Za�to Je NATO U Ratu Sa Jugoslavijom? Svjetska Moć, Nafta I Zlato\nZa�to Je NATO U Ratu Sa Jugoslavijom?Svjetska Moć, Nafta I Zlato\nthis version to print\nOd 24. marta, NATO vojne snage, predvođene SAD-om, izla�u Jugoslaviju razarajućim bombardovanjem. NATO je, leteći sa preko 15.000 misija, neprekidno udarao po jugoslovenskim gradovima i selima, gađajući fabrike, bolnice, �kole, mostove, skladi�ta nafte i dr�avne zgrade. Hiljade ljudi je poginulo i povrijeđeno, uključujući putnike na vozovima i autobusima, i radnike na televizijskim prenosnicima i relejima. Udaralo se po gradskim četvrtima, i u Srbiji, i na Kosovu.\nOni koji su planirali i lansirali ovaj rat malo spominju njegove dugotrajne posljedice po Jugoslaviju, čitav Balkan, kao i cijelu Istočnu Evropu. Veći dio industrijske i dru�tvene infrastrukture koju je Jugoslavija razvila od drugog svjetskog rata, le�i u ru�evinama. U Srbiji, osnovni uslovi moderne civilizacije�struja, voda, sanitacije�su neprekidno bile na udaru. Kao i u Iraku, pune dimenzije uni�tenja i propasti iskaljene od američkih, britanskih i francuskih bombi će postati jasne kada se rat zavr�i i kada počnu curiti izvje�taji o abnormalnoj visini smrtnosti, pogotovo među mladima.\nNATO i medije obrazla�u ovaj napad na Jugoslaviju kao humanitarne napore da se zaustavi represija etničkih Albanaca na Kosovu. Te�ki i cinični karakter propagandne kampanje koja je pratila ovo bombardovanje odra�ava na svoj sopstveni način blje�tve i upadljive protivriječnosti NATO-vog opravdanja za rat. Gruba demonizacija jugoslovenskog predsjednika Milo�evića suludo odstupajuće i neslagajuće tvrdnje o srpskim masakrima i ubijanjima kosovskih Albanaca, beskrajne tvrdnje o "genocidu", i lavina TV slika o ispačenim izbjeglicama, nisu bile dizajnirane toliko da bi ubijedile putem argumenata, nego da bi izmorile, oguglale, naviknule i zastra�ile javnost. "Opozicija NATO-u znači podr�ka nasilnom protjerivanju i masovnom ubistvu Albanaca!", izjavljuju ustanovljeni političari i medijski eksperti. U pokretanju javnog mnjenja u korist bombardovanja Iraka, Clintonova administracija je neprekidno ponavljala frazu "oru�ja za masovno uni�tenje". Samo se udaranjem po Iraku, dan za danom, izjavila je Clintonova administracija, svijet mo�e spasiti od Sadam Huseinovog nevidljivog arsenala ubojitih gasova, klica i kemikalija. U ratu protiv Jugoslavije, "oru�je za masovno uni�tenje" se zamijenilo jednom moćnijom i izazovnijom frazom�"Etničko Či�ćenje". Osnovna vrijednost ove fraze je da priziva slike nacističke Njemačke. "Etničko či�ćenje" na Kosovu, po ocjeni NATO-a, je sada�nja verzija nacističkog pusto�enja i pogroma Jevreja od drugog svjetskog rata.\nOvo poređenje je do te mjere obmanjujuće i istorijski netačno, da je čak i bestidno i prljavo. Pogrom Jevreja se sastojao od kupljenja miliona Jevreja kroz cijelu teritoriju pod okupacijom i kontrolom nacista, i njihovog prevoza do logora smrti koji su u su�tini bili redovi ljudi koje čeka masovno ubistvo.\nNacisti su pobili �est miliona bespomoćnih Jevreja. Ovo se poredi sa dvije hiljade ljudi koji su stradali na Kosovu pro�le godine, prema izjavi State Department-a SAD-a. (Nedavne tvrdnje o ubistvima 250.000 albanskih mu�karaca, more se dodati, su nezdrave fabrikacije koje su očevici iz zapadne �tampe opovrgnuli.)\nČak i kad bi se udvostručio ukupan broj ubijenih na Kosovu, taj broj �rtava bi jo� uvijek bio manji, čak i ako se uzme u obzir razlika u broju stanovnika, nego u mnogim sličnim sukobima �irom svijeta (na primjer, �ri Lanka ili Turska). Ova usporedba nije argumenat u korist ravnodu�nosti prema patnji koja se pro�ivljava na Kosovu. Međutim, ona razotkriva jedan grubi prevarantski karakter tvrdnji koje NATO koristi da opravda svoje bombardovanje Jugoslavije pune �estine.\nJedna daljnja poenta o su�tini nasilja na Kosovu se mora iznijeti. To je započelo 1998. izbijanjem građanskog rata između albanske nacionalističke i separatističke Oslobodilačke Vojske Kosova, i jugoslovenske vlasti, koja je nastojala da zadr�i kontrolu nad ovom pokrajinom.\nInternacionalni Komitet Četvrte Internacionale se suprotstavlja svim oblicima nacionalnog �ovinizma. Mi ne podr�avamo reakcionarni nacionalizam beogradskog re�ima. Ali tvrdnja da je godina dana sekta�kog nasilja koje je prethodilo NATO ofanzivu isključivo djelo Srba, je sramna falsifikacija političke stvarnosti. OVK�financirana novcem od droge i koja u�iva podr�ku CIA savjetnika iza kulisa�je vr�ila svoju sopstvenu kampanju terora protiv srpskih civila.\nNe mali stepen licemjerja je uključen u NATO-v stav kao branitelja etničke albanske manjine od srpske represije. Uzmite u obzir NATO članice koje su podr�avale, i čak i izvr�avale jo� ekstenzivnije kampanje "etničkog či�ćenja".\n200.000 Srba je bilo protjerano iz Hrvatske 1995. sa podr�kom SAD-a. (Hrvatska je od tada postala saveznik SAD-a i jedna od NATO-vih "dr�ava u prvim redovima" u ratu protiv Srbije). Tokom zadnjih 15 godina, vi�e od jednog miliona Kurda je bilo protjerano iz svojih sela u Turskoj, ne samo sa podr�kom nego i ratnom ma�inerijom iz SAD-a. Turska, u međuvremenu, zadr�ava svoje NATO članstvo i učestvuje u bombardovanju Jugoslavije.\nU ka�njavanju nane�enom albanskom stanovni�tvu, Srbija daleko izostaje iza divlja�tva nane�enom Al�iru od strane Francuza, ili Vijetnamu od strane SAD-a.\nDa su to politički uslovi diktirali, medija SAD-a je mogla predstaviti ugnjetavanje intifade 1987-91, ili masakre koji su se izvr�ili u Bejrutu 1982, pod okriljem izraelske dr�ave, u ni�ta manje zapaljivom tonu nego pro�logodi�nje događaje na Kosovu.\nDok se procjenjuju trvrdnje o "etničkom či�ćenju", također se treba prisjetiti da su velike svjetske sile, u vi�e navrata, navodile etničke sukobe kao opravdanje za imperijalističko mije�anje, pripremajući scenu za velike nesreće. Samo da se potsjetimo da se jedna od najstra�nijih takvih epizoda 20-tog vijeka dogodila 1947, kada se Britanija, pozivajući se na sukobe između Indusa i Muslimana u Indiji, pripremila za osnivanje posebne dr�ave Pakistan. Nasilje koje je uslijedilo poslije ove podjele je uzrokovalo gubitak milion �ivota i stvaranje 12 miliona izbjeglica.\nIsto tako i u Jugoslaviji, imperijalistička intervencija je imala kao objektivnu posljedicu eskalaciju razmjera komunalnog nasilja i povećanja vjerovatnoće da se to pro�iri u susjedne zemlje.\nNATO sada ka�e da je osnovni razlog njegove ofanzive da vrati oko 800.000 etničkih albanskih izbjeglica njihovim kućama na Kosovu. Ovdje cinizam dosti�e nove visine.\nIskren pregled toka događaja koji je doveo do izbjegličke krize opovrgava NATO-ve tvrdnje. Masovno bje�anje je počelo poslije, a ne prije, 24. marta. Tog dana je Clintonov govor, u kojem je on iznio zvaničnu logiku za ovaj rat, govorio gotovo u cijelosti o spriječavanju egzodusa. Ustvari, on je ukazao na opasnost da se, bez NATO napada, veličina postojećeg broja izbjeglica mo�e povećati za "desetine hiljada".\n�ta se ustvari dogodilo? Bombardovanje, koje je uni�tilo ne mali dio Kosova i terorisalo njegovo stanovni�tvo, je izazvalo obnovu borbi između beogradskih snaga i OVK-a. Ne desetine, nego stotine hiljada ljudi je bilo pretvoreno u izbjeglice.\nNisu sve ove posljedice bile nenamjerne. NATO snage su se nadale da će zračna ofanziva omogućiti OVK-u da istjera srpske snage, poput zračne ofanzive 1995. u Bosni, �to je omogućilo hrvatskim i muslimanskim snagama da krenu u ofanzivu i istjeraju Srbe.\n�to se samih izbjeglica tiče, oni su bili iskori�teni na ciničan način. Po�to su kosovski Albanci bili napustili svoje domove usljed bombardovanja, NATO je iskoristio njihove nevolje da sazove javnu podr�ku za rat, dok je pru�ao izbjeglicama samo najminimalniju pomoć za njihove privrene kampove, gdje su uslovi postali tako u�asni da su izbijale bune i neredi. I pored svega toga, samo je �aka izbjeglica bila prihvaćena u zapadne zemlje.\nNeke NATO vojne starje�ine su priznale�iako su njihove izjave ostale većinom neobjavljene�da smanjivanje stanovni�tva na Kosovu ide u njihov prilog, dajući im slobodnije ruke da započnu "tepih bombardovanje" (besciljno rasipanje i ispu�tanje velikog broja bombi na određeno područje), i da se pripreme za kopnenu invaziju pokrajine.\n�to se tiče povratka izbjeglica, treba se postaviti logično pitanje: Čemu da se vrate? Koji to dio kosovskih domova, radnih mjesta, puteva, mostova i vodotoka nije bio izlo�en NATO bombardovanju?\nDo ranog ljeta, ubistva od strane NATO-a će nadma�iti broj onih od strane srpske vlade i OVK-a koji su prethodili intervenciji alijanse na Kosovu. Prije 24. marta, najvi�e procjene broja poginulih na Kosovu tokom jednogodi�njeg građanskog rata su iznosile oko 2.000. Od 24. marta broj Srba i etničkih Albanaca koje je NATO pobio je znatno prema�io 1.000.\nDa budemo sigurni, NATO samo pravi "gre�ke", dok Srbija vr�i "zločine". Uop�te rečeno, svaka nova NATO tvrdnja o srpskom pljačkanju i ubistvu brzo uslijedi poslije najnovijeg dokaza o civilnim �rtvama od NATO bombi. Međutim, na svaku opasku da je NATO-v lijek gori od bolesti, govornici ove alijanse postanu jo� vri�taviji i grlatiji. "Da li ste zaboravili na stvarnog neprijatelja?"\nZanimljivo pitanje. Izgleda da se kategorija "neprijatelja" brzo pro�iruje u svom opsegu. U početku, ubistva i patnje Albanaca su isključivo bili pripisivani Milo�evićevom re�imu. Međutim, posljednjih dana, na povr�inu izbija jo� zlobnija i otrovnija loza u ovom propagandnom ratu: treba se okriviti cijeli srpski narod.\nPrema ovoj novoj propagandi, srpski narod je postao koruptiran i pokvaren, organski ravnodu�an prema patnji kosovskih Albanaca, i opsjednut gotovo nerazumnim osjećajem da su oni ustvari �rtve. Prema izjavama brojnih NATO propagandista, lijek za ovu pakost i inat je kopnena invazija, osvajanje Beograda i du�a okupacija. Ovo se opisuje, o�ivljavajući kolonijalnu terminologiju 19. vijeka, kao misija "civilizovanja".\nPropaganda zahtijeva pojednostavljenje. Ona tra�i da se slo�enost velikih političkih sukoba odgurne ustranu i da se javno mnjenje suoči sa te�kim pitanjem koje mu dozvoljava samo jedan odgovor. U sada�njem ratu, to pitanje glasi, "Zar se etničko či�ćenje ne treba zaustaviti?"\nOvo pojednostavljenje dozvoljava medijama da prika�u Jugoslaviju, a ne NATO, kao agresora. NATO alijansa je, u potpunom obrtanju stvarnosti, u su�tini predstavljena kao da vodi odbrambeni rat u ime kosovskih Albanaca.\nDa bi se utvrdila priroda datog rata, njegov progresivan ili reakcionaran karakter, nije potrebno selektivno proučavanje zločina, koji se mogu naći u svim ratovima, nego je potrebna analiza klasne strukture, ekonomskih osnova i međunarodne uloge i značaja dr�ava koje su uključene u taj rat. Sa ovog odlučujućeg stanovi�ta, sada�nji rat kojeg vodi NATO je jedan imperijalistički rat agresije protiv Jugoslavije.\nSAD i evropske sile koje formiraju sr� NATO-a obuhvataju najrazvijenije kapitalističke sile na planeti. U okviru svake od ovih zemalja, dr�avna politika izra�ava interese financijskog kapitala, zasnovanog na velikim tranznacionalnim korporacijama i financijskim institucijama. Opstanak vladajućih klasa u ovim zemljama zavisi od ekspanzije kapitalizma �irom svijeta.\nKao naučni termin, imperijalizam označava jedan poseban istorijski stepen u razvoju kapitalizma kao svjetskog ekonomskog sistema. On obilje�ava fundamentalne objektivne tendencije u kapitalizmu dok se razvijao krajem 19. i početkom 20. vijeka. Najbitnije od ovih tendencija su: ugu�ivanje otvorene konkurencije putem rasta ogromnih, monopolističkih poslovnih koncerna; povećana dominacija gigantskih bankovnih institucija (financijskog kapitala) svjetskim tr�i�tem; nagon monopola i financijskog kapitala u zemljama gdje se kapitalizam najvi�e razvio (Evropa, Sjeverna Amerika, Japan) da se pro�iri preko svojih nacionalnih granica i dobije pristup tr�i�tima, sirovinama i novim izvorima radne snage �irom svijeta.\nImperijalizam u�iva pljačka�ke i parazitske odnose prema manje razvijenim zemljama. Putem svoje pozicije financijske nadmoći, koristeći masivne financijske institucije kao �to su Internacionalni Monetarni Fond i Svjetska Banka, imperijalizam je u poziciji da diktira politiku manjim dr�avama koje se oslanjaju na njihove kredite. Putem svoje dominacije svjetskog tr�i�ta imperijalističke sile guraju cijene sirovina nadole i odr�avaju manje dr�ave u osiroma�enom stanju. �to se vi�e te zemlje zadu�uju, postaju sve siroma�nije i ovisnije.\nI na kraju, viseći nad glavama slabijih dr�ava je stalno prisutna prijetnja vojnog bombardovanja. Da li će se te zemlje uljep�ano prozvati "novonastale demokratije" ili demonizovati kao "lupe�ne dr�ave", zavisi od toga, u zadnjoj analizi, gdje se one uklapaju u tekuće strate�ke planove svjetskog imperijalizma. Prema tome, Irak, kojeg su SAD podr�avale u ratu protiv Irana tokom 1980-ih, je postao predmet napada kada je ispao iz planova da pojača američku dominaciju nad rezervama nafte Bliskog Istoka.\nIsto se odnosi i na Srbiju. 1980-ih Washington je bio naklonjen Milo�eviću dok je on vodio tr�i�nu politiku i ukljanjao i raskidao dr�avnu industriju Jugoslavije. 1990-ih su se pravila igre promijenila i Srbija je postala trn u oku imperijalističkim interesima. Milo�ević se priključio Sadam Huseinu na imperijalističkom spisku "Najtra�enijih". Presude imperijalizma prema bilo kojoj zemlji ili lideru se mo�e naglo promijeniti, jer, kao �to je premijer Palmerston rekao za Britansku Imperiju, ona nema stalnih prijatelja, niti stalnih neprijatelja, samo stalne interese.\nJugoslavija nije imperijalistička sila nego jedna mala, relativno zaostala zemlja koja se znatno umanjila tokom 1990-ih otcjepljenjem četiri od svojih �est biv�ih republika. Da budemo sigurni, Milo�evićeva uloga u ovom procesu je bila u potpunosti reakcionarna. Njegovo iskori�tavanje srpskog nacionalizma, te�ko da se mo�e nositi sa �ovinističkom politikom Tuđmana u Hrvatskoj, Izetbegovića u Bosni, i Kučana u Sloveniji. Ali Milo�ević nije ni na koji način bio podstrekač ovog procesa. On se, međutim, prilagodio�kao i mnoge druge biv�e staljinističke hulje u Istočnoj Evropi�centrifugalnim dru�tvenim tendencijama koje su se otrgle s lanca zbog uspostavljanja kapitalističke tr�i�ne ekonomije. Tu su imperijalističke sile odigrale glavnu ulogu, zahtijevajući raskid nacionalizovanih industrija i nametanja o�tre ekonomske politike stabilizacije ili "stezanja kai�a", koja je pogor�ala i razdra�ila etničke napetosti, koje su ključale ispod povr�ine. Ekonomski pritisak kojem je Jugoslavija bila izlo�ena je stvorio objektivne osnove za raspad ove ujedinjene balkanske dr�ave. Od 1991. pa nadalje, raspad Jugoslavije je bio zagarantovan političkom intervencijom velikih sila. Iako su se predvidjele nasilne posljedice raspada Jugoslavije, to je bilo podstaknuto od strane Njemačke, koje je iznenada priznala nezavisnost Hrvatske i Slovenije 1991, i SAD-a, koje su čak i bezobzirnije odobrile otcjepljenje Bosne 1992.\nČak �ta vi�e, Jugoslavije nije kapitalistička dr�ava ni regionalnog stasa. Ona nema tranznacionalnih konglomerata i preduzeća. Jugoslovenski financijski kapital ne igra neku značajnu ulogu van granice te zemlje. Ako se uop�te mo�e i govoriti o srpskoj bur�oaziji, ona tek sada niče iz slojeva koji okru�uju Milo�evića, i koji su se obogatili krađom dr�avne imovine u toku procesa raspada Jugoslavije.\nPoređenja Srbije sa nacističkom Njemačkom, i Milo�evića sa Hitlerom su kombinacija neznanja i prevarantstva. Naučna politička analiza se ne sastoji u bacanju opisnih epiteta. Preobra�aj austrijskog narednika jakog glasa i Čarli Čaplin brkova u najčudovi�nije oličenje svjetske političke reakcije, je ovisilo o izvjesnim objektivnim preduslovima�naime, ogromnim resursima njemačke industrije. Hitler je bio lider jedne agresivne imperijalističke sile koja je tra�ila načina da ostvari nadmoć njemačkog kapitalizma u cijeloj Evropi. Prije nego �to se Hitlerova krvava ofanziva zaustavila, njemačka dominacija se protezala od Engleskog Kanala do Kavkaskih Planina, obuhvatajući Balkan, uključujući Jugoslaviju. Hitlerove vojne ambicije su izra�avale ekonomske apetite velikih njemačkih konglomerata i preduzeća, kao �to su Siemens, Krupp, I. G. Farben, Daimler-Benz, Deutsche Bank i ostala.\nDa nema tragičnih posljedica vezanih za iskrivljivanje istorijske stvarnosti, poređenje Srbije sa nacističkom Njemačkom i Milo�evića sa Hitlerom bi bilo za smijanje. Kao prvo, Srbija ne �eli da osvoji tuđe zemlje, nego da zadr�i teritoriju za koju se međunarodno priznaje da spada pod njene granice. �to se Milo�evića tiče, glavna misao koja zaokupljuje ovog "Hitlera" je da sačuva �to se sačuvati mo�e od ove krnje federacije čije se granice su�avaju iz godine u godinu.\nDa zaključimo: Ovo je rat jedne koalicije velikih imperijalističkih sila protiv jedne male, polu-zaostale zemlje. On ima neo-kolonijalni karakter, gazeći po suverenitetu Jugoslavije. Njegov cilj je vrsta NATO protektorata na Kosovu, koji će vjerovatno podsjećati na NATO-IMF re�im koji vlada Bosnom.\nIza propagande: Za�to se vodi ovaj rat?\nKada se svuku prevarantske tvrdnje NATO govornika i medijski falsifikati, �ta onda ostaje? Goli rat moćnih imperijalističkih zemalja protiv male federacije, gdje zvanični razlozi dati za ovaj napad slu�e samo kao dimna zavjesa. Bez ove bezumne i histerične propagande, bilo bi mnogo te�e spriječiti javnost da istra�uje stvarne razloge zbog čega su imperijalističke sile preuzele put vojnog bombardovanja.\nPočetkom ovog vijeka, Rosa Luxemburg je zapazila da je kapitalizam prvi oblik proizvodnje koji, kao svoje oru�je, ima na raspolaganju masovnu propagandu. "Humanitarizam" je bio, u doba njene izjave, kao i danas, pokriće da se uzme silom ono �to se �eljelo od slabijih zemalja. "Misije za civilizovanje" od strane SAD-a, Engleske, Francuske, Belgije i Holandije su kao stvarni razlog imale da obezbjede dragocjene sirovine, tr�i�ta i geopolitičku prednost nad svojim glavnim rivalima. Prema tome napad na Jugoslaviju danas ima u cilju da obezbjedi materijalne interese imperijalističkih sila.\nKao prvo, zapadne sile zauzimaju polo�aje da bi eksploatisale obilate mineralne rezerve na Kosovu, u koje se ubrajaju znatne naslage olova, cinka, kadmijuma, srebra i zlata. Za Kosovo se također procjenjuje da sadr�i oko 17 milijardi tona uglja. Ali ovo predstavlja samo "sitni�" u proračunima imperijalista. Trenutne materijalne koristi koje bi se dale opljačkati sa Kosova su siću�ne naprema mnogo većem potencijalu za obogaćivanje koje mame i dozivaju u regionima jo� istočnije, gdje su NATO sile razvile ogromne interese posljednjih pet godina. Nevjerovatno je da se tako malo pa�nje posvećuje vezi između ovog rata i svjetskim strate�kim ambicijama SAD-a i drugih NATO sila.\nBa� kao �to je razvoj imperijalizma bio svjedok naporima velikih sila da rasparčaju svijet krajem pro�log vijeka, raspad SSSR-a je stvorio jednu prazninu moći u Istočnoj Evropi, Rusiji i Centralnoj Aziji, koje čini novu podjelu svijeta neminovnom. Osnovna va�nost Jugoslavije, u ovoj kritičnoj krizi, je da le�i na zapadnoj periferiji ove masivne teritorije na koju velike svjetske sile �ele da se pro�ire. Nemoguće je za SAD, Njemačku, Japan, Francusku, Britaniju i druge sile da jednostavno pasivno posmatraju otvaranje ovog područja. Ovdje se odvija borba za pristup ovom regionu i kontrolu njegovim sirovinama, radnom snagom i tr�i�tima koja će daleko nadma�iti "otimanje za Afriku".\nOvaj proces izra�ava najdublje potrebe i te�nje kapitalističkog profit sistema. Dana�nje tranznacionalne kompanije mjere svoj uspjeh u globalnim razmjerama. Nema tr�i�ta na svijetu koje mo�e biti neopa�eno od strane kompanija kao �to su General Motors, Toyota, Lockheed Martin, Airbus, ili čak i Coca-Cola. Ove ogromne operacije se takmiče preko kontinenata da bi postigle dominaciju. Za njih je prodor u jednu �estinu planete, koja se tek otvorila za kapitalističku eksploataciju, pitanje �ivota i smrti.\nIntegracija ovog regiona u svjetski sistem kapitalističke proizvodnje i razmjene je jedan od najkritičnijih zadataka kojim se internacionalna bur�oazija danas suočava. Ovo je neophodno za opstanak kapitalizma u 21. vijeku. Samo se treba upitati: ako je na početku 20. vijeka bilo neophodno za kapitalizam da podijeli i organizuje svijet, koliko je to jo� potrebnije danas kada su sve glavne poslovne operacije globalnog karaktera?\nSjedinjene Dr�ave iskori�tavaju raspad SSSR-a na najagresivniji način. Ovo se dijelom da razjasniti zbog istorijskih ograničenja koje je Sovjetski Savez stavio na SAD. Američki kapitalizam je postigao svoju nadmoć relativno kasno, tokom prvog svjetskog rata. U istoj godini�1917�kada su SAD u�le u rat, pobjeda Oktobarske Revolucije u Rusiji je pripremila scenu za osnivanje Sovjetskog Saveza. Za sedam decenija, objektivna posljedica postojanja SSSR-a je bila ta da je ogroman dio zemljine povr�ine bio zatvoren za direktnu eksploataciju od strane američkog kapitalizma.\nZahtjev kapitala SAD-a da ponovo dobije pristup ovoj teritoriji, njenim sirovinama i radnoj snazi, da izgrebu i nadoknade ono �to je bilo izgubljeno, je u su�tini bila sadr�ina Washington-ove politike Hladnog Rata. Potjera i hajka da se "zaustavi komunistička ekspanzija", li�ena pretjerivanja i falsifikacija, je predstavljala nemilosrdnu ambiciju da se pro�iri domet banki i poslovne moći SAD-a u Istočnu Evropu i Rusiju da bi izvukle profite. Događaji 1989-91. su odrije�ili ruke kapitalizmu SAD-a u ovoj areni.\nUključeno u ponovnu integraciju teritorije biv�eg SSSR-a u svjetski kapitalizam je priključivanje i upijanje triliona dolara vrijednosti u dragocjenim sirovinama koje su neophodne imperijalističkim silama, od strane zapadnih tranznacionalnih kompanija. Najveće do sada netaknute rezerve nafte u svijetu se nalaze u biv�im sovjetskim republikama na obali Kaspijskog Mora (Azarbejd�an, Kazahstan, Turkmenistan). Ovi se izvori bogatstva sada dijele između velikih kapitalističkih zemalja. Ovo je vatra koja napaja obnovljeni militarizam i koja mora dovesti do novih osvajačkih ratova od strane imperijalističkih sila protiv lokalnih protivnika, i sve većih sukoba među samim imperijalistima.\nOvo je ključna stvar da bi se shvatila ratobornost vanjske politike SAD-a tokom posljednje decenije. Bombardovanje Jugoslavije je zadnje u nizu ratova agresije koji su obuhvatili svijet. Iako su oni imali izvjesne regionalne motivacije, ovi ratovi su odgovor SAD-a na povoljne prilike i izazove koji su se otvorili raspadom SSSR-a. Washington smatra svoju vojnu moć kao adut koji se mo�e upotrijebiti da se savladaju njegovi konkurenti u budućoj borbi za izvore bogatstva.\n"Kaspijski region je jedan od najvećih preostalih potencijalnih izvora neprerađene nafte i gasa u svijetu," objasnio je jedan rukovodilac Exxon petrolejske kompanije 1998, dodajući da bi to područje moglo proizvoditi čak �est miliona barela nafte dnevno do 2020. On očekuje da će naftna industrija u međuvremenu da ulo�i 300-500 milijardi dolara da iskoriste te rezerve. Ministarstvo Energije SAD-a računa da se tu mo�e pronaći oko 163 milijarde barela nafte i do preko 100 triliona kubnih metara prirodnog gasa. Ako se ovi proračuni obistine, ovaj region će postati proizvođač nafte koji će se po veličini moći porediti sa Iranom i Irakom.\nZapadni analitičari također očekuju da će kaspijski region postati glavni proizvođač zlata u svijetu. Kazahstan, sa 10.000 tona, posjeduje drugu po veličini rezervu u svijetu. Rudarsko-metalur�ke kompanije iz SAD-a, Japana, Kanade, Britanije, Australije, Novog Zelanda i Izraela već obavljaju poslove u ovom regionu.\nSvaka od glavnih kapitalističkih dr�ava, i jedan broj regionalnih sila u razvoju, su bacile pogled na ove izvore bogatstva. Postoji o�tra svijest i saznanje među kapitalističkim silama o objektivnoj hitnosti i neophodnosti da se interveni�e, da pro�ire svoj uticaj i osiguraju svoje sopstvene interese na �tetu svojih rivala. Ove potrebe se sve vi�e izra�avaju u glavnim političkim �urnalima, dr�avnim komisijama i svjedočenjima i uvodnicima u �tampi.\nOvdje su rasprave koje se vode u vladajućoj eliti SAD-a najbitnije i najzlokobnije. Od 1992, tu se među značajnim stratezima SAD-a vodila otvorena diskusija o novoj ulozi njihove zemlje u svjetskim zbivanjima. U odsutnosti Sovjetskog Saveza, kako su mnogi zaključili, SAD postaje gospodar novog "jednopolnog" svijeta, u kojem u�iva, barem privremeno, neprikosnovenu dominaciju. To �to ovi stratezi raspravljaju nije da li, nego kako će se ova prednost iskoristiti i upotrijebiti.\nVrijedan spomena je članak kojeg je napisao Zbigniew Brzezinski, biv�i �ef Nacionalne Bezbjednosti pod Carter-om, koji je bio objavljen septembra/oktobra 1997. u izdanju lista Forreign Affairs. Naslov glasi "Geostrategija za Aziju".\n"Nema izgleda da se status Amerike kao glavne svjetske sile ugrozi od bilo kojeg izazivača za vi�e od jedne generacije," pi�e Brzezinski. "Ni jedna dr�ava nema izgleda da se nosi sa Sjedinjenim Dr�avama u četiri ključne dimenzije moći�vojne, ekonomske, tehnolo�ke, i kulturne�koja im pru�a globalnu političku moć i uticaj."\nPo�to su utvrdile svoju moć u svojoj bazi u Zapadnoj Hemisferi, SAD, Brzezinski dalje razmatra, moraju ulagati neprestane napore da se probiju u dva kontinenta Evrope i Azije.\n"Pojava Amerike kao jedine svjetske supersile sada čini hitnom i neophodnom jednu cjelovitu i op�irnu strategiju za Evroaziju."\n"Poslije Sjedinjenih Dr�ava," pi�e Brzezinski, "tu se nalazi sljedećih �est najvećih ekonomija i vojnih potro�ača, kao i sve osim jedne zemlje koje su otvoreno nuklearne sile, i sve osim jedne koje su prikrivene nuklearne sile. Evroazija sadr�i 75% svjetskog stanovni�tva, 60% njegovog bruto proizvoda, i 75% izvora energije. U cjelini gledano, potencijalna moć Evroazije nadma�uje čak i američku.\n"Evroazija je svjetski osovinski superkontinent. Sila koja dominira Evroazijom bi u�ivala odlučujući uticaj na preko dvije od tri ekonomski najproduktivnija regiona svijeta, Zapadne Evrope i Istočne Azije. Pogled na mapu također sugeri�e da zemlja koja dominira Evroazijom bi gotovo automatski kontrolisala Bliski Istok i Afriku.\n"Sa Evroazijom koja slu�i kao odlućujuća geopolitička �ahovska tabla, nije vi�e zadovoljavajuće da se formira jedna politika za Evropu, a druga za Aziju. To �to se de�ava sa podjelom moći i uticaja na evroazijskom prostranstvu će biti od odlučujuće va�nosti za američki globalni primat i nasljedstvo."\nPo�to ne očekuje da će dominirati Evroazijom sami i bez pomoći, Brzezinski smatra da će se interesi SAD-a najbolje postići obezbjeđivanjem vodeće uloge, dok reguli�u ravnote�u među velikim silama kojima su SAD naklonjene. On tu povezuje jedan va�an preduslov: "U promjenjivoj i nestabilnoj Evroaziji, neposredan zadatak je da se pobrine da ni jedna dr�ava ili kombinacija dr�ava ne dobije sposobnost da izbaci Sjedinjene Dr�ave ili čak umanji njihovu odlučujuću ulogu." Ovu situaciju on opisuje kao "blagu i milostivu američku hegemoniju."\nBrzezinski smatra NATO kao najbolje sredstvo da ostvari taj cilj. "Suprotno od američkih veza sa Japanom, NATO utvrđuje američki politički uticaj i vojnu moć na evroazijskoj zemljanoj masi. Sa evropskim saveznicima koji su jo� uvijek u velikoj mjeri ovisni o za�titi SAD-a, bilo koja ekspanzija političke sfere Evrope automatski predstavlja ekspanziju uticaja SAD-a. I obratno, sposobnost SAD-a da postigne uticaj i moć se oslanja na bliske prekoatlantske veze.\n"�ira Evropa i uvećan NATO će slu�iti kratkoročnim i dugoročnim interesima politike SAD-a. Veća Evropa će pro�iriti domet američkog uticaja bez istovremenog stvaranja Evrope koja bi bila toliko politički integrisana, da bi ugrozila Sjedinjene Dr�ave po pitanjima geopolitičke va�nosti, posebno na Bliskom Istoku."\nKao �to ovi redovi sugeri�u, uloga NATO-a u Jugoslaviji, gdje je poduzeo ofanzivnu vojnu akciju po prvi put od svog osnivanja, se jasno smatra u vladajućim krugovima SAD-a kao korak naprema pojačanju američke pozicije u svijetu. Istovremeno, NATO ekspanzija u Poljsku, Mađarsku i Če�ku Republiku je praktički ekspanzija uticaja SAD-a u Evropi i svijetu.\nPosebna perspektiva Brzezinskija po pitanju ovog regiona nije ba� tako nova i neobična. On je o�ivio, u obliku prilagođenom za SAD da koristi pod sada�njim uslovima, tradicionalnu geopolitičku strategiju britanskog imperijalizma, koji je dugo tra�io načina da osigura svoje interese u Evropi putem zavađanja jednog suparnika na kontinentu protiv drugog.\nPrva moderna "Evroazijska Strategija" za svjetsku dominaciju je bila razrađena u Britaniji. Poput Brzezinskog, imperijalni strateg Halford Mackinder je, u dokumentu 1904. pod naslovom "Geografska Poluga Istorije," podr�ao tezu da je evroazijska zemljana masa i Afrika, koje je kolektivno nazvao "svjetskim ostrvom," od odlučujuće va�nosti da bi se postigla globalna hegemonija. Prema Mackinder-u, prepreke koje su stajale na putu prethodnim svjetskim imperijama, posebno ograničenja u transportu, su se u velikoj mjeri prevazi�la do početka 20. vijeka. Ovim se pripremila scena za sukobe između velikih sila da se postigne svjetska nadmoć. Ključ tome, vjerovao je Mackinder, le�i u kontroli "srca ovog regiona" evroazijske zemljane mase�otprilike ograničenoj Volgom, Jankcenkom, Arktikom i Himalajama. On je sa�eo svoju strategiju na sljedeći način: "Onaj ko vlada istočnom Evropom upravlja Srcem Regiona; onaj ko vlada Srcem Regiona upravlja svjetskim ostrvom; onaj ko vlada svjetskim ostrvom upravlja svijetom."\nUprkos ovih pretpostavki koje su kasnije kritikovali bur�oaski komentatori, Mackinder-ova pisanja, poput Brzezinskoga danas, su slijedili glavni dr�avnici tog vremena i �iroko su uticali na sukobe velikih sila koji su uobličili prvu polovinu ovog vijeka.\nZbog razloga koji imaju veze i sa svjetskom strategijom i sa kontrolom nad prirodnim bogatstvima, SAD su odlučne da sebi obezbjede dominantnu ulogu u sferi biv�eg Sovjetskog Saveza. Da iko od njenih protivnika�ili kombinacija protivnika�efektivno ugrozi nadmoć SAD-a u ovom regionu, to bi dovelo u pitanje hegemonsku poziciju SAD-a u svjetskim zbivanjima. Politički krugovi SAD-a su prilično svjesni ove činjenice.\nKomitet za Međunarodne Odnose SAD-a je počeo sa svjedočenjima po pitanju strate�ke va�nosti kaspijskog regiona. Na sastanku februara 1998, Doug Bereuter, predsjedavajući komiteta, je otvorio sastanak opozivajući se na sukobe velikih sila oko Centralne Azije tokom 19. vijeka, �to se tada nazivalo "velikom igrom".\nU borbi za imperiju, primijetio je Bereuter, Rusija i Britanija su se uhvatili uko�tac u dugotrajnom sukobu za prevlast i uticaj. On je dalje nastavio "100 godina kasnije, raspad Sovjetskog Saveza je oslobodio i odrije�io novu veliku igru, gdje su se interesi Istočnoindijske Trgovačke Kompanije zamijenili sa onim od kompanija kao �to su Unocal i Total, i mnogim drugim organizacijama i firmama.\n"Objavljeni ciljevi politike SAD-a u vezi izvora energije u ovom regionu," on je nastavio, "uključuju i pomaganje nezavisnosti ovih dr�ava i učvr�ćivanje njihovih veza sa Zapadom; razbijanje ruskog monopola nad transportom nafte i gasa i pomaganje i podupiranje sigurnosti zapadne energije putem kori�tenja različitih snabdjevača; podsticanje gradnje naftovoda u pravcu istok-zapad koji ne bi prolazio preko Irana; i ne dozvoliti Iranu opasnu prednost i uticaj nad ekonomijama Centralne Azije."\nKao �to Bereuter-ovi komentari pokazuju, Washington predviđa značajne sukobe sa regionalnim silama u trci za svojim interesima. Ako bi značajna sukobljavanja izbila oko postizanja pristupa kaspijskoj nafti, čak bi se i veći stepen razdora pojavio u manevrima da se ta nafta isporuči do zapadnog tr�i�ta.\nDok su zapadne petrolejske kompanije već potpisale ugovore o proizvodnji nafte u vrijednosti od desetina milijardi, to jo� uvijek nema dogovora o putanji glavnog izvoznog naftovoda. Zbog razloga navedenih od Bereuter-a, Washington čvrsto insistira na putanju istok-zapad da izbjegne Iran i Rusiju.\nOvo stvara zabrinutost u najvi�im krugovima vlade SAD-a. Pro�le jeseni, ministar energije Bill Richardson je rekao Stephen Kinzer-u iz New York Times-a, "Poku�avamo da pribli�imo ove nove nezavisne dr�ave ka Zapadu. �eljeli bi da ih vidimo ovisne o zapadnim komercijalnim i političkim interesima, radije nego da se okrenu na drugu stranu. Investirali smo značajna sredstva u kaspijsko područje, i jako je va�no da iz toga izađu onako kako treba, i mape naftovoda i politika."\nJedan broj stratega se zala�e za agresivnu politiku SAD-a u ovom regionu. Jedan od tih, Mortimer Zuckerman, urednik US News & World Report-a, je upozorio u članku maja 1999. da se izvori bogatstava Centralne Azije mogu vratiti nazad pod kontrolu Rusije ili rusko-predvođene alijanse, �to bi imalo posljedicu koju on naziva "situacija noćne more". On je napisao, "Bilo bi nam bolje da se opametimo zbog ovih opasnosti, ili ove izvjesnosti na kojima zasnivamo svoj napredak vi�e neće biti izvjesne i sigurne.\n"Ovaj region istaknutog i va�nog polo�aja Rusije�most između Azije i Evrope do istoka Turske�sadr�i plijen takvog potencijala bogatstva u nafti i gasu u Kaspijskom Moru, u vrijednosti od četiri triliona, da bi to bilo u stanju da pru�i Rusiji i bogatstvo i strate�ki povoljne prilike."\nZuckerman predla�e da se ovaj novi sukob nazove "najveća igra". Ovaj superlativ mu i vi�e pristaje jer dana�nji sukob bi imao "svjetske a ne samo regionalne posljedice. Rusija, koja pru�a nuklearno pokriće novom konsortijumu nafte uključujući Iran i Irak, bi mogla da podigne cijene energije, dovoljno da ojača proizvođače i ugrozi Zapad, Tursku, Izrael i Saudijsku Arabiju. Po riječima Paul Michael Wihbey-a u jednoj odličnoj analizi za Institut za Progresivne Strate�ke i Političke Nauke, spomenuti 'scenario noćne more iz 1970-ih bi se ponovo pojavio u stra�nom i bijesnom obliku'."\nDirektor jedne istra�ivačke i savjetodavne organizacije SAD-a je otvoreno iznio vojne posljedice ovog novootkrivenog interesa u regionu. U jednom dokumentu 1998, Frederick Starr, �ef Instituta Centralne Azije-Kavkaza na John Hopkins Univerzitetu, je ukazao na to da pola NATO dr�ava imaju veliki komercijalni ulog u kaspijskom području. On je dodao da će potencijalne ekonomske nagrade kaspijske energije uvući njihove zapadne vojne snage da za�tite ovu investiciju ako treba."\nOčekivanje vojnog sukoba između jedne ili vi�e NATO zemalja sa Rusijom nije jadnostavno stvar nagađanja. Starr pi�e: "Ni jedna zemlja tako marljivo ne tra�i NATO članstvo kao energetski-bogat Azerbajd�an, i nigdje nije mogućnost sukoba sa Ruskom Federacijom tako izra�ena nego oko izvoza azerskih sirovina." 1998. ova zemlja je učestvovala u svakoj od 144 NATO vojne vje�be u sklopu "Partnerstva za Mir".\nFundamentalni razlozi za rat koji se nude u sada�njoj kampanji protiv Jugoslavije bi se s lakoćom mogli primijeniti kad bi se vladajući krugovi SAD-a odlučili za vojnu intervenciju u Centralnoj Aziji. Ovdje se vode etnički sukobi u gotovo svakoj zemlji. Tri dr�ave kroz koje bi Washington �elio da sprovede glavni izvozni naftovod, se posebno ističu u ovom smislu. U Azerbajd�anu, vojni sukobi sa armenijskim stanovni�tvom se nastavljaju vi�e od decenije. Susjedna Gruzija je svjedok poradičnim okr�ajima između vlade i separatističkog pokreta u Abhaziji. I na kraju, Turska, koja će dobiti krajnji terminal naftovoda, vodi produ�enu kampanju ugu�ivanja i represije protiv manjinskog kurdskog stanovni�tva, koji preovladava upravo u onim regionima na jugoistoku zemlje kroz koje će proći SAD-podr�avan naftovod.\nOva poenta se ne gubi na sada�njoj administraciji SAD-a. U govoru urednicima �tampe SAD-a pro�log mjeseca, Clinton je izjavio da je etnički mete� u Jugoslaviji daleko od jedinstvenog. "Veći dio Sovjetskog Saveza se suočava sa sličnim izazovom," on je rekao," uključujući Ukrajinu i Moldovu, ju�nu Rusiju, kavkaske dr�ave Gruziju, Armeniju, i Azerbajd�an, nove dr�ave Centralne Azije." Otvaranjem ovih regiona, on je istakao, "potencijal za etničke sukobe je postao, mo�da, najveća prijetnja onome �to spada među na�e najkritičnije interese: prelaz biv�ih komunističkih zemalja prema stabilnosti, napretku i slobodi."\nAli agresivni stav koji su SAD preuzele prema intervenciji u Jugoslaviji i očekivanje budućih američkih upada u kaspijski region se neće primiti ravnodu�no �irom svijeta.\nPotencijal za sukob s Rusijom, trebalo bi da je sada jasno, se ustvari povećao tokom zadnjih deset godina. Isto tako se povećala vjerovatnoća za veliki okr�aj između SAD i jedne ili vi�e evropskih sila. Evropska bur�oazija se neće zadovoljiti da zauvjek prihvata podređen polo�aj prema SAD-u. Pozicija evropske bur�oazije bi se stalno erodirala i nagrizala dok bi SAD tra�ile načina da forsiraju svoju prednost. Neminovno, sukobi će se razviti oko toga kako će se plijen iz Centralne Azije razdijeliti između SAD-a, Njemačke, Francuske, Britanije i Italije.\nNedavno su evropski urednici �tampe i političari protestvovali na rastuće mije�anje SAD-a u unutra�nje poslove evropske bezbjednosti i njihovo forsiranje NATO ekspanzije. Kako onda oni ocjenjuju planove SAD-a, kao �to je iznio Brzezinski, za masivno pro�irenje moći SAD-a u Evropi i Aziji?\nOva napetost je već prilično vidljiva. Vojna intervencija u Jugoslaviji se de�ava u toku godine u kojoj su preko-atlantski trgovinski sukobi u porastu. Čak �ta vi�e, evropske sile su dugo tra�ile načina da potkopaju nadmoćnu ulogu SAD-a u svjetskoj trgovini, osnivajući monetarnu zajednicu i stvarajući evro valutu da se takmiči sa dolarom kao rezervna svjetska valuta. I jo� uz to, vodeća sila u Evropskoj Zajednici, Njemačka, ima značajna komercijalna ulaganja u istočnoj Evropi i Rusiji. Perspektiva SAD-ruskog sukoba i nestabilnosti u Moskvi bi izlo�ilo poziciju Njemačke velikoj opasnosti.\nDaljnji SAD-Japan sukobi će također uslijediti. Ova ostrvska zemlja, veliki uvoznik nafte, ima svoje sopstvene interese u kaspijskom regionu i ne manjka u trgovinskim sporovima sa Sjedinjenim Dr�avama. Dokle god SAD smatra povećanu ulogu svoje armije kao ključa svog uspjeha u Centralnoj Aziji, vladajući krugovi Japana će zahtijevati ukidanje poslije-ratovnih ograničenja na veličinu i opseg njegove vojske.\nOtvoren i direktan sukob između SAD-a i Kine je neminovan. Kina, istorijski ugnjetavana i potlačena zemlja koja nije imperijalistička sila, je međutim, na dosta odmakla u obnovi kapitalizma i te�i tome da bude glavna regionalna ekonomska sila.\nTakvom razvoju događaja se, kao �to sada�nja anti-kineska histerija u �tampi SAD-a razotkriva, veći dio američke vladajuće elite �estoko suprotstavlja. �irenje uticaja SAD-a u Centralnoj Aziji predstavlja direktnu i neposrednu prijetnju Kini, jer je, između ostalih faktora, �irenje i razvoj kineske ekonomije direktno ovisno o pristupu nafti. Za njenu potra�nju nafte se očekuje da se gotovo udvostruči do 2010, �to bi ovu zemlju prisililo da uvozi 40% svojih potreba, u poređenju sa 20% 1995.\nIz ovog razloga, Kina je već izrazila interesovanje za naftovod koji bi isporučivao kaspijsku naftu prema istoku, i 1997. potpisala ugovor u vrijednosti od 4,3 milijarde dolara da obezbjedi 60% uloga u jednom postrojenju nafte u Kazahstanu. SAD će nesumnjivo tra�iti načina da potkopa kineske aktivnosti u ovom regionu.\n�irom svijeta, dr�ave strahuju da bi i one mogle postati sljedeća meta vojne akcije, ako bi odbacile zahtjeve SAD-a. Ova bojazan nije samo ograničena na manje razvijene zemlje iz spiska neprijatelja SAD-a. Mo�emo biti sigurni da su Pariz i Berlin duboko zabrinuti u vezi namjera SAD-a u Evropi, i da Pentagon ima planove za rat sa Francuskom i Njemačkom koji bi se brzo mogli izvući iz ladica.\nOve dvije zemlje su navedene kao primjer da bi se napravila jo� jedna poenta. Nije izvjesno da će svaki budući sukob biti jednostran kao ovaj sada�nji. Washington će se kad tad naći u ratu sa protivnikom koji je u stanju da se odbrani.\nCentralnoazijski region, strate�ki bitan i pun prirodnih bogatstava, se neće tako mirno podijeliti između velikih imperijalističkih sila, dok se ponovo spaja u strukturu svjetskog kapitalizma. Kao �to je Lenjin napisao 1915, govoreći o podjeli kolonijalnih zemalja od strane imperijalističkih sila: "Jedina pojmljiva osnova podjele sfera uticaja, interesa, kolonija, itd, pod kapitalizmom, je procjena moći učesnika, njihove op�te ekonomske, financijske, vojne moći, itd. I moć učesnika u podjeli se ne mijenja do jednakog stepena, jer je izjednačen razvoj različitih preduzeća, trustova, ogranaka industrije, ili zemalja nemoguć pod kapitalizmom. Prije pola vijeka Njemačka je bila jedna bijedna i beznačajna zemlja u poređenju sa Britanijom iz tog doba; Japan se poredio sa Rusijom na isti način. Da li je 'pojmljivo' da za 10 ili 20 godina relativna moć imperijalističkih sila ostane nepromjenjena? O tome nema ni govora."\nDopunjavajući Lenjinovu ocjenu zamjenom sada�njih vodećih sila za one iz 1915, postavlja se pitanje: Da li će SAD, Evropa i Japan uspjeti da se nekako slo�e u pitanjima kao �to su dodjeljivanje triliona dolara vrijednosti naftnih i građevinskih ugovora, razrađivanje trgovinskih sporazuma i uspostavljanje vojnih paktova? Tu nije moguć potvrdan odgovor.\nVelike sile će također tra�iti načina da iskoriste lokalne sukobe. Porast lokalnog suparni�tva će se povećati, a ne ubla�iti, dok se Centralna Azija integri�e u globalni sistem proizvodnje i trgovine. Dok se zapadno financiranje za velike naftne projekte povećava, ulozi u regionalnim etničkim sukobima će se intenzifikovati. Kada uprava nad teritorijom donosi milijarde u izvozu nafte, borbe će postati samo jo� �e�će.\nSukobi u abkhaskom regionu Gruzije su već uzrokovali obustavu gradnje naftovoda vi�e od jedanput. Čak �ta vi�e, prodor zapadnog kapitala je bio popraćen IMF-re�iranim ekonomskim mjerama "stezanja kai�a". Ove mjere su jo� vi�e osiroma�ile ogromnu većinu centralnoazijskog naroda, dok se nekolicina njih obogatila. Poput Rusije, kaspijske i kavkaske republike su svjedoci stvaranja jednog izrazito bogatog, ali uskog sloja "Novih Kazaha," "Novih Azera," itd, čak i dok se ukupna proizvodnja i bogatstvo smanjivalo od 1991.\nOvaj razvoj događaja nagovje�tava novu podjelu svijeta, o kojoj će odlučivati glavne imperijalističke sile, i uz podr�ku svojih armija. Budući vojni sukobi će nastupiti u regionu svijeta čak i eksplozivnijem od Balkana. Svi veliki učesnici posjeduju nuklearna oru�ja, �to znači da postoji velika mogućnost izbijanja trećeg velikog imperijalističkog rata u jednom vijeku, sa potencijalnim pusto�enjem i ljudskim �rtvama u daleko većoj mjeri nego prva dva zajedno.\nOvo je smisao i značenje sada�nje vojne akcije protiv Jugoslavije i rasta militarizma uop�te. Kosovo je poligon za testiranje za ratove koji će uslijediti u biv�em sovjetskom regionu.\nOvaj rat je, istovremeno, izra�aj golemih protivriječnosti unutar matičnih zemalja imperijalizma. Ove duboke dru�tvene napetosti će se pogor�ati ovim ratom. Cijeli 20. vijek pokazuje da su periodi imperijalističke lakomosti i grabe�ljivosti neminovno popraćeni intenzifikacijom dru�tvenih sukoba i zategnutosti unutar metropola i centara imperijalizma.\nUnutra�nje dru�tvene strukture SAD-a i dr�ava Zapadne Evrope su raskinute sna�nim i napetim klasnim protivriječnostima. Zadnje dvije decenije su do�ivjele duboku materijalnu polarizaciju u ovim zemljama. Jedan uski sloj dru�tva u�iva bogatstvo u jo� neviđenom stepenu u istoriji. Ostatak stanovni�tva �ivi u raznim stepenima ekonomske zabrinutosti, nelagodnosti, tuge, siroma�tva, i među znatnim brojem, ogromnim pote�koćama, bijedi i nema�tini. Svi znakovi upućuju na nastavak, čak i ubrzanje ovih osnovnih kretanja.\nDru�tveni sukobi i zategnutosti su prerasli u �tetan i opasan oblik, do onog stepena do kojeg su oni ostali politički neiskazani. U slučaju Sjedinjenih Dr�ava, one daju utisak zajednice na rubu nervnog sloma. Javni �ivot je isprekidan provalama nasilja od strane �kolske djece, �to stavlja ovu zemlju u stanje polu-�oka. Tu nema obja�njenja osim onih najprostijih i najbanalnijih, koja nude zvaničnici i stručnjaci, za ove eksplozije anti-dru�tvenog ophođenja. Ovi problemi, međutim, svjedoče na svoj način o surovosti i nečovječnosti modernog američkog �ivota, i prigu�enim napetostima i antagonizmima koji le�e ispod povr�ine.\nOva poenta sugeri�e čak jo� jednu dodatnu motivaciju za bombardovanje Jugoslavije. Otac imperijalističke politike od kraja pro�log vijeka, Cecil Rhodes, je primijetio dru�tveno-psiholo�ke koristi agresivnog militarizma, koji pru�a priliku za ispra�njenje dru�tvenih tegoba nagomilanih unutar samih imperijalističkih zemalja. Pored njihovih direktnih i indirektnih ekonomskih interesa u sada�njem sukobu, američka bur�oazija vidi priliku da usmjeri utegnuta i nabijena nezadovoljstva i nevolje prema vanjskom cilju.\nIstovremeno, ona je svjesna ograničenja ovakvih skretanja i već planira da i dalje uobliči i podesi unutra�nju politiku koja će se slagati sa njenim imperijalističkim ambicijama. Ova zemlja će nastaviti da se izgrađuje u visoko-tehnolo�ku vojnu kasarnu, gdje će se glavni dio dru�tvenih izdataka �rtvovati na vojne namjene u inostranstvu. Dru�tveni i socijalni programi će sve vi�e ustupati mjesto golom političkom ugnjetavanju na domaćoj sceni. Ovaj osnovni pristup će se kopirati u drugim velikim imperijalističkim dr�avama.\n�to se tiče demokratskih prava, ona su daleko od sigurnih. Stvarni stav vladajuće elite po ovom pitanju se razotkrio daleko jasnije u njenim akcijama u sada�njem ratu, bombardovanjem srpskih TV stanica i prijetnjom da zatvori Internet, nego u svim njenim zvaničnim legalnim garancijama i javnim izjavama.\nNa razočarenje i ljutnju vladinih slu�benika, vojnih oficira i medije, većina naroda u NATO zemljama nije posjednuta ratnom groznicom. Dana�nji �ovinisti i militaristi su ograničeni većinom na političke ustanove. Sveukupno raspolo�enje u �iroj javnosti je jedna zbunjenost, smetenost i nelagodnost. Do onog stepena do kojeg se ova osjećanja nisu razvila u organizovanu opoziciju ratu, je većinom rezultat procesa političkog zapu�tanja masa ljudi od strane organizacija kojima su oni prethodno bili odani.\nOvaj rat je razotkrio potpunu trulost i bankropciju utvrđenih političkih partija koje su se jednom predstavljale kao za�titnici radničke klase i socijalizma. Iz redova socijal-demokrata, laburističkih i staljinističkih partija su iza�li ne samo podr�ioci, nego i vođe sada�njeg rata. Za iskusnije osmatrače, ovo nije iznenađujuće. Ovakve organizacije su dugo dokazivale svoju političku podređenost kapitalističkom tr�i�tu i velikom biznisu, i bili su uključeni u aparat imperijalizma. Ovaj rat je razotkrio samo svr�en proces njihovog političkog truljenja. Dok su oni jednom predstavljali prepreku političkim i ekonomskim zahtjevima kapitala, mada ne pravu socijalističku alternativu kaptializmu, oni su danas u potpunosti desničarske bur�oaske partije.\nOvaj rat je rasvijetlio jo� jednu karakteristiku�mo�da bolje opisanu kao "prazninom"�u političkom pejza�u: nedostatak dru�tveno-kritične i samo-po�rtvovane inteligencije. Od strane akademika, tu doslovce nije bilo nikakve kritike argumenata i pretpostavki koje su slu�ile kao opravdanja za rat. Ako su se i čuli neki neslagajući i odstupajući glasovi, oni su po pravilu dolazili s desne strane politike, koja je zahtijevala agresivniju politiku. Nestali su, mo�da čak i iz sjećanja, dani protesta, univerzitetskih predavanja i diskusija, strogog motrenja i istra�ivanja izjava od strane dr�ave.\nKako je ova situacija proiza�la? Dosta se mo�e naučiti iz sličnih političkih preobra�aja koji su se zbili prve polovine 20. vijeka. Izbijanje rata 1914. je posvjedočilo da je čitav sloj radničke birokratije i socijal-demokratije pru�io podr�ku bur�oaziji u svakoj zemlji. Partije i politički lideri koji su bili zvanično usvojili politiku opozicije imperijalističkom ratu, su odbacili svoje javno pripovjedane principe, glasali za ratne kredite, i insistirali da radnička klasa brani dr�avu. Katastrofalne posljedice njihove odluke, koje su najte�e zapale evropske radnike, su dobro poznate.\nLenjin je na�ao materijalno obja�njenje ovog fenomena u procesu korupcije i potkupljenosti dijela rukovodstva sindikata i socijal-demokratskih lidera od strane imperijalizma. Okrutna eksploatacija kolonija i krađa njihovih bogatstava je omogućilo evropskoj bur�oaziji da podijeli dovoljno svog plijena sa zvaničnim liderima radnika, da bi pridobili njihovu pokornost diktatima imperijalizma.\nSličan fenomen se zbio u nedavnom periodu. Čitav sloj onih koji su se politički radikalizovali iskustvima Vijetnama, događajima maja-juna 1968. u Francuskoj i militantnim radničkim sukobima iz kasnih 1960-ih i ranih 1970-ih, su tokom posljednje dvije decenije odbacili svoju opoziciju imperijalizmu i uklopili se u �ivot srednje klase. Od ovih biv�ih radikala, ne mali broj njih je do�ivio da se njihova materijalna bogatstva vi�estruko uvećaju sa brzim i visokim usponom tr�i�ta berzi 1990-ih. Ovo je proizvelo dramatično poravnanje njihove politike. Neki od najvatrenijih zastupnika sada�njeg rata su privučeni iz ovog sloja dru�tva.\nNaravno, proces obogaćivanja se nije ograničio na one sa tradicijom radikalne politike. Kao �to je gore navedeno, mali sloj, u razmjeru stanovni�tva, se obogatio, ali on sačinjava znatan broj individualaca. 1% stanovnika SAD-a posjeduje 40% njenog bogatstva. Ovo govori o astronomskom standardu �ivota kojeg u�iva vi�e od 2,5 miliona ljudi. Ispod njih, dodatnih 10 do 20% stanovnika je do�ivjelo da se njihovo bogatstvo znatno uveća tokom posljednjih 20 godina. Slične računice bi se mogle izvesti i za druge velike kapitalističke zemlje.\nIz ovog bogatog sloja dru�tva se izvlače politička rukovodstva svih zvaničnih partija, medija, i ne mali broj akademika. Nagomilavanje bogatstva je obezbjedilo politički cemenat koji dr�i skupa ovu ratnu hajku i ma�ineriju i podr�ava zahtjeve za njeno pro�irenje među vladajućim krugovima.\nUspon Wall Street-a je, međutim, dvolični proces. Brzi porast vrijednosti berzanskih akcija je zahtijevao usvajanje novog ekonomskog re�ima stezanja kai�a, "radničke fleksibilnosti" (tj, nesigurnost zaposlenja) i povećanje eksploatacije radnog naroda u imperijalističkim centrima �irom svijeta. Ba� kao �to je proizvodnja nouveau riche (novopečenih bogata�a) 1980-ih i 1990-ih stvorila nove glasače i mu�terije imperijalizma, tako je isto stvorila i daleko brojniju publiku za antikapitalistički i antiimperijalistički pokret među internacionalnom radničkom klasom. Porast svjetskog proletarijata, pad �ivotnog standarda među većinom naroda razvijenih zemalja, opadanje nade i perspektive za mlade, objektivno vodi ka pokretu za revolucionarnu dru�tvenu promjenu.\nScena je postavljena za preobra�aj ovog objektivnog potencijala u svjesnu političku silu. To �to se danas tra�i, iznad svega, je borba za socijalizam među radnicima, intelektualcima, i omladinom, koji će formirati jezgro takvog revolucionarnog pokreta. Mje�anje marksizma s njegovom antitezom, staljinizmom, se mora ra�čistiti kroz političko obrazovanje. Mora se boriti protiv svih drugih ideologija koje direktno ili indirektno rade na tome da ovjekovječe sada�nji poredak. Ovi napori moraju pronaći svoj najvi�i izra�aj u stvaranju ujedinjene socijalističke političke partije međunarodne radničke klase.


Rusija sprečava EU da ponovi libijski scenario - 18.09.2015, Sputnik Srbija\nRusija sprečava EU da ponovi libijski scenario\nPokušaji evropskih zemalja da dobiju odobrenje Saveta bezbednosti UN za izvođenje vojne operacije protiv brodova za koje se sumnja da prevoze ilegalne migrante... 18.09.2015, Sputnik Srbija\npolitika, vesti, rusija, svet, libija, sredozemno more\n08:27 18.09.2015 (Osveženo: 16:19 05.10.2015)\n© Sputnik / Dmitry Astakhov / Uđi u foto-galerijuSavet bezbednosti UN\nPokušaji evropskih zemalja da dobiju odobrenje Saveta bezbednosti UN za izvođenje vojne operacije protiv brodova za koje se sumnja da prevoze ilegalne migrante preko Sredozemnog mora izazvali su protivljenje Moskve, piše „Njujork tajms“. List navodi da Rusija traži garancije da to odobrenje neće biti izgovor za operacije većih razmera.\nKo to šalje migrante baš u Evropu?\n23 Avgust 2015, 08:00\nEvropljani pokušavaju da dobiju odobrenje Saveta bezbednosti na osnovu sedmog poglavlja Ustava, kako bi poslali vojnike za inspekciju i zaustavljanje brodova u međunarodnim vodama Sredozemnog mora.\nRusija još uvek nije zaboravila rezoluciju Saveta bezbednosti iz 2011. godine, donetu isto na osnovu 7 poglavlja Ustava, kojom je odobreno donošenje „svih neophodnih mera“ za zaštitu civila u Libiji. Rusija se tada uzdržala prilikom glasanja po ovom pitanju, dok su rezultat bile velike vojne operacije.\nStalni predstavnik Rusije u UN Vitalij Čurkin izjavio je da je potrebno obustaviti sve procese koji mogu dovesti do otpočinjanja vojnih akcija.\nPrema njegovim rečima, on želi da se uveri da ta rezolucija neće stvoriti presedan. Osim toga, Čurkin nije siguran da će rezolucija u potpunosti biti u skladu sa sedmim poglavljem Ustava.\nNacrt rezolucije, kako se očekuje, dobiće svih 15 članica Saveta bezbednosti, dok će razgovori biti nastavljeni tokom narednih dana. Zapadne diplomate su izrazile nadu da će rezoluciju usvojiti svetski lideri na godišnjoj Generalnoj skupštini koja će biti održana krajem meseca. Rusija ima pravo veta, podseća „Njujork tajms“.


CRNOGORSKI MEDIJI PRENOSE: Zbog divljanja huligana ABA liga prazni Moraču!\n19.04.2019. 07:12h 19.04.2019. 07:12h\nDisciplinski sudija ABA lige doneo je odluku da isprazni deo "Morače" na četvrtom meču finalne serije regionalne ABA lige između Budućnosti i Crvene zvezde, saznaje crnogorska "Borba".\nNavodno, osim pražnjena dvorane, Budućnost će morati i da plati visoku novčanu kaznu zbog divljanja navijača na trećem meču finalne serije.\nKompletan parter, gde su bile smeštene najvatrenije pristalice Budućnosti, kao i tri donja reda duž cele dvorane biće ispražnjena. Ovakva oduka usledila je nakon sramnih incidenata koji su obeležili treći meč finala.\nMoračaABA ligakaznaBudućnostCrvena zvezdahuligani


Makaze za živu ogradu AHS 55-16 Bosch 0600847C00 | Volim svoj dom\nOpis - Makaze za živu ogradu AHS 55-16 Bosch 0600847C00\nMakaze za živu ogradu AHS 55-16 Bosch 0600847C00 su lagane električne makaze za živu ogradu koje su konstruisane za rukovanje bez napora. Ove praktične i dobro izbalansirane Bosch makaze omogućavaju udoban radni položaj. Izvanrednu efikasnost makaza za živu ogradu AHS 55-16 obezbeđuje motor velike pokretne snage, dužina noža od 55 cm i otvor zubaca od 16 mm. Makaze Bosch su idealne za šišanje živih ograda male veličine.\nKarakteristike - Makaze za živu ogradu AHS 55-16 Bosch 0600847C00\n- Snaga motora: 450 Vati\n- Dužina noža: 550 mm\n- Otvor zubaca: 16 mm\n- Broj hodova u praznom hodu: 3.400 min-1


Štampa - od luksuza do rasipništva - Beleške\nŠtampa – od luksuza do rasipništva\nBeleške > Magazin > Lifestyle > Štampa – od luksuza do rasipništva\nObjavljeno / 13.05.2016. Autor / Mateja Panović Kategorija / Lifestyle\nČini se da nikada do sada, kroz istoriju, nije bilo dostupnije objaviti knjigu. Ako izuzmemo minimalne nanose cenzure, među izdavačkim kućama, i autocenzure kod autora koji se iz političko ideoloških razloga još uvek povlače pred slobodnom mišlju, danas gotovo svako može objaviti knjigu. Knjiga će, a to je već druga priča, po objavljivanju umreti ili zaživeti.\nO tome ne odlučujemo mi, već kritika satkana od mišljenja pojedinaca, grupnog mišljenja, aktuelnog društvenog konteksta, i naravno marketinga, koji poslednjih decenija igra presudnu ulogu.\nVreme prošlo, vreme buduće…\nZnalo se nekada da knjige piše religija. Prepisivačke škole poput one koja se u provizantijskog Manasiji, obdrambenom bedemu srpske države s početka 15 veka, nastajale su posvuda. Prepisivanje dokumenata, crkvenih spisa, ali i prvih književnih dela, radilo se po modelu Vizantije. Takozvana Resavska škola poslednje je utočošte prepisivanja knjiga. Nakon dugih vekova čuvanja jedinstvenih originalnih knjiga dogodila se štamparija. I kao što je gotovo preko noći humanizam smenio srednji vek, tako je štamparija konačno doprinela prosvetljenju civilizacije. Knjige su se štampale, ali je inkvizicija radila svoj posao. Iz pepela umnih ljudi raznela se slobodarska misao širom sveta. I zato bi, kad god su gorele knjige i slova, goreli simbolično i ljudi, postradali za budućnost. Ali to sve, gledano iz perspektive današnjice nije bilo zalud. Zato se tradicija i ono što nas čeka nužno ne mogu razdvojiti. Jer upravo tako, došlo je do razvoja štampe.\nDo knjiga mnogo lakše\nDanašnje vreme pokazuje da je dostupnost štampanja knjiga sve veća. Naravno, ono što obezvređuje književnost jeste nedostatak kvalitetnih izdavačkih kuća i školovanog uredništva. Ipak, ukoliko želite da odštampate sopstveni tiraž uvek možete da se odlučite za to da sami isfinansirate štampanje. Koliko je postalo dostupno štampati knjige govori i uznapredovala proizvodnja štamparskih uređaja. Nabaviti kvalitetan uređaj za štampu ili multifunkcijski uređaj za preštampavanje postalo je dostupno i pojedincima. Izrada maturskih, diplomskih, master i doktor radova danas je moguća i u kućnim uslovima. Preteča svakom publikovanju knjige je priprema za štampu. Izdavaštvo “na svoju ruku“ omogućeno je svima koji za svoj tiraž mogu da plate štampu. Uvođenje u CIP obavljaju čak i štamparije.\nŠtampane arhive dokumenata\nVrlo često slušamo kako političari i državnici objavljuju tomove svojih knjiga. Ipak, nisu uvek u pitanju romani ili ispovesti. Neretko se događa da javne ličnosti žele da publikuju dokumentaciju jedne epohe, pa to pisanje zahteva zapravo arhiviranje građe i faksimila. To su one knjige, koje su nas kao decu, “maltretirale“ sa polica, služile na za presovanje biljaka i ispravljanje ušiju na našim očerupanim sveskama. Danas im se ponekad vratimo iz naučnih razloga. Ponekad se impresivno razgalimo kada vidimo koliko istorije može stati na jedan prosečan knjiški format. Nekad, s druge strane, umemo skoro i da zaplačemo kada pomislimo na to da se toliki papir troši na koještarije.\nBilo kako bilo, dostupnost štampe je danas dovela do toga da možemo napraviti izbor. Uvek se možemo vratiti poetskim ili proznim klasicima. A u razmišljanju o tome kako misao prolazi put do napisanog, kada se raskucamo po tastaturi, vrati nas haiku. Haiku poezija će nam uvek biti putokaz ka vremenima kada se pisalo po pergamentu, a za tintu je trebalo i čitavo bogatstvo. Onda ćemo shvatiti koliko vredi pisana reč.


RADONČIĆ: S Izetbegovićem se nitko ne želi ni pozdraviti, ne želimo erdoganizaciju društva - Hrvatski Medijski Servis\nRadončić i Izetbegović\n“Oni nisu osvojili 300.000 glasova, već znatno manje od, pokrali su 50 posto glasova. Mi smo kao grupacija osvojili mnogo više od SDA. Tu treba postaviti pitanje i što je sa onih 500.000 nevažećih glasačkih listića ili onih 250.000 praznih. Sve to govori o veličini izborne krađe koju Izetbegović pretvara u svoje navodne patriote”, rekao je Radončić.


Presude štite funkcionere koji su oterali firmu u stečaj - Ekonomija - Dnevni list Danas\nPočetna » Ekonomija » Presude štite funkcionere koji su oterali firmu u stečaj\nVećinski vlasnik ATP Vojvodine Ilija Dević podneo žalbu Sudu za ljudska prava u Strazburu\nPresude štite funkcionere koji su oterali firmu u stečaj\nPrema presudi kojom je ugovor između ATP Vojvodine i Grada ništavan, sud je bio zabrinut jer Gradsko javno saobraćajno preduzeće ne bi moglo da pruža usluge u međugradskom i međunarodnom saobraćaju, iako za tu delatnost nije ni registrovano\nM. N. Stevanović08.05.2016. 19:23\nIlija Dević, većinski vlasnik ATP „Vojvodine“ podneo je tužbu Sudu za ljudska prava u Strazburu, jer kroz domaći pravosudni sistem ne može da reši problem nastao zato što Grad Novi Sad nije ispoštovao svoj deo ugovora na osnovu koga je to preduzeće izgradilo autobusku stanicu i servis u tom gradu.\nI zvaničnici Evropske komisije, gotovo pri svakom susretu sa domaćim vlastima, podsećaju da ekonomski sistem Srbije mora da reši pitanje nepoštovanja ugovora, misleći pri tom, očigledno na ovaj predmet koji je po Rezoluciji EK iz 2012. svrstan među pet najvećih u okviru liste o 24 sporne privatizacije, jedini u kome je oštećen investitor. Prema saznanjima Danasa, EK je čak formirala i posebnu radnu grupu koja se u okviru tela osnovanog da prati rešavanje spornih privatizacija, bavi samo slučajem ATP Vojvodine.\nPravosudni sistem Srbije, međutim, „pronašao“ je način da to reši tako što će „problematični“ ugovor proglasiti – ništavim. Sudija koji je odluku o tome doneo 2013. za svega 24 dana, radeći u svoje slobodno vreme, tokom godišnjeg odmora, odmah je potom otišao u penziju. Komisija za borbu protiv korupcije pokušala je da dođe do argumentacije za takvu presudu, ali nije dobila nikakav odgovor.\nOvih dana postaju vidljive i posledice te odluke, jer je ubrzo po donošenju ove presude Javno gradsko saobraćajno preduzeće u Novom Sadu podnelo tužbu protiv svog osnivača, Grada, tvrdeći da su oštećeni ugovorom sa ATP Vojvodinom. Novosadski Privredni sud je tu tužbu odbacio, ali je to preinačeno u Privrednom apelacionom sudu, koji se, pak pozivao na presudu Vrhovnog kasacionog suda. Grad Novi Sad, i prema toj presudi, moraće preduzeću čiji je osnivač da plati sudske troškove od 1,8 miliona dinara.\n– To je nastavak sinhronizovanog političkog pritiska na pravosuđe u slučaju ATP Vojvodine i način je da se međusobno zaštite svi akteri koji su doveli do problema, od čelnika i funkcionera Grada, koji nije preusmerio saobraćaj na šta se obavezao kako bi novosagrađeni objekat mogao da radi umesto da završi u stečaju, pa do vrha novosadske policije i tužilaštva, koji sve vreme okreću istragu u suprotnom smeru koristeći se veštacima sa lažnim fakultetskim diplomama na koje mogu da vrše pritisak – kaže Dević.\nOn podseća da je ugovor između Grada Novog Sada i ATP Vojvodine potpisan pre deset godina, a da je od 2008. bio na razmatranju u više sudova – tri puta kod Privrednog suda u Novom Sadu i isto toliko pred Privrednim apelacionim sudom u Beogradu, potom i pred Višim sudom u Novom Sadu. Svi oni po službenoj dužnosti, moraju da vode računa o eventualnoj ništavosti ugovora, ali ni jedan to nije utvrdio.\n– Vrhovni kasacioni sud u kontroverznoj presudi kojom je ugovor proglasio ništavim, tvrdi da je meni kao investitoru omogućen monopolski položaj, da je ugovor u suprotnosti sa prinudnim propisima, zakonima, odlukama Grada, pravnim poretkom i dobrim običajima. Za sve to, međutim, ne navodi i dokaze. Taj sud je ignorisao činjenicu da JGSP „Novi Sad“ i stara autobuska stanica ne ispunjavaju, niti imaju mogućnosti da ispune zakonske uslove za rad međugradskog međunarodnog autobuskog prevoza, odnosno da ne rade u skladu sa zakonom. Nisu ni registrovani za tu delatnost – objašnjava Dević.\nOn dodaje i da je tekst ugovora sa ATP Vojvodinom najpre usvojen na sednici Skupštine Grada Novog Sada, gde je analizirana opravdanost a nakon pribavljenih mišljenja gradskih javnih preduzeća i gradskih pravobranioca.\n– Grad je imao ovlašćenja da zaključi ugovor kao i da ispuni svoju obavezu. Naime, prema članu 14 Zakona o drumskom saobraćaju, lokalna samouprava utvrđuje autobuske stanice i lokacije koje se koriste za prevoz putnika, a Grad je bio u obavezi samo da premesti glavnu međumesnu i međunarodnu autobusku stanicu kako je to i predviđeno Generalnim urbanističkim planom – ističe Dević.\nOn posebno ukazuje u kojoj je meri neosnovana bojazan Vrhovnog kasacionog suda „zbog nezakonitog pokušaja stranka da promene delatnost Gradskog komunalnog preduzeća bez propisane procedure“.\n– To je potpuno nejasno i netačno, jer se delatnost stanice Javnog komunalnog preduzeća odnosila na gradski i prigradski javni prevoz, a nova stanica ATP „Vojvodina“ je bila namenjena za međugradski i međunarodni. Dakle, da bi gradsko preduzeće počelo da se bavi međunarodnim i međugradskim autobuskim prevozom i uslugama, Grad bi morao da promeni Osnivački akt. Vrhovni kasacioni sud zaključuje da bi Gradsko javno saobraćajno preduzeće bilo lišeno pružanja staničnih usluga, ali ne analizira činjenicu da ovo preduzeće ne bi bilo lišeno pružanja staničnih usluga gradskom i prigradskom autobuskom prevozu, a za međunarodni i međugradski prevoz nije ni registrovano, što je utvrdilo i ministarstvo nadležno za saobraćaj – kaže on i dodaje da se kao poseban problem javlja to što ovu odluku VKS sada prate drugi sudovi pod političkim pritiskom, a cilj je da time stopiraju odštetne zahteve protiv Grada Novog Sada.\nU presudi Vrhovnog kasacionog suda kojom je ugovor između ATP Vojvodine i Grada proglašen ništavim, navodi se i da postoji opasnost od monopola koji bi se obrazovao da je ugovor ispoštovan. Međutim, iako je zakon kojim je to regulisano bio na snazi i u vreme sklapanja ugovora, eventualno postojanje monopola u ovom slučaju, nije ni razmatrala niti utvrdila nadležna Komisija za zaštitu konkurencije. Nije to ni mogla da učini, jer s obzirom na to da delatnost autobuskih stanica ne spada u komunalne usluge, gotovo sve su privatizovane, uključujući i najveću, beogradski BAS. Međutim, do zloupotrebe monopola ni u jednoj ne može da dođe, jer cene usluga određuje Privredna komora Srbije, na osnovu klasifikacije objekta.\nProdaja ATP Vojvodine smatrala se uspešnom privatizacijom, jer je Dević već u prvoj godini ispunio investicione obaveze, a odmah potom i proširio delatnost – nabavio na lizing 30 novih autobusa, uveo nove međugradske i međunarodne linije, dobio zastupništvo Setre i Mercedesa, zaposlio 200 novih radnika… Sledeći korak bila je izgradnja autobuske stanice i ovlašćenog servisa za autobuse „sestre“ i „mercedesa“ u prvoj fazi, a u drugoj bio je planiran poslovno trgovački centar sa hotelom, a sve ukupno to bi predstavljalo zaposlenje za više od 1.000 radnika. Ni za jednu od investicija ATP Vojvodina nije dobila državne subvencije, koje se inače obilato dele stranim ulagačima. Umesto toga, grad nije ispunio svoj deo ugovora, autobuska stanica ni servis nisu mogli da počnu sa radom, a pod teretom kreditnih rata preduzeće je otišlo u stečaj dok je na spisak nezaposlenih dospelo tadašnjih 500 radnika.


Inđija Član od: 07.08.2017 Ocenite\nKlema za akumulatore kamionska\nСве препоруке за Колета. Свака част\nLed žuti žmigavac 32\nVrhunska saradnja. .. Proizvod i prodavac, premašili očekivanja. .. Em čo'ek dao ooozbiljan popust, em poslao i poklon pride. .. . Uz to, voli sve što vole mladi. .. lovu, Marlboro, suzuki, .. ..\nTraktorski delovi katadiopteri za prikolice\nTraktorski delovi guma zastite kočionog cilindra 577\nSvaka cast. sve preporuke za saradnju.\nSuper saradnja! Brza realizacija! Velike preporuke za saradnju sa clanom!\nSedište imr imt debelo\nLed far 48 vatii sa 16 dioda\nkombajn zmaj čep rezervoara\nbočni migavac kamion zastava\nŽmigavac bočni kamiona zastava\ncrevo za duvanje guma kompresora\nSve u svemu extra, brzo i efikasno sve preko poruka na KP . .. PREPORUKE! !!\nAuspuh IMT 533 539 540 542 549\nOdlican prodavac sve pohvale i iskrena saradnja\nBrz i lak dogovor. Kole se maksimalno potrudio da mi objasni sta treba i izasao mi u susret. Od mene ocena 10+++++\nŠtop svetlo lampa mercedes staklo\nGabarit viseći za prikolice


Film Krugovi inspirisan istinitim događajem - LookerWeekly.com magazin\n· 06/02/2013 ·2 min read\nTreći film reditelja Srdana Golubovića\nFilm Krugovi inspirisan je istinitim događajem, koji se odigrao 1993. godine u Trebinju, i njegovim daljim uticajem na živote onih koji su bili njegovi svedoci. Scenaristi filma, Melina Pota Koljević i Srđan Koljević, napisali su potresnu, inspirativnu i univerzalnu filmsku priču o sudbini pojedinca koji je zbog svog herojstva ostao bez života. Ideju za film dobili su gledajući dokumentarac Srđo, autorke Sanje Dragićević, o momku Srđanu Aleksiću, koji je zbog herojstva nastradao (u filmu Marko), i o njegovom ocu Radetu (u filmu Ranko).\nKrugovi je film koji prati tri paralelne priče, koje se odigravaju u tri različite države, a čije aktere spaja zajednička prošlost. To zajdničko stavlja ih pred moralne dileme, navodi ih da preispituju pitanje herojstva, smisao osvete…\nU Krugove reditelj Srdan Golubović uvodi nas jednim upečatljivim totalom trebinjskog kamenitog krajolika, koji prikazuje 1993. godinu. Kadrovi u totalu – ističu nemoć pojedinca, ali i kontraplanovi – oslikavaju misli aktera, obeležili su ovaj, po mnogo čemu izvanredan film. Ovaj način kadriranja, pričanja priče, u Krugovima čini Golubovićev rediteljski potpis.\nNakon dvanaest godina od uvodne priče, Krugovi nas vode na tri različita mesta – u Beograd, Trebinje i Nemačku, gde se odvijaju tri paralelne radnje. Svaka od njih je svojevrsni nastavak toga što se zbilo 1993., a njihovi akteri sudbinski su povezani zajedničkom prošlošću. Moralno pitanje, odnosno teške dileme muče svakog od njih – da li ima smisla biti heroj i da li je jedan poginuli junak, čiji gubitak života sve njih i dalje vezuje, žrtvovao svoj život uzalud.\n“Ključna stvar, koja je bila kada smo shvatili čime želimo u filmu da se bavimo, jeste ono što je Rade Aleksić govorio u dokumentarnom filmu Srđo, Sanje Dragićević. Da li jedno dobro delo može da prouzrokuje drugo dobro delo? Priča je komplikovana i slojevita. Ima puno likova. Priče se prepliću i zaista je od tog trenutka do kraja snimanja i procesa postprodukcije bio jedan komplikovan i jako težak film za nas.” – rekao je na konferenciji za novinare reditelj Srdan Golubović.\nSrdan Golubović je do sada režirao dva igrana filma – Apsolutnih sto i Klopka.\nU Krugovima, trećem filmu reditelja Srdana Golubovića, glume Aleksandar Berček, Leon Lučev, Nebojša Glogovac, Hristina Popović, Nikola Rakočević, Boris Isaković i Vuk Kostić…\nDirektor fotografije je Aleksandar Ilić. Montažu je radio Marko Glušac. Muziku je pisao nemački kompozitor Mario Schneider, Srdan i Mario sarađivali su i na filmu Klopka, a izveo ju je muzičar Darko Karajić.\nKrugovi je film koji postavlja pitanja, koji će vas uzdrmati, rasplakati i navesti da razmišljate gde je nestala empatija i zašto je savrmeni čovek moralno i duhovno posrnuo; zašto je sam sebi jedino bitan, a gluv i slep za potrebe drugih.\nŽivimo u vremenu kada su heroji, ljudi koji su spremni da budu pravedni, hrabri i spremni da pomognu u nevolji, neophodni kako bi nam svojim primerom pokazali zašto je bitno da smo tu jedni za druge.\nFilm Krugovi, kako njegovi autori kažu, postavlja mnoga pitanja. Možemo reći da se odgovori nalaze u nama samima.\nKrugovi će biti uskoro prikazani i u Berlinu, a svoju premijeru pred publikom u Beogradu imaće na 41. FEST-u, 23. februara. Film će biti prikazan i u Trebinju.\nBesplatan obilazak Starog dvora\nPočeo Festival etnološkog filma


2000/09/06 12:48 Petri� stavio van snage zakone o restituciji u RS\nWED, 06 SEP 2000 12:48:59 GMT\nPetri� stavio van snage zakone o restituciji u RS\nBanjaluka, 6. septembar 2000. (AIM)\nVisoki predstavnik za Bosnu i Hercegovinu (BiH) Volfgang Petri� stavio je prije nekoliko dana van snage tri zakona o restituciji, koje je parlament Republike Srpske (RS) usvojio prije samo nekoliko mjeseci. Neva�e�im su progla�eni Zakon o vra�anju imovine i obe�te�enju, Zakon o vra�anju oduzetih nepokretnosti i Zakon o vra�anju oduzetog zemlji�ta.\nOdluka Visokog predstavnika nije uznemirila javnost.Oni koji su se mogli nadati da �e im ova i ovakva dr�ava vratiti ono �to im je prethodna oduzela prije pedeset godina, kao da su od samog po�etka znali da su zakoni jo� jedna obmana i jo� jedno prazno obe�ane vlasti.\nPogo�enim su se na�li polita�ari u dr�avnom vrhu RS, vidjev�i u potezu visokog predstavnika jo� jedan atak na njihov autoritet i 'autoritet institucija RS'. Petri�evu odluku osudi�e najprije predsjednik Narodne skup�tine Petar �oki�, a zatim i �lan Predsjedni�tva BiH iz RS �ivko Radi�i�.\n"Odluka visokog predstavnika predstavlja �in kojim se �eli diskreditovati RS i njeni legalno izabrani organi, posebno Narodna skup�tina kao zakonodavni i najvi�i organ vlasti u RS", ka�e Radi�i� u svom saop�tenju za javnost. Radi�i� i �oki� skre�u pa�nju Petri�u da su sva tri zakona prije usvajanja bila na usagla�avanju u njegovoj Kancelariji (OHR), �to bi trebalo da zna�i da su dobila zeleno svjetlo.\nMe�utim, i Radi�i� i �oki� zaboravljaju na razloge kojima se Petri� rukovodio prilikom povla�enja ovog osjetljivog poteza. A oni su toliko jasni da je to i Radi�i� otvoreno priznao u svom saop�tenju. Kancelarija visokog predstavnika (OHR)obrazlo�ila je odluku �injenicom da RS nije obezbijedila sredstva za implementaciju ovih zakona, �to �e re�i da �e zakoni postati nesprovodivi u praksi. Kao dodatni argument, iznesena je �injenica da implementacija zakona podrazumijeva nove organe uprave, za �iji rad su potrebna posebna sredstva i nova oprema, na �emu nije ni�ta ra�eno.\nOpravdanost sumnji OHR-a u mogu�nost prakti�ne primjene ovih zakona mogu�e je vidjeti iz zakonskih rje�enja Zakona o vra�anju oduzete imovine i obe�te�enju, koji je stupio na snagu 2. juna i trebao se po�eti primjenjivati od 2. septembra ove godine. Po zakonu, korisnici restitucije su bili svi dr�avljani RS i Federacije BiH kojima je imovina oduzeta bez pravnog osnova, ili kojima je imovina oduzeta po bilo kom zakonskom osnovu, ali bez pravi�ne naknade, kao i gra�ani kojima je u krivi�nom postupku izre�ena kazna konfiskacije imovine, ako je postupak vo�en u njihovoj odsutnosti, ili nakon njihove smrti, ili ako uop�te nije vo�en. Pravo na restituciju pripada i zakonskim nasljednicima ranijeg vlasnika, pa i onima koji su se nakon njegove smrti odrekli nasle�a.\nPo mi�ljenju pravnika, u primjeni ovog zakona bilo bi mnogo problema zbog kojih bi se postupci mogli otegnuti u nedogled. Advokat Goran Bubi� tvrdi da bi se na jednoj strani postavljalo pitanje koja imovina podlije�e vra�anju, a na drugoj u kojim �e se slu�ajevima i�i na obe�te�enje i kako utvr�ivati pravi�nu naknadu. Poseban problem, ka�e Bubi�, bila bi prava tre�ih lica, koja su oduzetu imovinu sticala pravnim poslovima, ali i prava posjednika koji su u imovinu vr�ili ulaganja koja su vi�estruko uve�avala njenu vrijednost.\nMe�utim, ono �to je daleko va�nije za odnos vlasti prema materiji koja se namjeravala regulisati, jeste �injenica da predlaga�ima zakona, a ni narodnim poslanicima, nije bio ni pribli�no poznat broj lica koja �e po zakonu ste�i pravo vra�anja i pravo obe�te�enja. Tako�e im nije bilo poznato koliko �e novca dr�avi trebati da izvr�i obe�te�enje, kao ni koliki je obim imovine koja podlije�e vra�anju. Bez ovih �injenica i odgovora na ova pitanje svaki razgovor o restituciji je bio vrlo neozbiljan i neodgovoran.\nOtuda je pogre�no zaklju�ivanje Radi�i�a i �oki�a da Petri�eva odluka diskredituje RS i ru�i autoritet njenog Parlamenta. Stvar stoji sasvim obrnuto: ovakvom odlukom �titi se autoritet dr�ave i autoritet vlasti. Treba, naime, postaviti pitanje kakav bi bio autoritet vlasti koja donosi zakone koji nisu provodivi u praksi? I kakav bi bio autoritet dr�avnih organa koji donose odluke o restituciji, koje nije mogu�e izvr�iti?\nPrimjer je dvostruko pou�an: politi�arima u BiH napokon mora postati jasno da je bavljenje politikom visoko odgovoran moralni �in i da politika nije vje�tina u obmanjivanju, te da je krajnje vrijeme da se shvati da u odnosima sa Kancelarijom visokog predstavnika nije dovoljno samo zadovoljiti proceduru, nego treba pristupiti ozbiljnoj i konstruktivnoj saradnji. Samo tako �e biti mogu�e izbje�i neprijatan eho njegovih odluka.


Phantom 4 PRO Obsidian Edition 29190\nDJI Phantom 4 Pro Obsidian Edition poseduje unapređenu kameru opremljenu sa 1-inch 20-megapixel senzorom koji je u mogućnosti da snima 4K/30fps video i u Burst režimu fotografije sa 14 fps.\nPrimena titanijumske legure i legure magnezijuma povećava čvrstoću rama letelice i smanjuje njenu težinu, čineći da DJI Phantom 4 Pro ima sličnu težinu kao i Phantom 4.\nSistem autonomije leta ima duple zadnje senzore za vizuelno pozicioniranje i infracrvene senzore za praćenje prepreka u pet pravaca i izbegavanja istih u četri pravca.\nESPERANZA power bank eksterna baterija hadron EMP105B\nESPERANZA power bank eksterna baterija hadron EMP105G\nESPERANZA power bank eksterna baterija hadron EMP105BK\nTotal: 788,00 din. Dodaj u korpu


Tema: Podsecanje: Napadi VJ na aerodrome u Tuzli i Tirani\n29.08.2006., 07:50 #1\nKako je ratno vazduhoplovstvo Jugoslavije iznenadilo NATO snage na Tuzlanskom i Tiranskom aerodromu i nanelo im ozbiljne gubitke.\nO napadima naše avijacije 1999 godine u vreme NATO agresije na aerodrome u Tuzli i Tirani NATO nije izustio ni jednu reč. Krije se to, jer kako bi takva sila priznala da su joj neki srpski piloti očitali lekciju iz taktike i veštine letenja nanevši joj pri tom i značajne gubitke. Posebno poražavajuće po NATO zvuči činjenica da su srpski avioni izvodili takve borbene letove dok su im iznad glava bili silni Avaksi i jata tehnički znatno superiornijih NATO aviona.\nAgresija na Jugoslaviju je počela 24. marta 1999 i planirano je da se za 7-10 dana Jugoslovenska Vojska uništi do te mere, da Jugoslavija bude prinuđena na potpisivanje bezuslovne kapitulacije, pa da se NATO snage trijumfalno ušetaju u Beograd. U sklopu tog plana predviđeno je da se Tuzlanski aerodrom uglavnom koristio za sletanja teže oštećenih avioni, koji ne mogu da se domognu svojih matičnih baza. Na tom aerodromu su bili stacionirani i helikopteri spasilačkih ekipa koje bi uletale na našu teritoriju i spašavale pilote eventualno oborenih aviona. Pošto se planovi NATO stratega nikako nisu ostvarivali trebalo je povećati intenzitet bombardovanja. Tada se menja strategija i na Tuzlanski aerodrom 08. aprila doleće 8 borbenih aviona koji su trebali da učestvuju u napadu na specijalne ciljeve u SRJ.\nNaši obaveštajci su za to saznali i u komadi ratnog vazduhoplovstva je počelo planiranje napada na aerodrom u Tuzli jer se tamo skoncentrisao veliki broj letelica. Na aerodromu se nalazilo 12 borbenih aviona koje je naša PVO oštetila, 8 lovaca bombardera koji su doleteli pre nekoliko dana i 4 spasilačka helikoptera uz još nekoliko pomoćnih i letelica transportne avijacije.\nNa aerodromu Ponikve okupljena je kombinovana eskadrila od 6 Orlova 2 MIG-a 21 i jednog Galeba G4. Zadatak je bio da se u niskom letu dođe do Tuzlanskog aerodroma i uništiti što više NATO aviona. U nedelju 18. aprila u 13:30 naši avioni su iznenada na stajanci napali NATO avione jer je u to vreme „zbog kvara“ (sabotaža naših operativaca) bio isključen radar na aerodromu Tuzla. Iznenađenje je bilo potpuno jer ih ni Avaksi nisu registrovali na vreme pa su naši avioni primećeni tek na 10 Km od Tuzlanskog aerodroma a tada je bilo kasno da NATO avioni uzlete. Četiri NATO aviona u parovima su bila spremna za uzletanje ali su naši pre njihovog poletanja već napali. Bila je to izuzetno rizična akcija i iako je iz naše baze javljeno da su naši avioni primećeni niko od pilota nije želeo da akciju prekine. Po izjavi majora Gavrilovića koji je leteo na jednom od Orlova, on je ispustio bombe na grupu oštećenih NATO aviona koji su se nalazili na pisti skroz desno, i okrenuo letelicu da bi ponovo napao helikoptere. Za njim su krenula još 3 Orla i ispustila teret svako na već odabrane ciljeve, dok su 2 Orla ostala da preciznije gađaju avione koji su se spremali da polete i 8 lovaca koji su pre neki dan stigli u Tuzlu. Dva MIG-a i Galeb su raketama i mitraljezima dovršavali posao.\nCela akcija je zbog više naleta trajala oko 15 minuta i tada je u povratku ka Ponikvama raketom sa zemlje oboren jedan naš Orao u kome je poginuo potpukovnik Mihajlo V. iz Kragujevca. Ostalih osam aviona se vratilo do aerodroma Ponikve s tim što je Major Željko M. iz Novog Sada zbog oštećenja (ispaljenom raketom sa zemlje) uspeo da svoj MIG prizemlji na 10 km od piste aerodroma Ponikve.\nPotvrđeni bilans našeg bombardovanja Tuzlanskog aerodroma je 17 uništenih aviona, i 3 spasilačka helikoptera. Dok neki drugi nezvanični izvori koji su imali mogućnost da vide posledice ovog napada navode da je uništen 21 avion i 3 helikoptera, te da su u lančanim eksplozijama uništena i 2 transportna aviona, kao i značajan deo tehnike. Poseban bes NATO-a izazvala pogibija 11 oficira, pilota i poslužioca vazduhoplova. Ali ono što je još značajnije je, da sve do kraja NATO agresije aerodrom u Tuzli više nije korišćen za borbene letove na Jugoslaviju.\nVeć istog dana NATO je napravio neviđenu kampanju bombardovanja aerodroma Ponikve kada je u jednom danu na taj aerodrom sručeno preko 80 projektila. Ceo aerodrom se tresao od detonacija, ali „Top Gan momci“ i pored tako masovnog bombardovanja nisu ozbiljnije oštetili vitalne instalacije aerodroma, pa je on bio u funkciji sve do kraja NATO agresije. Bombardovanje aerodroma Ponikve se periodično ponavljalo jer NATO nikako nije moga da locira gde mi to krijemo naše avione, koji malo malo pa uzlete i remete im planove….\nKao osvetu za Tuzlu tri dana uzastopno NATO avijacija je gađala Užice i njegova okolinu pa i sam centar Užica, kada je sa tri projektila pogođena glavna pošta u centru grada. Mnogima je bilo čudno tako žestoko bombardovanje Užica i njegove okoline a posebno je bilo čudno razaranje pošte jer je to jedina posta koja je pogođena, pored one u Prištini, od početka agresije. Bio je to bes i osveta „Milosrdnog Anđela“ za teške gubitke na Tuzlanskom aerodromu.\nNapad na aerodrom kraj Tirane\nPosebna „drskost“ i hrabrost naših pilota je napad na Aerodrom u Tirani. Na tom aerodromu je bila stacionirana eskadrila od 12 Apača raketnih helikoptera koji su trebali da budu vazdušna podrška za „Atlantsku brigadu“ koja se spremala da preko prevoja Košare i Gorožup zajedno uz sadejstvo sa NATO snagama izvrši proboj i vojnički zauzme Metohiju a kasnije i Kosovo. „Atlantsku brigadu“ je sačinjavalo oko 6.000 Šiptara dobrovoljaca iz inostranstva sa Američkim instruktorima. Oni su sa ostalim terorističkim grupama OVK koje su se povukle u Albaniju trebali da izvrše taj kopneni napad, pošto vazdušna kampanja NATO-a nije dala nikakve rezultate. Tako su ukupne snage koje su napadale na granice Kosmeta činile oko 20.000 boraca zajedno sa stranim pretežno američkim instruktorima i specijalcima.\nIzvoditi letove i borbena dejstva u pograničnom pojasu sa Albanijom bilo je gotovo nezamislivo zbog toga što je NATO avijacija danonoćno bombardovala taj sektor i što je na nebu uvek bilo tehnički superiornijih NATO aviona uz obavezno navođenje od strane Avaksa. Ali i pored svega toga naši piloti su izuzetnom hrabrošću i letačkim umećem kao osice zadavali udarce i NATO-u i Atlantskoj brigadi koja je faktički predstavljala NATO kopnene snage. Ta kopnena ofanziva je uz ogromne gubitke pretrpela težak poraz i nikada nije uspela da se probije na KiM. Naši hrabri branioci granice na Košarama i celom pograničnom sektoru sa Albanijom imali su veliku pomoć naših pilota koji su se veoma hrabro suprotstavljali višestruko nadmoćnijem neprijatelju.\nU poplavi svakojakog podaništva i udvoričkog ponašanja, kako od strane naših političara tako i od strane dirigovanih medija, ovaj tekst posvećujem našim hrabrim vazduhoplovcima koji su žrtvujući svoje živote (Zoranov juriš na neprijatelja) branili ovu zemlju i ovaj narod. Da ove podaničke gnjide ne bi zatamnile i ovaj deo naše svetle bliske istorije, želim da podsetim na hrabrost i dostojanstvo koje ovaj narod ima.\n(Za tekst korišćeni podaci – arhive Jugoslovenskog Ratnog Vazuduhoplovstva i Biblioteke Vazduhoplovaca Rusije)\n29.08.2006., 07:59 #2\nRe: Podsecanje: Napadi VJ na aerodrome u Tuzli i Tirani\nBrze avione ima SRBIJA..Treba im više prostora za okretanje..\n29.08.2006., 08:05 #3\nDa ima brze avione, ili bar slicne onima koje ima nato, ove teme ne bi ni bilo...poenta nisu avioni.\n29.08.2006., 08:29 #4\nSve sto si napisao i preneo je u detaljima veoma tacno, a poenta je u ljudima , sve te ljude velika srca i oficire kojima je u srcu bila i ostala Otadzbina, je veoma ubrzano i u stilu ispunjavanja domaceg zadatka penzionisao i odstranio iz sluzbe....znas vec ko.........\n29.08.2006., 10:31 #5\nNeka je slava ovim nasim srpskim herojima!\nOno sto nisu NATO agresori i fasisti uspeli da urade za 78 dana besomucne agresije na nasu zemlju, oni to danas rade preko svojih NATO placenika, domacih izdajnika i stranih placenika olicenih u DOS rezimu. Oni danas iznutra preko svojih spijuna iz DOS-a unistavaju ono sto nisu mogli da uniste za ovih 78 dana.\nNece im uspeti! Glasanjem za Radikale mi Srbi koji volimo ovu zemlju cemo spreciti ove zlocince da razore sve sto vredi u nasoj zemlji!\nTakodje ovaj tekst je potvrda da Srbiji trebaju pre svega Orlovi a ne Migovi za brza dejstva po neprijateljskoj pozadini, jer Orlovi mogu da lete veoma nisko i budu veoma dugo neprimeceni od strane agresora.\nInace opanak je u pravu, sve ove nase hrabre i casne Srbe pilote i patriote , DOS vlast je odstranila ili planira da otera iz sluzbe!\n29.08.2006., 10:50 #6\nVoooolimo te...OTADZBINO NAAAAAASAAAAAA!!!\nnego...kad bih znao sto je ova tema na politici, a ne na Avijacija i vojska...\n29.08.2006., 10:56 #7\nKad moze tema o Durexima da bude na politici moze i ova.\n29.08.2006., 11:09 #8\nnaprotiv...ne treba ni jedna ni druga...\n29.08.2006., 11:26 #9\nCisto sumnjam da su nasi nesto bombardovali i vise mislim da su to samo bile puste price da bi se narodu i vojsci digao moral.Kao i prica o stotinu oborenih americkih aviona.\nBio sam mobilisan za vreme bombardovanja i ono je bila najobicnija smejurija.Ameri su mogli da nas pociste da su hteli,a obaranje njihovog aviona moglo se desiti samo slucajno pod uslovom da u njihovom avionu sedi neka totalno napaljena kretencina koja se lozi na Top Gun i slicna sra-nja.\nU suprotnom slucaju mogli smo samo da ih gledamo i blejimo.\n29.08.2006., 12:15 #10\nPa ti prijatelju i mozes samo da sumnjas, posto i ja sumnjam da si bio mobilisan, a iako si bio verovatno si bio glavni kuvar, specijalitet ti je bio da nekome zaprzis corbu, po mogucstvu nekome Srbinu. Pun mi je ku*ac tih tzv - "mobilisanih" koji nisu nista ni videli niti bili negde, a znaju samo da seru o tome kako smo mi niko i nista. Licis mi na jednog tipa, kojem je firma za koju je radio, uplatila za decu letovanje u Ceskoj, zato sto je bio "mobilisan" 1999-te, kada sam ga pitao gde je bio, rekao je da je bio na Kosovu, a kada sam ga pitao gde tacno, odgovorio je "pa negde kod Panceva"...\nI ti si isti ku*ac...\n29.08.2006., 12:27 #11\nZet mog jako dobrog prijatelja je bio pilot na aerodromu Golubovci i ucestvovao je u ovom napadu na Tiranu . Posle povratka iz Albanije ekipa je sletela na aerodromu u Sjenici pa su odmah sutra amerikanci 2 dana bombardovali sjenicki aerodrom . Tako da torrente_bg imas eto informaciju od mene da je pomenuta vest/clanak tacna.\n29.08.2006., 12:36 #12\nBas naprotiv, ona tema o Dureks proizvodima treba, kvalitet daje nadu bar ovim domacima za jednokratnu upotrebu, da im ulije nadu za visekratnu upotrebu.............a ova druga tema opasno zulja.....i to one sto nisu ispunili bonus za postavljanje lokatora....ebemga neka pate....dok ne shvate...........\n29.08.2006., 13:00 #13\nBio sam mobilisan za vreme bombardovanja\nyeeaaah right! I'm sure you were\nobaranje njihovog aviona moglo se desiti samo slucajno pod uslovom da u njihovom avionu sedi neka totalno napaljena kretencina koja se lozi na Top Gun i slicna sra-nja.\npazite ovaj zakljucak, ima li smisla ovo uopste komentaristi..... :|\n29.08.2006., 13:07 #14\nSlepcino a meni je pun ku-rac debila koji se loze da smo najjaci,Srbija do Tokija i slicnih gluposti.Vi ste ista go-vna kao i ovi drugi Natasa Kandic,Biserko,Vuco,LDP i slicni majmuni.Koliko oni stete Srbiji toliko i vi.\nDa je srece da se lepo uhvatite pod ruku i odete u 3 lepe sto dalje od Srbije.Mozete i ove tajkune sa sobom da povedete jer i od njih nikakva vajda,jer za razliku od hrvatskih i siptarskih ni dinar ne daju za Srbiju.\n15 godina od takvih slusam o tome kako smo najjaci a Srbija sve manja i slabija.\nEkonomija 0,vojska 0,drustvo 0.\nDa li si ti svestan da je Amerika udarila na Srbiju onako kako se udara kada se krene u ozbiljan rat da bi se mi predali za manje od 5 dana.Tj Sloba je i potpisao kapitulaciju ili po nasem vidjenju pobedu kada su mu saopstili da se vise nece zajebavati i birati ciljeve.\n29.08.2006., 13:10 #15\nA kako ce biti kad radikali pobede?\n29.08.2006., 13:19 #16\nMa Kosovo ode (za sada) ma ko bio na vlasti.\nJedinu pobedu koju Srbija moze da ostvari jeste da pohapsi sve kriminalce i lopove koji su se napljackali u zadnjih 15 god. ,a i dalje pljackaju.\nTu lezi srz problema ova zemlje.Jer lopove kakve ima Srbija nema niko.Hrvatski i siptarski su izdasni u izdvajanju novca za hrvatsku i siptarsku stvar dok razni Miskovici,Drakulici,Beko,Hamovic.....ne daju ni dinar,\n29.08.2006., 13:33 #17\nOtkud ti znas da li su Ameri krenuli ozbiljno ili nisu, sta ti znas sta je ozbiljan rat gde si ti bio i video svojim ocima kako oni ratuju. Ti , kao prvo nemas pojma o cemu pricas, uporedjujes me sa Kandickom i ostalima, spominjes siptarske i hrvatske tajkune, pojma nemas o cemu pricas. Pogledaj malo druge postove sto sam pisao jer ne zelim da se ponavljam. Pa sporazum (ne kapitulacija) je potpisan zbog takvih kao sto si ti, jer bi NATO sigurno gadjao samo civilne ciljeve, vojsku i nije mogao da nadje, a takvi kao ti ne bi mogli da podnesu ni dan vise od toga bombardovanja, prodali bi svoje dupe samo da se ne dira u njihovo dvoriste. Da su nasi preci branili Srbiju na taj nacin, odavno ne bi bilo ni Srbije ni Srba. Pravoslavna vera uci nas pozrtvovanju sa sebe i za drugog - "ljubi bliznjeg svog", - sta smo trebali - da kazemo e ovi ce da nas bombarduju, evo njima i Kosmet i Srbija, zabole nas za druge Srbe ja cu lepo da zivim u BG i bas me briga... To si ti i takvi kao ti - junacino...\nA sto se tice mene i mojih prezivelih drugova iz dosadasnjih ratova, uvek cemo se odazvati pozivu da branimo otadzbinu, bez obzira ko bio na vlasti. Ne razmisljam politicki i nemam neki politicki stav, moj stav je samo realan, a taj stav se zove SRBIJA !!! 8-)\n29.08.2006., 14:06 #18\nTako je iskander, po meni najvece pickice i jajare kod nas Srba su Srbi koji zive u Beogradu tj Beogradjani. 90% ovih sto su za izdaju , rasprodaju i ponizavanje je iz tog grada. Dok neki Srbi iz recimo Raske Oblasti, sa juga Srbije i Kosmeta zive veoma tesko, ovi Beogradski neljudi im se ismejavaju prave se kosmopoliti i rugaju se njihovoj muci. Zato bi ja da ikako moze napravio neki dogovor sa Siptarima da ako oce vec da nas napadaju da ih pustimo da prvo zauzmu Beograd jer tu Srba i najmanje ima.\nSto je i normalno kad se zna da je Beograd imao 1941. godine 400.000 stanovnika a danas ima 2 miliona. Ovih 1.5 miliona razlike su sve zasluzne komunjare i njihova komunisticka deca vaspitana u duhu Partije, Marksizma, ateizma i bratstva i Jedinstva. A kako znamo da su 1.5 miliona beogradjana sve teske komunjare i njihovi potomci. Pa lepo. Samo su zasluzni komunisti mogli da dobiju od 1945 do 1990. godine stan u Beogradu . Obican Srbin , procetnicki nastrojen tu nije imao sta da trazi.\n29.08.2006., 14:08 #19\nNedavno riknuo Kuk Robert moram reći da me nije rastužila ta vijest.\n29.08.2006., 14:09 #20\nhahaha, vidim, isplivava seljanija na povrsinu...\na odakle ste mi vi srbende?\nkolko zemlje imate?\nzamolio bih vas samo, kada nam dolazite u posetu, da ostavite svoje blato kod kuce...\n29.08.2006., 14:17 #21\nDa su nasi preci branili Srbiju na taj nacin, odavno ne bi bilo ni Srbije ni Srba. Pravoslavna vera uci nas pozrtvovanju sa sebe i za drugog - "ljubi bliznjeg svog", - sta smo trebali - da kazemo e ovi ce da nas bombarduju, evo njima i Kosmet i Srbija, zabole nas za druge Srbe ja cu lepo da zivim u BG i bas me briga... To si ti i takvi kao ti - junacino...\nSvaka čast brate!\n29.08.2006., 14:22 #22\nO- da kazemo e ovi ce da nas bombarduju, evo njima i Kosmet i Srbija, zabole nas za druge Srbe ja cu lepo da zivim u BG i bas me briga... T\nTacno to smo i rekli cim su nam iskljucili struju na dva dana potpisuj brze bolje dok je bilo gde da se ladi pivo bili smo baje al onda se pivo ugrejalo a prasici u zamrzivacu krenuli da smrdu i eto ode Kosovo ...\n29.08.2006., 14:24 #23\nNe pravim dogovore sa siptarima, nijedan grad ne bih dao ni siptarima , ni Hrvatima, ni Amerima, to su Srpski gradovi i treba da ostanu srpski. Ima istine u tome sto si rekao za BG, ali si i preterao i to u velikoj meri. Beograd je metropola i u njemu i treba da zivi vise ljudi razlicitih nacija, vera i boje koze. To je glavni grad i svi "mi" koji smo dosli sa strane trebamo postovati taj grad i ljude koji zive i koji su se rodili u njemu... 8-)\n29.08.2006., 14:36 #24\nNe To je glavni grad i svi "mi" koji smo dosli sa strane trebamo postovati taj grad i ljude koji zive i koji su se rodili u njemu... 8-)\nAha i ti s sa strane sad si najebao sad ce Jerry da istrazuje ko ti je u familiji jahao popa da bi dosao u BG.\n29.08.2006., 16:06 #25\n............a ova druga tema opasno zulja.....i to one sto nisu ispunili bonus za postavljanje lokatora....ebemga neka pate....dok ne shvate...........\nA za one koji nisu shvatili, da ponovim ono najbitnije, podvuceno u temi:\n"U poplavi svakojakog podaništva i udvoričkog ponašanja, kako od strane naših političara tako i od strane dirigovanih medija, ovaj tekst posvećujem našim hrabrim vazduhoplovcima koji su žrtvujući svoje živote (Zoranov juriš na neprijatelja) branili ovu zemlju i ovaj narod. Da ove podaničke gnjide ne bi zatamnile i ovaj deo naše svetle bliske istorije, želim da podsetim na hrabrost i dostojanstvo koje ovaj narod ima."\nBuš u Tirani: Odlučili smo!\nPoslednja poruka: 10.06.2007., 16:12


Seminar o preduputnoj obuci\nPredavači na seminaru su bili iz sastava ODC-a, a polaznici 27 pripadnika OS BiH, od čega 16 pripadnika KOiD-e koji su direktno vezani za izradu priručnika i planiranje obuke u OS BiH.\nCilj seminara je bio da se kroz prezentirane teme prenesu iskustva pripadnika Marinskog korpusa SAD-u o organizaciji preduputne obuke deklarisanih jedinica za mirovne operacije u SAD-u i primjena tih iskustava u obuci pripadnika OS BiH.\nPo okončanju seminara, polaznicima su uručeni certifikati o završenoj edukaciji.


EXPRES VESTI - Šabiću prete zbog rušenja u Hercegovačkoj\nŠabiću prete zbog rušenja u Hercegovačkoj\nBEOGRAD - Povereniku za informacije od javnog značaja Rodoljubu Šabiću upućene su pretnje, jer se zalagao da nadležni istraže ko je 25. aprila bagerima srušio nekoliko objekata u Hercegovačkoj ulici u Beogradu.\nŠabić je na svom tviter nalogu objavio poruku koju je primio: "Nastavi da se interesuješ za akciju ljudi pod fantomkama i bićes u prilici da se sretneš sa njima".\nPoverenik je za TV N1 potvrdio da je primio takvu poruku, uz ocenu da neko ko radi njegov posao u Srbiji mora da kalkuliše sa tim.\nŠabić je dodao i da su građani koji imaju veze sa događajem u Hercegovačkoj ulici takođe dobijali pretnje.\nPoverenik za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti Rodoljub Šabić zatražio je pre nekoliko dana od nadležnih objavljivanje svih relevantnih informacija o rušenju dela Savamale, na prostoru koji se nalazi na uglu Hercegovačke i Mostarske ulice.\nMore in this category: « Svedočenje radnika Jure: Kazne vas i ostave da čekate šest sati u sobi\tOstavinske rasprave počinju da rešavanju javni beležnici »


Kategorija IT - Stranica 5 od 7\nSvi vole da pričaju o tome kako preduzeća treba da budu “društveno odgovorna”. Uvek sam nekako bežao od te priče i trudio se da pređem pravo na dela – a jedan od najboljih načina je nešto što ovde volimo...\nVIČETE LI U KANCELARIJI? Nisam ni mislio. Ako vas ima 5-10, ili malo više, verovatno koristite neki program za slanje kratkih poruka između računara. Popularni su jer nude i dodatne mogućnosti, kao što je razgovor glasom, zbog čega je...\nNastavak about Bezbednost u Kancelariji: Još malo za kraj


Sindikat zdravstvenih radnika u KS: Želimo ispraviti diskriminaciju koju je načinila Vlada KS | Sindikat BH Telecoma\nSindikat zdravstvenih radnika u KS: Želimo ispraviti diskriminaciju koju je načinila Vlada KS\nOno što tražimo i što smo poslali na sud jeste da se diskriminacija nedoktora u odnosu na doktore sudski dokaže, poručio je Edo Selimić, predsjednik Sindikata radnika u zdravstvu u Kantonu Sarajevo.\nNa konferenciji za medije koja je održana danas u sarajevskom Domu sindikata Selimić je rekao da je poznata činjenica da je Sindikatu doktora stomatologije i medicine KS obećano 0,20 na koeficijent nakon 10 godina specijalističkog staža.\n"Doktori su povukli 0,20, jer smo rekli da iz inata idemo za 0,10 gore. Ono što tražimo i što smo poslali na sud je da se diskriminacija nedoktora u odnosu na doktore sudski dokaže. Kad se dobije rješenje onda će nedoktori pokrenuti tužbe da im se isplati što im pripada", kazao je Selimić.\nOn je istakao da pacijenti razumiju zašto Sindikat ulazi u ovaj proces i istakao da se radi o samo jednom razlogu.\n"Želimo samo ispraviti diskriminaciju koju je načinila Vlada KS. Nikakve druge zahtjeve nemamo, ne tražimo ni novu stanicu niti druge koeficijente. Samo ispravljanje diskriminacije koja je napravljena u 11. mjesecu prošle godine. Nekome ste dali 0,50 + 0,20 koeficijent, a nekome ništa".\nNa konferenciji za novinare je rečeno da po tzv. Plavoj knjizi neki mogu dobiti koeficijent 0,70, a ostali koji zajedno rade u timu dobiju koeficijent nula.\n"To je klasična nepravda, odnosno diskriminacija. Za vrijeme razgovora direktor Zavoda zdravstvenog osiguranja KS stalno nam je davao neke nove koeficijente i prijedloge. Novi prijedlog je bio da medicinskim sestrama i radnicima dižemo za 0,25, a nemedicinarima 0,20, dok diplomirane sestre nisu ni spomenute. Vidite koji je to diletantizam vlasti. Svojim prijedlozima idu dalje u diskriminaciju", pojasnio je Selimić.\nPredsjednik Sindikata radnika u zdravstvu u Kantonu Sarajevo je poručio da vlast ne može ništa jer su sindikalci radili sve po zakonu.\n"Imali smo nevjerovatan pritisak vlasti koja nas je pokušala razjediniti i uništiti. Sindikat doktora stomatologije i medicine KS je od 5. septembra u štrajku. Jučer je Općinski sud donio odluku koja ne može biti pravomoćna idućih 15 dana, tako da se štrajk nastavlja. Vlast im ne može ništa do izbora".\nSelimić je kazao da je napravljen i Sindikat na Kliničkom centru Univerziteta u Sarajevu te kazao da ispada da je gore sve med i mlijeko.\n"Zaljuljali su tri kolijevke, rodili tri djeteta, a nemaju kapacitete da sve troje ljuljaju".


GIGIS - novi najskuplji koktel na svetu - Ozonpress :: internet portal\nGIGIS – novi najskuplji koktel na svetu\nSećate li se onog dijamanta i Hennessy VSOP koktela koji je služen u moskovskom restoranu Reka, koji je nosio cenu od 50.000 dolara?\nPoznavaoci i uživaoci koktela ga ne priznaju kao deo istorije koktela. Njegov glavni deo čine nejestivi dijamanti, koji su jedini razlog visoke cene. Do pre nekoliko dana, zvanični najskuplji koktel sveta bio je Melbourne’s Winston, koji je nosio cenu od 12.330 dolara. Novootvoreni Gigi’s restoran u Londonu sada predstavlja svoju verziju najskupljeg koktela, kojim su obeležili svečano otvaranje ovog restorana, koji nosi ime Gigi’s i koji košta 14.500 dolara.\nOtvaranje ovog restorana obeležila je zabava, a ovaj prefinjeni koktel bio je posvećen jednoj slavnoj gošći, pevačici Grejs Džouns. Sastojci ovog koktela predstavljaju najbolja imena iz industrije pića. Tu je Cristal šampanjac iz 1990 i 1888 Samalens VIeille Relique Vintage Bas Armagnac. U ovom koktelu nalaze se i Angosutra liker i šećer. Nakon što se sva pića pomešaju, koktel se dekoriše jestivim zlatnim listićima. Kako kaže menadžer ovog restorana, Cezar Papanja, ovaj skupoceni koktel ima ukus tečnog zlata.\nHAMANN – Jak brend za mnoge proizvođače