Kocka Legalno U Ct, Kazino Udbetaling Med Det Samme, Kazino Tajkun Preuzimanje Puna Verzija, Kazino Tajkun Zasnovano Na Istinitoj Priči\nSad Hrane i lijekova Administracija nije odobren su tablete za mršavljenje kao terapeutski respiratorni droge ili za bilo koji drugi koristi. Kao sympathomimetic drogom, koji obično su jedinjenja koja stimuliše nervni sistem i proizvodi adrenalin, su tablete za mršavljenje je često ilegalno sportaši kao droga za poboljšanje rezultata (PED). Pod uslovima revanš, obojica su borci se složili da nasumičan test kojim upravlja Dobrovoljno antidoping Asocijaciji, sa rezultatima podnio Nevade Atletski Komisija (NSAC) kocka legalno u ct.\nDaniel Eichner, čiji Sportsku Medicinu Istraživanja i Testiranje Laboratorija provodi Alvarez je test, je rekao da su tablete za mršavljenje nivoima, "je li sve u dometu od šta očekuje od mesa kontaminacije," što znači da je vrsta nelegalnog Meksičku stoku prakse navedeno. Canelo kaže da će odmah da pocnem neki stvarni trening kamp iz svom rodnom gradu Guadalajara, Mexico, i nastaviti obuku u San Diegu,gdje je on će vjerovatno ne susret ovo pitanje kazino udbetaling med det samme.\nI iako narkotika (DEA) ne listi su tablete za mršavljenje kao nedozvoljenih supstanci, i dalje je nezakonito za korištenje u NAS, prema nekoliko bodibilding web stranice, za njegov potencijal da se ubije kazino tajkun preuzimanje puna verzija. Alvarez (34-1-2) je tri puta svjetski šampion u dve kategorije. U Meksiku, međutim, su tablete za mršavljenje je široko dostupan. "U svakom poslu ponekad imaš loš dan," NSAC izvršni direktor Bob Bennett rekao na vreme kazino tajkun zasnovano na istinitoj priči.\nkazino udbetaling med det samme\nkazino tajkun zasnovano na istinitoj priči


Adaptacija, Gudurica - Strana 2 :: Daibau.rs\nDINAMIK MONT DRUŠTVO SA OGRANIČENOM ODGOVORNOŠĆU VRŠAC, Vršac\nPreko 1 godina smo napravili mnogo referentnih projekata za dekorativni malteri. Naša stručna ekipa je sposobna da preuzme manje i srednje objekte. Izvodimo sve usluge za obnove i sanacije. Sedište...\nDOO CENTAR EVROGRADNJA SKORENOVAC, Skorenovac\nMi smo dobri građevinci za rušenje, radimo preko 12 godina. Naša stručna ekipa ima kapacitete, da napravi projekte srednje i veće veličine. Naša glavna delatnost su već od osnivanja adaptacija...\nMILENKOVIĆ-GRADNJA DOO PANČEVO,\nMožemo se pohvaliti sa više od 13 godina iskustva za usluge - pasivna kuća. Naša sposobna ekipa ima kapacitete, da uradi manje i srednje projekte. Naša prevladujoča delatnost su već od osnivanj...\nLim za krov, crep Gudurica\nPopravka drvenih prozora Gudurica\nUgradnja PVC prozora Gudurica


ШОK! ИРАН ПРЕДСТАВИО 340 РАKЕТНИХ БРОДОВА! АМЕРИ И НАТО НАПАДНИТЕ, АKО СМЕТЕ!\nŠOK! IRAN PREDSTAVIO 340 RAKETNIH BRODOVA! AMERI I NATO NAPADNITE, AKO SMETE!\nNajnovija iranska vojna tehnika, sposobna za krstarenje brzinom od 90 čvorova i nošenje raketa, predstavljena je danas vojnom vrhu oružanih snaga zemlje usred nagomilavanja strane pomorske tehnike u Persijskom zalivu.\nDanas predstavljamo pomorske glisere koji postižu brzinu od 90 čvorova. Ako Bog da, ići ćemo ka izgradnji brzih glisera od 100 čvorova, rekao je kontraadmiral Tangsiri novinarima tokom ceremonije predstavljanja 340 mornaričkih glisera u lučkom gradu Bandar Abas.\n– Iran je nekoliko puta slao poruke primorskim državama Persijskog zaliva da ovaj region pripada primorskim državama Persijskog zaliva i sposobni smo da uspostavimo sigurnost kroz naklonost među susednim državama u regionu – dodao je on.\nGliseri će biti deo iranske mornarice i delovaće u Persijskom zalivu, Omanskom i Kaspijskom moru.\nTangsiri je saopštio da dugih niz godina strane snage narušavaju regionalnu bezbednost i pokušavaju da legitimišu svoje ilegalno razmeštanje u regionu.\nU januaru je Pentagon poništio odluku da povuče nosač aviona „Nimic“ sa Bliskog istoka.\nIran sve više želi da pokaže svoju vojnu moć od početka godine, te je održao seriju vežbi duž Persijskog zaliva, kao i raketna testiranja.\nSamo nekoliko dana pre nego što je američki predsednik Džo Bajden stupio na dužnost, Iran je u pustinji izveo veliku vežbu sa bespilotnim letelicama i raketama bez najave, usred rastućih tenzija sa Vašingtonom i njegovim saveznicima.\nAmerički odnosi sa Iranom dostigli su novi pad tokom Trampove administracije, nakon što je bivši predsednik jednostrano povukao Vašington iz nuklearnog sporazuma iz doba Obame i uveo oštre sankcije Iranu.


Sportske.net - Zaboravite Suareza, Marković je tu!\nZaboravite Suareza, Marković je tu!\nSrbin je tema dana. Talase kritika zamenio je cunami pohvala na račun mlađanog Lazara Markovića.\nPružio je srpski reprezentativac najbolju partiju otkako je stigao u Liverpul.\nSjajnih nekoliko nedelja krunisao je prvencem u Premijer Ligi, imao dobrih prilika da postigne još koji gol, umalo iznudio penal za svoj tim, aktivno učestvovao u defanzivnim zadacima.\nStavom, kretanjem i držanjem na terenu Lazar Marković poručuje da se oslobodio, da je strah nestao, da se trema pretvorila u pozitivni elan, fudbalsku drskost koja nedostaje Liverpulu ove sezone.\nDrskost kakvu je u igri prikazivao Luis Suarez, prošlogodišnji lider ekipe.\nNavijači su talase nezadovoljstva i kritika zamenili lavinom pohvala, poređenjima upravo sa Urugvajcem, ali i sa jednim Argentincem.\n"Dobili smo potencijal svetskog kalibra, igrača koji će postati vrhunski! Marković deluje bolji od Di Marije, juče je na terenu demonstriraio sve ono što nam nedostaje odlaskom Luisa Suareza."\n"On vrši pritisak na protivnike, učestvuje u odbrani, ujeda na terenu. Kao da gledamo Luisa. Biće bolji kako vreme odmiče, kritičare je zauvek ućutkao.", ocenjuju navijači kluba sa Enfilda.\nSličan stav ponovili su Rodžers i Henderson, a pohvalama na račun svog saigrača izneo je i Lukaš Leiva.\n"Marković je jako mlad igrač o kome su ljudi počeli prerano da sude, nakon samo dva meseca provedena u klubu. Svi znamo koliko je Premijer Liga teška za novajlije, da je potrebno vremena da se ljudi adaptiraju na stil igre i da je teško momentalno pokazati svoju vrednost."\n"Marković napreduje iz dana u dan, a juče je pokazao još jdnom da Liverpul na njega može ozbiljno da računa u budćnosti i da bi mogao da postane veoma važan fudbaler za ovaj klub.", istakao je Leiva.\nNajvišu ocenu dobio je Marković i od strane medija.\nRenomirani Skaj Sports ističe da se sada sve ocene, predviđanja i opisi ljudi koji su ga toplo preporučivali obistinjuju.\n"Avram Grant je svojevremeno rekao za njega da je pored Ronalda i Mesija najveći talenat koga je video kao 19-godišnjaka. Ove reči su dobile potporu, baš kao i ocena Rodžersa na početku sezone, kada je pozivao na strpljenje sa Markovićem."\n"Teško da ste mogli da nađete jednu osobu na Stadionu svetlosti koja bi mogla da upita kvalitete Lazara Markovića nakon jučerašnje utakmice. Sva navijačka opredeljenja na stranu, ovaj skromni momak je oduševio svojom igrom.", navodi se u oceni renomiranog medija.\nJedna dobra utakmica i odma ga dizu u zvijezde!


Jutarnji list: Papa dolazi u Beograd da bi Stepinac bio proglašen svetim? - B92\nPapa Franja se sprema za dolazak Beograd da bi kardinal Alojzije Stepinac konaèno bio proglašen svetim, piše zagrebaèki Jutarnji list, ali sa znakom pitanja.\nIzvor: Beta subota, 14.11.2020. | 11:43\nEPA-EFE/ Gregorio Borgia / POOL\nPoslednjih nekoliko nedelja u trouglu Vatikan - Beograd - Zagreb dogodile su se neke intrigantne stvari koje su zagolicale maštu, pogotovo jer se po ustaljenom crkvenom "pravilu" sve odvija polako i uz puno "èitanja izmedju redova", navodi Jutarnji list.\nTaj zagrebaèki dnevnik dodaje da je jedna od glavnih stvari koja bi se mogla proèitati ili se valja iza brda iz te usporene, ali aktivne vatikanske diplomatske aktivnosti, jeste moguæi dogovor posete papa Franje Beogradu.\nU okviru toga, navodi list, izvire i neizbežno pitanje koje veæ dugo "tišti" hrvatsku Crkvu, a veæ se prelilo i postaje važno nacionalno i politièko pitanje - a to je konaèno proglašenje Alojzija Stepinca svetim, a koje je kamen spoticanja u odnosima dveju crkava ne samo na ovim prostorima nego i u odnosima Vatikana sa Srpskom pravoslavnom Crkvom.\nList ukazuje i da poseti pape Beogradu postoje niz otežavajuæih okolnosti.\nSredinom oktobra apostolski nuncije u Hrvatskoj, monsinjor Ðorðo Lingua posetio je povodm praznika Svete Terezije požeškog biskupa Antuna Škvorèeviæa, da bi zatim, za javnost pomalo nenadano, zajedno s njim i pakraèko-slavonskim episkopom Jovanom Æulibrkom posetio Jasenovac te u tamošnjoj crkvi Setog. Nikole predvodio ekumensku molitvu.\nIsto tako poèetkom novembra i sam papa Franja je dao intervju beogradskoj Politici, što mnogi vide kao najavu njegove posete, za koju se naravno ne zna kada bi se mogla dogoditi. No, crkva je institucija gde vreme drugaèije teèe, piše Jutarnji list.\nPoseta pape Franje Beogradu je, zna se veæ dugo, njegova davna želja, i to zbog papine ekumenske politike, pogotovo uspostave saradnje i veza s pravoslavljem, a SPC se uz Rusku pravoslavnu crkvu smatra vrlo jakom i uticajnom crkvom, kao poseta zemljama u kojima je katolièka zajednica u manjini.\nPodseæa se da je još 2018. godine državni sekretar Svete Stolice, kardinal Pjetro Parolin posetio Srbiju i veæ se tada nagaðalo da je došao da ispita teren da li je poseta uopšte ostvariva.\nBeogradski nadbiskup Stanislav Hoèevar je, u nedavnom intervjuu agenciji IKA, odgovarajuæi na pitanje o moguæoj poseti Pape Beogradu, baš kroz poteze glavnog sekretara Parolina, istakao da u "nekim malim dogaðajima ne gledaju prevelike stvari". Državni sekretar, kaže nadbiskup Hoèevar, "nije došao pripremati put za papin dolazak", ali je potvrdio da je "normalno da Sveti Otac želi doæi".


mart | 2016 | Dnevnik nespokoja\nPosted by rujanski on 19. marta 2016.\nZar se na tako malo život sveo?\nPosle odlaska s vlasti jednog od poslednjih evropskih diktatora, španskog „doživotnog predsednika“ generala Franka, i dolaska na vlast mladog i obrazovanog monarha Huana Karlosa, mnoge institucije dotadašnjeg sistema pale su u zaborav, prerastajući u muzejske eksponate i svedočanstva jedne autokratije, ali ne zadugo. Evropsku „humanističku“ javnost svojevremeno je zgrozio oglas u jednom tiražnom španskom dnevnom listu, kojim aktuelno ministarstvo unutrašnjih poslova traži, nudeći posao, bivše pripadnike Frankove tajne policije. Građanska naiva i salonski intelektualci zgražavali su se nad nepobitnom činjenicom opstanka svakog društva, oličenom u prastaroj francuskoj izreci: „Sve se menja, samo je policija stalna.“ Naravno, kada se čitav sistem vlasti promeni iz korena, možda ova istina neće više važiti, ali do tada… odnosno zauvek, važiće sistemi prisile i straha i autoriteta oličenih u kukavičluku i hipokriziji potčinjenih, ili u „tajnama“ kojima surovost i potreba za manipulacijom odlično vladaju.\nIzgleda da su beslovesne političke i građanske elite napokon naučile lekciju na nekoliko primera koji su nedugo posle navedenog usledili u zemljama Istočne Evrope: ozloglašeni pripadnici Čaušeskuove Sekuritatee vrlo su brzo našli uhlebljenje u „novom“ policijskom aparatu, a istočnonemački Štazi je u izmenjenim okolnostima (i s novim imenom) uspeo da zadrži staru slavu i oblast delovanja. Angažman bivših Hitlerovih „stručnjaka“ u zemljama zapadnih demokratija dosadio je i holivudskim poslenicima. Režimi koji su dolazili na vlast unapred su se ograđivali od ponovnog zapošljavanja onih koji su „okaljali ime i čast ili okrvavili ruke“, ali ko je presuđivao u slučajevima „prekoračenja nadležnosti“ i u kojoj meri plebs bio upućen u nešto što se vodilo (i vodi!) pod šifrom „Strogo pov.“? Kada su jednog naučnika iz Nase pitali kako to da su Rusi prvi poslali čoveka u svemir, on je odgovorio laički, „naivno“ i pre svega tačno: „Rusi su zarobili bolje Nemce.“ Da li su zarobljavali samo takvu vrstu naučnika (kao tvorca američkog kosmičkog programa Vernera fon Brauna), ili su i neki drugi „zarobljenici“ pomagali i uspostavljali neke druge institucije? Izvesne državne agencije, na primer. No, nije to fašistička specifičnost, iako u pogledu metodologije važi to pravilo. Pisac Sven Hasel u jednom od svojih romana kaže: „Za novac i vojnike nije važno odakle dolaze!“ Armije i frontovi deo su trenutnih političkih, geostrateških ili lokalnih interesa. Sve je valuta, najpre duša, pa sve ostalo što se za novac ili privilegiju da se bude pokvaren i zao bez kazne, sa satisfakcijom „viših“ interesa ili novčanom, može dobiti.\nVladavina svake tajne policije počiva pre svega na egzistencijalnom strahu, tačnije, na suverenom manipulisanju najnižim instinktima podanika. Strah obično vuče korene iz krvavih vremena „uterivanja“ vlasti, kada su „kožni mantili“ nosili „zakonske norme“ u svojim parabelumima i naganima (priča se da su kod čistača cipela na Slaviji naručivali čišćenje „do šešira“, koji jedini nije bio od kože), dok niski instinkti špijuniranja, cinkarenja, potkazivanja i tužakanja imaju odlično uporište u folkloru i nacionalnim osobenostima. Kako je vreme prolazilo, drukare su evoluirale u građane, socijalističke trudbenike, društvene radnike… a potomci kožnih mantila u službenike raznih ministarstava, stipendiste stranih fondova, konzule i ambasadore, odnosno potonje „demokratske perjanice“. Pomenuti cerebralni strah i dostave bližnjih i operativaca i dalje su punili dosijee tajne službe; svako ko bi bio u mogućnosti da vidi svoju „fasciklu“ verovatno bi se zabezeknuo: znali su o njemu više nego on sam, a on jedini nije znao da nema prijatelje, već službenike koji su prilježno beležili njegovo nepripadanje ili iskakanje iz ideološkog šablona. Upad republičke policije u prostorije Saveznog ministarstva unutrašnjih poslova, za vreme poslednje Jugoslavije, nije bio izazvan sukobima oko ingerencija i vlasti, već oko „tajnih znanja“, decenijama vredno sakupljanih u podrumima zgrade na početku ulice Miloša Velikog.\nMeđutim, prljav veš ne zanima samo bulevarsku štampu, uvek željnu senzacije; on je predmet zanimanja svih onih koji su nekada „ipak bili ljudi, slabi na novac, privilegije, zadovoljstva… (uporniji i tvrđi i na batine)“, a od kojih su dobrim delom sačinjeni establišment i politička nomenklatura ne samo Srbije nego i većine zemalja ovoga ipak malog sveta. Vladajući tajnama primitivnih identiteta i instinkata, život i umetnost su izgubili tajnu. Zato je ova kaljuga opšta, nema spasenih ni čistih. Nema dobre namere u nedobronamernoj „istini“. Dobra vest više nije ohrabrenje, ljudi su navijeni na zlo, unutrašnji glasovi ne govore o ubeđenjima i savesti, već o destrukciji koju vidimo u drugom i ka drugom usmeravamo, jer „pakao, to su drugi“ (Sartr).\nIako je osnovna funkcija tajnih službi da stalno bdiju nad sigurnošću države, susrećući se pritom i s interesima sličnih službi drugih zemalja, čuvanje režima je periodično različito tumačeno i sprovođeno. Afera „Votergejt“ je poljuljala Ameriku, kao što je Kenedijeve poljuljala afera s Merilin Monro; jedan predsednik je podneo ostavku, a jedna porodica koja je bila simbol Amerike sklonjena je iz javnog i političkog života, ali režim je sačuvan. Slične afere na ovim prostorima imale su potpuno obratne efekte: sposobni operativci smenjivani su posle uspešno obavljenog posla, preuzimajući na sebe ulogu žrtvenog jarca, ali su režim, a posebno ideologija, bili sačuvani. „Ljudi su naše najveće bogatstvo“, kada nema drugog na vidiku. „Slučaj Ranković“ i Brionski plenum ne bi bili tako uspešno tempirani i okončani da su u pitanju bili, recimo, kriminal ili švaleracija, terorizam i neprijateljska emigracija… Ali prisluškivanje, odnosno tajna znanja i saznanja, uvek imaju velike šanse da uspeju. Nije bitan razlog – bitan je način. Duga tradicija spletkarenja, pričanja upola glasa, kućnih tajni i cinkarenjauvek je imala za cilj da sakrije prave namere onoga ko potkazuje; skriveno je razbijano o tuđe glave, potkazani je preuzimao imaginarnu krivicu. Stratišta su uvek bila puna onih koje su pretekli maštovitiji i beskrupulozniji potkazivači.\nMeđutim, u zemljama bivšeg Istočnog bloka tajne službe su imale još mnogo veoma konkretnih i „teških“ zadataka: od likvidacije političke emigracije uz pomoć veoma uslužnih i servilnih „uličnih heroja“ – kriminalaca, idola sadašnjih klinaca, koji su ubrzo posle obavljenog posla zamenili svoje žrtve u čituljama, do organizovanja sive ekonomije (čitaj: šverca), od kojeg su se izdržavali mnogi režimi, ali i mnogi veoma skupi ratovi. Zastrašivanja, praćenja, likvidacije, plasiranja lažnih vesti i puštanje magle preko svojih glasila i glasnogovornika i mnoštva sitnih doušnika koji se motaju po autobusima i kafanama, piju kafu i kiselu vodu (a nisu lečeni alkoholičari), slušaju i „buškaju“ narod, bili su opšte mesto svakodnevice. Ali najveći posao služba je imala sigurno oko osnivanja opozicije i uspostavljanja višepartijskog sistema, kada je mnoštvo fantomskih stranaka i onih drugih odlično stvorilo privid i simulakrum demokratskog režima. Da li se nešto od tada promenilo? Ništa, samo smo bliži idealu komunizma, u kome će se „ljudi sami zatvarati“. Sami će pisati svoje optužnice na društvenim mrežama, ličnom glupošću i naivnom verom u moć istine u odnosu na laž. Mislim da posedujem i jedno i drugo.\nDa li mi čuvamo tajne, ili tajne čuvaju nas? Ko koga poseduje? I ko se još uvek seća istine, i kome je ona potrebna? Ona je uvek između života i smrti, odgovorna životu i odana smrti, kao zalog vlastite ispravnosti. Ko je danas spreman na to, ko se dobro oseća u svojoj koži, ko bar jednom nije poželeo lepa odela i automobile, silikonske kurve i dah tajnovitosti i opasnosti kao u holivudskim filmovima B produkcije? Sve se može dobiti bez mnogo muke: s malo više zlobe, praćenja, potkazivanja i neophodne mržnje. Ali mnogi ne shvate da nema „svetih krava“, danas za stolom, sutra ispod njega. Proces je važan, a ne ljudi, pogotovu tamo gde boli, gde je laž delotvorna, zamešena s malo istine i malo više zlobe. To su najpre shvatili tajni potkazivači, pa javni – novinari, a onda i svi ostali.\nKoliko nas ćutanje obavezuje u odnosu na tajnu i kako govor može da nas oda? Ne treba zanemariti ni ideju istine iz perspektive potkazivača. Da li je tajna pouzdan način da sebe uništimo tuđim grehom i pečatom neizgovorenih reči, koje iz nivoa dobronamernog razgovora podižemo na nivo zlonamerne osude? Onaj ko bude vladao „tajnim znanjima“ i ko bude negovao drevne instinkte potkazivanja i kukavičluka svojih podanika, vladaće i svim ostalim sferama države, pa i narodom naposletku. Ali, ne treba zaboraviti: sve dok druge proganjaju u ime istine, ona ne postoji. Sve je privid laži koju nasilno oblikujemo u istinu, dok pravu tajnu čuvaju samo oni koji u male ljudske istine i velike izmišljotine malo i veruju. Svet se neće promeniti sve dok mu svima vidljiva i svuda prisutna istina ne bude ništa značila. Bezdan nema dna. Istoriju će pokrenuti oni koji će napokon shvatiti da varljiva prijatnost očaja i beznađa nije dovoljno opravdanje za sve slabosti. Čak je i Pontije Pilat na kraju izjavio: „Uzmite ga vi i raspnite, jer ja ne nalazim na njemu krivice“ (Jovan, 19: 6). Kao da je bitno; ovde i nije reč o krivici, već o krivcima.\nPosted by rujanski on 11. marta 2016.\nI stajaše voda povrh zemlje sto i pedeset dana.\n(Knjiga postanja 7:24)\nIako je nekad bio stvaran i subverzivan, a danas je samo stvaran, aforizam „Socijalizam i Pakao povezuje ideja o zajedničkom kazanu“ aktuelniji je nego ikada. Ali, ako bismo otišli dalje u traženju mitskih i mitopoetičkih podudarnosti, svakako bismo došli do jedinstvenog zaključka – sve civilizacije povezuje mit o nestanku u potopu. Ono što se negde ostvarilo, a negde nije, ili to ne možemo da proverimo unutar istorijskog (sa)znanja, dešava se danas u Srbiji, kao generalna proba Sudnjeg dana ili kao deo Božje ljubavi i promisli, da bi se napokon neko na ovom parčetu zemlje opametio dok se ne pretvori u vodozemca. Krila nam neće porasti, u to sam siguran – s nebom smo raskrstili još 1945. i nismo mu se previše približili do sada, bez obzira na svakodnevna metanisanja demona koji bi hteli da budu anđeli – a što se peraja tiče i povratka u okean… sve su nam izvesniji. Kafka je davno zapisao: „Kada bi Boga pitali zašto voli ljude, on ne bi znao da odgovori.“ Ovih dana pod vodom nestaje jedan manastir iz petnaestog veka – valjevska Gračanica, na dnu akumulacije brane Rovni kod Valjeva, Božjom volјom ili kao posledica lјudske bezobzirnosti i bahatosti. Možda je zbog toga ili zarad nekakve druge nebeske volje poplavljen dobar deo zapadne Srbije, a možda i nije. Činjenica je da su vode pokuljale iz dubina, reke se prelile preko obala, mutne bujice i talog našli su se na ulicama. Ne, nije to predizborna kampanja – o poplavi govorim! Evo, već vidim babu kako mi preti artritičnim prstom i opominje da se ne “mešam sa mekinjama da me ne bi svinje pojele.” Ne bričam baba, bre, o politici, o potopu govorim koji više nije spoljašnje dešavanje već unutrašnje urušavanje, naplavina nesvesnog, tama koja više nije mračna senka, već bujica mraka. A kad je o mraku, onda je malo i o politici, kako bez toga?\nOni koji danas žele da nas ubede u važnost trenutka i u svoju nepogrešivost i neophodnost posredno nam govore da nema spolјašnje i unutarnje stvarnosti. Stvarnost je ono što deluje, ono što je dešavanje, te zato svi mi poklopljeni time delimo istu stvarnost, ali to je gledište uopšteno egzistencijalnom studeni i zakonima života svagdašnjeg. Pristajanje na uprošćene istine primiče nas prostoti i odmiče od višeg i konciznijeg razumevanja. Kjerkegor je davnih godina odredio greh kao „neovlašćenu stvarnost“, odnosno kao nešto što postoji kršeći zakone postojanja. Teolozi, platonisti i mali broj mislećih mogu se složiti s tim, pošto imaju svest i meru u svetu ideja koje nisu želja za podređivanjem, već mišljenje. Ali šta da rade drugi, oni koji veruju samo u sadašnji trenutak, uplašeni budućnošću (vlastitom) i nesvesni prošlosti (kolektivne)? Kako da odrede odnose unutar svoje stvarnosti? Kako da razumeju ravnotežu spoljašnjeg i unutrašnjeg? Kako da objasne odakle voda izvan korita reka, nemoguće da je sve s neba, ima nečeg i u tami zemaljskoj, a i u ljudskoj.\nFilozofija istorije ne može toliko racionalizovati iskustvo da bi razrešila jedinstvenost zbivanja, iracionalnost suštine života i subjektivno delovanje pojedinaca ili grupa. To delovanje iniciraju htenje i želja, a istinskog čoveka krasi imaginacija. On želi i da vidi i da shvati. Čovek današnjeg vremena samo vidi, ali ne razumeva, i na tome se sve završava – „vatromet na pozadini ništavila“ (Sioran). A slika je sledeća: pejzaž se preobražava, proporcije se menjaju, reka više nije reka, tamne vode su svuda, suvo i sigurno više nije ništa. Psihološka realnost je zanemarena, nije više deo samospoznaje, već vizuelizacije – procesa preobražaja čoveka u sopstvenu sliku i na kraju u njenu sadržinu: mutljag nakupljen u godinama laži i pristajanja, u svim potiskivanjima vrline i potcenjivanjima istine, u svim zaboravljenim znanjima prirodnog sleda i Božje promisli. U vrtlozima regresije čovek se odvaja od sopstvenog bića, nesvestan svojih reči i dela, ali to ne pojmi, to ne spoznaje; morala se pojaviti voda da bi na plastičnom primeru video da tone. Slike potopljenih gradova nisu bile dovoljne, šta je još potrebno da bismo shvatili da postoji nešto što nas nadilazi, da smo u središtu stvaranja vlastite sudbine, ali i odgovornosti?\nTamne vode ovog vanrednog (kao da postoje redovni?!) potopa ne dolaze spolja, nego iznutra; to smo viđali i do sada, ali nismo razumevali na pravi način. Masa koja je bila u svom koritu probila se u više društvene sfere, varvari nisu došli iz prostranstva stepe, magle i snegova severa, već iz tame nesvesnog. Odatle dolaze i ljudi i mutna voda. To je vertikalna provala varvarstva, proces proterivanja čoveka razuma u korist čoveka nagona. Mesta se menjaju, gore više nisu red i trezvenost, već nered i strast, ne svesno mišljenje, već mit, zato je i red u vrednovanju obrnut. Zbog toga nije bitno ko „nije uradio svoj posao“, ko je na gradilištima nasipa krao cement i kamen, a ko je stavljao novac u džep izdajući dozvole za gradnju na terenima koji su podložni poplavi. Hidrologija i preventivna odbrana od poplava posledica su staranja, a ne univerzalni izgovor, nauka je obaveza i briga, a ne sredstvo. Kome to danas pričati? Nebitne su i krokodilske suze, osim što podižu nivo vode, ali, sva sreća, nema ih mnogo.\nKada se preraste nagon, stvoriće se vladanje. Onaj ko je dovoljno hrabar, prevazići će vladanje i sagraditi karakter. Onaj ko sahrani karakter, na tom mestu zasadio je sudbinu. Ne samo pojedinca, treba misliti o tome dok život svodimo na egzistencijalna opravdanja i bedne izgovore. Kada ono što je bilo dole izbija gore, isto je tako kobno kao kada tone ono što je bilo gore; jedno je uslovlјeno drugim. Mesta se menjaju, ali ravnoteža ostaje, samo što više nije u korist čoveka. Ili možda i jeste – na korist nekoga (ili nečega) u šta se čovek pretvorio. Mesto vladara je gore, kao i mesto svesti. Narod je dole, u nesvesnom, tamo gde se poklapaju dve tame koje spajaju vladara i narod, gornju i donju sferu, nastaje horizontalni pakao navodnih izbora i dobrih namera. Po sudbini to pripada i jednima i drugima. Jer, kada je na nebu, anđeo je sveto biće, kada potone, postaje đavo; konj koji vuče plug ili kola je sveta životinja, kada je na ulici, on je opasnost; strah od novog okruženja i nesnalaženje neminovno izazivaju katastrofu.\nKatastrofa nastaje ako čovek potone ispod svoje svesti. Da li postoji neki metodski postupak koji može da osvetli čoveka do najdublјe tame i iznese na videlo ono što je u nju potonulo, da ga oslobodi tereta koji se nagomilao u tmini – potonulog života ili sakrivenog greha? Sigurno postoji. Možda je pravo pitanje da li smo spremni da ga primenimo i koliko će nas ostati posle toga. Ponovo ceh plaćaju oni koji imaju samo jedan život zbog onih koji žele da imaju „još samo jedan“ mandat i sve što s tim ide. Kakva je to građevina zbog koje je neko morao da izgubi sve, a neko da dobije više nego što mu je potrebno ili što zaslužuje? Ona raste ka dole, a ne ka gore, u htonsko, a ne u nebesko. Pravo pitanje, na koje nema iskrenog odgovora, ujedno je i ključno: Da li u svetlosti živi najbolјe ili najgore u čoveku? Možda je sve ipak samo mutna voda.\nŠTA VIDIM KADA ZATVORIM OČI ILI KO NAM JE UKRAO PONEDELJAK?\nPosted by rujanski on 4. marta 2016.\nO Petru Laziću, sasvim lično\nSvaka žena plakaše tugu svoju…\nVreme: Kraj pretposlednje decenije dvadesetog veka\nMesto: Mali grad u Sremu\nAkteri: Indeksovci, đaci i pomalo Petar Lazić\nKada začujem kucanje na prozoru, najpre obazrivo, pa sve agresivnije, prva misao koja me uvodi u javu „sobe sa ulice sa dunjama na ormanu“ jeste da sam zakasnio u školu. Uglavnom je tako i bivalo. Moj drug Žika uzaludno pokušava da me probudi lupajući u prozor i koru velikog mozga – mog, u osvit još jednog depresivnog ponedelјka. Tada sam još uvek verovao u san i nisam se plašio spavanja i onoga što ću videti kada zatvorim oči. Dok vrtimo pedale bicikala („biciklova“ – što bi rekli Sremci, a i lepše zvuči kao množina), s velikim šansama da zakasnimo na čas, prepričavamo jučerašnju epizodu Indeksovog radio-pozorišta. U stvari, preslišavamo se, jer razgovor u ponedelјak, uz prvu cigaru pre časa, nije mogao da počne ako nisi imao nedelјno ironijsko posvećenje u tadašnju (još uvek) politiku zbunjenosti i ideološke naive posustalog komunističkog projekta. Sjajne teme za zajebanciju i sjajna zajebancija od koje se pravi još uspešnija tragedija. I napravila se, naravno, ne zaslugom indeksovaca, već uz svesrdnu pomoć onih koji su pričali glupe viceve o „pametnom Srbinu“ ili „glupom Muji“, smejući se sami svojim neduhovitostima. Dakle, lјudi koji su najbolјe radili ono što najmanje znaju, za razliku od indeksovaca, koji su na odličan način pričali ono što se svih tiče, a nisu morali da glume sebe.\nNe verujem da to indeksovci nisu znali, možda ne na nivou društvene kletve i prozorlјivosti, ali svakako na nivou svega onoga što je bilo predmet njihovog „smeha koji srcem plače“, iako je srce tek kasnije proplakalo. Nisam mogao tada da se ne smejem kreativnosti i hrabrosti autora, jer bez obzira na to što su smeh i ironija svojevrsna katarza, istovremeno su jedinstveni prostor u kome iživlјavamo i krijemo svoj kukavičluk, svi, osim onih koji to javno napišu ili izgovore. Nekako smo i mi, đaci tadašnji, autori i glumci ondašnji, bili kao deca koja pevaju u mraku da se ne bi plašila tog istog mraka ili onoga što mislimo da je u mraku. Pera Lazić je samo par godina pre toga objavio knjigu Zaustavite planetu hoću da siđem (1982), pesme značajnog kvaliteta, provokativnog naslova, izokrenute lirike i originalnih slika, nesvojstvenih tadašnjoj poeziji, izuzimajući nekoliko značajnih pesnika tog vremena. Nekako su se svi potpisali na poslednjoj korici knjige.\nNekoliko godina kasnije, nakon povratka iz „kovnice bratstva i jedinstva“ – JNA, na prvoj godini fakulteta, jutarnje razgovore u ponedelјak suvereno su ispunile fraze iz Đekne, crnogorski humor, nategnut, patetičan i ćoškast, neduhovit… Vreme je natkrililo primitivni pristup svim temama sve veće društvene traume; ideološko-nacionalni pseudofetišizam, koji patetično i ironično moralizuje. Dakle, društvena retardacija – pred jednom nepodnošlјivom situacijom i društvenom dubiozom – s vidlјivim nedostatkom duha. Lažan je ovde bio čak i cilјani infantilizam, lažno je bilo sve, zabludeli smo u hodniku s ogledalima.\nNeko je ukrao ponedelјak nama i nedelјu indeksovcima. Desila nam se razlika forme, i ovde je ona izvirala iz sadržine teme. A to je poenta ironije, uspon i pad smeha. I jedni i drugi smo još uvek bili tu, ali kao što je Molijerov građanin-plemić celog života i ne sluteći govorio prozom, takav su bili (i ostali!) i naš odnos i pogled na svet. Govoreći humorom postali smo šala, neslana. Kada bi planeta i stala, ne bismo imali gde da siđemo, a onda je došao kondukter da naplati karte za vožnju na planeti s koje smo bežali čitavog života. Neki su odustali, neki su nestali, neki su postali ozbilјni, neki su zajebanciju zamenili za ozbilјnu politiku… Neki, malobrojni, nastavili su da budu ono što najviše jesu – lјudi koji još imaju hrabrosti i snage da se nasmeju sebi u drugima i drugima u sebi. Jer je smeh čoveka budućeg vremena nad ovim vremenom jedina osobina i pravilo ironije – jedinog pravog tumača vremena, sadašnjeg, prošlog, budućeg… svakog. Petar Lazić joj je ostao veran, a ni ona njega nije napuštala. Nije bežao iz života i život nije bežao od njega. Dugo je i uspešno to prijatelјstvo. Duhovitost ih je preporučila jedno drugom, a ozbilјnost učinila duhovitim.\nVreme: Malo mlađe od prethodnog, nedovolјno za sadašnjost (daleko bilo)\nAkteri: Petar Lazić i još poneko koji se zove „svi“ (bez Vuka, ne i Karadžića…)\nTih godina normalan čovek u Srbiji ako je želeo da vidi svetlo, morao je da zatvori oči. A ako i vidi svetlo, istovremeno je video euforiju političkog cirkusa, nedoraslost problemima i stranim igračima, rat i posledice. Petar Lazić je počeo da se bavi novinama. Smatrao sam to izborom razumnog čoveka. Uvek je bolјe baviti se novinama, nego da se novine bave tobom. Ali Krmača, Bre i na kraju i Glas javnosti, nisu bili samo „projekti“; bila je to pobuna onih koji nisu hteli da budu „večna rezerva“ društva, ali, za razliku od takozvanih prvotimaca, nisu hteli da budu ni patetični ostatak bivših lјudi i uverenja. Sa snagom da se narugaju, s volјom da ne pristaju, govorili su ono što je bilo ćutanje odgovornih i podsmeh poniženih. Preživeli bismo te godine i bez Petra Lazića, ali ne bismo ih se možda sećali s ovakvom setom. Da nisu bile velike, te godine prisile i poniženja, ne bi ih tako lako porazile ove godine „vladavine prava i preobilјa izbora“ i budžetskog deficita – mozga, jedino. Izgleda paradoksalno, ali nije. Visoko podignuta lestvica duha ostaje uvek visoko, samo se lјudski limiti smanjuju. Lazićevi tekstovi o „jednoj emisiji“ i „jednoj bivšoj zemlјi“ dovolјno govore o tome koliko smo se lako predali i kako smo olako zaboravili, koliko je visoko bila ta lestvica smeha i duha smeha – onoga čega smo se prelako odrekli, nadajući se da će na tome sve da se završi. Ali nije.\nMesto: Uspomene, takođe sadašnje\nAkteri: Petar Lazić i njegov glas\nČitam njegove knjige, podsećam se koliko je bio u pravu i pijemo zajedno rakiju (i ostale tekućine sa sličnim efektima i ispolјavanjima u lјudskoj psihi i razgovoru). Mislim da je to dovolјno za jedno obično prijatelјstvo i neobično razumevanje. Što bi razumevanje bilo obično? Kao u Kratkoj istoriji duše (moja omilјena Lazićeva knjiga), kada od duše ostane samo seoba, budući da je Lazić uspeo da izbegne „prvo glupo pitanje i glup odgovor Umberta Eka“ (Umberto Eko je posle planetarnog uspeha romana Ime ruže napravio listu od deset glupih novinarskih pitanja i svojih odgovora, takođe u poetici gluposti pitanja, prim. aut.). Pitanje glasi: „Zašto ste napisali Ime ruže?“ Odgovor: „Pokušao sam da napišem Bibliju, ali nisam uspeo, i sada me grize savest!“ Petar Lazić nije pokušavao da napiše Bibliju, ali je napisao hodočašće kroz društvena ludila, narodne gluposti, životne radosti i retke prilike za smeh. Pre nekog vremena sam slušao kako je u svojoj radio-emisiji čitao Erističku dijalektiku Artura Šopenhauera, poredeći je s govorima aktuelnih srpskih političara. Zvuči kao „nemoguća misija“, ali je vrlo moguća, nažalost i tačna i očigledna. Knjige otvaramo kada želimo da pobegnemo od stvarnosti, a zatvaramo onda kada nam je njihove stvarnosti dosta. Lazićeve knjige su one koje nam dozovolјavaju da konzumiramo stvarnost prepranu u njegovom duhu, da se ne umorimo, ali da se, ipak, zamislimo. Pa i sama vera u radio, u glas i njegove imaginativne sposobnosti, u reč pre svega, govori o verniku stare vere – onome koji ostaje na pozicijama pravih vrednosti. Čovek iz radio-aparata, pisac duhovite inspiracije, intriga večnog nepristajanja, smeh iz dubine…\nIstinski živimo samo u uspomenama, dobro je da postoji neko da nam ih sačuva. Isti onaj koji nam je napisao i rekao malo o sebi i sve o nama, znajući da će sve to biti značajno sećanje na lepe i manje lepe dane, kada su neki ćutali, neki vikali, a neki imali snage i duha za smeh i tugu. Ili je to sve jedno isto.\nKo nam je, zaista, ukrao ponedelјak?\nMesto: Uspomene, takođe buduće\nAkteri: Petar Lazić, cenzura, čitaoci i oni kojih se tiče\nU dve nove knjige, izbora pesama Kao kamen i priča Naš trag, Lazić je rešio da sažme najbolјe pesme i najmetaforičnije priče. Iako se metaforičnost i alegoričnost ne mogu osporiti ni pesmama. Da li želi da pobegne u preneseno značenje, ili samo pokušava da na najbolјi način transponuje i prenese istinu? U pesmama je versifikacijski precizan kao Dis, opor kao Domanović, provokativan kao Pera Todorović ili Krsta Cicvarić, originalan kao Pera Lazić. Neko može da kaže da neki od pomenutih nisu pesnici. Pa i nisu, ni Lazić nije samo pesnik. Verujem da ni pesme ni priče neće niko cenzurisati, jer ne samo da u današnjoj Srbiji niko ne prepoznaje preneseno značenje, slojevitost metafore, tačnost i preciznost alegorije… u današnjioj Srbiji niko ne može da prepozna ni značenje. Počinje se dezavuisanjem značaja, lјudi, pojava, nasleđa, intelekta… i onda se značenje izgubi u hodniku s ogledalima iz trećeg pasusa ovog teksta. No, svejedno, ako ne želimo da učestvujemo u besmislu, moramo svedočiti smisao. Metaforični „kamen“ iz Lazićevih pesama je ono što traje u lјudskoj naivnoj predstavi trajnosti i što nestaje u trenu u Božanskom promislu. Istina je, kao i uvek, negde između. O tome peva pesnik, tonovi rezignacije su podrazumevajući, vreme bez nade se ne podrazumeva – ono je stvarnost. Budućnost je sadržana u opomeni pesnikovoj, jer prava književnost je uvek anticipacija, prozorlјivost se u dobrim delima podrazumeva. Ako su se prema romanima Žila Verna stvarala tehnološka čuda budućeg vremena, prema Lazićevima će se stvarati analiza pustinje budućeg vremena i sadašnjeg podsmeha malobrojnih razboritih lјudi. Upravo o tome govore fragmenti priča Našeg traga, a fragmenti nisu ostaci celine, nego preduslov postojanja misli u kojoj ćemo ponovo rekonstruisati smisao dela i egzistencijalnog paradoksa. Mistici bi rekli da su „detalјi tumači Božji“, i u pravu su. Samo, Lazić ne tumači prisustvo Apsoluta u našim životima, već Nјegovu milost što nas nije napustio, takve kakvi smo.


DOKTOR OPISAO NAJBIZARNIJE ISKUSTVO SA TRUDNICOM: Posle porođaja, uzela je posudu i gurala u usta OVO!\n23.06.2018. 16:58h 23.06.2018. 16:58h\nAdam Kej, doktor iz Velike Britanije, vodio je beleške o svojim iskustvima sa bolničkih odeljenja, koje je pretvorio u hit knjigu.\nJedna priča iz porodilišta posebno je šokantna.\n"Pacijentkinja je objavila da želi da pojede svoju posteljicu. Babica i ja pravili smo se da nismo čuli - prvo jer ne znamo koji je protokol bolnice u ovakvom slučaju, a drugo jer je poprilično odvratno. Ona je to nazvala placentofagijom, kako bi zvučalo službeno, što nije imalo smisla; ne možete nešto učiniti službenim prevođenjem na starogrčki jezik", piše Kej.\n"Ona objašnjava koliko je to prirodno među drugim sisavcima, što je još jedan neispravan argument - ne dopuštamo drugim sisavcima da rade stvari kao što su kandidovanje za vladu ili vožnja autobusa, niti normalizujemp druge stvari koje oni rade kao što su je.anje nameštaja ili jedenje svojih mladih (ili pedofobija, kako bi ona to verovatno nazvala)."\n"Okrećem razgovor na bitnije stvari kao što su porođaj bebe. To se događa glatko i beba je dobro... Nekoliko minuta kasnije izašla je posteljica i čekam neugodnu raspravu s njom o tome šta ću učiniti. A ona s posudom u rukama u usta gura ugruške krvi. "To je placenta?", pitala je dok joj se krv slivala u uglu usana, zbog čega je izgledala kao odvratni potomak Drakule . Objasnio sam joj da su to samo neki ugrušci krvi koje sam ostavio u posudi nakon porođaja. Zatim je pozelenela. Čini se da krv nije ukusan zalogaj kao što je očekivala da posteljica bude. Podigla je posudicu i ispovraćala se, svuda okolo", slikovito je opisao doktor u svojoj knjizi.\nKurir.rs, Foto: Proifmedia\nAKO POJEDETE ŠAKU OVOG VOĆA, SALO ĆE POČETI DA SE TOPI: Trik za brži metabolizam i lako mršavljenje!


10 PITANJA IZ OPŠTE KULTURE! Da li znate TAČAN ODGOVOR? - Informer\nKrstarica | 27. 09. 2020.\nTermin "erudicija" iz latinskog jezika može da se prevede kao "načitanost: ogromno znanje". Erudicija se često meša sa dobrim obrazovanjem. Da, ove reči jesu sinonimi, ali osoba sa dobrom erudicijom jeste dobro obrazovana, ali dobro obrazovana osoba ne mora imati dobru erudiciju.\nKultura zabava zanimljivosti pitanja opšta kultura Zanimljivo\n(UŽIVO) LIGA ŠAMPIONA! Čeka se prvi gol, Grizman pogodio stativu


Šef skautske službe crvenog Mančestera Džim Laulor otputovao je za Sao Paulo kako bi utanačio sve detalje prelaska Lukaša Moure za sumu od oko 25 miliona funti, a u celu priču mogao bi da bude uključen i vezista Anderson, koji bi se preselio u Brazil.\nIako su za njegove usluge bili zainteresovani i u Čelsiju, evropski prvak će najverovatnije morati da potraži novog organizatora igre, jer je ekstratalentovani Brazilac sve bliži četi Aleksa Fergusona.\nMoura će naredne nedelje svakako doputovati u Ostrvo, jer će reprezentacija Brazila odigrati meč u sklopu priprema za Olimpijske igre u Midlsborou protiv selekcije Velike Britanije, pa Junajted želi pre te utakmice da završi sve oko transfera Lukaša.\nZašto se dve ekipe koje pretenduju da skinu Siti sa trona Premijer lige toliko bore za potpis Lukasa Moure, pogledajte na sledećem snimku.


! /Kiborzi će zavladati svijetom: Poznati naučnik smatra da je počeo kraj čovječanstva / Radio Sarajevo\nFoto: IMDb/ Arnold Schwarzenegger kao Terminator\n! / Kiborzi će zavladati svijetom: Poznati naučnik smatra da je počeo kraj čovječanstva\n01. 09. 2019. u 08:50:00 Radiosarajevo.ba\nZemljom tada više neće dominirati ljudi, već kiborzi koje je opisao kao samodostatne i samosvjesne potomke današnjih robota i sistema umjetne inteligencije i to je razdoblje nazvao "Novacene", što znači "novo novo doba".\nTagovi: robot umjetna inteligencija nauka budućnost\n"WienBot" / Beč razvio strategiju za upotrebu umjetne inteligencije\nNauka / Sistem umjetne inteligencije roditeljima će govoriti zašto bebe plaču


"Ako se Srbi plaše nekoga, to nisam ja niti moja vlada" | Ekspres.net\nIzvor: EPA / ERMAL META\nPremijer privremenih prištinskih institucija Aljbin Kurti izjavio je da često razgovara sa pripadnicima srpske zajednice, uključujući pojedine političare, navodi i da oni žele da sarađuju s njim, ali da su, kako tvrdi, preplašeni "zbog pritiska paralelnih struktura".\nKurti je na konferenciji za novinare, obraćajući se na srpskom jeziku, rekao da nikom nije u interesu da se situacija na severu KiM pogorša i da dođe do eskalacije, a pomenuo je i predsednika Srbije Aleksandra Vučića, prenosi Kosovo onlajn.\n"Moram da kažem da, ako pratite način na koji govori predsednik Srbije, onda izgleda da su nekome potrebni incidenti, ali to nije premijer Kosova i nisu građani Kosova, bez obzira na njihovu nacionalnu pripadnost. Želim da ni Srbija ni Kosovo ne uvode privremene tablice, ali mi moramo da imamo naše privremene tablice dokle god Srbija ima njene", rekao je Kurti.\nOn tvrdi da stalno komunicira sa mnogim Srbima koji žive na KiM, od kojih su pojedini političari u vladu u Prištini, kao i sa onima koji nisu politicki aktivni.\nKurti kaže da među njima ne pravi nikakvu razliku, ali smatra da ima Srba na KiM koji prave razliku i koji, kako navodi, kada se s njim sastanu, ne žele da to bude javno.\n"I meni je žao što smo u ovakvoj sitiaciji. Oni su meni rekli da kada se vrate u svoju opštinu, da tamo možda ja neću biti u stanju da ih branim. Ja ne mislim da su Srbi sa Kosova preplašeni od ove vlade, ali ima neki drugih faktora, kojih se oni boje. Ja sam ovde za sve građane, bez obzira na političku stranku ili nacionalnu pripadnost, ali još nismo u toj situaciji da možemo da branimo svakoga od raznih paralelnih struktura", tvrdi Kurti.\nKao primer Kurti je naveo Srbina iz Raniluga kojeg je, kako kaže, imanovao za savetnika, a tvrdi da je on nakon par sati "podneo ostavku zbog pretnji i zastrašivanja".\n"Ako se Srbi na Kosovu plaše nekoga, budite sigurni da to nisam ja, niti moja vlada", rekao je Kurti.\nUz to, tvrdi da vlada privremenih prištinskih institucija i građani na KiM ne žele da se izazivaju incidenti.\nOn je rekao da su specijalci kosovske policije prisutni na severu KiM kako bi podržali graničnu policiju zbog, kako je naveo, rizika od "ljudi koji protestuju i njihovih struktura".\nTvrdi i da specijalne jedinice nemaju drugu svrhu osim zaštite granične policije na prelazima Brnjak i Jarinje.\n"Naša odluka i mere koje smo preduzeli nisu zamišljene protiv ikoga. Mi želimo slobodu kretanja i smatramo da treba da se o ovome razgovara u Briselu. Mi smo veoma otvoreni za te razgovore i pokazali smo našu spremnost i (visokom predstavniku EU za spoljnu politiku Žozepu) Borelju i (specijalnom predstavniku EU za dijalog Beograda i Prištine Miroslavu) Lajcaku, ali izgleda da nije bilo spremnosti od strane Beograda", naveo je Kurti.\nAljbin Kurti Kosovo Priština\nPredsednica privremenih institucija u Prištini Vjosa Osmani izjavila je da će se Vojska Srbije, ukoliko pokuša da pređe administrativni prelaz sa KiM suočiti sa vojskom Sjedinjenih Američkih Država.\nHaradinaj: Kurti nesposoban da se suoči sa Srbijom\nZatražio njegovu ostavku\nVesti 22.08.2021. 18:40


Edukonovac - Sve o novcu\nby Damjan Dobrila 05/02/2020\nKada je prošle godine objavljeno da je pandemija dovela do smanjenja ekološkog otiska od 9,3 odsto, što se smatra najvećim smanjenjem u proteklih pola veka, mnogi su to videli kao …\nTokom dve godine primene Zakona o zaštiti podataka o ličnosti u praksi se pokazalo da su neophodne izmene ovog akta u cilju efikasnije implementacije, rečeno je danas na tribini „Koliko …\nZakon o arhivskoj građi i arhivskoj delatnosti („Sl. glasnik RS“, br. 6/2020) (“Zakon”), koji uređuje sistem zaštite arhivske građe i dokumentarnog materijala, uslove i način korišćenja arhivske građe, organizaciju, nadležnost …\nTekst pripremili: Milosevic Law Firm Iako veoma značajna i osetljiva tema, sprečavanje mobinga, odnosno zlostavljanja na radu, dospelo je u žižu interesovanja tek nedavno, nakon što je nekoliko događaja tokom …\nVećina nas napušta kuću noseći tri stvari: ključeve, novčanik i pametni telefon. Ali za odlazak u trgovinu, ovaj trio je dodatno pojednostavljen razvojem digitalnih plaćanja, te za kupovinu danas su …\nROK za uplatu poreza na imovinu za drugi kvartal 17. maj\nRok za uplatu obaveze za drugi kvartal godišnjeg poreza na imovinu za 2021. godinu za poreske obveznike – fizička lica, preduzetnike i pravna lica je 17. maj, saopštio je danas …\nby Vesna Lapčić 22/04/2021\nSa prvim znacima proleća mnogi od nas pomisle kako bi bilo lepo sesti u kola i krenuti na put, makar samo za vikend. Tada obično razmišljamo o tome u kakvom …\nSedam važnih odluka u vezi sa novcem koje će Vam olakšati život\nSvetska nedelja novca, tradicionalno posvećena promociji finansijske pismenosti, ove godine se obeležava od 22. do 28. marta. Idealna je prilika da se sa sopstvenim finansijama pogledate „oči u oči“ i …\nAutor: Saša Radosavljev, Senior Associate Milosevic Law Firm Jedna od novina u važećem Zakonu o postupku upisa u katastar nepokretnosti i vodova („Službeni glasnik RS“, br. 15/2020) („Zakon“) jeste jedinstveno …\nInsurance and Entrepreneurship: a Theoretical and Empirical Analysis of Interdependence je prva monografija sa primenjenom empirijskom analizom međuzavisnosti osiguranja i preduzetništva. Monografija je nastala kao rezultat nastojanja autora da se …


Vladika Artemije služi liturgiju u južnom delu Mitrovice – Nadlanu.com\nVladika Artemije služi liturgiju u južnom delu Mitrovice\nKOSOVSKA MITROVICA, 5. aprila 2010. (Beta) - Administrator eparhije Raško-prizrenske vladika Atanasije i vikarni vladika lipljanski Teodosije služili su danas liturgiju u delimično obnovljenoj crkvi svetog Save u južnom delu Kosovske Mitrovice.\nTo je prva liturgija psole pogroma nad Srbima 2004. godine. Albanski ekstremisti su u martu 2004. godine u napadima na Srbe spalili tu crkvu.\nSrbi iz severnog dela Kosovskog Mitrovice su u četiri autobusa u pratnji kosovske policije došli na liturgiju u južni deo tog grada u crkvu svetog Save. U južnom delu Kosovske Mitrovice uglavnom žive Albanci. Dvadesetak pripadnika kosovske policije obezbeđivalo je crkvu svetog Save u južnom delu Kosovske Mitrovice tokom liturgije.\nVladika Atanasije je pre liturgije odlikovao pet sveštenika Raško-prizrenske eparhije "naprsnim krstom" za doprinos opstanku srpskog naroda na Kosovu i Metohiji. Nagrađeni su sveštenici Ilija Acković, Srđan Janković, Svetislav Nojić, Milija Arsović i Milorad Cvetković.


energetika | Page 2 of 9 | Biznis i Finansije\n28/06/2017 - 12:27 in Politika i društvo\nSmanjenje troškova grejanja zgrada upotrebom solarne energije, toplotne pumpe i patentiranog izmenjivača toplote, ili projekat koji omogućava uštedu energije hlađenjem uređaja samo su neki od pobedničkih projekata prošlogodišnjeg izdanja PowerUp!…\n24/05/2017 - 11:04 in Vesti, Ekonomija, Slajder\nNa deponiji Termoelektrane Nikola Tesla u Obrenovcu u ovom trenutku nema dovoljno uglja za proizvodnju struje, zbog čega se Srbija u novembru može suočiti…\n02/03/2017 - 12:01 in Vesti, Ekonomija\nUsvajanjem novih podsticajnih mera za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora u junu 2016. godine stvoren je dobar okvir za brzi razvoj…\nKako obezbediti stabilno snabdevanje energijom: Različiti vetrovi duvaju Evropom\n29/12/2016 - 13:30 in B&F Plus, Slajder\nDok Evropa želi da stvori jedinstveno tržište električne energije i traži alternativne izvore energenata kako bi umanjila zavisnost, pre svega od ruskog gasa, Srbija pokušava da pronađe „svoje mesto pod Suncem“, tako što otvara tržište privatnim…\n02/12/2016 - 11:16 in Vesti, Ekonomija, Slajder\nIzvršni direktor za poslove trgovine električnom energijom u Elektroprivredi Srbije Dragan Vlaisavljević upozorio je da proizvodnja struje iz obnovljivih izvora, zbog državnih podsticaja, ugrožava termoelektrane i da će preživeti samo najefikasnije.…\nKakva je budućnost energetskog sektora u Srbiji?\n08/11/2016 - 11:24 in Vesti, Ekonomija, Slajder\nZastarela infrastruktura i regulativa su najveće prepreke na putu ubrzanog razvoja energetskog sistema u Srbiji, a istovremeno je neophodno ulagati u pametne mreže i energetsku efikasnost, zaključak je najnovijeg istrraživanja kompanije Schneider Eletric.…\n“Turski tok je i dalje neizvestan”\n23/10/2016 - 11:15 in B&F Plus, Slajder\nNa globalnom tržištu energenata poslednjih nedelja je zabeleženo nekoliko zanimljivih događaja u koje je neposredno uključena i Rusija. Ova zemlja je najzad uspela da se sa Turskom dogovori o početku realizacije gasnog projekta poznatog pod nazivom…\nBiznis i finansije 130: Deloitte CE TOP 500 2016 – Opipljiv oporavak\n13/09/2016 - 11:03 in Novi brojevi\nOstvareni rast prihoda TOP 500 kompanija u 2015. godini predstavlja jasan znak ekonomskog oporavka u zemljama centralne Evrope, mada podaci za prvi kvartal 2016. godine pokazuju suprotan trend, odnosno pad prihoda od 3,3 odsto. Periskop 6. Svjetski standardi…\n27/04/2016 - 11:50 in Politika i društvo, Slajder\nU Venecueli je proglašena dvodnevna radna nedelja za zaposlene u javnom sektoru. Ovo je privremena mera raspisana u cilju rešavanja energetske krize uzrokovane velikom sušom, odnosno smanjenjem proizvodnje struje u hidroelektranama. Zbog toga dva miliona…\nEnergijom iz biomase uštedeli bi 60 miliona evra godišnje\n16/03/2016 - 17:01 in Vesti, Ekonomija, Slajder\nPotpredsednik Skupštine Vojvodine Milivoj Vrebalov izjavio je danas da bi Srbija proizvodnjom energije iz biomase mogla da zameni oko 2,5 miliona tona nafte i time uštedi više od 60 miliona evra godišnje. "Zamislite kada bismo se barem na selu vratili…


NOVI NEREDI U SJEVERNOJ IRSKOJ: Specijalci zasuti molotovljevim koktelima i kamenjem – Net.hr\nČAK 50 OZLIJEĐENIH POLICAJCA\nNOVI NEREDI U SJEVERNOJ IRSKOJ: Specijalci zasuti molotovljevim koktelima i kamenjem\nFoto: Profimedia Autor: HINA tra 08, 2021\nTjedan dana je britanska pokrajina uzdrmana sukobima neviđenim od 1998., tijekom kojih lete projektili na snage reda i pale se vozila, većinom u područjima s protestantskom većinom\nUnatoč pozivima na smirivanje iz Londona, Dublina i Washingtona, nova nasilja su izbila u četvrtak navečer u Sjevernoj Irskoj koju posljednjih tjedan dana potresaju godinama neviđeni neredi.\nU Belfastu se specijalna policija suočila s republikanskim prosvjednicima i bila zasuta kamenjem i molotovljevim koktelima dok je pokušavala spriječiti masu okupljenih da su uputi prema unionistima, javlja agencija France presse.\nTjedan dana je britanska pokrajina uzdrmana sukobima neviđenim od 1998., tijekom kojih lete projektili na snage reda i pale se vozila, većinom u područjima s protestantskom većinom.\nBritanski i irski premijer pozvali na smirenje\nNova nasilja su izbila iako su tijekom dana britanski i irski premijeri pozvali na smirenje, pridruživši se pozivima čelnika Sjeverne Irske, i unionista i republikanaca, koji osuđuju “neprihvaljivo” nasilje, u ozračju napetosti i ogorčenosti zbog brexita.\nPrije izvanrednog zasjedanja lokalnog parlamenta, sjevernoirska vlada, sastavljena od unionista i republikanaca, objavila je zajedničko priopćenje u kojem osuđuje nasilje koje je u potpunosti “neprihvatljivo i neopravdano”, te pozvala na prekid “napada na policiju, javne službe i (sjevernoriske) zajednice”.\nBoris Johnson, koji je na lice mjesta poslao svog ministra za Sjevernu Irsku Brandona Lewisa, razgovarao je poslijepodne s irskim kolegom Michealom Martinom. “Naglasivši da je nasilje neprihvatljivo, pozvali su na smirenje. “Moramo napredovati razgovorom i radom na institucijama pokrenutim sporazumom na Veliki Petak” (kojim su okončani sukobi 1998.), , priopćio je Dublin.\nBrexit kao razlog sukoba\nBijela kuća je također pozvala na smirenje i istaknula da je “zabrinuta” nasiljem dok je Joe Biden, ponosan na svoje irsko podrijetlo, već izrazio zabrinutost zbog posljedica brexita na mir u toj pokrajini.\nbritanski premijer kamenje molotovljevi kokteli nemiri sjeverna irska specijalci\nVijesti > Svijet > NOVI NEREDI U SJEVERNOJ IRSKOJ: Specijalci zasuti molotovljevim koktelima i kamenjem\nFoto: Profimedia Autor: HINA 23:53 08.04.2021\nŠEF KRIZNOG STOŽERA KB DUBRAVA: ‘Otvorili smo petu intenzivnu jedinicu, 50 ljudi je na respiratoru, za 10 dana očekujemo najveći pritisak’\n20:37 10.04.2021\tHrvatska


11 June 2018 na Vesti\nHej ti, upravo ti, koliko sati nedeljno radiš?\nNeplaćeni prekovremeni rad jedna je od mnogih boljki zaposlenih širom Srbije. Zato smo zavirili u Zakon o radu i evo malko više informacija o tome šta prekovremeni rad zapravo znači, koliko časova nedeljno po Zakonu treba da radimo (a koliko neki od nas zaista rade?), i koliko treba da smo plaćeni za to? Hajde da vidimo.\nNaime, u Zakonu o radu, prema članu 53. stoji da je zaposleni na zahtev poslodavca, dužan da radi duže od punog radnog vremena u slučaju više sile, iznenadnog povećanja obima posla i u drugim slučajevima kada je neophodno da se u određenom roku završi posao koji nije planiran (u daljem tekstu: prekovremeni rad).\nPrema članu 54. ovog Zakona, dežurstvo u zdravstvenim ustanovama, kao prekovremeni rad, uređuje se posebnim zakonom.\nMeđutim, kad pričamo o prekovremenom radu, prvo je potrebno videti raspored radnog vremena.\nPrema Zakonu o radu, stavu 5 članu 55. radna nedelja po pravilu traje pet radnih dana. Realnost? Ponekad drugačija.\nMeđutim ono što takođe piše u ovom zakonu jeste da je poslodavac dužan da nas obavesti o promeni radnog vremena ranije.\nPrema članu 56. poslodavac je dužan da obavesti zaposlene o rasporedu i promeni rasporeda radnog vremena najmanje pet dana unapred, osim u slučaju uvođenja prekovremenog rada.\nNadalje, u Zakonu se navodi da zaposleni može da radi najduže 12 časova dnevno, odnosno 48 časova nedeljno uključujući i prekovremeni rad a taj prekovremeni rad kako kaže Zakon o radu, prema članu 108. plaća se najmanje 26% od osnovice.\nUkoliko želite da podrobnije proučite Zakon o radu (osnovni korak u borbi protiv nepravde), možete to uraditi na sajtu Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja.\nDa li je tako u Vašoj firmi? Dođite i podelite sa nama vaše iskustvo na Ogledalo Firme\nU narednih tri do pet godina moguće je napraviti potpuno novi sistem koeficijenata na osnovu kojeg bi se uskladile… Dalje...


Hocu.ba Stipendije za za jednosemestralni studijski i istraživački boravak na Univerzitetu u Varšavi – Hocu.ba\nStipendije za za jednosemestralni studijski i istraživački boravak na Univerzitetu u Varšavi\nRok prijave 30.05.2016\nU okviru ERASMUS+ programa – kreditna mobilnost – raspisan je konkurs za studente Univerziteta u Sarajevu za jednosemestralni studijski i istraživački boravak na Univerzitetu u Varšavi (Poljska) u akademskoj 2016/2017. godini.\nU skladu sa potpisanim ugovorom o realizaciji mobilnosti na Univerzitetu u Varšavi (Poljska) dostupne su studijske oblasti koje su date na linku: http://informatorects.uw.edu.pl/en/courses/.\nmjesečna stipendija u iznosu od 750,00 EUR(za troškova života),\nNa konkurs se mogu prijaviti samo studenti trećeg ciklusa (PhD) Univerziteta u Sarajevu.\nPrijavni formular – popunjen sa traženim podacima i potpisan,\nErasmus+ ugovor o učenju (Learning Agrement) – ugovor o učenju treba da bude na dostupnom formularu (druga verzija dokumenta neće biti priznata), treba da ima potpise studenta i potpis i pečat matične institucije članice Univerziteta u Sarajevu,\nUvjerenje o položenim ispitima (prepis ocjena),\nNominacijsko pismo – ovaj dokument izdaje vaš matični fakultet/akademija/ institut/centar Univerziteta u Sarajevu u kojem se kandidatu daje podrška prilikom prijavljivanja.\nRok za dostavljanje dokumentacije je do 30.05.2016. godine do 15:00 sati (produženo).\nputem emaila na [email protected](obavezno sva dokumentacija treba da bude u PDF formatu sa jasno naznačenim dokumentima)\nputem protokola Rektorata Univerziteta u Sarajevu (Obala Kulina bana 7, prizemlje) svaki radni dan do 15:00 sati do naznačenog roka za prijavu\nstipendija se odnosi na jednosemestralnu mobilnost (5 mjeseci),\ndostupna je jedna PhD stipendija,\nstudenti se mogu prijaviti SAMO za jesenji (zimski) semestar akademske 2016/2017. godine,\nodređeni dokumenti, kao što je ugovor o učenju te nominacijsko pismo moraju imati potrebne potpise i pečate prilikom predaje,\nsvi dokumenti moraju biti na engleskom jeziku,\npoštujte zadate rokove dostavljanja dokumentacije\nviše informacija o univerzitetu: http://bwz.uw.edu.pl/en/\nstudijski programi: http://informatorects.uw.edu.pl/en/courses/\nkontakt podaci Erasmus+ koordinatora sa Univerziteta u Varšavi: http://bwz.uw.edu.pl/en/mobility-coordinators\nPo završetku konkursa, Služba za međunarodnu saradnju Univerziteta u Sarajevu i koordinatori za međunarodnu saradnju sa članica univerziteta će izvršiti provjeru podobnosti pristiglih prijava (ispunjenost uslova u skladu sa Erasmus+ pravilima, validnost dostavljenih dokumenata) kao i akademsku procjenu svih prijavljenih kandidata.\nOdobrene prijave će biti poslane partnerskom EU univerzitetu kao nominacije.\nRealizacija akademske/administrativne mobilnosti odabranih kandidata se očekuje u akademskoj 2016/2017. godini.\n« SHL: Prezentacija programa Akademija u Sarajevu\nPoziv za studente: PUTUJEMO U EVROPU 2016 »


O nama - Oz I.T.Solutions Blace\nMi ne pripadamo samo tehničkom osoblju, mi smo pre svega, poslovni ljudi. Naravno da smo takođe i IT eksperti, ali se naša prednost realizuje kroz našu sposobnost da razumemo Vaš način i sistem poslovanja odnosno Vaše potrebe iz oblasti informacionih tehnologija…\nSam naš odnos sa klijentima uveliko prevazilazi kodeks običnog, jer mi smo pre svega tu da podržimo i implementiramo sve klijentove IT potrebe i zahteve.\nNaša rešenja i ideje nastale iz praktičnog iskustva se vrlo lako mogu prilagoditi odnosno implementirati sa Vašim specifičnim zahtevima i još lakše integrisati u Vaše već postojeće IT sisteme. Mi ne projektujemo odnosno implementiramo velika, robusna, skupa i previše hardverski zahtevna rešenja za čije će vam korišćenje treba tim IT stručnjaka, prostorija za IT opremu, kusevi obuke i naravno brdo novca.\nMi se trudimo da na najbolji mogući način razumemo Vaše poslovanje i zato pokrivamo sve oblasti Vašeg poslovanja. Naša rešenja su veoma laka za korišćenje, brza za rad i orijentisana na rezultate a najbitnije od svega naša rešenja su stabilna i pouzdana.


Razgovarali smo sa najuticajnijim ljudima Rusije | Trebinje Live\nDODIK PORUČIO IZ SANKT PETERBURGA – Razgovarali smo sa najuticajnijim ljudima Rusije\nTREBINJELIVE 16. 06. 2016. - 22:51h\nPredsjednik Republike Srpske Milorad Dodik izjavio je večeras da su predstavnici Srpske na Međunarodnom ekonomskom forumu u Sankt Peterburgu razgovarali sa najuticajnijim ljudima iz privrednog, poslovnog i političkog života Rusije.\n„Republika Srpska je godinama prisutna na Ekonomskom forumu u Sankt Peterburgu i do sada je mnogo učinila. Gosti foruma su predstavnici Kine i lideri političkih partija iz cijelog svijeta“, rekao je Dodik za Radio-televiziju Republike Srpske.\nOn je istakao da je dobro da predstavnici Srpske na Ekonomskom forumu saznaju kuda se kreću druge zemlje i kako će prilagođavati ekonomske politike.\n„Sa savjetnikom za spoljna pitanja predsjednika Rusije Vladimira Putina sinoć sam razgovarao. Imamo priliku da razgovaramo sa poslovnim svijetom, jer je Rusija ekonomski konglomerat od svjetskog značaja“, dodao je Dodik.\nPredsjednik Srpske je napomenuo da će na Forumu pokušati da rehabilituje pitanje finansijske saradnje sa Rusijom.\n„Rusija je zbog sankcija bila dovedena u novu političku i ekonomsku situaciju, ali nikada nije bilo isključeno da se ono što smo ranije pričali neće jednog dana dogoditi. Ne kažem da će to biti sutra, kao što će mnogi dočekati, ali je ovo živa tema o kojoj ćemo razgovarati“, rekao je Dodik, ocijenivši da je Srpska suočena sa ekonomskim izazovima.\nOn kaže da je Republika Srpska zainteresovana za dobru saradnju sa tradicionalnim partnerima i da upozna mogućnosti drugih zemalja.\nDodik je naveo da nema ništa sa gledištima stranih ambasada u BiH zbog prisustva predstavnika Republike Srpske na Međunarodnom ekonomskom forumu u Sankt Peterburgu i poručio im da na ovo gledaju kako hoće.\n„Ovo je legitiman i logičan slijed poslova, a ono što rade nekada nije zakonito i dobro u diplomatskoj praksi, jer se previše miješaju u unutrašnje stvari u BiH“, kaže Dodik, koji smatra da će BiH propasti zbog toga.\nPredsjednik Srpske je ponovio da se u BiH mora poštivati Dejtonski mirovni sporazum, sa čim je saglasna i Rusija.\nOn je rekao da mu je žao što se u Banjaluci nije sastao sa evropskim komesarom za pregovore o proširenju Johanesom Hanom, naglasivši da Srpska želi više saradnje sa zapadnim zemljama.\n„Bila bi mi čast da sam mogao razgovarati. Ranije sam preuzeo obaveze i nisam mogao to da uradim, ali je važno što je Han bio u Banjaluci“, dodao je Dodik, napomenuvši da zapadne zemlje moraju da prihvate realnost da postoji Republika Srpska i prihvate njene zahtjeve.\nPredsjednik Republike Srpske Milorad Dodik nalazi se u višednevnoj posjeti Sankt Peterburgu gdje prisustvuje 20. Međunarodnom ekonomskom forumu.\nЧича Дража\t 10:52, 17. јун. 2016.\nХе, хе издајниче, Руси су те пустили низ воду јер је по твом наређењу Радмановић 2009. потписао улазак (BiH и РС) у NATO. Па сада жалиш из Петровграда што се ниси могао увалити том истом NATO (Johanes Han) у фашистичко дупе („Bila bi mi čast da sam mogao razgovarati. Ranije sam preuzeo obaveze i nisam mogao to da uradim, ali je važno što je Han bio u Banjaluci“).\nТи си разоружао, опљачкао и уништио Р. Србску заједно са Masonom Ivanićem. Али када загусти, побећи ћеш ти и твоја фамилија у Израел, а NATO ће побити и протерати ово Срба што је преостало у Србској, баш као у Крајини и на Космету.\nBOX\t 13:16, 17. јун. 2016.\nЧича Дража, opsjednut si ovim čovjekom, tvoja je mržnja beskrajna i zastrašujuća. Vidim te kako vjerovatno još živiš kod roditelja i tražiš pare za grad. Mrziš ono što ti se servira iz Soroševih medija, a misliš da si Srbin. Ovaj tvoj madimak da nije žalostan bio bi smiješan. Jedino me tješi da si bot naših komšija koji žive u Danskoj a koji našeg predsjednika mrze malo manje od tebe.\nVRS zauvijek\t 21:21, 17. јун. 2016.\nBOX,ja ga ne mrzim,meni se kao i većini boraca ovaj lažov gadi!


(seminarski rad) Kvajnova teza o dve dogme empirizma i mogući prigovori – MOM filozofija\nNajpre bi trebalo objasniti Kvajnovu motivaciju za ovakav projekat. On ne želi da odbaci empirizam u potpunosti, već da ispravi česte greške, kako bi zapravo učvrstio empirističku poziciju. Njegov empirizam će u velikoj meri biti sličan koherentizmu, a krajnji cilj će biti približavanje pragmatizmu. S druge strane, njegov cilj je i uklanjanje zamišljene granice između spekulativne metafizike i prirodne nauke. Iako (kao što je već rečeno) njegova prvobitna motivacija nije bila da u potpunosti odbaci distinkciju između analitičkog i sintetičkog, već da objasni gde su njegovi prethodnici pogrešili, na kraju će doći do zaključka da nije moguća ovakva distinkcija. Odnosno, svaki pokušaj definisanja analitičnosti ostaje neuspešan. Da bi definicija bila uspešna, potrebno je s jedne strane izbeći cirkularnost. S druge strane, potrebno je da u definiensu stoji barem jedan pojam jasniji od onoga u definiendumu. U narednom poglavlju ćemo videti da Kvajn uočava da sve prethodne definicije analitičnosti sadrže određenu dozu cirkularnosti. Odnosno, koliko god daleko da idemo u potrazi za pojmom pomoću kojeg ćemo definisati analitičnost, doći ćemo do situacije u kojoj taj pojam neće biti jasniji od problematičnog pojma analitičnosti. Štaviše, neki od tih pojmova se uopšte ni neće moći definisati bez pozivanja na analitičnost, koja je ono što tek treba definisati.\nTraganje za analitičnošću\nKvajn najpre govori o pretečama distinkcije između analitičkog i sintetičkog, za koje smatra da se mogu naći još kod Lajbnica i Hjuma. Kada Lajbnic govori o istinama razuma, koje su istinite u svim mogućim svetovima, on pod tim podrazumeva sve istine koje ni u kom slučaju ne bi mogle biti lažne, što se može shvatiti kao preteča analitičnosti. Moglo bi se reći da su analitički iskazi oni čije poricanje nužno vodi u protivrečnost, ali ni sam pojam protivrečnosti nije mnogo jasniji od pojma analitičnosti. Hjumova distinkcija između ideja i činjenica nije ništa drugo do nagoveštaj podele analitičko–sintetičko.\nKant analitičke iskaze definiše kao one u kojima je predikat već sadržan u subjektu. U izvesnom smislu je kod njega zastupljen Lajbnicov uticaj, jer se ovakvi iskazi ne bi mogli negirati. Međutim, Beker, pozivajući se na Dejvida Pita, uviđa da je čak i u ovakvim situacijama negacija moguća. Uzmimo za primer iskaz: ’Trenutni kralj Francuske je muško’. Subjekat kralj u sebi sadrži predikat „biti muško” (jer je kralj po svojoj definiciji muški monarh), ali, tvrdi Beker, nije nužno da ovaj iskaz bude istinit. Međutim, to nije ono što Kvajn zamera Kantu. Njegova glavna primedba je ta da analitički iskazi, shvaćeni na kantovski način, mogu biti samo subjekat – predikat oblika. Čak i tada u nekim situacijama Kantova defincija analitičnosti ne bi morala da važi, jer to da li je subjekat sadržan u predikatu bi potencijalno moglo da varira u zavisnosti od našeg znanja. S druge strane, sam pojam sadržanosti je metaforički i kako bi se razumelo šta Kant tačno ima na umu, bilo bi bolje shvatiti da je neki iskaz analitički onda kada je istinit na osnovu značenja i nezavisno od činjenica. U svakom jeziku je istinitost onoga što se tvrdi povezana sa značenjem termina koje koristimo i zato Kvajn odlučuje da ispita sam pojam značenja.\nFrege uviđa da uviđa problematičnost pojma „sadržanost” i tvrdi da su analitički iskazi istiniti samo na osnovu značenja upotrebljenih reči. Kant je mogao da objasni zbog čega je iskaz ’Nijedan neoženjen čovek nije oženjen’ analitički, ali to nije mogao da kaže za iskaz ’Nijedan momak nije oženjen.’. Frege ovo rešava uvođenjem sinonimnosti i tvrdi da su i iskazi drugog tipa takođe analitički, a da se mogu pretvoriti u iskaze prvog tipa tako što ćemo neki njihov deo zameniti sa sinonimom. U datom primeru bismo reč „momak“ zamenili sa „neoženjen čovek“. I Kvajn navodi da je Frege u svom čuvenom primeru sa „zvezdom večernjačom”, odnosno „ zvezdom zornjačom”, uočio da dva termina mogu referirati na istu stvar, a da pritom imaju različito značenje (ili konkretnije drugačiji smisao). Za Fregea smisao predstavlja subjektivnu izvesnost, sa čime se Kvajn ne bi složio zbog toga što smatra da svi analitički iskazi zahtevaju intersubjektivno slaganje. Odnosno, da bi iskaz bio analitički potrebno je da se svako ko govori određeni jezik (odnosno pravilno upotrebljava termine) i nalazi se u određenoj situaciji, složi oko njega. Ipak, uprkos ovom neslaganju, Kvajn priznaje da je Frege u pravu u pogledu toga da se značenje ne sme poistovetiti sa imenovanjem.\nBaš kao i Frege, Kvajn razlikuje dve klase analitičkih iskaza. Prvi su oni čija istinitost proizilazi iz njihove logičke forme. Uzmimo za primer već navedeni iskaz:\n„Nijedan neoženjen čovek nije oženjen”\nU ovom iskazu imamo kvantifikator (nijedan), negaciju ispred reči oženjen i veznik (nije) i na osnovu njih je navedeni iskaz istinit, jer oni čine strukturu njegove logičke forme. Drugačije bi se ovaj iskaz mogao zapisati kao: „ Nijedan ┐P nije P.”, pri čemu P označava svojstvo „biti oženjen.” Ni Frege ni Kvajn ne bi osporili analitičnost ovakvih iskaza.\nMeđutim, kao što smo videli, postoje i iskazi koji, za razliku od prethodnog, ne sadrže negaciju, ali se intuitivno čine kao analitički. Na to se odnosi drugi primer:\n„Nijedan momak nije oženjen.”\nOvakve iskaze Kvajn svrstava u drugu grupu analitičkih iskaza i ostaje da se proveri na koji način su analitički. Navedeni iskaz bi se mogao formulisati i kao: ’Nijedan Q nije P’, iz čega se jasno vidi da nema istu logičku formu kao prethodni, te da se ne bi mogao svrstati u klasu logički istinitih iskaza. Već smo videli da bi Frege ovaj problem rešio uvođenjem sinonimnosti, tako što bi Q definisao kao sinonim za ┐P i da bi se na taj način bi se iskazi druge klase sveli na iskaze prve. Kvajn ovo rešenje odbacuje, tvrdeći da pojam sinonimnosti nije jasniji od pojma analitičnosti. Mi se legitimno možemo zapitati šta uopšte znači to da dva termina imaju isto značenje. Kako su ovi iskazi analitički, samim tim nije ni analitičnost još uvek određena.\nU ostatku ovog poglavlja Kvajn razmatra Karnapovo rešenje analitičnosti. Karnap smatra da se analitičnost može objasniti pozivanjem na deskripciju stanja, što podrazumeva dodeljivanje istinosnih vrednosti atomskim (prostim) jezičkim izrazima. Više atomskih izraza čine složeni jezički iskaz, koji je analitičan ukoliko je istinit za sve deskripcije-stanja. Međutim, Kvajn ni ovo rešenje ne nalazi odgovarajućim, jer smatra da ono važi samo za one jezike u kojima ne postoje nelogički sinonimi, kao što su „biti momak” i „biti neoženjen”. U našem jeziku to nije slučaj i samim tim ni ovo određenje analitičnosti nije adekvatno. \nKvajn dalje razmatra pokušaje da se analitički iskazi druge klase svedu na prvu uvođenjem definicija. Ono što će, međutim, pokazati je da se i definicije takođe svode na sinonimnost, za koju, pak, ne pružaju adekvatno objašnjenje, te je i pojam analitičnosti ponovo sveden na podjednako nejasan pojam. Kvajn govori o tri vrste definicija. Najpre imamo filološke, odnosno leksikografske. Međutim, kada leksikograf sastavlja rečnik i u njega uvrstava definicije, on samo empirijski beleži načine na koje se pojedini termini koriste u jeziku. U našem govoru se neki termini P i Q pojavljuju u istom kontekstu i sa istim značenjem i to je ono što se ovim tipom definicija potvrđuje. Međutim, ove definicije samo beleže postojeću „govornu” sinonimnost, ali je ne objašnjavaju, pa, kao takve, nisu adekvatne.\nDrugi tip predstavljaju filozofske, tj. eksplikativne definicije. U ovom slučaju nije reč o tome da se pronađe neki konkretan sinonim za određeni termin, već izraz/rečenica, koja će vršiti funkciju sinonima. Međutim, sve logičke veze, na osnovu kojih se u ovakvim definicijama uspostavlja sinonimnost, su takođe stvar upotrebe. Odnosno, ni ovaj tip defincija ne pruža zadovoljavajuće objašnjenje pojma sinonimnosti, pa se i ove suštinski ne razlikuju od leksikografskih, barem kada je ovaj problem u pitanju.\nTreća opcija su takozvane konvencionalne definicije, u kojima se sinonimnost uspostavlja uvođenjem nekog novog termina kao sinonima za definiens. Ovo uvođenje je stvar odluke, odnosno dogovora. Međutim, ova grupa pokazuje samo toliko da sinonimnost u pojedinim slučajevima može biti namerno i planski stvorena, ali i dalje ne razjašnjava sam pojam sinonimnosti. Pored toga, ovakve definicije su daleko manje zastupljene u odnosu na leksikografske i eksplikativne.\nKvajn uočava da se pozivanjem na definicije ne rešava problem sinonimnosti, zbog čega odlučuje da se ovom tematikom pozabavi na drugačiji način, odnosno razmatranjem mogućnosti uzajamne zamene. Reč je o tome da su dva pojma sinonimna ukoliko se u svim kontekstima mogu uzajamno menjati, a da se pri tome ne promeni istinitosna vrednost. Treba napomenuti da je ovde reč o kognitivnoj, a ne o psihološkoj ili pesničkoj istovetnosti, za koje Kvajn smatra da, striktno govoreći, ne postoje. Kako bi razjasnili o čemu je ovde reč, okrenućemo situaciju i pretpostaviti postojanje analitičnosti, kako bismo mogli da postavimo uslove pod kojima su dva termina kognitivno sinonimna. Koristićemo poznati primer i reći:\n„Svi i jedino momci su neoženjeni ljudi”,\npri čemu će ovo „svi i jedino” predstavljati neku vrstu ograničenja. Ovaj iskaz je analitičan i objašnjava kognitivnu sinonimnost. Ipak, Kvajnov cilj je da analitičnost definiše pomoću kognitivne sinonimnosti, a ne obrnuto, pa zbog toga pretpostavljanje analitičnosti i nije najbolje rešenje. Zato razmatra sledeći iskaz:\n„Nužno su svi i samo momci momci.”\nNema sumnje u pogledu toga da je ovaj iskaz analitičan, a ukoliko je uzajamna zamena termina „biti momak” i „biti neoženjen” bez promene istinosne vrednosti moguća, onda bi trebalo da je i sledeći iskaz analitičan:\n„Nužno su svi i samo momci neoženjeni ljudi.”\nOno ključno u ovom iskazu je prilog „nužno”, koji je u jeziku formulisan tako da se primenjuje isključivo na analitičke iskaze. Cilj ovog priloga je da ograniči mogućnost zamene, odnosno, on je uveden da do zamene ne bi dolazilo tamo gde ne treba. Kvajn pretpostavlja da ovaj prilog ima smisla i pokušava da preciznije odredi jezik u kojem je moguća uzajamna zamena termina bez promene istinosne vrednosti. Kako bi se razjasnilo o čemu je reč, biće potrebno napraviti razliku između intenzionalnih i ekstenzionalnih konteksta. Pod intenzionalnim se podrazumeva onaj kontekst u kojem ovakva zamena nije moguća, dok je u ekstenzionalnom moguća. Dva predikata se međusobno mogu zameniti ukoliko su istinita za iste predmete, ali Kvajn uočava da ova ekstenzivna podudarnost ne mora biti zasnovana na značenju, već može biti i na slučajnim stanjima stvari. Bića sa srcem imaju istu referenciju kao i bića i sa bubrezima, ali to nije zbog toga što „imati srce” i „imati bubrege” poseduju isto značenje, već zbog toga što je u aktuelnom svetu takvo činjenično stanje. Ne postoji garancija da nije isti slučaj i sa terminima „biti momak” i „biti neoženjen”, kao i sa bilo kojim drugima za koje se čini da je ovaj tip zamene moguć. Dakle, čak i ako pretpostavimo isključivo ekstenzionalan jezik, ekstenzionalna podudarnost ne bi mogla da bude garant kognitivne sinonimnosti, pomoću koje bismo mogli definisati analitičnost.\nZbog toga Kvajn odustaje od sinonimnosti i problemu analitičnosti iznova pristupa na drugačiji način, pozivanjem na semantička pravila. Ideja je da se pretpostavi postojanje nekog veštačkog jezika u kojem postoje pravila na osnovu kojih je neki iskaz analitičan. Dakle, iskaz X je analitičan za jezik Y ako i samo ako su sva ta pravila ispoštovana, odnosno ako X zadovoljava zadate uslove. Problem koji se ovde javlja je taj što se u samim pravilima javlja izraz „analitičan za”, koji nije razjašnjen, jer ni pojam analitičnosti nije razjašnjen. S druge strane, možemo pretpostaviti da postoje pravila na osnovu kojih je iskaz X istinit u jeziku Y, čime se izbegava upotreba nejasnog pojma analitičnosti. U tom slučaju bi se moglo reći da je neki iskaz analitičan ukoliko je istinit na osnovu semantičkog pravila. Međutim, javlja se problem u razgraničenju toga šta neko semantičko pravilo jeste, jer ne može svaki iskaz, kojim se tvrdi da je neki skup iskaza istinit, da bude semantičko pravilo. Kvajn napominje još i da postoje semantička pravila koja se tiču prevođenja veštačkog jezika na običan, pri čemu bi iskaz nekog veštačkog jezika bio analitičan ukoliko je njegov prevod na govorni jezik analitičan. Ipak, to nimalo ne doprinosi shvatanju pojma analitičnosti. Dalje, on uočava da postoje dve komponente na osnovu kojih je neki iskaz istinit i to čini koristeći se sledećim primerom:\n„Brut je ubio Cezara.”\nPrva komponenta je značenjska i tiče se samog značenja termina „ubio je”. Odnosno, da ovaj termin ima drugačije značenje, iskaz ne bi bio tačan. Druga komponenta je činjenička i ona se odnosi na postojeće stanje stvari. Iskaz ne bi bio tačan da je bio drugačiji istorijski sled.\nNa kraju ovog poglavlja Kvajn zaključuje da još uvek nije uspostavljena jasna distinkcija između analitičkog i sintetičkog. Beker ovde skreće pažnju na to da ovo Kvajnovo zapažanje ne treba interpretirati kao tvrdnju da je analitičnost nemoguća. Sve što Kvajn tvrdi je da ona do sada nije objašnjena, iz čega ne treba zaključiti da ne postoji način da se to učini.\nDogma redukcionizma i holizam kao rešenje\nU sledećem poglavlju Kvajn pokušava da razjasni pojam analitičnosti, pozivanjem na verifikacionizam. Prema ovoj teoriji, analitički iskaz se definiše kao granični slučaj koji se potvrđuje pod bilo kojim uslovima, a sinonimni su oni iskazi koji se verifikuju u istim empirijskim okolnostima. Odnosno, njihova sinonimnost počiva na sličnosti njihovih metoda verifikacije.  Ovde je legitimno zapitati se šta zapravo te metode jesu. Mogli bismo ih definisati kao relacije neposrednog odnošenja, što zapravo podrazumeva redukcionizam, odnosno drugu dogmu empirizma. Redukcionizam nalaže da je svaki smisao iskaz moguće prevesti u (istinit ili lažan) iskaz o neposrednom iskustvu. Kvajn smatra da treba odbaciti onaj redukcionizam, koji nalaže da prosuđujemo pojedinačne termine i umesto toga uzima u razmatranje onaj vid redukcionizma koji se bavi celim iskazima i njihovom zasnovanošću na čulnim iskustvima. Dakle, predmet neke verifikacije su iskazi, a ne termini. Da bi sve to bilo moguće, potrebno je da postoji jezik čulnih podataka, na koji će se svi ostali iskazi prevoditi.\nKarnap je pokušao da stvori takav jezik, ali neuspešno, smatra Kvajn, jer nije uspeo da pokaže na koji način bi se iskazi mogli prevesti. Zato se, umesto ovakvog radikalnog redukcionizma, javlja umerena varijanta, prema kojoj se istinitost svodi na analitičnost, a činjeničnost na sintetičnost. Ovakvo shvatanje je usko povezano sa distinkcijom analitičkog i sintetičkog i zbog toga su, na neki način, obe dogme zapravo jedna ista. O čemu je ovde reč? Naime, uvideli smo da su i značenjska i činjenička komponenta nužne da bi neki iskaz smatrali istinitim, a da bismo zaista bili empiristi, činjenička komponenta mora da bude svedena na iskaze o čulnim datostima. Ovo učenje o dve komponente pojedinačnih iskaza je ono što dovodi do nedoumica, pa i apsurda, smatra Kvajn. Umesto toga, fokus bi trebalo da bude na nauci i njenoj zavisnosti od jezika i iskustva, tako što bi se svaki pojedinačni iskaz mogao da potvrđuje isključivo u okviru teorije, a teorije isključivo u okviru sveukupnog naučnog sistema.\nKvajnov zaključak je da je sve vezano za sistem u kojem radimo i da bismo procenili neke iskaze, potrebno je da to činimo unutar sistema. Kako je nauka jedan od sistema, preispitivanje jednih iskaza povlači preispitivanje ostalih, koji su sa njima logički povezani, a i sama logika je deo celokupnog sistema. Ovo je Kvajnova holistička teza. Kako je svaki sistem podložan menjanju, tako je moguće i da bilo koji iskaz bude istinit (tj. ukoliko se izvrše odgovarajuće promene). Iz istih razloga je i svaki iskaz podložan reviziji. Fizičke objekte i apstraktne matematičke entitete treba shvatiti kao postulate na kojima se ovaj sistem zasniva.\nMogući prigovori i konsekvence Kvajnove teze\nTreba ipak imati na umu da Kvajnov zaključak (da je svaki iskaz podložan reviziji) ne povlači nužno da se analitičnost kao takva treba odbaciti. Neko bi mogao da analitički iskaz definiše ne kao iskaz u potpunosti imun na sve izmene, već kao onaj iskaz koji je imun samo na određene izmene, tj. one koje se ne tiču značenja. Beker zapaža da ovo rešenje ipak nije ni u jednom aspektu bolje od prethodnih, jer u njemu i dalje figurira problematičan pojam značenja, koji Kvajn sve vreme nastoji da izbegne. Iz tog razloga deluje da nam opet preti cirkularnost – odnosno da će se analitičnost iznova objašnjavati pozivanjem na značenje.\nVeć smo videli na koji način Kvajn uvodi holizam kao način da se empirizam oslobodi dogmi. Takvo rešenje pretpostavlja da filozofija figurira kao jedan deo celokpunog (naučnog) saznanja. Sledeći prigovor će se upravo odnositi na ovako shvaćeno jedinstvo nauke i filozofije. Džefri Hanter uočava da postoji velika razlika između onoga čime se bave filozofi s jedne strane i teoretičari prirodnih nauka s druge. On priznaje značaj filozofskih ideja za naučna dostignuća i kao primer navodi Hjumov i Mahov uticaj na Ajnštajnovu teoriju relativiteta, ali takođe zapaža i da naučnici i filozofi u praksi rade sasvim drugačije stvari. On ne elaborira dalje ovo stanovište, ali je izvesno da holizam vidi kao pogrešan opis naučne i filozofske delatnosti zbog njihovih međusobnih razlika. Ipak, da li je ovo zaista napad na holizam? Distinkcija između nauke i filozofije koju Hanter navodi je opravdana, ali to ne mora da bude pretnja za holizam, jer se njime ni ne tvrdi da su filozofija i prirodna nauka jedno isto. Holistička teza samo upućuje na njihovu međuzavisnost. Mnogi primeri iz filozofije nauke bi ovo potvrdili. Razmotrimo Koareovo viđenje uticaja filozofije na naučnu misao. On tvrdi da se svaka naučna ideja razvija u nekom postojećem okviru filozofskih ideja, te da stoga nauka nikada nije bila u potpunosti odvojena od filozofije. Ovakva formulacija se, doduše, može interpretirati i kao povratak karnapovskim okvirima, koje Kvajn nastoji da zaobiđe, ali s druge strane, možemo je shvatiti i na jedan širi način, koji ide u prilog holizmu. Naime, mogli bismo reći da su i filozofija i prirodna nauka deo jednog većeg (holističkog) sistema saznanja u kojem svaka od njih ispunjava svoju „ulogu“, a da pritom sistem funkcioniše tako da svaki put kada preispitujemo iskaze u okviru neke naučne oblasti, mi ujedno ispitujemo i filozofsku utemeljenost date oblasti. Ukoliko bi se, recimo, neka naučna disciplina našla u ćorsokaku i ne bi mogla da napreduje, vrlo brzo bismo počeli da proveravamo i menjamo i njenu metodologiju, a kako je metodologija deo filozofije, onda bi i čitav filozofski sistem bio doveden u pitanje (što bi uticalo i na ostale naučne discipline). Isto tako, nova naučna dostignuća utiču i na naš pogled na svet, pa se tako i filozofija razvija i menja zajedno sa naučnim progresom. Dakle, ne radi se o tome da je filozofija neki temelj na kojem se prirodne nauke grade, već je fokus na njihovoj uzajamnoj zavisnosti i paralelnim promenama. Kako bih dodatno ukazala na to da Hanterov prigovor ne mora da ospori holizam, navešću Kvajnov odgovor na jedan drugi prigovor koji mu je uputio Hofsteder tvrdeći da je dogmatično pretpostavljati da celokupno saznanje učestvuje u svakoj kognitivnoj odluci. Kvajn priznaje da nije nigde rečeno da jedino nauka kao celina ima empirijski značaj, već da ga mogu imati i pojedini njeni fragmenti. Ipak, kada je reč o potvrđivanju (ili odbacivanju) pojedinačnih iskaza, biće nam potreban totalitet saznanja. Vratimo se sada na Hanterov prigovor. Možemo odgovoriti da, iako filozofija i nauka nisu isto, one su jedna drugoj potrebne radi potvrde, tako što naučna otkrića pružaju empirijski sadržaj filozofskim idejama, a filozofija (naročito logika i metodologija) opravdava racionalnost naučnih tvrđenja.\nPrihvatanje holizma će, međutim, voditi u još jedan prigovor. Naime, mogli bismo da tvrdimo da su dva iskaza sinonimna ukoliko imaju iste empirijske posledice, nezavisno od toga kojoj teoriji pripadaju. Time bismo osporili Kvajnovu tezu da se iskazi mogu potvrđivati samo u kontekstu teorije. Čini mi se da ovde ipak ne mora biti reč o sinonimnosti, a kako bih to opravdala biće potrebno da se pozovem na drugi aspekat Kvajnovog učenja, tj. njegovu tezu o subdeterminaciji. Pretpostavimo da postoje određeni empirijski podaci i dve različite, međusobno suprotstavljene, teorije koje ih objašnjavaju. U takvoj situaciji mi nećemo moći da se opredelimo ni za jednu od njih, jer opažljive posledice podjednako idu u prilog i jednoj i drugoj. To je slučaj subdeterminacije. Ukoliko se sada vratimo na prigovor, možemo uvideti da iste empirijske posledice različitih iskaza uopšte ne moraju upućivati na njihovu sinonimnost, već čak i na međusobno isključivanje. Zamislimo situaciju zemljotresa, koju opažaju naučnik i pripadnik nekog izolovanog plemena. Obojica će opaziti podrhtavanje zemlje, ali će njihovi iskazi biti različiti. Naučnik će reći: „Tektonske ploče se pomeraju.“, dok će pripadnik plemena tvrditi: „Bogovi su gnevni.“ Svako od njih će pravdati svoje tvrđenje pozivanjem na iste empirijske posledice (podrhtavanje zemlje), ali uprkos tome, nećemo biti skloni da tvrdimo da su njihova dva iskaza sinonimna. (Uistinu, ovo i nije pravi primer subdeterminacije, s obzirom na to da iskaz pripadnika plemena ne zadovoljava kriterijume naučnog tvrđenja, ali verujem da dobro oslikava potrebnu poentu i da nema potrebe upuštati se u komplikovanije naučne primere). Dakle, pre ćemo smatrati da je ova situacija slična slučaju subdeterminacije, nego da dva navedena iskaza tvrde isto. Zbog čega je to tako? Kvajn će reći da događaje koje opažamo interpretiramo na osnovu hipotetičkih postruktura, iz čega sledi da naše hipoteze neće jednoznačno biti određene empirijskom evidencijom. Dakle, na prigovor možemo odgovoriti tako što ćemo reći da je pogrešna pretpostavka da su iskazi sinonimni ukoliko se odnose na isti sadržaj iskustva, jer ćemo svaki iskaz interpretirati baš u kontekstu teorije. Uistinu, gore navedeni prigovor se odnosi na tezu o holizmu, a ne na subdeterminaciju, ali su ove dve teze međusobno bliske i povezane, o čemu svedoči i Kvajnovo tvrđenje da se one, iako nisu iste, međusobno potkrepljuju. Iz ovakvih primera se stiče utisak da se različiti delovi Kvajnovog učenja ne mogu napadati ponaosob, jer bi pobijanje jednog nužno vodilo i u urušavanje drugog. Zato se čini da čitav Kvajnov filozofski sistem možemo odrediti kao holistički.\nMislim da sam uspela da pokažem da se, pod pretpostavkom važenja subdeterminacije, sinonimnost dva iskaza ne može svesti na njihove iste empirijske posledice. Ostaje samo da se razmotri još jedna eventualna nedoumica u vezi sa sinonimnošću. Naime, možda je moguće da su sinonimnost i mogućnost uzajamne zamene zapravo jedna ista stvar. Međutim, Beker uviđa da Kvajn ni ne spori tvrđenje da je mogućnost uzajamne zamene dovoljan uslov da bismo tvrdili da su neki izrazi sinonimni. Pažljivi čitalac će uvideti da Kvajn zamera to što je „zamenljivost“ kao uslov formulisana tako da zahteva već prethodno razumevanje pojma analitičnosti.\nVideli smo Kvajnov osvrt na greške njegovih prethodnika, počevši od Kanta, pa sve do Karnapa, kao i način na koji on uvodi holizam. Takođe, pokušala sam da ukažem na odgovore na neke od mogućih prigovora Kvajnovoj analizi. Nadam se da sam uspela da pokažem u kom smeru bi se ovi odgovori mogli razvijati i da sam pružila naznake za ostatak Kvajnovog sistema, koji bi, u načelu, trebalo razmatrati u svojoj celini.\nKvajn, Vilard Orman, „Dve dogme empirizma”, Ontološka relativnost i drugi filozofski ogledi, Izdavačka knjižarnica Zorana Stojanovića, Sremski Karlovci, Novi Sad, 2007.\nKvajn, Vilard Orman, „O empirijski ekvivalentnim sistemima sveta“, Ontološka relativnost i drugi filozofski ogledi, Izdavačka knjižarnica Zorana Stojanovića, Sremski Karlovci, Novi Sad, 2007.\nBecker, Edward, The Themes of Quine’s Philosophy Meaning, Reference and Knowledge, Cambridge University Press, 2012.\nRey, Georges, “The Analytic/Synthetic Distinction”, The Stanford Encyclopedia of Philosophy (Fall 2013 Edition), Edward N. Zalta (prir.), dostupno na http://plato.stanford.edu/archives/fall2013/entries/analytic-synthetic (pristupljeno 17.5.2015.)\nHunter, Geoffrey, “Quine’s ‘Two Dogmas of Empiricism’: or The Power of Bad Logic”, Philosophical Investigations, 18:4, oktobar 1995.\nKoare, Aleksandar, Naučna revolucija, Nolit, Beograd, 1981.\n Kvajn, Vilard Orman, „Dve dogme empirizma”, Ontološka relativnost i drugi filozofski ogledi, Izdavačka knjižarnica Zorana Stojanovića, Sremski Karlovci, Novi Sad, 2007, str. 137\n Ibid., str. 137\n Ibid., str. 138\n Becker, Edward, The Themes of Quine’s Philosophy Meaning, Reference and Knowledge, Cambridge University Press, 2012., str. 70\n Kvajn, Vilard Orman, „Dve dogme empirizma”, Ontološka relativnost i drugi filozofski ogledi, Izdavačka knjižarnica Zorana Stojanovića, Sremski Karlovci, Novi Sad, 2007, str. 138\n Rey, Georges, “The Analytic/Synthetic Distinction”, The Stanford Encyclopedia of Philosophy (Fall 2013 Edition), Edward N. Zalta (prir.), dostupno na http://plato.stanford.edu/archives/fall2013/entries/analytic-synthetic (pristupljeno 17.5.2015.), odeljak 1.2\n Ibid., str. 139–140\n Ibid., str. 140\n Ibid., str. 140–141\n Ibid., str. 141\n Becker, Edward, The Themes of Quine’s Philosophy Meaning, Reference and Knowledge, Cambridge University Press, 2012., str. 73\n Kvajn, Vilard Orman, „Dve dogme empirizma”, Ontološka relativnost i drugi filozofski ogledi, Izdavačka knjižarnica Zorana Stojanovića, Sremski Karlovci, Novi Sad, 2007, str. 142\n Ibid., str 143\n Ibid., str. 145–146\n Ibid., str. 146–147\n Ibid., str. 147\n Becker, Edward, The Themes of Quine’s Philosophy Meaning, Reference and Knowledge, Cambridge University Press, 2012., str. 85\n Kvajn, Vilard Orman, „Dve dogme empirizma”, Ontološka relativnost i drugi filozofski ogledi, Izdavačka knjižarnica Zorana Stojanovića, Sremski Karlovci, Novi Sad, 2007, str. 155\n Ibid., str. 156–157\n Ibid., str. 158–159\n Ibid., str. 159–160\n Ibid., str. 161–162\n Becker, Edward, The Themes of Quine’s Philosophy Meaning, Reference and Knowledge, Cambridge University Press, 2012, str. 94\n Doduše, treba imati na umu da u ovom tekstu Kvajn daje samo naznake holističke teze, koja će biti detaljnije elaborirana u njegovim drugim delima\n Hunter, Geoffrey, “Quine’s ‘Two Dogmas of Empiricism’: or The Power of Bad Logic”, Philosophical Investigations, 18:4, oktobar 1995, str 323\n Koare, Aleksandar, Naučna revolucija, Nolit, Beograd, 1981, str 18–19\n Becker, Edward, The Themes of Quine’s Philosophy Meaning, Reference and Knowledge, Cambridge University Press, 2012, str. 91\n Kvajn, Vilard Orman, „O empirijski ekvivalentnim sistemima sveta“, Ontološka relativnost i drugi filozofski ogledi, Izdavačka knjižarnica Zorana Stojanovića, Sremski Karlovci, Novi Sad, 2007, str. 165\n Ibid., str. 165\n Ibid., str. 166\n Becker, Edward, The Themes of Quine’s Philosophy Meaning, Reference and Knowledge, Cambridge University Press, 2012, str. 70\nanalitičko, dve dogme empirizma, holizam, kvajn, sintetičko


Održane Sportske igre mladih u Travniku, Vitezu, Bihaću i Velikoj Kladuši – Radio Vitez\n29. srpnja 2016. 13:33 29. srpnja 2016.\nŠeste BH Telecom Sportske igre mladih su u protekloj sedmici posjetile mališane u Travniku, Vitezu, Bihaću i Velikoj Kladuši gdje su imale priliku obnoviti stara, ali i steći nova prijateljstva.Kroz druženje, igru i zabavu, dječaci i djevojčice iz spomenutih gradova su obezbijedili sebi učešće na finalnom takmičenju u Sarajevu koje će se održati od 16.-20. augusta 2016.godine. Svakim novim gradom, broj finalista je sve veći a putovanjima kroz gradove širom Bosne i Hercegovine i ove godine ispisuju se stranice najljepše sportske priče.\nPrevious ArticleU nedjelju predstavljanje nove kolekcije dresova NK „Vitez“Next ArticleOduzeta roba u nekoliko odvojenih akcija