Srbima udaren ŽIG GENOCIDNIH: Đukanović pomogao sprovođenju onoga što Britanija 2015. u UN nije uspela - Objektiv\nNaslovna » Vesti » Politika » Srbima udaren ŽIG GENOCIDNIH: Đukanović pomogao sprovođenju onoga što Britanija 2015. u UN nije uspela\nOve mere najverovatnije neće biti vidljive javnosti, ali nema sumnje da državni vrh Srbije neće sedeti skrštenih ruku\n• 09:48 • 19.06.2021. • 19.06.2021.\nDa bi i Beograd mogao da zaoštri svoju politiku prema Crnoj Gori, nagovestio je u petak ministar unutrašnjih poslova, Aleksandar Vulin:\n– Oni koji su u crnogorskom parlamentu glasali za rezoluciju o Srebrenici ispisali su se iz Srba. Krivokapić je poslednji put razočarao Srbe, posle ove bruke više ništa od njega ne može da nas razočara – izjavio je Vulin.\n– Predsednik Vučić nije čovek koji zabranjuje, ali tražiću od njega da se onima koji su glasali za rezoluciju zabrani ulaz u Srbiju. Neka svoje porodice dobro raspoređene po Beogradu viđaju u Crnoj Gori – poručio je ministar unutrašnjih poslova.\nDa će najnoviji skandal Podgorice u režiji Zdravka Krivokapića, Dritana Abazovića i Alekse Bečića, uz pomoć Mila Đukanovića dalekosežno uticati na odnose Srbije, Republike Srpske i Crne Gore bilo je jasno i pre nego što su poslanici njihovih stranaka, u sadejstvu sa do juče opozicionom Demokratskom partijom socijalista pritisli zelene tastere u parlamentu. Ipak, glasanje o srebreničkoj rezoluciji o genocidu, udaljilo je Beograd i Podgoricu na dosad najveću distancu, a Crnu Goru uvelo u drastičnu političku krizu koja bi lako mogla da se završi slomom aktuelne vlade, rekonstrukcijom ili – novim izborima.\nOkosnica dojučerašnje vladajuće većine, okupljene u koaliciji “Za budućnost Crne Gore” skandaloznu i provokativnu rezoluciju izglasanu u paketu sa smenom ministra pravde Vladimira Leposavića ocenjuje kao izdaju izborne volje glasača i samo poslednje – nikako i jedino – izigravanje poverenja srpskog naroda u Crnoj Gori.\nSo na otvorene rane zvaničnog Beograda, Banjaluke, ali i Srba u Crnoj Gori, nasula je činjenica da je u Podgorici, na maloj sceni, prošlo ono što je 2015. teškim naporima osujećeno u velikoj međunarodnoj areni – Savetu bezbednosti UN. Iste tvrdnje i podmetanja Velika Britanija je zapakovala u sličnu rezoluciju kojom se takođe potcrtavala istorijska odgovornost srpskog naroda. Samo zahvaljujući ruskom vetu, ovaj opasni manevar Londona je sprečen.\nDa skandal bude veći, u odnosu na britanski tekst Podgorica je otišla i korak dalje, pa je u svoj dokument ugradila i “kazneni element” za – negiranje genocida. Naime, u tački 4 rezolucije navedeno je da se “pozivaju nadležne institucije na primenu pozitivnih propisa kada su u pitanju radnje i dela javnog negiranja postojanja ili umanjenja genocida u Srebrenici”!\nOvoga se nisu dosetili čak ni Britanci, koji su u 16 tačaka nacrta rezolucije “osudili genocid”, a njegovo poricanje “videli kao prepreku pomirenju i opterećenje za žrtve”, bez pozivanja na kažnjavanje onih koji to čine.\nPolitički analitičar Dragomir Anđelković kaže da je u crnogorskoj rezoluciji apsolutno sve sporno:\n– Krivokapić očigledno hoće da bude “veći katolik od pape”. Pošto nema nikakvu ozbiljnu podršku u Crnoj Gori, ni među srpskim korpusom, a ni među pristalicama DPS, ima evidentnu potrebu da se dokazuje zapadnim mentorima, kao neko što je uradio nešto što nije ni Milo Đukanović. Ovo je krajnje sraman potez Krivokapića i ovo je veliko pitanje da li srpska zajednica treba da podrži ovakvog premijera.\nDa je usvojena rezolucija napravila dosad najveći procep u redovima prošlogodišnjih pobedničkih koalicija, čija je saradnja sada pod velikim upitnikom potvrđuju žestoke reakcije iz Demokratskog fronta. Lideri ovog saveza Andrija Mandić i Milan Knežević akt o Srebrenci ne priznaju, jer se njome Srbija, RS i srpski narod označavaju – genocidnim.\n– Ovaj dokument za Crnu Goru je sramniji od priznavanja nezavisnosti lažne države Kosovo. On dugoročno znači ukidanje Republike Srpske. Tragično je i sramotno što su se Krivokapić, Bečić i Abazović priklonili Đukanoviću. Zbog toga će stranke u okviru naše koalicije odlučiti o daljim koracima u novonastaloj političkoj krizi – rekao je Mandić.\n– Ili će da naprave otklon od bivšeg režima ili će se ići na nove parlamentarne izbore.\n– Ali ponosni smo na to što su taj Vučić i Srbija uradili na korist Crne Gore. Očigledno je da Srbija i srpski narod moraju da trpe i udarce iz Crne Gore počev od priznanja nezavisnosti lažne države Kosovo, pa do proglašavanja srpskog naroda za genocidni.\nDa se Krivokapićev politički kompas vrti bez ikakvog pravca, potvrđuje i njegov komentar da je “usvojena rezolucija o Srebrenici zaista bila nepotrebna, jer produbljuje podele i sukobe u društvu, a uz to nema je ni BiH”.\n– Crna Gora je već imala usvojenu deklaraciju evropskog parlamenta o događajima u Srebrenici – napisao je Krivokapić na svom tviter-nalogu. U pokušaju da se ogradi od političkog skandala on poručuje:\n– Izvršna vlast je potpuno odvojena od zakonodavne vlasti, a svako u parlamentu ima jednako pravo da glasa po slobodnoj volji. Odluka je bila na Skupštini i ja kao predsednik Vlade nisam ni inicirao ni podržao donošenje ove rezolucije.\nPremijeru Krivokapiću lideri DF još pre glasanja poručili su da ako rezolucija o Srebrenici i smena ministra Leposavića budu izglasani zajedno sa DPS, da ga više neće ni formalno smatrati za premijera. Logičan korak na crnogorskoj političkoj sceni, otud, mnogi vide u – zameni ličnosti na premijerskom mestu.\nIlustracija,Foto: Pixabay,EPA-EFE/BORIS PEJOVIC\n* Krivokapić odbio da podrži listu “Za budućnost Nikšića” na lokalnim izborima u ovom gradu\n– Poštovani građani Srbije i srpski narode. Prethodnih dana i nedelja bili smo izloženi velikim pritiscima. Očekivali smo ih od svih onih koji su učestvovali u pokušaju stvaranja takozvanog nezavisnog Kosova, i od svih onih kojima ne pada lako činjenica da Srbija napreduje najbrže u svojoj istoriji. Očekivali smo ih od svih onih koji bi upravo zato želeli da Srbiju oslabe, ali nismo ih očekivali od onih koji su nam uvek bili najbliži – rekao je Vučić.\n– Nije naša ni sramota ni krivica, samo treba da držimo glavu visoko uzdignuto, da radimo što je moguće više, i da se borimo još snažnije. Da se borimo za svoju Srbiju i sve naše građane. Da odgovorimo na svaku optužbu, ali da i dalje gradimo mir i čuvamo stabilnost. Da nikoga ne vređamo i nikome ne radimo ono što nama rade – istakao je predsednik.\n– Nećemo ni vređati one koji su donosili te odluke protiv interesa Srbije. Naše je da narodu u Crnoj Gori kažemo da smo uvek bili uz njih i da ćemo i dalje biti. Mi bliže od njih nemamo. Nikada niko neće moći da nas razdvoji. Ali, prema onima koji su donosili političke odluke samo da bi napakostili Srbiji, umećemo da se odnosimo onako kako zaslužuju. Spremni smo da pomognemo ljudima i u Nikšiću, Beranama, Podgorici, na primorju… ali ćemo umeti da napravimo odnos kakav zaslužuju vlastodršci koji donose odluke nikada ne konsultujući Srbiju i koji gledaju kako da uvrede našu zemlju i obeščaste naš narod. Za njih ćemo uvek imati adekvatan odgovor. On će biti miran, ali nikada kukavički i podanički, jer mi nemamo gazde u stranim ambasadama. Jedino smo sluge srpskom narodu.\nPredsednik je pozvao narod Srbije “da digne glavu gore” i najavio:\n– Biće još rezolucija u regionu i sve će biti prepisane iz britanske rezolucije u Savetu vezbednosti UN. I svi će da govore kako to nije upereno protiv srpskog naroda, a svima vam je jasno zgog čega su i protiv koga donete. Ali, mi ćemo da nastavimo da razgovaramo sa svima i da pokazujemo narodima u okruženju da sa njima želimo najbolju saradnju, a Srbiju u njenom usponu niko neće moći da zaustavi.\nSrpski član i predsedavajući Predsedništva BiH Milorad Dodik odluku Skupštine Crne Gore vidi kao apsolutno “neprijateljski čin”.\n– Neshvatljivo je da crnogorski parlament izglasa rezoluciju o Srebrenici, a da se to još nije dogodilo u BiH. Ako Parlamentarna skupština BiH nije donela sličan dokument, onda se postavlja pitanje zašto je to uradila Crna Gora, ali i da li je to akt mešanja u unutrašnje stvari drugih država. Ako politika BiH nije mogla da dođe do konsenzusa o tom pitanju, kako je moguće da oni imaju pravo o tome da pričaju. Ili time peru sopstvenu savest – zapitao se Dodik.\nGrađane Cetinja koji su pred očima nezainteresovane policije nasrtali na kapiju Cetinjskog manastira, navodno revoltirani građevinskim radovima, predvodila je Mirna Nikčević, diplomata Đukanovićevog režima. Ona je otpuštena iz službe posle teškog ispada, kada je javno pozvala da se “Saborni hram u Podgorici spali zajedno sa vernicima”.\nVučić sutra sa rukovodstvom Republike Srpske: Sastanak tačno u 12 časova\nSavet Transparentnost: Mora se zaustaviti MAFIJAŠKA ODMAZDA na Vučića i Vulina\nVučić o IZBORIMA: To pitanje nije odluka stranaca i TAJKUNSKIH političara, već Ustava i zakona


Objektivno1 :: Sport :: „Delfini“ šampioni Evrope!\nNaslovna | Sport | „Delfini“ šampioni Evrope!\n27. 07. 2014. Budimpešta, Mađarska\nRapsodija se nastavila, pa je partiju iz snova rešio da kruniše Živko Gocić, postigavši treći gol iz trećeg šuta, a nakon odlične odbrane Prlainovića sa igračem manje. Mađarskoj je samo dozvoljeno da vrati razliku sa poluvremena za konačan rezultat, a igrači koji su bili na klupi, konačno su dočekali i poslednji zvuk sirene za trijufmalni skok u bazen - Srbija je prvak Evrope u vaterpolu, i dalje.


Pozivni broj 05130 / +495130 / 00495130 / 011495130, Nemačka\nPozivni broj 05130 (+495130 / 00495130 / 011495130)\nPozivni broj: 05130 (+495130)\n05130 je pozivni broj telefonskog okruga za Wedemark. Za fiktivni broj telefona 7777616 i pozivni broj grada 05130, broj za pozivanje je 05130 7777616. A Wedemark se nalazi u Nemačka.\nPrefiks pozivnog broja grada dodeljuje broj telefona pretplatnika određenoj lokaciji. Pored pozivnog broja grada, postoje i druge vrste prefiksa: prefiksi međunarodnih država, prefiksi pružalaca usluga mobilne telefonije i prefiksi raznih usluga. Oni se kombinuju tako da odgovaraju za nekoliko svrha. Prilikom pozivanja iz jedne države u drugu u slučajevima kada primalac poziva ima fiksnu liniju, prefiks države se kombinuje sa pozivnim brojem grada i brojem pretplatnika. Za fiktivni broj telefona 7777616, pozivni broj grada 05130 (Wedemark) i Državni pozivni broj 0049, broj za pozivanje je 0049 5130 7777616. Ako se poziv upućuje na mobilni uređaj, Državni pozivni broj se kombinuje sa prefiksom pružaoca mobilnih usluga i brojem pretplatnika. Ako se poziv upućuje pretplatniku u istoj državi, Državni pozivni broj se može izostaviti. U slučaju nacionalnih poziva sa jedne fiksne linije ka drugoj, pozivni broj grada se takođe može izostaviti u mnogim državama kada oba pretplatnika imaju isti pozivni broj grada. Naravno, pozivni broj grada se takođe mora birati, u ovom slučaju 05130, naročito u državama u kojima su pretplatnici u mogućnosti da zadrže isti broj telefona nakon preseljenja na drugu lokaciju ili u drugi grad.\nUsluge kojima se pristupa putem prefiksa usluga mogu biti naplaćene ne samo od telekomunikacionih kompanija, već i od kompanija koje nude ove usluge. Kao rezultat toga, brojne sumnjive kompanije nude usluge od kojih nema mnogo koristi, ali koje imaju visoke naknade. Kako bi još više povećali zaradu, takve usluge pokušavaju da zadrže pozivaoce na liniji što je duže moguće. Nadzorni organi redovno preduzimaju mere protiv takvih pružalaca usluga, ali se na to ne može osloniti. Pored posebnih brojeva koji se mogu prepoznati pomoću svojih prefiksa, postoje i brojevi za brzo biranje. Najpoznatiji su brojevi za hitne slučajeve, 112 u Evropi i 911 u Severnoj Americi. Ovi brojevi se mogu koristiti širom države i ne moraju da sadrže prefiks, tj. Državni pozivni broj +49 (0049) ili pozivni broj grada 05130 (Wedemark).\nAko ste van Nemačka i želite da pozovete osobu u Wedemark, pored pozivnog broja, treba vam i pozivni kod zemlje koju želite pozvati. Pozivni kod za Nemačka je +49 (0049), pa ako ste u Srbija i želite da pozovete osobu u Wedemark, morate da dodate +49 5130 njegovom broju telefona. Nula ispred pozivnog broja telefonskog okruga je u ovom slučaju izostavljena. Za fiktivni broj telefona 7777616, pozivni broj grada 05130 (Wedemark) i Državni pozivni broj 0049, broj za pozivanje je 0049 5130 7777616.


Kosovo proglasilo nezavisnost – 2008. godine | Жиг Инфо\nKosovo proglasilo nezavisnost – 2008. godine\nPost on: мар 30, 2018\nEvropska unija je 16. februara 2008. odlučila da pokrene „Misija vladavine prava Evropske unije na Kosovu i Metohiji – EULEKS KOSOVO“, a 17. februara 2008. organi privremene samouprave na Kosovu i Metohiji, uz političku i organizacionu podršku EU i SAD, doneli su jednostranu odluku o proglašenju nezavisnosti Kosova i Metohije od Srbije.\nPOTPUNI OBRT?! Otkriveno kome je JELENA POSALALA PORUKU 3 minuta pred SMRT!\nНаслови за 28. 12. 2015\nДневна штампа за понедељак 28. децембар 2015. године Коментари Коментари\nSVE JE BILO SUPER DOK NISU PROGOVORILI: Oni su otvoreno priznali šta su sve ČULI od partnera tokom seksa!\nDešava se da ljudi tokom seksa svom partneru upućuju neke komplimente, ljubavne reči, čujemo i uzdahe, ali ovo sigurno nikada ...\nSrbe u dijaspori računaju kao Hrvate!\nZbog niskog nataliteta, etničke asimilacije, loše obavljenog popisa stanovništva, ali i promene identiteta, Srba u rasejanju je sve manje, pišu "Novosti". List navodi da u ...


Tada je proglašena za najgoru majku, a zbog njenog gesta ćerka ni 10 godina kasnije nije uspela da povrati samopouzdanje - 24sedam\nUkinula joj je hranu, stavila je na dijetu, a sve detalje iznela u "Vogu". A kaže da bi ponovo sve isto uradila\nNije lako doživeti i preživeti javnu sramotu, a još je teže kada poniženje dolazi od majke, a vi ste samo sedmogodišnja devojčica. Pre deset godina ceo svet je gledao kako joj se majka podsmeva zbog težine i kako je tera na dijetu, a, kako kaže, sa posledicama se i danas nosi.\nBeti Kubrovi Vejs, ćerka popularne spisateljice Dare Lin Vejs, kao devojčica završila je u “Vogu” jer je njena mama celom svetu rešila da obznani da ju je sa sedam godina naterala na dijetu. Sve detalje mogli su da čitaju svi kojima je u ruke došao popularni časopis.\nU tom trenutku, Beti je imala samo sedam godina, 43 kilograma, a bila je visoka 130 centimetara.\n– Majka mi je rekla da sam gojazna i da moram na dijetu. Bila je to vrlo restriktivna dijeta koja je trajala godinu dana. Otimala mi je pića sa šlagom iz ruku i u svakom trenutku pazila na to šta jedem. Dala je i intervju za “Vog” u kome je detaljno opisala šta mi “dozvoljava” da jedem. Nisam smela da jedem slatkiše i grickalice kao moji prijatelji. Deserte mi je potpuno izbacila sa menija i merila mi porcije – priča Beti.\nČim je tekst ugledao svetlost dana, Dara je na internetu proglašena za “najgoru majku na svetu”. Mediji su naširoko pisali o tom intevjuu, sažaljevali devojčicu i prognozirali joj poremećaj u ishrani.\nBetty is now 17 and finally telling her own story, saying: "My confidence hinges so much on how my body feels or looks."\nPosted by Mamamia on Уторак, 06. април 2021.\nIako je od tada prošla cela decenija, Beti je medijima priznala da i dalje ne može da se natera da pročita taj čuveni tekst.\n– Ne sumnjam da je moja mama imala dobre namere i činjenica je da sam tada izgubila sedam kilograma i hranila se zdravije. Međutim, od tada moja težina stalno varira, a moje samopouzdanje je nepostojeće. Moja mama i dalje stoji iza toga da je uradila pravu stvar i spasila me gojaznosti. Činjenica je da bi mi danas bilo mnogo gore da se tada nisam naučila zdravoj hrani i održavanju kilaže – kaže Beti, ali kaže i da i dan-danas ne može da odoli, a da se ne upoređuje sa majkom koja je, kaže “opsednuta svojom težinom”.\nIako je Beti ostala bez samopouzdanja njena majka kaže da i dalje stoji iza svoje odluke.\n-I dalje stojim iza svog zapažanja da je gojaznost loša. Moja ćerka je imala samo sedam godina i probleme sa pritiskom – to se dogodilo kada se naglo ugojila. Razumem želju da zaštitimo decu i da im pošaljemo poruku da su svi lepi i posebni i zaista se zalažem za prihvatanje svih oblika i veličina tela, ali postoji neka granica koja ne sme da se pređe, kada ta kilaža počne da ugrožava zdravlje. Često mi roditelji gojazne dece kažu da ne smeju da sa njima govore o kilaži da im ne bi nabili komplekse. Mislim da o tome treba pričati, samo treba izabrati pravi pristup. Detetu moramo da usadimo zdrav odnos prema hrani i njegovom telu – rekla je Dara.\nZašto jedete noću, šta to znači za vaše telo i kako se rešiti te navike\n“Naježim se kad izgovorim ime svog sina”: Majka je posle tri meseca odlučila da promeni ime svog deteta\nKrivokapić matirao sebe: Ako ne smeni Leposavića, istog dana da podnese ostavku!


Vesti Autor:KoSSev27. nov. 202012:08 > 12:09\nMalkolm Simons bivši Euleksov sudija, svedočiće na sopstveni zahtev o zloupotrebama u ovoj Misiji vladavine prava u vreme dok je on bio deo misije, odlučio je Odbor kosovske skupštine za zakonodavstvo, mandate, imunitete, poslovnik skupštine i nadzor Agencije protiv korupcije, javlja Koha.\nPredsedavajući ovog Odbora, Škemb Manaj iz LDK, izjavio je za BIRN u sredu da je Simons zatražio osnivanje istražne parlamentarne komisije koja bi se bavila međunarodnim pravdom na Kosovu, odnosno pitanjima kojima se bavio EULEX i izrazio spremnost da u potencijalnoj istrazi učestvuje kao svedok.\nSimons je ovaj zahtev kosovskoj skupštini uputio još jula, ali je on odobren jutros, piše „Kossev“.\nProtiv zahteva Simonsa bili su poslanici LDK, potvrdio je za Kohu danas Manaj navodeći da je stav LDK da je to misija koju je osnovala Evropska unija, ne lokalna institucija.\nTači: Produžena misija Euleksa do 2021. godine\nEuleks dobio novu ulogu, ostaje na Kosovu do juna 2020.\nZvaničnica EU upozorava na problem korupcije na Kosovu\nBamije ekskluzivno za N1: Imam dokaze o korupciji u Euleksu\n„Zahtev koji je podnela članica Odbora za zakonodavstvo, mandate i imunitet Donika Kadaj-Bujupi podržali su članovi Odbora, osim mene i poslanika Dritona Seljmanaja“, rekao je Manaj za Kohu.S druge strane, Kadaj Bujupi optužila je upravo Manaja da je „krio zahtev bivšeg sudije EULEX-a“.\n„On je izneo optužbe u vezi sa ozbiljnim kršenjima ljudskih prava od strane međunarodnih pravosudnih institucija. Ovo pismo nam nije prosleđeno iako je bilo upućeno poslanicima,“ rekla je Kadaj-Bujupi u četvrtak.\nIzmeđu ostalog, kako je javio BIRN, u Simonsovom pismu je najavljeno da će on izneti navode o „mešanju u kriminalne istrage; pretnjama zaštićenim svedocima; podsticajima datim zaštićenim svedocima; manipulacije sudskim panelima; prikrivanje i manipulaciju dokaza i druge zloupotrebe.Simons je bio sudija EULEX-a od 2008. do 2017. kada je podneo ostavku na mesto sudije nakon što je bio predmet više nezavisnih istraga u kojima se navode ozbiljne optužbe protiv njega.\nSam Simons naveo je da je podneo ostavku zbog „korupcije unutar misije“ i počeo da iznosi više optužbi na račun misije uključujući i tvrdnje da EULEX nije misija vladavine prava već politička misija.Istraga o Simonsu završena je 2018. ali je EU odbila da saopšti rezultate istrage.\nIz Misije EULEX za kosovske medije su u toku nedelje reagovali na tada najave da bi Simons mogao svedočiti. Kako su tada rekli ovo ne bi bio prvi put da Simons pokušava da iznese svoje jednostrane i nepotvrđene verzije navodnih zloupotreba.\nPodsetili su da je Simons „odbio da sarađuje sa istražnim timom koji je vodio sudija u penziji Evropskog suda pravde“, uspostavljenog da istraži prethodne slične navode.„Kada mu se pružila prilika da potkrepi svoje različite navode, gospodin Simons nije istražnom timu pružio nikakve dokaze koji bi potkrepili njegove navode“, rekli su BIRN-u iz EULEX-a.\nMisija EULEX izmenila je mandat 2018. od kada ova misija ima zadatak da pruža podršku preseljenim sudskim postupcima u Hagu u skladu sa relevantnim zakonodavstvom Kosova.Policijski službenici ove misije sprovode hapšenja po nalogu Specijalizovanog veća u Hagu, a više puta u kosovskoj javnosti iznošene su političke ocene da je mandat ove misije istekao, uprkos tome što su tadašnji kosovski predsednik, Hašim Tači i visoki predstavnik EU za spoljnu politiku i bezbednost, Žozep Borel sredinom ove godine ponovo razmenili pisma o potvrdi mandata ove misije.


Alagić: Mlijeko ekstra klase prolazi četiri kontrole, brinući o farmerima, brinemo o potrošačima - FARMABIH.BA\nAlagić: Mlijeko ekstra klase prolazi četiri kontrole, brinući o farmerima, brinemo o potrošačima\nVeterinarska stanica Bugojno podržana od USAID/Sweden FARMA II Projekta\nVeterinarska stanica Bugojno je osnovana 1950. godine, te sada sa skoro 70 godina tradicije, prva je adresa bugojanskih farmera za savjet i podršku. Sa doktorom veterine Sanelom Alagićem smo razgovarali o izazovima u mljekarstvu.\n„Fali nam edukacija oko proizvodnje kvalitetne hrane, rasnog sistemskog uzgoja i slično. Imamo izazov sa usitnjenim posjedima, što u najmu, što u valsništvu. Državno zemljište prerasta u korov, umjesto da ponudimo sistem koji bi ohrabrio kooperante da na njemu uzgajaju kukuruz, travu, stočnu hranu. Vjerujem da je to važna tačka na koju moramo obratiti pažnju u budućnosti“, pojašnjava Alagić.\nIzazovi pred mljekarima u regiji su veliki. U saradnji sa Veterinarskom stanicom Bugojno, lokalni farmeri ispunjavaju sve uslove kako bi odgovorile na zahtjeve Evropske unije. „Moraju osigurati higijenske uslove, potvrde da su farme slobodne od bruceloze, tuberkuloze, mastitisa. To su ključne stvari – status stada, nadzor farme. Naprimjer, da bismo mi osigurali mlijeko ekstra klase, ono mora proći nekoliko analiza. Veterinarski zavod Bihać uzima uzorke i kontroliše stanje po farmeru, zatim radimo kontrolu skupnog uzorka mlijeka, a postoji i službeno uzorkovanje preko Ministarstva. Konačno, tu su i mljekare koje rade internu kontrolu“, dodaje Alagić.\n„Mi smo kroz podršku USAID/Sweden FARMA II Projekta uspjeli osposobiti naše kooperante, dodijeliti rosfraj kante za nošenje mlijeka, obezbijediti im CMT – mastitis testove, te im omogućiti da sami vrše kontrole. Također, osigurali smo im dezinfekcijska sredstva, prskalice. Radimo na tome da fameri dobiju najbolju uslugu, te samo kroz pravu komunikaciju i kontrolu na terenu možemo garantovati kvalitetu i visoke higijenske standarde. Brinući o farmerima, brinemo o potrošačima“, zaključuje Alagić.


Na današnji dan navršava se 26 godina od nikada razriješenog u**stva ministra vanjskih poslova RBiH, doktora Irfana Ljubijankića.\nDvadeset i osmog maja ove godine navršava se punih 26 otkako su kod hrvatskog gradića Slunja mučki ub*jeni tadašnji ministar vanjskih poslova BiH Irfan Ljubijankić, njegova tri saputnika i tri člana posade iz helikoptera koji je na posljednji let krenuo s improviziranog vojnog aerodroma u Ćoralićima kod Cazina.\nDo 3.50 sati smo sa Isturenog komandnog mjesta Ratnog vazduhoplovstva i protuvazdušne odbrane (na zagrebačkom aerodromu, op.a.) čekali potvrdu o dolasku helikoptera. Pošto je nismo dobili, poslali smo upit. Na osnovu odgovora sa IKM-a, zaključio sam da se s helikopterom nešto desilo. U 4.56 sati obavijestio sam Komandu 5. Korpusa da helikopter nije sletio i zahtijevao da se sa tim upozna komandant Korpusa”, napisao je brigadir Nedžad Suljić, napominjući kako je tražio da se odmah krene u potragu za letjelicom i spašavanjem eventualnih preživjelih. “\nU 10.30 sati sam bio kod komandanta Korpusa koji mi je saopštio da je helikopter vjerovatno oboren i to nekim raketnim sistemom. Zahtijevao je da o događajima ne obavještavam nikoga i da prekinem sve kontakte s Isturenim komandnim mjestom.\nKomanda Petog korpusa je preuzela na sebe da vodi dalji postupak i izvještavanje o svemu što se sazna o helikopteru”, stoji, između ostalog, u strogo povjerljivom izvješću koje je brigadir Suljić podnio 29. maja, piše Slobodna-bosna.ba.\nLetjelica u kojoj su ministar vanjskih poslova BiH i njegovi suradnici putovali prema Zagrebu srušena je u rejonu Kremena, na okupiranom području Slunja, s položaja nekadašnje Vojske Republike Srpske Krajine (VRSK). O njihovoj tragičnoj sm*ti javnost su prvi obavijestili novinari tadašnje Televizije Knin koji su na mjestu pada helikoptera snimili prilog o još jednom “velikom uspjehu” pripadnika VRSK.\nNa nemontiranom video-zapisu kninskih novinara, snimljenom kamerom VRSK koji su vojnici Hrvatske vojske zaplijenili nekoliko mjeseci kasnije, poslije oslobađanja okupiranih dijelova, vide se ostaci letjelice, m*tva tijela putnika, pronađeni osobni i službeni dokumenti.\nTaj materijal, ali i drugi, neuporedivo važniji dokazi koji nedvojbeno otkrivaju nalogodavce i izvršitelje napada na helikopter s članovima Vlade BiH.\nPrvi koji je javno progovorio o video-snimcima s mjesta pogibije ministra vanjskih poslova BiH Irfana Ljubijankića bio je odvjetnik Josip Sladić iz hrvatskog grada Siska.\nSladić je kao pravni zastupnik krajiških logoraša izjavio da je sav pronađeni dokazni materijal predao Županijskom državnom odvjetništvu u Karlovcu (koje je mjesno nadležno), zajedno s kaznenom prijavom protiv bivšeg pukovnika VRSK Dušana Lončara i nekolicine njemu podređenih časnika.\nNa video-materijalu haški osuđenik Mile Mrkšić za govornicom, u prisustvu tadašnjih najviših civilnih i vojnih predstavnika srpske paradržavice u Hrvatskoj, čita imena brojnih časnika VRSK koji su odlikovani i unaprijeđeni u više činove, te objavljuje kome su dodijeljene nagrade za “uspješno izvedenu operaciju rušenja neprijateljske letjelice”.\nIako general Mrkšić tada nije izrijekom kazao o kojoj se letjelici radi, nema nikakve dvojbe da je posrijedi helikopter u kojem je, mjesec dana ranije, ub*jen bosanski ministar vanjskih poslova Irfan Ljubijankić.\nPored dvojice tadašnjih pukovnika koji su, po svoj prilici, izdali naredbu za rušenje helikoptera, u toj su vojnoj akciji sudjelovali i major Nebojša Rašuo, kapetan Duško Žarković, stariji vodnici Ranko Dakić i Dalibor Kalapać, te vojnici Branko Kleut, Tihomir Mandarić, Predrag Mileusnić, Miloš Mitić, Mladen Šolaja, Tomislav Kotar, Rajko Čošić i Goran Vranjeković. Nagađa se kako barem petorica od 14 nagrađenih zločinaca koji su ub*li ministra Ljubijankića žive u BiH, na području Republike Srpske.\nTragična sm*t ratnog ministra vanjskih poslova BiH Irfana Ljubijankića godinama je na području njegove rodne Krajine bila povod raznim spekulacijama. Iako nema nikakve dvojbe da je helikopter u kojem je nesretni Ljubijankić putovao prema Zagrebu pogođen raketom ispaljenom s položaja VRSK, postoji nekoliko kontroverzi vezanih za njegov tadašnji angažman koje su ga, navodno, stajale glave.\n„Slobodna Bosna“ ranije je pisala i kako je 28. maja 1995., zajedno s Irfanom Ljubijankićem, Mensurom Šabulićem i Izetom Muhamedagićem, u Zagreb trebao putovati i Dževad Džanić, liječnik iz Velike Kladuše, u to vrijeme visokopozicionirani član krajiške SDA. Džanić je, međutim, od puta odustao nakon što mu je tadašnji povjerenik Vlade RBiH za Bihaćki okrug Mirsad Veladžić, nekoliko sati prije polaska, zabranio da napusti Bihać.\nS druge strane, pojedini bliski suborci ratnog zapovjednika 505. bužimske brigade ARBiH Izeta Nanića (poginuo početkom augusta ’95. pod nerazriješenim okolnostima) tvrdili su kasnije kako je Nanić napisao opširno pismo Aliji Izetbegoviću o stanju u Krajini pod Veladžićevom upravom i predao ga Ljubijankiću.\nTakođer, Irfan Ljubijankić je i prije tragične pogibije, počeo istraživati višemilijunski kriminal u ratnoj diplomatsko-konzularnoj mreži BiH a vezano za nezakonito izdavanje putovnica. Za 14 mjeseci koliko je između Zagreba i aerodroma Ćoralići u Cazinu funkcionirao zračni most (od juna 1994. do augusta ’95.) obavljeno je više od 90 letova, preko okupiranih dijelova Hrvatske; Like, Korduna, Slunja.\nOborene su samo dvije letjelice, prva početkom augusta 1994. (sa sedam Ukrajinaca, članova posade, koji su letjeli iz Italije, preko aerodroma u Puli), a druga 28. maja 1995. kada je poginuo ministar Irfan Ljubijankić i svi ostali putnici iz helikoptera.


Novi propisi i pravila u saobraćaju - page 1 - Caffe Alfisti Srbije - Alfisti Srbije\nMaj 24, 2019, 12:50:05 pre podne\nAutor Tema: Novi propisi i pravila u saobraćaju (Pročitano 8167 puta)\n« poslato: Novembar 12, 2014, 06:37:31 posle podne »\nDa bi imali na jednom mestu nova pravila ili propise i da ne moramo svaki put otvarati novu temu ovde pišite ako nešto novo saznate a mislite da je vredno pažnje.\nOdg: Novi propisi i pravila u saobraćaju\n« Odgovor #1 poslato: Novembar 12, 2014, 06:39:51 posle podne »\n« Odgovor #2 poslato: Novembar 12, 2014, 09:40:08 posle podne »\nKolege pazite se radara, za prekoracenje brzine preko 20 ode vozacka. Ja sam to nacuo nesto bio i u nedelju uvece me nahvata radar sa 68 km/h a ogranicenje 50 i kaze mi gosim saobracajac da sam samo 3 ishao brze izgubio bi vozacku (neznam na koliko meseci).\n« Odgovor #3 poslato: Novembar 13, 2014, 07:20:45 pre podne »\ncitao sam ne tako skoro da pojedine evropske zemlje razmatraju ponovo da vrate naplatu putarine kao pre odnosno kao kod nas sto je sad jer se valjda na taj nacin uzme vise novca.Mada ko stvarno ide cesto auto putevima vinjeta na godisnjem nivou ako je cena sl.slovenackim oko 100 eura i nije puno,ali mi ne bi bili mi kad ne bi nesto i dodali.Ovde ce svako vozilo morati da ima vinjetu jer ce ona vaziti i za magistralne puteve sto nije slucaj u Sloveniji i Madjarskoj,tamo vazi samo za autoput i onaj koji ne koristi ne mora ni da je kupuje.Opet udar po dzepu korisnika i bice siguran sam obavezan uslov prilikom registracije i taj trosak.Ima ljudi koji vozilo koriste jako retko i samo po gradu na put odlaze jednom godisnje ili ni jednom a sad ce morati i od takvih korisnka da naplate nesto sto tim ljudima uopste ne treba.\n« Odgovor #4 poslato: Novembar 13, 2014, 05:04:42 posle podne »\nPa ništa me ne bi iznenadilo ako ga prikače kao i obavezno osiguranje pri registraciji...i naravno sve će se svesti da se uzme još para kao i ono za ugradnju plina što stupa na snagu 01.01.2015.\n« Odgovor #5 poslato: Novembar 13, 2014, 06:10:59 posle podne »\nE onda cu da si kupim biciklo sa pomocnim tockovima.\n« Odgovor #6 poslato: Novembar 14, 2014, 06:11:48 posle podne »\nCitat: genca Novembar 13, 2014, 06:10:59 posle podne\n« Odgovor #7 poslato: Novembar 14, 2014, 06:23:13 posle podne »\nE bas takvo.\n« Odgovor #8 poslato: Mart 03, 2015, 10:49:23 posle podne »\nEvo nam jos jedan namet i udar po dzepu.\n« Odgovor #9 poslato: Jul 08, 2015, 03:46:56 posle podne »\nevo jos jedan namet


Business Club « RTV IS\n» Početna stranica » Business Club\nUplaćeno 16,46 odsto više sredstava\nBusiness Club 02.02.2011 14:31\nNa račun javnih prihoda Republike Srpske u januaru ove godine ukupno je uplaćeno 138.215.758 KM ili 16,46 odsto više nego u januaru prošle godine, kada je uplaćeno 118.677.033 KM, saopšteno je iz Poreske uprave RS.\nOd ukupno naplaćenih javnih prihoda na direktne poreze odnosi se 137.756.273 KM, a najveće povećanje naplaćenih javnih prihoda u odnosu na januar prethodne godine ostvareno je po osnovu poreza na platu, i to za 32,79 odsto.\nOvaj porez je naplaćen u iznosu od 11.794.428 KM.\nU periodu od 1. do 31. januara ove godine ukupni doprinosi prema fondovima socijalnog osiguranja povećani su za 19,16 odsto i naplaćeno su u iznosu od 98.339.500 KM, od čega se na Fond PIO odnosi 52.091.714 KM - naplata je veća za 19,52 odsto u odnosu na prošlogodišnju, a na Fond zdravstvenog osiguranja 39.807.051 KM, čime je ostvarena veća naplata za 17,37 odsto.


Rvač Serbian-Cafe dejting, Serbian Cafe Chat\nRvač Serbian-Cafe Dejting\nPretražite Član oglasečlanova koji su se registrovali Serbian Cafe Chat stranici koja je usko povezana sa Rvač. Pričajući sa drugim članovima koji takođe imaju slična interesovanja je fantastičan način da pronađete neke nove ideje koje možete isprobati kad počnete da se viđate sa ljudima. Prijavite svoj potpuno besplatan nalog i upoznajte novu osobu!


98 GODINA OD POTPISIVANJA NEJSKOG DOGOVORA – Radio Televizija Caribrod\nNa današnji dan pre 98 godina, 27. novembra 1919. godine u pariskom predgrađu Neji sir Sen, potpisan je Nejski mirovni dogovor između zemalja Antante, kao pobedničkog saveza u Prvom svetskom ratu i poražene Bugarske.\nTim povodom, a na inicijativu Dalibora Milanova i u organizaciji KIC-a Caribrod, Dimitrovgrad je danas posetila delegacija Državne agencije za Bugare u dijaspori, predvođena predsednikom Petrom Haralampievim. Gosti iz Bugarske su položili cveće na spomen-bistu Vasila Levskog u centru Dimitrovgrada, zatim su u zgradi opštine razgovarali sa predstavnicima lokalne samouprave, a posetili su i prostorije Kulturno-informativnog centra Caribrod.\n← 9 PONUDA ZA REKONSTRUKCIJU DOMA ZA STARE\nMEĐUNARODNA NAUČNO – STRUČNA KONFERENCIJA „REGIONALNI RAZVOJ I PREKOGRANIČNA SARADNJA“ →\nPROMOCIJA INTERNET MONOGRAFIJE IZ PROJEKTA RT CARIBROD\nOne thought on “98 GODINA OD POTPISIVANJA NEJSKOG DOGOVORA”\n28/11/2017 at 01:16\nKve veze ima Nojsci dogovor s Vasila Levskog?


10 stvari koje su političari i političarke mogli da nauče na #SparkMe - Miloš Đajić Blog\nKategorija: PR ; Datum: 19. 06. 2015. ; Autor: Miloš Đajić\nNekad u životu napravite nešto što ne bi postojalo da nije bilo vas.\nMnogo puta do sada sam pisao o tome koliko je u današnje vreme važno posećivati konferencije i raditi na ličnom osnaživanju. Ako me pratite znate da se uvek zalažem za stalno učenje, jer naprosto u današnje vreme tehnološkog napretka nemamo prava da mislimo da je za sutrašnje izazove dovoljno ono što smo znali juče.\nDa ponovim i to da je za političare i političarke, u XXI veku, veoma, veoma važno da se povezuju sa Internet zajednicom, a naročito sa Internet preduzetnicima. Oni dolaze iz budućnosti i zato su nam važni. Najbolji način da se upoznate sa njima su upravo konferencije. #SparkME je bio baš takva konferencija na kojoj ste mogli da čujete zanimljiva razmišljanja, sintetizujete znanje, relaksirate se i razmislite kuda dalje. Među stotinama učesnika i učesnica, sve vreme konferencije sam pogledom tražio poznata lica političara i političarki ali na žalost ni jednog jedinog nisam pronašao. Nisu me poslušali.\nSaveta je bilo mnogo i ne može jedan tekst adekvatno da sažme dva dana intenzivnih predavanja. Zato ukoliko vas neka od teza koje ću pomenuti posebno zanima, prokrstarite malo internetom i naći ćete mnogo različitih blogova, utisaka i uglova posmatranja.\nGradite odnose sa ljudima\nCrvena nit čitave #sparkMe konferencije je bila građenje odnosa sa ljudima (kupcima, korisnicima, simpatizerima…). Svi znamo da su u politici najvažnije ideje i ljudi. Već prvo poredavanje Ramona De Leona je bilo upravo posvećeno tome. “Kada poslujemo (pa i komuniciramo) online lako je zaboraviti da poslujete sa ljudima” rekao je. Nastavio je u istom stilu da “ljudi moraju da vas upoznaju, da vas vole, da vam veruju da bi poslovali sa vama”. Što znači da ne možete biti kandidat ili kandidatkinja ako vas birači nisu upoznali. “Ako biste nestali danas, da li biste nedostajali vašim korisnicima? Da li bi se pitali gde je vaš newsletter, vaš SMS? Ako je odgovor ne, puno je posla pred vama.” Mnogo je političara koji dođu i prođu pa je moje pitanje vama mojim čitaocima “Da li vam neki od njih nedostaju?” Završio je sa ubojitim videom i porukom koja je light motiv svake kampanje “Pronađite muziku po kojoj će vaši korisnici đuskati. Izađite napolje i plešite s njima. U suprotnom će netko drugi to učiniti!”\nTehnologija menja život\nČitava #SparkMe konferencija je posvećena Startup-ovima koji razmišljaju o unapređenju života kroz koriščenje tehnologije. Svi smo svesni da je tehnologija promenila naš život i ponašanje. Pitanje koje nam je postavio Paul Papadimitriou: Kada ste videli rernu i rekli “Wow ovo je fantastičan komad tehniologije”? E, tako ćemo se za deset godina odnositi prema gadgetima kojima se danas oduševljavamo. Tehnologija nas ne tera da radimo određene stvari, već ljudi sami stvaraju tehnologiju koja im omogućava ono što oni žele. Najvažnije je da nam omogućava da se povezujemo i da na taj način stvaramo “plemena”. Uz podatke da će u sledećih deset godina 2.5 milijarde ljudi ući u srednji stalež, jedna milijarda žena, koje donose 80 odsto odluka o kupovini, ući na tržište rada, 17 milijardi $ otići u ruke mlađih generacija, 700 M ljudi samo u Africi naseliti gradove… pokazuje nam koliko će u narednim godinama svet biti dinamičan i koliko je važno da učimo i koristimo tehnologiju u svom radu.\nGradite dobre odnose sa novinarima i novinarkama.\nPriča Amy Guttman, freelance novinarke, koja je želela da napravi reportažu o Beogradu, a onda su joj iz gradske uprave gurali priču o “fenomenalnim” uspesima gradonačelnika pokazuje koliko i dalje ne razumemo kako danas funkcionišu odnosi sa javnošću i način na koji nastaju dobre priče. Suština PR-a je da drugi govore dobro o vama. Zato je jako važno da i političari i političarke razumeju da moraju da menjaju odnos sa novinarima i novinarkama jer oni danas rade na drugačiji način. Tržište i ekonomska kriza novinare/ke teraju da tragaju za dobrim pričama, jer od aktuelnosti i kvaliteta njihovih priča zavisi njihov lični opstanak i održivost novina za koje pišu. Danas imamo mnogo novinara/ki koji rade kao freelanceri i koji tragaju za interesantnim pričama koje mogu kasnije obraditi i prodati. Kao što sam već rekao svet je razvojem tehnologije postao povezaniji, tako da su nam informacije na dohvat ruke. Zato morate biti prisutni na Internetu. Ako želite da vaša priča dobije medijsku pažnju prvo naučite šta jeste, a šta nije vest. Uvek budite pripremljeni za intervju, jer novinari nemaju vremena za gubljenje. Ukoliko ste nepripremljeni rušite sebi kredibilitet, a novinari gube interesovanje. Kao što novinari provere vas, pre nego što odluče da o vama pišu, uradite i vi domaći i upoznajte se sa njihovim radom i stilom. Saznajte o čemu oni pišu, za koje novine rade i na taj način ćete moći da se pripremite i krenete u adekvatnu komunikaciju sa njima.\nIspričajte dobru priču.\nVeć sam pisao o njenom veličanstvu dobroj priči. U današnje vreme nijedan posao, koji uključuje ljude, ne možemo zamisliti bez dobre priče (Storytelling). U vremenu kada u politici manjka jasna ideologija, i postoji velika sličnosti među političkim strankama i kandidatima/kinjama, dobre priče još više dobijaju na značaju. Da bi priča bila zanimljiva i eventualno dobila viralni efekat moramo znati šta ona demonstrira. Po rečima Amy Guttman, priče uvek moraju biti deo modernih trendova, da pružaju nešto inovativno publici kojoj se obraćamo, predstavljaju uvid u kulturu jedne zajednice, govore o problemu, ali ukazuju i na potencijalna rešenja. Tina Thygesen je upozorila da oglašavanje više ne funkcioniše kao ranije i da ljudi žele priče. Važno je da uvek imamo na umu da je emocije mnogo lakše zapamtiti nego činjenice. Zato se prvo povezujte sa ljudima sa kojima ste saglasni. Najvažnije je da ih podstičimo da dele našu priču. Brand ambasadori su dva puta uspešniji od oglasa koje skupo plaćamo. Uticaj multinacionalnih kompanija i njihovih kampanja menja ponašanje ljudi i način kakao primaju poruke. Danas je Božić crven jer je Coca Cola crvena, nije zelen kakav je incijalno bio. Zato napravite svoj “tajni sos” sastavljen od identiteta, vrednosti, pozicije… Mi ne možemo promeniti vrednosti ali se možemo povezati sa ljudima koji dele iste vrednosti. Dobar način da testirate svoju priču je da je ispričate vašoj ili nekoj drugoj baki. Ako kod nje ona ima prođu na pravom ste putu.\nKreirajte dobar sadržaj.\nDobre priče zahtevaju dobar sadržaj. Da biste imali uspeha sa širenjem svoje priče vrlo je važno da kreirate vaš “tajni sos”. Za Tinu elementi “tajnog sosa” su: identitet, suština i pozicija. Na našim seminarima često govorimo da su osnovni elementi sadržaja su: značaj, kreativnost, emotivnost, inspirativnost, zanimljivost i ekskluzivnost. Imajmo uvek na umu da činjenice govore, ali priče su te koje prodaju ideje. U komunikaciji sa korisnicima Interneta možda nemate kontrolu nad onim šta korisnici govore o vama ali imate nad onim šta im odgovarate.\nUključite ljude u svoje projekte.\nOdavno na našim seminarima govorimo da su za političare/ke i političke stranke važni društveni mediji upravo jer nam pojedinci mogu pomoći. Danas je lako zainteresovati ljude da vam pomognu. Postoje direktni kanali i ukoliko imate dobru ideju koju zanimljivo predstavite ljudima verujem da će se naći veliki broj onih koji hoće da pomognu. I sam sam više puta to probao i generalno to funkcioniše. Zato ako imate iskričavu ideju, nađite ili stvorite sebi priliku, okupite oko te ideje tim ljudi. Uvek imajte u vidu da najveći problemi leže upravo u dinamici tog tima, pa na tome treba raditi od samog početka i onda vam je uspeh zagarantovan. Resurse ćete već pronaći. Crowdsourcing i crowdfunding su postali načini kako zajednica učestvuje u realizaciji neke ideje dajući resurse koje poseduje znanje, veštine, vreme, novac, ideje… Da bi kampanja grupnog/zajedničkog finansiranja bila uspešna, potrebno je mnogo na tome raditi. Treba imati dobar sadržaj, konstantno informisanje publike o novostima i jedinstvene beneficije za one koji pomažu projekat. Ako su neki mogli da naprave film uz pomoć crowdsourcinga zašto onda vi ne biste mogli, na isti način, da napravite kampanju ili realizujte dobar projekat.\nNe pokušavajte da kontrolišite Internet.\nOdavno govorimo da na Internetu koliko god da ste pametni ili strastveni uvek ima pametnijih i strastvenijih. Peter Sunde, bivši političar i svetski mangup je govorio o dve stvari prva je da se svaka repsresija može obesmisliti, a druga da se uvek moramo boriti za slobodu Interneta. U svom bosonogom nekonvencionalnom nastupu zaključio je da smo u velikim sr**u. Zatražio je da otmemo Facebook Zukenbergu. Ukazao je da multinacionalne kompanije imaju monopol nad infrastrukturom na koju oslanjamo svoju budućnost. Ono što nam treba je svest i solidarnost, jer nismo sami na svetu. Možda vi nemate ništa da sakrijete danas, ali ćete jednom imati. Ali razni aktivisti, ljudi u diktatorskim režimima, revolucionari sigurno bi voleli da imaju tajnost svoje komunikacije. Zato je sloboda Interneta veoma važna.\nMožda najvažnije predavanje za političare je održao Pankaj Ghemawat. Govorio je o globalizaciji i mestu Crne Gore u njoj. Umesto Crne Gore osim možda malo drugačijih podataka mogla je da se nađe bilo koja od zemalja Zapadnog Balkana, jer su problemi slični. Vrlo zanmljivo je objašnjavao fenomen globalizacije i naše međusobne zavisnosti. Postavio je zanmljivu tezu o međusobnoj zavisnosti: kolika zavisnost je preterana zavisnost? Osim budžetskog deficita, najčešće razmene samo sa susednim zemljama karakteristika svih ovih zemalja je “odliv mozgova”. Zato su najvažniji saveti za male zemlje da unapređuju znanje stranih jezika stanovništva, probuše filtere mehura u kojima su, odvoje vreme da razumeju svoje mesto u globalnom svetu, zaborave na korene i uvek istražuju. Jer “ako odete u svet misleći da su svi ostali kao vi, vi imate još mnogo toga ponovo da naučite.” Ono što je najvažniji zadatak je da se Vlade zemalja Zapadnog Balkana angažuju na privlačenju tj. “cirkulaciji mozgova” umesto “odliva mozgova”. To znači da je jako važno uspostaviti saradnju sa emigracijom pre svega iz zemlja sa kojima nemamo dobru saradnju. Potrebno je privući ljude koji su otišli da se vrate bar privremeno i da zajednički osmislimo i realizujemo projekte.\nRelaksacija ključ dobrih ideja.\nKreativnost je odavno bila veoma važna ali pojavom Intreneta ona postaje još važnija. Osnovni zadatak je da ponovo pronađemo dete u sebi jer sva deca su kreativna i kasnije učenje ubija njihovu kreativnost. Ono što je najčešća greška lidera timova je da misle da je brainstorming zamena za kreativnost. Potrebno je dati zadatak ljudima pojedinačno i tada ćemo dobiti brilijantne ideje. Kreativnost bolje funkcioniše u kraćem vremenskom intervalu. Ne može vam kreativnost biti posao koji radite od 9 – 17h. Najkreativniji smo kada smo relaksirani zato je veoma važno da nađemo vreme u danu kada se relaksiramo i da “hranimo” mozak pozitivnim stvarima. Zanimljiv savet nam je dao Dave Briss da kada imamo problem pokušamo da zamislimo kako bi ga veliki čovek (npr. Richard Branson) rešavao. Takođe kad imate problem vidite da li je već neko našao njegovo rešenje i onda ga adaptirajte. Više puta je ponovljeno da je kopiranje dozvoljeno. Današnja kriza traži kreativnost u politici jer često čujemo kritičare koji govore kako manjkaju nove ideje. Možda vam neki od ovih saveta pomognu da dođete do novih ideja. Takođe Dave je postavio koristan sajt sa 50 pravila kreativnosti.\nStrategija je izbor.\nFenomenalni profesor J.B.M. Kassarjian je započeo svoje predavanje sa “strategija je izbor između onog što treba da uradite i onoga što ne treba da radite”. Ako ne znate gde ste krenuli svaki izbor će vas odvesti baš tamo. Važno je da naučite kako da učite, jer ako učite brže nego što pravite neuspehe, to možete da smatrate uspehom. Jedna od ključnih rečenica koju je profesor rekao je da se “odstupanje od očekivanog povećava se u frekvenciji i amplitudi”. “Provociram vas da mislite” nekoliko puta je rekao profesor. Kada imate problem stavite ga na sto. Uvek vam treba vremena za lične korekcije. Na kraju obećajte sebi šta ćete da uradite. Što ste stariji spremniji ste da pojednostavite stvari. To je prednost. Iskoristite je. Podsetio je na Darvina koji je davno rekao “da ne preživljava ni najjača ni najpametnija vrsta već ona koja se najbolje adaptira.” Jedna važna rečenica koja mi se urezala je da promene praviš kada si najjači, jer tada imaš i vreme i resurse. Na žalost mnogi to zaborave. Dve stvari koje je rekao a mogu biti značajni za političare/ke “Interesantnost ima mnogo kraći rok trajanja od zainteresovanosti. Prestanite da brinete o tome da li ste interesantni drugim ljudima. Naučno, psihološki, medicinski – pažnja čoveka na bilo koju stvar ili osobu traje između 20 sekundi i 20 minuta.”


Seoska arhitektura – Zavod za zaštitu spomenika kulture\nAmbar sa okućnicom, Karlovčić\nAmbar sa kotobanjom porodice Lepšanović, Golubinci\nAmbar sa kotobanjom porodice Galečić, Golubinci\nTradicionalna seoska arhitektura na prostoru Srema razvijala se od početka XIX veka i na najbolji način oslikava stanje, privredni razvoj i društveno ekonomske prilike vremena i prostora u kojem je nastala. Jednostavne osnove i funkcionalne prostorne organizacije objekti narodnog graditeljstva prilagođeni su potrebama života na selu.\nSremska kuća je jednostavna, trodelne osnove sa krovom na dve vode i otvorenim tremom. Kuće su se gradile od materijala koji je nalažen u neposrednoj okolini, pre svega zemlja i drvo. Zidovi su pravljeni od naboja, ćerpiča i cigle. U fruškogorskom delu Srema podrumi i temelji kuća građeni su od kamena. Drvo kao uobičajeni građevinski materijal korišćeno je za izradu krovne konstrukcije, tavanica, prozora i vrata. Krovovi sremskih kuća pokrivani su trskom i biber crepom. Prepoznatljivost seoske okućnice u Sremu čine pomoćne, ekonomske zgrade za smeštaj raznih vrsta žitarica.\nNjihova gradnja počinje u XIX veku kada zemljoradnja u Sremu dobija sve veći značaj i biva sve naprednija. Jednostavniji i stariji tip ekonomske zgrade je ambar, u koji su smeštane zrnaste žitarice. Kukuruz u klipu čuvao se u kotobanjama. Kotobanje i ambari nastali su kao posebne ekonomske zgrade ali se vrlo brzo podižu na istom temelju, pod istim krovom i već do početka XX veka razvile su se gotovo sve varijante različite po materijalu, organizaciji prostora, dekorativnim elemnetima i sl. Postavljani preko od kuće, vidljivi sa ulice, sa bogatim dekorativnim elementima, ambari i kotobanje postajali su svojevrsni simbol lokalnog prestiža i predstavljali porodične zadužbine.\nPrepoznatljivost narodne arhitekture ovog podneblja je korišćenje drveta u konstruktivnim i dekorativnim elementima građevina. Dok su na kućama u Sremu drveni delovi bili na zabatu i tremu, privredni objekti, ambari i kotobanje građeni su isključivo od drveta. Drvo je bilo dobar materijal na kome su narodni majstori postigli prava umetnička ostvarenja i stvorili savršen spoj lepote i svrhe. U bogatom fondu spomeničkog nasleđa Srema, narodno graditeljsko nasleđe reprezentuju četiri dobra od izuzetnog i dvadeset dobara od velikog značaja.\nAmbar sa okućnicom, Špajanska 50, Karlovčić , opšina Pećinci SK 1031\nSeoska kuća, Šumska 29, Ogar , opština Pećinci SK 1032\nAmbar sa kotobanjom porodice Lepšanović, Pazovačka 42, Golubinci , opština Stara Pazova SK 1049\nAmbar sa kotobanjom porodice Galečić, Pazovačka 64, Golubinci , opština Stara Pazova SK 1048\nEtno park u Kupinovu u ulici B.Madžarevića , opština Pećinci\nVodenica u Rivici, opština Irig\nAmbar sa kotobanjom, ulica Žike Maričića 17, Kupinovo, opština Pećinci\nAmbar sa kotobanjom, ulica Savska 15, Kupinovo, opština Pećinci\nAmbar sa kotobanjom, ulica M.Tita 16, Ašanja, opština Pećinci\nAmbar sa kotobanjom, ulica Prhovačka 54, Sremski Mihaljevci, opština Pećinci\nFišerov salaš, na putu Jarak-Ruma, Jarak, opština Ruma\nAmbar sa kotobanjom, , ulica Nebojše Jerkovića11, Buđanovci, opština Pećinci\nVodenica, ulica Građanska 43, Donji Petrovci, opština Pećinci\nKuća, ulica Arsenija Čarnojevića 51, Sremska Mitrovica, opština Sremska Mitrovica\nAmbar, ulica 1. Novembra 174, Laćarak, opština Sremska Mitrovica\nAmbar, ulica Savska 94, Kuzmin, opština Sremska Mitrovica\nAmbar, ulica Zmaj Jovina 57, Kuzmin, opština Sremska Mitrovica\nKuća, ulica Pinkijeva 27, Ležimir, opština Sremska Mitrovica\nMenzulana, ulica M.Tita 64, Novi Banovci, opština Stara Pazova\nKuća, ulica M.Tita 41, Vojka, opština Stara Pazova\nAmbar sa kotobanjom, ulica Šimanovačka 124, Golubinci, opština Stara Pazova\nVajat, ulica Zmaj Jovina 27, Šid, opština Šid\nAmbar, ulica Maršala Tita 42, Gibarac, opština Šid\nAmbar, ulica Maršala Tita, Gibarac, opština Šid\nSeoska kuća, ulica JNA 5, Ljuba, opština Šid


Jasenovac-info: Sveti Vukasin\nOvaj Pravoslavni Srbin, Novomučenik iz Jasenovca, rodom je iz hercegovačkog sela Klepci, koje se nalazi na istočnoj obali Neretve (naspram Čapljine), gde je ranije bila stara crkva Sv. Apos tola Luke, s početka 16. veka, zadužbina čuvenih srpskih pravoslavnih crkvograditelja Hrabrena-Miloradovića, a od 1857. g. je obnovljena kao crkva Preobraženja Hristovog (koju su Hrvati 1992. g. srušili do temelja, kao i celo selo Klepce). Bio je rodom od familije Mandrapa, i zvao se Vuksan-Vukan-Vuk, VUKAŠIN. Treba da je rođen negde krajem 19. veka, najverovat nije u svome selu, ali je rano otišao i radio u Sarajevu, pa ga se zato preživeli ustaški genocid nad Srbima 1941-45. g. Klepčani malo sećaju, dok ga se pojedini Srbi u Sarajevu dobro sećaju. U Sarajevu je porodica Mandrapa bila poznata kao pobožna srpska trgovačka porodica, blisko povezana sa Starom Sarajevskom crkvom.\nKada je 1941. g. došla ustaška zločinačka NDH, i po Saraje vu i širom Bosne i Hrvatske počelo od strane Hrvata rimokatolika, uz saradnju i brojnih muslimana, progonjenje, hvatanje, deportovanje u logore, bacanje u jame i ubijanje pravoslavnih Srba, Jevreja i Cigana, Vukašin, koji je do tada često viđan u Staroj Srpskoj crkvi Sv. Arhanđela u Sarajevu, sklonio se u svoje selo, ali su hrvatske ustaše rimokatolici i tamo došli, pobili mu sve u njegovoj i drugim kućama u Klepcima i susednim Pre bilovcima, kao i mnoge druge Srbe u dolini Neretve i po skoro čitavoj Hercegovini, i tada bude uhvaćen i Vukašin. Kažu da je bio na "nekim šumskim radovima", ali izgleda da se bio sklonio "u šumu", tj. u neki od zbegova Srpskog naroda, gde su se pro gonjeni i ubijani Srbi sklanjali da bi sačuvali goli život.\nIz rodne mu Hercegovine odveden je u Sarajevo, a odatle 1942. godine deportovan u zloglasni logor Jasenovac, zajedno sa mnogim drugim pravoslavnim Srbima. (Ovo odvođenje potresno opisuje jedan od preživelih logoraša, Žarko Vidović iz Sara jeva, čije svedočenje donosimo u nastavku). U Jasenovcu je Starac Vukašin (iako nije bio mnogo star, no je krijući se po šumi sav bio zarastao u već prosedu bradu), januara 1943. godine, pogubljen od ustaškog koljača Žila Friganovića i to stradanje je opisao doktor Nedo Zec, takođe jedan od preživelih Jasenovačkih logo raša, pod naslovom Samo ti, dete, radi svoj posao . Ustaški zlikovac Friganović, videći Vukašina, postarijeg seljaka, kako spokojna lica i s nekim nedokučivim mirom na licu posmatra strašno klanje svoje Pravoslavne sabraće, dovede ga preko reda pred iskopanu jamu, gde su od ranog jutra klali i bacali nevine žrtve, te rešen da.mu razbije taj mir i spokojstvo, zatraži od njega da vikne „Živeo Pavelić". Kako Sveti Vukašin nije ništa odgovarao, nego je samo mirno i spokojno ćutao, ubica mu je nožem sjekao jedno po jedno uho i nos. Kada mu je mučitelj zapretio da će mu i srce iz grudi izvaditi, ako ne vikne pohvalu Paveliću (koji je, kao poglavnik zločinačke "Nezavisne Države Hrvatske", tada sprovodio strahovit progon i zatiranje Pravoslavnih Srba svuda u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini), blaženi Mučenik Vukašin je, mirno pogledavši u mučitelja i kroz njega u Božju neizmer nost, polako i razgovetno rekao: „Radi ti, dijete, svoj posao!" Ovaj odgovor i zračeći nebeski mir sa već krvlju pokropljenog lica Svetog Novomučenika razbesneo je ubicu, pa mu je u besu iskopao oči, isjekao srce, preklao mu grlo od uha do uha, i onda ga nogama sjurio u jamu. Mučitelj ubica je zatim poludio, i ovo je sve ispričao u logorskoj ambulanti doktoru Nedu Zecu, koji je ovo kas nije i zapisao, i objavljeno je u zbirkama svedočenja preživelih logoraša iz Jasenovca.\nSvetog Mučenika Vukašina sav blagočestivi Pravoslavni narod Srpski, živa i mučenička Crkva Hristova, poštuju kao Novomučenika. Njegova freska poodavno je naslikana u Man. Sv. Arhanđela Gavrila u Zemunu, i takođe u skitu Jovan-Do kod Ostro ga, a sveti lik mu je naslikan i među Svetiteljima Zahumsko- Hercegovačke Eparhije, koju je za proslavu njene 780-godišnjice uradio ikonopisac Aleksandar Živadinović (student Akademije SPC za konzervaciju i obnovu). Na Sv. Apostola i Jevanđelista Jovana Sv. Arhijerejski Sabor naše Crkve svečano je proslavio SVETOG VUKAŠINA zajedno sa brojnim drugim novim Svešteno- mučenicima i Mučenicima i u kalendar Svetih Pravoslavne Crkve uneo.\nU Manastiru Tvrdošu naslikana je ikona Sv. Vukašina i spevan mu je Tropar, koji ovde donosimo (a i ranije je objavljen u Vidoslovu, br. 18).\n„Samo ti . dete, radi svoj p ocao".\nda spase i rod naš Pravoslavni .\nDr. Žarko Vidović\nSVETI VUKAŠIN JASENOVAČKI\nU LOGORAŠKOJ ISTORIJI SRBA\nE vo dana koji nam je dao Bog: u Arhijerejskoj sabornoj liturgiji, u Hramu Svetoga Save na Vračaru, na dan Svetoga apostola i evangeliste Jovana 2000. g . , Duh Sveti, kroz usta Crkve, zajednice naroda sa Vaskrslim Hristom, proslavlja imena srpskih Mučenika i Svetitelja, Svedoka Hristovih, među njima i Svetoga Vukašina iz Klepaca i Sarajeva, SVETOGA VUKAŠINA JASENOVAČKOG.\nBio je iz hercegovačkog roda Mandrapa, koji je svoju granu imao i u Sarajevu: stara ugledna kuća Mandrapa, u ulici Miloša Obilića (Piruša) u Sarajevu. (Zbog suviše vidnih i "svežih" tragova NDH i ustaškog terora nad Srbima, i Jevrejima, ni same vlasti tito-komunizma se nisu usuđivale da g. 1945. menjaju nazive, predratne, srpske nazive ulica, trgova i mesta, tako da su ti nazivi ostali isti sve do g. 1992-1995. Tako i Obala Vojvode Stepe, Bulevar Vojvode Putnika, Nemanjina ulica. Tako i Ulica Miloša Obilića u kojoj je bila kuća porodice Mandrapa).\nMandrape su bili bogata stara hercegovačka trgovačka porodica u Sarajevu. Bili su dobrotvori i čuvari imanja i same crkve Svetih Arhangela Mihaila i Gavrila, tzv. ''Stare Srpske Pravoslavne Crkve" (iz 15. veka, najstarijeg zdanja u Sarajevu). Sinovi starog Čiča Mandrape, Čedo i Dobro (Dobrilo), jedan od oko dvadeset pet a drugi oko dvadeset godina star, bili su već od aprila-maja 1941.g. povezani sa "šumom", tj. oružanim nacionalnim odredima koji su branili srpska sela i zbegove od ustaškog terora i genocida, jer je to počelo već maja 1941. g., nedaleko od Sarajeva. No obojica su stradala u Jasenovcu, gde i njihov stric, Sveti Vukašin. A do godina 1970-tih preživeli su sin Bogdo (Bogdan, težak invalid) i kći Slavka, učiteljica. Njezin sin, a unuk Čiča Mandrape, bio je oko 1980. g. bibliotekar u "Vijećnici"- Narodnoj (univerzitetskoj) biblioteci u Sarajevu, koja će biti snimljena, i u svetskim medijima 1994. prikazivana kao "objekt gađan srpskim granatama sa Trebevića" (a zapravo je stradala u požaru koji je bio namešten), da bi se uništila silna dokumentacija o prošlosti Sarajeva i o zajedničkom životu triju verskih zajednica (četiri, uključujući i Jevreje).\nSama kuća Mandrapa u Miloša Obilića ulici, reprezentativan primer građanske arhitekture 18. i 19. veka (slična Manakovoj kući u Beogradu, ili još više kući u kojoj je sada kafana "Znak pitanja" kod Saborne crkve u Beogradu), bila je predviđena za istorijsku zaštitu, kao spomenik etničke kulture. Sada, 2000. godine, u toj kući živi i posluje jedna musl i manska porodica.\nU toj kući je živeo (i oko trgovine, u "magazama", tj. magacinima trgovačkim) radio i Sveti Vukašin, cenjen kao revnostan čuvar i imovine Srpske Pravoslavne Crkve, na Baščaršiji, te upravo t aj Hram i Sr p sko Sarajevo imaju duboke razloge da Svetoga Vukašina , slugu Hrista i Sv. Arhangela , slave kao svoga službenika i zaštitnika.\nS njim su i Čedo i Dobro, a i ostali članovi kuće Mandrapa, služili u Staroj Crkvi kao pojci u horu, kao čteci. Neka Bog da da i danas taj Hram i samo Srpsko Sarajevo štiti ikona i vera Svetoga Vukašina Jasenovačkog (Klepačkog, Hercegovačkog, Sarajevskog, Srpskog i Svepravoslavnog). Njegov poslednji duševni izraz bio je Hristov mir, a njegov poslednji pokret bio je pokret ruke "Krsta od tri prsta", te mu je krvnik upravo zbog toga znaka Krsta zasekao i ruku, a onda, poražen, bacio nož i, još za života svog, pao zbog toga u večni mrak. Neka taj Krsni znak ruke Svetog Vukašina Jasenovačkog lebdi nad napaćenim ovim narodom kao blagoslov i mir Vukašinov, mir Hristov. Jer samo "u ovome znaku ćeš pobediti" ( εν τούτω νίκα , In hoc signo vinces).\nSveti Vukašin je u Sarajevu ostao negde do juna (možda i jula) 1941. g., kada se i mnogi drugi ugledni srpski građani sklanjaju: ko u Srbiju, gde nije bilo genocida, ko "u šumu"!\nSveti Vukašin "u šumu", u Hercegovinu, rodno selo Klepci, kod Čapljine. (Naravno, ne u "partizane", jer njih tada tamo još nije ni bilo!). Od tada o Svetome njegovi rođaci Manadrape u Sarajevu ne znaju više ništa. Prve vesti o njemu i njegovom mučeništvu i veličini Hristova Svedoka (Mučenik, na grčkom μαρτιρ , znači Svedok) stižu u Sarajevu tek posle rata: ne samo od dr Nedeljka-Neda Zeca. A doktor Zec je vest doneo upravo u kuću preživelih članova porodice Mandrapa (Bogdanu i Slavki), kad im je, g. 1946, došao na krsnu slavu (Nikolje, Svetog Nikole). Tako se za Svetoga znalo već negde 1946. godine, i to ne samo u Sarajevu, nego i u Mostaru i u Čapljini. I sama porodica i rod Mandrapa smatrani su mučeničkima, te se pod utiskom teških zločina NDH nad Srbima i Jevrejima ni sama titovska policija Sarajeva nije usuđivala da dira u kuću Mandrapa. Ali se zato o Svetome nije govorilo javno, kao ni o samom Jasenovcu, neprebolnoj rani u hiljadama porodica Sarajeva i okoline (pa naravno, i ostale Bosne i Hercegovine).\nNeposredno posle rata sastali su se u Sarajevu preživeli zatočenici ("logoraši") Jasenovca. Bili su to ili jasenovački "zanatlije" (koji su bili u izdvojenom delu logora, da rade stručne i zanatske poslove za obližnji ustaški garnizon, pa zato pošteđeni i hranjeni tokom četiri godine!), neki od njih čak učesnici priznatog "Proboja" od 22. aprila 1945 . g; ili zatočenici koji su imali sreće da ih. preuzmu od ustaša Nemci, pa su samo prošli kroz Jasenovac, na putu za Nemačku, ili zamenjeni, u akcijama "razmene" zarobljenika između partizana ili četnika, s jedne strane, i ustaša, s druge. Namera okupljenih preživelih zatočenika bila je da zajednički zapišu sećanja na Jasenovac i utvrđuju, koliko mogu, činjenice o stradanju. S astancima je obavezno bilo prisustvo UDB-e (policije koja i danas u S R Jugoslaviji slavi 13. maj kao dan svog osnivanja g. 1943). Tako su podaci i vesti o Jasenovcu mogli sa sastanka zatočenika da prođu u javnost samo ako to dopusti "Uprava Državne Bezbednosti" (UDB). A kako Broz nikad nije pominjao niti odobravao da se pominje Jasenovac, to je i "trinaesto-majska" Brozova policija gušila svaki glas o Jasenovcu. Pa ipak: o Svetom Vukašinu je znao i govorio i Zaim Topčić, logoraš-zanatlija (posle rata književnik i urednik na Radio-Sarajevu). Ali je zvaničan državni (i "državotvorni") stav bio - ćutanje, pa i o Starcu Vukašinu. Ćutanje o Starcu Vukašinu bilo je isto što i ćutanje o Jasenovcu , i još više : ideološki obavezno i nametnuto ćutanje o istinskoj Srpskoj istoriji! Ne govoriti o Jasenovcu, jer je Jasenovac bio "prirodna, logična (maltene i pravedna) osveta za srpski teror u monarho-fašističkoj Jugoslaviji": taj stav je bio vladajući, jer su političku, ideološku snagu u tome stavu - kao shvatanju istorije! - davali u p ravo sr p ski komunis ti Komunizam je tražio baš od Srba ( od srpskih komunista) takvu "samokritiku" i takvu (satansku) "istorijsku svest".\nDanas mi je, na Liturgiji (21. maja 2000), u Hramu Svetoga Save na Vračaru, oživelo sećanje na transport i dolazak u logor Jasenovac.\nDana 6. maja 1942. ustaška policija Nezavisne Države Hrvatske priredila je u Sarajevu Srbima "ustaški đurđevdanski uranak: besplatan prevoz na teferič", u Jasenovac! Na tramvajskoj (ujedno i željezničkoj) pruzi pored Miljacke, na obali od Baš-čaršije i "Gradske vijećnice" (posleratne Biblioteke i Arhive), pa sve do Elektrocentrale, bila je postavljena duga kompozicija teretnih vagona, za transport zatvorenika do Jasenovca. (Tramvajska pruga je bila iste širine kao i željeznica, uskotračna, pa je tako voz iz Broda (Bosanskog) mogao ući u grad, obići ga krugom do Baščaršije i onda se, pored Miljacke, Obalom, vratiti u željezničku stanicu, pa za Mostar ili natrag, za Brod!). Izveli su nas iz zatvorskih ćelija i okolnih kasarni ujutro oko četiri sata, pred samo svanuće: zaista na uranak, ali ne Đurđevdanski! (Tada je i nastala sarajevska tužna p esma ' Đurđevdan je ' koju će Goran Bregović divno obraditi: i hvala mu!).\nTu kompoziciju teretnih vagona vukle su ili gurale tri lokomotive. A silazile su, da budu ukrcane, kolone zatvorenika: iz Jajce-kasarne na brdu iznad Bembaše i Nevjestine mahale; iz Gradskog zatvora (iza Gradske Vijećnice, kod Baščaršije), iz zatvora Beledije, Ćemaluše, Centralnog zatvora (Sudskog, austrougarskog); iz Kasarne Vojvode Stepe (i u NDH smo tako nazivali kasarnu ispod Bistrika, na Trgu 6. novembra , nazvanom tako po danu ulaska Srpske vojske u Sarajevo, godine 1918.). A kad voz krene, zaustaviće se posle nekih pet stotina metara, da, tamo napred, u onaj deo kompozicije, primi i zatvorenike iz Kasarne Kralja Petra Prvog, u Novom Sarajevu. (Ta kasarna je 1941. bila Sabiralište za Jevreje, za njihove porodice, odakle su ih transportovali Nemci (!) na gubilišta. Pokušavali smo mi preživeli logoraši, da od JNA dobijemo dozvolu da to označimo nekom spomen-pločom, ali je predlog, dat bojažljivo, bio od strane komande "oslobodilačke" armije grubo odbijen. To je posle g. 1945. bila Pešadijska škola i Kasarna "Maršala Tita"!).\nTako se u toj kompoziciji teretnih vagona, 6. maja 1942 ., našlo oko tri hiljade zatvorenika: mladih ljudi, "vojno sposobnih", sada za Jasenovac. Među njima je - a to ću saznati u Sarajevu tek posle rata - bilo i ljudi domaćina, koji su bili zatvoreni zajedno sa svojim sinovima: Mandrape, Košarci, Mostarice, Kovačevići, Ćorovići, Konjevići, Stojanovići, Subotići, Rubinići, sve iz sarajevske Piruše (srpskog kvarta), pa Jovanovići, Ilići, Bogdanovići sa Kovača, na prilazu Jajce-kasarni . Ali je bilo i muslimana , zašvorenih samo za t o š t o su se zauzimali za Srbe ili se izjasnili kao Srbi : mladi mostarski pravnici (završili studije prava u Beogradu), kao Adil Grebo, Ismet Pašić, Šefkija Kapić, Mugdim Mehmedagić, pa i književnik Zija Dizdarević (sve u Belediji, u ćeliji br. 4, gde sam bio i ja, u Gradskom zatvoru). Mostarski muslimani naročito zato što su bili protiv Sporazuma (Cvetković-Maček) kojim je Mostar 1939. g. priključen Banovini Hrvatskoj. To "srbovanje'' će ih koštati glave.\nNa teretnim vagonima u koje su nas ukrcavali, pamtim, još su bile, ćirilicom i latinicom, stare oznake "JDŽ" i natpis "sedam konja ili četrdeset vojnika ", koliko, za nuždu, može da stane najviše u jedan vagon . Nas su ukrcali po dve s t o t ine u jedan vagon! A vazduha samo kroz četiri rešetkasta mala otvora, u svakom uglu vagona po jedan, visoko pod krovom. Doduše, ti vagoni su bili, kao "četvrta klasa" voza, predviđeni i za putnike-seljake koji su išli "na pazar“ , t e smo često i mi, đaci na izletima, kao i seljaci, sedeli pre rata putujući "na izlet"; ali su tada "šiber-vrata" na sredini bila otvorena širom, na obema stranama. Nije bilo klupa, sedelo se na podu, ali su šiber-vrata bila otvorena, te nas je po pet-šest sedelo u otvoru na vratima, na ivici vagona, pevajući i "tamburajući nogama", dok je voz išao ponekad tako lagano da smo mogli skočiti na tlo da uzberemo usput poneku šljivu, pored pruge! Pa i sada smo, nabijeni u vagon, misleći da se samo rastajemo od zavičaja i putujemo "za Nemačku" kao zarobljenici, pored još otvorenih vrata zapevali:\n"S one strane Jajca, gajtan trava raste\nSvaka tuđa zemlja, tuga je golema!\nĐurđev-dan je! Zapjevalo se, da ohrabrimo i obodrimo neke koji su bili zgromljeni, paralisani od straha i neizvesnosti. Ali tada ustaše, naglo i s treskom, zatvoriše šiber-vrata vagona i, jasno čujemo, staviše lance i polugu, te zakatančiše. "E, sad pjevajte koliko vam je volja!" Nađosmo se zbijeni, bez vazduha u mraku. Nije bilo ni vode. Sve potrebe, i one nesavladive, redovne, jutarnje, koje u onoj trci i gurnjavi jutros niko nije stigao da obavi, obavljale su se stojeći, jer smo bili tako zbijeni, da niko nije mogao ni da se okrene, ni ruku da pokrene, a kamoli da se raskopča i sedne. Dečaci su najpre plakali, a onda u nesvest: ne može se reći da su "padali" jer su i onesvešćeni ostajali stojeći, stisnuti između ostalih. I tako puna dva dana, do Broda: stigli smo u Brod tek uveče, 7. maja. Tu je bila prelazna stanica: vagoni širokog (normalnog) koloseka su bili priterani naporedo uz one uskog, te je trebalo preći iz vagona uskotračne železnice u nešto veće vagone normalnog koloseka.\nOtvaraju se, čujemo, vrata u vagonima naše, sarajevske kompozicije, i čujemo viku: "Ispadaj, brzo!" I udarce. Otvoriše, najzad vrata i na našem vagonu, i tu će se dogoditi nešto što će se ponoviti i kad budemo izlazili iz vagona širokog koloseka, u stanici Jasenovac: izlazimo (iskačemo ) a iza nas i pored nas padaju ljudska tela, beživotna padaju kao klade ! Nismo ni znali da su mrtvi dok su stajali zbijeni između nas ! A onda su u vagone za Jasenovac sabijali ljude iz po dva sarajevska uskotračna u jedan jasenovački, normalni. Isti mrak, ista zbijenost, isti nedostatak vazduha kao i u vagonima od Sarajeva do Broda. Zato smo stanicu Jasenovac, da se otvore vrata na sredini vagona, čekali kao kraj muka i spas!\nMeđutim, kad u Jasenovcu otvoriše vrata, pred vagonima ugledasmo ustaše. Bilo je to 8. maja 1942. Na Markov-dan! Pitaju :"Jeste li dobro p u t ovali? Ima li ko da je gladan ili žedan ' Javi se, plačnim glasom, jedva živ, jedan dečak od svojih šesnaestak godina. Ustaša naređuje (dok još nije naređeno izlaženje u stroj): "Pustite ga na vrata!". A onda naređuje oštro dečaku - "zini!", pa mu nabacuje šljunak i grumenje zemlje i naređuje da to hvata ustima: - "Ovo će vam biti četnička gibira!" (hrana, sledovanje). Tako sve dok nije naređen izlaz ("ispadaj"!) i pokret. Sa stanice ka glavnom, prijemnom logoru (u ogromnom sistemu logora nazvanih skupnim imenom "Jasenovac"). Trkom, pod udarcima kundaka. Pa ko ostane na nogama biće živ, do logora. Ko padne, dotuku ga. Kundacima ili metkom. (Slušali smo pucnje).\nA pred prijemnim logorom iznenađenje: dešavalo se retko kojem transportu, ali nama se desilo! Čekaju Nemci. Organizacija "Tot". Radna služba Rajha. Čekaju "Totovci" "svež transport", jer su ranije dopremljeni logoraši već iscrpljeni i samrtnici: u Jasenovcu se uglavnom umire od iscrpljenos t i, gladi, žeđi, bolesti; kad ljudi uđu u logor, ne dobijaju ni hranu, ni vodu, spavaju pod vedrim nebom (tj. na kiši i mrazu), na močvarnoj zemlji, na nekoliko kvadratnih kilometara močvarnog terena pored Save; "lepo" čuješ kako voda "vrišti" pod nogama ispod trave. Zatočenici ("logoraši") rade, dok mogu, samo "grobarske poslove". Doduše, tu u blizini su i barake . Ali u njima su samo zanatlije - svejedno da li Srbi, Jevreji, Muslimani ili Hrvati! Oni žive u barakama, u kojima su radionice, redovno dobijaju hranu, jep su njihovi zanatski proizvodi i usluge neophodni ustaškom garnizonu i domobranu . Među zanatlijama i stručnjacima je i doktor Zec , pa čak i neki sarajvveki Jevreji. "Zanatlije". To je značajan momenat čuvenog "Proboja", 22. aprila 1945. g. , o kojem se, iz posebnih ideoloških razloga, ni dan danas čak ni na RTV Beograd, ne otkriva puna i prava istina kad zvanični "istoričari" govore o Jasenovcu (i "o oslobođenju-proboju") . Proboj iz Jasenovca su izvršili zana t lije, jer su samo oni imali snage da to pokušaju. Shvatili su da im je ta mogućnost jedini spas, jer su preko svoga (tajno montiranog i skrivenog) radija saznali za naredbu da budu poubijani, kao jedini p reživeli svedoci Jasenovca! (A delove za radio su nabavili kad su, pod stražom, išli u Zagreb po materijal potreban njihovom poslu i zanatu!) Oni su bili spremni i da svedoče o Jasenovcu, pred javnošću našom i svetskom. Ali to nije odgovaralo Brozu! A naše "komisije" su valjda čekale, do dana današnjeg, da ti svedoci poumiru!\nTako je od nas oko tri hiljade - koliko je krenulo iz Sarajeva (po broju vagona kompozicije) do samog logora stiglo oko dve hiljade : svaki treći je usput stradao - kao i pri svim transportima i kolonama za Jasenovac. Nemci "Totovci" nas postrojavaju, na velikom "zborištu" ispred ulaza u glavni, prijemni logor. Stroj dug oko dvesta metara, u nekoliko redova. Stojimo u krutom stavu "mirno" ("pozor" na ustaškom). Iza svakog reda, nama iza leđa , idu zadrigli "Totovci" i teškom čizmom udaraju svakog postrojenog logoraša pod koleno. Ko poklecne ili padne, ne sme ni da se diže. Ko ostane na nogama, "trkom" na drugu stranu; među odabrane, snažne, za teške radove u Nemačkoj (a biće to u Norveškoj, severno od Polarnog kruga!). A oni koji su pokleknuli i sede, idu u logor, osuđeni na lagano, ali sigurno umiranje, ako baš tih dana ne bude nastup na kojem ustaše ubijaju maljem ili nožem.\nMi koji smo izdržali "Totovsku" probu i pregled, nas dve-tri stotine, izdvojeni smo u poseban ugao logora, pod upravom Totovca-Nemca, koji s vremena na vreme dolaze da traže radnu snagu za Nemačku. U tome posebnom delu logora su i barake. Tako smo i smešteni u barake. Odvojeni smo žicom od ostalog logorskog prostora (kao od Slavije do Kalemegdana, pa i Dunava). A između našeg, izdvojenog ("Totovskog") logora i onog glavnog, samrtničkog, mučeničkog (koji je ograđen posebnom i duplom bodljikavom žicom) brisani je prostor; trideset metara razmaka od njihove do naše žice. Po tome prostoru šetaju ili pretrčavaju, kao da nešto "vežbaju", ustaše. Valjda nadziru da se neko ne bi iz onog logora izvukao da pređe u naš, izdvojeni, "Totovski" logor . A mi dobijamo hranu od Nemaca. Tri puta dnevno po porciju kuvane, vojničke hrane! Jedemo iz porcija, a naša mučenička i osuđena braća stala uz njihovu žicu i gledaju nas! Gledaju kako jedemo? Šta li? Gledaju oni gladni koji su stigli u transportu s nama. Među njima, valjda, i poneki rođak, brat, otac, stric, šta li? Dovikuju (Nemci to dopuštaju, a ustaše se zato ne protive), raspituju se, mučenici, za poznate ili rođake iz naše grupe, nešto poručuju: "ako ikad vidiš moje". Mašu, pozdravljaju, krste se. Znaju ili osećaju da smo se rastali zauvek. A znamo i mi! A kad dobijemo porciju okrećemo leđa ili se krijemo u baraci, da nas ne vide sa porcijom. Ili da mi njih ne gledamo? Šta da im kažemo jedući? Mi ovde čekamo spas: put za Nemačku. Pa ćemo tačno 17. maja 1942. (bila je nedelja!) krenuti iz Jasenovca: putničkim vozom; u kupeima; do Zemuna, do "Sajmišta" na Savi; a odatle, početkom juna, brodom, Dunavom, za Austriju i Nemačku.\nTo je bio naš rastanak u Jasenovcu. Znamo da su tamo ostali Dobro i Čedo Mandrapa. Ne znam gde im je, da li s njima, stradao i otac. Ne znam ni kojim će sledećim transportom, iz Sarajeva, stići u Jasenovac Vukašin Mandrapa iz Klepaca i Sarajeva. Ne znam ni da li je zatekao žive Čedu i Dobru.\nTada smo prvi put ali zauvek (!) shvatili: nevažna je, našem neprijatelju nevažna naša podela na četnike i partizane. Tako se delimo mi ! A za "njega " cvu smo mi "logoraši", logoraška nacija! To će nam, svojom odlukom o Srbima (1944. i 1989-1999 . ), pokazati i naši ratni saveznici : da smo za njih narod čiju istoriju obeležava logor (a ne "ustanci" i "pobednički ratovi"). Zato o istoriji Srba treba - pored četničkog, ustaničkog, partizanskog ili ratničkog i pobunjeničkog, u svakom slučaju mitomanskog iskustva i suda - treba saslušati i proučiti iskustvo logoraško , da bismo to iskustvo ugradili u našu veru, dušu i vitalnost zajednice !\nTo ćemo, upravo logoraškim doživljajem rata, shvatiti i kad se budemo vraćali iz Nemačke, iz logora i zarobljeništva (ko se vratio!), godine 1945, u zemlju tobože "oslobođenu". A vratili smo se zapravo u logor : doduše, mirnodobski, ali logor! To su nam dosudili Saveznici, kad je Crvena Armija, njihovom odlukom i dogovorom, predala tito-komunizmu 20. oktobra 1944: Srbiju sa Beogradom! Već tada je Srbija postala logor, u kojem je tito-komunizam učinio cve da nam ubije dušu! da ne gledamo svoju istoriju, kao što - jedući hranu iz porcija u Jasenovcu - nismo gledali ili mogli da izdržimo pogled na braću koja su ostalu s onu stranu druge žice, u Jasenovcu!\nA tamo je ostao Vukašin i Hristos s njim, u Jasenovcu! Ikona i ohrabrenje kad smo na dnu naše istorije, obeležene logorom i logoraškim iskustvom. Sveti Starac Vukašin iz Klepaca, logoraška svest srpske istorije , naša živa vera, naš Tumač i Zastupnik pred Hristom. S njim nikad ne možemo zaboraviti da je "svijet ovaj tiran (čak) i tiraninu, a kamoli duši blagorodnoj !", te da nas sa ovoga dna ne može podići nikakvo političko rešenje ako nas ne podigne smirenosš eepe Svetog Vukašina Jasenovačkog.\nSveti Vukašine Jasenovački Mučeniče, moli Boga za nas!\nNa Spasovdan, 2000. g. G.


Death / Grind - noviteti - Page 175 - Death & Grind - yumetal.net forum\nOn 8/14/2021 at 11:08 AM, [Nocturno] said:\nGlasom Pitera Dende: uuuu kako je ovo bilo dobro!\nKo voli Morbid Angel 🙂\nEvo ga i Bandcamp link: https://alchemyofflesh.bandcamp.com/album/ageless-abominations\njos jedan novitet na/sa Transcending Obscurity Records:\nNovi Cerebral Rot očekivano pregadan (na dobar način). Primitivan, pećinski DM sa kontrolisano muljavom produkcijom, neljudskim vokalom, dobrim rifovima baziranim na Autopsy/Incantation nasleđu, najmučnije bude kad odu u doom pravcu i uspore, al ima i lepa doza Bolt Thrower prikucavanja. Sasvim solidan rad, za oldskulere posebno.\nNova Be'lakor pesma. Jedan od retkih melodeath bendova koji je meni bio dobar i interesantan šta god da izbace, plus neke baš jake albume imaju za pojasom. Upoznao sam momke i lično na BA, baš fini mladići.\nBaš su očaj ovi novi Rivers of Nihil singlovi, na osnovu njih se može zaključiti da je Where owls know my name bio samo incident na osnovu kojih su pomislili (i ne samo oni već i diskografska kuća koja ih baš forsira i hajpuje) da su bolji i versatilniji bend nego što zapravo jesu, a s obzirom da im je do tog albuma i ostatak diskografije meh do tek solidan. Ovo novo zvuči toliko loše, kao da im je neko dao 15 dana tvrdog deadlinea da isporuče nešto a oni ostali skroz bez inspiracije.\nOdličan je ovaj Diskord novi, mada je meni i dalje pomalo u kategoriji "više mi zanimljivo nego što sam pao u nesvest od samih kompozicija", zahteva dosta vremena da se neke konkretne deonice i rifovi zalepe za mozak ali materijala ima, nisu samo tek tako nabacane ideje. Malo me podseća ne po zvuku nego po pristupu na prošlogodišnji Khthoniik Cerviiks album koji su fino sve zalepili u celinu, ali isto tako delimično i na prošlogodišnji Bedsore album kome nedostaje tog lepka za sve te rasparene delove. Ovde doduše nema nekih primesa mraka nego se baš onako Demilich nameće kao glavno poređenje što se atmosfere tiče, death metal mulj al nekako u tehničkijoj varijanti. Uglavnom, baš ono album za pažljivo slušanje a ne za prepuštanje vožnji.\nNovi Lvcifyre + intervju\nOn 8/4/2021 at 8:20 PM, Milosh87 said:\nNovi Qrixkuor album!\nDobar album. Onaj EP mi nije ostao u najboljem sećanju. Evo i rip sa dobrim zvukom.\nIzašao je i novi Our Place Of Worship Is Silence. Album mi nije baš leg'o na prvu, ali za sad mi se ova pesma izdvaja. Ima i obrada od Mgle. Na prvom su solidno obradili Clandestine Blaze, a prvi album i ostaje najbolji koliko mi se čini.\nBend Lucasa Scotta iz Obsolete\nBrisi sve posle Archspire-a, Wizard zakljucai\novi se vratili ladno\nIzasao je ep treba da poslusam..\n6 hours ago, Talvi said:\nNisi ni ti..


Učesnici mogu da vide drugih osoba odgovora na poziv za sastanak - Office podrška\nUčesnici mogu da vide drugih osoba odgovora na poziv za sastanak\nOutlook za Office 365 Outlook za Office 365 za Mac Outlook 2016 za Mac Outlook na vebu za Office 365 Business Outlook 2019 za Mac Još... Manje\nSastanka uvek mogao na prikaz koji učesnici imaju prihvati, uslovno prihvatio ili odbile poziv za sastanak. Sada, ako sastanak je kreiran tako što ćete neko ko koristi Office 365, svim učesnicima koji koriste Office 365 možete videti i odgovora na poziv za sastanak.\nGde da učesnici prikažete odgovora?\nSpisak učesnika i odgovore trenutno su dostupni u svim Outlook aplikacije osim programa Outlook za Android. Odgovora neće biti vidljiv u aplikacijama koje nisu u programu Outlook.\nKorisnici sistema Office 365 potražite odgovora u:\nOutlook za Windows, za Office 365 mogu\n* Dostupne u mesečnu kanala (verzija 1802 ili novije verzije)\n* Stiže u januaru 2019 za polu-godišnju kanal\nTrenutno, ako učesnik odluči da prihvati, uslovno prihvatanje ili odbijanje poziva i da ne pošaljete odgovor, svoj odgovor samo ažuriran u svoj kalendar. Odgovor nije moguće prikazati tako što ćete organizatora ili druge učesnike. Trudimo da ažurirate ovo ponašanje tako da liste učesnika je ažurirati kako bi odražavali odgovor, čak i ako ne šalje e-poštu odgovor.\nNije moguće sakriti liste celu učesnika sa učesnicima. Međutim, ako ste zainteresovani za ovu funkciju, koju mogu da glasaju za njega na UserVoice za Outlook. Ovo je veza na zahtev u Outlook forumu Windows.\nZa manju sastanke, posebno sastanke sa manje od 50 učesnike, može potrajati 15 minuta da bi promene da se pojavi. Za sastanke sa više od 50 učesnicima, promene se ceo dan da biste u potpunosti povećavati.


KVALIFIKACIJE ZA EURO 2020 Favoriti ubedljivi, het-trik Kejna | MeridianBetSport\nNaslovna Fudbal Evropska takmičenja KVALIFIKACIJE ZA EURO 2020 Favoriti ubedljivi, het-trik Kejna\nKejn je ljudina! (Photo by Catherine Ivill/Getty Images)\nOdigrane su prve četiri utakmice subotnjeg programa u kvalifikacijama za EURO 2020. Pobede su ostvarile Engleska, Island, Ukrajina i tzv. Kosovo.\nEngleska je savladala Bugarsku na Vembliju 4:0 u grupi A, a glavna zvezda bio je kapiten “Gordog albiona” Hari Kejn. Napadač Totenhema je postigao tri pogotka u ubedljivom izdanju svoje reprezentacije.\nPrvo poluvreme nije bilo ni izbliza zanimljivo kao nastavak, a jedina stvar vredna pomena je upravo prvi gol na meču Kejna. Sterling je u 24. minutu oduzeo loptu Bugarima u njihovom šesnaestercu i uposlio svog kapitena, kome nije bilo teško da iz blizine pogodi.\nNije ekipa Gereta Sautgejta igrala atraktivno u prvih 45 minuta, čak nije stvorila nijednu izglednu priliku.\nNastavak je bio potpuno drugačiji.\nVeć u 50. minutu Rašford je sjajno prošao po levoj strani, “zalomio” Bodurova, koji je nespretnim startom napravio penal. Najstrožu kaznu izveo je Kejn, i duplirao prednost Engleske. Samo pet minuta kasnije usledio je novi gol. Kejn je vratio asistenciju Sterlingu za prvi gol sjajnim niskim centaršutem, a zvezda Mančester sitija je poslala loptu u praznu mrežu – 3:0.\nU 73. minutu napadač Engleske je upotpunio het-trik i postavio konačnih 4:0. Pogodak je ponovo postigao sa bele tačke.\nNešto ranije odigrana je još jedna utakmica u ovoj grupi, a Češka je izgubila od ekipe tzv. Kosova (2:1).\nIsland je na svom terenu savladao Moldaviju sa 3:0 i tako, bar na kratko, došao na prvo mesto grupe H.\nUkrajina je nastavila sa sjajnim partijama u ovom kvalifikacionom ciklusu. Na gostovanju u Litvaniji izabranici Andreja Ševčenka slavili su sa 0:3.\nPitanje pobednika rešeno je već u prvom delu igre. Zinčenko i Marlos su bili strelci za svoj tim, a u drugom poluvremenu konačan rezultat postavio je Malinovski.\nKosovo 2:1 Češka (Murići 20, Vojvoda 67 – Šik 16)\nEngleska 4:0 Bugarska (Kejn 24, 50, 73, Sterling 55)\nLitvanija 0:3 Ukrajina (Zinčenko 7, Marlos 27, Malinovski 62)\nIsland 3:0 Moldavija (Siktorson 31, Bjarnason 55, Mudrac ag 77)\nPrethodni tekstSRBIJA – PORTUGAL Ovo je Tumbakovićevih 11, ima iznenađenja!\nSledeći tekstMERIDIAN ANKETA Nacija je jasna, imamo šansu protiv Portugala\nEngleska lagano sa autsajderom, Ibrahimović se vratio uz asistenciju, Grci šokirali Špance


c | Web-Tribune.com - Part 12\nHome / Tag Archives: c (page 12)\nOTVORILA SE RUPA PORED KUĆE: Garaža i trem nestali u 90 metara dubokoj jami (VIDEO)\nCelo područje ima dugu tradiciju rudarstva, a stručnjaci su baš na tom mestu ispitivali zemljište koje je na prodaju Ispred kuće u Kornvolu u Velikoj Britaniji otvorila se ogromna rupa zbog koje se urušio dobar deo ove građevine! Ovaj “bezdan” je dubine oko 90 metara, a na svu sreću, niko …\nKAKO DA NA NAJEDNOSTAVNIJI NAČIN PROVERITE ŠTITNU ŽLEZDU: BIĆE VAM POTREBNA SAMO ČAŠA VODE I OGLEDALO…\nOd različitih oboljenja štitne žlezde u naše vreme strada hiljade ljudi, većinom žena. Ali, nisu svi svesni činjenice da imaju bilo kakve probleme… Štitna žlezda je – žlezda u obliku leptira, koja se nalazi na početku vrata. Hormoni, proizvedene ovom žlezdom, utiču na rad svih sistema našeg organizma. Kod viška …


Napravljen od strane britanskog startapa po imenu Von Mercier, hoverkraft je dizajniran da izgleda kao sportski roadster spojen sa dizajnerskim znacima glisera, pa čak i borbenih aviona. Letelicu koja je nazvana Arosa pokreće električni pogon sa dodatnim benzinskim motorom za punjenje baterije kada je to potrebno. Pogonski sklop se sastoji od tri elektromotora koji kumulativno proizvode 88 kW. Međutim, motori ne pokreću nikakve točkove jer ih nema. U stvari, dve blistave felne na prednjoj strani su rotori za kanale ventilatora koji napajaju vazdušni jastuk.\nKako vozilo nema konvencionalne točkove, ono lebdi 18 cm iznad površine čvrstog tla ili vode putujući na vazdušnom jastuku. Kao rezultat toga, Arosa može da putuje preko kopna i vode maksimalnom brzinom od oko 97 km na sat. Možda nije tako brzo kao sportski automobil, ali britanska kompanija tvrdi da je to najbrže amfibijsko vozilo ikada napravljeno.\nKompanija takođe kaže da je luksuzni hoverkraft spreman da uđe u proizvodnju i da bi mogao da se pojavi na tržištu već tokom predstojećeg leta. Von Mercier planira da za početak napravi 50 primeraka luksuznog hoverkrafta i tvrdi da je 180 kupaca do sada 'izrazilo spremnost da kupe Arosa'.\nU slučaju da želite ovu luksuznu letelicu, budite spremni da izdvojite 100.000 dolara. Cena bi dodatno mogla da poraste u zavisnosti od izbora boje, presvlaka i infotainment sistema.


Press Online :: Džet set :: Nina Radulović progovorila o UDAJI, a onda otkrila da li će im Novak Đoković zaista kumovati! (FOTO) / print=true\nNina Radulović progovorila o UDAJI, a onda otkrila da li će im Novak Đoković zaista kumovati! (FOTO)\nLepo TV lice je gostujući u emisiji ''Amidži šou'' otkrilo detalje iz privatnog života koji interesuju domaću javnost.\nNina Radulović odnedavno je postala deo ružičastog jata, a sada je na TV Pink gledamo u ulozi voditeljke Nacionalnog dnevnika. Ona je gostujući u emisiji ''Amidži šou'' otkrila detalje iz privatnog života koji interesuju domaću javnost.\nNaime, Nina je otkrila da glasine da će uskoro opet promeniti prezime i izgovoriti sudbonosno ''da'' izabraniku Filipu Krajinoviću nisu istinite.\nPROČITAJTE JOŠ: OGROMAN GO STOMAK U PRVOM PLANU: Mia pokazala kako izgleda samo nekoliko dana PRED POROĐAJ!\n- Oko mog prezimena više nema nedoumica. Definitivno Radulović. Moj odgovor je istinit. Neće se skoro menjati moje prezime - rekla je Nina u emisiji ''Amidži šou'', a kada se voditelj Ognjen Amidžić našalio da je kvota da će njoj i Filipu Novak Đoković biti kum na svadbi - 2, ona se nasmejala i prokomentarisala:\n- Nije dobra kvota. Tu svi gube. Neće biti sigurno - rekla je lepa voditeljka i demantovala spekulacije da će Filipu i njoj kumovati upravo najbolji srpski teniser


Za većinu ljubitelja ovog ekstremnog sporta ovaj deo Srbije je najlepši za offroad vožnje. Nabujali potoci, obilje blata i zaostali sneg na mnogim mestima, doprinose da vožnja bude zanimljiva i na momente zahtevna i izazovna. Neki od predloga ruta su : VRUJCI, RAVNA GORA, DIVČIBARE, MRAVINJCI, DIJAVICA, POVLEN. Ukoliko želite da boravite na ovaj način u prirodi obratite sam našoj turističkoj ogranizaciji grada Valjeva a mi ćemo vam izaći u susret predložiti zanimljive varijante indoor programa, koji će Vas impresionirati!...\nPredloge MTB tura možete pogledati OVDE...\nSvima je dobro poznata činjenica da team building događaji stvaraju čvrste veze među zaposlenima i ojačavaju timski duh. Najčešći periodi u godini kada se organizuju team building događaji su tokom proleća i rane jeseni, kada je lepo vreme. Međutim, team building događaje ne treba zapostaviti ni kada vremenski uslovi nisu baš idealni. Kao što ne možete izostati sa posla kada Vam vremenske prilike ne odgovaraju, tako ne smete dozvoliti da iste utiču na građenje jakog poslovnog tima. Divčibare je jedna od najposećenijih turističkih destinacija u Srbiji i jedna od destinacija koja raspolaže velikim brojem pešačkih, biciklističkih i ski staza. Samim......


HRVATI PRISVOJILI KOSOVSKU BITKU: ''Hrvatska vojsku je predvodio kralj Tvrtko protiv Murata!''\nViše i nije vest da Hrvati prisvajaju najslavnije delove srpske istorije i predstavljaju kao svoje.\nU potrazi za velikim istorijskim bitkama svog naroda i „kopanju“ po naučnim dokumentima, hrvatski „naučnici“ otkrili su da i Кosovska bitka iz 1389. godine „pripada njima“\nAli ni to nije sve. Najavljeno je i objavljivanje knjige „Bitka za Кosovo, 1389: albanski mit“ u kojoj se opisuje sukob između sultana Murata Prvog i Albanca viteza Miloša (Millos Кopiliq, Obilić prim aut.).\nHrvatski istoričari otišli su toliko daleko da sada tvrde i da su se na godišnjicu Kosovske bitke oglasila zvona crkve Notr Dam u Parizu za hrvatsku pobedu!\nKako tvrde Hrvati, dana 15. juna 1389. godine odigrala se jedna od velikih bitaka između Hrvata i Osmanlija na Kosovu polju.\nPROČITAJTE JOŠ UZNEMIRIO CELU EVROPU: Poslanik Evropskog parlamenta iz Hrvatske rekao što mnogi misle, a ne usuđuju se da kažu (VIDEO)\nNa hrvatskoj strani bila je vojska kralja Raške, Bosne, Dalmacije, Hrvatske i Primorja Stipana Tvrtka I. Kotromanića (potomak značajne hrvatske porodice Šubića) koju je predvodio vojvoda Hrvatsko-dalmatinski Vladko Vuković (moguće Hrvoje Vukčić Hrvatinić), hrvatski krstaški vitezovi Ivanovci pod vođstvom vranskog priora, hrvatsko-slavonsko-dalmatinskog bana Ivana od Paližne i jedinice mačvanskog bana Ivana od Hrvata (Ivaniša Horvata), kao i albanske i srpske čete Tvrtkovih vazala (uključujući četu srpskog kneza Lazara) i manji broj međunarodnih snaga – Grka, Mađara, Moldavaca, Poljaka i Čeha, ukupno 40.000 do 70.000 vojnika.\nTursku vojsku predvodili su sultan Murat I i njegovi sinovi Bajazit i Jakub.\nPrema njihovim „izvorima“ na strani Turaka je bilo ukupno oko 60.000 do 140.000 vojnika.\nSam sultan i njegov sin Jakov (prema nekim pričama oba sina) su poginuli tokom bitke.\nJedan deo Srba i srpskog plemstva nisu bili hrvatski vazali, već su bili u vazalnom odnosu prema Turcima, pa su ratovali na turskoj strani.\nHrvatska vojska je profesionalno i rutinski izvela bitku, desetkovala turske snage i odnela veliku pobedu.\nHrvatski prekaljeni vitez Nikola (Miloš) iz porodice Kobilića iz okoline Turopolja, Ivanovac, tokom bitke sa svojih dvanaest iskusnih i uvežbanih vitezova prišao je dovoljno blizu da ubije sultana – da ga ubije – stigao je do Muratovog šatora, zarivši mu mač niz grlo i krilo, junački je ubio osmanskog sultana Murata I”.\nFoto ilustracija: Skynews.rs\nKako piše portal Hrvatska pravoslavna crkva, po prijemu vesti o ovoj velikoj hrvatskoj pobedi nad Osmanlijama na Kosovu polju, koju je hrišćanskoj Evropi preneo bosanski kralj Tvrtko, u Parizu su zazvonila zvona Gospine crkve u čast velike pobede hrišćanske vojske nad Turcima.\nU ovoj nesumnjivo velikoj i veličanstvenoj, ali nažalost ne odlučujućoj bitnoj pobedi hrvatske hrišćanske vojske i njenih vazala protiv Turaka, na hrvatskoj strani borio se Tvrtkov vazal, knez Lazar Hrebljanović, pod hrvatskom komandom, ali je ključna činjenica da je značajan deo srpskih velikaša bio turski vazal, pa ih je bilo mnogo na turskoj strani.\nIzvesno je da su se srpske snage na hrvatskoj strani i one na drugoj strani, turske, direktno suočile u žestokoj borbi, strasno želeći da dokažu svoj vazalni status.\nTvrtkov vazal, srpski knez Lazar Hrebljanović, junački je poginuo pod hrvatskom zastavom i Srbi se s pravom ponose njime.\nSrpsko plemstvo i vojska koja se borila na turskoj strani dele sudbinu cele turske vojske, odnosno doživljavaju pravi slom.\nOvaj težak turski poraz i vojni gubici značajno su oslabili Srbiju i odrazili se na dalji tok njene istorije i pozicionirali Srbiju, do tada uglavnom hrvatskog, bosanskog ili mađarskog vazala, kao važnog turskog vazala i najodanijeg turskog ratnika na prvoj liniji fronta protiv hrišćana.\nEvrope protiv Hrvata, Bugara, Grka i Mađara, kao na primer u čuvenim bitkama: u Rovinama 1395, u bici 1396. kod Nikopolja u Bugarskoj gde je najodanija turska nada srpski knez Stefan Lazarević preokrenuo bitku u korist Osmanlija i protiv hrišćanske Evrope i u bici protiv Mongola kod Ankare („Angora“) 1402.\nKako Hrvati pišu istoriju, tek 1915. godine, nakon što su Bugari osvojili Srbiju, britanske tajne službe su pokrenule psiho-promotivnu akciju u korist Srbije, izmišljajući izgubljenu srpsku bitku protiv Osmanlija, u kojoj su Srbi krvarili u odbrani Evrope da bi animirali saveznike u korist Srbije. Naravno, zbog njihovih interesa, koji su se tada poklopili sa srpskim.\nKažu i da smo falsifikovali mit o srpskoj nacionalnoj integraciji i „lukavo su povezani Lazareva herojska pogibija na hrvatskoj strani i katastrofalni debakl turskih srpskih vazala na drugoj strani“.\nDanas je već provaljena uobičajena srpska istorijska imaginacija i inverzija, koju je otac srpske nacije Dobrica Ćosić pravilno detektovao u svojim delima, piše na sajtu Hrvatske pravoslavne crtve.\nPodsetimo, Hrvati su počeli sa svojatanjem Nikole Tesle i Milutina Milankovića, zatim su bitku na Sutjesci proglasili „hrvatskom“, onda su izmislili celu srednjevekovnu dinastiju kraljeva, a sada su otišli i korak dalje i kosovsku bitku ubrojali u jednu od najvećih borbi u hrvatskoj istoriji.\nNEŠTO SE SPREMA! PENTAGON DIŽE BORBENU GOTOVOST: Oko 8.500 vojnika u SAD čeka odluku o prebacivanju u Evropu!\nTURISTI TVRDE: Zbog ovih 11 razloga SRBI SU APSOLUTNO SJAJNI!


Vizionar, i za nagradu Oskar nominovan reditelj, Baz Lurman i studio Warner Bros Pictures na velika platna donose visokobudžetnu biografsku dramu - Elvis koji će pretpremijerno biti pušten 22. juna, a ulaznice se mogu kupiti već od 25. maja online i na blagajnama bioskopa.\n24-05-2022 | 16:05 | Autor/Izvor: Naxi media-Blitz film PR\nFilm prikazuje muziku i život jedinstvenog i neponovljivog Elvisa Prislija kroz prizmu komplikovanog odnosa sa njegovim menadžerom, pukovnikom Tomom Parkerom, koji je trajao 20 godina, od Prislijevog uspona do vrhunca njegove slave. U središtu ovog putovanja je naravno i odnos sa jednom od najvažnijih osoba u Elvisovom životu, Prisilom Prisli.\nU glavnim ulogama su mladi glumac Ostin Batler kao Elvis, dok je u ulozi pukovnika Parkera oskarovac Tom Henks.\nOsim Henksa i Batlera, glavne uloge tumače Helen Tompson (uloga Elvisove majke), Ričard Roksburg (uloga Elvisova oca) i Olivija DeJong u ulozi Prisile. Osim njih, u filmu glume i Luk Brejsi kao Elvisov prijatelj Džeri Šiling, Nataša Baset kao Elvisova prva devojka Dixie Lok, Dejvid Venham kao Henk Snou, Kelvin Harison Mlađi kao BB King, Zavijer Samjuel kao Skoti Mur i Kodi Smit-MekFi kao Džimi Rodžers Snou.\nZa uloge ostalih legendarnih muzičara u filmu, Lurman je odabrao muzičarku i kantautorku Jolu kao sestru Rozetu Tarp, modela Altona Mejsona kao Litl Ričarda, teksaškog bluz muzičara Garija Klarka Mlađeg kao kantautor Artur Krudp i Šonku Dukureh kao bluz pevačicu Vili Mej, poznatu kao “Big Mama Torton”.\nElvis je ušao u legendu kao čovek nesvakidašnjeg muzičkog talenta i neopisive lepote. Ukupno je prodao više od milijardu ploča i albuma, više od bilo kog muzičara u istoriji. Zbog svog velikog talenta, harizme i podrške obožavatelja širom sveta, Elvis je i danas neverovatno popularan.\nFilm "Elvis" je u distribuciji "Blitz filma".\nTagovi: tom henks ostin batler elvis


Podmorski kabl između Crne Gore i Italije pušten u rad (VIDEO) | Analitika - Informativni Portal\nPodmorski kabl između Crne Gore i Italije pušten u rad (VIDEO)\nPodmorski kabl između Crne Gore i Italije zvanično je pušten u rad. Taster za puštanje u rad pritisnuli su predsjednik Milo Đukanović na ceremoniji u Lastvi Grbaljskoj i predsjednik italije Serđo Matarela u Peskari Italiji.\nObjavljeno: 15. 11. 2019 - 11:57\n"Ovo je veliki dan za Crnu Goru i Italiju, dvije tradicionalno prijateljske zemlje, koje je Jadransko more spojilo zauvijek. Od danas još čvršće. Završetkom grandioznog projekta za 21. vijek - podmorske elektro-energetske konekcije, koju puštamo u rad. Vjerujem da nam je svima čast što smo dio ovog velikog događaja. Velikog ne samo za naše države, već i za Balkan i Evropu.


IZLOŽBA FOTOGRAFIJA NA TRGU SLOBODE U ZRENjANINU POSVEĆENA GRADSKOJ KUĆI – Zrenjanin\nIZLOŽBA FOTOGRAFIJA NA TRGU SLOBODE U ZRENjANINU POSVEĆENA GRADSKOJ KUĆI\nPovratak u budućnost stare dame neprolaznog sjaja i vrednosti\nFotografije Gradske kuće, one aktuelne, kao i arhivske, kada je bila Županijska palata, stanovaće tokom avgusta i septembra na Trgu slobode u Zrenjaninu. Postavku „U susret jubileju: Dva veka od početka gradnje Gradske kuće”, potpisuje Istorijski arhiv Zrenjanin uz podršku Grada Zrenjanina, a pripremili su je dr Filip Krčmar, Miodrag Grubački i Aleksandar Blanuša.\nIzložbu su otvorili u ponedeljak, 8. avgusta, gradonačelnik Zrenjanina Čedomir Janjić i direktorka Istorijskog arhiva Zrenjanina Ružica Cvetić.\n– U aprilu 2011, zrenjaninski Arhiv je uradio pionirski posao, priredivši izložbu o Gradskoj kući, koja je tom prilikom dobila novi nadimak – „Stara dama neprolaznog sjaja”, a da danas, pet godina kasnije, ponovo razgovaramo o istoj temi, međutim, na drugačiji način: saznanja su nova, povod je različit, a način obraćanja zainteresovanoj publici uveliko drugačiji i inovativniji – podsetila je Ružica Cvetić. – Ovoga puta izložba o „Staroj dami” ima višestruki značaj za ustanovu kulture na čijem sam čelu. Učešćem u njenoj pripremi, angažovanjem svojih resursa i posezanjem za građom svojih fondova i zbirki, Istorijski arhiv Zrenjanin odužuje svoj dug monumentalnom zdanju u kom živi i radi već više od šest i po decenija; istovremeno, on skreće pažnju svojim sugrađanima na dugovečnost ovog zdanja, njegovu bogatu istoriju, raskošnu estetiku i činjenicu da Zrenjaninci mogu sa punim pravom da budu ponosni na ovaj biser svoje graditeljske i kulturno-istorijske baštine. Ovom izložbom ujedno ispunjavamo i svoju misiju čuvanja istorijskog pamćenja, podsećajući na približavanje godine jubileja; godine u kojoj ne samo da će se navršiti dva stoleća otkako je započelo zidanje nekadašnje Županijske palate, već i godine u kojoj ćemo biti u prilici da obeležimo i sedam decenija od osnivanja Istorijskog arhiva Zrenjanin; ova okolnost samo još više ističe simboličnu isprepletanost sudbina Gradske kuće i gradskog Arhiva.\nIzloženo je petnaest panoa – na prvih devet su stare razglednice i fotografije Istorijskog arhiva Zrenjanin i Muzeja istorije Jugoslavije – istorijat Gradske kuće a na preostalim su noviji snimci – enterijer i Gradska bašta.\n– Ideja za postavljanjem izložbi na otvorenom nije nova, ali je u ovom ambijentu dobila puno opravdanje i drago mi je što smo danas u prilici da otvorimo još jednu izuzetnu postavku – rekao je gradonačelnik Janjić. – Bogato graditeljsko nasleđe grada Zrenjanina sve nas obavezuje da brinemo o njemu koliko god nam mogućnosti dozvoljavaju. Naša Gradska kuća, na čiji smo izgled navikli i možda na njega ne obraćamo posebnu pažnju, kod gostiju Zrenjanina redovno izaziva posebne emocije. To najbolje znamo mi koji često imamo priliku da upravo u ovoj zgradi primamo goste iz drugih sredina. Ponosni smo što negujemo tradiciju dugu sada već puna dva veka. Ova izložba naš je skroman doprinos obeležavanju tog jubileja. Ono što je daleko značajnije, svesni smo da zgradu treba održavati i ne dozvoljavati da na bilo koji način podlegne zubu vremena. Planiramo, pre svega, uređenje i obnovu njenog najlepšeg dela, barokne sale, ali i nekih drugih delova enterijera, koji su svakodnevno izloženi pogledima posetilaca – rekao je on.\nSimbol grada oblikovali su nekada čuvene evropske arhitekte i slikari Jožef Fišer, Eden Lehner, Đula Partoš, Gustav Kracman, Jozef Gojgner. Ona je samo jedan od bisera kulturnog blaga koji posedujemo.\nTRAGOM JEDNE OD FOTOGRAFIJA SA NEDAVNE IZLOŽBE POSTAVLJENE NA ZRENJANINSKOM TRGU SLOBODE\n← NA ROĐENDAN ĐURE JAKŠIĆA U SKADARLIJI