Milan Konjović (1898—1993)\nLIKOVNA UMETNOST « SLIKARSTVO « Srpski slikari XX—XXI veka « Milan Konjović (1898—1993)\nAutor Tema: Milan Konjović (1898—1993) (Pročitano 23715 puta)\n« poslato: Maj 17, 2012, 09:06:08 pm »\nMilan Konjović rođen je 28.01.1898. u Somboru, gde je završio osnovnu školu i gimnaziju.\nPrvi put izlaže 1914. u somborskoj gimnaziji. Slikarstvo studira od 1919. u Pragu, na Akademiji likovnih umetnosti u klasi Vlaha Bukovca. Nakon dva semestra studije nastavlja samostalno u Pragu (avangardni češki slikar Jan Zrzavi ga upućuje na Leonarda), Beču i po nemačkim muzejima. U maju 1924. stiže u Pariz i ostaje do 1932. godine, do svog konačnog povratka u Sombor. U Parizu postiže zapažene uspehe samostalnim izložbama, kao i sudelovanjem na izložbama pariških salona. U Parizu nastaje Konjovićeva "plava faza" (1923—1933). Po povrtaku u domovinu posvetio se slikanju domovine, njenog pejzaža, ljudi i ambijenta sa strašću vizionara koji svemu što radi daje pečat autentične stvaralačke ličnosti. Leti slika u Dalmaciji (Mlini, Cavtat, Dubrovnik). Za vreme rata 1941. je u zarobljeništvu u Osnabriku. Posle povratka 1943, 1944. i 1949. godine nastaju Konjovićevi pasteli. Ulja stišanog kolorita, nastala od 1945—1952 sačinjavaju umetnikovu "sivu fazu". Godina 1953. znači preokret u Konjovićevom slikarstvu: odnos prema predmetu je nov, slobodniji; na platnima "kolorističke faze" plamsa čista intenzivna boja. Nova slikarska orijentacija kulminira i traje na radovima "asocijativne faze" (1960—1984).\n1985. počinje sa prvim varijacijama na temu vizanijske umetnosti, i do kraja 1990. nastaje tridesetak dela nove "vizantijske faze", sa kojom se završava Konjovićev prebogati opus od oko 6000 radova, većinom ulja, ostalo su crteži, akvareli, pasteli, grafike, tempera, tapiserije, pozorišnih scenografija, skica za kostim, vitraža, mozaika i drugo. Ovo jedinstveno, raznovrsno delo afirmisalo je ime svoga majstora sa 300 samostalnih izložbi i oko 700 grupnih u zemlji i inostranstvu.\nNjegovi radovi se nalaze u brojnim galerijama i muzejima u zemlji, kao i u značajnim kolekcijama u inostranstvu.\nU Somboru 1966. godine otvorena je Galerija "Milan Konjović", u kojoj se hronološkim postavkama i tematskim izložbama prezentuju dela koja je umetnik darovao svom gradu. Fond Galerije sačinjavaju 1060 radova.\nZa redovnog člana Vojvođanske akademije nauka i umetnosti izabran je 1979, za dopisnog člana Jugoslovenske akademije znanosti i umetnosti 1986, a za redovnog člana Srpske akademije i umetnosti 1992.\nDobitnikje mnogobrojnih značajnih nagrada i priznanja u zemlji i inostranstvu.\nUmro je u Somboru, 20. oktobra 1993. godine. Pro Arte\nFotografija: Pavle Beljanski — muzej\n« Odgovor #1 poslato: Maj 17, 2012, 09:28:11 pm »\nMILAN KONJOVIĆ — RADOVI\nRana faza (1913—1928)\nRani period u slikarstvu Milana Konjovića od 1913. do 1928. godine. Akademizam, kubizam, neoklasicizam.\nPlava faza (1929—1933)\nOd plave faze postaje boja bitan element u Konjovićevom slikarstvu. Njenom dominacijom počinju i prva remek dela koja ubrzo, na izložbama uzbuđuju stranu i domaću kritiku.\nCrvena faza (1934—1940)\nPovratak u domovinu, plavu smenjuje crvena faza oplođena bojama Vojvodine, osvetljena kadkad doživljajima mora sa putovanja u Dubrovnik, Cavtat, Mline…\nSiva faza (1941—1952)\nRat je zarobljeništvom zatamneo paletu, potisnuo prisne teme, nametnuo groblja, prosjake i sahrane. Konjović je u ratnom i poratnom periodu ogleda i u novoj tehnici — pasteli.\nKoloristička faza (1953—1960)\nOd 1953. na Konjovićeva platna je opet svim svojim intenzitetom pokujala čista boja da ozari predele, ljude i plodove "užarene Vojvodine".\nAsocijativna faza (1960—1985)\nSilovite, snažna i dramatična dela nastala iz sukoba realnog predmeta i likovne vizije.\nVizantijska — bela faza (1985—1990)\nPozni period u Konjovićevom slikarstvu inspirisan vizantijskom umetnošću, ikonama i freskama. Period koji će zatvoriti krug plodnog i impozantnog umetničkog stvaralaštva. [Galerija Milan Konjović]\n« Odgovor #2 poslato: Maj 17, 2012, 09:31:26 pm »\nMILAN KONJOVIĆ — SLIKE\nSedeći ženski akt, 1927.\n« Odgovor #3 poslato: Maj 17, 2012, 09:38:39 pm »\nulje na platnu, 50 x 93 cm\nŽita (Sombor — Pogled na žita), 1938.\n« Odgovor #4 poslato: Maj 17, 2012, 09:56:14 pm »\nOZARENOST NAŠIH ENTERIJERA\nMožda se čak do 1984. godine moglo povlađivati prostrano afirmisanom mišljenju kako je Milan Konjović, najveći naš kolorista, prevashodno slikar žita, ravničarskih naših veduta, somborskog visoko odnegovanog urbanizma i provansaiskih ferijalnih prizora. Ta famozna već izložba njegovih enterijera, u zatvorenom porodičnom krugu koji bi, začelo, voleo i Lukino Viskonti, otkrila je, odjednom, sva koloristička nastojanja Milana Konjovića tako rafinovano, tako bonarovski razdešeno, tako plemenito da se može i dan današnji govoriti o događaju decenije. Znam da sam, govoreći na otvaranju te izložbe (a uoči otvaranja opet je bila velika oluja u Somboru, i u strahu od nanosa i crepova koračali smo sredinom ulice; sunce je kako i dolikuje Konjoviću — pokazalo svoje lice, ipak, posle svega) prebrajao i prozore i ogledala u tim slavnim Konjovićevim enterijerima. Uzgred, u ogledalima takođe, na onim drvenim zidovima, odslikavala su se Milanova platna.\nTad je otvoreno veliko i tako uzbudljivo pitanje prisustva slika Milana Konjovića u svakojakim našim entereijerima. Odmah isključujem one koji su, u nesigurnoj svojini različitih tzv. društvenih a možda i nevladinih organizacija često nečujno nestajali iz naše vizuelne evidencije. Pomišljam na veliku referencu koju Konjovićevo platno ostavlja kao znak, kao zrak svetlosti same, kao prozor u svet i svetlost, otprve.\nPoznato je da je Milan, veoma rano svestan visoke vrednosti vlastite palete, moćno držao steg visokih cena. Bez obzira da li su bili u pitanju kraljevski ministri, ili pak, u slučaju oca Madlen Olbrajt, čehoslovački amasadori. Zna se da nije razbacivao. No, kada je poklanjao, činio je to sa radošću dečaka koji raste u onoj staroj kući, i koji posmatra kako grade dva ona viskoka\ntornja na crkvi levo od županijskog zdanja.\nSećam se da sam, u velikom ateljeu, bio zadivljen kako nastaje jedna sasvim svetla, plavetna slika lala, valjda jesen 1984. I kako je, kada sam isto u toj godini naišao u Sombor Milan otprve, takoreći na vratima povikao:\nSad, župane, skoči. Imaš i razloga zato.\nSkočio sam, tad, visoko: Lale su bile moje.\nI kada je poklanjao, i kada je prodavao, to će reći uz naknadu ustupao svoja platna, on je to činio zarad nečije nepojamne radosti. Kao da je uvek, kako je ponekad govorio, želeo da neko čuva i sačuva taj grumen detinje sreće, taj tajni plamen, tu unutrašnju toplinu koju je on uvek iznutra, kako je isto svedočio, osećao kada je čuo nečiju pohvalu, nečiji glas podrške.\nPremda postoji u Galeriji "Milan Konjović" veoma precizna evidencija kada je i zašto slika ustupljena, već numerisana i imenovana, kada poklonjena i prodata, što svakad užasava blefere, falsifikatore i lopuže, uvek me i dalje, i posle njega, uzbuđuje taj put njegovih slika koje se, poput bisera, sada na različitim stranama rasprostiru i udvajaju, ostvarujući neke od najzanimljivijih maršruta zahtevnih naših građanskih ukusa, naše moći, našeg spokojstva.\nImate li Konjovića? To je već odavno pitanje prestiža, izvesne odvojenosti, patricijskog duha, Vojvodine stare napokon.\nSve je onako kako smo i zamislili u Radničkoj 24, u galeriji "Pro Arte" u decembru 2004.: Važnost fotografije u likovnom svetu, Izložba jedne slike, temat Elemenat vode, Sejšeli u jesen Kopaonika; mala slika koja, uz šoljicu kafe, pokriva čitav zid,... i sad,\nkao znak usklika, Konjović koga niko nije video.\nMi još uvek znamo šta hoćemo, a još bolje šta nećemo.\nCrveni tepih Vas očekuje, jednako.\ndr Draško Ređep | Pro Arte\n« Odgovor #5 poslato: Novembar 05, 2013, 12:19:29 am »\nEnergija kreativnih ličnosti ima svoje zakone koji se površnim veselnicima pričinjavaju kao Roršahove mrlje proizvoljnosti i nehaja. Samo nedarovitim kameleonima, oluja talenta je artificijelna magma slučaja. Kod velikih umetnika ne treba nikad smetnuti s uma da oni izmiruju snagu prirodnih energija sa snagom energija u čovekovom biću (M.B. Protić). Već to izmirenje, samo po sebi, jeste sistem koji ima svoje živodajne amplitude što nas odvode u lavirinte stvaranja. Po neizvesnosti i količini posledica koje nastaju u sudaru okoline i talenta, taj rizični kontakt dvaju principa ima silinu pražnjenja prirode koja poseduje božanski baždaren efekat i smelost da se dotakne neizrecivo, na tren porekne, a potom definitivno ustanovi novi život, ontološka svetlost erosa kao vidovitog dara.\nMilan Konjović je jurodivi vihor palete, naprasno rođeni anđeo-demon koji, pretvarajući se iz jednog u drugo, ponekad u nešto sasvim treće, vitla mlazevima svoga dara kroz neslućene predele i tajne, svanjiva i smrkava u neotkrivenim skutovima sveta što mu se otvaraju kao odaje sa bezbroj vrata u dubini beskraja. Milan Konjović je i strasnik na pomračenoj sunčevini gde izgreva i poslednji ugarak tame što najavljuje drugu stranu života, sjaj i lepotu. Jer, crno je zona iskušenja koje navešćuje zoru, ono je katarzični put promene. Malo je koji umetnik do te mere u čvor svezao sile erosa i tanatosa, teslinski sačinio munju talenta, a da se sapete silnice i vektori nisu raščinili u sastavnu paramparčad i, pri tom, nestali u različitim zjapovima i beznađu. Konjovićev čvor jeste veliki potpis (D. Ređep) stvaralačkog principa koji se ukazuje kao znak, metafora ili, pak, mogući trag apsoluta. Njegove slike, te raskošno plamteće kolorističke invazije za oči (D. J. Danilov), predstavljaju plimu jedne aktivne oseke, plimu koja, i kad prestaje, afirmiše osobenu vrstu strasti i moći. Reljef koji iza nje ostaje poprima, kasnije, plimu našeg doživljaja i udivljenosti nad potezima sad više ne samo prirodnih, već i natprirodnih sila.\nKonjovićev doživljaj Sremskih Karlovaca nije plakatni komentar jednog retkog mesta i njegove faktografije, već sudbinski otisak jednog srpskog slikara u priči koja pleni osobenošću, starinom, univerzalnošću i onim Brankovim ao, žitku, moj prelepi sanče, ali i zelenoga ja više nikada ... Sremski Karlovci i Stražilovo, kao amblem srpske duhovnosti, uzneli su Milana Konjovića do olimpskih žudnji rastočenih na svetlost i tamu uskipele istorije, gospodski pev i svetski bol, mladalački mig i šajkaški pucanj. Karlovci su nadahnuli Konjovića kao intelektualca, volšebnika i čoveka. Omađijan karlovačkim skladom, merom jednog vremena i prostora, njihovom vertikalom i značajem, stražilovskim doskokom u krv nove lirske melanholije, tamjanom karlovačkih tornjeva i krovova, fatalnim korakom devojačkih nona, dionizijskom snagom belog i crnog grozda podno divne Fruške, Konjović je znao da slikajući karlovačku bajku, zapravo, nastavlja život ovog decenijama razdešavanog mesta, produžavajući tako misiju srpskih elitista duha i čara.\nOvaj nagonski profesor stila ugrađuje u naša čula zvuke i mirise jedne kulturno-istorijske matrice. Dah njegovih slika ima taktilnu moć da nas prene i pomeri iz tačke u kojoj smo do maločas, uljuljkani predrasudama, smatrali da ništa ne može biti drugačije, da svet počinje od naših sujeta. Konjović nam snagom svojih klokotavih poteza naprosto oduvava i poslednju kartu iz rukava kojom smo hteli posvedočiti da možemo, tobož, prevariti vreme i ustoličiti se kao zemni totemi večnosti i beskraja. Čovek je večan i beskrajan samo toliko koliko prepozna svoj talenat, neguje ga i nikad ne izda. Milan Konjović je to i te kako znao. Kako reče drugi veliki slikar, Mića Popović, on je delao slobodno, ponosno i otmeno. Grabio je od života sve što je bilo u snovilju erosa i podsticaja za umetnost, ali erosa koji je svikao da se očas premetne i ogrne hladovinom tanatosa iz koje izranjaju, pročišćeni i jači, samo retki i odabrani. Ovaj panonski rapsod, koji je umeo u jednom danu da stvori i po nekoliko slika, da fragmente beskraja sklopi u celinu koja se zove život, u Sremskim Karlovcima je pronašao muziku duhovnog korena, melodiju čije latice žive u prošlosti omeđenoj silama čiji znaci trepere na dohvat ruke. Samo obeleženi umetnici imaju privilegiju da u istom prostoru dotaknu različita i druga vremena. A to je već dimenzija koju donosi neopisivi oblik svesti.\nNenad Grujičić: "Polemike i odušci"\n« Odgovor #6 poslato: Novembar 05, 2013, 12:30:59 am »\nMILAN KONJOVIĆ: ČETVRTA DECENIJA\nKatalog MILAN KONJOVIĆ: ČETVRTA DECENIJA štampan je povodom izložbe održane u Spomen-zbirci Pavla Beljanskog od 23. novembra do 14. decembra 2006. godine. Izložba je realizovana u saradnji sa Narodnim muzejem Zrenjanin, u kojem je izložena od 20. decembra 2006. do 20. januara 2007. godine, i sa Galerijom "Milan Konjović" iz Sombora, u kojoj je izložena od 12. maja do 17. juna 2007. godine.\nIzdavač: Spomen-zbirka Pavla Beljanskog\nUrednik: Dr Jasna Jovanov\nAutor teksta i koncepcija izložbe: Dr Jasna Jovanov\nKustos izložbe: Marta Feher\nRecezent: Dr Lidija Merenik\n« Odgovor #7 poslato: Novembar 28, 2013, 09:22:25 pm »\nMILAN KONJOVIĆ: apsolutni sluh za boju\nMeđu postkubističkim delima francuskih slikara, reminiscencijama na antiku Đorđa de Kirika i radovima Andre Lota izloženim na Salonu nezavisnih maja 1930. godine, Milan Konjović je sa dve mrtve prirode još jednom skrenuo na sebe pažnju pariske kritike. "Dve Konjovićeve mrtve prirode predstavljaju nešto najlepše na Salonu" tvrdio je tim povodom kritičar Moris Renal. Slična je bila reakcija i ostalih kritičara, pa je tako Pol Firens ukazao na "izvanredno sprovedenu harmoničnost", dok je Rože Lezba, u inače slaboj selekciji, istakao nekoliko slikara vrednih pomena, među kojima su se našli Vijar, Gromer i Konjović. Jedna od tada izlaganih mrtvih priroda je Crvena flaša, slikana u Kasisu 1930. godine. Na ovoj slici zapaža se tek delić one duboke plave koja će uskoro zavladati Konjovićevim platnima i tako obeležiti uzlaznu liniju autorove umetničke zrelosti. Na samom početku stvaralačkog perioda poznatog kao "plava faza", koji traje između 1929. i 1933. godine, nestale su sve nedoumice izazvane "nametnutim disciplinama i šematskim uzorima" i autorovim stalnim dilemama između tradicionalnog i nagonskog. Oslanjajući se na sopstveni temperament i umetničku intuiciju, slikar je u intenzitetu boje otkrio najautentičnijeg tumača ličnog emotivnog prosedea. Svestan neophodnosti savladavanja i onih likovnih elemenata koji neće zauzeti značajno mesto u njegovom umetničkom aksesorijumu, konačno je mogao da posegne za ekspresivnim moćima guste i sočne boje i snažnog gesta kojim će ubuduće određivati oblike na platnima. Prostor u njegovim slikama zadržaće još neko vreme u izvesnoj meri matisovsku dimenziju: gotovo bez dubine i sa potpuno proizvoljno primenjivanom perspektivom. Izbegavanje realnog prikazivanja prostora kroz negiranje njegove dubine omogućilo je autoru da izražajni potencijal boja iskaže u punoj snazi, skoro nezavisno od prisutnih kontura ostvarenih hitrim, vijugavim potezima. Motive za slike Konjović tih dana često nalazi u okruženju novog ateljea u ulici Monsuri, kao što je to slučaj sa platnima Atelje II (1930), ili Moj atelje (1930). Na njima je moguće je zapaziti odjek slikarevih dilema iz prethodne, "prelazne" faze (1927—1929) u sučeljavanju linearno definisanih kontura nameštaja i štafelaja i tkanica kod kojih pastozan, razigran potez i naglašena faktura istovremeno evociraju fovističku ideologiju slike kao predmeta za uživanje i izražajnost kolorističke igre.\nPored novog doživljaja prirode koji donose primorski predeli Kasisa i mnogobrojnih izlagačkih uspeha u Parizu, 1930. godinu obeležilo je i poznanstvo sa Pavlom Beljanskim. Mladi službenik poslanstva Kraljevine Jugoslavije u Parizu već se među srpskim slikarima proslavio kao zaljubljenik u umetnost, mecena i kolekcionar prefinjenog ukusa. Za samo nekoliko godina, u svoju kolekciju je uvrstio izvestan broj vrhunskih slika mladih autora (Koste Hakmana, Marina Tartalje, i drugih), kao i čuvenu Veliku Izu (1882) Vlaha Bukovca nabavljenu na aukciji u pariskom Hotel de Druot 1929. godine. Novo prijateljstvo, koje će potrajati tokom četvrte decenije i produžiti se do smrti Pavla Beljanskog, kolekcionar je obeležio upravo kupovinom slike Atelje II. "Kad se s nama upoznao — mislim na Mila, Čelebonovića, Uzelca, Aralicu, Stijovića, Lubardu i sebe — već je voleo slike ali je imao samo nekoliko inostranih. On je odjednom zavoleo našu umetnost i verovao u nju, postao je čovek koji je našu generaciju nosio u srcu, u njoj je otkrio svoju pravu vokaciju i počeo sa stvarnim kolekcioniranjem. Već tada je kupio po dve-tri slike od svakog od nas, verujući u našu budućnost". Tokom te decenije kontakti kolekcionara i umetnika biće veoma intenzivni na različitim planovima: kada bi izlagao u Beogradu (a to se često dešavalo) Konjović bi odsedao u stanu Pavla Beljanskog, sam ili sa suprugom Emom, čak i kada Beljanski zbog diplomatskog angažmana nije bio u Beogradu. Na tim susretima, Beljanski je pomno pratio Konjovićev rad i tokom četvrte decenije često od njega kupovao slike. Nažalost, nijedno od tih dela, osim Ateljea II, više ne pripada kolekciji Pavla Beljanskog.\nPrisustvo Milana Konjovića u izložbenom životu Beograda naročito se intenziviralo posle njeovog povratka iz Pariza u Sombor, u leto 1931. godine. Od tog vremena, Konjović je prilično redovan učesnik beogradskih salona i izložbi umetničkih grupa "Oblik" i "Desetorica". Zapravo, Konjović se tek u četvrtoj deceniji sasvim uključio u izložbeni život Beograda: 1932. samostalnom izložbom u Umetničkom paviljonu "Cvijeta Zuzorić", a 1933. godine učešćem na V prolećnoj izložbi slikarskih i vajarskih radova jugoslovenskih umetnika. Samostalna izložba 1932. godine usledila je posle pariskih uspeha na Tiljerijskom salonu (1930), Salonu nezavisnih i na samostalnim izložbamau Galeriji Bing (1931) i Galeriji van Ler.\nU ulici La Boesi, načičkanoj umetničkim galerijama, istovremeno sa Konjovićevom izložbom sredinom aprila 1931. godine bile su u toku: retrospektivna izložba ruskog slikara Larionova, pejzaži Rene Rimbera, izložba dečjih i ženskih portreta Meri Marej, dok se u Galeriji Žorž Bernhajm mogla videti postavka radova neobičnog slikara kubanskog porekla Panča Kosioa. U Galeriji Bing među trideset Konjovićevih slika iz "plave faze" našli su se predeli iz Kasisa, figure, mrtve prirode, kao i enterijeri među kojima su svakako najupečatljiviji već pominjani umetnikovi ateljei. Samu činjenicu da su kritike bile mnogobrojne i izrazito povoljne za slikara prevazilazi značaj sudova izrečenih u njima: među desetak tekstova objavljenih u pariskim dnevnim novinama, izdvajaju se komentari Rožea Lezbaa i Maksima Gotjea, Marešala i, iznad svih, Morisa Renala. Renal je među prvim kritičarima zapazio slikara još 1929. godine na Salonu nezavisnih, a istovremeno je među prvima uočio i najbitnije odlike Konjovićeve likovne poetike, kao i neke od dilema koje su pratile njegovo umetničko sazrevanje.\n"Problem sižea izgleda da slikara muči na sasvim izuzetan način. Najčešće on, izrazito lirski ponesen, prevazilazi temu koja ga je inspirisala a samo se izuzetno događa da je sledi prilično verno. Ovaj mali dramski sukob odvija se u srži slikarske akcije koja je vrlo sigurno sprovedena. Velike mrlje boje, često vrlo snažne i dobro, čak suviše dobro proučene, ukazuju na umetnika kod koga znanje i senzibilnost teže za ravnotežom, što izgleda da nije uvek lako postići". Radi se upravo o rečima koje su srž i današnjeg čitanja Konjovićeve poetike. Njegov neposredan pristup temi ogleda se u slobodi interpretacije, pri čemu do većeg izražaja dolazi sam način kako se nešto slika, od činjenice šta se slika. Sloboda izraza potpomognuta je intenzivnom bojom koja u Konjovićevom slučaju od znamenja vremena prerasta u znamenje njegove individualnosti. Obuzet stalnim podsticajima ka oslobađanju ogromne nagonske snage koju mu je podarila priroda, Konjović je reagovao intuitivno, postavljajući samom sebi pitanja i odgovarajući na njih kroz proces građenja slike, nesvestan paralelnog toka novog slikarskog pokreta koji boju stavlja na centralno mesto. I kao što je do svakog odgovora dolazio sam, i u ovom slučaju uspeo je da razreši problem kako da boju upotrebi kao medijatora izvesnog doživljaja i emotivnih stanja, da je podredi sopstvenoj koncepciji slike. To je postigao zahvaljujući izgradnji širokog spektra izražajnih sredstava, kod kojeg ključno mesto dobijaju svojevrsno građena kontura, neutralni ton, istobojni potez i naglašena faktura. Mada je u ateljeu Andre Lota proveo sasvim kratko vreme, Konjović je ipak prihvatio njegovo shvatanje unutrašnje povezanosti boje i konture: "Kod površinskog prostiranja čiste boje kontura se pojavljuje kao sredstvo modelacije, kao zamena za svetlo-tamno, jer se čista boja ne može modelisati". U Konjovićevom slikarstvu četvrte decenije ovo načelo razlikuje konturu kao elemenat likovnog izraza od konture kao gradivnog elementa crteža. Kontura u Konjovićevom slikarstvu, masivna i gruba, nije slikaru sredstvo deskripcije, već je on koristi, isprekidanu, zavojitu, izlomljenu, "... da drži strukturu mase, zatim da površine intenzivne boje odvoji, razdeli na planove i time ostvari sugestiju prostora i dubine". Kao samostalni likovni elemenat, ona se slobodno kreće po slici, određuje ritam kompozicije i usmerava pažnju na njene glavne tačke. U početku lazurno nanošena, u spojevima jedna preko druge, intenzivna boja postaje sve gušća, dobija izraženu fakturu, a da bi njen učinak bio snažniji, Konjović primenjuje neku vrstu "istobojnog crteža" koji izvodi različitim potezima boje istovetne sa podlogom: crvenom u crvenoj, plavom u plavoj, žutom u žutoj. Smela i na nov način organizovana kompozicija često se prepoznaje kao "acentrični isečak", odnosno fragment enterijera sa izmeštenom tačkom perspektive i pomerenim planovima, ili kao fragment krupnog plana figure, koja skoro da izlazi iz formata slike, sa tek naznačenim, sumarno prikazanim karakternim crtama. Ovaj pristup definisan je već u ateljeima iz 1930. godine, a slikar ga s posebnom pažnjom razvija kada prikazuje usamljenu figuru Eme na terasi kuće u Monsuriju, ili kada je Ema zaokupljena poslom u kuhinji, kada hrani Veročku ili je zadubljena u misli. Slično "kadriranje"zapaža se i na slici Pralja (Mlini, 1932), nekad u vlasništvu Pavla Beljanskog. Ovakvo kreiranje kompozicije ukazuje na izmeštanje fokusa sa Matisa na Bonara i Vijara tj. prihvatanje intimističkog načela u razmišljanju, iako svaki iskaz o mogućim uticajima na Konjovića nalaže oprez, jer nijedan utisak koji je slikar upijao u kontaktu sa svojim uzorima nije ostao netaknut i neizmenjen u njegovim slikama. Takvu psihološku dimenziju srodnu intimističkoj poetici primetio je i Lazar Trifunović: "Mada slikane živo i dinamično, u ovim slikama nema dramatičnog sadržaja — to su melanholične slike s razvijenim osećanjem plave rezignacije. Crvena flaša i Moj atelje iz 1930, ciklus slika s Emom iz 1931, ili grupa aktova i portreta, imaju setno poetsku intonaciju, u kojoj je plava dominantna harmonija, taj plavi dim koji je popadao po predmetima, vuče sliku ka dubljim psihološkim sadržajima". Prostor u ovim slikama dobija posebnu dimenziju, opirući se svakoj definiciji ili racionalnoj analizi, ostajući pristupačan isključivo za intuitivno sagledavanje. Sumarno prikazujući predmete i ljude, umetnik se na slici zapravo koncentriše na prazne površine koje ih okružuju, potencirajući poetsku i kontemplativnu dimenziju ambijenta, samim tim i zatvorenog prostora slike. Sa druge strane, intimistički prizvuk pokazuje u kolikoj meri se u Konjovićevom delu ukrštaju i relativizuju različiti uticaji, pretapajući se kroz njegov talenat u delo jedinstvene slikarske ličnosti, u neponovljivi spoj intimističkih načela sa samo njemu svojstvenom ekspresijom.\nI pored uspeha u Parizu, Konjović će 1931. godine provesti nekoliko meseci u Somboru. Priroda koja je dotada predstavljala samo povod njegovim slikama, odjednom se pretvara u pokretača složenih emotivnih procesa koji će učvrstiti slikarevu vezu s podnebljem i usmeriti njegova interesovanja u novim pravcima. Otkrivanje suštine sopstvenog odnosa prema svetu i procesa slikarske akcije kojima stremi ka razaranju forme, mogli su da se dogode samo u kraju odakle je slikar ponikao, jedinom mestu gde je mogao da oslobodi svu svoju energiju. Kada se naredne, 1932. godine posle deset meseci provedenih u Somboru vrati u Pariz, vojvođanski pejzaži će na izložbi u Galeriji Van Ler stajati uporedo sa pariskim slikama. "Suveniri iz rodnog kraja", kako će ih novembra te godine na izložbi jugoslovenskih umetnika u Parizu nazvati kritičar "Kotidijena", pokazaće kako je slikar konačno počeo da slika "ono što oseća", umesto "onoga što vidi". Za razliku od pariskih kritičara koji su izvornost Konjovićevog slikarstva prepoznavali kroz egzotiku istočnjačkog folklora (jer Balkan je za njih predstavljao vrata orijenta) i neukrotivu snaguslovenske rase, beogradski kritičari na čelu sa Rastkom Petrovićem u njemu će videti "poslednju fazu stremljenja savremenog francuskog slikarstva". U katalogu ovih izložbi, u Parizu i Beogradu 1932. godine, kritičar Moris Bec nalazi "čistu harmoniju boja, znalačko vezivanje tonova, pri čemu slikar, međutim, ništa ne gubi od svoje najskrivenije i najličnije snage. Kod njega se spaja vrlo retka osećajnost (...) sa snagom jednog temperamenta, srodnog zemlji bogatoj i zdravoj odakle potiče i koja ga privlači. Pariska kritika nije se prevarila kada je u njemu videla jednog od najoriginalnijih i najautentičnijih slikara naroda koji se nalazi na raskrsnici najklasičnijih sredozemnih tradicija i živih i neukrotivih snaga slovenske rase".\n« Odgovor #8 poslato: Novembar 28, 2013, 10:03:55 pm »\nTokom leta 1933. godine Konjović otkriva Cavtat, koji će za proces interpretacije prirode biti od podjednakog značaja kao i vojvođanski predeo. Duboko plavetnilo mora i plava nebeska prostranstva ravnice, žuto primorsko sunce i užarena boja žita, zelenilo borovih šumaraka i nizova ravničarskih topola dobili su za slikara isti značaj kakav su u dotadašnjem periodu imali acentrični pariski enterijeri: kao prostor za odmeravanje sopstvenog umetničkog osećanja sveta. Utoliko pre se može reći kako su izložbe u Parizu i Beogradu (1932), kao i naredne godine u Zagrebu i Somboru, zapravo sumirale rezultat jednog perioda života na strani i završnicu jedne slikarske faze. Samog umetnika one su dovele do iskaza da "slika svoju viziju", te da ne pridaje važnost prirodnom izgledu, već isključivo sopstvenom slikarskom konceptu predmeta, iz čega proizilazi apsolutna sloboda kolorističko-plastičkih elemenata slike.\nGodina 1933. predstavlja početak "crvene faze": umetnik naredne godine u Cavtatu počinje da slika Konavljanke, a u Somboru žitna polja. Bio je to Konjovićev put ka povratku prirodi, izvornosti, predmetima, emocijama, koji se desio izlaskom u "atar" među kukuruze i oranice. Tako se završila potraga za izvornim, arhetipskim, primarnim značenjima, kakva je Gogen otkrio na ostrvima Okeanije, a Van Gog pod suncem i među suncokretima Provanse. Dramu sopstvenog unutrašnjeg sukoba slikar je preneo na platno, obeleživši početak "crvene faze" novog burnog perioda koji će se odvijati kroz dalje razaranje forme i usmerenjem ka novim tematskim podsticajima. Pored ravničarskih i primorskih predela, "crvenu fazu" obeležava i obnovljeno interesovanje za figuru, živopisne stanovnike Konavla i, što je možda i značajnije, za mnoštvo marginalnih likova iz neposrednog slikarevog okruženja koji ga promovišu u slikara ljudskih sudbina. Dok crvena boja postaje dominantna u kolorističkoj harmoniji slike, plavi tonovi uzmiču zadržavajući se kao njena suprotnost, istovremeno gradeći neku vrstu likovne ravnoteže. "Plava faza je obojena ličnom melanholijom proisteklom iz pobune protiv sebe i predaka, u crvenoj fazi ovo individualno osećanje preraslo je u opšte, dobilo je univerzalnu dimenziju, okrenulo se s jedne ličnosti prema ljudima". Ostvarenja ovog perioda slikar je prikazao u ciklusu samostalnih izložbi tokom 1936, u Zagrebu, Beogradu, Novom Sadu i Somboru, kao i 1937. godine u Parizu. Do 1935. godine među motivima sa ljudskom figurom u Konjovićevim slikama preovlađuje Ema, sama ili sa njihovom kćerkom Veročkom. Posle 1935. godine dijapazon se širi na figure Konavljana i Konavljanki, ali i na mnoštvo likova sa ruba somborskog društvenog života: intelektualce izgubljenih iluzija, kafanske šerete, seoske zabavljače, zemljoposednike koji su prokockali i propili imanje. U procesu slikanja malo toga se menja: slikar određuje karakter svojih junaka hitrim, markantnim potezima, poentirajući gestom, a ne naracijom. Rezultat tog procesa čini galerija portreta sa grubim, do karikaturalnosti uprošćenim psihološkim karakteristikama. Krupnim planom gde figura teži da izađe sa površine platna, kao i pozama modela i posebnim kadriranjem, Konjović u velikoj meri ostaje u domenu "acentričnog isečka", stvarajući tako tematski tip intimne figuralne slike. Na taj način na sebe preuzima ulogu komentatora socijalnog miljea, ali ta vrsta angažmana neumanjuje snagu ekspresije, već doprinosi stvaranju posebne, u srpskom slikarstvu samo Konjoviću svojstvene kategorije ekspresivnog intimizma. Sa druge strane, intimistička komponenta prepoznatljiva u seriji "žita" javlja se bezmalo od najranijih predela te vrste oličena u uzdignutom prvom planu i pozadini zatvorenoj ruralnom arhitekturom i drvoredima jablanova. U tom mizanscenu zavičajnog vojvođanskog predela autor je očigledno našao svoju verziju bašlarovskog utočišta, svoju školjku, savršenu spiralu postojanja. Neprekidno koncentrisan na predele oko sebe, Konjović uporedo razvija i drugi vid pejzaža, sliku naselja, krivudavih somborskih ulica, širokih bačkih šorova oivičenih drvoredima, kamenitih primorskih kaleta. U njima se kuće u pijanom ritmu nižu ka dubini, a duge linije perspektive prelamaju preko tek naznačenog crkvenog tornja ili drveta u daljini, nalik na pogled kroz otvoreni prozor. Ipak, prepoznatljivost krajolika ne znači slikarevo nastojanje da nam dočara neki određen detalj ulice. Potčinjavajući oblike sopstvenoj viziji, on gradi novi prostor u sebi, prepun skrivenih napetosti koje upravljaju potezima četke. "U njegovom delu prirodni oblici izrasli su u znamenja njegove emocije, svi ti elementi prirode pretvorili se u viziju o njoj, ličnu i strasnu, podređenu jedino intenzivnoj boji, čijuje suštinu on izrazio u maksimi: materija je boja".\nNajznačajniji događaj za Milana Konjovića 1937. godine svakako je izložba u Galeriji Muradijen-Valoton u Parizu, otvorena 17. juna. Pored dobrog prijema kod publike i kritike, vredan pomena je i predgovor u katalogu u kojem je Moris Bec okarakterisao Konjovićevo slikarstvo kao "plemenito, smelo, snažno i sirovo". Na platnima sa vojvođanskim žitom, Konavljankama, cvećem, predelima iz Cavtata, somborskim čudacima, kritičari su zapažali varvarsku lepotu, naivan i snažan kolorizam, snažni i čedni lirizam. Pored priznanja, za Konjovića je bio značajan i tromesečni boravak u Parizu, susret sa Gogenovim delima, ponovna druženja u kafeima na Monparnasu, u Domu, Rotondi, slikarski razgovori koji su mu svakako nedostajali u Somboru. "U kafeu Dom, na moj predlog, dogovorili smo se da osnujemo grupu 'Šestorice'. Kasnije se broj udvostručio i grupa je nastupila kao 'Dvanaestorica'. Sačinjavali su je umetnici iz Beograda i Zagreba". Na izložbi grupe u Beogradu, novembra 1937. godine, Konjović je prisutan sa dva portreta i dva vojvođanska žita, kojima se ističe na inače dobroj postavci. Iste godine, učestvuje i na izložbi "Oblika" u Solunu, na Međunarodnoj izložbi u Parizu, na izložbi jugoslovenskih umetnika u Rimu, kao i na Jesenjem salonu u Beogradu. Ovako učestalo prisustvo na grupnim izložbama karakteristično je za Konjovića tokom čitave četvrte decenije. Gotovo redovan učesnik Jesenjih i Prolećnih salona, prisutan na nastupima "Oblika" kao i na zajedničkim izložbama jugoslovenskih umetnika u inostranstvu, svaku stvaralačku etapu pokazivao je u javnosti skoro neposredno po skidanju slika sa štafelaja. Prirodan odgovor na njegovu dinamičnu kreativnu produkciju predstavljalo je reagovanje kritike ne samo u Beogradu ili Somboru, već i u Parizu, Pragu, Novom Sadu, Dubrovniku, Ljubljani, Budimpešti, Rimu. U periodu kada nije bilo godine bez nekoliko izložbi, bezmalo svaki značajniji kritičar barem jednom se osvrnuo na neki od Konjovićevih nastupa. Pri tom treba imati u vidu da je to period izuzetne naklonosti dnevne štampe i periodike prema kritičkom praćenju likovnog života, posebno u Beogradu gde su pojedini listovi upošljavali istovremeno i nekoliko kritičara. Raznolikost autora, među kojima je bilo novinara, književnika, pesnika, pa i samih slikara, omogućila je višeslojno praćenje Konjovićevih nastupa u to vreme, sve do njegove poslednje predratne izložbe, 1940. godine u Beogradu.\nUvelikom broju kritika izdvaja se jedna od prvih — izuzetno značajan prikaz iz pera Milana Kašanina. Kao arbitar čije je mišljenje suvereno vladalo beogradskom likovnom scenom, istovremeno upravnik Narodnog muzeja, Kašanin je između slika sa prve Konjoviđeve samostalne izložbe u Beogradu odabrao radove koji se danas, kao mala celina, nalaze u Narodnom muzeju u Beogradu: Model, Akt i Pralja. Vredno je pomena da je sliku Pralja sam Konjović poklonio Pavlu Beljanskom o čemu svedoči posveta na licu slike: "G. Paji Beljanskom u znak prijateljstva". Slika je pak našla svoje mesto u okruženju kakvo joj je namenio Milan Kašanin, zahvaljujuđi razumevanju Pavla Beljanskog. Naime, pošto mu je Kašanin objasnio kako je nameravao da Pralju izloži uz još dve slike, Enterijer i Akt, jer ih smatra celinom, Beljanski je sliku poklonio Muzeju. "Pošto je u pitanju jedan opšti interes, a posebno Vaš lični interes, to sam se ja pred izraženom željom g. Kašanina priklono. Tako sad zauzimate u Muzeju jedan od najpogodnijih zidova".\nKonjoviđevu pripadnost stremljenjima pariske škole, koju je Milan Kašanin istakao u prikazu iz 1932. godine, naglasio je i Rastko Petrović u svom prvom osvrtu na njegovo slikarstvo. Konjoviđevu kolorističku formulu i proces oslobađanja ličnog temperamenta, prilikom prvog slikarevog samostalnog nastupa u Beogradu, Rastko Petrović je sagledao kroz prizmu njegovog učešća u aktivnosti "pariske škole", kao "prilog napora da se potvrde, ne u umetnosti uopšte, već u umetnosti koja postoji u Parizu i danas, t.j. po izlozima i salama galerija na Ri de la Boesi. Oni se takmiče tamo gde takmičenje postoji, u perforencijama kojim se drugi takmiče, i najzad sa takmičarima koji su danas najbolji". Dosledan u svojim stavovima, insistirajući, kako je on to umeo da čini, na raznovrsnim okolnostima koje utiču na umetničko stvaralaštvo, Rastko Petrović je kritiku ipak zaključio saglasno stavovima Morisa Beca iz uvodnog teksta u katalogu Konjovićeve beogradske izložbe iz 1932. godine: ukazao je na jedinstvenu tehniku, živost u slikanju i bogatu stvaralačku ličnost umetnika. Osvrtom na radove Milana Konjovića izložene na V prolećnoj izložbi, Rastko Petrović je insistirao na evropskom, a još više na francuskom, pariskom kontekstu koji je uticao na oblikovanje srpskog slikarstva u decenijama posle Prvog svetskog rata. Čini se da je Rastko Petrović, odmeravajući Konjovićeve radove sa Prolećne izložbe godinu dana posle njegovog samostalnog nastupa, u njima video daleko više: briljantan rezultat, raskošan, čist i smeo ton, slobodu u kretanju kroz slikarske probleme, retku vedrinu, poslednju i vrlo bučnu reč u savremenom slikarstvu. Ako je i bilo rezerve u njegovom ranije iskazanom kritičarskom stavu, ovde je ona nestala, ali se Petrović u narednim prilikama nije na tako pozitivan način osvrtao na Konjovićeve izložbene nastupe.\nNa samostalnu izložbu Milana Konjovića u Beogradu 1937, osvrnuo se i Todor Manojlović. Mada je prvi Konjovićev nastup 1932. godine izmakao njegovoj kritičarskoj pažnji, iz Manojlovićevog teksta je očigledno da je on s pažnjom dugi niz godina zainteresovano pratio slikarev umetnički razvoj i vrlo precizno uočio najbitnije karakteristike njegove snažne umetničke ličnosti: "Prepoznao je presudnu ulogu kolorizma u njegovom slikarskom jeziku, slobodu poteza, bujni spikarski temperament, ali i razvijeni smisao za disciplinu i značaj postignute ravnoteže". U nameri da definiše autorski profil Milana Konjovića, Manojlović je posegnuo za formulacijama kao što su "... beskompromisan privrženik čisto slikarskog slikarstva, njegovog do krajnjih konzekvencija doteranog kolorizma, za koji boja nije samo prva i jedina materija ili građa već, u bitnome, ujedno i glavni predmet i, sadržina slike". Ono što ovaj kritički osvrt čini posebno zanimljivim jeste pažnja koju je kritičar posvetio mogućim negativnim posledicama do kojih može da dovede Konjovićev pristup slikarstvu: boja kao "eksponent umetničke emocije", posebna "slikarska osećajnost" može da dovede do zanemarivanja i proizvoljnog izobličavanja forme, rasplinuća konstrukcije ideje, "u neobuzdanom, čulnom piru". Žestina i bizarnost, nesklad, reči su koje Manojlović kao da je čuvao upravo za Milana Konjovića kako bi izrazio svu posebnost njegove pojave u kolorističkoj liniji srpskog slikarstva četvrte decenije. Slikar je prepoznat kao eksponent jedne vrste kolorističkog ekspresionizma, sasvim izdvojena pojava, izuzetak osobene snage i autor koji svesno izaziva, sukobljava se i negira pravila, upravo u situacijama gde njegovi savremenici nastoje da pomire, da uspostave ravnotežu. Ipak treba naglasiti kako je u ranijim etapama Manojlovićevog rada, naročito na samom početku, reč "ekspresionizam" predstavljala značajno sredstvo njegovog kritičarskog vokabulara, doduše, primenjivana za drugačije pojave od onih koje ovaj termin inače obuhvata. U slučaju Milana Konjovića, Manojlović naglašava ekspresivnu stranu slikareve poetike, okarakterišući je sa nekoliko različitih pojmova, ali ne i pojmom koji bi upotrebio današnji kritičar.\nKonačno, poslednja godina četvrte decenije, u osvit Drugog svetskog rata, obeležena je sa dve Konjovićeve samostalne izložbe: prva je održana u Somboru (sa pedeset dela), a druga oktobra meseca u Beogradu u Umetničkom paviljonu "Cvijeta Zuzorić" (osamdeset slika, kartona za mozaik i vitraže). Stalno prisustvo Milana Konjovića u izložbenom životu tokom čitave decenije, izuzetan umetnički senzibilitet kojim se od prvog beogradskog nastupa izdvajao od ostalih savremenika, i najzad ova samostalna beogradska izložba, inspirisali su Isidoru Sekulić da afirmiše svoje stavove u eseju "Analitički momenti". Kroz sveobuhvatnu analizu sagledala je Milana Konjovića pre svega kao slikara poniklog na tlu Vojvodine, slikara njenog duhovnog lika, zatočnika moćnog odnosa koji ga veže za zavičaj. Pošto ga je svrstala u plejadu autora čiju je umetnost opredelilo upravo njihovo poreklo, sposobnost da oslušnu i razumeju "prečanski svet", Isidora Sekulić zaključuje kako je Konjović izbegao i estetski i literarni sadržaj, ali je ipak svojim spektakularnim, "astralnim" vizijama uspeo da dopuni "pisce i mislioce Vojvodine, da bude jači od njih..." Snažnim izrazima, krupnim rečima, prenaglašenim poput Konjovićevih vizija, Isidora Sekulić je, očigledno prateći sopstvenu viziju, uronila u samu srž umetnikovog poimanja sveta i umetnosti, odredila tokove veličanstvene energije koja stvara autentične vojvođanske predele, aktove, slike cveća ili do karikature prenaglašena lica, dionizijski, ali istovremeno i apokaliptičan izgled sopstvene duše. Slikarstvo gesta i boje, istovremeno sazdano od dramatične i tragične istine o slikarevom okruženju i o samom sebi, esejom Isidore Sekulić je posle mnoštva kritičkih tekstova dobilo svoje konačno određenje koje će ga pratiti dugi niz godina.\nKao što mišljenja četvoro pomenutih autora predstavljaju tek reprezentativni uzorak u mnoštvu prikaza, vesti, komentara i kritičkih osvrta nastalih kao reakcije na slike, stavove i samu umetničku poetiku Milana Konjovića i ne mogu da zastupaju celokupni korpus kritike o ovom slikaru, tako ni tok događaja praćen u ovoj studiji ne sagledava sve aspekte Konjovićevog dela u četvrtoj deceniji. Kroz pojedine izložbe sagledan je jedan od najdinamičnijih perioda u njegovom slikarstvu, kada su konačno definisane ključne odlike njegovog umetničkog prosedea: pripadnost ekspresionističkom toku modernizma, priklanjanje realnosti slike umesto empirijskoj realnosti, upotreba plastičnog likovnog izraza umesto jezika formi, odvajanje sadržine od teme i izraza od ikonografije. U potrazi za sopstvenom vizijom, subjektivnom istinom koju će pokazati na platnima, stalno na ivici između svetlosti i tame, a slikajući i jedno i drugo, prihvatao je svet više čulima nego racionalnim poimanjem. Slikajući, umetnik koristi snažne gestove i podjednako snažne boje, koje orkestrira poput zvučnih tonova zahvaljujući apsolutnom muzičkom osećaju. Uranjajući u ponore nagona i instinktivno nalazeći odgovore, više brine o doživljavanju sopstvenog bića, jer je to prizma kroz koju se prelama celokupna slikarska vizija uzdignuta do metafore univerzalne istine. Kao putem nekog perpetuma mobile slikar je otkrio način kako da kanališe svoju ogromnu energiju i da je kroz stvaralački proces obnovi i povrati. Upravo zato "konačni oblik" Konjovićevog stvaranja formiran u četvrtoj deceniji, nastavlja da živi i u narednim decenijama, očuvan, ali ne i okamenjen. Sam slikar je nastojao da ga kroz sopstvenu evoluciju izmeni i obogati, ali se istinsko bogatstvo ogleda i u činjenici da ovo slikarstvo nije ostalo bez odjeka: različiti aspekti Konjovićeve slikarske poetike, posebno kada je reč o poimanju pejzaža, imali su presudnog uticaja na posleratnu generaciju vojvođanskih slikara, a njegov naglašeno lični prosede odredio je razvoj individualnosti kod mnogih od njih. Na taj način je Milan Konjović, na temeljima ustanovljenim u četvrtoj deceniji dvadesetog veka, više od ma kog autora modernizma, stvorio mnoštvo sledbenika i ostvario uticaj na više paralelnih tokova u srpskom slikarstvu druge polovine dvadesetog veka.\n« Odgovor #9 poslato: Septembar 22, 2014, 11:45:34 pm »\n« Odgovor #10 poslato: Decembar 04, 2015, 01:11:43 pm »\n« Odgovor #11 poslato: Decembar 13, 2015, 09:05:35 pm »\nMilan Konjović, akademik\nPARISKE I OSTALE GODINE\nLekar duševne bolnice u kojoj je Van Gog proveo poslednju godinu života imao je nesumnjivo najlepši kokošinjac u opštini. Slikama koje mu je umetnik poklanjao (za tih nekoliko meseci ostavio je gotovo 500 radova) krpio je rupe na prebivalištu živine, a valjda je tako plašio i rakune. Ko zna da li bi doktoru trebao psihijatar, kardiolog ili možda grobar, kad bi mogao saznati da će 95 godina kasnije, recimo, "Pejzaž sa izlaskom sunca" vredeti gotovo 11 miliona dolara ili približno koliko četrdesetogodišnja plata američkog predsednika.\nMeđutim, kakve to veze ima sa Milanom Konjovićem. Pa, njega u enciklopedijama nikada neće uzimati kao argument da je "samo mrtav slikar dobar slikar". U oktobru '85. posle 38 godina odsustva vratio se svojoj drugoj kući u Pariz (ko je provetravao njegov pariški stan svo to vreme nije utvrđeno). Razlog je bila velika retrospektiva u jesenjem salonu Gran Palea, gde je prvi put u 82 godine dugoj tradiciji ove institucije priređena omaž izložba živom umetniku koji uz to i nije Francuz.\nPočetkom ove godine izložba "Pedeset slika Milana Konjovića" u Moskvi ocenjena je kao prevratnička u tretiranju likovne umetnosti od strane zvanične kulturne politike SSSR. Bitna otprilike kao da u Pasternakovoj domovini štampaju "Doktora Živaga". U zamenu za Konjovića Rusi su poslali prvo u Beograd, a uskoro i u Novi Sad postavku jednog od najvećih slikara realizma Rjepina, autora čuvenih "Burlaka sa Volge". Siguran sam da Konjovića sva ta priznanja nisu iznenadila — skromnost nikada nije smatrao nekom naročitom vrlinom.\nPripreme za proslavu 90. rođendana i 75-godišnjice rada počele su serijom akvarela u galeriji "Sebastijan", a nastavljaju se njegovom najvećom retrospektivnom izložbom narednog meseca u Beogradu.\nJedna od najprofitabilnijih somborskih "firmi" sigurno je i Milan Konjović, pa treba razmisliti o ideji da se osnuje SIZ sa njegovim imenom. Jer već godinama nezanemarljiva grupa ljudi živi od priređivanja njegovih izložbi.\nOSTATI U KRVOTOKU\nKONJOVIć: Moje slike su prava drama, pune vatre i sunca, borbe i užasa, žara i pepela. Mnogo je kamena koji puca i zemlje što pršti. Umetnost mora jako da opominje i uznemirava.\nOptimizam me uzdiže iznad tame, a oni koji to ne vide, nemaju šta da traže na mojim platnima. Ne umeju ni da ih vide. Ipak su to posebne talasne dužine, kao i ljubav, život, poezija. Ne mogu se u potpunosti razumeti, niti tumačili, mada volim da razgovaram o slikarstvu i o poeziji, o ženama i ljubavi. Divno je kada o takvim lepim i večnim temama mogu s nekim da razložno razmišljam.\nMoje slike, bez ikakve dileme, nisu zlokobne, jer sam veseo čovek koji veruje u život. Ne shvatam one što slute raspadanje, destrukciju. Drugi je problem da mnogi pokušavaju da uhvate nešto od mog slikarstva, hoće da pišu, a laici su i ne ide im. Očigledno je da i umetnost slabo razumeju. No, sve to ne menja tok stvari, pošto su mi slike uvek prepoznatljive.\nGLAS: Za slikare i umetnike uopšte često se govori da su za to što rade, maltene, nekom višom silom predodređeni. Slažete li se sa takvim stavom ili Vam je bliže Lokovo shvatanje da se, u stvari, vaspitanjem stvaraju trgovci, lopovi, umetnici...?\nKONJOVIĆ: Što čovek od rođenja dalje odmiče, više mu se otvara svevelika i neistražena životna tajna. Ljudima je, naravno, u biti stalo da budu vezani za skrivene strane postojanja. Nastankom smo usklađeni s prirodom i njenim tajnama, a kasnije se sve menja. Prelazi u krajnosti i same suprotnosti.\nZa svakog umetnika je važno da ostane u svom stvaralačkom pravcu, u sopstvenom biću i krvotoku. Mada se to u genima nosi, samo oni koji izbegnu improvizaciju istraju. Ostanu veliki umetnici i humanisti. Za sve moje slike je tipično da imaju moj krvotok i dramu što je jedinstveno. Pre mnogih kritičara i istoričara umetnosti, o tome je pisao Laza Trifunović u knjizi o mom slikarstvu.\nSvi se rađamo pod različitim zvezdama, zapravo okolnostima koje nas vode nekuda. Posebni smo svetovi, nosimo drugačije gene. Jedino je zajedničko nebo iznad i zemlja ispod nas. U sredini — mi. Ali život velikih ljudi u biti mnogo je sličan malim i običnim. Razlika je u atmosferi, koja kod umetnika ostaje kao deo energije i duha što traje. Tu večnu igru civilizovanog sveta zovemo nemirenja sa svakodnevnicom.\nSvaka slika mi označava trajanje, uvek novo rađanje, moglo bi se čak reći eksploziju. Celokupno biće prenosim na platno. Vidim isto na nekim svojim fotografijama, koje je Ivo Eterović napravio dok sam radio. Uspeo je bar delimično zadržali moju atmosferu i u knjizi ovekovečiti rađanje slike.\nGLAS: Sa intervjuima ste često objašnjavali svoje viđenje slikarstva. Posle svih trendova u modernoj likovnoj umetnosti, koji su doneli ironičan odnos prema klasičnom štafelajskom platnu kao demodiranom, znate li još uvek šta je slika?\nKONJOVIĆ: Nemamo mi kraja, a ni početka. Otkrio sam to ovih dana po povratku iz Pariza, tog velikog kulturnog žarišta. Tamo cene našu osobenost, a to su boje i slikarstvo.\nPiscima je lakše i jednostavnije, imaju reč i uzimaju ih, dok je slikarstvo uzvišenije i kreće od prapočetka, iz čiste beline. Knjiga ipak ostaje samo knjiga.\nStvarnost je dinamična i surova, slikarstvo mora biti njegov odraz. Ono je sopstveni svet, igra, pesma u boji, pa mnogo muči laike. Često pitaju šta znači ovo ili ono, kakve su poruke i pouke.\nGLAS: Posmatrajući u kontinuitetu vaš opus, izdvajaju se kao prelomni periodi povratka iz Francuske i drugi svetski rat.\nA JA SAM JOŠ MLADIĆ\nKONJOVIĆ: Bilo ih je nekoliko ili bolje reći mnogo prelomnih momenata. Često sam kretao iz početka. Imao sam neko urođeno čudo u sebi da se stalno obnavljam, što i sada činim. Stoga niko ne može da me imitira, preuzme dušu i gest. Mojih sedam ipo hiljada radova.\nSlikanje je misterija, tajna bez kraja. Nemati osećanje za boju, isto je što i nedostatak sluha u muzici. Još uvek radim u vatrama, pretvorim se u zanos i preveliku strast. Ja slikam čoveka, a ko to ne vidi neka gleda druge stvari, recimo, šeta poljem.\nGLAS: Najveći deo naših pesnika i slikara neposredno nakon prvog rata i nadrealista koji su tokom treće decenije živeli u Parizu tamo nije i ostalo. Mada ste Šumanović i Vi stekli određen ugled u pariškim umetničkim krugovima vratili ste se u Šid, odnosno Sombor. Međutim, mlađa generacija Omčikus ili Medirovci, Dado Burić, Ljuba, Veličković nisu Pariz shvatili kao roman — lični izlet.\nKONJOVIĆ: Pariz su osvajali mnogi ratnici i umetnici, što se i danas dešava. Znam to jer sam ga dva puta osvoio. Međutim, treba biti svestan da za strance on uvek ostaje neosvojen. Naši slikari su prihvaćeni, ali, na žalosl, ne donose ništa osobeno, već slikaju neke pomodne teme. Ako volimo život treba ga slikati po svom viđenju. Uostalom, neka rade, mada me raspadanje kojim se bave nimalo ne zanima. Uvek sam živeo burno, u očima nosio ravnicu i ovu svežinu. Pariz to voli, a potvrdilo se to i mojom poslednjom izložbom, kad su me drugi put zvali. Tamo inače malo kog pozivaju. Oni vole originalne slikare, a u korenu našeg bića su srednjovekovne freske.\nZato su rekli da moje slikarstvo traje, da je drama što ne jenjava.\nGLAS: Ponekad se čini da ste u stvari pesnik koji se bolje snalazi sa bojom. Ali likovni pravci tokom XX veka, a naročito u poslednje tri decenije više su počivali na ratu nego poetici.\nKONJOVIĆ: Postoji neverovatna harmonija i ritmička sprega u muzici, poeziji, slikarstvu. Svaka dobra slika sadrži u sebi i nijanse neuhvatljivog ritma, blage orkestracije. Svaki medij živi zasebno, dovoljno jak da takav opstane. Vremenom sam ipak shvatio da, recimo, dobra poezija ipak sudbinski potiče iz slika. I uopšte, čini mi se da iz pozne starosti život treba razbistriti, ali ja sam još mladić.


Glasajte: Ko zaslužuje tron i titulu pobednika Zadruge 3, nakon deset meseci "borbe"? - Telegraf.rs\n10/07/20 | 15:42\nOd velikog finala Zadruge 3, koje će biti održano u subotu, 11. jula, deli nas još nešto više od 24 časa\nPrintskrin: Youtube/Zadruga, Nikola Tomić, ATA Images\nDo velike završnice Zadruge 3, finala u kojem će biti proglašen pobednik nakon punih deset meseci, koliko je trajao rijaliti, ostao je još samo jedan dan.\nDruga sezona popularnog rijalitija zatvoriće, 11. jula, vrata velelepnog imanja u Šimanovcima, koja su za učesnike "Zadruge 3" otvorena 6. septembra 2019. godine, kada je njih 50 intrigantnih i zanimljivih učesnika ušlo u Belu kuću.\nDeset meseci kasnije, gledaoci će odlučiti ko će iz rijalitija izaći kao pobednik i osvojiti glavnu nagradu, koja će ga učiniti bogatijim za čak 50.000 evra.\nBorba za opstanak među takmičarima je neizostavna i u ovoj sezoni, a do ovog trenutka na korak do finala u Beloj kući ostalo je jo 19 takmičara.\nOni su tokom prethodnih meseci svojim svađama, ljubavnim raspletima i tužnim životnim ispovestima osvojili srca publike: Marko Miljković, Anabela Atijas, Marko Đedović, Gagi Đogani, Ermina Pašović, Lepi Mića, Tara Simov, Mensur Ajdarpašić, Jelena Pešić, Stefan Karić, Iva Grgurić, Filip Đukić, Maja Marinković, Marko Janušević Janjuš, Nikola Orozović, Mima Živković, Bora Santana, Milica Kemez i Ivana Šopić.\nVeć se uveliko spekuliše ko bi mogao da odnese titulu pobednika, a po nekim spekulacijama glavni favoriti su Jelena Pešić, Miljković, Anabela, Karić i Menur, no do kraja je ipak ostalo još nešto više od 24 sata, a borba još uvek nije gotova.\nMi vas pitamo - KO JE ZASLUŽIO DA PONESE TITULU POBEDNIKA ZADRUGE 3?\nKo je zaslužio da ponese titulu pobednika Zadruge 3?\nMarko Janušević Janjuš\nSvastika Novaka Đokovića ulazi u Zadrugu 4?\nAnabela izgorela od besa, iscepala Luninu posteljinu i bacila je: U đubretu ti je mesto!\nKristijan Golubović otkrio konačnu odluku - da li ulazi u Zadrugu 4\n11. jul 2020 | 23:31\nMensure care uzmi im pare 😘👍\n11. jul 2020 | 14:02\nJelena zasluzuje titulu jer je kulturna, moralna, pametna, obrazovana, iznad svega postuje porodicu, uz to lepa i zgodna devojka!!!\n11. jul 2020 | 13:47\nNiko nije ni u cemu poseban tako da stvarno ko god da pobedi nebitan je !


Letovanje Limnos 2017,Limnos apartmani i hoteli 2017,Letovanje 2017,Leto 2017,Letovanje Grcka,Limnos hoteli,Limnos hotelski smestaj\n:: Letovanje 2017 / Leto 2017 :: Grčka ::\nRibarski gradići koji se odlikuju peščanim plažama. Plati se nalazi na samo 2 km od Mirine, dok je Agios Ioanis na oko 6 km od glavnog grada. Na ostrvu preovladava sredozemna klima, koju karakterišu duga i topla leta, i blage i vlažne zime.\nLemnos je ostrvo iz grčke mitologije. Po njoj, pripadalo je Hefestu, bogu vatre i kovačkog zanata, poznatom po tome što je zbog pada sa Olimpa postao hrom. Po drugom mitu, Lemnosom su vladale žene Amazonke, koje su prethodno pobile sve muškarce na ostrvu. Kada je Jason sa svojim Argonautima krenuo u potragu za zlatnim runom, žene sa ostrva su pokušale da ih zavedu, ali na kraju u tome nisu imale uspeha. Lemnos se od 800. godine pre nove ere nalazio u rukama starih Grka, a vlast nad njim imali su Atinjani. Ovo ostrvo je tokom istorije delilu sudbinu ostatka Grčke. Od 1657. Lemnosom su vladale Osmanlije, a Grčkoj je ponovo pripojeno nakon Balkanskih ratova.\nOvo ostrvo vam pruža miran odmor na obalama Egeja, a karakterišu ga peščane plaže, od kojih su najpoznatije Richa Nera, Plati, Nevgatis, Feneraki i Thanos, duboke uvale i razuđena obala. Kao posebna atrakcija ovog vulkanskog ostrva izdvaja se pustinja Ammothines, jedina u Evropi koju treba videti i nalazi se u središnjem delu ostrva.\nSABRA COMPANY, licenca broj OTP 5/2010, izdao APR, Registar turizma 27.01.2010. godine obnovio 05.02.2017. godine, nastupa u svojstvu posrednika u prodaji - subagenta.


Jeep sprema novi model, manji od Renegadea - Auto Republika\nJeep priprema proizvodnju manjeg modela od Renegadea, a na tržištu će se pojaviti u narednih 3-5 godina.\n„Za nas je model manji od Renegadea izuzetno interesantan. Verujemo da ima prostora za takav automobil na evropskom tržištu“ rekao je novinarima Majk Menli, šef kompanije Jeep.\n„Cilj FCA je veća sinergija među brendovima. Očekujem da će ovaj novi model koristiti već postojeću platformu i da će je deliti sa još drugih automobila“ izjavio je Menli. Ovo nagoveštava da bi potencijalni uvodni model u gamu Jeepa bio postavljen na istu platformu kao i nadolazeća generacija Pande. Uzgred, i aktuelna Panda ima krosover varijantu koja se sasvim lepo prodaje na Starom kontinentu.\n„Generalno govoreći primetili smo rast prodaje manjih SUV modela u Evropi. Takođe, postoji određena tražnja za ovakvim vozilima i u Latinskoj Americi. Sa druge strane, sigurno je da budući najmanji Jeep neće ići u Kinu i SAD, jednostavno nema potražnje za takvim automobilima na tim tržištima“ rekao je šef Jeepa.\nViše detalja o pomenutom automobilu biće poznato 1. juna kada će šef FCA, Serđo Markione, saopštiti plan te grupacije za narednih pet godina. Markione će izneti strategiju za sledeće marke: Abarth, Alfa Romeo, Chrysler, Dodge, Fiat, Jeep, Lancia, Maserati i Ram.\ntags: fiat panda izdvojeno jeep jeep renegade\nprevious Škoda Rapid (2019.) napušta budžet filozofiju – konkurisaće Golfu\nnext Dizajner Volkswagena: Enterijer novog Touarega je revolucionaran


Otvorena izložba "Izgubljeno u holokaustu: Jevrejski komšiluk u BiH" - Klix.ba\nKultura Otvorena izložba "Izgubljeno u holokaustu: Jevrejski komšiluk u BiH"\nOtvorena izložba "Izgubljeno u holokaustu: Jevrejski komšiluk u BiH"\n19.3.2015. u 20:22\nJevrejska zajednica BiH holokaust\nIzložba “Izgubljeno u holokaustu: Jevrejski komšiluk u Bosni i Hercegovini“ otvorena je večeras u sarajevskoj galeriji Novi hram.\nPredsjednik Jevrejske zajednice u BiH Jakob Finci je kazao da je ovo izložba o komšijama koji su nestali u vihoru holokausta, "izložba o Jevrejima Bosne i Hercegovine, o Jevrejima iz gradova u BiH gdje ih više nema“.\n"Ima nekoliko panoa koji govore i o onim mjestima gdje još postoje jevrejske općine - Sarajevu, Zenici, Tuzli, Banjoj Luci, Doboju, Mostaru. Međutim, nema više Jevreja ni u Bijeljini, ni u Rogatici, ni u Vlasenici, ni u Zvorniku, ali ostali su tragovi, ostale su ove fotografije", kazao je Finci.\nIstaknuo je da je La Benevolenciji i Jevrejskoj zajednici BiH ovo značajno zato što ove godine obilježavaju 450 godina neprekidnog boravka Jevreja u BiH.\n"Naša želja je da i sljedećih 450 godina budemo ovdje, da budemo zajedno sa našim komšijama za koje se nadamo da neće nestati i neće biti ovako desetkovani kao što smo mi bili", kazao je Finci.\nPrema njegovim riječima, ovaj projekt, koji finansira Evropska unija i čiji je nosilac Austrijska akademija nauka i umjetnosti, sigurno je nešto što je vrlo značajno.\n"Potrudit ćemo se da ova izložba obiđe, kako BiH, tako i naš region jer jednostavno mislimo da su ovo stvari koje trebaju da se znaju", kazao je Finci.\nKako je kazao Eli Tauber, savjetnik za kulturu i religiju Jevrejske zajednice u BiH, ono što je bitno kad gledamo ovu izložbu je da shvatimo - ona je pokušala da poveže mnoge stvari koje su bitne za život Jevreja, od kulture, od jevrejske štampe, od jevrejske privrede između dva svjetska rata...\nDodao je kako je "ovo čitav niz priča“.\n"Čast mi je što mogu biti dio programa otvaranja ove izložbe koja je dio projekta 'Tragovima naših komšija - Jevreji u BiH i holokaust'. Radujem se da je Akademija nauka Republike Austrije iz Beča nosilac ovog projekta koji se, u okviru programa Evropske unije 'Evropa za građane' implementira u suradnji sa partnerskim institucijama iz Austrije i BiH", kazao je u svom obraćanju ambasador Austrije u BiH Martin Pammer.\nNaveo je kako će, pored ove izložbe, važan rezultat projekta biti i monografija koja će uskoro biti prezentirana javnosti "koja će uveliko da osvjetli i prikaže sve vrijednosti komšiluka u BiH kakav je nekada bio“.\n"Izražavam svoju zahvalnost i ponos u ime Ambasade Republike Austrije i Akademije nauka Republike Austrije što su se prijatelji iz BiH i društva La Benevolencija odlučili da s nama realizuju ovaj značajan projekat", kazao je ambasador Pammer.\nIzložbu je zvanično otvorio visoki predstavnik u BiH Valentin Inzko koji je kazao da, kada se priča o komšiluku, za njega taj komšiluk nije susjedstvo, "komšiluk je nešto specijalno, nešto više, nešto sveto“.\n"Taj komšiluk je u nekom smislu i druga riječ, za mene, za Evropu. Vi ste uvijek imali taj komšiluk. Uvijek je to bila Evropa u malom", kazao je Inzko.\n06.02.2020. u 22:43\nNa dimnjaku napuštene fabrike u Njemačkoj postavljena izraelska zastava\n28.01.2020. u 09:35\nFilmovi o holokaustu kao opomena na užase koje za sobom ostavlja organizirano zlo\n27.01.2020. u 22:06\nZvijezda Aquamena 4\nOzzy Osbourne objavio teaser za novu pjesmu, a u ulozi pjevača je veliki zavodnik\nPodijeljenja mišljenja 8\nHologram Whitney Houston kreće na turneju: Brojni obožavatelji negoduju zbog toga\nSpasila mnoge živote 0\nPročitajte priču o hrabroj mladoj stjuardesi iz Indije koja je spasila 42 života\nMnoštvo "rupa" 2\nHarry Potter i filmske nelogičnosti koje skoro niko nije primijetio 20 godina\n1h 24min 4\nRežija Dine Mustafića 0\nU Bosanskom narodnom pozorištu Zenica uskoro premijera predstave "Ukelele Jam"\n2h 43min 1


tužba | | PC Press\nEricsson i Apple u sporu\nŠvedski proizvođač mrežne opreme, kompanija Ericsson, podnela je tužnu protiv Applea.\nŠta ih je na to isprovociralo? Moguće tužba koju je Apple uputio protiv ove švedske kompanije.\nNaime, Apple tvrdi da Ericssonovi patenti vezani za LTE bežičnu tehnologiju nisu ključni za industrijske standarde i da Ericsson traži previše za njihovo korišćenje, dok Ericsson kaže da je njihov ugovor sa Appleom istekao, te da je Apple odbio da potpiše novi ugovor o licencama, za koje istuču da su fer i pod pravednim uslovima, prenosi Rojters.\nAuthor Jovana MilićevićPosted on 14. January 2015. 7. April 2017. Categories NewsTags Apple, Ericsson, patenti, tužba\nMicrosoft tužio Samsung\nIako su dugogodišnji partneri, Microsoft je tužio kompaniju Samsung.\nPredmet spora je nepoštovanje dogovora o plaćanju naknade, koji Samsung, kao proizvođač Android uređaja, plaća Microsoftu, a na osnovu određenih patenata koji su u Microsoftovom vlasništvu.\nSamsung nije platio dogovorenu sumu, nije poznato o kojoj sumi je reč, prošle jeseni, nakon što je Microsoft objavio da kupuju finsku kompaniju Nokia.\nIz Microsofta kažu da cene partnerstvo koje imaju sa Samsungom, ali da se i partneri nekada ne slažu.\nInače, dogovor o licenciranju postignut je 2011. godine, a da li je bilo osnova za prestanak plaćanja, odlučiće sud.\nAuthor Jovana MilićevićPosted on 4. August 2014. 7. April 2017. Categories NewsTags Licenciranje, Microsoft, Samsung, tužba\nMeđusobne optužbe Samsunga i Ericssona\nKompanija Samsung Electronics podnela je žalbu Međunarodnoj trgovinskoj komisiji (ITC), u kojoj traži zabranu određenih uređaja kompanije Ericsson.\nSamsung je optužio Ericsson za nedozvoljeno korišćenje sedam patenata, a ovakav potez Samsunga došao je nakon što je Ericsson tužio Samsung takođe za zloupotrebu patenata, prenosi agencija Rojters.\n“Mi smo u najboljoj nameri želeli da pregovaramo sa Ericssonom, međutim, oni su pokazali nespremnost da nastave te pregovore postavljajući nerazumne zahteve koje sada žele da sprovedu na sudu”, navodi se u zvaničnom saopštenju kompanije Samsung.\nProizvodi koji navodno nedozvoljeno koriste Samsungove patente su Ericssonova mrežna oprema, među kojima i bazne stanice.\nAuthor Jovana MilićevićPosted on 26. December 2012. Categories NewsTags Ericsson, Mrežna oprema, Samsung, tužba\nKorisnica tužila Instagram\nIako mnogi u Americi danas proslavljaju Božić, u kompaniji Instagram verovatno neće biti raspoloženi za slavlje.\nProtiv njih podneta je tužba federalnom sudu u San Franciscu, a tema su nova pravila korišćenja koja je Instagram nedavno uveo, a kasnije i ukinuo, nakon velikog broja žalbi korisnika.\nTužbu je podnela Lusi Fjuns, korisnik Instagrama iz Kalifornije, a u njoj tvrdi da je Instagram prekršio ugovor koji je imao sa korisnicima.\nIz Facebooka, kompanije koja je u prvoj polovini ove godine postala vlasnik Instagrama, još uvek nisu komentarisali tužbu.\nInače, Instagram je prošle nedelje poručio korisnicima da su nova pravila pogrešno protumačena, te da oni neće prodavati slike korisnika, što je u prvom momentu bila najveća bojazan velikog broja korisnika, ali su ta nova pravila ipak zamenjena starom verzijom.\nAuthor Jovana MilićevićPosted on 25. December 2012. 7. April 2017. Categories NewsTags Instagram, sudska tužba, tužba\nEricsson tuži Samsung\nNajveći svetski proizvođač mrežne opreme, kompanija Ericsson, saopštila je da je podnela tužbu protiv kompanije Samsung.\nTužbu američkom sudu podneli su zbog nedozvoljenog korišćenja patenata.\nU saopštenju se navodi da Samsung nije obnovio licencu za korišćenje određene tehnologije pod uslovima koje su druge kompanije ranije prihvatile.\nNi iz jedne kompanije, međutim, nisu želeli da komentarišu ovu tužbu, prenosi agencija Rojters.\nEricssonovi godišnji neto prihodi od prava na intelektualnu svojinu iznose 938 miliona dolara, odnosno toliko je prihodovano u 2011. godini.\nAuthor Jovana MilićevićPosted on 27. November 2012. Categories NewsTags Ericsson, patenti, Samsung, sudska tužba, tužba\nI iPad mini na meti Samsunga\nJoš jedan Apple proizvod nedozvoljeno koristi Samsungove patente, tvrdi ova južnokorejska kompanija.\nRadi se o najnovijem tabletu, iPadu mini, a sporni patent već je deo ranije podnete tužbe.\nPored iPada mini, pomenuti patent koristi i najnovija generacija iPod Touch uređaja, kao i novi iPad.\nOni su prirodati drugom sudskom sporu pred američkim sudom ove dve kompanije, nakon što je ranije ove godine jedan proces okončan u korist Applea.\nAuthor Jovana MilićevićPosted on 22. November 2012. Categories NewsTags Apple, iPad, iPad mini, Samsung, sudska tužba, tužba


Nametnuti budžet opštini Šekovići « Radio Televizija BN Radio Televizija BN\nHome / Nametnuti budžet opštini Šekovići\tNametnuti budžet opštini Šekovići\nMinistar uprave i lokalne samouprave Republike Srpske /RS/ Lejla Rešić rekla je Srni da je Vlada tužila opštinu Šekovići zbog neusvajanja ovogodišnjeg opštinskog budžeta.Ona je naglasila da će ovoj lokalnoj zajednici sudskim putem biti nametnut budžet, ali i dodala da je za Šekoviće najveća “kazna” što samostalno ne funkcioniše kako treba.Rešićeva je navela da, zbog neusvajanja budžeta, ova opština neće moći da finansira održavanje lokalnih izbora, pa će za te namjene iz Budžeta Republike Srpske, najvjerovatnije, biti izdvojeno 1,36 KM po biraču.\nPrema njenim riječima, još neke lokalne zajednice kao što su Čajniče i Istočno Novo Sarajevo iskazale su potrebu za budžetskim sredstvima zbog poteškoća u finansiranju lokalnih izbora, ali se Vlada Republike Srpske odlučila da pomoć za sada ide samo izrazito nerazvijenim opštinama.\n„U svakom slučaju, na raspolaganju u budžetu za te namjene imamo 50.000 KM i ta sredstva ćemo obezbijediti. Prema Izbornom zakonu BiH, u slučaju kada lokalne zajednice nisu uspjele zatvoriti neku od finansijskih konstrukcija predviđeno je da se entitet pozabavi tim pitanjem“, istakla je Rešićeva.\nOna je naglasila da su moguće i preraspodjele ako to bude potrebno.\n„Lokalni izbori apsolutno neće biti dovedeni u pitanje zbog ovakvih situacija“, istakla je Rešićeva i dodala da su lokalne zajednice itekako svjesne svojih obaveza koje proizilaze iz zakona i da su u većem dijelu planirale sredstva za lokalne izbore.


Banjalučki gitarista uhapšen zbog poruke Dodiku na Facebooku – Informer\nBiH • Crna hronika • Izdvojeno • Udarno • Vijesti\nBanjalučki gitarista uhapšen zbog poruke Dodiku na Facebooku\n„Mili Dodiku i sličnima u Bosni treba neko reći i protaberiti mu, da nema njih toliko da mogu pohapsiti, koliko nas ima na Facebooku”, napisao je Kušmić.\n– Sve što znam je da je policija upala u Adisov stan, jučer u šest sati ujutro, i da su ga odveli – rekla je Biserka uspaničeno.\n– Adis nije terorista, on nije ekstremista, on svira gitaru, ima prijatelje svih vjera. On samo želi pravdu za sve, ne želi kriminalnu vlast i zbog toga kritikuje negativne stvari u drušvu – dodala je Biserka.\nKušmić je jučer uhapšen zajedno sa 30 drugih Bošnjaka povratnika na teritoriji bh. entiteta Republika Srpska, u akciji Specijalnog tužilaštva RS-a i MUP, koja je počela od srijede. Njih se dovodi u vezu sa “mogućim izvođenjem terorističkih akata na institucije RS i predstavnike tih institucija”.\nSekulić: Ako je Ramo Kadrić terorista onda sam i ja\nRamo Kadrić: Ako preživim ovu nepravdu, tužit ću policiju i RS!


Lepota svim čulima.\nUzbudljiv dizajn svetala za optimalnu vidljivost.\nBeskompromisnu pojavu novog Arteona doživećete već pri prvom ulasku u vozilo. Uživajte u serijski dostupnoj opremi koja nudi vrhunski osećaj u vožnji, kao što su udobna sedišta, kvalitetni materijali i prostranost duž celog vozila.\nNa izrazito kvalitetnim vrhunskim komfornim sedištima novog Arteona svaka vožnja će postati pravi sportski opušteni užitak.\nPrivlačenje pažnje: Arteon je uverljiv kako u premium dizajnu, tako i u vožnju. Jer, kada su u pitanju novi sistemi asistencije vozaču, on postavlja nove standarde.\nNezavisno od toga da li se nalazite u nepreglednom gradskom saobraćaju ili u saobraćaju sa čestim zaustavljanjima i kretanjima - Arteon će vam pružiti podršku inovativnim sistemima podrške. Dobar je osećaj kada ste u zahtevnim situacijama u saobraćaju korak ispred ostalih.\nNovi Arteon znatno će vam olakšati parkiranje pošto već ima serijski ugrađenu pomoć pri parkiranju. Osim toga možete da se odlučite i za podršku upravljanju pri parkiranju "Park Assist". Ona u okviru granica mogućnosti sistema procenjuje da li vaš Arteon može da stane na određeno parkirno mesto\nInovaciona snaga novog Arteona ogleda se i u njegovim svestranim opcijama svetala. LED glavna svetla sa svetlima za dnevnu vožnju u vizualno impresivnom obliku hromiranih krila deo su serijske opreme.\nNezavisno, da li se radi o količini goriva u rezervoaru, kilometraži ili napomenama za sledeći inspekcijski servis: sa uslugama Car-Net "Security & Service" imaćete pregled nad brojnim relevantnim podacima vašeg vozila - sasvim jednostavno putem web portala. A usluge vam mogu biti korisne i tokom vožnje.\nKonfigurator Arteon konfigurator


Inspekcija iskopala bačve sa sumnjivim otpadom - tportal\nInspekcija iskopala bačve sa sumnjivim otpadom\nZadnja izmjena 05.12.2011 10:57\nObjavljeno 05.12.2011 u 09:42\nZbog nepropisnog odlaganja otpada, kao i osnovane sumnje da je u tvorničkom krugu zakopan opasni otpad, inspekcija zaštite okoliša iz varaždinske Područne jedinice obavila je 23. studenog inspekcijski nadzor u TMT-TIO-u, lepoglavskom pogonu čakovečke tvrtke TMT, a tjedan dana nakon toga počela su i iskopavanja bačvi sa sadržajem koji zasad nije točno poznat\nTemeljem naloga inspekcije zaštite okoliša, iskopavanje otpada zakopanog kraj lepoglavskog pogona TMT-a obavljeno je u utorak i srijedu, a zbog sumnje da bi na lokaciji tvrtke mogle biti zakopane i bačve s opasnim otpadom probna iskopavanja su nastavljena idućih dana. Da bi locirali moguća mjesta odlaganja otpada, odnosno radi otkrivanja zakopanog otpada, službenici Policijske uprave varaždinske su u krugu pogona TMT-TIO Lepoglava proveli pretraživanje pomoću uređaja za otkrivanje metala.\nDosadašnjim iskopavanjem, prema informacijama iz Ministarstva zaštite okoliša i prostornog uređenja, u tvorničkom krugu TMT-TIO-a pronađeno je 37 metalnih bačvi zapremine 200 litara. Iako je u njima nepoznat sadržaj, sumnja se da se radi o opasnom otpadu, točnije otpadnim bojama, lakovima i katranu. Tko je odložio otpad u tvorničkom krugu, pitanje je na koje još nisu odgovorili u Ministarstvu zaštite okoliša i prostornog uređenja.\nOvlašteni laboratorij obavio je uzorkovanje iskopanih tvari radi analize, tj. utvrđivanja točnog sastava otpada, odnosno kasnije termičke obrade otpada koja će se obaviti kod ovlaštenih osoba nakon dobivanja rezultata analize.\nUz 37 metalnih bačvi s nepoznatim sadržajem koje su iskopane te privremeno uskladištene, tijekom nadzora iskopano je i 40 kubičnih metara kontaminiranoga tla, 20 kubičnih metara otpadne željezne prašine te metalni otpad.\nIz Ministarstva zaštite okoliša i prostornog uređenja najavljuju nastavak postupanja inspekcije zaštite okoliša u lepoglavskom pogonu čakovečke tvrtke koja ima poslovne i proizvodne prostore na dvije lokacije: u Čakovcu, gdje ima 16.000 kvadrata, od čega 5.000 četvornih metara proizvodnog prostora, te u Lepoglavi, gdje ima 44.000 četvornih metara, od čega 8.500 četvornih metara proizvodnog prostora. U oba pogona radi oko 220 radnika.


Šta sve jesu i nisu bili samuraji — Wannabe Man\nSa katanom u ruci, vođeni strogim kodeksom poznatim kao “bušido” ili “put ratnika”, samuraji su bili savršeno disciplinovana vojska, strah i trepet svih neprijatelja Japana, drevni ratnici koji se nisu bojali smrti i čast im je bila važnija od života. U periodu između 1603. i 1867. godine, samuraji su bili vladajuća vojna klasa, kao i najviši društveni stalež Japana. Ovo su neke fascinantne činjenica o njihovim vrednostima i načinu života.\nSamuraji nisu bili samo ratnici\nOsim što su bili ratnici i imali druge funkcije, samuraji su bili obrazovana, politički aktivna elita, a njihova uloga u društvu se menjala tokom vekova. Neke stavke su ipak bile konstantne:\nSamuraj je dobro obučen, izuzetno vešt borac; služi svom Daimyo-u ili gospodaru, s apsolutnom lojalnošću, čak i do smrti (sama reč “samuraj” znači “oni koji služe”); pripada višoj društvenoj klasi, smatra se superiornim u odnosu na obične građane, kao i na obične ratnike; njegovim životom vlada bušido, strogi kodeks ponašanja i životne filozofije, čija je vrhunska vrednost – čast.\nHomoseksualnost im je bila uobičajena\nDobro je poznata činjenica da su neki samuraji imali otvorene istospolne veze koje su u to vreme bile sasvim normalna i uobičajena pojava. Ne samo da za samuraje homoseksualnost nije bila tabu tema, oni su ovakve veze čak i ohrabrivali – jer su smatrali da će ljubavni odnosi ojačati same vojnike i motivisati ih u borbi.\nOvakva praksa je bila poznata kao wakashudo – “put mladosti”, a odnosila se na samuraje svih godina. Prema istorijskim zapisima, niko ne bi upitao Daimyo-a, “gospodara”, zašto je stupio u homoseksualnu vezu sa mlađim ratnikom, ali bi ga zato upitali zašto nije.\nIako se wakashudo smatra temeljnim aspektom života samuraja, istorija je ovaj stil života uglavnom ignorisala, a popularne knjige i filmovi ga gotovo nikada ne spominju.


Obeležava se 15. februar - Dan državnosti Srbije - Radio Luna\nPočetna Srbija i region Društvo Obeležava se 15. februar - Dan državnosti Srbije\nŠirom zemlje obeležava se Dan državnosti, kao podsećanje na Sretenje 1804. godine, kada je podignut Prvi srpski ustanak i počelo oslobađanje od Turske, i isti datum 1835. godine, kada je donet prvi moderni ustav Srbije\nDržavna zastava Srbije Foto izvor: Tanjug\nDan državnosti Srbije 15. februar, biće obeležen danas polaganjem venaca i cveća na spomenik voždu Karadjordju Petroviću u Orašcu, kao i dodelom odlikovanja zaslužnim pojedincima i ustanovama koje će uručiti predsednik Aleksandar Vučić. U Orašcu će u podne, kod spomenika Karadjordju, biti obeležen dan kada je 1804. godine pokrenut Prvi srpski ustanak a tom dogadjaju će prisustvovati premijerka Srbije Ana Brnabić i predsednica Republike Srpske Željka Cvijanović.\nNa Oplencu će ministarka za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitnaja Darija Kisić Tepavčević položiti venac na sarkofag vožda Karadjordja, dok će u Beogradu predsednik Aleksandar Vučić uručiti odlikovanja u Predsedništvu odlikovanja zaslužnim pojedincima i institucijama.\nZastava Karađorđeve Srbije\nZastava Srbije 1835.


BIC Türk Ekonomi Bankası A.Ş., Beykent Şubesi, İstanbul (Turska) (SWIFT kod).\nBIC Türk Ekonomi Bankası A.Ş., Beykent Şubesi, İstanbul\nNaziv banke: Türk Ekonomi Bankası A.Ş., Beykent Şubesi\nUlica: Cumhuriyet Mah.Gürpınar Yolu Beylikdüzü San.Sitesi B2 Blok No:325-326-327-328-355-356 B.Çekmece 34500-İst 34500\nTelefon: +90 850 204 06 37\nFaks: +90 216 636 31 65\nBIC Türk Ekonomi Bankası A.Ş., Beykent Şubesi, İstanbul (Turska) (SWIFT kod)\nBIC za Türk Ekonomi Bankası A.Ş., Beykent Şubesi u gradu İstanbul je TEBUTRISXXX. Skraćenica BIC označava 'poslovni identifikacioni kod' (ranije 'bankovni identifikacioni kod'). Ovo je međunarodno standardizovani kod za identifikaciju filijala u platnim transakcijama. Koriste ga kreditne institucije, brokeri i slične kompanije širom sveta i on na jedinstven način identifikuje svakog partnera koji direktno ili indirektno učestvuje u platnim transakcijama. BIC/SWIFT BIC se u platnim transakcijama koristi u kombinaciji sa IBAN-om (= međunarodni broj bankovnog računa), pri čemu BIC identifikuje banku, a IBAN identifikuje relevantni račun koji se tamo nalazi.\nSedište banke je Türk Ekonomi Bankası A.Ş., Beykent Şubesi u gradu İstanbul. Shodno tome, İstanbul se nalazi u zemlji Turska. Türk Ekonomi Bankası A.Ş., Beykent Şubesi se može kontaktirati na 850 204 06 37.


daunov-sindrom | Trudnoća | Lekarski pregledi\nDaunov sindrom 0 Podeli PODELI TWEET POŠALJI E-MAIL\n24.11.2008. / 17:00 21.03.2019. / 11:36\nKakav je tretman pacijenata sa povišenim rizikom za Daunov sindrom nakon skrininga u prvom trimestru trudnoće?\nMerenje nuhalne translucence (NT), slobodnog beta humanog horionskog gonadotropina (hCG) i trudnoćom uslovljenog plazma proteina A (PAPP-A), odavno čine neophodni minimum skrininga u prvom trimestru za Daunov sindrom (DSy). U medicinskoj literaturi je objavljen podatak da je u slučaju povišenog rizika na Daunov sindrom, nakon završenog skrininga uočeno da, pored povišenih vrednosti NT i dobijenog normalnog kariotipa ploda, takvi plodovi imaju odličnu dugoročnu prognozu.\nZa razliku od povišenog NT, abnormalne vrednosti biohemijskih parametara imaju veći prognostički značaj u proceni daljeg toka trudnoće, odnosno preživljavanja ploda.\nNa osnovu višegodišnjeg iskustva, lekari iz Liverpul Women's Hospital, u slučajevima različitih kliničkih scenarija daju preporuke o daljem toku ispitivanja i praćenja trudnoće nakon ultrazvučnog i biohemijskog skrininga u prvom trimestru trudnoće:\nKlinički scenario 1:\nvisok rizik za Daunov sindrom, sa normalnim kariotipom i NT, hCG i PAPP-A (svi u granicama normalnih vrednosti).\n♦ Jednoglasan stav svetskih eksperata jeste: ne treba obavljati nikakve dalje pretrage.\nKlinički scenario 2:\nbiohemijski skrining prvog trimestra i kariotip su normalni, ali je povišen NT.\n♦ Preporuka lekara: indikovana je detaljna fetalna ehokardiografija (ultrazvučni pregled srca ploda), pri čemu je mišljenje 67 odsto stručnjaka da ehokardiografiju treba indikovati u slučaju graničnog NT = 3,5 milimetara, dok ostali smatraju da je granična vrednost NT = 3 milimetra i da treba odmah uraditi ultrazvučni pregled srca ploda. Stav obe grupe eksperata: potrebno je ponavljati ehokardiografske preglede i dalje, u toku praćenja trudnoće.\nFetalni eho u prvom trimestru trudnoće zahteva posedovanje linearne sonde širokog spektra (broand band) od 5-12 MHz i endovaginalne sonde od od 5-9MHz. Svakako, potrebno je znanje doktora i posebna tehnika pregleda tokom korišćenja ovih sondi. Na prvom mestu se misli na linearnu sondu, koja nije rutinski deo opreme, kada se radi standardni skrining trudnoće u prvom trimestru, a na drugom mestu se misli na znanje posebne tehnike u korišćenju vaginalne sonde radi pregleda srca ploda.\nNaime, neophodna je procena morfoloških i Doppler markera radi isključenja srčanih mana, koje mogu da dovedu do povećanog NT (procena situsa pretkomora i komora, izvodnih traktova, odnosa velikih krvnih sudova u vaskularnoj peteljci - 3VV, 3VT, «B i V», Doppler krivulje punjenja desne i leve komore i A talas, procena protoka kroz duktus venozus, na nivou AV valvula, septuma, aortnog i Duktalnog luka, otkrivanje ehogenih intrakardijalnih fokusa, itd.)\nKlinički scenario 3:\nKariotip, NT i slobodni (free) hCG su normalni, ali je PAPP-A veoma nizak.\n♦ U ovom slučaju, stav je: neophodno je načiniti Doppler uterusnih (materičnih) arterija u 16. gestacionoj nedelji, kao i između 20. i 22. nedelje trudnoće, uz detaljan ultrazvučni pregled, kao i egzaktnu procenu dinamike fetalnog rasta.\nKlinički scenario 4:\nKaripotip, NT i PAPP-A su normalni, ali je hCG visok.\n♦ Mišljenje najvećeg broja eksperata: potrebne su dodatne ultrazvučne pretrage (Doppler uterusnih arterija i dinamike fetalnog rasta). Stav manjeg broja stručnjaka: potrebne su i dodatne serumske analize, kao i procena placente.\nZaključak: Ako nakon "obaveznog" ultrazvučnog i biohemijskog skrininga svih trudnica postoji indikacija za povećan rizik postojanja Daunovog sindroma, većina stručnjaka se slaže da treba uraditi proveru kariotipa ploda, odnosno proveru horionskih čupica. Međutim, ako je kariotip nakon provere ipak normalan, pacijentkinje moraju da budu upoznate sa značajem dodatne ultrazvučne pretrage srca ploda i posteljične cirkulacije.\nDanas medicinski eksperti smatraju da povišena vrednost NT mora da uslovi detaljnu ehokardiografiju fetusa. Trenutni stav je: neophodno je da se ona sprovede u svim slučajevima graničnog NT = 3,5 milimetara. U centrima koji raspolažu dobro obučenim ljudskim i adekvatnim tehničkim resursima, fetalna ehokardiografija (ultrazvučni pregled srca ploda) mora da se uradi do kraja 14. nedelje gestacije. Sigurno da ni u svetu, pa ni kod nas, to nije moguće uraditi na svakom mestu gde se radi ultrazvučni skrining trudnoće.\nKombinacija niže granične vrednosti NT (tri milimetra, 95 centila) i rane ehokardiografije (12. nedelja gestacije), može da utiče na dijagnostičku pouzdanost - makar je izveo doktor koji vlada tehnikom provere anatomije srca ploda. Zbog toga se savetuje dalje ekspertsko, kontinuirano praćenje i neophodna evaluacija (procena) srca i drugih organskih sistema ploda, i nakon prvog trimestra trudnoće (16-20-24. nedelja gestacije).\nAbnormalne vrednosti biohemijskih vrednosti skrininga (hCG i PAPP-A) prvog trimestra trudnoće, uslovljavaju procenu Dopplerom uterusnih arterija i praćenjem fetalnog rasta. Ovo je, takođe, važno - jer omogućava otkrivanje neadekvatno formirane posteljice, što je praćeno ranim ili kasnijim zastojem rasta ploda. Ako Doppler markeri uterusnih arterija ukazuju na moguć zastoj rasta ploda, tada se u ovakvim situacijama savetuje medikamentna terapija, koja u velikom broju slučajeva može da smanji probleme koji se očekuju u daljem toku trudnoće!\nUltrazvučni pregled Zdravlje i ishrana Trudnoća Dabl test Daunov sindrom


tk – Pogodak | www.pogodak.ba\nHome » Tag Archives: tk\nZdravstvo u TK: Produžen rok za uplatu premije zdravstvenog osiguranja\nZavod zdravstvenog osiguranja Tuzlanskog kantona obavještava osigurana lica da je na osnovu Saglasnosti Ministarstva zdravstva Tuzlanskog kantona, rok za uplatu godišnje premije osiguranja produžen do 30. septembra tekuće godine\nTK: Nakon pojednostavljene procedure radnu knjižicu ipak treba čuvati\nIako više ne važe, radnu knjižicu ni u kom slučaju nemojte bacati. Ukoliko ostanete bez posla i želite se prijaviti na evidenciju Službe za zapošljavanje istu morate dostaviti na uvid\nTK: Kako pokrenuti vlastiti biznis i postati “sam svoj gazda” za 800 KM?\nU vrijeme kada se u cijeloj Federaciji broj novih obrta rapidno smanjuje, u našem kantonu sve se više ljudi odlučuje upravo za ovaj oblik djelatnosti. Zašto je naš kanton drugačiji od cijele Federacije, istražili su u Obrtničkoj komori Tuzlanskog kantona\nTK: Subvencioniranje troškova prijevoza djece, učenika i studenata za 2016/2017.\nVlada TK donijela je Odluku o subvencioniranju troškova prijevoza djece, učenika i studenata na području Tuzlanskog kantona za školsku 2016/2017. godinu\nTK: Raspisan konkurs za sekretare i vannastavno osoblje u školama\nMinistarstvo obrazovanja TK raspisalo je Konkursa za prijem zaposlenika u osnovnim i srednjim školama Tuzlanskog kantona, koji je objavljen u listu Oslobođenje\nTK: Lista besplatnih lijekova u hitnim medicinskim stanjima\nMinistarstvo zdravstva Tuzlanskog kantona je Odlukom broj: 13/1-37-6653/16 od 07.03.2016. godine utvrdilo Listu ampuliranih lijekova koja se primjenjuje u zdravstvenim ustanovama primarne zdravstvene zaštite na području Tuzlanskog kantona\nKonkurs za prijem uposlenika u škole TK: Slobodno više od 1.000 pozicija\nMinistarstvo obrazovanja, nauke, kulture i sporta TK, objavilo je Konkurs za prijem uposlenika u osnovne i srednje škole u Tuzlanskom kantonu\nStanje saobraćaja u TK alarmantno: Novi stacionirani radari na 16 lokacija\nSve je veći broj saobraćajnih nesreća sa smrtnim ishodima a kao glavni razlog takvom stanju navodi se prekoračenje brzine i nepoštivanje saobraćajnih znakova tokom vožnje\nVlada TK: Ostvaren suficit u budžetu oko 11 miliona KM\nVlada je usvojila Periodični izvještaj Budžeta Tuzlanskog kantona od 01. 01.-31. 12.2015. godina te donijela Odluku o usvajanju godišnjeg obračuna za 2015. godinu. Ukupan finansijski rezultat od 19 miliona KM govori o odgovornom odnosu Vlade Tuzlanskog kantona prema trošenju budžetskih sredstava


Školska oprema – IT School Shop\n× Fascikla ITS1 × RSD 80.00\nUkupno: RSD 80.00\nПреглед корпе “Fascikla ITS” је додат у вашу корпу.\nПриказано 1–16 од 23 резултата\nKomplet dve olovke KING\nIdete na rođendan ili proslavu diplomskog i želeli biste slavljeniku da poklonite lep poklon koji će uvek biti u modi, a ne znate šta biste mogli? Vaša škola je dizajnirala elegantni set sa metalnom hemijskom i roler olovkom upakovanim u skupocenu crnu kutiju koja odiše stilom.\nKutija za olovke ARIA\nKutija za olovke ARIA idealno je rešenje za pakovanje jedne od ITS olovaka i garant sigurnog trasporta sjajnog suvenira iz IT School shop-a do vas ili vama drage osobe.\nOlovka BALZAC pro\nImate dobru ideju? Iznenada vam je “sinulo” rešenje zadatka iz matematike koji vas muči već danima? Brzo! Zapišite ih! Zato je dobro da kod sebe uvek imate lepo dizajniran olovku sa grbom vaše škole.\nOlovka OGGI plus\nOlovka VICTOR R\nPoklon set MORRIS\nIdete na rođendan ili proslavu diplomskog i želeli biste slavljeniku da poklonite lep poklon set koji će uvek biti u modi, a ne znate šta? Vaša škola je dizajnirala elegantni set sa hemijskom olovkom, kutijom za vizit karte i USB-om sa logom ITS-a. Obradujte i vi dragu osobu!\nČuvajte svoje knjige ili stvari za trening u kvalitetnom i prostranom rancu sa grbom vaše škole. Ranac ima jedan odeljak rajsferšlusom, prednji džep sa rajsferšlusom i podesive ojačane ručke.\nRokovnik MONTE CARLO\nKako bi vam dan bio uspešan, neophodno je da vodite evidenciju svojih obaveza. Najbolje mesto za to je elegantno dizajnirani crveni rokovnik, u tvrdom povezu sa utisnutim grbom vaše škole. Pogodan je za sve uzraste i sve veličine torbi.\nŠolja za olovke SCATOLA\nŠolja za olovke SCATOLA sa grbom ITS-a predstavlja idealno je rešenje za organizaciju vaše školske opreme i drugih pomagala koje koristite tokom učenja.\nSveska A4 (kvadrati)\nBudite u trendu čak i kada na času zapisujete beleške ili radite zadatke. Za sve učenike napravili smo brendirane sveske A4 formata (60 listova) sa grbom vaše škole i kvadratnim listovima. Na koricama je ostavljen prostor da upišete predmet iz koga je sveska, svoje ime i prezime i odeljenje, odnosno, grupu.\nSveska A4 (linije)\nBudite u trendu čak i kada na času zapisujete beleške ili radite zadatke. Za sve učenike napravili smo brendirane sveske A4 formata (60 listova) sa grbom vaše škole i linijskim listovima. Na koricama je ostavljen prostor da upišete predmet iz koga je sveska, svoje ime i prezime i odeljenje, odnosno, grupu.\nSveska A4 (prazna)\nBudite u trendu čak i kada na času zapisujete beleške ili radite zadatke. Za sve učenike napravili smo brendirane sveske A4 formata (60 listova) sa grbom vaše škole i praznim listovima. Na koricama je ostavljen prostor da upišete predmet iz koga je sveska, svoje ime i prezime i odeljenje, odnosno, grupu.\nElektronsko poslovanje RSD 1,320.00\nŠolja BETTY BIANCO RSD 420.00\nŽenska majica VIOLA - bela RSD 552.00


Šokantna Nikolija: Ljubila se s devojkama, pušila vutru!\nĆerka Vesne Zmijanac, odnedavno i pevačica, u spotu svojih drugova glumila bahatu narkomanku koja luduje po žurkama.\nAtraktivna ćerka Vesne Zmijanac i odnedavno pevačica uživala je u bahanalijama u jednom stanu. Ljubila se s tri devojke, pušila vutru i šmrkala kokain. I pre nego što krenu negativni komentari po internetu, moramo reći da je sve to bila samo gluma za potrebe spota „Miss C. O. K. E“ grupe The Hupe. Nikolija je bez razmišljanja prihvatila ponudu da zaigra u ovom niskobudžetnom video-klipu, koji je snimljen za jedan dan.\nČitaj još Muharem Serbezovski šokiran kako je Dado otpevao njegovu pesmu! (VIDEO)\n« Jovana ucenjivala Danijela?!\nLepa Brena promovisala novu pesmu (VIDEO) »


Šarena raznolikost Bosne i Hercegovine na Oktoberfestu u Minhenu - mojusk.ba\nBosansko-hercegovačko kulturno udruženje Cultus BH će u nedjelju, 23. Septembra 2018, učestvovati na tradicionalnom defileu nošnji (Trachten- und Schützenzug) na ovogodišnjem otvaranju Oktoberfesta u Minhenu, koji se održava po 185. put i na kojem se očekuje preko 6 miliona posjetilaca.\nOva manifestacija se održava godišnje još od 1950. godine i u međuvremenu je postala jedan od vrhunaca Oktoberfesta kao i jedna od najvećih parada ove vrste u svijetu. 8.000 učesnika raznih udruženja, ne samo iz Bavarske, nego i zemalja širom Evrope, će u svojim tradicionalnim nošnjama i istorijskim prazničnim kostimima defilirati na ruti dugoj 7 kilometara od Maximilianeuma do Theresienwiese, gdje se održava Oktoberfest.\nPod motom “Šarena raznolikost Bosne i Hercegovine” Cultus BH će sa svojih 10 članova predstaviti različite tradicionalne nošnje naše zemlje – muslimansku, hrišćansko-ortodoksnu, katoličku i jevrejsku – i time izraziti ljepotu kulturne raznolikosti Bosne i Hercegovine.\nNošnje koje će članovi Cultusa nositi na defileu su nastale ručnim radom gospođe Besime Hodžić Hondo od brižljivo izabranih materijala i sa puno ljubavi prema detalju. Krojene su po mjeri za članove udruženja i urađene po narudžbi posebno za ovu priliku.\nOvaj projekat finansiran je privatnim donacijama članova udruženja Cultus BH e.V.\nCultus BH je neprofitno udruženje koje je osnovano 2012. godine u Minhenu i koje podržava interkulturalno razumijevanje, integraciju, obrazovanje i kulturnu razmjenu između građana Njemačke i Bosne i Hercegovine.\nCilj i glavna ideja udruženja Cultus BH je da se proširi i poboljša kulturna ponuda u Minhenu, i to kroz pozorišne predstave, koncerte, izložbe ili čitanja umjetnika porijeklom kako iz Bosne i Hercegovine tako i iz svih ostalih zemalja bivše Jugoslavije.\nU organizaciji Cultusa do sada su u Minhenu održane predstave i koncerti velikih imena kao što su Zijah Sokolović, Josip Pejaković, Damir Nikšić, Rambo Amadeus, Letu štuke i Josipa Lisac.\nOvo udruženje djeluje ne slijedeći profitne ciljeve i nemajući nikakve komercijalne svrhe. Realizaciju svojih projekata finansira u prvom redu kroz članarine, donacije i doprinose ili dobrovoljne priloge svojih prijatelja i simpatizera.\nZa više informacija posjetite web stranicu udruženja www.cultusbh.org.


Nervni sistem i mozak deluju kao sistem za komunikacioni odgovor tela, koordinirajući dolazne i odlazne poruke iz celog tela. Zdrav nervni sistem nam omogućava da savladamo uspone i padoveu životu donoseći ravnotežu i harmoniju.\nNeuroforte sadrži bitne hranljive materije, kao što su aminokiseline, vitamini, minerali, antioksidansi, koji pomažu u održavanju nervnog sistema i daju osećaj ravnoteže i blagostanja. Preporučuje se:\nonima koji pate od bipolarnog poremećaja i onima koji osećaju nervozu u svakom trenutku\nosobama koje pate od vrtoglavica i zujanja u ušima vaskularnog porekla\nosobama srednje i starije životne dobi radi poboljšanja funkcija nervnog sistema\nNačin primene: Odrasli i deca preko 12 godina jedna tableta dnevno posle jela, može biti povećana doza do dve tablete dnevno ako je potrebno. Ne prekoračivati dnevnu dozu osim ako doktor ne preporuči drugačije.\nVitamin C 60 mg, nikotinamid 18 mg, vitamin B6 5 mg, magnezijum oksid 100 mg, lecitin 50 mg, L-fenilalanin 100 mg, L-tirozin 100 mg, L-glutamin 100 mg, holin 50 mg, inozitol 50 mg, standardizovani ekstrakt ginka (sadrži min. 24% flavoglikozoda) 20 mg\nPakovanje: 30 tableta\nTagovi: neuroforte , antioksidans , nervoza , zujanje u ušima , memorija , koncentracija\nSTRONG TIROID FORM KAPSULE 439MG A30\nStrong Nature Tiroid je dijetetski suplement koji sadrži aminokiselinu l-tirozina, vitamin E, selen i jod koji doprinose pravilnom radu štitne ž..


engleski jezik | Italijanski online\nNAPOMENA: SAJT KOJI JE PREDSTAVLJEN TRENUTNO NE RADI!\nOnline Italian Verb Conjugation Trainer je sajt na kome su dostupna vežbanja vezana za konjugaciju glagola na italijanskom jeziku. Da biste proverili svoje znanje, potrebno je odabrati glagolsko vreme koje želite da provežbate, broj glagola koji će se pojaviti u zadatku (od 10 do 50) i da li želite listu pravilnih ili nepravilnih glagola. Klikom na žutu strelicu dobićete zadatak čije ćete rešenje kasnije moći da prekontrolišete pritiskom na taster check.\nKonjugacija glagola u italijanskom jeziku\nPored konjugacije glagola na italijanskom jeziku, moguće je provežbati promenu glagola na engleskom, francuskom, nemačkom, portugalskom i španskom jeziku.\nInače, o konjugaciji glagola već je bilo reči na ovom blogu i to u sledećem tekstu: Glagoli i gramatička pravila.\nPrimer jednog zadatka koji treba rešiti:\nKonjugacija glagola u italijanskom jeziku – vežbe\nThis entry was posted on 6. decembra 2013., in engleski jezik, francuski jezik, gramatika, nemački jezik, portugalski jezik, španski jezik and tagged glagoli, glagoli u italijanskom jeziku, glagolska vremena, gramatika italijanskog, gramatika italijanskog jezika, italijanski jezik, konjugacija, konjugacija glagola, talijanska gramatika, vežbe, vremena, vremena u italijanskom jeziku.\t3 komentara\nNa sajtu Langschool.eu mogu se naći početni, srednji i napredni kursevi italijanskog, engleskog, španskog i nemačkog jezika. Svaki nivo sadrži od 10 do 15 lekcija u vidu dijaloga koji se može preslušati. Tu su i gramatička objašnjenja, izgovor ključnih reči (primer izgovora reči na italijanskom jeziku), kao i vežbe vezane za svaku lekciju.\nKorisni linkovi za učenje italijanskog jezika:\nPočetni kurs italijanskog jezika\nSrednji kurs italijanskog jezika\nLekcija italijanskog – početni nivo – Al negozio\nKorisni linkovi za učenje ostalih jezika:\nPočetni kurs engleskog jezika\nPočetni kurs nemačkog jezika\nPočetni kurs španskog jezika\nSrednji kurs nemačkog jezika\nSrednji kurs španskog jezika\nNapredni kurs engleskog jezika\nNapredni kurs nemačkog jezika\nNapredni kurs španskog jezika\nThis entry was posted on 13. juna 2013., in engleski jezik, gramatika, nemački jezik, učenje italijanskog, učenje stranih jezika, španski jezik and tagged audio, besplatan kurs, besplatan tečaj talijanskog, italijanski, napredni kurs, početni kurs, srednji kurs, strani jezici, svi jezici, talijanski.\t3 komentara\nBesplatni online kursevi stranih jezika dostupni su na LingoHut.com.\nDa bi se pristupilo lekcijama, na polaznoj strani sajta potrebno je odabrati maternji jezik i jezik koji želite da učite. Ukoliko je maternji jezik srpski, hrvatski ili makedonski moguće je učiti: engleski, francuski, kineski, holandski, nemački, portugalski, španski i italijanski.\nOnline kurs italijanskog sadrži 109 obrađenih tema iz svakodnevnog života. Svaka lekcija može da se presluša i tako nauče osnovne reči. Nakon toga, moguće je proveriti znanje preko nekoliko igrica koje su kreirane kako bi se što bolje savladalo gradivo. Tu su: Flashcards, Matching game, Tic-tac-toe game, Concetration game, Listening game i Voice pratice.\nNapomena: Na sajtu postoje i greške kada je u pitanju naš jezik, ali se mogu smatrati zanemarljivim u poređenju sa količinom korisnih informacija koje sajt sadrži.\nKoristan link: Kurs italijanskog na srpskom jeziku\nLekcije italijanskog – primer\nThis entry was posted on 13. novembra 2012., in engleski jezik, francuski jezik, holandski jezik, kineski jezik, nemački jezik, portugalski jezik, učenje italijanskog, učenje stranih jezika, španski jezik and tagged audio, besplatan kurs, kurs, lekcije.\t5 komentara\nKompanija Novosti.rs je objavila srpsko-italijanski džepni turistički rečnik u pdf formatu. Njime su obuhvaćeni osnovni pojmovi, reči i fraze koje je korisno znati kada se kreće na put u Italiju. Svaku reč prati i objašnjenje kako se izgovara – odnosno, fonetska transkripcija. Pored italijanskog, urađen je engleski, francuski, španski, grčki, turski, ruski i nemački džepni turistički rečnik.\nSvi rečnici na jednom mestu u pdf formatu:\nDžepni turistički rečnici – pdf format\nRečnik italijanskog jezika možete pronaći na sledećem linku: srpsko-italijanski rečnik, a evo i male ilustracije kako on izgleda:\nThis entry was posted on 7. septembra 2012., in engleski jezik, francuski jezik, grčki jezik, nemački jezik, osnovne reči, rečnik, ruski jezik, turski jezik, učenje italijanskog, španski jezik and tagged audio, italijanski, izgovor, recnik.\t1 komentar\nQuizlet je sajt koji je osmislio petnaestogodišnji dečak kada je u školi dobio zadatak da nauči veliki broj reči na francuskom jeziku. Po njegovoj zamisli reči se uče uz pomoć flashcards-a koje je moguće samostalno kreirati, eksportovati i odštampati. Pored toga, moguće je čuti izgovor reči na engleskom i 17 drugih jezika. Prilikom pravljenja flashcards-a automatski se generišu kratki kvizovi, testovi i igrice, kao i embed cod.\nFlashcards za učenje italijanskog jezika – celokupna lista\n250 najviše korišćenih reči – italijansko-srpski flashcards\nFlashcards za učenje engleskog jezika\nFlashcards za učenje turskog jezika\nSpisak svih jezika\n55 osnovnih glagola na italijanskom – primer sa slike\nQuizlet – učenje osnovnih reči italijanskog uz flashcards\nThis entry was posted on 5. jula 2012., in engleski jezik, igrice, osnovne reči, turski jezik, učenje italijanskog, učenje stranih jezika and tagged flashcards.\t1 komentar\nKoristan sajt za početnike, uz pomoć kojeg mogu da se nauče osnovne reči i njihov izgovor, nalazi se na sledećoj adresi: Italijanski za početnike – osnovne reči.\nOsnovne reči na italijanskom – za početnike\nKada se izabere jedna od ponuđenih kategorija na sajtu (voće, povrće, oblačenje, delovi lica i tela, automobili, putovanja, istorija…), pojavljuju se slike predmeta. Prelaskom miša preko svake od tih slika, pojavljuje se ispisana reč i čuje se njen izgovor. Na kraju je moguće i prekontrolisati naučeno preko mini kviza koji se nalazi u desnom uglu ekrana.\nPored italijanskog, sajt je pogodan za učenje osnovnih reči na još 13 jezika. Između ostalog tu su: turski, engleski, francuski, nemački i španski.\nLanguageGuide.com – svi jezici\nLanguageGuide.com – italijanski – osnovne reči – samo italijanski\nThis entry was posted on 13. marta 2012., in engleski jezik, francuski jezik, nemački jezik, osnovne reči, turski jezik, učenje italijanskog, učenje stranih jezika, španski jezik and tagged audio, izgovor, osnovne reči, strani jezici, svi jezici, učenje jezika, za početnike.\t2 komentara\nNa sajtu BookBox.com ima puno audio priča i na drugim jezicima. Pored engleskog, francuskog, nemačkog, španskog, ruskog, tu su i priče na grčkom, portugalskom, arapskom, holandskom… sve ukupno na 30 različitih jezika. Njihov YouTube kanal prati oko 1600 pretplaćenih korisnika i ima posebnu playlistu za svaki jezik: Playlist strani jezici\nSledi jedna od animiranih priča pod nazivom „Rosa Goes to the City“ ili na italijanskom: „L’elefantina va in città“.\nPomoć oko prevoda nepoznatih reči potražiti na:\nGoogle translate i Wordreference.com\nThis entry was posted on 4. marta 2012., in engleski jezik, francuski jezik, grčki jezik, nemački jezik, ruski jezik, YouTube, španski jezik and tagged kratke priče, priče za decu, strani jezici, svi jezici, YouTube, za početnike.\t2 komentara