Mislim da bi većina homoseksualaca, u društvu koje ih potpuno prihvata, izbegavala stalno gej društvo; postoje interesi koji se prostiru van seksualne orijentacije. Ipak, postoji malo strejt ljudi koji su u stanju da nas u potpunosti prihvate, odnosno da se odnose prema nama bez sažaljenja ili očaranosti ili snishodljivosti, nego da nas tretiraju, oklevam moram priznati da napišem nešto što zvuči toliko otrcano - prosto kao ljude. Ne poričem da postoje strejt ljudi koji su sposobni za takvu vrstu prihvatanja; mnogi homoseksualci imaju jedno ili dvoje takvih prijatelja, često suprotnog pola, koji zauzimaju važno mesto u njihovim životima, verovatno zato što nam pružaju ponovno uverenje, koje je, bojim se, svima nama potrebno, da ne postoji ništa strašno ili neobično u vezi naše homoseksualnosti.\nČesto nesvesno, homoseksualci internalizuju očekivanja koja od nas imaju popularna psihologija i psihijatrija - homoseksualci su, sve u svemu, zagriženi čitači knjiga koje tvrde da ih objašnjavaju - i veruju ovakvim očekivanjima. (Kada se homoseksualci ispituju za potrebe istraživanja, oni imaju tendenciju da odraze ova verovanja, te se tako stereotip samo pojačava.) Ne treba puno mašte da bi se uvidelo koliko opasna ova internalizacija može da postane, pošto je teško odupreti se konvencionalnoj mudrosti, čak i kada je ona kontradiktorna sa našim sopstvenim iskustvom. Znam iz sopstvenog iskustva kako su me popularna verovanja o homoseksualnosti, i krivice koje sam osećao, sprečavale da prihvatim da sam zaljubljen. Zaista, kada sam se prisetio tih mitova koji poriču homoseksualno iskustvo ljubavi, pobegao sam od prvog muškarca koji je mogao postati moj ljubavnik i tražio sam neuspešnu vezu sa ženom - koju sam zaveo, sa izvesnom ironijom, rekavši joj o mojim homoseksualnim težnjama. Većina strejt žena izgleda da ceni mogućnost preobraćanja pedera, čak više od čuvanja svojih [čednih] vrlina.\nNaravno, homoseksualcima se odriču neka iskustva, posebno roditeljstvo. Želja da se imaju deca je, verovatno, glavni razlog zašto izvestan broj homoseksualaca ulazi u brak. Nisu svi ovakvi brakovi nužno neuspešni mada, na stranu vanredne okolnosti, teško da bi se mogli savetovati. Nema razloga zašto gej muškarci i žene ne bi mogli da usvajaju i odgajaju decu, jer bi deca sigurno bila srećnija u ovakvoj situaciji nego u sterilnim ustanovama, koje su najčešća alternativa za neželjenu decu. Postoji, naravno, izvestan broj homoseksualnih majki i, znatno ređe, očeva, koji odgajaju decu, bilo sami, bilo zajedno sa svojim homoseksualnim partnerima.\nPored ovoga, homoseksualcima se poriče pravo i da javno pokazuju svoju ljubav. "Čitav svet voli ljubavnike" - da, one heteroseksualne. Nemoguće je znati do koje mere se ljubav ojača njenim obznanjivanjem; uprkos romantičnom idealu skrivene ljubavi, pretpostavljam da posle određenog vremena ljubavnici imaju stvarnu psihološku potrebu za podrškom koja proizilazi iz toga da su prepoznati kao takvi. (Obično, heteroseksualci imaju potrebu da kriju svoju ljubav samo kada je u pitanju prevara, ali čak i bez prevare, prikrivanje ljubavi vremenom proizvodi naprezanja sa kojima bi se čovek bolje nosio u otvorenijoj vezi.) Svi smo mi društvene životinje i veoma zavisimo od odobravanja drugih. Svaki put kada se nečiji ljubavnik mora da sakrije, a šale ili izgovori moraju da prave kada je u pitanju zajednički život sa drugim muškarcem ili ženom, homoseksualci osećaju odricanje koje praktično svi strejt ljudi uzimaju zdravo za gotovo - te se obično tako propušta da sa uoči važnost toga. Postoji realna bol kada nisi u stanju da se šetaš, držeći se za ruke, sa svojim ljubavnikom, bol koji je verovatno srodan onom koji oseća crnac kome se neprestano daje na znanje kakva je njegova boja kože.\nČak i ako na nas ne utiče društveno neprihvatanje, znanje da to utiče na druge bliske nama, postaje teško breme. Povređivanje nečije porodice na ovaj način postaje deo homoseksualne opresije, i najteže je za razrešavanje. Većina roditelja ne samo da nije u stanju da pomogne svojoj homoseksualnoj deci da se izbore za stigmom koja im se utiska, nego su često oni time više pogođeni nego sama deca. Ima nešto ispravno u ideji da roditelji homoseksualaca pre treba da potraže psihološku pomoć nego sama deca - ili bi barem nešto bilo ispravno u toj ideji kada bi više psihologa i psihijatara moglo da razume "problem", a problem nije dete nego stav roditelja prema onome šta dete jeste.\nNeki homoseksualci će, naravno, na opresiju odgovoriti zauzvrat mržnjom; to je liberalna zabluda da će oni koji su pod opresijom biti prihvaćeniji od drugih nego kada su opresori. Može se pre očekivati da bude čak i gore, tako imamo stereotipnu lezbaču koja mrzi muškarce ili pedera koji se gnuša žena i vidi heteroseksualce kao bolesne. Drugi reaguju prekomernim samosažaljenjem, dominantnom emocijom u Crowleyevom Boys In the Band.\nOve reakcije čine nas prijemčivim za optužbe za paranoju - mi kažemo da postoji neprijateljstvo prema nama ne bi li mogli da osećamo samosažaljenje - i zaista neki psihijatri naglašavaju da smo mi, po definiciji, paranoični. Ponovo metafora "pederi su kao crnčuge" izgleda tačna. To je ključni argument psihijatrijske studije crnaca, Black Rage, Griera i Cobbsa: "opstanak crnih ljudi u Americi zavisi u velikoj meri od razvoja "zdrave" kulturne paranoje". Ovo je očigledno ekstravagantna izjava, koju ne treba shvatiti bukvalno. Tačnije, Grier i Cobbs - koji su obojica crnci - ne misle da su svi crnci, ili svi izrazi crnačkog života, paranodni. Ono što oni sugerišu jeste da u neprijateljskom okruženju, oblici mehanizama odbrane koji će ljudi razviti, mogu izgledati paranoidno, mereno standardima šireg društva. Kao crnci, i homoseksualci će prezentovati veliki broj "nezdravih" karakternih crta. Ali, značajna činjenica koja važi za većinu homoseksualaca nije ta da oni deluju paranoično, nego da su oni izgleda izuzetno sposobni da funkcionišu u antihomoseksualnom svetu.\nPošto je, za sada, opresija u velikoj meri psihološka i, tako internalizovana, ona se mora shvatiti egzistencijalno i teško može biti uneta u tabelu nezanimljivim tehnikama anketiranja. Ipak onima kojima su bitni takvi podaci, istraživanje koje je sproveo sociolog J. L. Simmons i koje je publikovao u svojoj knjizi Deviants, ukazuje da američka javnost znatno manje voli homoseksualce od bivših robijaša, bivših mentalnih pacijenata, kockara ili alkoholičara. Da bi objasnili zašto je ovo tako, iziskuje detaljnu diskusiju o društvenim stavovima prema seksualnosti, i, posebno, o načinu na koji se procenjuju muškost i ženskost u našem društvu, a ove teme će biti raspravljane u sledećem poglavlju.\nIzgleda jasno da dobar deo neprijateljstva prema homoseksualnosti vodi poreklo od potisnutih homoseksualnih težnji. Diskutujući Sartrovo viđenje Geneta (Ženea), Laing i Cooper su napisali u knjizi Reason and Violence: "Iskreni ljudi su u stanju da mrze u Ženeu onaj deo sebe koji su porekli i projektovali u njega." Oni koji su seksualno nesigurni često će podupreti svoje uverenje otvorenom mržnjom prema homoseksualcima koji su pretnja njihovom egu.\nIpak, suviše je olako pripisati svu mržnju prema homoseksualcima strahu od homoseksualaca, koja je među svima nama prisutna - kao što je i pojednostavljivanje tvrdnja da su homoseksualci žrtve straha od suprotnog pola, koji ih parališe. Postoji drugi mogući izvori mržnje homoseksualnosti. To je uobičajena teorija socijalne devijantnosti, gde je proganjanje devijantnih deo ritualnog izuma sa ciljem održavanja granica onoga što je društveno dozvoljeno. "Većina iskazuje svoju snagu stvaranjem atmosfere koja čini život nelagodnim onima koji se ne obaziru na prihvaćena pravila ponašanja, i sprovodi silom sankcije ne samo za devijantne autsajdere, nego i nad svojim članovima", piše Andrew Hacker u knjizi The End of the American Era. Verovatno ni on, niti njegov mentor, Tocqueville, nisu mislili na stav prema homoseksualcima, ali je opis prikladan. Mi predstavljamo, na mnogo načina, najblatantniji izazov, više od svih, za društvo organizovano oko verovanja u porodicu kao nukleus, i jasno određene rodne razlike. Štaviše, izgleda da postoji određeni stepen zavisti u samom osuđivanju homoseksualaca, jer dok nas osuđuju za promiskuitet, nestalnost i seksualnu besomučnost, postoji i osećanje da nam prosečan strejt zavidi na tome što mi delujemo slobodno, koliko god mi delovali konfuzno u njegovim ili njenim nastojanjima za ličnom slobodom nasuprot emotivnoj sigurnosti.\nVan ovoga, mrze nas jer smo različiti, a Donald Cory naglašava da iz ove različitosti potiče reč "queer". Mnoga društva povezuju homoseksualnost sa magijom. Veštice iz Srednjeg veka, kao i šamani nekih indijanskih plemena i dvorske budale koje su dale svoje ime Mattachine udruženju, sve su to primeri ove povezanosti. Nešto od mržnje prema homoseksualcima rođeno je iz istog straha i nevoljenja stranaca koji obeležava etničke predrasude, i oni koji mrze i boje se homoseksualaca verovatno mrze i boje se i drugih stranaca. Mada ima preteranog pojednostavljivanja u izjavi, generalno je tačno da ono što se obeležava kao "autoritarna ličnost" pokazuje dosledno mržnju svih "stranih" grupa, i homoseksualac, pod određenim okolnostima, postaje pogodna žrtva kojoj se može nametnuti odgovornost za sve vrste moralnih degeneracija.\nTabu o homoseksualnosti ima priličnu društvenu važnost, i smatram da naglašava da postoji konzervativna opozicija homoseksualnosti, uprkos proklamovanoj toleranciji. Ukoliko je Freud u pravu kada govori o glavnim institucijama koje dominiraju društvom, one su bazirane na kanalisanju libidonozne energije na neseksualne staze, podržavajući tako grupne veze, izmeštajući svako otvoreno seksualno osećanje van grupe. Dodajte ovome primedbe Lionela Tigera o moći muške povezanosti, i postaće jasno da homoseksualnost, posebno između muškaraca, mora biti zabranjena. Moć muškaraca u društvu je potvrđena poricanjem postojanja seksualnosti između njih i pretvarajući žene u seksualne objekte, bilo tako što će biti iskorišćene ili će biti slavljene. U društvima u kojima "polna uloga predstavlja polni rang", kako je to primetila Kate Millett, homoseksualnost je pretnja za čitavu društvenu strukturu.\nJedan australijski šef policije je voleo da upozorava da su homoseksualci "najveća pretnja sa kojom se društvo suočava". Time je verovatno mislio da su oni pretnja njemu. Za razliku od drugih manjina, mi ležimo unutar samog opresora, i naša nevidljivost, činjenica da mi predstavljamo ljudski potencijal koji je prepoznat, proizvodi potrebu da se linija prema nama povuče daleko jasnije. Kako Martha Shelley, gej liberacionistkinja, piše: "Mi smo izbijanje vašeg nesvesnog uma - otelotvorenje vaših najgorih strahova". Opresija homoseksualaca deo je opšte represije seksualnosti, i naše oslobođenje može doći samo kao deo potpune revolucije u društvenim stavovima.\n* Internalizacija je proces prenošenja spoljašnjih pravila i odnosa na unutrašnji plan, pa se onda ta pravila i odnosi doživljavaju kao sopstveni. Primedba prevodica.\n** Irving Wallace (1916 - 1990) i John O'Hara (1905 - 1970) slavni američki pisci bestselera i scenarija za holivudske filmove.\nOdeljak preveden iz: D. Altman, Homosexual. Opression and Liberation, 1971.\nDennis Altman (1943- )\nAustralijski pisac i naučnik. Rođen je u Sidneju, kao sin jedinac jevrejskih emigranata. Godine 1950. porodica se seli u Hobart i provincijalno okruženje srednje klase oživljavali su interesi Altmanovog oca inžinjera. Kao intelektualno prerano zrelo dete, koje nije volelo sport, pohađao je kvekersku školu, potom stiče akademsko zvanje na Tasmanijskom univerzitetu, gde se kao student politički aktivirao. Dobija stipendiju za univerzitet Cornell (USA) gde piše magistarsku tezu i uključuje u pokret protiv rata u Vijetnamu. "Veći deo onoga što jesam oblikovala je Amerika“, govoriće kasnije.\nGodine 1967. dobija mesto predavača na univerzitetu Monach, Melbourne, a kasnije na univezitetu u Sidneju. Pre nego što napušta Njujork 1970. god. priključuje se gej oslobodilačkom pokretu i koncipira prvu knjigu - Homosexual: Opression and Liberation, koja se pojavljuje naredne godine. Knjiga se naslanja na Markuseove marksističke interpretacije Freuda i dela Baldwina, Isherwooda i drugih u iznošenju tvrdnji o seksualnoj fluidnosti kojima se odbacuju kategorije ljudske seksualnosti. Njegov naglasak na istorijsko oblikovanje homoseksualnog identiteta anticipiralo je dela mnogih potonjih istraživača. Iako su joj nedostajale praktične strategije za stvaranje opšte zajednice koju je zagovarala, knjiga se smatrala tekstom koji definiše gej politiku.\nKnjiga je Altmana i njegovu karijeru lansirala kao "javnog homoseksualca“ i glasnogovornika gej australijskog pokreta koji se naglo razvijao, zajedno sa Germaine Greer; aktivni je učesnik u prvim gej demostracijama i potom na Mardi Gras u Sidneju. Objavljuje zbirku eseja Coming out in the Seventies 1979. god., sa svojim zaštitnim znakom stapanja analitičkog i ličnog i tradicijom radikalne seksualne politike, liberalizma i socijalizma. Sledeća knjiga The Homosexualization of America, objavljena 1982. god., ispituju pojavljivanje homoseksualaca kao nove manjine i njenog uticaja na društvo u celini; autor je kasnije primetio da bi bilo bolje da je knjiga bila nazvana po svom podnaslovu: The Americanization of the Homosexual.\nNakon pet godina rada u različitim američkim akademskim institucijama, Altman se vraća 1985. god. u Australiju da predaje na La Trobe univerzitetu, Melbourne, gde je i danas profesor političkih nauka. Zamoljen je da piše o političkim i društvenim problemima u vezi sa gej ljudima i AIDS-om i 1986. publikuje AIDS in the Mind of America. Od tada je aktivan u više nacionalnih i internacionalnih savetodavnih komiteta za HIV/AIDS problem, uključujući Global AIDS Policy Coalition i reakciju dela zajednice na bolest je dokumentovao u Power and Community: Organizational and Cultural Responses to AIDS (1994). Altman je takođe objavio roman, The Comfort of Men (1995) i sećanja pod nazivom Defying Gravity: A Political Life.\nAltman je mapirao neke od glavnih međunarodnih problema koji se odnose na gejeve i seksualnu politiku. Njegov poslednji rad, naslovljen Global Sex (2001), fokusira se na internacionalizaciju gej i lezbejskih identiteta, političku ekonomiju globalizacije i njen uticaj na seksualnost.\nPrema: Who's Who in Conterporary Gay and Lesbian History, izd. R. Aldrich and G. Wotherspoon, 2001.


Navaljni izašao iz bolnice | Srpskacafe\nNjemačka klinika “Šarite”, u kojoj je bio hospitalizovan ruski bloger i opozicionar Aleksej Navaljni, saopštila je da je on otpušten iz bolnice.\nNavaljniju je pozlilo u avionu, dok je bio u Sibiru i hitno je primljen u bolnicu u Omsku. Njegovi saradnici odmah su počeli da tvrde da je otrovan, ali su ruski ljekari iz opšte bolnice u Omsku tvrdili da analize tu tvrdnju nisu dokazale.\nMeđutim, na insistiranje saradnika Navaljnog, on biva prebačen u njemačku bolnicu “Šerite”, a prva izjava tamošnjih ljekara potvrdila je sumnje. U tragovima krvi ruskog opozicionara i žestokog kritičara Kremlja nađeni su tragovi otrova. Ispostaviće se nervnog agensa novičoka, istog onog s kojim je otrovan bivši ruski dvostruki agent Sergej Skripalj i njegova ćerka.\nOd Rusije od tog trenutka krenula lavina zahtjeva da se slučaj trovanja opozicionog lidera ispita, ali je zvanični Kremlj od svega “oprao ruke”.\nNavaljni je u otpušten sa intenzivne njege u utorak, saopštila je njemačka klinika “Šarite” na svom Tviter nalogu. Rojters navodi da je iz bolnice saopšteno da se njegovo zdravlje poboljšano, ali da se posljedice trovanja još ne mogu procijeniti.


27 GODINA OD PRVIH VIŠESTRANAČKIH IZBORA U SRBIJI: Noć kad je Slobodan Milošević do nogu potukao Vuka Draškovića | Ekspres.net\nNa današnji dan 9. decembra 1990. godine, pre tačno 27 godina u nedeljno rano jutro, 45 godina od dolaska komunista na vlast u Srbiji su održani prvi višestranački izbori.\nTakav slučaj je bio sa Srpskom narodnom obnovom, kada su se na Badnje veče 6. januara 1990. razišli Vuk Drašković i Mirko Jović uz medijsku pompu. Ubrzo posle odlaska, Vuk Drašković formirao je Srpski pokret obnove zajedno sa svojim kumom Vojislavom Šešeljom. Međutim, kumovi nisu dugo opstali zajedno i Šešelj za godinu dana menja četiri partije: Srpski slobodarski pokret, Srpski pokret obnove, Srpski četnički pokret i Srpska radikalna stranka koja je osnovana 23. februara 1991. godine. Formiranje stranaka u Srbiji obično su pratili medijski skandali.\nNa političkoj sceni pojavila se i Demokratska stranka, koja je svojom pojavom obećavala mnogo. U svom nastajanju oslanjala se na rodonačelnika, uglednog Ljubomira Davidovića. U njoj su se okupili poznati intelektualci, profesori, naučnici, književnici i pre svega nekadašnji disidenti i ljudi nezavisnog mišljenja. Za njih se govorilo da predstavljaju demokratsku misao Srbije. Prvi predsednik demokrata bio je Dragoljub Mićunović, a u stranci su se našli i književnik Borislav Pekić, Kosta Čavoški, Vojislav Koštunica, Ljuba Tadić, Zoran Đinđić, Nikola Milošević, Slobodan Inić, Milovan Danojlić, Gojko Đogo, Trivo Inđić, Vida Ognjenović i mnogi drugi. Njima se kasnije pridružio i emigrant i predratni aktivista Desimir Tošić, koji se posle 50 godina izgnanstva vratio u Beograd.\nKako su se izbori približavali, Milošević je uspeo u svemu onom u čemu nije opozicija. Naime, za razliku od njih on je stvorio jaku materijalnu organizaciju, imao je neograničena materijlna sredstva, štampu je imao uz sebe, televiziju. Nasuprot njemu opozicija je bila nedorasla, rađala se u haosu svakakih ideja, ambicija i animoziteta. Opozicioni stranački lideri u borbi za prevlast su više mrzeli sebe nego Slobodana Miloševića. Izbori nisu bili ni održani, a oni su su se borili za vlast i sa kojim delom te vlasti će upravljati.\nTags izborislobodan miloševićSPOspssrbijastrankeVuk Drašković\nVjeko\t on 9.12.2017 at 18:00\nNedemokratski izbori u zemlji ne otvorene arhive i DB saradnika nevidljivih. Zato i jeste bilo trvenja i instant stranaka za jednu upotrebu. Da uzmu glasove i posle ugase\nНикола Савић\t on 10.12.2017 at 03:41\nДа су на првим вишестраначким и председничким изборима у Србији победили, СПО и Вук Драшковић, а не комунисти, били би избегнути бесмислени ратови за, југословенско наслеђе!\nСетимосе, Вуковог говора на предизборном митингу СПО у Нишу одржаном у октобру, 1990. године!\nСве што је Вук рекао да ће се Србији десити, ако на тим изборима победе комунисти – Милошевић, десилосе!\npera penyioner\t on 11.12.2017 at 14:42\nNikola, izgleda da si zaboravio granicu Srbije koju su zagovarali Vuk i Seselj. To je bio jedan od osnovnih povoda stradanja Srba van Srbije.\nPALMI SE NA SEDNICI SOCIJALISTA UKAZAO JOSIP BROZ: Dačić je drugi Tito u Srbiji SPO ide na izbore sa naprednjacima INTERVJU, LJUBIŠA RISTIĆ: Služba je jedina domovina INTERVJU, DRAŠKOVIĆ: Đinđić me proterao iz DOS-a i napravio tajni dil sa Legijom


Liga prvaka 2016/17 / 1/2 finala / Juve - Monaco, utorak, 20:45h | Ju1897.net\nLiga prvaka 2016/17 / 1/2 finala / Juve - Monaco, utorak, 20:45h\n"Vrijeme je za Kardif," rečenica je koja je u mislima poklonika Stare dame obilježila posljednji period nakon povratka Bianconera iz Monte Carla, a sutra izabranici Massimiliana Allegrija zapravo i imaju priliku da ovjere karte za putovanje u prijestolnicu Velsa. Stara dama je prošle srijede pobjedom na Stade Louis II napravila veliki korak ka usponu na posljednju stepenicu najelitnijeg evropskog takmičenja, te ima veliku priliku po drugi put u posljednje tri godine biti sudionikom finalne bitke za tron Starog kontinenta.\nU šestodnevnoj pauzi između polufinalnih dvoboja Lige prvaka Bianconere je čekao susret sa komšijama u okviru 236. zvaničnog Derbya della Mole. Nije to bilo najblistavije izdanje Bianconera, misli su već uveliko lutale evropskim prostranstvima, a odbrana Granate je još jednom, sada već tradicionalno, kapitulirala u posljednjim minutama najstarijeg derbija Italije, još jednom ostavivši gorak okus u ustima pristalica Tora koji na novo slavlje nad najtrofejnijim klubom Apeninskog poluostrva čekaju još od 1995. godine. Tako je subotnji susret starih poznanika završen podjelom bodova, a Juventus bi već na narednom ligaškom gostovanju Rimu mogao proslaviti šesti uzastopni Scudetto u nizu koji bi ga okovao u vječne knjige historije italijanskog Calcia.\nIpak, Bianconeri nastavljaju formulom za uspjeh i slavlje će zasigurno biti odloženo za prave trenutke, kako sutra izabranike Massimiliana Allegrija očekuje nimalo lagan zadatak da tek potvrde ono za što cijela nacija smatra obavljenim. Šef stručnog štaba Stare dame će sutra imati gotovo kompletan igrački kadar na raspolaganju, sa iznimkom na povrijeđeni dvojac Marko Pjaca - Daniele Rugani.\nLista pozvanih igrača (22): Buffon, Neto, Audero, Chiellini, Benatia, Alex Sandro, Mattiello, Barzagli, Bonucci, Dani Alves, Lichtsteiner, Pjanić, Khedira, Marchisio, Lemina, Asamoah, Sturaro, Rincon, Cuadrado, Higuain, Mandžukić, Dybala.\nMogući sastav (4-2-3-1): Buffon; Barzagli, Bonucci, Chiellini, Alex Sandro; Khedira, Pjanić; Dani Alves, Dybala, Mandžukić; Higuain.\nLes Monégasquese prvi poraz pred svojim navijačima od strane aktuelnih šampiona Italije nije pretjerano poremetio i u međuvremenu su nastavili sjajan posao u okviru francuskog šampionata, gdje su na gostovanju slabašnom Nancyju nanijeli poraz rezultatom od 3:0. Tako izabranici Leonarda Jardima jurišaju na tron i na korak su uspjehu koji im izmiče još od sezone 1999/2000 kada su posljednji put predvođeni trenerom Claude Puel i imenima poput Fabiena Bartheza, Ludovica Giulya, Davida Trezegueta, Willya Sagnola i Dade Prše podigli popularni "L'hexagoal". Jardimovi izabranici uživaju u sjajnoj sezoni i zaista su najblistavije iznenađenje liga petice, te s pravom se nalaze među četiri najbolje ekipe Evrope.\nIpak, sutra će na vrućem italijanskom tlu, na kojemu kroz historiju tradicionalno igraju loše, imati nemoguću misiju, te prije svega pokušati da poprave utisak koji su ostavili u prvom susretu dvomeča. Po prvi put u sezoni Monaco je naišao na protivnika koji nije ostao zadivljen trkačkom moći sjajnih zvjezdica u usponu, još bolje ukomponovanih u sredinu nekolicine iskusnih od strane Jardima. Bianconeri su izgledali čvršće, odlučnije i prije svega zrelije. Jardim sutra neće moći računati na ozlijeđene Boschiliu i Almamy Touréa, dok je i nastup Benjamina Mendya pod znakom pitanja.\nMogući sastav (4-4-2): Subašić; Sidibe, Glik, Jemerson, Dirar; Lemar, Bakayoko, Fabinho, Silva; Falcao, Mbappe.\nSutra nas očekuje tek šesti historijski sudar Monaca i Juventusa, a od kojih su tri ranija pripala Juventusu, uz jedan remi i jedno slavlje Francuza, te uz ukupnu gol razliku od 9:4 koja je na strani Bianconera. Prvi od tri pomenuta dvomeča ova dva kluba igrali su u okviru polufinala Lige prvaka u sezoni 1997/98, kada su nakon slavlja u Torinu rezultatom od 4:1 Bianconeri poraženi u Monacu rezultatom od 3:2. Drugi puta desilo se to prije dvije godine, ovoga puta u okviru četvrtfinalnog dvomeča istog natjecanja, a put do berlinskog finala Bianconeri su prokrčili minimalnom domaćim pobjedom i remijem bez golova u francuskom uzvratu. Treći dvomeč je počeo i još nam je u friškom sjećanju, a radi se o gostujućoj pobjedi Bianconera od prije 6 dana o kojoj je već u najavi bilo riječi.\nUopšte statistike pred ovaj susret nisu na strani gostiju. Juventus je kroz historiju odigrao ukupno 32 susreta protiv francuskih predstavnika, te iz istih izašao sa skorom od 17 pobjeda, 7 remija i 9 poraza uz još jednom gol razlikom svojoj strani koja ovoga puta iznosi 47:23. Ipak, onaj važniji podatak jeste da Juventus pred svojim navijačima nikada nije izgubio od francuskih predstavnika. Stara dama je u 14 navrata dočekivala francuze, te iste u 11 puta kući slala pognute glave, dok su gosti svega 3 puta stadion Juventusa napuštali neporaženi. Sa druge strane Monaco se sa italijanskim klubovima na Apeninskom poluostrvu suočavao u 7 navrata, te pored 6 poraza samo jednom, davne 1992. godine u Rimu protiv Rome izvukao podjelu bodova, uz neobećavajuću gol razliku od 2 postignuta i 14 primljenih golova.\nBjörn Kuipers / Foto: Shaun Botterill/Getty Images\nSutrašnji susret na Juventus stadionu vodit će holandski arbitražni tim sa Björnom Kuipersom na čelu. 44-godišnjaku iz Oldenzaala će ovo biti šesti put da vodi utakmice Bianconera, u kojim ranijim Juventus nikada nije slavio, ostvarivši skor od četiri remija i jednog poraza. U posljednje dvije godine Kuipers je Bianconerima sudio remi u Monchengladbachu protiv istoimene ekipe, domaći remi sa Lyonom, kao i ovosezonsku uzvratnu utakmicu četvrtfinala Lige prvaka koju je Stara dama u Barceloni okončala rezultatom od 0:0.\nSa druge strane Kuipers je jednom sudio susret Les Monégasquesa i to u novembru 2016. godine u domaćoj pobjedi Monaca nad Tottenhamom rezultatom d 2:1.\nPomoćnici Björnu Kuipersu će kraj aut linija biti Sander van Roekel i Erwin Zeinstra, za četvrtog oficijelnog izabran je Mario Diks, dok će svoj posao pokraj gol aut linija obavljati dvojac Pol van Boekel - Danny Makkelie.


Tanjug 5. februara 2019. 23:27\nBEOGRAD – Novosti se u izdanju za 6. februar bave sudbinom Komercijalne banke, pa u tekstu pod naslovom „Komercijalna ide Amerima?“ navode da država danas potpisuje ugovor sa „Lazardom“, koji je novi privatizacioni savetnik za najveću domaću banku.\nU tekstu se, istina, nezvanično kao jedan od potencijalnih budućih vlasnika pominje investicioni fond „Riplvud advajzers“ u vlasništvu biznismena Tima Kolinsa.\nDržava u Komercijaonoj banci ima 42 odsto vlasništva, EBRD 24,4, a IFC, kao deo Svetske banke, 10 odsto.\nNovosti u teksu podsećaju da ukoliko država ne proda Komercijalnu ovim bi akcionarima morala da isplati 252 miliona evra, kako je dogovoreno 2006. godine, pre svetske ekonomske krize.\nTender za prodaju biće raspisan krajem juna, pišu Novosti.\nŠTO KUPI AMERIKA —– >>>>> PREVARA , KRIMINAL NA ŠTETU SRBIJE


Ove namirnice intenzivnih ukusa odličan su test da proverite da li je sve u redu s vašim čulom ukusa\n19.08.2020. - 11:36h Autor: Stil / net.hr\nPovišena temperatura, kratak daha, otežano disanje i suvi kašalj najčešći su simptomi korona virusa. Budući da te simptome imaju i druge bolesti, poput prehlade i gripa, čak i alergija, postoji jedan jedinstven znak zaraze korona virusom koji su prepoznali oboleli – gubitak čula ukusa, odnosno ageuzija.\nRadi se o gubitku čulnih funkcija jezika, posebno nemogućnosti da prepozna pet različitih ukusa – slatko, kiselo, gorko, slano i umami (prijatan ukus), piše Yahoo. Ako mislite da imate korona virus i želite da testirate svoje čulo ukusa, ovih 10 namirnica će vam pomoći - ako ne osećate njihov ukus, najverovatnije imate korona virus!\nTrebalo bi da možete da okusite bilo šta slatko ili zašećereno. Jednostavan način da testirate svoje receptore ukusa jeste da zagrizete komad voća, poput jabuke, banane ili pomorandže.\n3. Limun ili limeta\nNeki ljudi vole kiselu hranu, a drugi ne. Ipak, ako popijete malo limunovog ili limetinog soka i ne osećate ništa, kao da ste popili vodu, onda postoji velika šansa da nešto nije u redu s vašim čulom ukusa.\n5. Čips s ukusom soli i sirćeta\n6. Kuhinjska so\nSpada među najgorče vrste povrća i zato ih deca uglavnom odbijaju. Uz to, dobar su test za čulo ukusa budući da je gorčina jedna vrsta ukusa.\n9. Sos od soje\nUmami je poslednja vrsta ukusa i najteže ga je opisati. On u kombinaciji s četiri osnovna ukusa intenzivira aromu dajući jelima nov nivo ukusa. Sos od soje ima ovaj zemljani, umami ukus koji je kombinacija kiselog, mesnatog i supastog.\n10. "Smrdljivi" sir\nRadi se o još jednoj umami namirnici. Ako ne okusite komadić sira s posebnim mirisom, onda verovatno patite od gubitka čula ukusa.\nKorona virusNamirniceČulo ukusaGubitak čula ukusaAgeuzija


Nuxe Iconic set - Online apoteka Srbotrade\nSet sadrži ulje Huile Prodigieuse 50ml, Crème Fraîche de Beauté kremu 30ml i Rêve de Miel medeni balzam za usne 15g.\nHidratantna krema sa 7 biljnih mleka i ekstraktom alge pruža koži 48-satnu hidrataciju, zaglađuje je i štiti od zagađenja iz okoline. Koža deluje sveže, meko i puno tokom celog dana.\nObnavlja i dubinski hrani usne. Dragocena biljna ulja čileanske ruže, slatkog badema i uljni ekstrakt nevena hrane, omekšavaju i regenerišu ispucale usne. Med cveta bagrema smiruje i štiti hidrolipidni sloj kože, dok shea puter neguje kožu čineći je mekšom. Vitamin E deluje aktioksidativno, protiv prevremenog starenja kože dok ekstrakt grejpa daje osećaj neverovatne prijatnosti prilikom upotrebe.\nUjutro i/ili uveče nanesite hidratantnu kremu na lice i vrat.\nUz Nuxe Iconic set preporučujemo


Destilatori eteričnih ulja od prohroma | Poljoprivredne mašine i alati | Beograd | Besplatni Mali Oglasi Srbija\nDestilatori eteričnih ulja od prohroma, Beograd\noglas - 51220\nKompletne linije za destilaciju eteričnih ulja od prohroma, pogodne za lekovite začinske i aromatične biljke.\nCevni generatori pare na čvrsta goriva, gas ili električnu energiju. Primenjuju se poslednja inovativna rešenja i kondenzatori visoke efikasnosti. Uz liniju se dobija platforma, rampa i električna dizalica.\nObuka i tehnička podrška, servis i rezervni delovi obezbedjeni.\n300 litara €7.000\n500 litara €9.000\n800 litara €10.000\n1000 litara €11.000\n2000 litara €12.000\n3000 l litara €15.000\nRok isporuke do 30 dana, od dana ugovaranja.\nTel. 060 700 2180\n060 700 2180


Jedinstveno upravno mesto u Gornjem Milanovcu | MediaPortal.rs\nJedinstveno upravno mesto u Gornjem Milanovcu\nOpština Gornji Milanovac, uz podršku Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave, otvorila je danas Jedinstveno upravno mesto. Ovde će ubuduće građani brzo i jednostavno moći da završe sve poslove, bez obilaska više različitih institucija. Događaju su prisustvovali predsednik opštine Dejan Kovačević, zamenica predsednika Jadranka Dostanić, predsednik Skupštine opštine Lazar Nikolić i načelnik Opštinske uprave Dejan Veljović. Ukupna vrednost izvedenih radova iznosi 9 317 000, gde je udeo Ministarstva 7 500 000, dinara, dok je ostatak opredeljen iz budžeta Opštine Gornji Milanovac.\nKovačević je izrazio zahvalnost što je ministar Branko Ružić uvrstio Gornji Milanovac među šest prvih opština u kojima se ovaj projekat realizuje.\nMi smo još 2017.godine uradili jedan od prvih koraka kako bismo mogli da olakšamo administrativne poslove svim našim sugrađanima. Ovo je nešto što je sigurno budućnost i što će se raditi na teritoriji čitave Republike Srbije. Utrošili smo 7,5 miliona dinara, dobijenih od ministarstva, u sređivanje kompletnog prostora, građevinske radove i opremanje. Uz pomoć sofisticiranih tehnologija, građani će od danas moći da se prijave na šalter, nakon čega će sve poslove završavati na jednom mestu, a obuhvaćeni su opšta uprava,urbanizam,poresko odeljenje,- objašnjava Kovačević.\nPored šaltera za prijem podnesaka, matičara, opšte uprave, lokalne poreske administracije, otvorena su dva nova-šalter urbanizma i društvenih delatnosti. Ukoliko vam je potrebno rešenje o energetski ugroženom kupcu ili besplatan prevoz možete se obratiti službeniku na šalteru društvenih delatnosti. Šalter urbanizma daje sve potrebne informacije oko ozakonjenja i dobijanja građevinskih dozvola preko CEOP-a. Uverenja za studente i domski smeštaj izdaju se na odeljku opšte uprave, dok se predaja svih zahteva i molbi za pokretanje postupaka vrši na šalteru za prijem podnesaka. Za proveru poreskog stanja, izdavanje raznih rešenja i uverenja zadužena je lokalna poreska administracija. Uplate za tražene usluge se od prošle godine obavljaju na samim šalterima.\nLokalna samouprava je izdvojila posebna sredstva za izgradnju platforme za lica sa invaliditetom, kako bi svi građani imali podjednaku mogućnost pristupa Jedinstvenom upravnom mestu.Opština Gornji Milanovac je odvojila nešto preko 1 300 000 dinara kako bi uspela svim osobama da omogući pristup opštinskoj upravi. Danas već imamo novu rampu za invalidna lica što znači da će svi imati pristup Jedinstvenom upravnom mestu, što nam je i bio cilj i što je bio nedostatak zgrade opštinske uprave- rekao je Kovačević.\nNaglašeno je da je, zamenom postojećih klasičnih vrata, vratima na senzor, pored olakšanog pristupa, sproveden i deo preventivnih mera za zaštitu od korona virusa, jer je time sprečeno dodirivanje površina koje predstavljaju rizik od zaraze.


MINT | Vidi dalje | Medij Internet Generacije | Društvo, Kultura, Intervju, Preduzetništvo, Tehnologija, Lifestyle\nŠta sve nismo znali o prvom sletanju na Mesec i misiji Apolo 11?\nGde god nađeš zgradu, tu nadogradnju posadi\nPosted on November 20, 2018 February 8, 2019\n02:30h ujutru Dok cela Srbija spava, ljudi u Institutu za nuklearna istraživanja “Vinča” su uveliko budni. Da budemo precizniji, preko 3000 ljudi je tog jutra bilo budno zbog najveće tajne…\nDok se na HBO-u prikazuje serija “Černobilj” o nukleranoj katastrofi u istoimenom mestu u tadašnjem SSSR-u, za koju je čuo i posledice osetio ceo svet, zanimljivo je osvrnuti se na…\nSimboli današnje Avale su Avalski toranj i spomenik Neznanom junaku. Na mestu spomenika Neznanom junaku, Avalu je nekada krasilo nešto potpuno drugačije. Nešto što je danas moglo da bude takođe…\nPosted on September 30, 2018 November 7, 2018\nOvo je Stara planina. Lepa i naša. Ili je bar takva bila do skoro. Stara planina ima svoje reke i rečice. To su reke tih ljudi koji tamo žive, to…\nJedan od najlepših drvoreda u Beogradu masakriran je metodom orezivanja koja je strogo zabranjena u svim razvijenim državama sveta. Pod izgovorom rekonstrukcije poteza od Dušanove do Ruzveltove ulice naši gradski…\nOvi brendovi su i danas poznati zahvaljujući Adolfu Hitleru\nNacistički režim danas svi pamtimo kao ogromnu imperiju zla koja je radila užasne stvari podstaknuta svojom ideologijom. Međutim, nacistička Nemačka nije uvek viđena kao takva. Mnogi biznismeni tog vremena bili…\nNeki mailovi umeju da budu dosadni i mi znamo kakvi su to mailovi. Zato što znamo, naše kreiramo drugačije.\nNikada nećemo saznati vrednost vode, dok konačno ne presuši Ukupna količina vode na našoj planeti procenjuje se na oko 1.4 miliona kubnih kilometara, od čega se samo 2.5% odnosi na…\nUsled mnogobrojnih kriza kroz koje su Srbi prolazili, nekako se uvek štedelo na tom automobilu. Svi su ga imali jer je neophodan, ali je pitanje kakav je to automobil, koliko…\nDa li možemo da hakujemo mozak pomoću “pametnih droga”?\nČovek je oduvek težio pronalasku načina kako da unapredi mentalne i fizičke sposobnosti tj. kako da postane super čovek. Kako da hakuje svoje telo i mozak, da bude što efikasniji…\nDirektorka Kancelarije Svetske zdravstvene organizacije (SZO) u Srbiji, Žofija Pustai izjavila je danas da je vreme da Srbija konačno uvede potpunu zabranu pušenja, veće akcize na duvanske proizvode, ali i…


Vlada RS od Savjeta bezbijednosti UN traži zatvaranje OHR\nVlada Republike Srpske yatražila je danas od Savjet bezbjednosti Ujedinjenih Nacija zatvaranje kancelarije Visokog predstvnika međunrodne zajednice OHR -a, zbog kako su naveli "stalne zloupotrebe visokog predstavnika u BiH" uz ocjenu da podrška za to raste među članovima Saveta za implementaciju mira, zvaničnicima Evropske Unije i među međunarodnim ekspertima.\n“Prema nezavisnim izveštajima, BiH je tokom proteklih godina uživala u stabilnoj i mirnoj bezbjednosnoj situaciji i organizovala dugi niz slobodnih i poštenih izbora. Vlada je uvjerena da će, kada nezakonito miješanje OHR-a bude okončano, izabrani lideri BiH intenzivirati dijalog, ubrzati politički napredak i poboljšati život građana BiH”, navodi se u trećem izjveštaju Vlade RS o situaciji u BiH koji je danas upućen Savjetu bezbjednosti uoči debate o Bosni i Hercegovini 24. maja.\nU izvještaju se podsjeća da je i nakon novembra prošle godine, kada je proslijeđen raniji izvještaj Vlade RS, visoki predstavnik u BiH nastavio sa izdavanjem izvršnih naredbi koje znatno prevazilaze njegov pravni mandat prema aneksu 10 Dejtonskog sporazuma i koje krše ljudska i demokratska prava garantovana Ustavom BiH.\n"Vlada je odgovorno reagovala na takve poteze u skladu sa njenim pravima i obavezama. To uključuje i najavu da će Vlada raspisati referendum u cilju dobijanja mišljenja njenih građana o takvoj dugogodišnjoj praksi visokog predstavnika", navodi se u tekstu.\nU pismu su takođe naveli da je plan PIK-a "pet plus dva" za podršku zatvaranju OHR "beznadežno zakočen" jer bošnjačke stranke nemaju interesa da se OHR zatvori i zbog toga neće da pregovaraju kako bi se ispunili preostali uslovi.\n"Vlada RS poručuje da svaka reforma Ustava BiH mora proizaći iz konsenzusa unutar Bosne i Hercegovine umjesto da bude nametnuta spolja, da treba očuvati osnovne mehanizme zaštite Dejtonskog sporazuma i da ta reforma ne treba biti vezana za zatvaranje OHR-a" navedeno je u izvještaju proslijeđenom UN .\nFinci: U jevrejskoj imovini uživaju političari u BiH\nLokalne vlasti i veterani protiv azilantskog centra u Petrinji


Acura predstavila prototip nove Integre | Nacionalna Klasa\nPočetna Vesti Auto Noviteti Acura predstavila prototip nove Integre\nAcura predstavila prototip nove Integre\nHondina marka Acura prikazala je prototip nove Integre na ceremoniji u Los Anđelesu, čime najavljuje povratak u ponudu ovog hečbeka sa pet vrata i naglašenim performansama.\nPotvrđeno je da će automobil koristiti 1,5 litarski turbo motor, koji će verovatno biti zasnovan na agregatu iz modela Honda Civic i Civic Si. Acura nije objavila podatke o snazi, ali je poznato da novi Civic Si raspolaže sa 200KS.\nJedini mehanički podatak koji je pomenut su dostupnost diferencijala ograničenog proklizavanja i šestostepene manuelne transmisije. Automatik će sigurno takođe biti u ponudi. Acura je saopštila da je žuta boja kakva se koristi i za NSX odabrana za prototip kao posveta nekadašnjoj Integri Type R i to je jedini detalj koji povezuje ove modele.\nZa razliku od nekadašnje Integre, nova je značajno porasla. Acura je najavila početnu cenu od oko 30.000 dolara. Za sada nema informacija o tome da li će buduća Integra pod amblemom Honde stići na još neka tržišta izvan američkog.\nPrethodni tekstPredstavljena Mazda CX-50\nSledeći tekstDaimler prodaje udeo u Renaultu


Mijailović: Partizan za ABA ligu bez sukoba interesa\nTanjug 20. maja 2021. 13:53\nBEOGRAD – Za ugled same ABA lige u Evroligi i regularnost lige je od ključnog značaja da unutar lige ne postoji nikakav sukob interesa“, rekao je danas predsednik Partizana Ostoja Mijailović.\nUčesnik ABA lige će od naredne sezone biće filijala Budućnosti, Studentski centar, a predsednik Partizana navodi da u ligi već postoji takav slučaj kada su u pitanju Crvena zvezda i FMP, te da će ovogodišnji finalisti Jadranske lige imati svoje razvojne timove.\n„Partizan se jasno zalaže za to da jedna uprava ne može imati pod svojom kontrolom dva kluba u istom rangu takmičenja. Da se Mladost iz Zemuna plasirala u ABA 1 ligu, što im od srca želimo, mi bismo okončali naš ugovor o saradnji. Isto to očekujem od Budućnosti, da im Studentski centar više ne bude partner nego rival“, rekao je Mijailović za Telegraf, spomenuvši odnose Crvene zvezde i FMP-a:\n„Oni su jednim delom neke stvari otklonili, kada je sa mesta predsednika FMP-a, smenjen Zoran Tošković, advokat našeg gradskog rivala i čovek koji je u rodbinskoj vezi sa porodicom Čović. Kompletna situacija mora da se do kraja istera i razrešenje tog problema ćemo tražiti pred jedinom institucijom koja je za to dovoljno kompetentna, a to je CAS u Lozani“, kaže Mijailović dodajući da su u prošlosti dueli Crvene zvezde i FMP-a iz Železnika bili predvidivi:\n„Za ugled same ABA lige u Evroligi i regularnost lige je od ključnog značaja da unutar lige ne postoji nikakav sukob interesa“, zakjlučio je Mijailović.


Radio Boom93 :: Lokalne vesti :: Rok za preregistraciju oružja biće produžen?\nNaslovna | Info | Lokalne vesti | Rok za preregistraciju oružja biće produžen?\nPrema pisanju tog lista, nadležna skupštinska tela dala su saglasnost za izmenu Zakona o oružju i municiji, koju su potpisali poslanik Narodne seljačke stranke Marijan Rističević i poslanici Pokreta socijalista Đorđe Кomlenski i Bojan Torbica.


Nije oko doratovo prkno | ChicagoRaja\nHome » Kultura » Nije oko doratovo prkno\nNatsavljamo sa objavljivanjem serijala Sjecanje jednog novinara .Tematika je dogadjaji koji su se desavali u vremenu bivse Kraljevine Jugoslavije pa sve do Amerike\nUobičajeno je mišljenje da je zadatak novinara prije svega da vijesti,događaje,razna mišljenja i sl.prenose u novinama,radio i TV programima. Medutim,ovaj moj prilog upravo će govoriti o jednom novinaru,tj.meni i novinarstvu. Ocijenio sam da je moja ispovijest možda zanimljivija od mnogih drugih uzoraka informativne djelatnosti,jer moje kazivanje u javnim glasilima traje 65 godina i spada u rijetke primjere tako dugog prisustva u javnosti.Mozda će naslov mog žurnalističkoj izvještaja izazvati smijeh,a kod\nnekog i čuđenje ,premda je riječ o najozbiljnijim djelovima moje djelatnosti koju isključivo od dna do vrha ispunjava poslovična poruka naroda “Nije oko DORATOVO PRKNO”.\nI meni a i vama izgledace možda čudno pa i nemoguce da upamcivanje nekih događaja u mom mozgu počinju u mojoj četvrtoj godini kada sam sa tla sela Domaljevac u Posavini,gdje mi je otac Mustafa bio učitelj ,gledajući u nebesa uočio 6 srebrnih ptica iznad Osnovne škole.Otac Mustafa i njegov drugar seoski fratar Fra Zvonko odmah uzviknuse:”Ono su ratni avioni Jugoslovenskog ratnog vazduhopovstva koji odaju počast jutros ubijenog Kralja Aleksandra Karadžordjevica.Ubio ga je jedan član Makedonske separatističke organizacije.\nSliku srebrnih ptica za svagda sam upamtio u mom malom mozgu.Nisam tada ni slutio da će te dvije rijeci KRALJ i SEPARATIST dugo potresati javnost Jugoslavije.\nNaredne godine smo se nas desetak osnovaca igrali “krpenjaka”.Pocela je padati kisa i svi smo potrčali prema nisko spuštenim granama duda-murve.U tom trenutku pukao je grom u stablo murve.Mislilo se da smo svi na zemlji bili mrtvi.Zacudo svi smo ostali živi.Moji drugovi su se radosno prekrstili gledajući u nebo,a među njima samo sam ja bio Musliman,jer u to vrijeme nije bilo nikakvih vjerskih odbojnosti jednih prema drugima.Tu sliku nosim u sebi do danas.Kad sam malo sazrio u godinama rekoh opet sam sebi da sam izbjegao svoju smrt i ne sluteći da ću pred njom bježati još jedno sedam ,osam puta.\nOtac Mustafa je poslao u Beograd pismo adresirano na Kraljevsko ministarstvo prosvjete.U njemu je zatražio da mu odobre preseljenje iz sela Domaljevac u nas Mostar.Uz pismo je dostavio i tri kante po 30 kg. meda ministru prosvjete da bi ga potkupio.Poslije mjesec dana stigao je odgovor da u narednoj godini 1939 .treba da preuzme posao učitelja u jednom seocetu kod naselja Lastva na Trebišnjice.Otac je skripao zubima i psovao, ali smo se naredne jeseni otac Mustafa,majka Zibka,sestre Sefika i Mira i ja osvanuli u Lastvi.Na svu sreću otac je ovog puta uspio da podmiti činovnika u Trebinjskoj opstini. (Otac će mnogo kasnije primiti počasno zvanje najboljeg pčelara u Jugoslaviji.)Nas život u Trebinju počinje kad i okupacija grada,najprije italijanskim,a zatim njemačkim vojnicima.Tu smo ostali tri godine.Pred kraj treće godine najbolji prijatelj mog oca Mile Ratkovic, učitelj ,upozorio ga je da se hitno sa porodicom pakuje i bježi za Mostar,jer su krvoločni odredi četnika najavili osvetu za pobijene Srbe na terenu od Stoca do Trebinja.Vec iste noći otac i majka su u stare kofere,kutije i sanduke potrpali sve najnužnije stvari i nakon dva dana put u vagonu uskotračne željeznice otisli smo za Mostar.Ja sam u mojoj 13 godini ispustio gorke suze,zaleći sto zauvijek napuštam ljepoticu 3razreda Anku Tomljenovic sa kojom sam se tek trebao upoznati.U tom trenutku na domaku stanice Ravno,sve kočnice su strahovito zaškripale.Po naredbi svi smo se morali zavući ispod vagona.Dva Britanska lovca u kojoj liniji pikirali su i pucali iz mitraljeza na nas voz.Nakon svega posada voza je objavila da niko nije pogođen i da je lokomotiva cijela.Tako sam još jednom u svom burnom djetinjstvu izbjegao smrt od svojih,kako je otac govorio saveznika Engleza.\nU Mostar smo stigli u ponoć 20.jula 1943.godine.Krenuli smo prema kući mog dede Avdage Koludera i njegove žene,poznate lijepe Emine.Sve ulice su bile puste,izuzev sto nas je blizu Tepe zaustavila vojna patrola Njemačkih fel zandara.Otac Mustafa im je na njemačkom jeziku objasnio na koji način smo stigli do Mostara. Niko nas nije maltretirao od tada se naša porodica od pet članova smjestila u prostranoj kući Koludera.\nOtac je postavljen za upravitelja Dječjeg doma u kojemu je bilo oko 300 djevojčica i dječaka koji su ostali bez jednog ili oba roditelja od terora ustaskih i cetnickih jedinica.Pored mog oca u tom domu su službovala još dva činovnika.Njih trojica su u dubokoj tajnosti štampala ilegalni bilten mostarskih komunista i patriota.Jedan od činovnika trpajući smotkove biltena u moju platnenu tasnu je kazao:”Dobro se pazi novinaru,jer ako te otkriju Gestapovim ili ustaše,na licu mjesta ti ode glava.”Ja sam u tom trenutku porastao čini mi se tri metra,jer mi se taj naziv odmah urezao u glavu.\n30.decembra 1944.godine u Dječji dom je upala patrola ustaške policije,po naredbi Šefa policije zloglasnog Roke.Istog trenutka su i mom ocu i meni stavili lisice na ruke.\nKrenuli smo glavnom ulicom iznad Kujundžiluka kad se pred nama iznenada pojavio Beg Čiber u polu vojničkoj uniformi i odmah uzviknuo kuda nas to tjera ustaski policajac.”Vodim ih u policiju kod redarstvenika Roke”uzvrati ustaša.Beg Čiber izbeći oci prema njemu i zagalami”Da ti sve po spisku i Roki i tebi,trebao bi znati da su gospar Karabeg i njegovi svi najaktivniji članovi ustaškog kruga pod nadzorom njemačkih vlasti.Odmah ih odvezi i pusti da idu kući to ti kažem ja Njemački izvršitelj.\nReceno,učinjeno.Cim nam je skinuo lisice sa ruku otac i ja pretrčali smo glavnu ulicu i niz kamene stepenice uletili u kuću dede Avdage i zene Emine gdje smo se krili do oslobođenja Mostara.Poslije 3-4 dana početkom Januara 1945 ,saznali smo da su svi mostarski ilegalci otpremljeni na dan hapšenja u Sarajevo,gdje su zajedno sa Sarajevskim ilegalcima obješeni na granama dugačkih Sarajevskih drvoreda.\nNapomena:odmah nakon oslobođenja Mostara saznalo se da je Beg Čiber bio pouzdani i spretni izvještač ,glumeći uspješno Nijemcima da je njihov agent.\nPrevious: Konzervativna svijest, etnički esencijalizam i bosanski identitet\nNext: Bosanski đavolji rječnik (3)


Djeca migranti u Unsko-sanskom kantonu uskoro kreću u školu. Njih 200 već je počelo da uči jezik, a kad savladaju osnove biće raspoređeni u četiri škole u Cazinu i Bihaću.\nDjeca u cijelom svijetu imaju pravo na obrazovanje, pa tako to treba omogućiti i djeci migrantima u BiH, kažu u kantonalnoj Vladi. Zato su uzeli stvari u svoje ruke.\n"Princip je bio da djeca prvo krenu u zasebne grupe, vidjećemo kolike te grupe bude i koliki bude interes te djece. Sad je u završnoj fazi. Oni vrše ljekarske preglede, već je cazinski dom zdravlja završio taj dio sa sistematskim pregledom. Bihać još nije, i oni će ubrzo završiti", kaže Damir Omerdić, ministar obrazovanja u vladi UKS.\nDjeca iz hotela Sedra, Đačkog doma i prihvatnog centra Bira u školu bi mogla da krenu već u drugom polugodištu.\n"U Unsko sanskom kantonu su da kažemo u finalnoj fazi dogovori sa ministarstvom za škole u kojima bi se trebao provoditi program sa izvjesnom vrstom podrške koju bi obezbijedio Save the children i UNICEF za nastavno osoblje", kaže Andrea Žeravčić, direktor fondacije "Spasimo djecu" za sjeverozapadni Balkan.\nVlasti na nivou BiH u proteklom periodu i nisu baš pokazale da znaju da se nose sa migrantskom krizom koja je zahvatila BiH. Migranti i dalje pristižu u BiH, a samo od početka ove godine registrovano je 440 migranta, dok je u prošlog godini registrovano oko 24 hiljade migranta.\nOtvorene brojne teme\nŠkole u Srpskoj spremno dočekuju drugo polugodište


Nema cara, nema ni igara – „Nišlije Nišlijama“ | B92 Blog\nTeško je početi iz početka, ali je objasniti Srbima, najlakše. Antički tragičari su bili mala deca za srpske mazohiste današnjice. Sve je počelo još krajem 2008. godine, kada je Rukometni savez Srbije dobio organizaciju EURO 2012 za rukometaše, a u Nišu i rukometnom svetu se pojavila inicijativa da grad, „rukometni bastion", dobije novu dvoranu, koja će zameniti 40 godina stari „Čair", u kojoj će igrati srpski rukometaši 2012. godine. Ona je (very) simbolično, turizmološki, u slavu „hleba i igara", trebalo da se nazove „Car Konstantin", po utemeljivaču hrišćanstva, rođenom u drevnom Naisusu.\nSuština je da para ima, da država to želi (ili je želela - evo druga kalendarska godina prolazi), da sam Niš ne mora da participira sa više od četvrtine troškova, ali sve stoji. Zašto? Ne zna se, ali da probam da nagađam. Predizborna kampanja ili ordinarna glupost? Lokalni čelnici, ni posle godinu dana „utuvanja" u glavu od strane svih sportskih struktura ove zemlje, očigledno nisu shvatili da Niš samo u novoj dvorani može ugostiti EURO 2012 (a samim tim verovatno i ostala velika takmičenja drugih dvoranskih sportova u budućnosti), jer standardi EHF-a (Evropska rukometna Federacija) jasno kazuju da „Čair" nema odgovarajuće dimenzije za organizaciju takvog spektakla (dakle, nije u pitanju krečenje, promena stolica i skidanje plastičnih kofa sa krova). I pored svega, Niš kreće u rekonstrukciju „Čaira" sa pričom da će tu moći da se organizuju „sva međunarodna sportska takmičenja" (koja, btw, košta 2,5 miliona EUR), verujući u čudo. Kao i običan svet, uostalom.\nIpak, za „spoljnu politiku", „Car Konstantin" je još uvek u opticaju (i bio je prethodne dve godine sa egzaktnim terminima za „prvu lopatu"), bez obzira, što on mora biti izgrađen u roku od 14 meseci (EURO 2012 se održava od 19. do 31. januara). Pre nego dam kratak „Press Cliping", vredi upoznati neupućene u javnu licitaciju, koja ulazi u treću godinu. Još aprila 2009. godine, svetlost dana je ugledao projekat po kome bi nova hala „Car Konstantin" imala kapacitet od 5200 mesta (6100 za odbojku i košarku) za rukometne potrebe, a kada se, posle par meseci, doznalo da će „biti para", termin „hale" je, brže-bolje, zamenjen „arenom", koja bi mogla da primi deset hiljada gledalaca (projekat je sa šest miliona EUR „skočio" na 11,5)...\n„Terasasto ludilo, barovi i ostalo"\nU planu je da Nišlije, do početka EURO 2012, dobiju savremenu multifunkcionalnu Arenu "Car Konstantin", čija izgradnja će početi na proleće sledeće godine. EKAPIJA\n- Ova višenamenska hala biće kapaciteta od 9 do 10 hiljada mesta, što zavisi da li će se igrati rukomet, odbojka ili košarka i da li će biti postavljene teleskopske tribine koje imaju 1.700 mesta. Verovatno je hala jedinstvena zbog toga što su tribine terasasto postavljene. One su podeljene vip ložom koja ima 530 mesta, posebno stepenište i bar - kaže Dragan Dimitrijević, pomoćnik direktora Direkcije za izgradnju Niša. (9.12.2009)...\nKako je hala od šest hiljada kapaciteta, preko noći narasla u arenu sa deset hiljada sedišta? Ko je taj dežurni megaloman, koji je rešio da u gradu u kome sport i privreda grcaju u nemaštinii sniva svoje grandiozne arhitektonske snove, sada više nije ni važno. Važno je da je ta priča o 35 hiljada kvm prostora, pokrenula priču i oko nekih šest ari zemljišta, nerešenog vlasničkog pitanja, pa se sve tako uvezalo, da se nikada ne razveže. Narod je već počeo svoju bitku po forumima i socijalnim mrežama između „Cara Konstantina" i „Niške Arene", a onda je sistemom beogradskih „crvenih telefona" neko „risajzovao" priču na pet hiljada kapaciteta i vratio sve u realnost. Ipak, rok - decembar 2011. godine se nije dovodio u pitanje...\nMesec dana kasnije, direktor Direkcije za izgradnju Niša, Branislav Jovanović, „Radovi mogu da počnu"....(20.1.2010) BLIC\nDirektor Direkcije za izgradnju grada Niša Branislav Jovanović kaže da je posredstvom Ministarstva omladine i sporta, Evropske investicione banke i Nacionalnog investicionog plana obezbeđeno šest miliona evra za izgradnju ovog sportskog objekta, da je urađen i glavni projekat i da radovi mogu da počnu.\n- Čeka se samo da nadležne gradske uprave izdaju potrebne dozvole da bi se raspisao tender za izvođača radova i počelo sa izgradnjom. To bi, ako sve ide po planu, moglo da bude već u aprilu. Hala bi trebalo da bude završena do kraja 2011. godine kako bismo spremno dočekali Evropsko prvenstvo u rukometu koje će se 2012. godine igrati u Nišu, Novom Sadu i Beogradu. Izgradnjom ove hale Niš se vraća na mapu vrhunskih svetskih i evropskih sportskih događaja - objašnjava Jovanović.\nPosle šest meseci „praznog hoda", oglasio se i gradonačelnik, Miloš Simonović „Nema dileme - Krećemo u avgustu" (15.7.2010)\n- Ne postoji dilema, da neće da budu izdvojena sredstva i da bude sklopljena finansijska konstrukcija. Obavljeni su razgovori sa nadležnima, a to će potvrditi i nova uredba Vlade Srbije. Krajem leta, tačnije sredinom avgusta, kreće se sa izgradnjom hale "Car Konstantin", za 5.000 mesta, na već predviđenoj lokaciji - kaže gradonačelnik Simonović.\nI tako, završilo se leto....\nKada se moralo sjahati sa jednog megalomanskog projekta, povici sa tribina lokalnih navijača „Meraklija" da „Nišu treba novi stadion", došli su kao poručeni. Sada se javno preko lokalnih "Narodnih novina" prepucavaju lideri dve vodeće lokalne stranke o tome - "Šta Nišu treba?". Kampanja je počela. Rekonstrukcija stadiona "Čair" (košta duplo više od nove hale) za Radnički (izvinite, "Real sa Nišave"), koji igra treću fudbalsku ligu i trenutno se nalazi u štrajku, ali je i najveća "sportska slabost" juga Srbije, očigledno je najbolji predizborni adut. Fudbal, kao opijum za narod, uvek je atraktivan, čak i kada fudbala nema. Kao treća stvar, od koje se državi potrebuju novci, navodi se obnova Muzeja. Za svakoga po nešto. Stadion za one koji žive u vremenu EI Niš televizora i veruju u to da će prekosutra (možda baš te 2012-te, na tridesetogodišnjicu od čuvenog polufinala Kupa UEFA sa HSV-om) gledati Radnički na B92 u Ligi Evrope, kako ruši Napoli i Fejenord. Halu za one, koji bi da se lepo obuku, budu viđeni i osete se građanima Evrope, dočekujući Evropu u "Car Konstantinu" tih januarskih dana 2012. godine, a Muzej, za one koji baš i ne mare za sport ("Lepše je sa kulturom"). Sve su to glasači, samo je problem što nema novca za sve...\nNo, vratimo se hali, od koje je sve ovo i počelo. Sredina je oktobra. Za ašov je zemlja sve tvrđa. U opštoj besparici, najviše uspeha imaju oni „obor-knezovi", koji bi da, umesto svega, naprave jedan ogroman kazan, pa skuvaju vojnički pasulj i nahrane svu sirotinju u Nišu i okolnim selima. Za halu, najverovatnije, nema više vremena. „Beogradska Arena" se gradila 15 godina, a poslednja dva „velika projekta", „Smederevo" (11 godina) i „Kristalna dvorana" u Zrenjaninu (srpski rekord - 20 meseci), govore da bi izgradnja hale u Nišu do decembra 2011. godine bila ravna plasmanu Radničkog u počivši Kup Uefa, osim ako ne uračunamo ove dve prethodne godine „izgradnje" na rečima? Što se rukometa tiče, jedina alternativa je da se dve grupe EURO 2012 igraju u „omraženom Beogradu" (ostaju Novi Sad i Vršac), jer nijedan drugi grad u Srbiji ne ispunjava sportske i ostale standarde. Nišlije, ovoga puta, nije vam Beograd kriv...\nOd rimskog cara Konstantina, sve do danas, minimum održivosti sistema jedne države, bio je upravo postulat "hleba i igara". Zato se svaki put uplašim, kada osetim da država više nema snage, želje ili interesa da nam obezbedi i hleb, i igre.\nTo znači da smo postali totalno bezopasni kao masa, društvo, mnenje, rulja, toliko, da se "aparat" više ne plaši naše dokolice i stvari, koje možemo da uradimo, ako smo dovoljno svesni.\nS druge strane, možda ovo više i nije država...\n"Sačekaće Konstantin da mu se poklone oni koji će umreti"\ncair_stadion_hala.jpg / 7.32 / KB image/jpeg\nhala_carkonstantin_nis.jpg / 32.05 / KB image/jpeg\nnis_centar.jpg / 65.73 / KB image/jpeg\nNiš, nova hala u Nišu, rukomet, EURO 2012 u rukometu, SC Čair, stadion u Nišu, Car Konstantin\npticarka 17:57 15.10.2010\nMeni se place kad procitam ovakav tekst! Iz ovih razloga se i pravi lista prioriteta, a ne kao kakvi lesinari svi na budzet kad je vec neko utabao put.\nBili Piton 17:58 15.10.2010\nŽiki Bogdanoviću (ne mogu da odolim, sentimentalno sam vezan za to ime i prezime)\nŽika Bogdanović 09:16 16.10.2010\nlibkonz 00:45 16.10.2010\nDugo sam bio u rukometu, baš mi je drago da neko ko prati najlepši sport piše ovde. Nadam se da ćemo se čitati još.\nŠto se hale tiče, ništa tu novo nema. Sve je to stvar da li imate uticajnog čoveka u BG.\nŽika Bogdanović 09:31 16.10.2010\nHvala na dobrodošlici. Koliko sam u priči, ovoga puta, stvarno je Niš sam sebi odredio sudbinu. Rađena je vrhunska animacija za lokalni "establišment" (uostalom, dovođenje Nikole Karabatića u rodni grad prošlog oktobra i najbolje reprezentacije sveta - Francuza. Kokteli, prijemi, slikanja, uramljeni dres za gradonačelnika, itd), pare nisu bile problem, ni država, samo da se oni srede međusobno.\nKada je sve prošlo, nastavili DS i G17 da se svađaju na lokalu...\nŠto se rukometa tiče, biće ga, ako ima ko da čita o njemu\nDrago mi je da me barem neko razume\nlibkonz 15:07 16.10.2010\nIma nas, kako da ne. Unapred se radujem!\nolivia_with_a_gun 08:24 16.10.2010\nFudbal, kao opijum za narod, uvek je atraktivan, čak i kada fudbala nema.\nKako je lako biti velik na rečima odlično se vidi na primeru Niša. Sve je nešto, mi smo ovo, mi smo ono, mi možemo, a kad treba lopatu u ruke i da se gradi... Onda počinje da se kuka Beograd nam sve uzima. Pa, nije uvek Bg kriv za sve.\nBTW samo reći dve stvari. Niš nema bioskop, 2006 je zbog "rekonstrukcije" zatvoren poslednji bioskop Vilin grad, posle toga je kao priručni bioskop nastavio da služi Dom vojske, da bi prošle godine, ili nekada ove (vreme sporo teče bez bioskopa, sve mi se godine preklopile) i on prestao sa prikazivanjem filmova. Navodno, Vilin grad je obnovljen i trebalo bi da počne sa radom, any day now, ili po niški, s'm što nije, ali Vilin grad počinje sa radom od sutra već dve godine.\nNiš će dobiti grandiozni krst od 80 metara da se vidi iz vasione, pa da svi pričaju "Gde je krst tu je Niš" (ovo sam zaista čula da ljudi pričaju). Krst bi se izgradio povodom obeležavanja 1700 godina Milanskog edikta. A nikome ne pada na pamet da ti silni ljudi koji bi došli da vide to čudo od krsta ne bi imali gde da se smeste (osim ako su mladi pa mogu u hostele, koju su jako lepa i dobrodošla pojava u Nišu). Hotel My Place smešta malo ljudi kao i hotel Niški cvet (ko li mu smisli naziv?). Za to vreme u samom centru Niša stoji gigantski hotel Ambasador koji ničemu ne može da služi (to jedino da se sruši pa da se gradi nov), i u njegovoj neposrednoj blizini (u hipi dolini) Hotel Niš koji se obnavlja zadnjih 10, ako ne i više godina. Sve to nema veze, bitno da ćemo imati krst od 80m.\nŽika Bogdanović 09:51 16.10.2010\nNiš će dobiti grandiozni krst od 80 metara da se vidi iz vasione, pa da svi pričaju "Gde je krst tu je Niš" (ovo sam zaista čula da ljudi pričaju).\nNa ove dve stvari sam totalno zaboravio...hvala što si podsetila.\nPosle će krst iz Skoplja (na Vodnu za koga Makedonci misle da je najveći, najlepši, itd) i ovaj niški da gledaju jedan drugog.\nZa bioskop nemam reči. To je neobjašnjivo.\nexpolicajac 10:23 16.10.2010\nCeo tekst za koji dajem preporuku, može se svesti na jednu rečenicu.\nVratio nam se MILE ILIĆ