Web magazin KOMUNISTI - Razmišljanja VK\nRanije, kao što je sam rekao, posećivao je ostrvo skoro svake godine. Upoznao sam ga prilikom prve godišnjice Sandinističke revolucije u kući Serhia Ramiresa, tadašnjeg potpredsednika zemlje. Usput dodajem da me je ovaj poslednji na neki način prevario. Kada sam pročitao njegovu knjigu «Božanska kazna» - odlična priča - poverovao sam da je to stvarni slučaj koji se dogodio u Nikaragvi, sa svim zakonskim zapletima koji su uobičajeni u starim španskim kolonijama; on sam mi je jednom ispričao da je to čista fikcija.\nTamo sam se takođe sreo sa Frei Betom, danas kritičarem, mada ne neprijateljem Lule, i sa Pedrom Ernestom Kardenalom, sandinističkim levičarskim borcem i sadašnjim Danijelovim protivnikom. Oba pisca su poticala iz teologije oslobođenja, progresivne struje u kojoj smo uvek videli veliki korak ka ujedinjavanju revolucionara i siromašnih, iznad njihove filozofije i verovanja, prilagođen konkretnim uslovima borbe u Latinskoj Americi i na Karibima.\nIpak, priznajem da sam u ocu Ernestu Kardenalu video, za razliku od drugih u rukovodstvu Nikaragve, odraz žrtvovanja i lišavanja kao kod srednjovekovnih monaha. Bio je istinski prototip čistoće. Ostavljam po strani druge koji su ,manje dosledni, jednom bili revolucionari, pa čak i članovi ekstremne levice u Centralnoj Americi i drugim oblastima, a koji su kasnije sa oružjem i vojnim prtljagom, zbog žudnje za dobrim životom i novcem, prešli u redove imperije.\nKakve veze ima ovo izneto sa Lulom? Mnogo. Nikada nije bio ekstremista sa levice, niti je stigao do revolucionara na osnovu filozofskih stavova, već onih jednog radnika veoma skromnog porekla i hrišćanske vere koji je teško radio stvarajući višak vrednosti za druge. Karl Marks je u radnicima video grobare kapitalističkog sistema: «proleteri svih zemalja, ujedinite se», proklamovao je. O tome rasuđuje i dokazuje ga sa neoborivom logikom: naslađuje se i ruga pokazujući koliko su cinične bile laži korišćene za optuživanje komunista. Ako su Marksove ideje bile pravedne tada, kada je sve zavisilo od klasne borbe i razvoja proizvodnih snaga, nauke i tehnike, koje će dati podršku stvaranju neophodnih dobara za zadovoljavanje ljudskih potreba, postoje potpuno novi faktori koji mu daju za pravo i ujedno se sudaraju sa njegovim plemenitim ciljevima.\nPojavile su se nove potrebe koje mogu upropastiti ciljeve jednog društva bez eksploatatora i eksploatisanih. Među tim novim potrebama pojavljuje se ljudsko preživljavanje. O klimatskim promenama nije bilo pojma u vreme Marksa. Engels i on su suviše dobro znali da će se jednog dana sunce ugasiti kada potroši svu svoju energiju. Nekoliko godina posle Manifesta rodili su se drugi ljudi koji će na polju nauke i znanja produbiti hemijske, fizičke i biološke zakone koji upravljaju Univerzumom, a koji su tada bili nepoznati. U čijim rukama su bila ta saznanja? Iako ona nastavljaju da se razvijaju, pa se čak i nadmašuju i njihove teorije se ponovo delimično negiraju i kontradiktorne su, nova saznanja nisu u rukama siromašnih naroda, koji sada čine tri četvrtine svetskog stanovništva. U rukama su jedne privilegovane grupe bogatih i razvijenih kapitalističkih sila, vezanih za najmoćniju imperiju koja je ikada postojala, izgrađenu na osnovu jedne globalizovane ekonomije, kojom upravljaju isti zakoni kapitalizma koje je Marks opisao i do tančina razotkrio.\nDanas, kada čovečanstvo još uvek patio od tih istina u skladu sa samom dijalektikom događaja, treba da se suočimo sa tim opasnostima.\nKako se ponašao revolucionarni proces na Kubi? O različitim epizodama te etape je poslednjih nedelja dosta pisano u našoj štampi. Odaje se počast raznim istorijskim datumima u dane koji odgovaraju okruglim godišnjicama od 5 ili 10 godina. To je pravedno, ali treba da izbegnemo da, u zbiru tolikih događaja koje je opisao svaki organ ili prostor prema svojim kriterijumima, ne budemo u stanju da ih sagledamo u kontekstu istorijskog razvoja naše revolucije, uprkos naporu izvrsnih analitičara kojima raspolažemo.\nZa mene, jedinstvo znači deliti borbu, rizike, žrtve, ciljeve, ideje, koncepte i strategije do kojih se stiže preko debata i analiza. Jedinstvo znači zajedničku borbu protiv aneksionista, prodavaca domovine i onih korumpiranih koji nemaju nikakve veze sa jednim vojnikom revolucije. To jedinstvo oko ideje nezavisnosti i protiv imperije koja je napredovala nad narodima Amerike, je ono koje sam uvek pominjao. Pre nekoliko dana sam ponovo pročitao tu ideju kada ju je «Granma» objavila uoči naših izbora, a «Huventud Rebelde» preneo faksimil mog rukopisa o njoj.\nStara predrevolucionarna lozinka jedinstva nema nikakve veze sa ovim konceptom, jer u našoj zemlji danas ne postoje političke organizacije koje traže vlast. Treba da izbegnemo da se u ogromnom moru taktičkih stavova rastvore strateške linije i da zamišljamo nepostojeće situacije.\nU zemlji u kojoj su SAD intervenisale usred njene usamljene borbe za nezavisnost poslednje španske kolonije, zajedno sa bratskim Portorikom – «Dva krila jedne ptice» -, nacionalna osećanja su bila jako duboka.\nStvarni proizvođači šećera, koji su bili nedavno oslobođeni robovi i seljaci, mnogi od njih borci Oslobodilačke vojske, pretvoreni u nesigurne posednike ili potpuno lišeni zemlje, koji su bili bačeni u sečenje trske na velikim latifundijama stvorenim od strane kompanija SAD ili kubanskih veleposednika koji su nasleđivali, kupovali ili krali zemlju, bili su odgovarajuća sirovina za revolucionarne ideje.\nHulio Antonio Melja, osnivač Komunističke partije zajedno sa Balinjom – koji je upoznao Martija i sa njim stvorio Partiju koja će dovesti do nezavisnosti Kube - preuzeo je zastavu, pridodao joj entuzijazam koji je izronio iz Oktobarske revolucije, i dao ovoj stvari sopstvenu krv mladog intelektualca osvojenog revolucionarnim idejama. Komunistička krv Hesusa Menendesa je 18 godina kasnije pridodata Meljinoj.\nMi adolescenti i omladinci koji smo učili u privatnim školama nismo bili čak ni čuli da se govori o Melji. Naše poreklo iz klase ili socijalne grupe sa većim prihodima od ostalog stanovništva nas je kao ljudska bića osuđivalo da budemo sebični i izrabljivački deo društva.\nImao sam privilegiju da stignem do Revolucije preko ideja, da pobegnem od dosadne sudbine kojom me je vodio život. Drugom prilikom sam objasnio zašto. Sada se toga sećam samo u kontekstu onoga o čemu pišem.\nMržnja prema Batisti zbog njegove represije i zločina bila je toliko velika da je niko nije ispravio u idejama koje sam izneo u svojoj odbrani pred sudom u Santjagu de Kubi, gde su čak, u ličnim stvarima boraca, pronašli jednu Lenjinovu knjigu štampanu u SSSRu – koja je poticala od veresije koje sam imao u knjižari Socijalističke narodne partije «Karlos III» u Havani. «Ko nije čitao Lenjina je neznalica», očitao sam im usred ispitivanja na prvim zasedanjima verbalnog suđenja, kada su to izneli na svetlost dana kao optužujući element. Još uvek su mi bili sudili zajedno sa ostalim preživelim zatvorenicima.\nNe bi se dobro razumelo ono što tvrdim ako se nema u vidu da je u trenutku u kom smo napali Monkadu, 26. jula 1953 g., u akciji do koje je došlo zahvaljujući organizacionim naporima od više od godinu dana, ne računajući ni na koga drugog osim na sebe same, u SSSRu prevlađivala politika Staljina, koji je iznenada umro nekoliko meseci ranije. Bio je častan i posvećen borac koji je kasnije počinio teške greške koje su ga dovele u krajnje konzervativnu i obazrivu poziciju. Da je jedna revolucija, kao što je naša, tada imala uspeha, SSSR ne bi učinio za Kubu ono što je kasnije učinilo sovjetsko rukovodstvo već oslobođeno onih mračnih i mučiteljskih metoda, oduševljeno socijalističkom revolucijom koja je izbila u našoj zemlji. To sam dobro shvatio uprkos pravednih kritika koje sam zbog isuviše dobro poznatih događaja u određenom trenutku uputio Hruščovu.\nSSSR je posedovao najmoćniju vojsku od svih protivničkih strana u Drugom svetskom ratu, jedino što je bila pročišćena i demobilisana. Njen vođa je potcenio pretnje i ratne teorije Hitlera. Iz same prestonice Japana, jedan važan i ugledan agent sovjetske obaveštajne službe ga je obavestio o neminovnosti napada, 22. juna 1941 g. To je iznenadilo zemlju koje nije bila upozorena na napad. Mnogi oficiri su bili na dopustu. Da su bili upozoreni i da su razvili redove, čak i bez iskusnijih komandanata jedinica koji su bili smenjeni, nacisti bi se od prvog trenutka sudarili sa moćnim snagama i ne bi uništili najveći deo borbene avijacije na zemlji. Još gore od čistki je bilo iznenađenje. Sovjetski vojnici se nisu predavali kada su im govorili o neprijateljskim tenkovima u pozadini, kao što su činile ostale vojske kapitalističke Evrope. U najkritičnijim trenucima, sa hladnoćom ispod nule, sibirski patrioti su pokretali strugove fabrika oružja koje je Staljin proročki premestio u dubinu sovjetske teritorije.\nKako su mi pričali sami rukovodioci SSSRa, kada sam posetio tu veliku zemlju, aprila 1963 g., ruski revolucionarni borci, iskovani u borbi protiv strane intervencije u skladu sa kojom su bile poslate trupe da se bore protiv boljševičke revolucije, ostavljajući je zatim blokiranu i izolovanu, uspostavili su odnose i razmenjivali iskustva sa nemačkim oficirima pruske vojne tradicije, poniženim Versajskim sporazumom, koji je okončao Prvi svetski rat.\nObaveštajne službe SS su spletkarile protiv mnogih koji su u velikoj većini bili verni Revoluciji. Pokrenut nepoverenjem koje je postalo nezdravo, Staljin je očistio 3 od 5 maršala, 13 od 15 komandanata vojske, 8 od 9 admirala, 55 od 57 generala korpusa vojske,154 od 186 divizijskih generala, sto posto komesara vojske i 25 od 28 komesara korpusa vojske Sovjetskog Saveza u godinama koje su prethodile Velikom otadžbinskom ratu.\nTe teške greške su koštale SSSR ogromnog razaranja i više od 20 miliona života; neki tvrde 27.\n1943 g. je sa zakašnjenjem preduzeta poslednja prolećna ofanziva nacista preko poznatog i primamljivog istaknutog Kurska, sa 900 hiljada vojnika, 2.700 tenkova i 2.000 aviona. Sovjeti, poznavaoci neprijateljske psihologije, čekali su u toj zamci siguran napad sa milion i 200 hiljada ljudi, 3.300 tenkova, 2.400 aviona i 20.000 komada artiljerije. Pod vođstvom Žukova i samog Staljina uništili su poslednju Hitlerovu ofanzivu.\n1945 g. sovjetski vojnici su nezadrživo napredovali dok nisu zauzeli kupolu nemačkog Rajhstaga u Berlinu, gde su podigli crvenu zastavu obojenu krvlju toliko palih.\nPosmatram jedan trenutak Lulinu crvenu kravatu i pitam ga: je li ti nju poklonio Ćaves? Smeje se i dogovara: Sada ću mu poslati nekoliko košulja pošto se žali da je okovratnik njegovih veoma tvrd i potražiću ih u Baiji da mu ih poklonim.\nZamolio me je da mu dam nekoliko fotografija koje sam snimio.\nKada je komentarisao da je veoma impresioniran mojim zdravljem, odgovorio sam mu da sam se posvetio razmišljanju i pisanju. Nikada u životu nisam toliko razmišljao. Ispričao sam mu da sam se po završetku moje posete Kordobi, Argentina, gde sam prisustvovao sastanku sa brojnim liderima, među kojima je bio i on, vratio i zatim učestvovao na dve svečanosti povodom godišnjice 26 jula. Pregledao sam Ramoneovu knjigu. Odgovorio sam na sva njegova pitanja. Nisam stvari mnogo uzimao k srcu. Verovao sam da je to nešto vrlo brzo, kao intervjui Frei Beta i Tomasa Borhea. Zatim sam se zarobio sa knjigom francuskog pisca, već spremne za objavljivanje bez moje kontrole, sa delom odgovora uzetih na brzinu. Tih dana skoro nisam ni spavao.\nKada sam se teško razboleo u noći od 26. jula i zore 27., mislio sam da je došao kraj, i dok su se lekari borili za moj život, šef kabineta Državnog saveta je na moj zahtev čitao tekst, a ja sam diktirao odgovarajuće ispravke.\n22.januar 2008 g.\nLula me je gorljivo podsetio na prvi put kada je posetio našu zemlju 1985 g., da bi učestvovao na jednom sastanku koji je sazvala Kuba radi analize mučnog problema spoljnog duga, na kome su diskutovali i izneli svoje stavove predstavnici najrazličitijih političkih, religioznih, kulturnih i socijalnih tendencija, zabrinuti zbog davljeničke drame.\nSusreti su se održavali čitave godine. Bili su pozivani radnički, seljački i studentski lideri, ili druge kategorije prema temama. On je bio jedan od njih, već poznat među nama i u inostranstvu zbog direktne i vatrene poruke mladog radničkog rukovodioca.\nLatinska Amerika je tada dugovala 350 milijardi dolara. Ispričao sam mu da sam te godine intenzivne borbe napisao dugačka pisma predsedniku Argentine, Raulu Alfionsinu, da bih ga ubedio da ne nastavi da plaća taj dug. Bili su mi poznati stavovi Meksika, ustrajnog u plaćanju svog ogromnog spoljnog duga, iako ne i ravnodušnog prema rezultatima borbe, i posebna politička situacija u Brazilu. Argentinski dug je bio dovoljno veliki posle katastrofa koje je počinila vojna vlada. Bio je opravdan pokušaj da se napravi jedan otvor u tom smeru. Nisam uspeo to da postignem. Nekoliko godina kasnije latinoamerički dug je, sa kamatama dosezao 800 milijardi; udvostručio se i još uvek se plaćao.\nLula mi objašnjava razliku sa tom godinom. Tvrdi da Brazil danas nema nikakav dug prema Monetarnom fondu i prema Pariskom klubu i raspolaže sa 190 milijardi USD u rezervama. Zaključio sam da je njegova zemlja platila ogromne sume da bi ispunila obavezu prema tim institucijama. Objasnio sam mu kolosalnu Niksonovu prevaru svetske ekonomije, kada je 1971 g. jednostrano ukinuo zlatnu podlogu koja je ograničavala emisiju novčanica. Do tada je dolar u odnosu na svoju vrednost u zlatu održavao ravnotežu. Trideset godina pre SAD su raspolagale skoro svim rezervama tog metala. Ako je bilo mnogo zlata, kupovale su; ako je bila nestašica, prodavale su. Dolar je vršio svoju ulogu kao moneta međunarodnog obračuna, u okviru povlastica koje su ustupljene toj zemlji u Breton Vudsu 1944g.\nNajrazvijenije sile su bile razorene ratom. Japan, Nemačka, SSSR i ostatak Evrope jedva da su raspolagale tim metalom u svojim rezervama. Trojska unca zlata mogla se nabaviti za do 35 dolara; danas je potrebno 900.\nSAD su, rekao sam mu, kupile posede u čitavom svetu štampajući dolare, i na takvom vlasništvu nabavljenom u drugim državama vrše suverene prerogative. Ipak, niko ne želi da se dolar još devalvira, jer skoro sve zemlje skupljaju dolare, to jest papire, koji konstantno devalviraju počevši od jednostrane odluke predsednika SAD.\nAktuelne devizne rezerve Kine, Japana, azijskog jugoistoka i Rusije dostižu tri biliona (3.000.000.000.000) dolara; to su nebeske cifre. Ako na to dodaš zbir dolarskih rezervi Evrope i ostatka sveta videćeš da to odgovara brdu novca čija vrednost zavisi od toga šta čini vlada jedne zemlje.\nGrinspen, koji je više od 15 godina bio predsednik Federalnih rezervi, umirao je od panike pred situacijom kao što je sadašnja. Dokle može da se popne inflacija u SAD? Koliko novih poslova ta zemlja može da stvori ove godine? Dokle će funkcionisati njena mašina za štampanje novčanica pre nego što dođe do privrednog kolapsa, osim što se koristi rat radi osvajanja prirodnih resursa drugih država?\nKao posledica oštrih mera koje su u Versaju nametnute nemačkoj državi poraženoj 1918 g., u kojoj se uspostavio republikanski režim, nemačka marka je devalvirala na takav način da je bilo potrebno desetine hiljada maraka za kupovinu jednog dolara. Takva kriza je podstakla nemački nacionalizam i izuzetno doprinela Hitlerovim apsurdnim idejama. On je tražio krivce. Mnogi od glavnih naučnih talenata, književnika i finansijera bili su jevrejskog porekla. Proganjali su ih. Među njima je bio i Ajnštajn, tvorac teorije da je energija jednaka masi pomnoženoj kvadratom brzine svetlosti, što ga je učinilo slavnom. Isto su tako Marks, rođen u Nemačkoj i mnogi ruski komunisti bili tog porekla, bilo da su praktikovali ili ne hebrejsku veru.\nHiler nije za ljudsku dramu optužio kapitalistički sistem, već Jevreje. Polazeći od grubih predrasuda, ono što je zaista želeo je bio «ruski životni prostor» za svoju superiornu germansku rasu, čiju je milenijumsku imperiju sanjao da izgradi.\nPreko Deklaracije Balfor, Britanci su 1917 g. odlučili da u okviru svoje kolonijalne imperije stvore državu Izrael na teritoriji naseljenoj Palestincima, druge vere i kulture, koji su na toj zemlji živeli zajedno sa drugim etničkim grupama, među kojima i sa judejskom, mnogo vekova pre naše ere. Cionizam je postao popularan među Amerikancima koji su s razlogom mrzeli naciste i čije su finansijske berze kontrolisali predstavnici tog pokreta. Ta država danas primenjuje principe Aparthejda, poseduje soficistirano nuklearno oružje i kontroliše najvažnije finansijske centre SAD. Ta zemlja i njeni evropski saveznici su je koristili za isporuku nuklearnog oružja drugom Aparthejdu, onom iz Južne Afrike, da bi ga koristio protiv kubanskih internacionalističkih boraca koji su se borili protiv rasista na jugu Angole, ako bi prešli granicu Namibije.\nOdmah zatim sam govorio Luli o Bušovoj avanturističkoj politici na Srednjem Istoku.\nObećao sam da mu dam članak koji bi sledećeg dana, 16. januara, bio objavljen u «Granmi». Potpisao bih svojeručno onaj posvećen njemu. Dao bih mu isto tak pre odlaska članak Pola Kenedije, jednog od najuticajnijih intelektualaca uz SAD, o međusobnoj povezanosti između cena hrane i nafte.\nTi si proizvođač hrane, a osim toga upravo si pronašao znatne rezerve sirove lake nafte, dodao sam. Brazil ima 8 miliona 534 hiljada kvadratnih kilometara i raspolaže sa 30% svetskih rezervi vode. Stanovništvu planete je sve više potrebna hrana, čiji ste vi veliki izvoznici. Ako se raspolaže zrnevljem bogatim proteinima, uljima i ugljenim hidratima - koji mogu biti plodovi, kao seme maranjona, badema, pistaća; korenje kao kikiriki; soja, sa više od 35% proteina, suncokret; ili žitarice kao pšenica i kukuruz -, moguće je proizvoditi mesa ili mleka koliko hoćeš. Nisam pominjao druge sa dugačkog spiska.\nNa Kubi, nastavio sam da mu objašnjavam, imali smo jednu kravu koja je postigla svetski rekord u mlečnosti. Mešavinu Holnštajna sa Sebuom. Odmah ju je Lula pomenuo: «Umbre Blanka», uzviknuo je! Setio se njenog imena. Dodao sam da je uspela da proizvodi 110 litara mleka dnevno. Bila je kao fabrika, ali joj je trebalo davati više od 40 kg zobi, najviše što je mogla da sažvaće i proguta za 24 sata, mešavinu gde je sojino brašno, mahunarka koju je jako teško proizvesti na tlu i sa klimom Kube, osnovna komponenta. Vi sada imate obe stvari: sigurnu isporuku goriva, prehrambene sirovine i prerađenu hranu.\nVeć se proglašava kraj jeftine hrane. Šta će uraditi desetine zemalja sa mnogo stotina miliona stanovnika koje ne raspolaži ni jednim ni drugim, kažem mu? To znači da SAD imaju ogromnu spoljnu zavisnost, ali istovremeno i oružje. To bi bilo prikupljanje svih rezervi zemlje, ali narod te zemlje nije spreman na to. Oni proizvode etanol na bazi kukuruza, što izaziva da povlače sa tržišta veliku količinu tog kaloričnog zrna, nastavio sam da mu dajem argumente.\nLula mi u vezi te teme priča da brazilski proizvođači već prodaju žetvu kukuruza od 2009 g. Brazil ne zavisi toliko od kukuruza kao Meksiko ili Centralna Amerika. Mislim da je u SAD neodrživa proizvodnja goriva na bazi kukuruza. To potvrđuje činjenica vezana za nagli i nekontrolisani skok cena hrane što će pogoditi mnoge narode, potvrdio sam mu.\nTi naprotiv raspolažeš povoljnom klimom i plodnom tlom, rekao sam mu; naše je obično glineno i ponekad tvrdo kao cement. Kada su došli sovjetski i traktori iz drugih socijalističkih zemalja kvarili su se pa smo morali da kupimo specijalni čelik u Evropi da bi ih ovde proizvodili. U našoj zemlji ima u izobilju crnice ili crvene zemlje tipa gline. Ako se brižljivo obrađuje može da za porodičnu potrošnju proizvede ono što seljaci iz Eskambraja nazivaju »visoka potrošnja». Oni su od države dobijali kvote namirnica, a osim toga su trošili svoje proizvode. Na Kubi se klima promenila, Lula.\nZa komercijalnu proizvodnju zrnevlja na veliko, što zahtevaju potrebe stanovništva od skoro 12 miliona ljudi, naša zemlja nije sposobna, a trošak u mašinama i gorivu koje zemlja uvozi po sadašnjim cenama, bio bi veoma visok.\nNaša štampa objavljuje proizvodnju nafte u Matanzasu, smanjenje troškova i druge pozitivne aspekte, ali niko ne ukazuje da njenu cenu u devizama treba podeliti sa stranim partnerima koji ulažu u potrebne soficistirane mašine i tehnologiju. S druge strane, ne postoji potrebna radna snaga koja bi se upotrebila za intenzivnu proizvodnji zrna, kao što rade Vjetnamci i Kinezi koji gaje pirinač biljku po biljku i ponekad imaju dve pa čak i tri žetve. To odgovara položaju i istorijskoj tradiciji zemlje i njenih stanovnika. Nisu ranije u velikoj meri prešli na mehanizaciju modernih žetelaca. Na Kubi su sekači trske i radnici na plantažama kafe u planinama odavno napustili selo, kao što je bilo logično; isto tako veliki broj građevinara, neki istog tog porekla, napustili su zatim brigade i postali radnici za sopstveni račun. Narod zna koliko košta popravka jednog stana. Tu je materijal, plus visok trošak usluge koje se tim putem nude. Ono prvo ima rešenje, drugo se ne rešava – kao što neki veruju – izbacujući pezose na ulicu bez njihovih pokrića u konvertibilnim devizama, koje više neće biti dolari, već sve skuplji evri ili juani, ako svi zajedno uspemo da spasemo međunarodnu privredu i mir.\nU međuvremenu smo stvarali i treba da i dalje stvaramo rezerve hrane i goriva. U slučaju direktnog vojnog napada manuelna radna snaga bi se umnogostručila.\nZa kratko vreme koliko sam bio sa Lulom, dva i po sata, želeo sam da u nekoliko minuta sintetizujem skoro 28 proteklih godina, ne od kada je on prvi put posetio Kubu, već od kada sam ga upoznao u Nikaragvi. Sada je bio lider jedne ogromne zemlje, čija sudbina ipak zavisi od mnogih pitanja koja su zajednička svim narodima koji naseljavaju ovu planetu.\nZatražio sam mu dozvolu da slobodno, a istovremeno i razborito govorim o našem razgovoru.\nDok je preda mnom, nasmejan i prijateljski nastrojen, i slušam ga kako govori sa ponosom o svojoj zemlji, o stvarima koje čini i namerava da učini, razmišljam o njegovom političkom instinktu. Upravo sam bio pregledao jedan izveštaj od sto strana o Brazilu i razvoju odnosa između naše dve zemlje. Bio je to čovek koga sam upoznao u sandinističkom glavnom gradu, Managvi, i koji se toliko vezao za našu Revoluciju. Nisam mu govorio, nit bih mu govorio o nečemu što bi bilo mešanje u politički proces Brazila, ali je on sam među prvim stvarima rekao: Sećaš se Fidele, kada smo govorili o Forumi iz Sao Paola, a ti si mi rekao da je neophodno jedinstvo latinoameričke levice radi garancije našeg napretka? Pa već napredujemo u tom smeru.\nOdmah mi sa ponosom govori o onome šta je Brazil danas i njegovim velikim mogućnostima, uzimajući u obzir njegov napredak u nauci, tehnologiji, mašinskoj industriji, energetici i drugom, zajedno sa njegovim ogromnim poljoprivrednim potencijalom. Uključuje, naravno i visok nivo međunarodnih odnosa Brazila, koje detaljno navodi sa entuzijazmom i koje je spreman da razvija sa Kubom. Govori sa žarom o socijalnom radu Partije radnika, koju danas podržavaju sve partije brazilske levice, koje su daleko od toga da raspolažu parlamentarnom većinom.\nBez sumnje je to bio deo stvari koje smo analizirali pre više godina kada smo razgovarali. Već tada je vreme ubrzano proticalo, ali sada se svaka godina množi sa deset, po ritmu koji je teško slediti.\nŽeleo sam da mu govorim i o tome i o mnogim drugim stvarima. Ne zna se ko je od nas dvojice imao veću potrebu da prenese ideje. Sa moje strane, pretpostavio sam da on odlazi sledećeg dana, a ne rano te večeri, prema planu leta programiranom pre našeg viđenja. Bilo je oko pet po podne. Došlo je do neke vrste takmičenja oko korišćenja vremena. Lula, lukav i brz, preduzeo je revanš sastavši se sa štampom, kada je vragolanski i večno nasmejan, kako se može zapaziti na fotografijama, rekao novinarima da je on sam govorio pola sata, a Fidel dva. Naravno da sam ja koristeći pravo starosti, upotrebio više vremena nego on. Treba odbiti ono sa međusobnim slikanjem, jer sam tražio da mi pozajme foto aparat i pretvorio se u reportera; on je isto to učinio.\nImam ovde 103 strane vesti koji govore o onome šta je Lula rekao štampi, fotografije koje su snimili i sigurnost koju je preneo o Fidelovom zdravlju. Zaista nije ostavio prostor u vestima za razmišljanje objavljeno 16. januara, čiju sam izradu završio dan pre njegove posete. On je zauzeo sav prostor, što odgovara njegovoj ogromnoj teritoriji, u poređenju sa sićušnom površinom Kube.\nRekao sam mom sagovorniku koliko me je zadovoljstva pružila njegova odluka da poseti Kubu, čak iako nije bio siguran da će se sastati sa mnom. Da sam, čim sam to saznao, odlučio da žrtvujem ono što se ticalo vežbi, rehabilitacije i vraćanja sposobnosti, da bih ga primio i naširoko razgovarao sa njim. U tom trenutku, iako sam već znao da isti taj dan odlazi, nisam znao za hitnost njegovog odlaska. Očigledno je zdravstveno stanje potpredsednika Brazila, poznato iz njegovih sopstvenih izjava, hitno zahtevalo da ode da bi stigao skoro u zoru sledećeg dana u Brazil, usred proleća. Još jedan dugačak dan prezaposlenosti za našeg prijatelja.\nJedan jak i uporan pljusak padao je na njegovu rezidenciju dok je Lula čekao fotografije i dva dodatna materijala sa mojim beleškama. Pošao je te noći po kiši prema aerodromu. Da je video ono što će se objaviti na prvoj stranici «Granme» «Godina 2007, treća najkišnija u poslednjih više od 100 godina», to bi mu pomoglo da shvati ono što sam mu tvrdio o klimatskim promenama. Dakle dobro: već je počela kampanja šećera na Kubi i takozvani sušni period. Prinos u šećeru ne prelazi devet procenata. Koliko bi koštala proizvodnja šećera za izvoz po 10 centi za funtu, kada je kupovna moć jednog centa skoro 50 puta manja od onda kada je Revolucija pobedila, 1. januara 1959 g.? Smanjenje troškova tog i drugih proizvoda da bi smo ispunili naše obaveze, zadovoljili našu potrošnju, stvorili rezerve i razvili drugu proizvodnju, je velika zasluga; ali zbog toga ne možemo ni da sanjamo da su rešenja naših problema laka i da su iza ćoška.\nRazgovarali smo između ostalih brojnih tema o stupanju na vlast novog predsednika Gvatemale, Alvara Koloma. Ispričao sam mu da sam gledao svečanost ne propustivši ni jedan detalj i društvene obaveze nedavno izabranog Predsednika. Lula je prokomentarisao da se ono što se danas može videti u Latinskoj Americi rodilo 1990 g. kada smo odlučili da stvorimo Forum u Sao Paolu: «Ovde smo doneli odluku, u razgovoru koji smo vodili. Ja sam bio izgubio izbore, a ti si došao na ručak u moju kuću u San Bernardu».\nTek što je započeo moj razgovor sa Lulom, a imam još mnogo stvari da ispričam i ideja da iznesem, možda od neke koristi.\n23. januar 2008 g\nKada je došlo do raspada Sovjetskog Saveza što je za nas bilo kao da je Sunce prestalo da izlazi, Kubanska revolucija je dobila razorni udarac. Nije se to prevelo samo kao potpuni prekid isporuka goriva, materijala i hrane; izgubili smo i tržišta i cene postignute za naše proizvode u teškoj borbi za suverenitet, integraciju i principe. Imperija i izdajnici, puni mržnje, oštrili su bodeže kojima su mislili da pobiju revolucionare i povrate bogatstva zemlje.\nInterni bruto proizvod (IBP) počeo je progresivno da pada za nekih 35 %. Koja bi zemlja izdržala tako strašan udarac? Nismo branili naše živote, branili smo naša prava.\nMnoge partije i organizacije sa levice su se obeshrabrile pred kolapsom SSSRa posle njegovih titanskih napora da izgradi socijalizam tokom više od 70 godina.\nKritike reakcionara na svim tribinama i medijima bile su žestoke. Mi nismo pridodali naše horu apologetičara kapitalizma koji su cepkali palo drvo. Nijedna statua tvoraca ili barjaktara marksizma nije demolirana na Kubi. Nijedna škola niti fabrika nije promenila ime i odlučili smo da nastavimo dalje sa nepokolebljivom čvrstinom. Tako smo obećali u tako hipotetičkim i neverovatnim okolnostima.\nIsto tako nikada u našoj zemlji nije praktikovan kult ličnosti, zabranjen na našu ličnu inicijativu od prvih dana pobede.\nU istoriji naroda, subjektivni faktori su činili da raspleti, nezavisno od zasluga lidera, napreduju ili nazaduju.\nGovorio sam Luli o Čeu, dajući mu kratku sintezu njegove priče. On je sa Karlosom Rafaelom Rodrigezom diskutovao o sistemu samofinansiranja ili o budžetskom metodu, čemu nismo pridevali veliki značaj, zauzeti tada borbom protiv američke blokade, planovima agresije i nuklearnom krizom iz oktobra 1962 g., realnim problemom opstanka.\nČe je proučio budžete velikih jenkijevskih kompanija, čiji su administrativni funkcioneri živeli na Kubi, ne i vlasnici. Izvukao je jasnu ideju o imperijalističkom delovanju i o tome šta se dešavalo u našem društvu, što je obogatilo svojim markističkim konceptima i došao do zaključka da se na Kubi ne bi mogli koristiti isti metodi za izgradnju socijalizma. Ali nije se radilo o ratu uvredama; bila je to poštena razmena mišljenja, koja su objavljena u jednom malom časopisu bez ikakve namere da se stvore potresi ili podele među nama.\nOno što se kasnije desilo u SSSRu nije iznenadilo Čea. Dok je imao značajne dužnosti i vršio funkcije, uvek je bio pažljiv i obziran.\nNjegov jezik je otvrdnuo kada se sudario sa strašnom ljudskom stvarnošću koju je nametnuo imperijalizam, što je zapazio u bivšoj belgijskoj koloniji, Kongu.\nPožrtvovan, studiozan i dubok čovek poginuo je u Boliviji zajedno sa šačicom kubanskih i boraca iz drugih latinoameričkih zemalja, boreći se za oslobođenje Naše Amerike. Nije stigao da upozna današnji svet, kome se pridodaju problemi koji su tada bili nepoznati.\nTi ga nisi upoznao, rekao sam mu. Bio je sistematičan u dobrovoljnom radu, u učenju i ponašanju: skroman, nesebičan, davao je primer u proizvodnim centrima i u borbi.\nMislim da u izgradnji socijalizma, što više dobijaju privilegovani, manje će dobiti oni kojima je potrebno.\nPonavljam Luli da vreme mereno godinama sada brzo protiče; svaka od njih se umnožava. Skoro da se isto to može reći za svaki dan. Stalno se objavljuju nove vesti vezane za situacije predviđene na mom susretu sa njim od 15. ovog meseca.\nSa obiljem ekonomskih argumenata, objasnio sam mu da su, kada je revolucija pobedila 1959 g., SAD plaćale preferencijalnu cenu od 5 centi za funtu za jedan znatan deo naše proizvodnje šećera, koja je tokom skoro jednog veka slata na tradicionalno tržište te zemlje, koje je uvek u kritičnim trenucima bilo snabdevano od strane jednog sigurnog isporučioca veoma blizu njihove obale. Kada smo proglasili Zakon o agrarnoj reformi, Ajzenhauer je odlučio što treba da se radi, a još uvek se nije bilo stiglo do nacionalizacije njihovih šećerana – koja bi bila prerana -, niti je agrarni zakon, nedavno usvojen u maju 1959 g., još bio primenjen na njihove velike latifundije. U skladu sa tom prenagljenom odlukom, naša kvota šećera je bila ukinuta u decembru 1960 g., a kasnije preraspodeljena među drugim proizvođačima iz ovog i drugih regiona sveta kao kazna. Naša zemlje je ostala blokirana i izolovana.\nNajgori je bi nedostatak skrupula i metodi koje je imperija preduzela da bi nametnula svoju dominaciju u svetu. Uneli su virus u zemlju i uništili najbolju šećernu trsku; napali su kafu, napali su krompir, isti tako su napali svinje. Barbados- 4362 je bila jedna od naših najboljih sorti trske: rano je sazrevala, prinos u šećeru je ponekad dostizao do 13 ili 14 posto; njena težina po hektaru je mogla da pređe 200 tona u trsci od 15 meseci. Jenkiji su uništili najbolju, koristeći bolesti. Još gore: uneli su virus hemoragičnog dengea koji je pogodio 344 hiljada ljudi i stajao života 101 dete. Da li su koristili druge viruse ne znamo – ili to nisu učinili iz straha zbog susedstva sa Kubom.\nKada iz tih razloga nismo mogli da ispunimo pošiljke šećera ugovorene sa SSSRom, oni nikada nisu prestali da nam šalju robu koju smo dogovorili. Sećam se da sam sa Sovjetima pregovarao svaki cent cene šećera; otkrio sam u praksi ono što sam znao samo u teoriji: nejednaka razmena. Oni su garantovali cenu iznad one koja je vladala na svetskom tržištu. Sporazumi su bili projektovani na 5 godina; ako si na početku petoljetke slao x tona šećera za plaćanje robe, na kraju iste je vrednost njihovih proizvoda po međunarodnoj ceni bila 20 posto viša. Uvek su bili velikodušni u pregovorima: jednom je cena na svetskom tržištu konjukturalno dostigla 19 centi, mi smo se zakačili za tu cenu i prihvatili su je. To je kasnije poslužilo kao osnova za primenu socijalističkog principa da oni ekonomski razvijeniji treba da pomognu manje razvijenima u izgradnji socijalizma.\nKada me je Lula upitao kakva je bila kupovna moć 5 centi, objasnio sam mu da se tada sa tonom šećera kupovalo 7 tona nafte; danas se po ceni pomenute lake nafte, 100 dolara kupuje samo jedan barel. Šećer koji smo izvozili, po sadašnjim cenama, bio bi dovoljan samo za nabavku uvoznog goriva koje se troši za 20 dana. Trebalo bi potrošiti oko 4 milijarde dolara godišnje za njegovu nabavku.\nSAD subvencionišu svoju poljoprivredu desetinama milijardi svake godine. Zašto ne dopuste da u SAD slobodno uđe etanol koji vi proizvodite? Brutalno ga subvencionišu, čime Brazilu otimaju prihod od milijarde dolara svake godine. Isto to rade bogate zemlje sa svojom proizvodnjom šećera, uljarica i žita za proizvodnju etanola.\nLula analizira podatke iz poljoprivredne proizvodnje Brazila koji su od velikog interesa. Saopštava mi da ima studiju koju je napravila brazilska štampa koja pokazuje da će do 2015 g. svetska proizvodnja soje rasti 2 % godišnje; to jest, znači da će biti potrebno proizvesti 189 miliona tona soje više nego što se proizvodi danas. Proizvodnja soje u Brazilu moraće da raste po stopi od 7 % godišnje da bi mogao da odgovori svetskim potrebama.\nKoji je problem? Mnoge zemlje više nemaju zemljišta za setvu. Indija, na primer, nema više slobodnog zemljišta; Kina ima jako malo raspoloživog zemljišta za to, a SAD ga takođe nemaju za dodatnu proizvodnju soje.\nDodao sam njegovom objašnjenju da su ono što imaju mnoge latinoameričke zemlje milioni stanovnika sa mizernim platama koji proizvode kafu, kakao, povrće, voće, sirovine i robu po niskoj ceni da bi snabdevali društvo Sjedinjenih Država, koje više ne štedi, a troši više nego što proizvodi.\nLula objašnjava da su u Gani postavili jednu kancelariju za istraživanje EMBRAPA – Brazilsko preduzeće za poljoprivredno-stočarska istraživanja – i dodaje da će u februaru isto tako otvoriti kancelariju u Karakasu.\nPre 30 godina, Fidele, to područje Brazilije, Mato Groso, Goias smatrano je delom Brazila koji nema ništa, bilo je isto kao afrička savana; za 30 godina se transformisalo u region sa najvećom proizvodnjom zrna u celom Brazilu; zbog toga smo postavili istraživačku kancelariju tamo u Gani i želimo da napravimo jedno društvo i u Angoli.\nBrazil, rekao mi je, uma privilegovanu situaciju. Raspolažemo sa 850 miliona hektara zemlje; od toga je 360 miliona deo Amazonije; 400 miliona dobre zemlje za poljoprivredu, a šećerna trska zauzima samo jedan posto.\nBrazil, prokomentarisao sam mu, je s druge strane najveći izvoznik kafe na svetu. Brazilu za taj proizvod plaćaju isto koliko je jedna tona vredela i 1959 g.; oko 2.500 sadašnjih dolara. Ako su u toj zemlji tada naplaćivali 10 centi za jednu šoljicu, danas naplaćuju 5 dolara, ili više za šoljicu mirišljave ekspres kafe, italijanski stil pripreme. To je IBP u SAD.\nU Africi ne mogu da rade ono što radi Brazil.\nVeliki deo Afrike je prekriven pustinjama i tropskim i suptropskim područjima, gde je teško proizvesti soju i pšenicu. Samo u oblasti Sredozemlja, na severu – gde pada nekoliko stotina milimetara godišnje, ili je navodnjavaju vodama Nila -, na visokim zaravnima, ili na jugu, čega su se dokopali oni iz Aparthejda, obilna je proizvodnja žita.\nRibe iz njihovih hladnih voda, koje zapljuskuju pre svega njihovu zapadnu obalu, hrane razvijene zemlje koje ribarskim brodićima sa vučom čiste velike i male primerke vrsta koje se hrane planktonom iz struja koje potiču sa Južnog pola.\nAfrika, sa skoro četiri puta većom površinom od Brazila (30,27 miliona kvadratnih kilometara) i 4,3 puta više stanovnika nego Brazil (911 miliona stanovnika), daleko je od brazilske proizvodnje viškova hrane, a njihova infrastruktura tek treba da se izgradi.\nVirusi i bakterije koji pogađaju krompir, citruse, banane, paradajz, stoku uopšte, svinjska, ptičija kuga, crni prišt, bolest ludih krava i druge koje uglavnom pogađaju stoku u svetu, obiluju i u Africi.\nGovorio sam Luli o Borbi ideja koju smo preduzeli. Nove vesti stalno stižu što očigledno pokazuje potrebu za tom stalnom borbom. Najgori organi štampe ideoloških neprijatelja posvećuju se širenju svetom mišljenja nekih izdajnika koji u našoj herojskoj i velikodušnoj zemlji ne žele čak ni da čuju reč socijalizam. 20. januara, pet dana posle posete, jedan od tih organa je objavio jedno mišljenje nekog momčića koji je zahvaljujući revoluciji postigao dobar nivo obrazovanja, zdravlje i posao:\n«Ne želim da znam ni za kakav socijalizam», i objašnjava razlog svog besa: « mnogi ljudi su zalagali čak i dušu za nešto malo dolara. Onom novom što će doći za ovu zemlju, šta bilo da bilo, neka daju drugo ime», objavljuje. Pravi vučić maskiran u bakicu.\nSam dopisnik koji ga objavljuje, nastavlja veselo tvrdeći: «Zvanična propaganda pozivajući Kubance da glasaju, više puta navodi Revoluciju nego socijalizam. Za sada, Kuba nije više penušava zemlja kao što je bila do kraja decenije 80-tih. Ostrvski pogled prelazi ka globalnoj viziji, a zemlja, pre svega u glavnom gradu, doživljava ubrzanu mutaciju ka modernizaciji. Jedan od njenih rezultata je da rašivaju šavove socijalizma koji je uvezen pre više decenija.»\nRadi se o vulgarnom pozivu imperijalnog kapitalizma na individualni egoizam, propovedan pre skoro 240 godina od strane Adama Smita, kao uzrok bogatstva nacija; to jest, staviti sve u ruke tržišta. To bi stvorilo bezgranična bogatstva u jednom idiličnom svetu.\nMislim na Afriku i njenih skoro milijardu stanovnika, žrtava prinicipa te ekonomije. Bolesti, koje lete brzinom aviona, šire se u ritmu SIDE i drugih novih i starih bolesti pogađaju njeno stanovništvo i njihove kulture, a da nijedna od bivših kolonijalnih sila nije u stanju da im stvarno pošalje lekove i naučnike.\nO tim temama sam razgovarao sa Lulom.\n26. januar 2008 g.\nČetvrti i poslednji deo\nNe želim da zloupotrebim strpljenje čitalaca, niti izuzetnu priliku koju mi je pružio Lula da razmenimo ideje prilikom susreta sa mnom. Zbog toga potvrđujem da je ovo četvrto i poslednje razmišljanje o njegovoj poseti.\nKada sam razgovarao sa njim o Venecueli, rekao mi je: Mi mislimo da sarađujemo sa predsednikom Ćavesom. Dogovorio sam se sa njim. Svake godine ću ići dva puta u Karakas, a on će dva puta putovati u Brazil da ne bismo dozvolili razlike među nama, a ako ih bude, da možemo da ih odmah rešimo. Venecueli nije potreban novac – rekao je -, jer ima puno resursa, ali joj je potrebno vreme i infrastruktura.\nIzneo sam mu da me veoma raduje njegov stav u vezi te zemlje, jer smo zahvalni tom bratskom narodu za potpisane sporazume koji nam garantuju normalnu isporuku goriva.\nNe mogu da zaboravim da je, kao posledica državnog udara od aprila 2002 g., lozinka onih koji su izvršili napad na vlast, vezano za našu zemlju bila: «više ni jedna kap nafte za Kubu». Postali smo dodatni motiv zbog koga je imperijalizam nastojao da razbije privredu Venecuele, iako je to u stvari bilo ono što su nameravali da učine od kada je Ćaves položio zakletvu na dužnost Predsednika nad umirućim ustavom IV Republike, koju je kasnije zakonski i demokratski pretvorio u V Republiku.\nKada je cena nafte naglo porasla i pojavile se realne teškoće za nabavku, Ćaves ne samo da je održao, nego je i povećao isporuku. Posle sporazuma iz ALBAe, koji su potpisani u Havani 14. decembra 2004 g., to se održava pod časnim i korisnim uslovima za obe zemlje. Tamo nesebično radi skoro 40 hiljada kubanskih stručnjaka, većinom lekara, koji svojim znanjem, a posebno internacionalističkim primerom, doprinose obrazovanju samih Venecuelanaca koji će ih zameniti.\nObjasnio sam mu da Kuba održava odnose prijateljstva sa svim zemljama Latinske Amerike i Kariba, bilo sa levice, ili sa desnice. Odavno smo trasirali tu liniju i nećemo je promeniti; spremni smo da podržimo bilo kakav rad u korist mira među narodima. To je trnovit i težak teren ali ćemo ustrajati na njemu.\nLula ponovo izražava svoje poštovanje i duboku ljubav prema Kubi i njenim vođama. Odmah je dodao da je osećao ponos zbog onoga što se dešavalo u Latinskoj Americi i još jednom potvrdio da smo ovde u Havani odlučili da stvorimo Forum iz Sao Paola i ujedinimo čitavu levicu Latinske Amerike, a ta levica dolazi na vlast u skoro svim zemljama.\nOvom prilikom sam ga podsetio na ono što nas je naučio Marti, o slavi ovog sveta, koja sva staje u zrno kukuruza. Lula je dodao: Svima kažem da u razgovorima koje sam imao sa Vama nikad niste dali ni jedan savet koji bi mogao da bude u sukobu sa zakonitošću; Vi ste mi uvek tražili da ne stvaram mnogo neprijatelja istovremeno. I to je ono što omogućava da se stvari kreću.\nSkoro je odmah izjavio da Brazil, jedna velika zemlja sa resursima, mora da pomogne Ekvadoru, Boliviji,Urugvaju i Paragvaju.\nSada smo bili u Centralnoj Americi. Nikada jedan brazilski predsednik nije posetio neku zemlju te zone sa projektima za saradnju.\nPitao sam ga: Sećaš li se Lula, šta sam ti rekao na porodičnoj i neformalnoj večeri koju si priredio našoj delegaciji dan posle preuzimanja vlasti, januara 2003 g? Niko od dece velike većine siromašnih koji su glasali za tebe nikada nije bio direktor velikih državnih preduzeća Brazila; univerzitetske studije su ovde isuviše skupe!\nU vezi toga Lula objašnjava: Gradimo 214 stručnih tehničkih škola; isto tako gradimo 13 novih federalnih univerziteta i 48 univerzitetskih podružnica.\nPitao sam ga: Za to se ništa ne plaća, je li tako? Brzo mi je odgovorio: Napravili smo program i već smo upisali 460 hiljada mladih sa periferije, siromašnih iz javnih škola, da bi mogli da pohađaju univerzitetske studije. Desnica me je optužila da nastojim da smanjim nivo nastave; dve godine kasnije, vršilo se istraživanje su 14 studija: najbolji studenti su bili siromašni sa periferije. Pravimo drugi program sa prosečno 18 studenata; time će se postići da bude 250 hiljada mladih na univerzitetskoj nastavi.\nTrgovinski odnosi Brazila sa Latinskom Amerikom su veći nego sa SAD, izneo mi je. Nastavio sam da mu objašnjavam da ako budemo uspostavili tesne odnose između dve zemlje, ne samo kao prijatelji nego i kao partneri u važnim oblastima, potrebno je da znam razmišljanje lidera Brazila, budući da ćemo u strateškim oblastima biti udruženi, a mi imamo kao pravilo da ispunjavamo naše ekonomske obaveze.\nSa najviše moguće takta smo govorili o drugim važnim problemima, o tačkama gde smo se slagali i o onima gde nismo.\nGovorio sam mu o različitim regionima, uključujući Karibe i o oblicima saradnje koje smo razvili sa njima.\nLula mi je izneo da je Brazil trebalo da ima aktivniju politiku za saradnju sa siromašnijim zemljama. Ima nove odgovornosti, najbogatija je zemlja u čitavom regionu.\nGovorio sam mu, kao što je logično, o klimatskim promenama i o malo pažnje koju veliki broj vođa industrijalizovanih zemalja sveta poklanja toj temi.\nKada sam 15. januara po podne razgovarao sa njim, nisam mogao da mu pomenem članak koji je objavljen samo 3 dana kasnije, a koji je napisao Stiven Lejhi iz Toronta. On nam prenosi novine iz nove knjige Lestera Brauna, pod naslovom «Mobilisati se za spas civilizacije».\n«Kriza je izuzetno ozbiljna i neposredna i zahteva napor mobilizacije država sličan onom ostvarenom tokom Drugog svetskog rata (1939-1945 g.)» - argumentuje autor, Lester Braun, predsednik Centra za studije Instituta za politiku Zemlje, sa sedištem u Vašingtonu.\n«Klimatske promene se dešavaju mnogo brže od onoga što su naučnici predvideli i planeta će neizbežno pretrpeti porast temperature barem za dva stepena», rekao je Braun IPSu, «što će nas definitivno smestiti u zonu opasnosti».\n«Niko od predsedničkih predkandidata za izbore u SAD», - koji će se održati prvog utorka u novembru – «ne pominje hitnost problema klimatskih promena».\n«Emisije gasova staklene bašte, delimično odgovorne za globalno zagrevanje, treba da se do 2020 g. smanje za 80%.»\nRadi se o mnogo ambicioznijem cilju od onog iznetog na Međudržavnom panelu o klimatskim promenama (MPKP), koji je 2007 g. dobio Nobelovu nagradu za mir zajedno sa bivšim američkim potpredsednikom, Alom Gorom, koji je preporučio smanjenje od 25 do 40% u vezi nivoa emisije od 1990 g, obaveštavaju agencije.\nBraun smatra da su podatci koje je koristio MPKP zastareli jer su od pre dve godine. Novije studije pokazuju da se klimatske promene ubrzavaju, rekao je.\nIako veruje da će MPKP izmeniti ovu preporuku u sledećem izveštaju, ukazao je da će se on objaviti za 5-6 godina. «Suviše kasno, sad već moramo da delujemo», tvrdi Braun.\nBraunov Plan B 3.0 preporučuje mere za postizanje 80% smanjenja emisije, što se pre svega zasniva na efikasnom korišćenju energije, obnovljivim izvorima i širenju «štita « od drveća na planeti.\n«Energija vetra može da pokrije 40% svetske tražnje postavljanjem 1,5 miliona novih turbina na vetar od 2 megavata. Iako broj izgleda veliki, svake godine se proizvodi 65 miliona automobila u svetu. Jedna efikasnija rasveta može da smanji svetsku upotrebu struje za 12 posto.\n«U SAD su, komercijalne i rezidencijalne zgrade odgovorne za 40% emisije ugljenika. Sledeći korak treba da se usmeri na proizvodnju struje na nezagađujući način za grejanje, hlađenje i osvetljavanje stanova.\n«Korišćenje biogoriva koje se proizvodi upotrebom zrna kao što su kukuruz i soja, podstiče porast cena tih namirnica i može da izazove pogubnu nestašicu hrane za siromašne u svetu.\n«Godišnji dodatak od 70 miliona ljudi svetskom stanovništvu je skoncentrisan na nacije gde se rezerve vode iscrpljuju, a bunari presušuju, šumska područja se smanjuju, zemljište se degradira i polja za ispašu se pretvaraju u pustinje.\n«Godinu za godinom raste broj «neupotrebljivih država» koje čine «rano upozorenje na pad jedne civilizacije», komentariše Braun.\n«Porast cene nafte treba da se doda spisku problema. Bogate zemlje će imati sve što im je potrebno, dok siromašni treba da smanje svoju potrošnju.\n«Porast stanovnika i siromaštvo zahtevaju posebnu brigu razvijenog sveta.\n«Vreme je naš najoskudniji resurs», zaključuje uvaženi naučnik.\nNe može se jasnije izraziti opasnost koja vreba čovečanstvo.\nAli to nije jedina vest koja je objavljena posle mog sastanka sa Lulom. Pre samo dva dana anatemišući i razarajući Bušov govor pred Kongresom, «Njujork Tajms», u svom uvodniku, izražava tu ideju u jednoj rečenici: «Civilizovani svet očekuju jezive opasnosti.»\nKina, zemlja čija je površina 87 puta veća od našeg ostrva i u kojoj živi 117 puta više stanovnika nego na Kubi, upravo je opustošena neuobičajenim hladnim talasom koji je pogodio Šangaj, najrazvijeniji deo i ostale južne i centralne oblasti te velike zemlje. Vlasti obaveštavaju o vanrednom stanju, što prenose zapadne međunarodne novinske agencije – AFP, AP, EFE, DPA, ANSA i druge –: «Jake snežne padavine primorale su na zatvaranje termocentrala i smanjile na polovinu rezerve uglja, glavnog energetskog izvora zemlje, što je stvorilo tešku energetsku krizu».\n«... u najpogođenijoj oblasti, sedam posto ukupne energije, prestalo je sa radom, istakla je Komisija za energiju.\n«... 90 centrala, koje proizvode dodatnih 10 % struje termičkog porekla, moglo bi da bude zatvoreno narednih dana, ako se situacija ne popravi...\n«Rezerve uglja su smanjene na manje od polovine, upozoravaju vlasti...\n«Glavni problem je saobraćaj. Više od polovine vozova se bavi prevozom uglja, zbog čega je paralisanje mreže izazvalo mnogo problema, istakao je Vang Žeming, stručnjak Državne komisije za bezbednost.\n«Vang je podsetio da se prevoz uglja ovih dana suočava sa konkurencijom putnika, jer zbog praznika postoji železnički egzodus od skoro 180 miliona ljudi za samo mesec dana.\n«Za Kinu je teško da koristi drugi izvor energije. Idealan bi bio prirodni gas, ali skladišta još nisu dovoljna, prokomentarisao je stručnjak.»\nIsto tako treba imati u vidu da su sliv Jangcea i druge centralne i južne oblasti zemlje pretrpele poslednjih meseci najgoru sušu za pola veka, što je pogodilo hidroelektričnu proizvodnju.\nPrema Kineskom udruženju za meteorologiju, «Sneg će nastaviti jako da pada tokom sledeća tri dana».\n«Čitava zemlja je mobilisana da bi se rešilo vanredno stanje. U gradu Nankingu se 250 hiljada ljudi bavi čišćenjem snega sa ulica.»\nPomenute vesti govore o «460 hiljada vojnika Narodne oslobodilačke vojske, raspoređenih po kineskim provincijama da bi pomogli milionima ljudi bez krova nad glavom pogođenih najgorom hladnoćom u poslednje vreme, i milionu vladinih agenata koji pomažu uspostavljanju saobraćaja i usluga.\n«Ministar zdravlja je poslao 15.000 lekara da pomažu ugroženima.\n«Premijer, Ven Žibao, se gradu Kantonu obratio mnoštvu putnika čiji su vozovi paralisani.\n«Računa se sa više od 80 miliona ugroženih. Analizira se šteta pričinjena poljoprivredi i proizvodnji hrane.»\nBBC svet iznosi: « Vlada Kine je obavestila da je ozbiljna suša dovela do toga da nivo vode u jednom delu najveće reke u zemlji, Jangceu, padne na najniži nivo od početka beleženja pre 142 godine.\n«U lučkom gradu Hankou, u centru zemlje, nivo vode se početkom januara smanjio na 13,98 m, što nije zabeleženo od 1866 g., naveo je citirajući lokalne medije.»\nHladni talas se približio teritoriji Vjetnama sa neuobičajeno niskim temperaturama.\nTakve vesti daju ideju o tome šta mogu da znače klimatske promene koje toliko brinu naučnike. U oba primera koje sam naveo radi se o revolucionarnim zemljama, savršeno organizovanim, sa velikom ekonomskom i ljudskom snagom, gde se sva sredstva stavljaju u službu naroda. Ne radi se o gladnim masama prepuštenim svojoj sudbini.\nS druge strane, vest agencije Rojters od 29. januara, obaveštava da «Francuska predviđa izmenu svoje politike potrošnje biogoriva, zbog sumnji u vezi uticaja takozvanog «zelenog goriva» na životnu sredinu», saopštio je u utorak Državni sekretar za životnu sredinu.\n«Francuska je postala jedan od najvećih proizvođača biogoriva u Evropi, pošto je uspostavila jednu arbitrarnu politiku koja dve godine unapred prevazilazi cilj Evripske Unije da pomeša biogoriva sa standardnim gorivom.\n«Da bi postigla svoj cilj mešanja goriva... Francuska je uspostavila sistem kvota čija je prednost u smanjenim carinama, da bih ih učinila konkurentnim u odnosu na standardna goriva.\n«Politika je ohrabrila mnoga preduzeća da ulažu u taj sektor, gradeći fabrike etanola i biodizela po čitavoj zemlji.»\nSve što sam upravo izneo, što čak, iako je konceptualno predviđeno, čini zbir novih elemenata koji su se nedavno dogodili i u takvim okolnostima sigurno će zahtevati od Brazila, koji srećom u ovom trenutku nije pogođen velikim klimatskim nevoljama, važne korake u njegovoj komercijalnoj i investicionoj politici. Sada neposredno njegova međunarodna težina raste.\nOčigledno je da jedan broj faktora komplikuje situaciju na planeti. Mogu se navesti razni:\n1. Porast potrošnje nafte, neobnovljivog i zagađujućeg proizvoda, zbog rasipništva potrošačkih društava.\n2. Nestašica hrane iz različitih razloga, između ostalih, izuzetnog porasta ljudske i životinjske populacije što žito pretvara direktno u proteine sa rastućom potražnjom.\n3. Preterana eksploatacija mora i zagađenje njihovih vrsta hemijskim otpadom industrije koja je inkompatibilna sa životom.\n4. Morbidna ideja da se hrana pretvara u gorivo za dokolicu i luksuz.\n5. Nesposobnost dominantnog ekonomskog sistema za racionalnu i efikasnu upotrebu nauke i tehnike u borbi protiv epidemija i bolesti koje napadaju ljudski život, životinje, useve koji ih održavaju. Biotehnologija transformiše gene, a multinacionalne kompanije proizvode i koriste njene proizvode, maksimalno zarađujući putem reklama, bez sigurnosti za one koji ih koriste, niti dostupnosti za one kojima su najviše potrebni, između ostalih, najnovije nanotehnološke molekule - termin je relativno nov – koji se istim putem probijaju bez reda.\n6. Potreba za racionalnim planovima rasta porodice i društva zajedno što je strano hegemonijskim pretenzijama i pretenzijama moći.\n7. Skoro opšte odsustvo obrazovanja o temama koje su odlučujuće za život, čak i u državama sa najvišim školskim nivoom.\n8. Realni rizici koji proističu od oružja za masovno uništenje u rukama neodgovornih, što je već pomenuti «Njujork Tajms», jedan od najuticajnijih organa u SAD, ocenio kao jezivu opasnost.\nDa li ima leka za te opasnosti? Da: upoznati ih i prihvatiti. Kako? To bi bili čisto teorijski odgovori. Neka ih sami čitaoci sebi daju, naročito oni i one najmlađe, kao što je u poslednje vreme uobičajeno reči da žene ne bi bile diskriminisane. Neka ne čekaju da postani prvo šefovi država.\nDa li sam imao ili ne teme za razgovor sa Lulom? Bilo bi nemoguće sve ispričati. Ovim putem je najlakše da mu prokomentarišem vesti koje su kasnije stigle.\nPodsetio sam ga da sam nastojao da se oporavim od dve nezgode: one iz Vilja Klare i bolesti koja je iznenada došla posle mog poslednjeg putovanja u Argentinu.\nSkoro na kraju mi je rekao: «Pozvani ste da ove godine dođete u Brazil». Hvala,odgovorio sam mu, biću tamo barem u mislima.\nNa kraju mi je rekao: Ispričaću drugovima i prijateljima koje imate u Brazilu, da ste jako dobro.\nOtišli smo zajedno do izlaza. Susret je zaista vredeo truda.\n31. januar 2008 g.


Dimenzija pak 1 (š x d x v) 104x104x18\nDeklaracija D55x59 cm\nMaterijal izrade Furnirana iverica ili furnirani MDF. Noge: masivno drvo topole ili bukve. Metalni dijelovi - okov (vijci). Obrada: lak.


Na času žigosao drugaricu i druga ustaškim simbolom | Luftika\nU zadarskoj Ekonomsko – birotehničkoj i trgovačkoj školi na Puntamici juče je jedan učenik prvog razreda srednje škole žigosao drugaricu i druga ustaškim simbolom. On ih je užarenim predmetom u obliku slova ‘U’ opekao i doslovno žigosao. Sve ovo se dogodilo za vreme časa.\nOpekotine na ruci i vratu\n„Taj učenik je sedeo iza mene u klupi u razredu te mi je nekakvim vrućim predmetom pritisnuo desnu ruku i napravio mi opekotinu u obliku slova ‘U’. Imam još jednu opekotinu na ruci jer me opekao više puta, a isto tako je opekao još jednog dečka koji je sedeo do mene u klupi. Nakon što me opekao rekao mi je: „Sad imaš tetovažu i možeš se hvaliti da si ustaša“, ispričala je 15-godišnjakinja, koja je u školu na sastanak s direktorom stigla s ocem Ademom Shalom.\nSastanak je organizovan zbog nemilog događaja koji se dogodio juče ujutro u vreme nastave. Na pitanje zašto je to učinio, ispričala je da joj je rekao da je to uradio jer mu je da mu je bilo dosadno te da mu je to zezancija.\n„Prvo nisam smela da kažem profesorki šta se desilo jer mi je jedna devojka iz odeljenja zapretila da će me povrediti i obesiti ako ikome kažem jer se to radi drukerima. Ali kad smo došli na čas fitzičkog, tamo sam bila u odeći kratkih rukava i profesorka je primetila kako imam opekotinu na ruci i upitala me šta je bilo. Tada sam rekla šta se dogodilo, pa nas je sve zajedno poslala kod pedagoga koja mi je namazala ruku i nazvala razrednu“, ispričala je vidno uplašena učenica koja je poslepodne bila kod doktora gde joj je rečeno kako će trag ovog žigosanja ostati zauvek na koži.\nUz nju je u školi bio i njen otac Adem Shala, istaknuti član albanske zajednice u Zadru koji je revoltiran ovim nemilim događajem o svemu obavestio medije.\n„Mene čudi kako to da niko iz škole nije zvao policiju ili Hitnu pomoć?! Naime, reč je o dvoje učenika koji su povređeni užarenim predmetom i kojima je rečeno da su ustaše. Imao sam već slučaj da je starija ćerka, koja je takođe išla u ovu školu, s nastave došla krvava kući i ni tada niko nije zvao policiju ni Hitnu. Problem je u celoj školi. Zašto ne zovu Hitnu pomoć ili ne prijave policiji kad se dogode ovakve stvari? Ne razumem šta se događa u školi“, rekao je vidno uzrujan otac.\n„Žao mi je zbog ovoga što se dogodilo. Oni su se izmirili jer to nije bio tako veliki incident. Nakon događaja nismo odmah zvali policiju jer su se učenici već u jutarnjim satima, neposredno nakon događaja, izmirili. Takođe, na sastanku s roditeljima su opet svi izneli svoju priču, a učenik koji je to učinio se izvinio“, rekao je direktor škole Jozo Dragić.\nOznakehrvatska ustase ustase u hrvatskoj zigosao drugaricu ustaskim simbolom


Usred(u) čitanja: Tony Parsons - WANNABE MAGAZINE\nUsred(u) čitanja: Tony Parsons\nToni Parsons (Tony Parsons) je jedan od najpoznatijih pisaca u Engleskoj, ali i šire. Dobro je poznat i srpskoj publici još od kraja prošlog veka, kada se pojavila njegova prva knjiga “Čovek i dečak”. Voleli ga ili ne, činjenica je da je opčinio mnoge širom sveta svojim lakim pisanjem i razumljivim stilom. Toni je nekada radio kao muzički kritičar u časopisu “NME”, pa nije ni čudo što u svakom svom delu provuče muziku kao tanku nit koja spaja porušene međuljudske odnose. Pored muzike, glavne teme njegovih romana svakako su porodica, ljubav, odnos prema deci i bračnom partneru, roditeljima… Možda je baš zato prirastao za srca mnogim svojim poklonicima, pa svakim svojim delom doživljava ponovni uspeh. Leto je idealno vreme za prepuštanje romanima jednog od najprodavanijih britanskih savremenih pisaca, stoga knjige u ruke i uživajte.\nPravi izbor za kraj leta\n“Čovek i dečak” (Man and Boy)\nNeverovatno zanimljiv i uzbudljiv roman o čoveku koji je na teži način morao da nauči osnovne lekcije iz života i ljubavi. Reč je o Hariju Silveru koji ima sve – uspešan posao na televiziji, predivnu suprugu i dobro dete. U jednom trenutku ludila, gubi glavu i odbacuje sve što ima. Ovo je priča o tome kako Hari stiče samopoštovanje i na koji način se čovek mora pomiriti sa samim sobom. Pritom, kao samohrani roditelj ima važan zadatak, a to je da svog sina nauči šta ljubav i porodica zapravo znače. Roman je veoma dobro napisan, čitaoce vodi od smeha do suza, veoma emotivno nabijen, nećete ga ispuštati iz ruku. A kada završite sa njim, slobodno uzmite drugi deo “Čovek i žena” (Man and Wife), kao i treći “Ljudi i dečaci” (Men from Boys) i saznajte šta se dalje dešavalo sa junakom koji će vam, sigurni smo, postati omiljen.\n“Novi početak” (Starting Over)\nOvo je priča o tome kako starimo, kako se na tom putu odrastanja odričemo svojih snova i koliko šanse imamo da život učinimo pravim. Toni se ovim romanom vraća temi koja ga je prvim romanom vinula u vrh slavnih: ljubavi, međuljudskim odnosima i samom životu. Priča prati život Džordža Bejlija koji nakon srčanog udara dobija još jednu priliku za život, presađuju mu srce devetnaestogodišnjaka i tada se sve menja. Menja se njegov odnos prema deci, ženi, prema samom načinu života sve do trenutka kada se Džordž zasiti tog novog i poželi svoj život nazad. U ovom romanu Toni je svojim umećem obradio najveće dileme savremenog života.\n“Odlasci” (Departures: Seven Stories from Heathrow)\nNajnovije Tonijevo delo predstavlja zbirku od sedam kratkih priča koje su zasnovane na njegovom boravku na aerodromu “Hitrou” u toku jedne nedelje. Kao zvanični aerodromski pisac, Toni nam predstavlja “Hitrou” kakav do sada nismo videli, kao neki grad sa 75 miliona putnika koji prođu kroz njega svake godine, kao mesto na kome snovi i putovanja počinju i završavaju se. Kroz ove kratke priče prikazao je aerodrom koji vrvi od života, putnike, ali i one koji nigde ne putuju, a omogućavaju drugima da posete sve krajeve sveta. Uz prvu zbirku priča ovog popularnog pisca smejaćete se i plakati, a vaš boravak na aerodromima nikada više neće biti isti.\nIzvori fotografija: amazon.com, harpercollins.co.uk, blogs.mirror.co.uk, thaizer.com


Klasična fizika - Wikipedia\nNa šta se pojam "klasična fizika" odnosi, zavisi od konteksta. Kada se govori o posebnoj teoriji relativnosti, odnosi se na Newtonovu fiziku koja je prethodila teoriji relativnosti, to jest, grane fizike nazirane na principima usvojenim prije uspona relativnosti i kvantne mehanike. Kada se govori o općoj teoriji relativnosti, odnosi se na rezultat modifikovanja klasične mehanike kako se se povezala sa posebnom teorijom relativnosti. Kada se govori o kvantnoj mehanici, odnosi se na nekvantnu fiziku, u koju se često ubraja i opća teorija relativnosti.\nMeđu granama teorije, uključenih u klasičnu fiziku, su:\nKlasična Lagrangijanov i Hamiltonov formalizam\nKlasična elektrodinamika (Maxwellove jednačine)\nPosebne teroija relativnosti i opća teorija relativnosti\nKlasična teroija haosa i nelinearna dinamika\nRječnik klasične fizike\nPreuzeto iz "https://bs.wikipedia.org/w/index.php?title=Klasična_fizika&oldid=2729261"\nPosljednja izmjena dana 10 juni 2016 u 02:11\nOva stranica je posljednji put izmijenjena na datum 10 juni 2016 u 02:11.


Informativni webinari - besplatno o otvaranju firme u Sloveniji! - DATA d.o.o.\nAvtor Danijela Mitrović Biznis, EU, Slovenija Besplatni webinari o otvaranju firme u Sloveniji, registracija firme u Sloveniji, registracija kompanije u Sloveniji\nInformativni webinari – novi datumi u oktobru i novembru, besplatno o otvaranju firme u Sloveniji! Prijavite se sada!\nInformativni webinar – o otvaranju firme u Sloveniji\nInformativni webinar – o popularnim delatnostima u Sloveniji\nInformativni webinar – o otvaranju građevinske firme u Sloveniji\n04.11.2020 u 10 časova\nDodaci prehrani – tko ih može prodavati? 11/11/2020


Naša polazna tačka je vaša potreba. Razvijamo rešenja po meri klijenta da bismo udovoljili Vašim potrebama, kakve god one bile. Pored naših standardnih sistema, možemo ponuditi i potpuno prilagođene instalacije.\nDexion će uvek težiti tome da u potpunosti razume potrebe naših klijenata. Tesno radeći sa vama od početnog koncepta do definisanja detaljne specifikacije, u mogućnosti smo da pružimo jasne i detaljne ponude.\nŠta god naši klijenti tražili, uvek ćemo težiti tome da izradimo rešenja prema njihovim potrebama, čineći tako rad sa firmom Dexion jasnim i jednostavnim izborom.\nTelefon: +381 21 661 2523\nMobilni: +381 60 043 4500\nZa sva dodatna pitanja kontaktirajte direktno:


Ana Konjuh završila nastup na WTA turniru u San Joseu | Dubrovačka Mreža\nHome Dubrovniknet RSS Ana Konjuh završila nastup na WTA turniru u San Joseu\nNakon pet uzastopnih pobjeda Ana Konjuh završila je u polufinalu svoj ovotjedni nastup na WTA turniru iz Serije 500 u San Joseu (SAD), previsoka prepreka za Dubrovkinju bila je Amerikanka Danielle Collins (36. na WTA listi) koja je u cijelom dvoboju ispustila svega dva gema – 6:0, 6:2.\nRaspoložena Amerikanka je već nakon 30 minuta igre došla do vodstva od 6:0 i 3:0 nakon čega Ana dolazi do jedinih gemova u meču i smanjuje na 3:2. Ipak, Collins zatim novim nizom odlazi do kraja i plasmana u završnicu. Unatoč uvjerljivom porazu, Konjuh može biti više nego zadovoljna nastupom u San Joseu nakon kojeg će se prvi put od travnja 2018. ponovo naći u društvu 100 najboljih na WTA listi (88.).\nNext articleTraže se pročelnici – Grad Dubrovnik raspisao javni natječaj\nTko je sljedeći tjedan bez struje?


Više investicija u poljoprivredu - Bizlife.rs\n17:37 Beograd, 05/02/2012\n„Investicije u sekror poljoprivrede su relativno skromne u odnosu na ukupan obim stranih investicija i kreću se između 0,6 i tri procenta na godšnjem nivou“, izjavio je Ševarlić za Tanjug.\nŠevarlić, koji je i profesor na Poljorpivrednom fakultetu Univerziteta u Beogradu, je napomenuo da su prinosi u Srbiji, u odnosu na evropski prosek, na zadovoljavajućem nivou jedino u proizvodnji suncokreta i soje. U proizvodnji žitarica i drugih industrijskih kultura proizvođači u Srbiji još nisu blizu proseku koji se ostvaruju u zemljama Evropske unije (EU), dok je najveći zaostatak u stočarskoj proizvodnji.\nŠevarlić je mišljenja da treba ići na ukrupnjavanje poljoprivrednih gazdinstava u Srbiji jer u EU postoje specijalizovana poljoprivredna gazdinstva sa krupnim robnom prozivodnjom. U Srbiji postoji blizu 800.000 porodičnih gazdinstava od čega se najveći deo bavi naturalnom proizvodnjom.


Britanski nadbiskup: Napad u Londonu je povezan s islamom koliko i genocid u Srebrenici sa kršćanstvom | BHRaja.ca | Bosnian-Canadian Media\nHome | Vijesti / News | Svijet | Britanski nadbiskup: Napad u Londonu je povezan s islamom koliko i genocid u Srebrenici sa kršćanstvom\nOn je rekao kako su ljudi zloupotrijebili vjerske spise da bi jednostavno opravdali nasilne postupke kroz historiju. Kako kaže, vjerski lideri moraju preuzeti odgovornost i suprotstaviti se tvrdnjama da je zločin počinjen u ime vjere.\nWelby ističe i da je vjera korištena kao sredstvo da bi drugi ljudi opravdali mržnju i nasilje, prenosi Independent.\nIndependent navodi da je više od 8.000 muslimanskih muškaraca i dječaka ubijeno u gradu Srebrenici u julu 1995. godine i da su zločin izveli pripadnici vojske bosanskih Srba.\nTags britanski nadbiskup London napad terorizam


/VIDEO/NASA UPALILA ALARME! NEŠTO NIJE U REDU SA MESECOM: Zemljin satelit se trese, puca mu kora, NAUČNICI TVRDE DA SE SMANJUJE?! – Urbancube\n/VIDEO/NASA UPALILA ALARME! NEŠTO NIJE U REDU SA MESECOM: Zemljin satelit se trese, puca mu kora, NAUČNICI TVRDE DA SE SMANJUJE?!\nNaučnici upoređuju taj proces s načinom na koji se grožđe postepeno bora i stvara linije dok se hladi i skuplja. Za razliku od kože grožđa, Mesečeva kora ne može da se rasteže jer je krta i raspada se kad god se dogodi smanjenje, prenosi „Kliks“.\nInstrumenti koje su, (kako se pretpostavlja) astronauti Apola ostavili u prošlosti svoj posao su završili 1977. godine, ali naučnici smatraju da se potres i smanjenje dešavaju i danas, a slike pokazuju nedavne pokrete – kamenje i klizišta na površini.


Dizne Audi A5 (8T, 8F) 3.0 TFSI 272ks\nDizne Audi A5 (8T, 8F) 3.0 TFSI 272ks benzin sa originalnim delovima za prvu ugradnju, obučenim i iskusnim majstorima u pouzdanom i kvalitetnom Ovlašćenom Servisu garantuju kvalitet i maksimalnu bezbednost i zadovoljstvo u vožnji. Ovlašćeni Servis je prava lokacija za Vas, ako želite kvalitetan i pouzdan servis, Dizne za Audi A5 (8T, 8F) 3.0 TFSI godina proizvodnje 2009-2017 sa 272ks i pogonom na benzin.\nDizne Audi A5 (8T, 8F) 3.0 TFSI 272ks Cena\nDizne Audi A5 (8T, 8F) 3.0 TFSI 272ks benzin sa originalnim delovima po povoljnoj ceni za prvu ugradnju, obučenim i iskusnim majstorima u pouzdanom i kvalitetnom Ovlašćenom Servisu garantuju kvalitet i maksimalnu bezbednost i zadovoljstvo u vožnji. Ovlašćeni Servis je prava lokacija za Vas, ako želite kvalitetan i pouzdan servis, Dizne po povoljnoj ceni za Audi A5 (8T, 8F) 3.0 TFSI godina proizvodnje 2009-2017 sa 272ks i pogonom na benzin.\nDizne Audi A5 (8T, 8F) 3.0 TFSI 272ks Delovi


Momčilo Tapavica - Prvi Srbin osvajač olimpijske medalje\nRođen je u 1872. godine u mestu Nadalj. Pohađao je gimnaziju u Novom Sadu, a posle 1891. godine postao je stipendista Matice srpske u Budimpešti na studijama arhitekture. Po završetku školovanja radio je u Budimpešti, pre nego je došao u Novi Sad, potom je radio i u Crnoj Gori. U periodu Prvog svetskog rata je izbegao u Maroko i u Rabatu je vodio poslove geodetskih merenja. U međuratnom periodu svoje vreme provodi u Novom Sadu, potom nakon Drugog svetskog rata odlazi na obalu današnjeg Hrvatskog primorja.\nSportom je počeo da se bavi u Novom Sadu, a nastavio na studijama u Budimpešti i bio jedan od najistaknutijih atletičara. Zbog velikog talenta i dobrih rezultala bio je jedan od 13 članova olimpijskog tima Ugarske za Olimpijske igre u Atini. Bio je prijavljen za takmičenje u više disciplina i to atletici, rvanju, dizanju tegova i tenisu.\nOsvojio je treće mesto u takmičenju u tenisu, delio ga je sa Grkom Konstantinosom Paspatisom. Što se tiče ostalih disciplina, nije osvojio ni jedno od prva tri mesta zbog povreda.\nPrecenio je svoju snagu i to mu se obilo o glavu na Olimpijskim igrama u Atini 1896.godine. Sve je želeo da reši na brzinu, pa je jednom rukom želeo da digne teg predviđen za dizanje sa dve ruke. U trenutku izbačaja, pukao mu je mišić u ramenu. Popodne je trebalo da diže teg sa dve ruke. Svi su ga nagovarali da se ne takmiči sa teškom povredom. Stao je u stroj dizača i osvojio peto mesto koristeći praktično samo desnu ruku i podigavši 80 kilograma. Dva dana kasnije, stao je na strunjaču s’ čvrsto zamotanim desnim ramenom i u rvanju se plasirao na četvrto mesto.\nPo završetku olimpijskih igara Tapavica se više nije aktivno bavio sportom, već samo rekrativno gimnastikom, atletikom i veslanjem. Bio je član veslačkog kluba „Danubijus“ iz Novog Sada.\nMeđunarodna teniska federacija ga vodi kao jugoslovenskog tenisera osvajača bronzane olimpijske medalje iako je bio član reprezentacije Ugarske u trenutku osvajanja olimpijske medalje.


Specialised Thesis | Engineering Management | Faculty of Technical Sciences | FTN\nSubject: Specialised Thesis (06 - SSRI2)\nPrimena osnovnih, teorijsko metodoloških, naučno-stručnih i stručno-aplikativnih znanja i metoda na rešavanju konkretnih problema u okviru izabranog područja. Proučavajući literaturu student se upoznaje sa metodama koje su namenjene za rešavanje sličnih zadataka i inženjerskom praksom u njihovom rešavanju. Sticanje znanja o načinu, strukturi i formi pisanja izveštaja nakon izvršenih analiza i drugih aktivnosti koje su sprovedene u okviru zadate teme specijalističkog strukovnog rada. Izradom specijalističkog strukovnog rada studenti stiču iskustvo za pisanje radova u okviru kojih je potrebno opisati problematiku, sprovedene metode i postupke i rezulatate do kojih se došlo. Pored toga, cilj izrade i odbrane specijalističkog strukovnog rada je razvijanje sposobnosti kod studenata da rezultate samostalnog rada pripreme u pogodnoj formi javno prezentuju, kao i odgovaraju na primedbe i pitanja u vezi zadate teme.\nOsposobljavanje studenata da samostalno primenjuju prethodno stečena znanja iz oblasti specijalizacije ,radi sagledavanja strukture zadatog problema i njegovoj sistemskoj analizi u cilju izvođenju zaključaka o mogućim pravcima njegovog rešavanja. Kroz samostalno korišćenje literature, studenti proširuju znanja iz izabrane oblasti i proučavanja različitih metoda i radova koji se odnose na sličnu problematiku. Izradom specijalističkog strukovnog rada studenti stiču određena iskustva koja mogu primeniti u praksi prilikom rešavanja problema iz oblasti njihove specijalizacije. Pripremom rezultata za javnu odbranu, javnom odbranom i odgovorima na pitanja i primedbe komisije student stiče neophodno iskustvo o načinu na koji u praksi treba prezentovati rezultate samostalnog ili kolektivnog rada.\nFormira se pojedinačno u skladu sa potrebama izrade konkretnog specijalističkog strukovnog rada, njegovom složenošću i strukturom. Student proučava stručnu literaturu, stručne specijalističke radove studenata koji se bave sličnom tematikom, vrši analize u cilju iznalaženja rešenja konkretnog zadatka koji je definisan zadatkom specijalističkog strukovnog rada. Student u dogovoru sa mentorom sačinjava strukovni specijalistički rad u pismenoj formi u skladu sa predviđeni pravilima Fakulteta tehničkih nauka.\nMentor spec.struk. rada sastavlja zadatak spec.struk. rada i dostavlja ga studentu. Student je obavezan da završni rad izradi u okviru zadate teme koja je definisana zadatkom spec.struk. rada, koristeći literaturu predloženu od mentora. Tokom izrade spec.struk. rada, mentor može davati dodatna uputstva studentu, upućivati na određenu literaturu i dodatno ga usmeravati u cilju izrade kvalitetnog spec.struk. rada. U okviru teorijskog dela spec.struk. rada student obavlja konsultacije sa mentorom, a po potrebi i sa drugim nastavnicima koji se bave problematikom iz oblasti specijalizacije a u vezi teme spec.struk. rada. Student sačinjava specijalistički strukovni rad i nakon dobijanja saglasnosti od strane komisije za ocenu i odbranu, ukoričene primerke dostavlja komsiji. Odbrana specijalističkog strukovnog rada je javna, a student je obavezan da nakon prezentacije usmeno odgovori na postavljena pitanja i primedbe.\n- Aktuelni časopisi svih godina izdavanja -


Svi evropski Trampovi - 22.05.2016, Sputnik Srbija\nSvi evropski Trampovi\nEvropljani su naravno zabrinuti zbog popularnost Donalda Trampa u SAD, ali i Evropa, od Velike Britanije do Austrije, suočila se sa rastom populističkih... 22.05.2016, Sputnik Srbija\nevropa, vesti, svet, evropa, donald tramp\n© AP Photo / Richard DrewDonald Tramp za svojim radnim stolom\nEvropljani su naravno zabrinuti zbog popularnost Donalda Trampa u SAD, ali i Evropa, od Velike Britanije do Austrije, suočila se sa rastom populističkih desničarskih pokreta, piše list Vašington post.\nAmerički list navodi da je novo pokolenje nacionalista prijatnije od svojih „gnevnih“prethodnika sa penom u ustima. Neki od njih, kao što je Donald Tramp nalaze podršku među slabo obrazovanim belim stanovništvom i igraju na njihove strahove: migraciju, globalizaciju, nezaposlenost i gubljenje uticaja njihove zemlje u spoljnom svetu koji se ubrzano razvija. Oni sada pokušavaju da unesu užas u srca onih koji ih slušaju. Oni daju ljudima „zabavu u stilu rijalitija“, piše list.\nU istočnoj Evropi populisti su već uspeli da dođu do određenih uspeha i sada se populizam kreće na zapad, u srce Evrope.\nVašington post navodi spisak najupečatljivijih evropskih Trampova. List počinje sa Norbertom Hoferom, koji se smatra favoritom na predsedničkim izborima u Austriji.\nZbog opuštenih manira u obraćanju, Hofera opisuju kao čoveka koji bi jednostavno mogao biti vaš komšija. Bez obzira na to što je dužnost predsednika u ovoj zemlji skoro formalna, Hofer je obećao da će poslati koalicionu vladu u ostavku, ako ne bude mogla da reši problem migracije.\n© REUTERSNorbert Hofer\nSledeći na spisku je Francuskinja Marin le Pen. Američki list piše da je ona bila prva koja je pokušala da predstavi krajnje desne populističke pokrete u boljem svetlu.\nKada je Le Penova došla na čelo Nacionalnog fronta 2011. godine, ona je očistila redove partije i distancirala se od rasističkih i antisemitskih govora. Osim toga, ona je bila jedna od prvih koja je usmerila netrpeljivost sa Jevreja na muslimane, navodi list. Na predsedničkim izborima 2017. godine u Francuskoj Le Penova bi mogla postati ozbiljan pretendent i ući makar u drugi krug glasanja.\n© REUTERSMarin le Pen\nAutor članka obraća pažnju u Velikoj Britaniji i bivšeg gradonačelnika Londona Borisa Džonsona. Vašington post naziva ga „kraljem političke komedije“ koji „meša slepe ambicije sa šalom“.\nU ovom trenutku on je poslanik parlamenta i predstavlja se kao konzervativnija alternativa Dejvida Kamerona. On pokušava da iskoristi nacionalističko raspoloženje za izlazak iz EU, koju je nedavno uporedio sa Adolfom Hitlerom.\n© REUTERSBoris Džonson\nTitulu norveškog Trampa list je dodelio ministru za pitanja migracije ove zemlje Silvi Listhaug.\nOna je stupila na ovu dužnost u decembru prošle godine i odmah zauzela oštru poziciju prema migrantima, vrativši one koji nisu dobili prebivalište u Rusiju.\n© REUTERSSilvi Listhaug\nVašington post obraća pažnju i na Dansku čiji lider Danske narodne partije Kristijan Tulesen Dal, koji „iskorenjuje mišljenje da nema populista koji ne podižu glas“.\nNjegova uzdržanost mu neće smetati da naduva strahove stanovništva o migraciji. Njegova partija je 2015. godine postala druga po broju u parlamentu.\n© REUTERSKristijan Tulesen Dal\nKristijan Tulesen Dal\nKod Holanđana američki list je izdvojio Gerta Vildersa, nazvavši ga „jednim od političkih poslanika koji najviše seje rasprave“.\nList smatra da je on iskoristio krizu, navodeći optužbe migranata za silovanje u svojstvu antiislamskih saopštenja koje on daje tokom niza godina. Vilders je uporedio Kuran s „Mojom borbom“ Adolfa Hitlera, a takođe delio balone sa bojama i upozoravao ih na opasnost od „islamskih testosteronskih bombi“.\n© REUTERSGert Vilders


Vesić: U Beogradu do juče vakcinisano 27,1 odsto građana\nU Beogradu tokom nedelje utrošeno 82.777 doza vakcina\n"Video sam ženu raščupane kose i pomućenog pogleda, ide ulicom, širi ruke i viče: 'Miko sine, gde si, majka ti je ručak spremila...'": Na Uskrs '44. saveznici su SASULI BOMBE NA NAŠ GRAD\nSutra se navršava 77 godina od savezničkog bombardovanja Beograda – na Vaskrs 16 i 17. aprila 1944. godine.\nU Srbiji jutro hladno sa slabim mrazom, ponegde po kotlinama kratkotrajna magla, a u toku dana pretežno sunčano i malo toplije, ali i dalje sveže.


Prihodi Olimpijskog centra Jahorina porasli za 33 posto | Manager.ba\nUvidom u šestomjesečne presjeke poslovanja uočen je porast prihoda za 33 posto u odnosu na isti period prethodne godine.\nPromet Olimpijskog centra “Jahorina” iznosi više od 10.000.000 KM, dok je ostvareni prihod gotovo 4.500.000 KM, istaknuto je u saopćenju.\n“Zahvaljujući pažljivo odabranim investicijama i njihovim dobrim upravljanjem Olimpijski centar `Jahorina` je primjer odličnog poslovanja, čak i u uvjetima koji nisu povoljni”, poručili su iz ovog centra.\nNa kvadraturi od 2996 m2, hotel će imati 19 apartmana i 20 soba. Na mjestu devastiranog Doma...


Od 14. decembra prošle godine, posle puna dva meseca čekanja, reprezentacija će konačno da dočeka legendu srpskog fudbala na svojoj klupi.\nVeć dva meseca FSS pregovara sa Piksijem, tu ulogu na sebe je nezvanično preuzeo predsednik Slaviša Kokeza, iako je IO FSS ovlastio Marka Pantelića da privoli nekadašnjeg asa da preuzme "orlove".\nKao poslednji datum za imenovanje novog selektora je određen 15. februar, ali vrlo lako može da se desi da će Stojković već krajem ove nedelje da pristane na poslednju ponudu FSS koja iznosi godišnju platu od 600.000 evra i milion evra bonusa u slučaju odlaska na Mundijal u Kataru 2022.\nIzgleda da se ovo isplatilo mnogo više ljudima sa Terazija 35 od prvobitnog Piksijevog zahteva od milion evra za jednogodišnju platu.\nFSS fudbalska reprezentacija Srbije fudbal Dragan Stojković Piksi


Palilula deli po 10.000 din za bebe 2015. godine - www.lobi-info.rs\nJovana I. 4. septembra 2015., 11:06 5.2k Views\nOvim povodom organizovaće se nekoliko svečanosti u nizu.\nPrvo će se u subotu, 5. septembra, u 11 h, u sportskoj hali Padinske Skele podeliti 35 vaučera za bebe rođene do 30. juna 2015. godine.\nMalo kasnije, u 13 h, u Ustanovi kulture Palilula biće podeljeno 105 vaučera za decu takođe rođenu do 30. juna tekuće godine ali sa teritorije Stare Palilule a u nedelju, 6. septembra, biće organizovana dodela 200 vaučera za bebe Karaburme.\nSvečanostima u subotu i nedelju prisustvovaće poznati glumci poput Bojane Ordinačev, Milana Vasića, Milana Kalinića i Milenka Pavlova.\nNaravno, ni druga naselja sa teritorije opštine Palilula nisu zavoravljena.\nNaredne subote, 12. septembra, organizovaće se podela vaučera za preostale male sanovnike Karaburme. U nedelju, 13. septembra, vaučere u vrednosti od 10.000 dobiće najmlađi Borčanci i Ovčanci a u subotu, 19. septembra, novac će dobiti i bepci iz Koteža i Krnjače.\nNi bebe rođene u drugoj polovini godine, kao ni one koje tek treba da se rode neće biti izostavljene.\nNakon što se podele vaučeri za decu rođenu do 30. juna, izvršiće se obrada podataka i počeće se s podelom vaučera za one koji su rođeni kasnije.\nKako se godina bude primicala kraju, tako će i novorođeni Palilulci dobijati simbolične poklone od svoje opštine.\nPravo na ove vaučere imaju svi roditelji dece rođene tokom 2015. godine, koji imaju prebivalište na teritoriji opštine Palilula najmanje godinu dana pre bebinog rođenja.\nDodatne informacije roditelji mogu dobiti pozivom na broj 011/2694-429, slanjem poruke na 069/826-6555 ili slanjem mejla na kontakt@palilula.org.rs .\nSve pohvale za našu opštinu koja nastavlja da se trudi oko svojih stanovnika!\nPrethodna objava Lančani sudar na Pančevačkom mostu!\nSledeća objava Za vikend „Organic Live Fest“ u UK Palilula\nLančani sudar na Pančevačkom mostu!


HP 973XL YL (F6T83AE) HP Pagewide Pro 452dw/477dw/552dw/577dw - Ton...\nPočetna strana Kertridži Kertridži HP HP 973XL YL (F6T83AE) HP Pagewide Pro 452dw/477dw/552dw/577dw\nHP Pagewide Pro 452dw/477dw/552dw/577dw\nBoja: YL (žuti)\n5.990 RSD Bez PDV-a 4.992 RSD\nKompatibilni kertridž HP 973XL Y (žuta) dostupan u ponudi tonerdiskont.rs\nTražite Hp kompatibilni kertridž HP 973XL Y (žuti)? Ne želite previše novca da potrošite za kupovinu originalnog kertridža?\nHP 973XL Y (žuti) kompatibilni (ForUse) kertridž većeg kapaciteta, koji NIJE original (OEM- Original Equipment Manufacturer), nego je NOV kompatibilni od drugog proizvođača.


Arhiva izvještaja PMC - Hram vedskog planetarija\nArhiva iz kategorije "Izvještaji PMC-a"\nAžuriranje fotografija TOVP-ovog savjetovanja za upravljanje projektima (PMC)\nsri, 3. marta 2021 by Sunanda Das\nNakon osam mjeseci zaključavanja u Indiji prošle godine zbog pandemije, TOVP je nastavio gradnju u septembru i neprestano povećava tempo rada. Pružat ćemo redovna ažuriranja i izvještaje od našeg Savjetovanja za upravljanje projektima (PMC), Cushman & Wakefield, a ispod je prvo ažuriranje fotografija koje pokazuje napredak u\nObjavljeno u Izvještaji PMC-a\nOznačeno pod: Savjetovanje o upravljanju projektima (PMC)\nIzvještaj poda Cushman & Wakefield Pujari - avgust 2019\nsri, 21. avgusta 2019 by Ambarisa Das\nLična bilješka Ambarise Prabhu - predsjedavajuće. Drago mi je i ponosan sam što pružam prvi izvještaj o napretku našeg PMC-a (Savjetodavni menadžment projekata), Cushman & Wakefield, o razvoju podova TOVP Pujari, predviđenom za njegov završetak i svečano otvaranje tokom Gaura Purnima, 2020. Ovo će biti još jedan važan događaj za\nObjavljeno u Izvještaji PMC-a, Izgradnja\nOznačeno pod: Ambarisa Dasa, Cushman & Wakefield, Savjetovanje o upravljanju projektima (PMC)


Veštački izazvana promena vremena i trovanje stanovništva Srbije\nsreda, 5 jun 2013 07:47\nRubrika: Obaveštenja, Tribina | 1 komentar\nŠta je uzrok pojave zmija i insekata nesvojstvenih Srbiji\nsreda, 29 maj 2013 07:54\nU aerosolu (tragovima iza aviona koji satima stoje na nebu) koji se izbacuje iz aviona, u nenajavljenim preletima nalaze se pored metalnih oksida teških metala i hemijska otrovna jedinjenja, bakterije, virusi, mikoplazme, bionanočestice na granici veštačkog života, zatim jaja mekušaca i insekata\nOdržan opštenarodni upozoravajući javni protest protiv legalizacije GMO\nčetvrtak, 21 mart 2013 11:55\nNekoliko stotina građana je došlo da svojim prisustvom i porukama upozori predsednika Srbije, predsednika Vlade, Vladu Republike Srbije, narodne poslanike i uopšte celu srpsku javnost na pogubne posledice koje će nastati ako Skupština izglasa izmene zakona u\nRubrika: Obaveštenja | 2 Comments\nJavno spaljivanje briselskog sporazuma\nčetvrtak, 14 mart 2013 04:11\nŠta je rečeno, to je i učinjeno. Tačno u 14 časova, 14.marta, ispred zgrade Ministarstva spoljnih poslova Srbije okupili su se članovi Pokreta 1389 i njihovi prijatelji sa željom da ukažu da državljani Srbije ne priznaju i poništavaju polutajne sporazume predsednika Vlade Srbije Ivice Dačića sa\nSaopštenje za javnost o uzrocima pojave aflatoksina u mleku\nsreda, 13 mart 2013 10:51\nPoslednjih nedelja javnost Srbije je bila zapljusnuta informacijama o štetnosti korišćenja mleka u ishrani zbog pojave aflatoksina u meri većoj od zakonom dozvoljene. Na stranu to što je stanovništvo Srbije i pre toga pilo zatrovano mleko, a da se niko od nadležnih nije oglašavao u cilju\nZašto je Nikoli Aleksiću zabranjen ulazak u Narodnu skupštinu\npetak, 8 februar 2013 12:01\nDo sada su se izričito protiv GMO izjasnili: SPC, Islamska verska zajednica, Privredna komora Srbije,Srpsko lekarsko društvo, Srpska akademija nauka i umetnosti, Ekološki pokret Srbije-Savez ekoloških organizacija Srbije, Udruženi poljoprivrednici Srbije, Asocijacija\nSaopštenje za javnost povodom izdaje nacionalnih interesa\nutorak, 22 januar 2013 09:55\nU ime građana Srbije, odgovorno upozoravamo narodne poslanike da ćemo ih kao vlasnike i nosioce mandata narodnog poslanika, pojedinačno krivično goniti zbog izdaje nacionalnih interesa, saučesništva u pljački biljnih genetičkih resursa za hranu i poljoprivredu neprocenjive vrednosti i saučesništva u uništavanju semenarskih institucija i same države Srbije


И НАОЧАРЕ ЗА ШКОЛУ НЕОПХОДНЕ – ГСПРС Независност\nИ НАОЧАРЕ ЗА ШКОЛУ НЕОПХОДНЕ\nНасловна/Новости/Актуелно/И НАОЧАРЕ ЗА ШКОЛУ НЕОПХОДНЕ\nZabrinjavajući podaci posle oftalmoloških pregleda đaka pred 1. septembar. Raste broj kratkovide dece. Uzroci: televizija, kompjuter i način života\nBROJ kratkovide dece i dece sa astigmatizmom u predškolskom i školskom uzrastu raste, pokazuju izveštaji oftalmologa posle obavljenih sistematskih pregleda pred upis u prve razrede osnovne i srednje škole. Od tridesetoro dece u razredu, četvoro ili petoro nosi naočare.\nDo pojave kratkovidosti u ranom uzrastu dovodi niz faktora, pre svega nasledni faktor, ali su sve češće uzroci preterano gledanje televizije, sedenje ispred kompjutera i način života u kome su deca upućena na bliske predmete. Tako vid na daljinu ne može dovoljno da im se razvije.\nDr Ljiljana Maksić-Matić, oftalmolog iz beogradskog Doma zdravlja „Voždovac“, kaže da se porast broja dece sa tzv. reflekcionim anomalijama pojavio prošle godine:\n– To je jedan od razloga što je od ove godine uveden obavezan sistematski pregled u četvrtoj godini života, kada se već mogu otkriti razvojne anomalije oka. Međutim, obaveza pedijatra je da svako dete kod koga ranije primeti bilo kakvu promenu na očima uputi oftalmologu.\nSa polaskom u školu mališani se još više naprežu dok čitaju i pišu, a pauze koriste za gledanje televizije ili igranje igara na računaru. To je, prema rečima dr Gorana Marjanovića, oftalmologa u Institutu za majku i dete, pogubno za još nedovoljno razvijen dečji vid.\n– Školarcima se savetuje da što češće odmaraju oči. To znači pauziranje od učenja na svako pola sata, a srednjoškolcima se preporučuje odvikavanje od noćnog učenja. Prostorija u kojoj uče treba da bude dobro osvetljena, radni sto da se nalazi bliže dnevnom svetlu, a uveče mora da bude osvetljen lampom.\nKnjigu ili svesku treba držati na odstojanju od 30 do 40 santimetara, a sedenje za računarom ograničiti na sat dnevno. Jer, prema rečima dr Marjanovića, čovekov, a posebno dečji vid, nije prilagođen dugotrajnom gledanju u kompjuterski ekran, gde se često smenjuju slike i boje, što može da dovede do velikih poremećaja vida, pa i do epileptičnih napada.\nI određena ishrana može da bude korisna za vid. Školarcima treba davati namirnice bogate belančevinama i ugljenim hidratima, a valjalo bi uključiti i vitaminsku terapiju. Sve jarkocrveno obojeno voće i povrće pozitivno utiče na vid – borovnice, višnje, trešnje, paradajz, zatim kelj, šargarepa, kupus…\nProblemi sa vidom kod mališana mogu da se primete u najranijem uzrastu, jer što se pre počne sa nošenjem naočara oštećenje na očima će biti manje.\nDr Ljiljana Maksić-Matić upozorava na šta roditelji treba da obrate pažnju kada je u pitanju ponašanje deteta, jer su to signali da sa vidom nije sve u redu:\n– Ako dete žmirka previše i prebrzo, krivi glavu i škilji dok gleda u predmet, približava stolicu televizoru, previše gestikuliše, često se sapliće, pogrešno hvata predmet, u školi krivo piše slova, previše se naginje nad knjigom ili sveskom dok piše, jasni su znaci da ga treba odvesti oftalmologu.\nSVE LOŠIJE VIDE\nU Službi za zdravstvenu zaštitu dece i omladine Beogradskog zavoda za javno zdravlje podaci o stanju dece i omladine u školskoj 2009-2010. godini pokazuju da je kod 4.860 beogradskih školaraca utvrđena neka od smetnji vida ili pokretljivosti oka. To je gotovo 2.000 više dece sa problemima vida nego što ih je bilo 2004. godine.


PRLJAVE IGRE BAHATOG PRINCA Kako je zabio nož u leđa savezniku Americi i okrenuo se Rusiji | The Bosnia Times\nU ljeto 2015. Mohamed bin Salman, tada saudijski ministar odbrane, dao je zeleno svjetlo za rusku intervenciju u Siriji, tvrdi bivši top obavještajni zvaničnik Saad al Jabri u tužbi popunjenoj u federalnom sudu u Washingtonu\nFOTO: (YURI KOCHETKOV / EPA)\nOn navodi da je naglo skretanje kursa saudijske vanjske politike od strane aktuelnog krunskog princa u to vrijeme uzbunilo direktora američke Centralne obavještajne agencije Johna Brennana, koji se sreo sa Al Jabrijem u julu i augustu 2015. da prenese osudu administracije Baracka Obame, piše Guardian.\nBrennan je izrazio zabrinutost što je Bin Salman ohrabrio rusku intervenciju u vrijeme kad Rusija još nije učestvovala u ratu u Siriji, navodi se u tužbi, dodajući da je njegova poruka izazvala bijes saudijskog prijestolonasljednika.\nAl Jabri je rekao da su ga susreti sa Brennanom koštali funkcije drugog najmoćnijeg čovjeka saudijske obavještajne službe, a njegovu zemlju veza sa CIA-om. On je kasnije pobjegao iz kraljevstva i trenutno živi u skloništu u Kanadi. Al Jabri tvrdi da je Bin Salmanov “odred smrti” pokušao da ga ubije, nedugo nakon ubistva saudijskog novinara Jamala Khashoggija u oktobru 2018. Al Jabrijeva optužnica poziva se na “flagrantno kršenje američkog zakona i međunarodnih normi”.\nNjegove optužbe još nisu komentarisale ni saudijska vlada ni njihova ambasada u Washingtonu, a Al Jabri nije pružio dokaz za njih.\nGuardian podsjeća da su u martu uhapšeni njegov 21-godišnji sin Omar i 20-godišnja kćerka Sara, koji od tada nisu viđeni. Al Jabri tvrdi da ih saudijske vlasti drže kao taoce kako bi ga natjerale da se vrati u zemlju jer on u detalje zna kako se krunski princ uspeo na vlast.\nFOTO: Al Jabri (PROFIMEDIA)\nAl Jabrijeva tvrdnja da je princ tajno pozvao Rusiju da intervenira u Siriji u vrijeme kad je predsjednik Bashar al Asad bio blizu pada je “eksplozivna”. Saudijska monarhija je naoko podržavala antivladine pobunjenike, a u ruskom bombardovanju pobunjeničkih gradova poginule su desetine hiljada sirijskih civila.\nZapadne diplomate kažu da je na Bin Salmana, nedugo nakon što je postao ministar odbrane, snažno uticao krunski princ Abu Dabija, šeik Mohamed bin Zajed, mladi modernizator sa radikalnim idejama, koji je ove sedmice iznenadio arapski svijet sklapanjem sporazuma o otvorenim diplomatskim vezama sa Izraelom, uz posredovanje Sjedinjenih Američkih Država.\nIzvor upoznat sa dešavanjima iz 2015. rekao je da se princ sreo sa šeikom na sajmu oružja Idex u Abu Dabiju u februaru, što je bila “prekretnica za Bin Salmanove ambicije, viziju i uvjerenja”. Šeik je naveo, kako je rekao izvor, da je prijetnja od revolucije Muslimanskog bratstva u Siriji gora – gledano iz ugla zalivskih monarhija – od Asadovog opstanka. Emiratski princ je ubijedio saudijskog kolegu da, ako se želi takmičiti i istjerati svog rođaka Mohameda bin Nayefa – tada zamenika krunskog princa i šefa obavještajaca sa bliskim vezama sa Brennanom i Obaminom administracijom – mora naći prijatelje van Washingtona.\n– Bin Zajed mu je rekao da mora izgraditi nove saveze i okrenuti se ka Kini i Rusiji, a šeik je imao dobre odnose sa Putinom – rekao je izvor.\nJedna od posljedica ovog skretanja ka Moskvi bilo je isrcpljivanje političke volje i resursa iz udruženih obavještajnih napora SAD-a, Britanije, Turske, Saudijske Arabije i Emirata, te drugih članova Vijeća za saradnju u Zalivu. Inicijativa koju su započeli Bin Najef i Al Jabri uz pomoć CIA poznata je kao Soba Rijad, zbog toga što su se predstavnici umiješanih strana sreli u objektu u diplomatskoj četvrti saudijske prijestolnice da diskutuju koga će podržati a koga ne.\nRijadova soba je dovela do izvjesnog uspjeha u podršci antivladinim snagama u Siriji 2014, ali se rasula na proljeće i ljeto sljedeće godine, usponom princa Mohameda.\nU junu 2015. Mohamed – tada već zamjenik prijestolonasljednika – otišao je na sastanak s Putinom u Sankt Peterburg, gdje su potpisali sporazume o nafti, svemiru i nuklearnoj energiji, ali su takođe, kako tvrdi Al Jabri, razgovarali o ulasku Rusije u sirijski rat. Kad je CIA čula za to, Brenan je pozvao Al Jabrija na hitan sastanak u julu u Dablinu.\n– Amerikanci su bili bijesni. To je bilo kad je Bin Salman oživio Asada koji je trebao biti “nokautiran” – kaže izvor.\nNekoliko nedelja kasnije, Al Jabri se navodno sreo sa Brennanom po drugi put u SAD-u a otprilike u isto vrijeme išao je na razgovore u London sa britanskim ministrom Philipom Hammondom, koji je izrazio istu zabrinutost.\nKad je Alžabri izvijestio saudijsko sigurnosno vijeće o tim razgovorima, Bin Salman je to shvatio kao direktan izazov njegovog autoriteta, te uredio da ga sklone s funkcije 10. septembra, manje od tri sedmice prije vazdušnih napada Rusije u Siriji. Al Jabri je ostao da radi kao savjetnik Bin Najefa do maja 2017, kad je napustio kraljevstvo mjesec dana prije nego što je ovaj sklonjen, a Bin Salman imenovan za prijestolonasljednika.\nBivši diplomata u regionu rekao je za Guardian da su ovi navodi iz Al Jabrijeve optužnice namijenjene da pošalju poruku.\n– Pretpostavljam da je svrha ovog da se Bin Salmanu kaže da se Al Jabri neće povući. To govori: “Možete mi uhapsiti sinove ili kćeri, ali ako istrajete s tim ja imam informacije koje će vas zakopati”. On im ukazuje da zna neke stvare, a neke od njih se tiču Sirije – rekao je neimenovani penzionisani diplomata, dodajući da misli da je Putin “uživao što su pozvali Rusiju da se umiješa jer je to bio udarac za SAD”.\nTagovi: Al JabriGeopolitikaMBSSADSaudijska ArabijaTBT\nCAROLE BASKIN TRAŽI MILION DOLARA: Netflix će snimati drugu sezonu ‘Tiger Kinga’\nVEGANSKA MODA: Stella McCartney ustrajna u uvođenju recikliranih materijala


Pet razloga za tuširanje hladnom vodom | (Vesti - 27.06.2017) Novi Sad\n27.06.2017 u 18:37h\nPet razloga za tuširanje hladnom vodom\nNaučnici smatraju da je ovo zdraviji način tuširanja, a za to postoji pet najvažnijih razloga.\n1. Imaćete više energije\nAko ste ikada skočili u hladno more ili bazen, znate da vas je to momentalno trgnulo i nateralo da udahnete duboko. Veći unos kiseonika na ovaj način i ubrzan rad srca stimulišu veliki nalet energije. Verujte nam, posle tuširanja hladnom vodom, neće vam trebati kafa da bi ste ostali budni i bili puni energije narednih nekoliko sati.\nNisu sve masne naslage iste. Istraživači su saznali da postoje tzv. braon masne naslage koje se lakše tope kada je telo izloženo hladnoći. I da stvar bude još bolja, to je uglavnom salo sa stomaka, kojeg se inače najteže rešavamo.\n3. Imaćete zdraviju kožu i kosu\nTopla voda isušuje kožu i kosu, tako što ih lišava njihovih prirodnih hidrantnih ulja. Hladna voda, s druge strane, privremeno zateže kožu i zatvara pore i može učiniti da vam kosa izgleda sjajnije, jače i zdravije.\n4. Mišići će vam se brže oporavljati\nNije slučajno da se profesionalni sportisti kupaju hladnom vodom posle intenzivnih treninga. Hladna voda ubrzava cirkulaciju i pomaže u uklanjanju efekata mlečnih kiselina, što omogućava mišićima da se brže oporave. Tuširanje nije efektno kao potpuno zaranjanje u hladnu vodu, ali nije da svi uvek imamo priliku da to uradimo.\n5. Smanjićete stres\nNeka naučna istraživanja pokazuju da svakodnevno hladno tuširanje izlaže vaše telo podnošljivoj dozi nelagodnosti i napora, što vremenom stimuliše vaš nervni sistem da se adaptira i poveća vašu izdržljivost. Kao rezultat toga imaćemo povećanu toleranciju na stresne situacije, veću disciplinovanost i jaču volju.\n03.04.2018. - Oprezno s kupkom i regeneratorom\n02.07.2017. - Naočare za sunce nam mogu ugroziti zdravlje\n10.06.2017. - Opasna dijeta koju nikako ne bi trebalo da držite\nPovezane teme hladna voda tuširanje zdravlje