Sedam žestokih činjenica o Džejsonu Stejtamu – Bosonoga\nBritanac Džejson Stejtam (Jason Statham), jedan je od najboljih glumaca akcionog žanra, dok ga mnogi smatraju jedinim iz mlađe generacije vrijednim pažnje iz ove branše, s obzirom na to da su veterani Silvester Stalone (Sylvester Stallone) ili Stiven Sigal (Steven Seagal) uveliko na zalasku karijere.\nNa ekranu je bio ubica, transporter, vojni veteran, te još mnogo toga gdje je pokazivao svoj karakter žestokog momka.\nPrije nego što se upustio u svijet kamera i glume, Stejtam je imao zanimljivu prošlost, a mi vam u nastavku donosimo neke zanimljive i žestoke činjenice iz njegovog života.\n01. Skokovi u vodu su bili njegov prvi poziv\nPrije nego što je postao filmska zvijezda, Stejtam je 12 godina bio reprezentativac Velike Britanije u skokovima u vodu, te bio jedan od najperspektivnijih skakača svoje genereacije.\nIako je pripadao vrhunskim skakačima, nikad se nije kvalifikovao za Olimpijske igre, a od uspjeha izdvaja se 12. mjesto na Svjetskom prvenstvu 1992. godine.\nO karijeri skakača često je govorio da je prekasno počeo da se tim bavi, kao i da je trebalo možda da izabere drugi sport kojim će se baviti.\n02. Bio je foto model\nNakon završetka skakačke karijere, Stejtam je uplovio u vode modelinga gdje je radio za kompaniju “French Connection“. S obzirom na to da njegove grube crte lica nisu karakterstične za ovu vrstu posla, kompanija se baš zbog toga odlučila da ga angažuje.\nIako nije ostvario zavidnu karijeru modela, Stejtam je iz ovoga uspio da izvuče samo najbolje, a upravo ga je zbog ovog posla primjetio Gaj Riči (Guy Ritchie).\n03. Plesao u donjem vešu u nekoliko video spotova\nInternet nikad ne zaboravlja! Dva muzička spota iz 90-ih postala su viralna, ali ne zbog kvalitetne muzike, već zbog toga što se Stejtam pojavljuje kao plesač u njima i to u donjem vešu sa nauljenim tijelom.


Zajedničko.org – mreža za teoriju i praksu društvenih dobara : Nova Iskra\n6 Novembar 2017\nZajedničko.org – mreža za teoriju i praksu društvenih dobara\nNastavljajući uspešnu saradnju ostvarenu u okviru prošlogodišnjeg obrazovnog projekta Studije zajedničkog, Nova Iskra zajedno sa Ministarstvom prostora, Udruženjem Mladi za Kaluđericu, Organizacijom za političku ekologiju Polekol, i Zelenom omladinom, kao i mnogobrojnim pojedincima, ove godine pokreće zajedničko.org – Mrežu za teoriju i praksu društvenih dobara.\nAktivnosti mreže će u ovoj i sledećoj godini uključiti mnogobrojne javne događaje i program – predavanja, razgovore, podcaste, kao kampanje i istraživačke i zagovaračke projekte i inicijative.\nKomonifikacija – emisija o realnim utopijama će sa emitovanjem početi u sredu 8. novembra u 14h na Radioaparatu od kada ćete moći da je pratite svake druge srede u istom terminu. Namenjena je svima koje muče svakodnevni ekonomski problemi i koji žele da čuju nešto više o mogućnostima da se oni na alternativan način adresiraju. Urednici emisije Miloš Kovačević i Aleksandar Elezović razgovaraće o zajedničkim dobrima i oblicima organizovanja koji daju uspešne rezultate kada je u pitanju upravljanje zajedničkim resursimana i, zajedno sa gostima, predstaviće različita terorijske pristupe i praktična rešenja unutar okvira commons-a.\n08.11. Razbijanje mita o tragediji zajedničkog dobra i uvod u ideju commons-a su teme prve emisije u kojoj će se slušateljkama i slušateljima približiti koncept commons-a, odnosno zajedničkog ili društvenog dobra, i u kojoj će biti preispitivana logika tržišnog razmišljanja.\n22.11. Commons i društvena reprodukcija je emisija u kojoj će gostovati Aleksandar Matković, a razgovaraće se o malo poznatom odnosu između prvobitnih commons-a i razvoja kapitalizma.\n06.12. Internet i digitalna zajednička dobra je tema treće epizode u kojoj će gostovati Aleksandra Savanović sa kojom ćemo razgovarati o kontekstu u kom nastaju digitalna zajednička dobra\n20.12. Commons VS država je tema o kojoj će se u četvrtoj emisiji razgovarati sa Jovanom Timotijević. Pokušaćemo da otkrijemo da li postoje i kakvi su mehanizmi pomoću kojih nacionalne države mogu da podrže samoorganizovanje građana i razvoj commons-a.\nKomonifikacija otvara medijski prostor za preispitavanje trenutne političke i ekonomske paradigme i zaokret ka rešenjima koja se vode idejom zajedničkog dobra.\nd.o.o. @2017 Sva prava zadržana.


Neto priliv stranih direktnih investicija, odnosno razlika između njihovog priliva i odliva, u septembru je iznosila 345,4 miliona evra, što je za 52,2 odsto više nego u istom periodu prošle godine, prenosi portal Cdm.\nUkupan priliv stranih direktnih investicija pao je 14,4 odsto u odnosu na uporedni period, što je rezultat pada vlasničkih ulaganja, navodi se u Biltenu CBCG. Iz zemlje se po osnovu ulaganja rezidenata u inostranstvo odlilo 19,7 miliona, dok su povlačenja investiranih sredstava nerezidenata u Crnu Goru iznosila 141,7 miliona evra.\nPriliv stranih direktnih investicija u formi vlasničkih ulaganja iznosio je 164,3 miliona evra, što čini 32,4 odsto ukupnih SDI. Od toga je u nekretnine uloženo 72,4 miliona, a u preduzeća i banke 91,9 miliona evra, naveli su iz CBCG.\nPrema njihovim podacima, priliv SDI u formi interkompanijskog duga iznosio je skoro 312 miliona evra, što je 32,7 odsto više nego u istom periodu 2019.godine.


Svet Tocka Vremena, strana 3\nTrenutno se vrši radikalna rekonstrukcija teksta.\nNe savetuje se da se sada ovo čita jer dok ja sve ne proverim za nijednu informaciju odavde ne mogu da garantujem.\nSavetujem da malo pričekate da ovo sredim pa da vidite kad ovoga više nebude e onda je sve u redu.\nU međuvremenu možete pratiti napredak sa glavne strane\nSvet Robert Džordanovog\nod Roberta Džordana\ni Terese Paterson\nPrevode: Janic, Ajdin i Madwolf\nSadržaj do sada prevedenog:\nPrva strana (završeno)\nTočak i moć\nPoglavlje 1: Točak i Šara\nPoglavlje 2: Moć i istinski izvor\nPoglavlje 3: Doba legendi\nTestiranje sposobnosti u Dobu legendi\nPoglavlje 4: Pad u Senku\nPoglavlje 5: Mračni i muški Izgubljeni\nPoglavlje 6: Izgubljene i Prijatelji mraka\nOsan'gar i Aran'gar\nPoglavlje 8: Slamanje sveta\nDruga strana (neprovereno)\nSvet od slamanja\nPoglavlje 9:Osnivanje Bele kule\nPoglavlje 10: Uspon i pad Deset Nacija\nPoglavlje 11: Drugi Zmaj i uspon Artura Hovkvinga\nPoglavlje 12: Vladavina Visokog Kralja\nPoglavlje 13: Stogodišnji rat\nPoglavlje 14: Nova era\nPoglavlje 15: Svet posle Slamanja\nPoglavlje: 16 Šara\nVladari i vlada\nPoglavlje 17: Seanšan\nPoglavlje 18: Egzotične životinje Seanšana\nČetvrta strana (neprovereno)\nPoglavlje 20: Aijeli\nKrvno srodstvo Aijela\nPoglavlje 21: Ogijeri\nPoglavlje 22: Putevi\nPoglavlje 23: Tel'aran'riod\nStupanje u Tel'aran'riod\nPoglavlje 24: Bela kula\nHijerarhija Bele kule\nPoglavlje 25: Deca svetla\nPoglavlje 26: Oružane snage u poznatim zemljmama\nDružina Crvene šake\n’Samo se oprezni usuđuju da trgovati sa uvek menjajućim peskom.’\n—izreka Morskog naroda o Šari\nZemlja Šare je bila enigma cele istorije još od Slamanja. Odsečeni od pogleda stranaca strmim liticama ili zidovima primorskih gradova, narod Šare se čini odlučnim da zaštiti svoju zemlju i kulturu od bilo kakvog uticaja stranaca. Nije poznato da li se Šara plaši zaraze zla svojeg naroda, ili je želela da zaštiti svoje ljude, osim trgovaca, od saznanja o spoljašnjem svetu. Najveći deo onoga što je poznato o Šari do danas potiče od zapisa Džaina Farstrajdera, Morskog naroda i Aijela. Ova tri izvora se često sukobljavaju međusobno, često u granicam jednog jedinog dokumenta, ali ono što izlazi je portret naroda, koji su, po potrebi, namerno lažljivi. Farstrajderova Putovanja kažu da je laganje stranaca endemska osobina njihove kulture. Malo šta što se tiče Šare se može uzeti kao činjenica, osim iskustava trgovaca i istraživača koji su pogušali da posluju sa njima. Čak i ime zemlje se čini da se menja od momenta, do momenta. Za potrebe ove knjige, ipak ćemo loristiti Šara kao najčešće korišćeno i najlakše za izgovaranje od mnogih koji se koriste.\nSa okeanom na dve strane i planinama, liticama i procepom na ostale dve, Šara nema mnogo poteškoća u ograničavanju pristupa strancima. Sva spoljna trgovina je striktno ograničena na šest specijalno predviđenih trgovačkih gradova koji su rasuti na Liticama Zore i pet trgovačih luka na južnoj obali.\nOve luke i gradovi su dobro ozidani na takav način koji onemogućava pogled spolja, ili iz unutra. U lučnim gradovima se ove masovne zidine protežu sve do luke same. Nijedna građevina iza ovih izdova nije dovoljno visoka da bi bila vidljiva preko njih. Nema trgovačkih luka duž istočne obale. Bilo koji brod dovoljno budalast da doplovi do vidika te obale dobija žestok tretman domorodačkih usmerivača. Oni nesrećni ljudi koji su se nasukali na bilo koju lokaciju van predviđenih zona, bilo namerno ili brodolomom, su nestali potpuno – ili su napravljeni robovima, ili ubijeni po otkriću.\nČak i u predviđenim bezbednim trgovačkim oblastima ovih luka i gradova, Šaranci ne veruju da stranci zaslužuju da im se kaže istina ni oko čega, često uključujući i samu robu koju kupuju. Kada se kupuje odeća, čak i u velikim količinama, svaki zavežljaj se mora odviti i proveriti od početka do kraja da bi se osiguralo da je puna mera data, i da je materijal isti svugde. Trgovci iz Šare nisu voljni čak ni da dozvole da na videlo izađe istina o njihovom izgledu, pojavljuju se među strancima samo kada su zaogrnuti i pod velom. Rezultat ovih ekscentričnosti je da je trgovina tako teška da niko ne bi sprovodio posao sa Šarom da njihova dobra nisu tako profitabilna. Svila i slonovača koju izvoze nije dostupna nigde drugde ( osim možda kod Seanšana ) i uvek je tražena.\nMorski narod sprovod najveći deo trgovine u lučkim gradovima, iako nekada dolaze i brodovi iz Ilijana, Majena, i nekih drugih država okrenutih ka moru. Trgovina zemljom je nekada bila pod monopolom Kairhijena, zbog Aijelskog dara sigurnog prolaza, ali je od Aijeskog rata, ipak najveći deo zemljane trgovine ograničen na Aijele, i pojedine trgovce prijateljske Aijelima. Veći deo ljudi je zadovoljan da puste Morski narod da posluje sa Šarom, čak iako do podrazumeva da moraju da plate višu cenu.\nŠaranci tvrde da imaju monolitnu imperiju, jednu naciju potpuno u miru od Slamanja, bez ratova ili pobuna bilo kakve vrste. Često tvrde da ih čak ni Troločki ratovi nisu dodirnuli, uprkos Aijelskim tvrdnjama da jesu, i činjenice da planine Dum i Velika Pustoš seku severni deo njihove zemlje na veoma sličan način kao i našu. Ponekad će Šaranac priznati da su Troloci bili problem, ali manjeg obima. Oni uporno tvrde da ne znaju ništa o invazionim flotama Artura Hokvinga, insistirajući na tome da nikada nije postojala, uprkos svedocima Morskog naroda.\nNeki dokumenti su nedavno otkriveni koji, ako su autentični, otkrivaju neke informacije o tajnovitoj zemlji Šari. Ni poznato da li je ove dokumente pisao starosedelac, ili stranac koji je uspeo da se infiltrira u veoma tesnu nacionalnu bezbednosnu mrežu. Ako je bio domorodac, bio je to neko ko je bio na veoma visokom položaju, radeći uz veliki rizik.\nPrema ovim dokumentima, zemljom vlada jedan apsolutni monarh koji se zove Š’boan ako je žensko ili Š’botaj ako je muško. Ovaj monarh, koji je bila Š’boan u vreme pisanja, odabira para, u ovom slučaju Š’botaja, i onda vlada apsolutnom moći sedam godina. Na kraju sedme godine vladajući monarh umire, i vladavina prelazi na njenog para, koji onda bira novog i vlada do svoje smrti za sedam godina. Ovaj obrazac je očigledno nastavljao praktično neprekinut još od vremena Slamanja, pre tri hiljade godina. Narod je verovao da su smrti jednostavna ‘Volja Šare’, ali nepoznati pisac ne veruje u to.\nDokument navodi da postoje usmerivači u Šari, i muškarci i žene, zvani Aijad. Oni žive u selima odsečenim od spoljašnjeg sveta, okruženi visokim zidovima. Nikome osim Aijadima nije dozovljeno da uđu, i navodno nijedan Aijad ne izlazi bez dozvole, iako je donosilac ove dozvole nepoznat, a za šta pisac očigledno misli da je namerno. Bilo koji ne—Aijad koji uspe da dobije dozvolu u jedno od ovih sela je ubijen na licu mesta. Svi Šaranci znaju da nijedan Aijad neće usmeravati bez instrukcija ili dozvole trenutno vladajućeg Š’boana ili Š’botaja. Zbog toga veruju da bilo koji Aijad koji je van sela ima dozvolu.\nAijade tetoviraju na licima po rođenju. Nekoga za koga otkriju da ima sposobnost da usmerava kasnije u životu, a za koga se pretpostavlja da je rezultat spajanja između jednog od svojih predaka i Aijada, je hvatan, tetoviran i ograničen na selo Aijada do kraja njegovog ili njenog života.\nSeksualno zbližavanje između Aijada i ne—Aijada se kažnjava smrću ne—Aijade, i za Aijadu ako se može dokazati da je Aijad primorao onog drugog. Dete iz takvog spoja je ostavljeno da umre, prepušteno samo sebi.\nObično samo ženske Aijade ikada napuštaju sela, iako postoje dva izuzetka ovog pravila. Muške Aijade drže potpuno zatvorene. Zabranjeno je naučiti muškog Aijadu da čita, piše, ili da radi bilo šta osim da se hrani, oblači i jednostavnih zadataka. Muške Aijade se smatraju stokom za množenje ženskih Aijada. Aijade održavaju detaljne zapise o svakoj krvnoj liniji na sličan način na koji Kairhijeni zapisuju pedigrea svojih čistokrvnih konja.\nĆerke podižu majke, ali sinove podiže zajednica. Izgleda da ove dečake nikada ne zovu ‘sinovima’ među Aijadima, već samo ‘mužjaci’. Kada dečaci napune otprilike šesnaest, odvedu ih zarobljene, sa kukuljcama na glavi, i prebacuju ih u zatvorenim vagonima u udaljeno selo, tako da ne vide ništa van sela. Jednom kada je u svom novom selu, pari se sa jednom ili više žena koje žele decu. Oko dvadeset i prve godine – ili ranije, ako pokaže znake da počinje da usmerava – još jednom mu stave kukuljicu na glavu i odvode ga, kao da je na putu za drugo selo. Umesto toga ga ubijaju i telo kremiraju.\nPisac nastavlja praveći neke prilično neverovatne optužbe, tvrdeći da, umesto da je Volja Šare zadužena za monarhovu smrt svakih sedam godina, on je u stvari ubijen od Aijada. U stvari, ovaj dokument tvrdi da, nepoznato ljudima, Aijadi čine pravu moć Šare.\nVladara okružuju žene Aijade kao sluge. Jedini način da se priđe Š’boanu ili Š’botaju, naročito kada je u pitanju usluga ili odluka, je kroz ove žene, i odgovor obično donose iste te žene. Pravi razgovor sa Š’boanom ili Š’botajem se smatra velikom čašću, retko ulišenom.\nNeki vladari nisu uspeli da dožive svih sedam godina – neuspeh koji se uzima za znak Tvorčevog nezadovoljstva, uzrokojući kazne koje dobijaju širom zemlje i moćni i mali ljudi, podjednako. Pisac kaže da je verovatnije da su ovi vladari otkrili da, uprkos njihovoj velikoj moći, stvarnu kontrolu zemlje drže Aijade kroz takozvane ‘uslužne žene’, koje su okruživale vladara.\nSa tako uvrnutom strukturom vlasti nije začuđujuće za otkriti da Šaranci praktikuju robovlasništvo. Njihova kultura izgleda da je u potpunosti bazirana na pogrešnom upućivanju i robovanja većine manjini. Ako je ijedan deo ovog dokumenta tačan, onda on oslikava strašnu sliku. Možda ima razloga biti im zahvalan na tome što su zadovoljni time da se drže svoje tajne iza zidova, a ne da pokušavaju da ih primene na susede.\n’Na visinama, svi putevi su popločani noževima’\nIako je njihova zemlja mnogo udaljenija od naše nego Šara, preko tri hiljade liga Aritskog okeana, narod Seanšana se mora, u svetlu nedavnih događaja su uzeti za ozbiljno. Da bi se razumeli Seanšani, neophodno je prvo razumeti njihovu istoriju, kao i ulogu naših predaka u njoj. Kao što je Artur Hokving većim delom odgovoran za postojanje mnogih nacija i običaja koji i dalje postoje, tako je i njegov sin Luter Pendrag Mondvin u još većoj meri odgovoran za Seanšane. Još više zato što za razliku od carstva njegovog oca, Luterovo nasleđe i dalje stoji snažno i nepodeljeno, njemu u čast.\nPre nego što je Hokving poslao Lutera i njegove armije preko okeana, Seanšan je bio sačinjen od nestabilnih nacija različitih veličina, gde je većina imala Aes Sedai za vladara. Pokušaj da se zabeleži istorija Seanšana bi oterala istoričara do ludila, jer su se granice menjale čestim ratovima, kako su se zemlje u celosti nestajale ili deljene, a pobune su zauzimale delove drugih koje su rasle u nacije, a ponekad su bile ugušene.\nAes Sedai, koje su otvoreno koristile svoju moć, su stvarale privremene saveze jedna sa drugom, kao kada bi se neka od njih popela na presto, ali u stvarnosti svaka žena je bila sama za sebe, svaka je stvarala šeme i zavere da bi napredovala. Ovaj način su svi koristili, i ne samo Aes Sedai, već ceo Seanšan. Nekoliko ljudi koji su bili verni svojoj reči su smatrani budalama. Ubistvo je bilo najčešći uzrok smrti među Aes Sedaima i svima koji bi došli do moći.\nJoš od vremena Slamanja, Seanšan je bila zemlja intriga i skoro stalnog ratovanja. Savezi su uvek bili privremeni, obično samo dok je rat trajao, a često ni toliko. Nije bilo neobično da nacija koja je bila u savezu sa jednom stranom na početku rata da okonča rat na drugoj, a poznato je i nekoliko slučajeva kada su nacije menjale stranu više puta u toku rata. Nijedna nacija nije verovala drugoj.\nBaš to nepoverenje, trvenje i podele su bili glavni razlozi zbog kojih su Luter Pendrag i njegovi naslednici uspeli da osvoje ceo Seanšan. Neke nacije su mu se pridružile protiv drugih, ali nijedna nije opstala. Konačno, Luter Pendrag, koga su Seanšani počeli da zovu Čekić, više nije verovao nijednom urođeniku, niti su njegovi naslednici, ili naslednici njegovih vojnika i narednika. Luter je sa njim doneo, nasleđeno od očevih problema, duboko nepoverenje za sve što je imalo veze sa Aes Sedaima. Kada je otkrio pravu, prevrtljivu prirodu Aes Sedai koje su vladale Seanšanom, to nepoverenje je preraslo u otvorenu mržnju.\nSeanšanski carski znak je zlatni orao u letu, koji su kandžama ima tri munje. Carski barjak je oivičen kraljevski plavom oko belog kvadrata, unutar koga zlatni orao u letu drži u kandžama tri munje. Ako je carica ( ili car ) prisutan, obojen je u zlatno; ako je naslednik trona prisutan, obojen je u plavo.\nOsvajanje, takođe zvano Konsolidacija, je ipak zahtevalo skoro tri stotine godina, i još dva veka su prošla pre nego što je poslednji otpor ugušen, a Luterovi naslednici su vladali zemljom potpuno u miru. Koliko god neka imperija može živeti u miru.\nU modernom Seanšanu, devojke su testirane za sposobnost da usmeravaju ili sposobnost da nose ogrlicu svake godine, sve dok nisu prošle godine u kojima se sposobnost ispoljavala. One koje imaju urođenu sposobnost postaju damane, i odmah ih stavljaju pod povodac i stavljaju u službu. Potpuno ih izbrišu iz svih porodičnih lista, građanskih spiskova, jer biti damane je značilo biti manje od čoveka. Pošto su postale vredni robovi, damane su retko ubijane, čak i za prekršaje za koje bi kazna bila smrt bilo kojeg manje vrednog roba. Ponekad ih grozno sakate za kaznu, pošto je moguće usmeravati bez ruku, stopala ili jezika.\nDevojke koje pokazuju sposobnost da koriste a’dam, ali koje ne mogu da usmeravaju su pretvorene u sul’dam, ili ‘one koje drže povodac’, i počastvovane su zbog njihovih sposobnosti, često zavređujući prestiž za njihove porodice, takođe. Pažljivo se treniraju da upravljaju damanima na sličan način kao što se lovac obučava da kontroliše njegov ulov, osim što je njihova veza mnogo ličnija. Sul’dam se mogu prepoznati po crvenoj osnovi na kojoj su srebrne munje na grudima i stranama njihovih tamnih haljina. One su odgovorne za sve što damane uradi pod njihovom kontrolom. Prirodno, mnogo više ima sul’dam, nego damane. Zbog toga nije neobično da damana ima mnogo različitih sul’dama tokom svog života.\nDamane se ne koriste samo kao oružje, već i kao ispomoć u gradnji velikih mostova, ili bilo kojih građevina koje bi bilo teško, ili nemoguće izgraditi bez Jedne moći. Ono malo damane, koje su snažne u Zemlji ( u čemu su muškarci većinom jači ) nalaze i obrađuju metale i retke rude, su veoma cenjene. Neke damane se takođe koriste da bi se izlečili bolesni i povređeni, ali samo oni koji su bogati ili među višim slojevima. Često se odbija njihovo lečenje, zbog verovanja da Aes Sedai nisu ljudska bića- za njih je to jednako kao kada bi pas nekoga lečio. Ovo je možda razlog zbog koga je ova sposobnost retka. Sposobnosti kojima damane raspolažu se veoma razlikuju od onih koje imaju Aes Sedai u mnogim oblastima.\nA’dam je ter’angreal, za koga se veruje da je svojstven Seanšanima, a koji se koristi u kontroli žena koje usmeravaju. Obično je u obliku srebrne metalne ogrlice i narukvice koje spaja uzica sačinjena od istog materijala. A’dam mogu koristiti jedino žene koje imaju i najmanji potencijal da usmeravaju, a nema efekta na ženu koja ne može. Ter’angreal stvara vezu između dve žene tako da nosilac narukvice može preneti svoje želje na drugu. Ako se muškarac koji može da usmerava poveže sa ženom preko a’dama, oboje umiru u agoniji. Sam dodir a’dama može doneti bol muškarcu koji može da usmerava kada a’dam nosi žena koja može da usmerava.\nPrvi a’dam je napravila Aes Sedai po imenu Dejn, koja ga je dala Luter Pendragu u pokušaju da stekne njegovu blagonaklonost. Znala je da nije imao Aes Sedai u njegovim armijama, a većina ga je mrzela. Dejn je verovala da će Luter na kraju pobediti, i mislila je da će biti bogato nagrađena zbog dara koji će mu predati Moć Aes Sedai, bilo to one želele, ili ne. Nekoliko godina nakon toga, prve sul’dam su nađene- žene koje su mogle da nauče da usmeravaju i koje su imale varnicu, ali nisu mogle da usmeravaju bez treninga. Ove žene su smatrane za savršene kontrolere damaine, Vezanih. Za svoj trud, Dejn je nagrađena zatvoreništvom njenim sopstvenom izumom. Na kraju krajeva, i ona je bila Aes Sedai, i samim tim nije joj se moglo verovati. Govorilo se da su njeni krici ‘protresli Ponoćne kule’.\nJoš od Luterovih osvajanja. Seanšan je evoluirao u naciju koja je klasno podeljena, i koja ima veoma malo mešanja između klasa. Ovo ne znači da ne postoji borba za moć, samo da se cela odvija među pripadnicima iste klase. Društvo je zasnovano na konceptu da svako ima mesto koje treba da popuni, i svako može da se nađe na njihovom mestu.\nNajniža klasa u Seanšanu je obično da’koval, ili ‘oni koji su vlasništvo’, ili jednostavno koval, ‘vlasništvo’. Nema sumnje da je Luter bio iznenađen kulturom koja je omogućavala da se ljudi kupuju i prodaju skoro kao životinje i kućna dobra, ali čak i da su osvajači ikada pokušali da izbrišu taj običaj, nisu uspeli. U stvar, čini se da je veći deo kulture i običaja Seanšana preživeo invaziju nedirnut. Moglo bi se reći da je Seanšan jednostavno progutao svoje osvajače.\nIronično, možda zbog široko rasprostranjenog ropstva, Seanšanska čast i moć ne moraju uvek biti jednaki slobodi, kao što je to slučaj u većini ostalih zemalja. Obični ljudi i trgovci se rangiraju tek nešto iznad robova, ali mnogi robovi viših slojeva, kao što su so’đin, više sluge Krvi, su viši od slobodnih muškaraca i žena. Neki od najčasnijih i najmoćnijih pripadnika seanšanskog društva su vlasništvo carske porodice. Retka je čast za običnog čoveka, slobodnog po rođenju, da bude izabran kao visoki sluga, ali mnogi to žele, jer je to jedan od nekoliko načina da se napreduje više od ranga dobijenog rođenjem. Za gubitak slobode, čak i za buduće generacije, se gleda kao na malu cenu za takvo unapređenje.\nCarstvom trenutno upravlja carica iz Dvora Devet Meseci, gde vlada na čuvenom Kristalnom Tronu. Za nju se veruje da je direktni potomak Lutera Pendraga, neograničeni vladar celog Seanšana i personifikacija Carstva.\nNasleđivanje trona ne kontroliše pol, niti se prenosi na prvorođeno dete kao u mnogim drugim kraljevstvima; carica će odabrati svog naslednika iz bliže carske porodice. Naravno, pripadnici porodice na sve načine pokušavaju da zadobiju naklonost carice. Zavere i intrige između takmičara ne samo da se očekuju, već se u stvari i ohrabruju. Seanšani veruju da takvo ponašanje, kada je uspešno, pokazuje snagu i dobro vođstvo, onog tipa kog Seanšani cene. Na neki način, sve borbe za moć između suprotstavljenih država i vladara u Seanšanu pre Pendraga se sada dešavaju između rivala vladajuće klase.\nIzgled i ponašanje su Seanšanima važniji od svega, a prikazivanje čina je neophodno. Način na koji Seanšani briju glave ilustrira ovo.\nPripadnici Krvi brijaju strane njihovih glava, ostavljajući traku kose na vrhu koju često puštaju niz leđa. Glas Krvi brije levu stranu glave, a na desnoj pravi pletenice. Glas Trona brije desnu stranu, na levoj pravi pletenice. Članovi carske porodice brijaju cele glave. Obični ljudi ne brijaju ni jedan deo svojih glava. Među Seanšanima niko na javnim mestima ne pokazuje ćelavost. Muškarci koji oćelave obično nose perike, ili barem pokriju glavu kapom.\nČlanovi carske porodice i Krvi se retko kada obraćaju direktno nekome manjeg ranga od sebe, osim kada žele da mu ukažu veliku čast. Većina komunikacije se odvija kroz ‘Glas’, slugu, obično nasleđeni, koji u stvari govori za svog/svoju gospodara ili gospodaricu. Glas prima naredbe kroz velik broj ne-verbalnih znakova od gospodara. Zabranjeno je osobi manjeg čina da gleda u oči osobu većeg. Čak ni Glas nikada ne sme gledati gospodara pravo u oči, dok traži signale ili komande.\nPored političkih mahinacija seanšanskog društva, čast im je važnija od svega. Oni praktikuju idealizovanu formu viteštva zasnovanu na vrednosti njihove reči. Njima, časna reč, kada se jednom da, se smatra svetinjom. Ovo važi za svakoga- čoveka, ženu, roba ili plemića. Za Seanšane, čast i društveni položaj su u direktnoj vezi sa sposobnošću da se neko pogleda u oči. Reč sei’ter u bukvalnom prevodu znači ’prave oči’ ili ’ravne oči’ na Starom jeziku. Među Seanšanima, reći da neko ’ima sei’ter’ ili ’da je sei’ter’ znači da imaju ’obraza’ ili časti. ’Obraz’ može biti spušten ili podignut. Takođe se može i izgubiti. Seanšani kažu da je neko ’sei’moziev’ ili da ’ima sei’moziev’ da bi izrazili da je neko ’izgubio obraz’. Na Starom jeziku sei’moziev bukvalno znači ’spuštene oči’ ili ’oborene oči’. Neko može postati sei’moziev bilo svojom ili tuđom akcijom ili propuštanjem da se reaguje.\nMačevi seanšanskih ratnika i plemića imaju široka zaobljena sečiva sa donjom ivicom od jedne četvrtine do jedne trećine dužine dužine sečiva, dršku za dve ruke, i krivom u obliku slova C ili mladog meseca. Osnova je u obliku kape. Kapa mačeva plemića je obično liči na životinjsku glavu, a držač sam je ponekad izrađen u obliku žene, ili na primer fantazijskog bića, a mač i korice su ukrašene zlatom i draguljima.\nMeđu najslavnijim slugama Carstva je Mrtva straža, lična garda arske porodice. Poznati su po svojoj jednakoj volji da ubiju ili umru, ma šta god bilo potrebno, i lako su prepoznatljivi po crnim kopljima i štitovima. Iako je garda lično vlasništvo Carice, oni su često pozajmljeni drugima kao znak Carske naklonosti. Najelitniji dio Mrtve straže ima dužnost da čuva samu Caricu i njenu najbližu porodicu. Ovi gardijci se nikad ne pozajmljuju. Niti su oni ljudi. Ogieri su dio Mrtve straže, iako su oni jedini ti koji nisu vlasništvo, i smatraju se nevjerovatno vatrenim i opasnijim nego njihova ljudska sabraća. Ogijeri Smrtne straže su svirepiji od njihove braće sa druge strane okeana.\nU službi Carske bezbednosti se takođe nalaze i Tragači za Istinom, policija i špijunska organizacija koja pripada Carskom Tronu. Velika ovlašćenja koja Tragači imaju ih čine visoko poštovanim i strašnim. Birani iz svih slojeva društva, iako obično ne od Krvi, Tragačima su date skoro neograničene moći. Biti Tragač znači hodati stazom velike časti i društvenog položaja. Iako Tragači nisu vlasništvo, mogu uhapsiti bilo koga ko ne odgovara na njihova pitanja, ili u potpunosti ne sarađuje sas njima. Čak ni pripadnici Krvi nisu izuzetak. Izdajom se smatra čak i ako neko ne izvrši do kraja njihova naređenja. Tragači sami određuju nivo saradnje koji je neophodan, su odgovorni samo carici. Odani su isključivo carici samoj.\nVećina zatvorenika Tragača se nalazi unutar grozne Kule vrana, glavnog carskog zatvora. Mnogi zatvorenici koji se tamo nalaze su oni od Krvi. Pošto niko ne sme da raskrvari nekog ko je od Krvi, mučitelji su primorani da izmisle zaobilazne, ali neizostavno bolne načine ispitivanja plemića koji su tamo zatvoreni. Većina zatvorenika koji znaju da su osušeni na Kulu Vrana pokušavaju samoubistvo.\nUnutar Seandara se nalaze Kula Vrana i Dvor Devet Meseci, carske prestonice, koja se nalazi na severoistoku seanšanskog kontinenta. Seandar je najveći grad Carstva. Drugi veći gradovi poređani po opadajućem nizu po veličini su: Kirendad, Noren M’šar, Asinbajar, Kirat, Imfaral ( u kome se nalazi Kula ponoći ), Sohima, T’zura, Anangor, Šon Kifar i Rampor.\nU prvim danima osvajanja, Luter Pendrag nije krio nameru da pridoda Seanšan očevom carstvu preko okeana. Kada je poruka stigla o Hokvingovoj smrti, koja je bila poslednja sa te strane okeana, Luter je došao do očiglednog zaključka: nešto se desilo toj imperiji. Njegov cilj se jedino promenio u tome što je od prostog dodatka Seanšana Hokvingovoj imperiji, do korišćenja Seanšana da bi osigurao snagu, a ako bi bilo neophodno, da se povrati domovina i da se osveti Hokvingova smrt. Seanšan je isplovio u Korene, Povratak.\nMnogo posle Luterove smrti su prvi brodovi konačno mogli da otplove nazad preko Aritskog okeana do Falmea. Seanšani sa više od pet stotina brodova svih veličina koji su se zvali Hailen, ili na Starom jeziku, ‘Oni Koji Stižu Pre’ ili ‘Prvi’. Oni su bili izviđači za seanšanske invazione snage. Ako bi našli imperiju celu, ukazale im bi se počasti koje su zaslužili, i poslali bi poruku. Ako bi je našli, kao što i jesu, dosta promenjenu od Hokvingovih dana, trebali su da pripreme put za Povratak, ako je bilo potrebno i preko vojne invazije.\nInvazione snage, sačinjene od različitih flota, i svih veličina brodova, od velikih brodova do manjih, su se okupljali mnogo godina u svakoj luci, i na istočnoj obali Seanšana. Broji hiljade brodova i stotine hiljada ljudi. Korene invaziona flota je planirana preko veka, u iščekivanju samo na komandu carice da prevali put preko Arita i ponovo zauzme domovinu prvog cara Seanšana.\nKada su armije Lutera Pendraga započele osvajanje Seanšana, ne samo da su se suprotstavile zastrašujućima Aes Sedaima koje su slobodno koristile Moć kao oružje, nego su i strašne zveri iz košmara koje su letele na njih iz visina, ili ih napadale kandžama i zubima, često ih zbacujući iz sedla da bi ih proždrali na mestu. Od rogatih, žabolikih bića veličine velikih medveda do mačkolikih životinja veličine konja, ova bića su se činila da su jedino mogla doći od zla Senke. Zbog toga su, između Aes Sedai i stvorenja za koje su verovali da su neka nova vrsta Stvorenja Mraka, branioci ovog novog kontinenta postali poznati kao Armije Noći.\nOva nova čudna stvorenja uopšte nisu bila Stvorenja Mraka, već naslednici zveri dovedenih sa paralelnih svetova, preko Portalnog Kamenja, tokom prvih hiljadu godina nakon slamanja, verovatno u pokušaju da se nađe pomoć protiv pravih Prijatelja Mraka. I dok efikasnost ovih stvorenja nije zabeležena, tokom istog tog perioda su sva preostala Bića Senke na kontinentu istrebljena. Stvorenja su ostala, njihova nega i trening su preživela tokom svih političkih previranja do Luterovog dolaska. Znanje koje je omogućilo njihov dolazak preko Portalnog Kamenja je izgubljeno.\nDreseri životinja ili jahači Seanšana su poznati kao morati, ili ‘oni koji dresiraju’. Morat’grolm je na primer, jahač grolma. Dreser se zove der’morat, kao na primer der’morat’grolm. Reč der znači ‘iskusan’ ili ‘gospodar’, i često označava čin.\nDa bi neko postao gospodar životinja i tako zaradio prefiks der, mora da ima određeno starešinstvo. Ovo starešinstvo se razlikuje sa svakom disciplinom, i opštim društvenim rangom koji donosi. Na primer, najiskusniji der’morat’korlm nikada neće biti isti po statusu morat’loparu, a kamoli der’sul’damu. Dreseri ili morat uobičajnijih zveri, kao što su s’rediti ili konji, se rangiraju ispod onih koji su zaduženi za ‘egzotike’.\nTorm su najinteligentnije seanšanske ‘egzotike’ ( posle damana, naravno ). Podsećaju na mešavinu mačke veličine konja i guštera, torm imaju bronzano krzno, stopala sa šest kandži koje obuhvataju kamenje na putu, kao i tri oka. Torm je prvenstveno mesožder, ali će izdržati i na biljnoj ishrani do tri, četiri dana, ako mora. Ako je duže uskraćen za meso, torm postaje sve teži za kontrolisanje, u svojoj potrazi za hranom.\nPored svog reptilskog izgleda, imaju živorodnu decu i gaje ih, uvek samo po jedno. Nisu široko rasprostranjeni, delimično zbog visoke smrtnosti pre odrastanja. Pre nego što su istrenirani se bore žestoko među sobom, da bi uspostavili primat, a takve borbe se često nastavljaju do smrti.\nZbog svojih odličnih lovačkih sposobnosti, prvi dreseri su pokušali da iskoriste torma kao tragača i lovca, ali su otkrili da torm lovi samo kada on odabere i da nikako ne može biti primoran. Neki tu činjenicu prihvataju kao jednu od indikacija inteligencije ove životinje.\nKao životinje koje se jašu, njihova brzina i izdržljivost su bolji od konja, ali su izbirljiviji po pitanju jahača. Ne može svako da jaše torma; u stvari, teže je naći nekog ko je sposoban da bude morat’torm nego naći morata za bilo koju od ovih ‘egzotika’. Bez razumljivog razloga će odbiti jednog za drugim potencijalne jahače, dok konačno ne prihvati jednog. Kada jednom nađe svog jahača, torm neće dozvoliti nikom drugom da ga jaše. Ako taj jahač umre, potrebno je neko vreme da torm prihvati novog.\nKao i konji, torm se kontroliše uzdama i nogama.\nUprkos činjenici da su odlični borci, jašu ih prvenstveno izviđačke jedinice. Iako se zbog njihovih kandži i tvrde kože mogu učiniti da su bolji u borbi od konja, nisu zgodni za dužu borbu. Naravno, manje ih je od konja, a teže ih je zameniti zbog velike smrtnosti pri odrastanju i vremena koje je potrebno da bi se izdresirali. Možda najveća prepreka je to što upadaju u borbeno ludilo ako se predugo bore. Tada ih čak ni najbolji dreseri ne mogu obuzdati. Kada ludilo nastupi, morat se može samo držati, jer torm postaje nekontrolisan, gazeći i ubijajući po sopstvenom izboru, zastajući samo da bi raskomadao ili jeo leševe. Mogu proći sati dok se ne povrati nakon bitke. Začuđujuće je to što torm retko kada napada svog jahača tokom ludila, ali će udariti bilo koga ko mu priđe.\nTorm će uvek napasti bilo kog korlma u dometu, i dok morat može da obuzda da napad pređe u borbu, jednostavno se nikada ne koriste zajedno.\nNa prvi pogled, korlm liči na pticu bez perja, ponekad čak osam stopa visoku, sa dugačkim vratom i duplom krestom na glavi, koja je umesto perjem prekrivena dugačkom dlakom na pruge čija boja podseća na boje kućnih mačaka. Ovo krzno, obično sivo, crno ili braon se nastavlja do repa, gde se širi radi stabilnosti pri trčanju. Dupla kresta je u stvari par uzdignutih ušiju, koje su prilično pokretljive. Kada odrastu, prosečna težina im je tri stotine funti. Imaju zadnje šape sa četiri male kandže i male ruke koje su im obično postavljene uz telo. Prednje šape retko kada koriste osim kada prave gnezda i kada se hrane, uprkos tome što imaju dugačke ‘prste’. Kljun im je velik, čini se prevelik za dugačku i okruglu glavu, oblika kao kod ptica grabljivica. Kao i ptice grabljivice, korlm koristi svoj kljun za ubijanje. Za razliku od torma, ima samo dva oka, postavljena na stranama glave.\nKorlm je mesojed, i izuzetno efikasan lovac, sposoban da prati plen mirisom i sluhom. Kao tragač nema mu ravnih, a može da trči brže od čoveka na kratkim distancama, a jednak je na dužim. Korlm odgovara i na govorne komande i na zvukove frekvencije iznad ljudskog sluha.\nNajbolji ratnik od ‘egzotika’, lopar je ogromna životinja teška između sto pedeset i dve stotine funti kada odraste. Ima samo dva oka, velika i tamna, koju okružuje naborana koža na velikoj okrugloj glavi bez spoljašnjih ušiju. Gledano po veličini, noge su im duže od medveđih, ali i dalje izgledaju kraće zbog njihove debljine i veličine, a čine se savijene kada su sve četiri na zemlji. Lopar ima krzno bez dlaka, u bojama koje variraju od tamno braon do nijansi svetlo crvene. Ima šest prstiju na prednjim i zadnjim šapama, a na svakom se nalaze velike kandže koje mogu da se uvlače. Koriste obe šape u borbi. Lopar se ponekad podiže na zadnje noge kada se bori, a može da dohvati do visine od deset stopa; lako mogu dohvatiti čoveka na konju.\nLopar je inteligentniji od psa, verovatno jednak tormu. Kao i kod torma, neki ljudi nalaze da je njegov pogled uznemirujuć, ali da nema hladnokrvnog pogleda ubice koji se sreće kod torma. Sposoban je za sprint iste brzine, ili brže od konja, ali se lako umara na velikim udaljenostima.\nUprkos strašnom izgledu, loparom može upravljati bilo ko pravilno obučen, a obično je miran, čak i prijateljski nastrojen, osim kada mu se izda naredba da se bori. Parenje lopara podseća na borbu, i obično se završi povredama mužjaka i ženke. Rađaju se uvek u paru, iako sa veoma visokim mortalitetom kao i kod drugih ‘egzotika’. I mužjaci i ženke se ponekad odmeravaju u nekoj vrsti prikazivanja nadmoći, kada se obe životinje dižu do pune visine glasno urličući. Niža se posle toga povlači, i spušta se na stomak. Ako su dve životinje iste veličine, borba može uslediti, osim ako ih morat ne iskontroliše.\nLopar se obično koristi kao čuvar i kao strašan borac u bitkama. U bitkama je obično opremljen nekom vrstom kožnog ogrtača ili oklopa prekrivenog metalnim pločama koje štite kičmu, grudi i trbuh. Zbog svoje mirne prirode i odličnih borbenih sposobnosti, Krv često upotrebljava lopara za zaštitu svoje dece. Lopar se u ulozi čuvara često vezuje za štićenika i ponaša veoma zaštitinički. Životinje koje se ovaku povežu često nevoljno napuštaju štićenike i odbijaju da jedu neko vreme nakon toga.\nTeški oko tri do pet stotina funti, grolmovi su veličine većih medveda, ali sivo-zelene boje, kao kod veoma opasnih žaba. Kao i tormovi, imaju tri oka sa naborima, ali su mala i žestokog pogleda, kojima fali inteligencija torma. Njihovi kljunovi u obliku roga su zaobljeni za čupanje mesa.\nNestaje kada potrče u velikim skokovima i odskocima koji ih odbacuju visoko iznad zemlje velikom brzinom. Takođe veoma dobro vide, imaju oštar njuh, i brane svoju teritoriju. Zbog ovih karakteristika čine odlične čuvare. Brzo uče kome je dozvoljeno da uđe, koriste svoj njuh da razaberu bilo koga ko je nervozan ili uplašen.\nKada hoda, grolm se čini skoro nezgrapnim, gegajući se, ali svaki trag nezgrapnosti\nGrolm se koristi u bitci, i to samo protiv lako oklopljenih protivnika, da bi se napravile rupe u neprijateljskim linijama, što brzo iskoriste ljudski vojnici. Korisni su i protiv konjice, jer konji paniče u njihovom prisustvu, osim ako nisu istrenirani da ih istrpe. Na sreću, veoma ih je teško ubiti. Krzno grolma je dovoljno debelo da odbije najveći broj udaraca mačeva, sekira ili koplja. Strele se odbijaju od krzna osim ako ne pogode ranjivu tačku kao što je oko. Čak i kad su povređeni, rane koje nisu smrtonosne ih retko kada onesposobljavaju. Potrebna je strašna rana da bi se grolm značajnije usporio, a rane brzo leče. Ovo je za njih srećna okolnost, s’obzirom da njihovi mladi, koji se rađaju po više njih, imaju veoma visok stepen smrtnosti. Retko se dešava da više od jedan mladunac preživi od ‘gomile’.\nU svojoj prirodnoj okolini žive u krdima, iako se u zarobljeništvu mogu napasti međusobno ako se ne kontrolišu kako treba. Često komadaju jedni druge, jedu povređene, a čak će pojesti mrtve svoje vrste.\nGrolmi se kontrolišu rečima, rukama i malom, frulom koja proizvodi prodorne zvuke. Među morat’grolmima je stvar ponosa korišćenje samo ruka i frulom, možda kao pokušaj imitacije načina komunikacije Krvi.\nRaken je velika životinja koja može da leti, dosta veća od konja i otprilike iste dužine, sa sivom kožom i velikim, moćnim krilima nalik na slepom mišu. Otprilike je iste inteligencije kao i konje. Na glavi ima dugačak izraštaj sa velikim naborima koji im služi kao usne, zubi i moćne vilice koje lako mogu da pocepaju granu ili ruku. Dva oka postavljena na licu pružaju rakenu oštar vid. Glava se nalazi na dugačkom, gracioznom vratu. Ima izuzetno dugačak, tanak rep, koji deluje prilično krhko u odnosu na ostatak životinje, koji u se letu obično nalazi opružen iza tela. U stvari, taj rep je obično veoma jak. I dok ga ne koristi kao oružje, raken obično ljuto mlati repom kada je uzdignut iznad zemlje, ili na njoj, a poznato je da može slučajno da slomi ruku ili nogu moratu ako je bio nepažljiv da priđe suviše blizu. Tokom leta, veoma okretno koristi rep kao ispomoć balansu i kontroli. Raken ima dve noge, relativno male u odnosu na telo, koje se završavaju stopalima sa šest dugačkih, veoma snažnih, kandži postavljene četiri napred i dvoje pozadi.\nDok je raken spor i nezgrapan na zemlji, veoma je vešt letač i po potrebi veoma brz. Kada leti, može da razvije brzinu tri do četiri puta bržu od konja. Može da održi ovu brzinu preko malih udaljenosti, ali zato prevaljuje prilično velike udaljenosti smanjenom brzinom bez odmora.\nNajviše se koristi za izviđanje i prenošenje poruka, kada raken može preneti dvoje ljudi, ako su manji, koji ga kontrolišu uzdama pričvršćenim za prstenje postavljeno u nozdrvama i pritiskom nogu. Jahači, morat’rakeni, koji se ponekad zovu ‘letači’ su skoro svi žene ili manji muškarci često jašu u paru, jedan iza drugog, u posebno napravljenim lakim sedlima za dvoje. Morati se koriste u paru kada situacija zahteva još jedan par očiju, kao što su izviđačke misije, ali kada se zahteva velika brzina, ili velika razdaljina, samo jedan morat jaše. Dugačka distanca za rakena je tri do četiri stotine milja.\nRaken će leteti čak i kada je povređen ili bolestan, iako ne tako daleko ili brzo, naravno, i može, kao i neki konji biti jahan do smrti.\nMože stabilno stajati čak i na vertikalnim površinama ako postoje bilo kakve pukotine za kandže. U nekim slučajevima kada se drži za takve litice krilima se pripije uz površinu. Raken će se držati za veća drveća gde ga grane mogu podneti, ali više voli običnu zemlju ili litice.\nTo’raken je verovatno u srodstvu sa rakenom i sličan mu je po izgledu, osim što je mnogo veći i braon je umesto siv. Kao i raken, čuči na zemlji, umesto da stoji uspravno, dižući glavu da bi razgledao. Zbog svoje veličine, leđa to’rakena kada je ispružen mogu biti devet ili više stopa iznad zemlje. Inteligentan je isto koliko i konj i hrani se biljkama. Kao i ženke rakena, ženka leže po jedno jaje. Nikada se ne kači na drveće, zbog svoje veličine i težine. Više voli vrhove litica ili brda. Za razliku od rakena, koji se prosto vine u vazduh, to’raken mora da trči i do stotinu stopa mašući krilima pre nego što se otisne od zemlje.\nIsto toliko smotan na zemlji kao i raken, to’raken ni u vazduhu nije okretljiv, niti tako brz kao raken. Najveća brzina mu je nešto preko dva puta veća nego kod konja. Ne kači se za vertikalne površine, ali na nešto manje strme se kači isto kao i njegov rođak krilima.\nVrednost to’rakena leži u njegovoj snazi i izdržljivosti. To’raken može da leti više nego raken bez odmora. Zna se da mogu da prelete više od hiljadu milja umerenom brzinom kada nose samo jednog morata u sedlu. Mogu takođe nositi dosta veće terete. Sa samo jednim moratom, to’raken može nositi još hiljadu funti ili više tereta na dvesto milja.\nOsnovna uloga im je u brzom transportu ljudi i robe. Ponekad su se koristili u bitci, sa strelcima i samostrelcima iza jednog morata, strelci nisu dovoljno blizu zemlji i idu prebrzu da bi bili efikasni dok to’raken ne siđe u domet strelama i samostrelima na zemlji. Povređeni to’raken ne leti dobro. Za razliku od rakena, kada su povređeni često odbijaju da lete dalje od bezbedne tačke za sletanje. Naravno, to obično znači da je bezbedna tačka van vidnog polja to’raken, ne uvek i morata. Zbog toga se ova izuzetno vredna životinja retko kada koristi u bitci.\nMorat koji može da kontroliše rakena može i to’rakena, i obrnuto, ali se morat’raken smatraju superiornijim u odnosu na morat’to’rakena. Narediti morat’rakenu da leti na to’rakenu bi značilo gubitak časti letača u toj meri da je to čak i za Krv značajno.\nPredhodna strana I Na sadržaj poglavlja I Sledeća strana


Hackintosh - OS X El Capitan | Benchmark Forum\nZačetnik teme Dare01\nNameravam da uzmem nov računar. Pošto sam se opredelio za intel hteo bih da imam mogućnost da instaliram i koristim OS X. Komponente koje mi se uklapaju u budžet su:\nprocesor: i3 6100 ili i5 6400\nploča: GIGABYTE MB - SOCKET 1151 - GA-H110M-S2H (znam da nije na spisku tonymacx86.com pa imam nedoumice oko nje, a prilično je jeftinija od onih sa sajta)\nram: KINGSTON HyperX Fury Black 8GB DDR4 2400MHz CL15 - HX424C15FB/8\nnapajanje: CHIEFTEC GPA-500S8 500W iArena series Bulk\nhdd: TOSHIBA 1TB 3.5", SATA III, 32 MB, 7200 rpm - DT01ACA100\nDa li je potrebno nešto menjati ili je sve ovo dobro sklopljeno za Hackintosh? I samo još da dodam da će se koristiti integrisana grafika. Imam neku staru nvidia gt210 ako baš bude morala da se upotrebi.\nPloca ti je jedna od najbitnijih stvari.. nemoj da rizikujes ako nema na sajtu postoje realne sanse da nece raditi, takodje nisam siguran kako ce mac raditi na obicnom hdd, gledaj da uzmes min sshd\nRadice normalno na Hdd\nPloča No. 1, najvažnija stavka.\nHDD ili SSD, svejedno, ali bolje SSD, sve će raditi brže. Imaš TRIM komandu koju aktiviraš kada instaliraš OSX i to je to.\nMirko BGD je napisao(la):\n...ako nema na sajtu postoje realne sanse da nece raditi...\nAko misliš na klik-klik instalaciju, verovatno neće. A šta misliš, kako one koje "rade" rade? Napisao Apple drajvere za njih? Seo neki baja, pa sredio DSDT, našao kext-ove pa napravio paket. A i hdd radi normalno, samo sporije. SSD vredi svaku paru.\nUglavnom sve sto su ti rekli prethodnici je tacno. Ploca, procesor i memorija su tri glavne stvake, sve ostalo manje ili vise nije bitno. Inace sa hackintoshom se zezam od samog starta i prvih pokusaja instalacije istog sistema na PC-u. Pre nego sto u opste udjes u celu pricu moras da znas, sta zapravo zelis. Ako ne radis filmsku montazu slobodno zaboravi mek. Poslednji brz osx je snow leopard a posle njega osetno se izgubila brzina te windows pruza mnogo vise snage nego sam mek. Win10 i mek se vise ne mogu porediti, jer u winu dobijas cak i duplo vece rezultate u skoro svim segmentima. Ovo govorim za pravi pravcati mek, a zamislimo tek hackintosh gde ne postoji prava podrska drajvera (kextova) za hardver koji nameravas da kupis. Znaci hackintosh moze da radi 99.9% medjutim prava smernica je instalacija windows 10 na istom hardveru, gde u stvari shvatis prostim poredjenjem sta je brze, stabilnije itd itd. Drugim recima nije isto kada neki batica koji studira napravi neki kext da bi tebi nesto radilo i ti kazes "hej pa ovo radi" samo ostaje pitanje kako radi. To te naravno zatim vodi ka razmisljanju, zasto da instaliras mek i imas 40% sporije performanse, mozda samo da bi imao mek?? Pored posla koji radis windows ti pruza i mnogo bolju zabavu kroz fantastican spektar igara i multimedije.\nod kad sam uzeo pravi imac 27 5k retina i preselio se da zivim sam, prodje me jeza kada se vratim u stari stan kod svojih i koristim windows\ndzabe sto ce da mi otvori neke stvari par milisekundi brze, kada ce gotovo uvek da zabode negde gde ne bi smelo, dok ce mac da radi bez problema\nmanite se ljudi hackintosha, radi to sve fino, ali samo za zabavu i testiranje]\nwindows je sa 8.1 verzijom krenuo blago uzlaznom putanjom, usao u desetku i onda poceo da postaje beskorisno i bagovito smece\nNe secam se kada sam startovao el capitan koji mi je na drugom ssd-u. Da budem iskren sluzi mi kao rezerva ako mi slucajno win zabode da mogu da posaljem mail i koristim skype. Dare01 nadam se da sam ti pomogao.\nja sam jedno vreme koristio MB Pro a sada koristim hackintosh i prezadovoljan sam, apsolutno nikakve razlike nema sve radi identicno (ono sto ja koristim)\no stabilnosti je suvisno pricati... cak i updateovi rade bez problema (ne znam kako ce izgledati update na ovaj najnoviji u septembru, mozda ce biti nekog cimanja)\nHvala svima na savetima. Uzeću konfiguraciju koju sam i postavio u prvoj poruci. Ipak je taj računar predviđen da tera windows/linux, a os x sam hteo da ako rešim da bar imam mogućnost da ga instaliram i isprobam.\nVećina starijih Apple korisnika ima određeni problem i averziju po pitanju windows okruženja koji datira još iz vremena XP-a. OK, to mogu da razumem ali ne mogu da skontam da ogromna većina istih jednostavno nije u stanju da sagleda malo šire stvari danas.\nUzgred, hackintosh nema veze sa igrom i zabavom, niti je ikada iko radio na njemu iz tih razloga i samo da bi imao ko bajagi nešto što liči na originalni macintosh. Ideja hackintosh-a seže dalje i dublje od toga, pa cenim da bi bilo lepo da se informišeš za početak malo više o tome, a najbolje bi bilo da isprobaš neki hackintoh malo ukoliko si u prilici, jer ovo gore što si napisao je ni manje ni više nego žestok promašaj.\nImaš gomilu filmova koji svedoče o tome i jasno pokazuju šta je hackintosh i koja je svrha pravljenja istog. Ostaviću ti samo par primera ovde iz kojih će ti nakon što ih odgledaš nadam se biti jasnije malo šta predstavlja koren ove ideje, koja inače uz malo edukacije i truda funkcioniše besprekorno.\n$2,000 Custom PC vs $4,000 Mac Pro\n$682 Hackintosh Mac Mini vs. $1,300 Apple Mac Mini\nŠto se tiče situacije Windows 10 vs macOS (kako su ga nedavno prekrstili) po pitanju bagova, cenim da je najbolje da pogledaš sliku koju ću okačiti ovde, što je samo jedan od komentara jednog ozbiljnijeg Apple korisnika koji za razliku od tebe, apsolutno nema predrasuda:\nScreen Shot 2016-08-21 at 03.58.43.png\n331.9 KB · Pregleda: 229\nPoslednja izmena: 22.08.2016\nVlada>>> je napisao(la):\ncovece imao sam hackintosh u starom stanu, apsolutno je neuporedivo sa pravim macom\nem sto moram da strepim za svaki update da mi ne pokarabasi sistem, em sto moram gomilu stvari da editujem i budzim, jer ni obican imessage ne radi out of the box\nja nisam nigde rekao da je hackintosh za igru i zabavu, nego da je za zabavu(korisnika dok se bavi time) i testiranje\nsto se tice ovih problema koje je naveo jedan korisnik, pitacu te: "Da li si stvarno ozbiljan?"\nne znam samo otkud tebi da ja imam predrasude i gde se to vidi iz mog posta -.-\nkao neko ko je od uvek bio windows fan i koristi windows svaki dan za mnogo vise stvari od obicnih korisnika, mogu da kazem da je postao izuzetno smece, pogotovo od kad je dobio onaj godisnji update\nwindows sada drzim iskljucivo da ponekad odigram neku igricu, mada pokusavam da se naviknem da to radim na ekranu od 27 inca na imacu\na inace, koliko mi svi voleli da budzimo, nikada budzevina nece biti superiornija niti cak podjednako dobra kao prava stvar...\ndovoljno je samo pomenuti da uradim clean install windows 10, namerno ne stavim programe, sacekam da uradi updateove i cpu usage ne pada ispod 60% konstantno ni posle 5 dana, onda udjem u procese i vidim gomilu gluposti i bespotrebnih servisa koji nemilice jedu procesorsko vreme\nmeni mac treba na duze staze i da radi nekoliko godina, mada verujem da svako ko kupuje mac to radi upravo iz tog razloga, a strepnja oko toga da li ce da se sistem srusi bez razloga, prestane da radi wifi, nastane problem sa drajverima, poludi bootloader, izadje update i pokarabasi sve, itd.. zaista nije vredna te neke ustede i pravljenja hackintosha u odnosu na pravi mac\ntakodje, hackintosh je nelegalno praviti zbog krsenja copyrighta, a ako vec nemam ni jedan piratski softver na racunaru kako na windows sistemu, tako i na macu, apsolutno mi ne pada na pamet da budem licemer i da mi moral vazi u nekom slucaju, a u drugom ne\nzato i kazem, eventualno za testiranje i probu i nista vise\nŠto bi Ameri rekli - what a load of crap.\nKoristio sam Windows i Linux kao dualboot do pre 7 godina kada sam isključivo prešao da koristim Linux (ArchLinux). Posle 7 godina Linuxa sam prešao na MacOS i definitivno je najstabilniji od svih sistema koje sam koristio, a koristim ga minimum 10h dnevno i to za ozbiljne stvari.\nHackintosh nije pouzdano rešenje za ljude kojima je računar potreban za posao.\nA, da, inače, je l' si kupio licencu za MacOS koji si instalirao na Hackintosh? Šta kaže copyright, da li može MacOS da se instalira na ne-Apple hardver?\nKod mene, po stabilnosti, nema razlike. Znači Debian stabilna grana, Win7, OpenBSD i OSX. Win je u poslednje vreme mnogo nazadovao, ali šta se u centali radi, nije ni čudo.\nHack je stabilan koliko se potrudiš oko njega, radi sve, pa ČAK i iMsg. Kao da je vruća voda u pitanju.\nKo koristi bilo šta nelicencirano, pa i Hack, za "ozbiljne" stvari, a naročito za posao, ima đon umesto obraza.\nLjudi koji se zanimaju hackintošenjem, najčešće imaju makine duplo skuplje od prosečnog makonje, tako da nije u pitanju nemanje para. A znam mnoge koji su i kupili original diskove. Licenca je drugo. To isto može da se kaže za 80%+ piratskog software-a u Srbiji, a ni Europa ni US of ej nije mnogo bolja.\nJa kući, sa onim što sam platio pošteno, imam pravo da radim šta hoću. I sa diskovima, i sa paketom, i sa komadom silikona, ugrađenog ili ne u poprsje ;-)\nPa tako nekako... Čovek je napisao da ima MBP i iMac27 i nabrojao gomilu problema ali nije naveo na kom uređaju. Ja lično već 8 godina koristim MBP 13" (drugi primerak trenutno) i od svega pobrojanog ama baš ništa se ne dešava. Ništa ne koči, ne štuca, šarena lopta se retko pojavi, možda jednom u 2-3 nedelje i to je znak da restartujem MBP pošto ga u međuvremenu samo uspavljujem. Možda na iMac se to dešavam trebao je da navede. Jedino imam problem sa novim Office 15 za OSX pošto uvek, ali uvek kada otvorim Excel sa "teškim" fajlom i kada krenem sa pivot tabelama da ga mučim, pukne Excel!!! Ili Power Point takođe sa velikim fajlovima loše se ponaša. Ali kapiram da je do MS, stara verzija 14 radi najnormalnije. Pre neki dan mi stigla 64b verzija pa valjda su nešto ispeglali, manje problema za sada ali ih ima.\nSa druge strane imam i Hack na kome klinac uči da koristi Final Cut X i nikada se nije požalio. Jeste da uči ali još gore, napakuje u projekat sve snimke koje je snimao pa maltretira po ceo dan render To mu dođe bolji test mašine nego profesionalac da je koristi.\nKoristim i Win paralelno na laptopu ali ponekad pošto moram zbog nekog VPN. I onda se smorim pošto sam navikao na rutinu: podignem poklopac,, ulogujem se, kliknem na aplikaciju i radim. Cirka 4 sekunde!!! Pa onda touchpad multigestures i Mission Control... Diže ličnu produktivnost 30-40% sigurno u odnosu na Win.\nNemam primedbu na Win ali ko jednom krene na retinu i sa navedenim prednostima teško se vraća na Win. Govorim o laptopovima malih dijagonala, za ostalo sam uzdržan!\nPoslednja izmena: 23.08.2016\njopopo je napisao(la):\nMožda na iMac se to dešavam trebao je da navede.\nI ja imam iMac 27" i MBP Retina 13", ne dešava se ni na iMac. :d\nIsto se slažem da je Retina i Touchpad nešto najbolje kod Macbooka što teško ima kod nekih drugih, a poznato je da nisam Apple fanboy i da ih jako često i pljujem.\nKoristim Hackintosh na HP Probook-u 6470b sa Yosemite. Apsolutno nikakvih problema, i update i sve ostalo najnormalnije radi. Jedina stvar koja ne radi jeste VGA/VGA picture projection za projektor, ali ako je VGA/HDMI radi. Mnogo bolje resenje za razliku od Windows-a.\nMoj 6470b takodje radi savrseno, bugova nema, skoro sam planirao nov lap da uzmem zbog rezolucije ali uleteo mi Dell 25" sa 2k i sad mi ql i ovako.\nSto se tice stabilnosti hakintosa, profurao sam u par firmi(webdev) hacbook rijesenje za every day usage...ljudi prezadovoljni\nU firmama si profurao Hackintosh?\nNe znam ni da li da pokrećem ikakvu priču o moralu u ovoj situaciji, a da ne pričam i legalnosti softvera.\nInstalacija OSX-a ne non-Apple mašini je nelegalna, ende!\nSve lepo piše i na sajtu Apple-a i kad pokrenete instalaciju i tu nema šta da se diskutuje. Čak se ne može danas ni kupiti legalno OSX, pošto vam za to treba pristup App Store-u, a to ne može ako nemate instaliran OSX pre toga i nalog.\nE sad...Ovde se rade razna poređenja, poziva se na kolektivno znanje i šta već... Ako idemo tom logikom, svo znanje ovoga sveta proističe iz nekog pra-znanja koje je uspostavilo osnove, bez kojih ničeg što koristimo danas ne bi ustvari ni bilo. Ali, znanje je jedno, a proizvod nešto sasvim drugo, pa se ne mogu složiti sa konstatacijom da se privatizuje kolektivno znanje i to naplaćuje. Po toj logici, sve bi trebalo da bude free, ali da se neko drugi potrudi da to isto i napravi. How yes no!\nHackintosh, obzirom na poprilicno cimanje oko koriscenja istog, i dalje insistiras na koriscenju krajnje zatvorenog Apple proizvoda, iako sa druge strane imas alternativu u vidu OSS koja se otprilike poklapa sa tvojom ideologijom, ali ipak ne koristis Linux desktop jer ta ideologija ne dalje zadovoljavajuce rezultate?\nObrisano je brda moralnih postova, sad mozemo da se igramo sa ukradenom svojinom. A bench nam je to delimicno omogucio jer razmenjujemo iskustva. A niko nije kritikovao pecu sto se u njegovom dvoristu tako nesto radi.\nDa li je neko probao sieru?\nmiljenko je napisao(la):\nProbao sam ja,sta znam nista posebno cak mi se cini da radi sporije od ELC makar kod mene.\nTo je ono sto i mene cudi - ovo je isti rang sa legalne strane kao piraterija i dok je sa jedne strane piraterija zabranjena na forumu, ovo je dozvoljeno... Jako zanimljivo [emoji4]\nn1tr0 je napisao(la):\nNegde je piraterija (US, Pystar), a negde bogami i nije.\nOvako je, napr, u Nemackoj:\nElem ima li neko friske infoe o laptopu gde nema nekog posebnog cimanja da se instalira hakintos? Cena uopste nije bitna, moze da bude i koliko glanc novi MBP, ali zaista bih izbegao Apple-ov hardver zbog neslavnog istorijata kvarova doticne gvozdjurije u mojim rukama i, normalno, zdrave doze inata.\nZdrava doza inata? Zelis da koristis tudji rad besplatno koji bi trebao da platis i pricas o inatu? Hahaha... Koja ironija... Ako ces terati inat Apple-u ne koristi OS X - njihov proizvod je hw i sw zajedno i hw zato i kosta vise jer se dobija sw uz njega... I to sto si napisao za Nemacku, super, ali koliko sam ja upoznat takav zakon ne postoji u Srbiji, pa je i dalje u pitanju piraterija\nNe, ironija je u tome sto niti poznajes moje iskustvo, niti za sta mi konkretno doticni laptop treba, a pametujes ovde u prepoznatljivom stilu 'hw+sw apple-a blablatructruc'\nAli obzirom da, kolkomisecini, zarko zelis da saznas nesto o tome, evo ukratko cu ti reci - meni apple hardver ne izaziva niti erotski zanos niti mentalne orgazme. Meni je to hardver kao i svaki drugi. Imao sam ga, imam ga i dalje, taman se toliko kvari ili ne kvari koliko i bilo koji drugi, ali uz neke interesantne nuspojave kao sto su napr:\n1. rezervni delovi kostaju u tri pi*ke materine\n2. servis takodje\nTe stoga sledi da me ama bas zabole da me deru za kineske cipove, vijetnamski rucni rad, plastiku iz Indije i shipping sa Tajvana. I to samo zato sto imaju zig jabuke na sebi.\nNe rajca me ni OS X - i to mi je alat kao i svaki drugi, jedan od 4 (ili 5) OS-eva koje koristim, nekada neki vise, nekada manje, zavisno od posla i potreba.\nA sada dolazim i do dela o tudjem radu i o besplatnosti - obzirom da vec imam epl hardver, sa kojim je dosao i OS X, smatram da imam pravo da sa time radim sta hocu, jer niti je ovo sovjetska Rusija niti je korporativna Amerika; iako smo u stoletnom zaostatku mi smo, baco moj, ipak ****na Evropa gde su zakoni kudikamo drugaciji.\nAko tebi nije poznat zakon u Srbiji slican onom u Nemackoj, ni meni nije poznat zakon u Srbiji slican onome u Americi koji mi brani da uradim ono sto sam zamislio.\nObzirom da posedujem komad Apple hardvera, posedujem i pravo na koriscenje njihovog softvera. Sad, to sto su oni umislili da mogu da me ogranice da koristim njihov softver iskljucivo na njihovom komadu hardvera, bicu bezobrazan i reci - puca mi qratz.\nI sto bih ga koristio na masini na kojoj vise ne rade USBovi, ne rade dzekovi za sluske, i gde, za razliku od napr ASUS ROG-a (masina sa koje kucam post) gde reparacija te dve stvari kosta po 10-15 evra, ja sad trebam da se izujem za jedno 20-30x vise i kupim novi mobo?\nZato i trazim zamenu, bolju, jacu i jeftiniju za odrzavanje. Kad vec moram da radim sa njihovim OS-evima.\nPoslednja izmena: 12.12.2016\nKakve veze ima tvoje iskustvo i za sta ti konkretno laptop treba. Znaci neko opljacka banku i kaze - ali vi ne znate moje iskustvo ni za sta mi pare trebaju? Kakve veze ima, ako radis nesto nelegalno i nemoralno?\nNemoj mi prosipati filozofiju o socijalizmu kapitalizmu i slicna sr, stvar je jednostavno - Apple prodaje spoj hw i sw - dakle dobijes komp i OS zajedno u paketu. Od tih para se placaju ljudi koji kodiraju taj OS. To sto si kupio jedan uredjaj ne znaci da taj isti OS zakonski mozes koristiti na vise uredjaja jer fakticki ti kupovinom Apple uredjaja dobijas besplatan OS za njega, a ne druge uredjaje. I jos jednom ti kazem - niko te ne tera da koristis taj OS - ako ti se ne svidja to, ti slobodno predji na drugi, ali pricati ovde kako Hackintosh nije nista pogresno i opravdavati se je dno dna i vredjanje svih koji su u sw vodama.\nZamisli da se bavis sw i da imas proizvod koji naplacujes i da ga ljudi koriste dzaba - jel' bi ti bilo ok da se tvoj rad koristi besplatno?


Blažević: “Ponosan sam na Prosinečkog, ali ja bih probao da zadržim Vranješa u reprezentaciji” – Glas Krajine | Informativni portal\nYou are at:Home»Sport»Blažević: “Ponosan sam na Prosinečkog, ali ja bih probao da zadržim Vranješa u reprezentaciji”\nSport 12. Marta 2019.\nBivši selektor BiH Miroslav Ćiro Blažević, poznatiji kao trener svih trenera, dao je zanimljiv intervju za Klix. Prokomentarisao je nastupe svog bivšeg kluba u Evropskoj ligi:\n“Nedavno sam razgovarao s Robertom Prosinečkim i tako sam bio ponosan na njega, jer sam u njemu vidio sebe. Pun je samopouzdanja. To je bitno, kao i to da tu vjeru iskomunicira s igračima. Kada izađeš na teren bez kompleksa onda nema problema. To karakterizira naše igrače i ne vjerujem da će biti impresionirani bilo kakvim protivnikom te da će odigrati svoje. Zato sam sklon vjerovati optimizmu kod selektora Prosinečkog, koji mi je rekao ‘šefe, proći ćemo‘”, ističe Prosinečki, koji se potom osvrnuo na pojedine kritičare koji su smatrali da je BiH imala dosta sreće u Ligi nacija.\nPrevious ArticleBliži nam se najodabraniji mjesec: Muslimani širom svijeta raduju se skorom dolasku Ramazana\nNext Article Ambasador Nelson: Članstvo BiH u NATO savezu je tehničko pitanje


Pefkohori 2018 - Letovanje 2018 - Grčka 2018 - Novi Sad - NSTravel\nAranžmani - ponuda u Pefkohori-ju - Pefkohori 2018\nPefkohori ima dugačku peščanu plažu sa postepenim ulaskom u prozirno i mirno more Toroneos zaliva, šetalište koje se proteže duž celog mesta uz plažu, sa restoranima, tavernama, kafićima, suvenirnicama, a u samom mestu naći ćete i brojne supermarkete, prodavnice, butike, zlatare, pekare, poštu, rent-a-car agenciju, ambulantu, apoteku... Plaža je opremljena ležaljkama, suncobranima, beach barovima, rekvizitima za sportove na vodi, a poseban šarm Pefkohoriju daje stari deo grada sa uskim uličicama, trgićem i crkvom koja je posvećena sv. Nikoli.\nNaša ponuda u Pefkohori-ju\nVila Akritas se nalazi u mirnom delu Pefkohorija, pa je idealna za porodice sa malom decom i za parove željne mira i odm...


Canon EOS M6 Mark II + Objektiv M15-45 digitalni fotoaparat | ePonuda.com\nCanon EOS M6 Mark II + Objektiv M15-45 digitalni fotoaparat cene\nEfektivan broj piksela oko 32 megapiksela.\ncena 150.789,00 din\nEPonuda nije internet prodavnica već Vam omogućava da brzo i lako nađete Canon EOS M6 Mark II + Objektiv M15-45 digitalni fotoaparat po najjeftinijoj ceni. Naš cilj je da kupci budu što bolje informisani o ponudi Canon digitalni fotoaparat EOS M6 Mark II + Objektiv M15-45 na tržištu Srbije. Vrlo lako nalazite željeni proizvod za kategoriju Digitalni fotoaparati cene, ne morate da lutate od sajta do sajta za Canon Digitalni fotoaparati, sve Vam je na jednom mestu. Naši operateri svakodnevno ažuriraju cene ali je potrebno da proverite cenu i dostupnost za Canon EOS M6 Mark II + Objektiv M15-45 digitalni fotoaparat sa PRODAVCEM. EPonuda ne može da garantuje potpunu tačnost specifikacije i slika za Canon EOS M6 Mark II + Objektiv M15-45 digitalni fotoaparat. Pre kupovine, podatke za Canon digitalni fotoaparat EOS M6 Mark II + Objektiv M15-45 proverite na sajtu PROIZVOĐAČA.


Čitateljska radionica – UIKCKZ\n« Psihološka radionica\nObavještavamo Vas da ćemo 20.07.2021. (u utorak) od 10.00 do 12.00 sati održati čitateljsku radionicu na katu COOR-a „Podravsko sunce“ u dvorani za sastanke.\nVoditeljica čitateljske radionice je Ana Glavaš Jambreušić.\nDružim se i informiram, kreativu konzumiram!, Radionice\nHercegovačka ulica 1


Horor filmovi koje verovatno do sada nisi gledao — Wannabe Man\nVikend je uvek dobro vreme da se pogleda još neki film sa onih lista koje su pune ostvarenja koja još uvek nisi odgledao. Kada se traži po internetu uvek postoje liste 10 najboljih, 10 najgorih, top 100 najboljih filmova ikada, ali retko kada se neko seti da ti predloži neki film za koji možda nisi nikada ni čuo, ali su veoma dobri, jer imaju odličnu priču, zaplete, rasplete i dobru glumačku postavku. Neke od njih smo skupili na jednom mestu, pa ti predlažemo da pogledaš neke od ovih horor filmova koje verovatno do sada nisi gledao.\nZarobljena u kući\nIako je ovaj film izašao još 2014. godine, čini se da ga je pogledao mali broj ljudi, a opet je prilično dobro urađen horor. Priča prati Kejl Baknel koja se vraća svojoj kući u kojoj je odrasla, pod prisilom suda, da tamo odleži svoj pritvor. I sve ne bi za nju bilo tako strašno da ne mora da živi sa majkom koja je umislila da je kuća puna duhova. Iznervirana majčinim umišljanjima, ponašanjem lokalnog stanovništva i svega što je okružuje, Kejl će se promeniti kada počne da shvata da ona i majka ipak nisu same u domu.\nOvo je jedan zaista stari horor film, koji potiče još iz 1974. godine. Međutim, ono najstrašnije iz njega jeste što je urađen po istinitoj priči, pa se u fulmu prikazuje čovek koji brine o bolesnoj majci koja ga je naučila tome da su sve žene zle. Nakon što mu je majka umrla, on tuguje i na kraju je otkopava iz zemlje i kreće da krade iz grobova sve što mu je potrebno kako bi je povratio, a onda prelazi i na žive žene koje otima…


Posted on 10. Decembra 2015. Updated on 10. Decembra 2015.\nJačanje saradnje u oblastima poljoprivrede, ruralnog razvoja, šumarstva i drvoprerade\nSusret ministara poljoprivrede Crne Gore i Slovenije\nCrna Gora i Slovenija intenziviraće saradnju u oblastima poljoprivrede, razvoja ruralnih područja, šumarstva i drvoprerade, saopštili su danas u Podgorici ministri poljoprivrede dvije zemlje prof. dr Petar Ivanović i Dejan Židan.\nPrivredna delegacija Slovenije na čelu sa ministrom poljoprivrede, šumarstva i prehrane Dejanom Židanom boravi danas u zvaničnoj posjeti Crnoj Gori, na poziv ministra poljoprivrede i ruralnog razvoja prof. dr Petra Ivanovića. Nakon bilateralnog sastanka, dva ministra govorila su na poslovnom forumu u Privrednoj komori CG, koji je okupio privrednike iz oblasti poljoprivrede i proizvodnje hrane iz Slovenije i Crne Gore. O crnogorskoj strategiji za razvoj poljoprivrede i ruralnih područja i iskustvu Slovenije u procesu pristupanja EU, dva ministra su govorila na skupu organizovanom u Crnogorskoj akademiji nauka i umjetnosti.\nKako su saopštili Ivanović i Židan na konferenciji za novinare u Vili Gorica, dosadašnja saradnja u oblasti poljoprivrede, realizovana uglavnom na planu razmjene iskustava i ekspertskom nivou, biće unapređena kroz formiranje međudržavne komisije koja će podržavati inicijative iz biznisa i projekte koji iz njih proisteknu.\nMinistar Ivanović je rekao da postoji veliki prostor za produbljivanje saradnje u oblasti poljoprivrede, ruralnog razvoja, šumarstva i drvoprerade, te da je cilj da se “poguraju” poljoprivrednici i predstavnici agrobiznisa obje zemlje da sarađuju na projektima od zajedničkog interesa. On je kazao da Crna Gora ima dobru saradnju sa Slovenijom u ovoj oblasti i da je do sada razvijeno niz programa usmjerenih na razvoj pojedinih sektora i podršku Crnoj Gori u izradi važnih dokumenata. Zvanična posjeta slovenačke privredne delegacije je, kako je naveo, prilika da se dogovore budući koraci saradnje. “Razgovarali smo i o iskustvima koje Slovenija ima u oblasti šumarstva a koja mogu biti značajna za promjene koje slijede u Crnoj Gori. Razgovarano je o mogućnostima jačanja saradnje u oblastima istraživanja, obrazovanja i povezivanja nauke i poljoprivrede, oblastima u kojima Crna Gora može koristiti slovenačko iskustvo”, kazao je Ivanović. Plan je, kako je rekao Ministar, da sljedeći susret sa kolegom iz Slovenije bude u januaru tokom Zelene nedjelje u Berlinu, do kada će neke od dogovorenih ideja biti pripremljene. U Berlinu se očekuje i potpisivanje memoranduma o saradnji.\nMinistar Židan je rekao da je privredna delegacija iz Slovenije u Crnoj Gori sa ciljem da se prepoznaju mogućnosti za investicije i poboljšanje trgovinske razmjene dvije zemlje. On se zahvalio ministru Ivanoviću što je jedan od potpisnika inicijative koju će Slovenija uputila prema UN, a vezano za predlog da se 20. maj proglasi Svjetskim danom meda, s obzirom na zdravstvenu vrijednost tog proizvoda i ulogu pčela za opstanak prirode.\nNa privrednom formu u PKCG ministri Ivanović i Židan podstakli su privrednike dvije zemlje da razmišljaju o zajedničkoj ponudi proizvoda koje bi plasirali na treća treća tržišta, jer bi doprinijelo ekonomskom rastu u obje države. “I Slovenija i Crna Gora su male da bi bile konkurentne na velikim tržištima. Razmišljamo kako da pravimo zajedničke pakete proizvoda koje bi prodavali na trećim tržištima na koja traže kvalitet”, pojasnio je Ivanović. On je privrednike dvije zemlje ohrabrio na aktivniju saradnju informacijom da će njihove poslovne inicijative biti podržane i kroz rad buduće međudržavne komisije.\nMinistar je ocijenio da postoji rastuće interesovanje Slovenije za saradnju i investiranje u oblastima poljoprivrede u Crnoj Gori, te da je to još jedan pokazatelj pozitivnih trendova u crnogorskoj poljoprivredi. “Dogodilo se i to čudo da u PKCG imamo privredni skup posvećen poljoprivredi. Prije nekoliko godina kada smo u komori distkutovali u kom pravcu treba gurati poljoprivredu bilo je dosta skeptika. Drago mi je danas sve više govorimo o agrobiznisu, a sve manje o agrosocijali, da prepoznajemo šanse u oblasti poljoprivrede, ali čini mi se da smo tek dotakli vrh ledenog brijega. Da prilika za agrobiznis ima mnogo potvrđuje i dolazak slovečanke delegacije. To predstavlja šansu, a ne garanciju da će se projekti realizovati. Važno je da šansu prepoznamo, da iskreno i prijateljski, u duhu poslovnih ljudi, pristupamno identifikovanim prilikama”, poručio je Ivanović na skupu u PKCG.\nSlovenački ministar za poljoprivredu, šumarstvo i prehranu potvrdio je da su u Sloveniji ocijenili da postoje mogućnosti za konkretniju saradnju na obostranu korist u oblastima poljoprivrede, agroindustrije, šumarstva i drvoprerade, kao i energetike i infrastrukture. On je izrazio zadovoljstvo što je u Crnoj Gori gost ministra Ivanovića, kojeg smatra dobrim saradnikom i prijateljem, ističući da je realizovano sve što su se tokom prethodnih susreta dogovorili. Ministar Židan je ocijenio bitnim dogovore za sinergičko djelovanje dvije na trećim tržištima i formiranje međudržavne komisije koja će biti sastavljena od relevantnih stručnjaka. On je ocijenio da obje zemlje trebaju privredni rast i da će Slovenija na političkom nivou uraditi sve što je potrebno da se intenzivira saradnja, posebno u dijelu biznisa.\nU organizaciji Odbora za ekonomske nauke Crnogorske akademije nauka i umjetnosti (CANU), čiji je predsjednik profesor Veselin Vukotić, održan je okrugli sto na temu Strategije razvoja poljoprivrede i ruralnih područja 2015-2020. O strateškom pravcu razvoja poljoprivrede u Crnoj Gori, iskustvima Slovenije, Hrvatske i Srbije na skupu su govorili ministar Ivanović koji je i član Odbora, zatim ministar Dejan Židan, profesor novosadskog Instituta za prehrambene tehnologije Đorđe Okanović i bivši pregovarač Hrvatske za poglavlja poljoprivrede Ružica Gelo.\nObrazlažući Strategiju, ministar Ivanović je kazao da ona daje jasan pregled aktivnosti i mjera koje će Crna Gora sprovesti u naredne četiri godine, u cilju integrisanja poljoprivrednih proizvođača i administracije u Zajedničku poljoprivrednu politiku EU. “Staregija nije spisak lijepih želja, već realan plan koji želimo da ostvarimo sa brojem ljudi koje imamo i u skladu sa resursima i ograničenjima crnogorske poljoprivrede. Jedan od prioriteta je proizvodnja hrane visokog kvaliteta i povećanje broja organskih proizvođača”, kazao je Ministar.\nIskustvo zemalja koje su prošle put ka EU, Slovenije i Hrvatske, prema riječima njihovih predstavnika, potvrđuje da se to može postići na način kako je Crna Gora planirala – integrisanjem poljoprivrednih proizvođača kroz različite standarde kvaliteta, bezbjednosti hrane i šeme kvaliteta.


APART/HOTEL MARIA - Sanja Travel - Vaš partner za putovanje iz snova\nVila Maria raspolaže kvalitetnim i moderno opremljenim studijima, u našoj ponudi su trokrevetne i četvorokrevetne smeštajne jedinice koje se nalaze na prvom i drugom spratu i imaju pogled na bazen i more. Svaki studio je kompletno opremljen i ima kuhinjski deo, kupatilo/wc, terasu, TV, WiFi internet i klima uređaj (uračunat u cenu). Vila poseduje recepciju, bazen sa odvojenim delom za decu, ležaljkama i suncobranima, bar pored bazena i saunu (uz doplatu na licu mesta, od 5€ dnevno). Preporučuje se za sve kategorije turista.Vila je odlično pozicionirana, nalazi se u mirnom delu mesta, udaljena oko 80m od plaže i oko 700m od centra.\nAPART/HOTEL MARIA - Najam studija po osobi NEMA DINARSKOG DELA - prevoz nije uključen u cenu


Anycool V869 TV | Oceni\nNaslovna > Uređaji > Telefoni > Anycool V869 TV\nObjavljeno 27/12/2010 od strane Soke85\nAnycool mobilni telefoni proizvedeni u Kini, kao kopije modela poznatih proizvođača, postaju sve popularniji kako kod nas tako i u celom svetu. Na našem tržištu prisutni su već tri godine. Anycool V869 predstavlja kopiju iphon-a.\nOsnovne karakteristike ovog modela su touch screen 2,6 inch-a, odnosno ekran osetljiv na dodir, dual sim, analogni TV, java, dve kamere, mada je u mnogim opisima ovog modela navedeno da je kamera 1,3 mp, obe kamere su lošeg kvaliteta odnosno VGA kamere. Telefon je dostupan u tri boje: crna, bela i pink. Uz telefon se dobijaju dve baterije 850 mAh , slušalice, punjač i uputstvo na srpskom i garancija je 12 meseci (ako se kupi kod ovlašćenog distributera za Srbiju).\nTelefon sam kupila pre 6 meseci, dva puta je bio u servisu, oba puta zbog problema sa ekranom, u najkraćem mogućem roku je popravljen i vraćen na moju adresu, a oni su čak snosili i troškove dostave. Kao neke od mana telefona navela bih izuzetno malu tastaturu za kucanje poruka, tako da je potrebno dosta vremena da se navikne, ali uz telefon se dobija olovka tako da ona mnogo olakšava rad. Kalibraciju ekrana bi trebalo raditi bar jednom nedeljno, jer u suprotnom ekran postaje neprecizan.\nSve u svemu ukoliko vam telefon treba isključivo zbog dual sim-a, preporučujem ga. Ukoliko pak želite više odlučite se za originalne modele poznatih proizvođača.\nAnycool V869 TV, 5.0 out of 5 based on 2 ratings\nAlo, dnevni list →\n5 reagovanja na Anycool V869 TV\n19/11/2011 u 18:41\nKo nema pametnijeg posla nego da ide od servisa do servisa , toplo mu preporucujem ovaj telefon. Ja ga imam, trenutno je u kvaru, sve sam probao ali nema pomoci…\n14/08/2011 u 18:45\nNikome ne bih preporučila ovaj telefon.Telefon i tv? Dve kartice. Bolje imati i dva lošija telefona od ovog. Sopstveno loše iskustvo. Izdao me je kada mi je bio najpotrebniji dok sam bila u bolnici pa šta više reći.\n11/08/2011 u 16:37\nVeć sam imao ovaj krš od telefona ajd što je zakucavao povremeno nego mi je čak i brljao pa je sam slao poruke tako da sam se rešio bede i omorio nerve.Zaobidjite ovaj telefon to vam je moja topla preporuka\n22/05/2011 u 11:29\nZaobidjite kineze sa ekranom na dodir jer cete se samo iznervirati.\n23/03/2011 u 23:06\nKo voli da cesto menja telefone, definitivno se isplati.


Vučić za ADRIU: Dolazim u Crnu Goru\n"Srbija i Crna Gora nemaju nikog bližeg nego jedna drugu"\nPredsjednik Srbije Aleksandar Vučić kazao je Adria televiziji da će doći u Crnu Goru, dodajući da dvije države treba da resetuju međusobne odnose, jer u budućnosti mogu mnogo toga zajedno da urade u korist građana obje zemlje.\nPodnaslov: "Srbija i Crna Gora nemaju nikog bližeg nego jedna drugu"\nTizer: Predsjednik Srbije Aleksandar Vučić kazao je Adria televiziji da će doći u Crnu Goru, dodajući da dvije države treba da resetuju međusobne odnose, jer u budućnosti mogu mnogo toga zajedno da urade u korist građana obje zemlje.\n09.06.2022 - 14:00 | *\nVučić je istakao da Srbija i Crna Gora nemaju nikog bližeg nego jedna drugu.\n"Nadam se da mnogo toga u budućnosti možemo zajedno da uradimo, pa čak i ovu zimu da olakšamo jedni drugima i da pomognemo jedni drugima, jer će biti mnogo teška zima i za jednu i za drugu zemlju. Polako da resetujemo naše odnose i da počnemo da ih gradimo, odnosno da vratimo onu emociju koju smo imali i poštovanja i ljubav, jer teško da imamo nekog bližeg nego jedni druge", rekao je predsjednik Srbije.\nNa pitanje da li će uskoro posjetiti crnu Goru, Vučić je odgovorio potvrdno.\n"Svakako ću doći u Crnu Goru, da li zvanično ili privatno - to je druga stvar. Premijer Crne Gore Dritan Abazović je dobio poziv da zvanično posjeti Srbiju 29. juna i dobrodošao je. Imamo puno tema za razgovor i mnogo stvari da rješavamo u interesu svih. Naravno, uvijek će postojati oni koji ne razmišljaju o tome kako bi bilo dobro da dvije zemlje sarađuju, već kako da to zaustave, ali nemam problem sa tim", dodao je Vučić i izjavu Adria televiziji zaključio riječima da pozdravlja sve ljude u Crnoj Gori.\nTagovi: Srbija, Crna Gora, Aleksandar Vučić, posjeta\nTokom jula moguć sastanak Kurtija i Vučića u Briselu\nKosovska predsjednica Vjosa Osmani izjavila je da bi tokom jula u Briselu mogao da bude održan sastanak kosovskog premijera Aljbina Kurtija i predsjednika Srbije Aleksandra Vučića.


Rukomet - Rukomet: Podela bodova u lokalnom derbiju u Jabuci\nNapisano u kategoriji Rukomet, 28 aprila, 2013\nU 22.kolu Druge rukometne lige grupe „Sever“ u lokalnom derbiju ekipe Jabuke i Jedinstva iz Kačareva podelile su bodove, nakon što je duel završen rezultatom 26:26, poluvreme (13:14). Iako je podela bodova, u ovom veoma neizvesnom i kvalitetnom susretu, najpravednija, bod nije zadovoljio nijednu stranu, pošto su im bodovi neophodni u borbi za opstanak, odnoso plasman u viši rang takmičenja.\nLokalni derbi Druge rukometne lige u Sportskoj hali u Jabuci osim prestiža, očekivano, doneo je i veliku bitku za bodove, koji su neophodni i Jabuci i Jedinstvu. Domaćinu u ovom susretu su bodovi bili neophodni u borbi za opstanak, dok ekipa iz Kačareva vodi bitku za plasman u Prvu ligu. Susret su bolje otvorili rukometaši Jabuke koji su do 21. minuta u nekoliko navrata imali prednost od 3 do 4 gola (9:5), ali su brzim akcijama igrači Jedinstva uspeli da preokrenu rezultat (10:11).\nIako su u prvom poluvremenu češće igrali sa igračem manje na terenu igrači Jabuke su uspevali da se nose sa odbranom gostiju i da još jednim u nizu pogotkom sa 5 igrača na terenu na odmor odu sa golom zaostatka (13:14).\nVelika borba i neizvesnost viđena je i u nastavku meča, pošto ekipe nisu posustajale. Domaći su, nošeni podrškom svoje publike, u nekoliko navrata dolazili do prednosti od dva gola (19:17, u 38. minutu i 23:21 u 48. minutu susreta). Ipak, četa Ivana Petkovića je uspela da brzim napadima i polukontrama neutrališe tu prednost i da dođe do prednosti od dva gola u 57.minutu (24:26).\nKao i tokom čitavom meča, velika borba je viđena i u poslednjih tri minuta susreta. Domaćin je odličnim napadom i golom iz sedmerca došao do izjednačenja(26:26). U poslednjem minutu ekipe nisu iskoristile napade za pobedu, pa je posle velike nizvesnosti, borbe i odlične igre obe ekipe podela bodova najpravednija.\nČetiri kola pre kraja prvenstva rukometaši Jabuke se nalaze na 10. mestu na tabeli sa 19 bodova, dok je Jedinstvo zadržalo drugu poziciju sa 32 boda. U narednom kolu Kačarevci na svom terenu dočekuju Potisje Pleteks iz Ade, a Jabučani, takođe na svom terenu, dočekuju ekipu Hercegovine iz Sečnja.


September 26, 2019 – Gasteh\nTermostat tip 821 Termostat tip 821 je protiveksplozivni zaštićeni uređaj namenjen za rad u eksplozivnoj atmosferi gasova. Termostat reguliše temperaturu grejnog medijuma za prenos toplote u električnim isparivačima, pravovremenim uključivanjem i isključivanjem električnog grejača i to posredno dajuđi signal na relej.\nElektrični grejači tip 811 i 812\nElektrični grejači tip 811 i 812 - Ex izvedba Električni grejači tip 811 i 812 su protiveksplozivni zaštićeni uređaj namenjen za rad u eksplozivnim atmosferama gasova. Grejači pretvaraju električnu energiju u toplotnu energiju. Kao pretvarači energije, grejači imaju 100% iskorišćenosti, zato\nDvoinjektorski venturi mešač tip 751 Dvoinjektorski venturi mešač tip 751 koristi se za dobijanje smeše parne faze tečnog naftnog gasa (TNG) i vazduha čije su karakteristike (Vobe index) istovetne karakteristikima prirodnog gasa, pa se prelazak sa jednog na drugo gorivo odvija bez\nIndikatori nivoa tip 624 sa magnetnim prenosom Indikatori nivoa tip 624 sa magnetnim prenosom se koriste za ugradnju na skladišne cilindrične rezervoare tečnog naftnog gasa (ili drugih tečnih fluida) iz razloga indikacije nivoa fluida u njima. Ugrađuje se u nadzemne i podzemne\nŠipkasti merač nivoa tečnosti tip 622 Šipkasti merač nivoa tečnosti tip 622 se koristi za ugradnju na skladibne cilindrične rezervoare tečnog naftnog gasa (ili drugih tečnih fluida) iz razloga merenja fluida u njima. Ugrađuje se u nadzemne i podzemne rezervoare na\nRotacioni merač nivoa tečnosti tip 621 za rezervoare i autocisterne Rotacioni merač nivoa tečnosti tip 621 za rezervoare i autocisterne se koristi za ugradnju na horizontalne stabilne (nadzemne) rezervoare i autocisterne, a služi za merenje nivoa tečnosti (najčešće propan-butana) u njima.\nDiferencijalni manometar tip 616\nDiferencijalni manometar tip 616 - kontrolna oprema Diferencijalni manometar tip 616 namenjen je pre svega za merenje pada pritiska na filterima, procesnim aparatima, ventilima i dr. Može se koristiti i kao indikator protoka u kombinaciji sa blendama i sondama, jednostavan je\nG600, Regulatori, Serija 610 kontrolna oprema\nIndikator protoka tečnosti tip 611 Namena: Indikator protoka tečnosti tip 611 se koristi na postrojenjima i instalacijama propan-butana, nafte i drugih tečnosti, gde je potrebno vizuelno ustanoviti da li (tečnost) protiče kroz cevovod. Montira se na cevovod prirubničkom vezomu horizontalnom položaju Opis\nG500, Regulatori, Serija 510 izolacioni cevni spojevi\nIzolaciona prirubnica tip 514 Namena: Izolaciona prirubnica tip 514 služi da električno (galvanski) odvoji nadzemni i podzemni deo čeličnog cevovoda, u cilju sprečavanja premošćenja atmosferskih pražnjenja (preko metalnih zidova cevi), nastanka požara ili eksplozije gasa. Ugrađuju se u cevovod nadzemno, u\nG500, Regulatori, Serija 510 izolacioni cevni spojevi, Uncategorized\nIzolacioni komadi tip 511 i 512 Namena: Izolacioni komadi tip 511 i 512 služe da električno (galvanski) odvoje nadzemni i podzemni deo čeličnog cevovoda, u cilju sprečavanja premoščenja atmosferskih praćnjenja (preko metalnih zidova cevi), nastanka požara ili eksplozije gasa. Ugrađuju se


31.Beogradska nedelja mode - Drugo veče\nTweetNa programu druge večeri 31.Amstel Fashion Weeka, prikazane su nove kolekcije brendova Benetton i Martini Vesto, kao i revija afirmisanih dizajnera iz Belgrade Design Districta, i modeli mladih nada domaće modne scene Nine Karlavaris i Tatjane Stanković.\nModni brend „United Colors of Benetton“, predstaviće mušku, žensku i dečiju kolekciju za proleće-leto 2012. Ova kolekcija predstavlja neodoljivo-nezaustavljivu eksplozija boja. Jarke boje i printovi, kao i legendarni potpis brenda su must have ove sezone. Boje naglašavaju sve trendseterske elemente: geometrijske oblike, krojeve, dekoracije, tkanine, raspoloženja i ideje za dugo, toplo leto. U Ženskoj kolekciji preovlađuju tufne, cvetni printovi, pruge i kocke. Mnoštvo uniformisanih, naređanih tufnica ili kaskade tufni, od malih do velikih, preklapajući se poput sapunskih mehurića. Cvetni print predstavljaju mali, romantični i svuda štampani cvetići, kao oaza mira u bašti. Mešavina cvetnih dezena daje neku svežinu malim košuljicama bez rukava ili mekim bluzama i dragoceni dodir haljinama. Ili, za nešto sasvim drugačije, tu su veliki cvetovi; ogromni, tonski odštampani cvetovi hibiskusa u proporcijama koje idu od haljine do duge suknje. Pruge su zastupljene u svim bojama, veličinama, pravcima: one se prepliću, nestaju, slede jednu drugu u slučajnom redosledu ili su savršeno poravnane. Popularni, novi materijali ženske kolekcije su svila i čipka. Elegantno i šik za cigarette pantalone, mini suknje u obliku lale, košulje muškog kroja. Pravilo koje UCB sledi je nositi jedan svileni komad garderobe ukombinovan sa striktno mat tkaninom. Čipka je jednostavna, cool, skoro nevina. Više nego što predstavlja ukras, ona postaje izbor tkanine za ceo odevni komad. Očigledno je da čak i trikotaža, sa svojim otvorenim radom i jasnim efektima, pretenduje da bude od čipke. Sve nijanse plave boje su apsolutni hit ove sezone u Benetton-u. Muška kolekcija karakteriše muškarca koji je apsulutno casual i spreman za putovanje. Male safari jakne, kratke karirane jakne, kratki mantili su ono što nosi muškarac. Muška kolekcija je puna jarkih boja i pastelnih tonova. Letnja trikotaža i tanki džemperi su apslutni hit.\nKuća mode Martini Vesto postoji više od 20 godina. Za izradu svojih modela koristi materijale uvežene iz Italije, gde se snabdevaju prestižni modni brendovi poput Lane Rossi, Ermeneglido Zegna, Tallia Di Delfino, Piacenza i Nervesa. U saradnji sa Linea Mode iz Milana, zaduženom za modele i kontrolu kvaliteta, na naše tržište plasira savremene, vrhunske modele po pristupačnim cenama. Kolekcija „Martini Vesto“ za proleće-leto 2012. Sastoji se od dve linije: „Martini Vesto Classic“, koja je namenjena poslovnom, savremenom i modno osvešćenom muškarcu. Druga je linija za aktuelnu sezonu koju je kreirao Boško Jakovljević, a koja stilski odgovara na najaktuelnije tendove. Namenjena je onima koji ne dozvoljavaju da budu formalizovani. Svaka od ovih linija okreće se širokom krugu muškaraca, od ljubitelja kvalitetnih materijala i klasike prilagođene savremenim modnim tokovima, do onih koji svoj stil grade u skladu sa najsvežijim trendovima. Pored muških odela, primarni proizvod modne kuće „Martini Vesto“ su i košulje, koje po kvalitetu dostižu i prate najprestižnije svetske trendove.\nBelgrade Design District je jedinstveno mesto na mapi Beograda, to je modno-umetnički kvart u centru grada koji okuplja najbolje beogradske dizajnere, a nastao je po ugledu na slične distrikte svetskih metropola. Ponudu Belgrade Design Districta oblikuje trideset radnji, afirmisanih dizajnera koji se bave modom, nakitom, kućnim aksesoarom, umetnošću. Jedinstvena prilika za kupovinu unikatnih komada, od najkvalitetnijih materijala sa mogućnošću porudžbine tačno po vašoj meri uz savet dizajnera očekuju vas u Belgrade Design Districtu.\nKolekcija “Candies”, dizajnerke Nine Karlavaris je nastala pre svega inspiracijom autorke izrekom „Kakve su ti misli, takav ti je život” Ideja o nastajanju kolekcije došla je spontano, iz zadovoljstva. Pre svega utiscima prikupljenih sa različitih destinacija širom sveta, morskih obala, šarenila i različitosti sveta i života. U svojim kreacijama Nina Karlavaris prikuplja ponešto iz svakog dela sveta: sažima i spaja tradiciju Toskane sa urabnošću Menhetna, luksuz Monte Karla sa jednostavnošću Sardinije, sjaj Ibize sa istorijom Tel Aviva, slobodu Mikonosa sa intimom Portofina... Materijal koji je korišćen je likra u svetlim i veselim bojama i nijansama, u kombinaciji sa čipkom i suptilnim i decentnim detaljima. Odlikuje je hrabro kombinovanje boja, krojeva, čipke, korišćenje perli i različitih ukrasa, unikatnost svakog modela, ženstvenost.\nPuno truda, rada i ljubavi, utrošeno je od strane dizajnera da bi se stvorile ove unikatne haljine jedinstvene lepote, od kojih je svaka isključivo i jedino njenih ruku delo. Od materijala dominira til kao podloga i uz njega kilometri svetlucavih i šljokičastih traka koje se prepliću čineći pravu igru različitih oblika na svakoj haljini. Kolekcija “Touch The Stars” je nastala sa željom kreatora da dokaže svoj status dizajnera večernjih haljina koje oduzimaju dah i namenjena je svim ženama koje bi ih htele ili nositi ili gledati na zvezdama ili stranicama modnih časopisa.\nJ_ST Underwear by Jovan Stevanović\tWe have 113 guests and no members online


Mataruška Banja je jedna od najmlađih banja u našoj zemlji. Nalazi se u jugozapadnom delu Kraljevačke kotline, sa desne strane Ibra, na 215 m nadmorske visine. Sa juga i istoka zaklonjena je ograncima Stolova (1,375 m), sa zapada i jugozapada ograncima Troglava (1.177 m) i Čemerna (1.579 m). Ima povoljan saobraćajni položaj, jer se nalazi pored puta i pruge Beograd-Kraljevo-Raška. Preko Kraljeva, dolinom Zapadne Morave, prugom i putem, povezana je sa Čačkom na zapadu i Kruševcem na istoku.\nPostanak i razvoj Mataruške Banje balneolozi dele u četiri faze: prva faza obuhvata period 1897-1900. godine, druga 1900-1924. godine, treća 1924-1945. godine i četvrt od kraja Drugog svetskog rata do naših dana, ali sa znatnom razlikom između sedamdesetih godina prošlog veka i stanjem posle 1999. godine do danas.\nNa mestu gde je danas kompleks Mataruške Banje, u desnom ravničarskom priobalju reke Ibar, bili su vrbaci i oranice do poslednje decenije XX veka. U proleće 1897. godine, u vreme velike poplave Ibra, matica reke razorila je aluvijalnu terasu i zasekla izdan. Posle povlačenja Ibra u korito otkrivena je topla mineralna voda. Godine 1898. rečno udubljenje je produbljeno, prošireno, ograđeno koljem i opleteno prućem. U takvom bazenu su se kupali prvi posetioci. Voda se posle svakog kupanja, dolapom, koji su okretali volovi, izbacivala da bi u bazen mogla da pritekne čista voda. Prvi objekti za prihvat posetilaca bile su poljske kolibe i šatori. U prvoj fazi razvoja izgrađeno je staro kupatilo.\nDruga faza razvoja Mataruške Banje, koja se nalazi nedeleko od manastira Žiče i Kraljeva, počinje 1900. godine, kada je osnovano privatno društvo za korišćenje lekovite vode. Pošto ono nije imalo dovoljno materijalnih sredstava da izgradi potrebne objekte, pravo na eksploataciju mineralne vode kao prirodnog lekovitog faktora, ustupljeno je Akcionarskom društvu Mataruška Banja, te počinje intenzivniji razvoj ovog balneološkog centra. Najpre je dozidan deo zgrade starog kupatila sa dva bazena. Jedan je služio za terapijsko kupanje posetilaca, a drugi za spremanje lekovitog blata koje je korišćeno za obloge. Uređen je prostor sa 10 betonskih kada i osposobljena električna centrala. Sa 130 1/min vode snabdevane su kade i bazeni za terapiju. Tokom vremena izgrađeno je nekoliko banjskih vila, utostiteljskih objekata i uređen je park. Iz 1908. godine potiče vila „Žiča“. Godine 1912. počela je izgradnja vile Kraljevo koja je kasnije nazvana Braća Maričić i sa izvesnim proširenjima dostigla 34 sobe sa 102 ležaja. Neposredno posle Prvog svetskog rata, posetioci Mataruške Banje mogli su da koriste smeštaj u 200 soba. Do kraja druge faze razvoja izgrađeno je 17 vila. Početak treće faze razvoja označen je kopanjem Novog bunara 1924. godine. Ovaj i ranije izgrađeni bunar snabdevali su banjske objekte sve do 1948. godine. Povećana količina termomineralne vode omogućila je izgradnju novog kupatila sa 38 kada. Godine 1925. prve goste u 30 soba sa 68 ležaja primila je vila „Kozara“. Dve godine kasnije završena je vila Triglav sa 10 soba i 20 ležaja. Iz 1930. potiču restoran „Jugoslavija“ i vila „Stolovi“ (9 soba, 15 ležaja). Važan podsticaj za uređenje banje bio je puštanje u saobraćaj železničke pruge Kragujevac-Kraljevo- Raška 1931. godine, čiji je jedan deo trasiran nedaleko od Mataruške Banje. Iste godine završene su vile „Vilotijević“ (27 soba, 56 ležaja) i „Luković“ (12 soba, 28 ležaja). Od posebnog značaja bilo je otvaranje hotela „Žiča“ 1932. godine, koji i danas predstavlja jedan od simbola banje pored Ibra. Posle Drutog svetskog rata počinje nova faza razvoja Mataruške Banje. Najpre su izvedeni istražni hidrogeološki radovi, jer je u toku letnjih meseci forsirano ispumpavanje termomineralne vode, što je remetilo ravnotežu pritiska obične podzemne i termomineralne vode. Radovi su trajali do 1948. godine. Izgrađeni su bunari 3 i 4 i time ublažen problem smabdevanja banje potrebnom količinom lekovite vode. Obnovljeni su neki objekti oštećeni za vreme rata. U januaru 1951. godine otvoreno je zimsko kupatilo sa 13 kada. Hotel „Žiča“ je dograđen 1953. godine. Renovirana je zgrada Centra za medicinsku rehabilitaciju. Vila „Maričić“ je 1961. godine pretvorena u reumatološko-ginekološki stacionar. Dve godine kasnije urađen je novi regulacioni plan. Banja je dobila centralno grejanje, proširene su vodovodna i kanalizaciona mreža. Sa 740 ležaja 1974. godine u društvenim i 850 ležaja u privatnim objektima, uz kamp i dečje letovalište, Mataruška Banja se ubrajala u najopremljenije u Srbiji. Skladan razvoj Mataruške Banje traje do osamdesetih godina prošlog veka.\nMataruška Banja ima najjaču sumporovitu vodu u Srbiji. Sadrži do 25 mg/1 sumpor-vodonika. Lekovita vode je mešovitog porekla, juvenilnog i vadoznog. Termomineralna voda potiče iz izdani čija je površina procenjena na 10.000 m2. Voda je na dubini 2-3 m, ali nigde prirodno ne izbija na površinu. Zbog ovakve osobenosti izdani, iskopano je više bunara i kaptirana termomineralna voda. Temperatura vode u pojedinim bunarima je različita. U bunaru broj 2 iznosi 37°C, i u bunaru broj 3 dostiže 39°C, u bunaru broj 4 je nešto hladnija 32°C, a u sondi u bunaru broj 4 je 48,5°C. Različita je i izdašnost pomenutih bunara. Bunar broj 2 daje 6 1/s, bunari broj 3 i 4 po 4 1/s, dok sonda u bunaru broj 4 daje 12 1/s.\nPored navedenih bunara, najpre je izvedena jedna hidrogeološka bušotina od 69,5 m, a zatim još tri, od kojih je prva duboka 355 m, druga 130 m i treća 733 m. Istraživanjem nije utvrđena primarna hidrogeološka struktura u kojoj je formirano ležište termomineralne vode, čak su dubljim bušotinama dobijene hladnije vode u odnosu na prirodni izvor, što znači da se udaljilo od navedene strukture. Da bi se približilo strukturi, korisno je imati u vidu indikaciju da su peridotiti na mestu termomineralnog izvora skoro pretvoreni u opalsku masu, pomešanu sa sivozelenom karbonatnom masom impregnisanom piritom (indikacija da su u prošlosti ovde cirkulisale vode viših temperatura od 60°C), da je u termomineralnoj vodi sadržan niz mikroelemenata karakterističan za vode iz vulkanogenih akvifera, kao i da se iz vode Bogutovačke Banje (koja se nalazi u sličnim geološkim uslovima) obara na izvoru bigar.\nGlavni hemijski sastojci vode Mataruške Banje su sumpor-vodonik i natrijum-bikarbonat. Voda spada u grupu sumporovitih alkalno-kiselih slabih hipotermi, sa izvesnim odlikama murijatične vode. Po hemijskom sastavu slična je vodi Vrnjačke Banje, od koje sadrži više sumpora, te se zbog toga ne upotrebljava za pijenje, mada joj prisustvo sumpora daje izvesran balneoterapijski kvalitet. U gasnom sastavu zapreminski dominira azot sa 70 %. Reakcija vode je gotovo neutralna (6,9) te kao takva ne može da utiče na stanje prirodne ili neprirodne kiselosti u organizmu čoveka. Ukupna mineralizacija procenjena je na 1,38 g/1, sadržaj radioaktivnih elemenata neznatan, a tvrdoća do 28°d.\nMataruška Banja indikacije, lečenje i prevencija bolesti\nVoda Mataruške Banje koristi se za lečenje kupanjem. Glavne lekovite komponente su kalijum, litijum, rubidijum, cezijum, stroncijum, barijum, fosfor, fluor i sumpor. Pripada vodama vulkanskog porekla i zajedno sa izvorima u susednoj Vrnjačkoj Banji, predstavlja tipičan primer vulkanskih voda Šumadijskog tipa. Samim tim su i glavne koncentracije niza lekovitih komponenti, kao što su kalijum, litijum, rubidijum, cezijom i stroncijum u direktnoj genetskoj vezi sa ovom vodom.\nU Mataruškoj Banji se leče ginekološke, reumatske, kožne bolesti, neurološka oboljenja, posttraumatska stanja, oboljenja stomaka i creva, poremećaji u izmeni materija, hronična trovanja olovom, živom, bizmutom, arsenom i drugim metalima, oboljenja perifernih arterija, pareze i paralize perifernog motornog neurona i sl. Dobri rezultati se postižu kod pacijenata koji se leče od oboljenja mišića, vezivnog tkiva, išijasa, lumbaga, neuralgija, hemoroida, katara stomaka, oboljenja vena i arterija, ekcema i rana koje sporo zarašćuju. Voda Mataruške Banje je kontraindikativna za zarazna oboljenja, srčane mane, tuberkulozu pluća, krvarenja, groznična stanja i jače nervoze. Od terapija se primenjuju balneološka, fizikalna, hidro, radna, elektro, parafinske obloge, masaža, blatne obloge, dijetetski režim i irigacija. Medicinska služba u nadležnosti je Zavoda za prevenciju, lečenje i rehabilitaciju reumatičnih, ginekoloških i posttraumatskih stanja „Braća Maričić“. Ovde se primenjuju najsavremenije metode rehabilitacije i fizikalne terapije- hidrokineziterapija u bazenima, kadama za podvodnu masažu i uređajima za hidrogalvansku terapiju, elektro, sono, manuelnu i vibracionu masažu. Ova specijalizovana medicinska ustanova raspolaže sa 400 ležaja, od kojih se 200 nalazi u stacionaru „Agens“. Zavod ima više od 160 zaposlenih, od kojih je najviše onih iz medicinske struke, kakvi su lekari specijalisti, lekari opšte prakse, fizioterapeuti, medicinske sestre i dr. Zavod iz Mataruške Banje uspešno sarađuje sa nekoliko medicinskih institucija iz Beograda.\nMataruška Banja pruža dobre uslove za razvoj sportsko-rekreativnog turizma, jer poseduje više sportski terena i bazen. U blizini su planine Stolovi i Čemerno pogodne za šetnje, planinarenje i lov, a reka Ibar za veslanje, plivanje i ribolov.\n← Gamzigradska Banja Niška Banja →


DANAS VANREDNA SJEDNICA VIJEĆA MINISTARA BIH O NACRTU ZAKONA O BUDŽETU ZA 2020. | Hayat.ba\nDodao je da bi to otklonilo ograničenja svojstvena privremenom finansiranju, a koja mogu ozbiljno utjecati na sposobnost BiH da adekvatno odgovori na krizu zbog koronavirusa ili bilo koju drugu vanrednu situaciju s kojom se BiH može suočiti, javlja Fena.\nNepostojanje budžeta bi također utjecalo na sposobnost bh. institucija da provode svoje ustavne i zakonske obaveze, uključujući i organizaciju općinskih izbora u oktobru 2020., kao i mnoga druga značajna pitanja – navedeno je u saopćenju iz OHR-a.