Pet uloga po kojima ćemo pamtiti Nebojšu Glogovca - eTrafika\nPet uloga po kojima ćemo pamtiti Nebojšu Glogovca\n05/10/2020 7 min za čitanje\nNe dešava se često da oko jednog glumca postoje toliko usaglašena mišljenja kritike i publike. U Srbiji koja ima dugu tradiciju kvalitetnih glumaca jednom čovjeku je to pošlo za rukom. Upravo on posebno se izdvojio i ušao u srca publike širom regiona. Njegovo ime je Nebojša Glogovac, rođeni Trebinjac koji je Fakultet dramskih umjetnosti završio u Beogradu u jednoj od najboljih klasa posljednjih nekoliko desetina godina u Srbiji (Sergej Trifunović, Nataša Ninković, Vojin Ćetković).\nIzbjegavajući da bude dio estrade, svojom neposrednošću, šarmom i jednostavnošću bio je je jedan od omiljenih glumaca ne samo kod publike nego i medija. Svojim radom i pregrštom ulogama došao je u poziciju za koju slobodno možemo reći da je sam glumački vrh ne samo srpske nego i regionalne filmske scene. Serijske i filmske uloge koje je igrao u susjednoj Hrvatskoj, ali i Bosni i Hercegovini samo potvrđuju ovu tezu. Svakoj od uloga, bilo glavnoj ili sporednoj, posvećivao se maksimalno. U tom smislu, nije mu bilo teško da igra komične likove, ali i da bira ozbiljne pa i „škakljive“(bar za naše prostore) uloge koje su često znale biti rizik, poput uloge Draže Mihailovića ili pak uloge u filmu Ustav Republike Hrvatske. Nerijetko je u svojim nastupima govorio o devijacijama u društvu i onome šta bi kultura uopšte trebala biti. Uprkos toj kritičnosti i samokritičnosti ostao je prizeman, iako je zbog nagrada i uspjeha u glumi imao razloge da stvari posmatra i sa visine. Nažalost, na vrhuncu svoje karijere iznenada je preminuo 2018. godine.\nDanas, nakon više od dvije godine od smrti ovog velikog glumca, njegov lik i dalje ne prestaje da blijedi. U ovom tekstu navedene su samo neke od uloga (njih pet i to filmskih) po kojima ćemo pamtiti Nebojšu Glogovca. Naravno, treba naglasiti da je taj izbor uvijek težak i da se on uvijek i sasvim opravdano može korigovati.\nVjekoslav – Ustav Republike Hrvatske\nIako nije uobičajeno da glumci iz Srbije dobijaju glavne uloge u hrvatskim filmovima i to još filmovima velikih hrvatskih reditelja, Glogovcu je to pošlo za rukom više puta (Ustav Republike Hrvatske, Kenjac). Jedna od glavnih uloga koju je ostvario van Srbije jeste i uloga u filmu “Ustav Republike Hrvatske” velikog reditelja Rajka Grlića. Za ovu ulogu Glogovac je jednom prilikom rekao kako mu je najzahtjevnija u karijeri. I zaista, glumeći profesora intelektualca koji je poštovalac ustaške ideologije i koji se noću oblači kao žena i izlazi takav u grad, pomjerio je granice u glumi ne samo u Hrvatskoj nego i regionalnoj kinematografiji. To je uloga oko koje se „digla prašina“, ali koja je pobrala sve moguće kritike i na osnovu koje je Glogovac samo potvrdio ono što su mnogi već znali, a to je da se radi o glumcu svjetskog kalibra. Ante Tomić, scenarista ovog filma i lika Vjekoslava koga u filmu tumači Glogovac, rekao je da je tek nakon gledanja maestralne role Glogovca zapravo shvatio kakvo su Rajko Grlić i on čudovište napisali a koje je Glogovac autentično prenio na platno.\nIvan – Hadersfild\nOvaj film rađen je po istoimenoj kultnoj beogradskoj pozorišnoj predstavi. Iako najmanje komercijalan sa ove liste, inserti iz ovog filma sa Glogovcem često su i danas gledani i spominjani. Glumeći bolesnog momka na tabletama, zapravo vrlo visokog intelektualnog kapaciteta, Glogovac je uz ulogu u “Ustavu Republike Hrvatske” načinio najveću fizičku transformaciju u svojoj karijeri. Da ona ne bude zasnovana samo na tom fizičkom i tjelesnom aspektu, potrudio se svojim glumačkim talentom i nevjerovatno emotivnim monolozima koji ovom filmu daju jednu posebnu umjetničku vrijednost. Po mišljenju mnogih ljudi iz struke da je ovu rolu odigrao neko u Holivudu on bi za nju morao dobiti bar nominaciju za Oskara. Velika uloga koja je Glogovca postavila u antologiju domaćeg filma.\nMladen – Klopka\nJedan od najvećih i najozbiljnijih filmova u karijeri Nebojše Glogovca. Iako nije tip filma koji je bioskopski hit, Klopka je bila dosta gledana i vremenom je postala jedan od onih filmova koji nađu put do velikog dijela publike. U ovoj drami koja se bavi moralnim i egzistencijalnim pitanjima Glogovac je odglumio oca koji zbog bolesti djeteta i para kojih nema prelazi onu crvenu liniju poslije koje nema nazad. Na neki način ovaj film kao centralni motiv koristi onaj iz knjige „Zločin i kazna“, ali na savremeni i nama blizak način. Sa malo teksta Glogovac je ovdje odglumio lika koji je žrtva života i kapitalizma, ali koji ne želi da se preda. Reditelj ovog filma Srdan Golubović rekao je da mu se samo jednom desilo u karijeri da iz prvog puta snimi scenu i da je to upravo bilo na filmu “Klopka” i naravno sa Nebojšem Glogovcem.\nŽivac – Kad porastem biću Kengur\nNajmanje ozbiljan film(uslovno rečeno) sa ove liste, ali film koji je postao kultni (bar u Srbiji) i uveliko prihvaćen od strane publike. Zapravo, „Kengur“ je autentično svjedočanstvo odrastanja na beogradskom asfaltu i to je jedan od razloga zašto su generacije odrastale na ovom filmu i zbog čega su replike iz „Kengura“ i dan danas u upotrebi, bar kod one mlađe i srednje populacije. Za razliku “Ustava Republike Hrvatske” i “Klopke”, u ovom filmu Glogovac ima sporednu, ali takođe upečatljivu ulogu. Glumeći beogradskog taksistu vjerno je donio lik nervoznog, ali suštinski dobrog i neiskvarenog čovjeka. Zapravo, svaka rečenica u ovom filmu osmišljena je dobro iako se čini kao jedan sasvim neobavezan tekst. Upravo te njegove replike u velikoj mjeri žive i danas među filmofilima, kako u Srbiji tako i Bosni i Hercegovini i regionu. Ova uloga na neki način je i „krivac“ zbog čega će Glogovac kasnije nerijetko dobijati slične uloge, odnosno uloge za koje se kaže da su tipske i slične. Naravno, to ga neće spriječiti da odigra i neke maestralne, skroz suprotne uloge od ove.\nBogdan – Ubistvo s predumišljajem\nPrva glavna uloga na filmu Nebojše Glogovca u debitanstkom ostvarenju reditelja Gorčina Stojanovića. U tandemu sa Brankom Katić, Glogovac vjerno i upečatljivo donosi lik Bogdana koji u vihoru rata počinje da voli, na neki način i živi, ali koji uprkos tome želi da se vrati na ratište u svoj zavičaj. Drugačije životne filozofije od svoje partnerke, u ovom filmu Glogovac je već ovom ulogom nagovijestio o kakvom se glumcu radi uprkos činjenici da mu je to prva glavna uloga na filmu i uopšte jedno od prvih pojavljivanja na filmskom platnu. Kvalitet njegove izvedbe prepoznala je i kritika a što je rezultiralo nagradom Car Konstantin za najbolju mušku ulogu na Filmskim susretima u Nišu. Danas, 25 godina nakon ove uloge možemo reći da je ovaj film preživio sud vremena, da se smatra savremenim srpskim klasikom a ova uloga svakako je nezaobilazna ne samo kada govorimo o karijeri Nebojše Glogovca nego kada govorimo generalno o ulogama u savremenoj srpskoj, ali i regionalnoj kinematografiji.\nfilmglumaGlumciHadersfildKad porastem biću KengurKlopkaNebojša GlogovacUstav Republike HrvatskeUvistvo s predumišljajemVedran Grahovac


Evropska banka odobrila 37,5 miliona eura za izgradnju HE "Vranduk" - Klix.ba\n10.4.2014. u 13:06\nEvropska investicijska banka (EIB) odobrila je kredit Elektroprivredi Bosne i Hercegovine u iznosu 37,5 miliona eura za realizaciju projekta izgradnje Hidroelektrane "Vranduk", potvrđeno je danas iz te kompanije.\nBuduće gradilište HE "Vranduk": Važan projekt za EPBiH\nUprava direktora Evropske investicione banke odobrila je kredit nakon što su stručnjaci banke izvršili opsežnu evaluaciju projekta, a JP Elektroprivreda BIH ispunila sve neophodne ekonomske, tehničke i okolinske preduslove.\nU narednoj fazi, Vijeće ministara BiH imenovaće delegaciju za pregovore o kreditu.\nProjekat HE "Vranduk", finansira se iz vlastitih i sredstava međunarodnih finansijskih institucija. JP EPBiH će u izgradnju HE "Vranduk" uložiti 11 miliona eura vlastitih sredstava. Evropska banka za obnovu i razvoj odobrila je kredit za izgradnju HE "Vranduk " u iznosu od 26 miliona eura. Kreditni aranžman sa EBRD –om je potpisan i operativan je.\nU toku je Međunarodni javni poziv za pretkvalifikaciju kompanija i konzorcija za izgradnju HE "Vranduk". Rok za dostavu dokumentacije je do 29. aprila 2014. godine, do 12.00 sati. Nakon okončanja roka, izvršiće se evaluacija pristiglih aplikacija. Aplikanti koji se pretkvalifikuju u maju tekuće godine će dobiti zahtjev za dostavu ponuda.\nPripremni i istražni radovi za izradu glavnog projekta HE "Vranduk" su u toku. Okončana je prva i pokrenuta druga faza eksproprijacije nekretnina na lokaciji izgradnje hidroelektrane na području Općine Zenica.\nHE "Vranduk" je planirana kao protočno postrojenje derivacionog tipa sa više objekata koji će funkcionalno predstavljati jednu cjelinu. Ukupna snaga HE "Vranduk" iznosiće 19,63 MW dok je predviđena godišnja proizvodnja 96,38 GWh.\n10.04.2014. u 14:28


Poznati hrvatski političar i vojni general u penziji je Damir Krstičević, koji je trenutno na poziciji ministra odbrane i potpredsednik Vlade Republike Hrvatske.\nU nastavku teksta će biti nešto više reči o liku i delu ovog poznatog političara i generala koga su smatrali velikim „jugofilom“ u Hrvatskoj i koji ima velike zasluge pre svega u takozvanom Domovinskom ratu.\nDamir Krstičević – biografija\nDamir Krstičević je rođen u Hrvatskoj u mestu Vrgorce od oca Rada i majke Ljubice 1. jula 1969. godine.\nKao dete se sa roditeljima preselio u Zagreb u kome i danas živi i aktivan je na politiočkoj sceni, te je srećno oženjen i otac je troje dece.\nKrstičević je osnovno obrazovanje završio u Umčarima, dok je srednju školu završio u rodnim Vrgorcima, te se potom preselio u Beograd gde je upisao i završio Vojnu akademiju, koju je na odseku za kopnene snage Jugoslavije završio 1991. godine.\nPoznato je i da je prilikom pada vojnog aviona MI-8 Damir Krstičević 2007. godine povredio karlicu i teško se oporavio, a bio je pozvan i kao svedok saradnik Haškog tribunala, gde je odbio da govori protiv hrvatskih optuženih generala za genocid, te su oni kasnije i oslobođeni optužbi.\nVojna i politička karijera generala Damira Krstičevića\nNakon završene Vojne akademije u Beogradu, Krstičević se kao dobrovoljac prijavio za rat u Hrvatskoj, gde je najpre počeo kao izviđač, da bi ubrzo napredovao do komandanta u četvrtog gardskoj brigadi, i postigao je zapažene uspehe te 1992. godine.\nTokom pomenutog Domovinskog rata, Krstičević je bio zapovednik 113. i 115. gardijske brigade, da bi potom preuzeo komandu nad 4. gardijskom brigadom Oružanih snaga Republike Hrvatske.\nOvaj general je poznat po učešću u akcijama „Oluja“; „Maslenica“; „Zima 94“ i „Leto 95“, a nakon završetka rata u kome je ostao do kraja zapovednik 4. gardijske brigade, on je poslat na dodatno školovanje u američkuratnu školu za kopnenu vojsku, koju je završio sa izvanrednim rezultatima.\nKako nije želeo da se potčinjava režimu tadašnjeg hrvatskog predsednika Stipe Mesića, i potpisao je takozvano „Otvoreno pismo dvanaestorice hrvatskih ratnih zapovednika“, u septembru 2000. godine ga je Stjepan Mesić penzionisao prinudno, te se Krstičević na kratko povukao iz vojne službe.\nKako je otišao u penziju veoma mlad, Krstičević je počeo da se bavi politikom, te je veoma aktivan u zagrebu gde je danas Ministar odbrane i potpredsednik aktuelne Vlade predsednice Kolinde Grabar Kitarović.\nInače je možda manje poznata činjenica i da je Krstičević 2018. godine postao član „Kuće slavnih međunarodnih polaznika“ škole kopnene vojske u Americi.\nPre poznate operacije „Oluja“, Damir Krstičević je bio ranjen, i uspeo je da se oporavi i da preuzme komandu nad brigadom koja je ušla u Knin, a takođe je učestvovao u akcijama „Maestral“ i „Južni potez“.\n2001.godine je Damir Krstičević postao menadžer i direktor firme „KING ICT“ u Zagrebu, a na poziv Stipe marića, koji je vlasnik „M grupe“, te se doškolovao za ovaj posao završivši u Zagrebu „Korporativno pravo za upravljanje nadzornim odborima“.\nNa svojoj novoj poziciji se Krstičević snašao odlično, ali su ga „duhovi prošlosti proganjali“, te je 2011. godine pokrenuta opsežna istraga nad poslovanjem firme „KING ICT“, koja je bila sumnjiva za neke malverzacije sa dobavljanjem računarske opreme, ali istraga nije dala nikakve rezultate i sve je bilo po zakonu.\nJedno vreme je Damir Krstičević u Vladi hrvatske premijerke Jadranke Kosor radio kao savetnik za vojnu politiku i pitanja vojne odbrane, a takođe je bio i saradnik Tomislava Karamarka dok je ovaj bio potpredsednik Hrvatske demokratske stranke.\n2019.godine je Damir Krstičević bio jedan od glavnih pregovarača za nabavku vojnih aviona od Izraela, ali je taj projekat propao, te je on izjavio da borbeni avioni F-16 neće biti proizvođeni za hrvatsko tržište jer nije postignut dogovor koji je Amerika stopirala.\nNaime, još 1980 godine je Izrael pomenute borbene avione nabavio od Amerike, te je Hrvatska trebala da ih kupi za jačanje svojih oružanih snaga, ali je na kraju sam Krstičević izjavio kako je od tog plana njegova zemlja odustala i kako će se početi pregovori za nabavku novih aviona.\nJanuara 2019. godine je Damir Krstičević pozvan na odgovornost zbog propalog tendera za nabavku pomenutih vojnih aviona, od strane Franka Vidovića iz hrvatskog SDP-a, te je zatraženo od premijera Hrvatske Plenkovića da se ceo slučaj podrobnije ispita i istraži.\nKako je tadašnji premijer odbacio sve optužbe na račun penzionisanog generala Krstičevića koji je smatran veoma kompetentnim stručnjakom za takva pitanja, Vidović je kao čin provokacije izvadio makete aviona F-14 i F-15, što je Damira Krstičevića isprovociralo da ih baci na pod i da demonstrativno napusti skup i raspravu.\nKao opravdanje za tadašnji postupak, Krstičević je naveo da je on vredno radio na nabavci borbenih aviona pune dve godine, i da je imao valjane razloge zašto je od toga odustao, te je takav čin smatrao aktom podmeha i podruge njegovom radu i zalaganju, ali i atak na njegovu stručnost i odanost interesima Hrvatske kao domovine u čijim je ratovima učestvovao.\nKao poznati menadžer kompanije „M San“, Damir Krstičević je pomogao da se IT industrija u Hrvatskoj razvije na zavidan nivo, te se poslovanje kompanije čiji je on bio menadžer proširilo i na Bosnu i Hercegovinu i na Srbiju i Republiku Makedoniju, te je ostvarena uspešna regionalna saradnja.\nInače je ministar Damir Krstičević bio optužen za ratne zločine nad Srbima i za genocid, ali imao je veliku podršku hrvatske političke javnosti, te su mu zaleđinu pružili i premijer Plenković, i predsednica Kolinda Grabar Kitarović, te iako je traženo više puta da on podnese ostavku na mesto Ministra odbrane, on to nije ipak učinio.\nKrstičević je potom optužen za genocid nad srpskim stanovništvom kod Jajca, te je protiv njega podneta i krivična prijava za ratne zločine protiv srpskih civila i ratnih zarobljenika.\n2017.godine su u Hrvatskoj nizbili stravični požari, i tada je Kolinda Grabar Kitarović iznela optužbe na račun delovanja Ministra odbrane Krstičevića, navodeći da je on odgovoran jer nije na vreme odreagovao i da su požari mogli biti blagovremeno sprečeni i ugašeni i time i nastala šteta manja, usled čega se Krstičević odlučio da podnese ostavku.\nMeđutim, pomenutu ostavku ministra Damira Krstičevića nije prihvatio hrrvatski premijer Andrej Plenković, koji je smatrao da je učinjeno sve što je vojska mogla da uradi u pomenutom pitanju, i da je na vreme poslato dovoljno vojnika i aviona koji su bili vrlo angažovani na gašenju požara.\nDanas je Damir Krstičević i dalje aktivan u politici, i trenutno je angažovan na obnavljanju vazdušne luke Zadar, koja po procenama vredi preko petsto miliona hrvatskih kuna, jer je to generalno veoma važna strateška tačka, i poznato je da se putem, pomenute avio kompanije godišnje preveze preko 700 hiljada putnika.\n2018.godine je Vlada republike Srbije odlučila da do daljnjeg zabrani ulazak Ministru odbrane Damiru Krstičeviću u Srbiju, a sve zbog njegovih izjava da zabrane ulazak srpskom Ministru vojnom Aleksandru Vulinu u Hrvatsku, što je Krstičević obrazložio odgovorom na Vulinove provokacije i istakao da on samo štiti suverenitet svoje države čiji je potpredsednik Vlade.\nSve je naime proisteklo iz posete srpskog predsednika Aleksandra Vučića Hrvatskoj, kada je Krstičević dao jednu nepromišljenu izjavu da predsednik treba da se „izvini za velikosrpsku agresiju protiv Hrvata“, što je eskaliralo diplomatskim sukobima, i recipročnim zabranama ulaska Ministara Vulina i Krstičevića u pomenute države.\nIme i Prezime: Damir Krstičević\nDatum i mesto rođenja: 1. jul 1969. godine, Vrgorce, Republika Hrvatska\nZanimanje: vojni general; političar; Ministar odbrane; potpredsednik Vlade Republike Hrvatske; menadžer\nLea Kiš, voditeljka - Biografija 2020, Visina, Težina, Instagram\nPrevious Post:Asim Bajrić – Biografija 2020, Visina, Težina, Godište\nNext Post:Ana Tomašković – Biografija 2020, Visina, Težina, Godište


„Ja radim zato što želim da ova zemlja bude tako uređena da glavni urednici i novinari mogu slobodno da prave svoje novine, da te novine mogu slobodno da se prodaju i da građani mogu slobodno da ih čitaju“\nDanas, 5. oktobra, održava se novo ročište na suđenju za ubistvo Slavka Ćuruvije, novinara i vlasnika „Dnevnog telegrafa“ i „Evropljanina“ i jednog od utemeljivača savremenog nezavisnog novinarstva u Srbiji – ili onoga što je od njega ostalo.\nBez sumnje, Peti oktobar je dan koji znači mnogo u istoriji Srbije. Ipak, značio bi nemerljivo više da smo mi, javnost Srbije, nakon svrgavanja diktatorskog režima Slobodana Miloševića smogli snage i aktivnije stali u zaštitu fragilnih demokratskih institucija koje su u tom periodu uspostavljene.\nIsto tako, činjenica da je, nakon 16 godina čekanja, sudski proces za ubistvo Slavka Ćuruvije konačno pokrenut, sama po sebi ne znači i da je ovo poglavlje zatvoreno i da se možemo mirno okrenuti ka svetloj budućnosti. Naprotiv.\nPred nama je dug i neizvestan postupak. Od presude koja bude doneta neće zavisiti samo mir porodice i prijatelja Slavka Ćuruvije. Presuda će odrediti meru spremnosti države i njenih institucija da obezbede punu slobodu mišljenja, slobodu govora i slobodu medija u Srbiji. Ili, Slavkovim rečima: „… da glavni urednici i novinari mogu slobodno da prave svoje novine, da te novine mogu slobodno da se prodaju i da građani mogu slobodno da ih čitaju“.\nZato je važno da javnost Srbije brižljivo prati tok suđenja i da glasno zahteva istinu o onima koji su ubistvo počinili, ali i o onima koji su ubistvo naredili.\nSlavko Ćuruvija fondacija je sve vreme tu, u prvom redu, i pažljivo prati svaku reč izgovorenu u sudnici.\nPozivamo javnost da sedne pored nas.\nU Beogradu, 5. oktobra 2015,\nJelena Ćuruvija, počasna predsednica Fondacije\nIlir Gaši, izvršni direktor Fondacije\n← Nastavak suđenja za ubistvo Ćuruvije: svedoči vrh Resora državne bezbednosti\nSa Fejsbukom u radosti i u žalosti →


GIM i MUP bez komentara o Stefanoviću, Vučić pita - gde je tu krivično delo\nGIM i MUP bez komentara o Stefanoviću, Vučić pita – gde je tu krivično delo\nVesti Autor:Vanja Đurić21. dec. 201918:22 > 19:41\nPosle najnovijih otkrića Balkanske istraživačke mreže o umešanosti oca ministra policije Nebojše Stefanovića u trgovinu oružjem - muk. Ne oglašavaju se ni firma GIM ni MUP. Dokumenti BIRN-a pokazuju da je Stefanović stariji, Branko, bio deo delegacije MUP-a, tokom posete italijanskoj fabrici oružja Bereta i to kao specijalni savetnik srpske firme za prodaju oružja GIM. Zbog ovih otkrića predsednik Srbije Aleksandar Vučić novinarima poručuje da podnesu krivičnu prijavu.\nDa Branko Stefanović ima bilo kakve veze sa firmom za prodaju oružja GIM negirao je njegov sin odnosno ministar policije, a pokušao je da ga odbrani i predsednik države. Utisak je, neuspešno.\n„Moj otac nije povezan sa GIM-om na bilo koji način“, govorio je Nebojša Stefanović 13.novembra.\nNa pitanje N1 15. novembra da li je Branko Stefanović 2017. bio u Krušiku i u kom svojstvu, Vučić je odgovorio: „Pa otkud ja znam, nisam mu ja mama i tata da znam da je bio. Pa šta ako je bio, šta to dokazuje ako je bio?!“.\nNakon poslednjeg otkrića BIRN-a da je Branko Stefanović bio, ne samo u delegaciji GIM-a, već i MUP-a tokom posete italijanskoj fabrici oružja Bereta, predsednik nas uverava da smo to od početka i u njegovim izjavama čuli.\n„Izvinite bio je član delegacije GIM, pa to je ono što sam ja na početku cele ove priče govorio. Jel tako bilo?“\nN1: Ne, vi ste govorili da je bio običan zaposleni.\nVučić: A ovde je bio predstavnik firme.\nN1: U državnoj delegaciji.\nVučić: Da, i kakvo je to krivično delo. Je li nešto zabranjeno učinio, je li nešto napravio. Rekoh vam… pokušao sam da vam objasnim.\nA objašnjenja iz MUP-a i GIM-a za sada nema. Nalaze BIRN-a, da Stefanović u poslovima sa trgovinom oružjem predstavlja ministarstvo na čijem čelu je njegov sin, italijanska firma Bereta jeste potvrdila.\nAgencija za borbu protiv korupcije kratko je saopštila da sukob interesa nije videla, iako su istraživanja i ranije pokazivala vezu ministrovog oca sa firmom GIM. Stefanović je o poslovima prodaje oružja ispred GIM-a pregovarao sa Krušikom, a putovao je i u Rijad.\nĐorđević: Nisu mogli da demantuju, znaju da je to istina\n„Izdali su to saopštenje, ja mislim da su oni time oprali ruke i da misle da su sa tim završili ceo ovaj slučaj, ali u stvari ključna stvar u celom ovom slučaju je Tužilaštvo, a ne Agencija“, ocenio je novinar BIRN-a Aleksandar Đorđević.\nDok se čeka Tužilaštvo, predsednik Srbije predlaže novinarima da rade posao te institucije.\n„Ako nađete bilo koje krivično delo, da ne bih odgovarao na gluposti svakog bogovetnog dana, molim vas podnesite krivičnu prijavu pa da ide taj otac Nebojše Stefanovića jedanput zauvek u zatvor, samo da to rešimo jedanput“, rekao je.\nIako predsednik i institucije, za sada, problem ne vide, zanimljivo je da BIRN-ove dokaze ne osporavaju.\n„Do sad su samo spinom pokušali da zataškaju ovu priču, nisu mogli da demantuju, zato što i sami znaju da je to istina što smo objavljivali, da su dokumenti ti koji su validni, tako da nije bilo načina da oni tu priču demantuju“, smatra Đorđević.\nIma li BIRN validnih dokaza još, Đorđević ne otkriva. Kaže da dok postoji interes javnosti da zna kako se trguje državnim oružjem i ko trguje uticajem, ovaj slučaj istraživaće i dalje.\nBIRNBranko StefanovićGIMkrušikNebojša Stefanovićoružje\npre 13 min 43