Nokia D1C bi se na tržištu pojavila sa dvije različite konfiguracije | Gadget vijesti\nNokia D1C bi se na tržištu pojavila sa dvije različite konfiguracije\nI stalno razgovaramo o Nokiji. Na dan predstavljanja novih modela Nokia, zakazanog za Svjetski kongres mobilne telefonije sljedeće godine, riješit ćemo se sumnji i konačno ćemo prestati gotovo slijepo razgovarati i glasine povezane s kompanijom koja je dugi niz godina vodila tržište ne-pametnih telefona. Posljednjih mjeseci mnogo se govori o tome što kompanija planira lansirati. Najnovije glasine upućuju na Nokia D1C, koja se vjerovatno ne zove tako (uopće nije trgovačko ime), izašao na tržište sa dvije varijante.\nTo bi moglo nagovijestiti da finska kompanija možda namjerava prodavati varijante istog telefona u različitim zemljama, nešto što nije novo i što mnoge kompanije rade, što bi moglo ukazivati na to da Nokia se želi vratiti na tržište kroz ulazna vrata, nešto što može biti kontraproduktivno jer velika vrata mogu postati kameni zid, a udarac je teži nego što su očekivali. Primjer toga je BlackBerry.\nJednom od D1c varijanti upravljao bi Snapdragon 430, njime bi upravljao 2 GB RAM-a, imao bi 5-inčni Full HD ekran i stražnju kameru rezolucije 13 mpx. Dok bi drugim modelom upravljao 3 GB RAM-a, ekran od 5,5 inča s Full HD rezolucijom a za fotografije bi integrirao senzor od 16 mpx. Što se tiče procesora koji bi rukovao najmoćnijim modelom, za pretpostaviti je da to ne bi bio Snapdragon 430, već prilično superiorniji, ali o njemu nemamo više informacija.\nOno što je jasno je da je dostizanje tržišta tokom prvog kvartala naredne godine, ovim terminalima bi upravljao Android 7.0 Nougat, Nešto osnovno ako ne želite prvu promjenu, vaši terminali nestaju na tržištu, barem za mnoge milione korisnika.\nPuni put do članka: Gadget vijesti » Opšti » Nokia D1C bi se na tržištu pojavila sa dvije različite konfiguracije\nGroove Music iz Microsofta nudi nam 4 meseca besplatno


ZAKON O ZAPOŠLJAVANJU STRANACA - Biljana Trifunović\n(“Sl. glasnik RS”, br. 128/2014, 113/2017, 50/2018 i 31/2019)\nOvim zakonom uređuju se uslovi i postupak za zapošljavanje stranaca u Republici Srbiji (u daljem tekstu: Republika) i druga pitanja od značaja za zapošljavanje i rad stranaca u Republici.\n8) je član spasilačke jedinice koja pruža pomoć prilikom otklanjanja posledica nesrećnih slučajeva i prirodnih katastrofa, kao i slučajeva humanitarne pomoći;\n4) obavlja privremene obrazovne, sportske, umetničke, kulturne i druge slične aktivnosti ili u Republici boravi na naučnom, umetničkom, kulturnom ili sportskom događaju, u organizaciji ovlašćenih organizacija, državnih organa ili organa autonomne pokrajine i jedinica lokalne samouprave, kao i prateće organizacijsko i tehničko osoblje;\nStranac koji se zapošljava u Republici u skladu sa ovim zakonom, ima jednaka prava i obaveze u pogledu rada, zapošljavanja i samozapošljavanja kao i državljani Republike, ako su ispunjeni uslovi u skladu sa zakonom.\nStranac se smatra nezaposlenim u skladu sa propisima o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti i ostvaruje jednaka prava kao državljani Republike ako su ispunjeni uslovi u skladu sa ovim zakonom.\nII USLOVI ZA ZAPOŠLJAVANJE STRANCA\nPravo na slobodan pristup tržištu rada u Republici, odnosno na zapošljavanje, samozapošljavanje i ostvarivanje prava za slučaj nezaposlenosti, osim ako međunarodnim ugovorom koji obavezuje Republiku nije utvrđeno drugačije, imaju:\n1) državljani EU;\n2) članovi porodice državljana iz tačke 1) ovog stava, koji nisu državljani EU i imaju odobrenje za privremeni boravak za članove porodice ili stalno nastanjenje u tim državama kojim dokazuju svoje pravo na slobodan pristup tržištu rada.\nPod članovima porodice državljana EU smatraju se:\n1) supružnici u braku ili van braka državljana EU, u skladu sa zakonom;\n2) direktni potomci državljana EU mlađi od 21 godine života ili direktni potomci njegovog supružnika u braku ili van braka, mlađi od 21 godine života;\n3) usvojena deca mlađa od 21 godine života ili pastorci državljana EU ili njegovog supružnika u braku ili van braka, mlađi od 21 godine života;\n4) lica iz tač. 2) i 3) ovog stava starija od 21 godine života koja nisu u stanju da se samostalno izdržavaju, odnosno koje je dužan da izdržava državljanin EU ili njegov supružnik u braku ili van braka;\n5) direktni preci državljana EU ili direktni preci njegovog supružnika u braku ili van braka, koje je državljanin EU ili njegov supružnik u braku ili van braka dužan da izdržava.\nLicima iz stava 1. ovog člana koja imaju pravo na slobodan pristup tržištu rada nije potrebna dozvola za rad u smislu odredaba ovog zakona.\nLica iz stava 1. ovog člana ne smeju postati neprimereni teret sistemu socijalne zaštite Republike, odnosno moraju da imaju dovoljno sredstava da izdržavaju sebe i članove svoje porodice.\nSlobodan pristup tržištu rada u Republici lice iz člana 5. ovog zakona ima i ako:\n1) mu radni odnos prestane za vreme privremene nesposobnosti za rad zbog bolesti ili povrede na radu;\n2) bez svoje krivice ostane bez posla, koji je u Republici trajao najmanje godinu dana i ako je prijavljeno kao nezaposleno lice organizaciji nadležnoj za poslove zapošljavanja;\n3) je uključeno u programe dodatnog obrazovanja i obuke.\nDržavljaninu EU pravo na slobodan pristup tržištu rada traje šest meseci nakon prestanka zaposlenja ako mu je:\n1) prestao radni odnos na određeno vreme koji je trajao kraće od 12 meseci i ako je prijavljen kao nezaposleno lice organizaciji nadležnoj za poslove zapošljavanja;\n2) u prvih 12 meseci boravka bez njegove krivice prestao radni odnos na neodređeno vreme i ako je prijavljen kao nezaposleno lice organizaciji nadležnoj za poslove zapošljavanja.\nStrani poslodavac, koji ima sedište u državi članici Evropske unije, Evropskog ekonomskog prostora ili Švajcarske Konfederacije, može uputiti stranca koji nije državljanin EU na rad u Republiku bez dozvole za rad u smislu odredaba ovog zakona, osim ako međunarodnim ugovorom koji obavezuje Republiku nije utvrđeno drugačije.\nStrani poslodavac može uputiti stranca iz stava 1. ovog člana pod uslovom da ima:\n1) zaključen ugovor sa poslodavcem ili krajnjim korisnikom usluga koji obavezno sadrži mesto i rok za obavljanje posla;\n2) zaključen ugovor o radu sa strancem iz stava 1. ovog člana u skladu sa zakonom koji je na snazi u državi članici u kojoj strani poslodavac ima sedište;\n3) akt o upućivanju na privremeni rad u Republiku kojim se utvrđuje način ostvarivanja prava i obaveza iz rada, kao i način smeštaja i ishrane za vreme boravka i rada u Republici.\nStranac iz stava 1. ovog člana mora imati dozvolu za boravak i rad u državi članici u kojoj strani poslodavac ima sedište.\nStranac iz stava 1. ovog člana ne može biti angažovan isključivo radi upućivanja na rad u Republiku.\nZapošljavanje stranca ostvaruje se pod uslovom da poseduje vizu za duži boravak po osnovu zapošljavanja, odobrenje za privremeni boravak ili stalno nastanjenje i dozvolu za rad, ako ovim zakonom nije drugačije utvrđeno.\nDokazi o ispunjavanju uslova za zapošljavanje stranca u skladu sa ovim zakonom obavezno se čuvaju u poslovnom prostoru u kome stranac radi.\nDozvolom za rad, u smislu ovog zakona, smatra se akt na osnovu kojeg stranac može da se zapošljava ili samozapošljava u Republici, u skladu sa zakonom.\nDozvola za rad se može izdati kao:\nLična radna dozvola\nLična radna dozvola je dozvola za rad koja strancu u Republici omogućava slobodno zapošljavanje, samozapošljavanje i ostvarivanje prava za slučaj nezaposlenosti, u skladu sa zakonom.\nLična radna dozvola izdaje se u slučajevima utvrđenim međunarodnim ugovorom koji obavezuje Republiku, u skladu sa tim ugovorom.\nLična radna dozvola izdaje se radi spajanja porodice i na zahtev člana uže porodice stranca iz stava 1. tač. 1) i 2) ovog člana kome je izdato odobrenje za stalno nastanjenje ili privremeni boravak, kao i stranca člana uže porodice državljanina Republike i stranca srpskog porekla do trećeg stepena srodstva u pravoj liniji, ukoliko lice ispunjava uslov u pogledu minimalnih godina života za zasnivanje radnog odnosa u skladu sa propisima o radu.\nPod članovima uže porodice smatraju se supružnici u braku ili van braka stranca koji ima ličnu radnu dozvolu, maloletna deca rođena u braku ili van braka, maloletna usvojena deca ili maloletni pastorci, kao i drugi članovi porodice, u skladu sa zakonom kojim se uređuje boravak stranaca.\nStrancu koji ima odobrenje za stalno nastanjenje lična radna dozvola izdaje se na period dok traje lična karta za strance.\nIzbeglici lična radna dozvola izdaje se na period dok traje lična karta za lice kome je odobren azil.\nLicu koje traži azil lična radna dozvola može se izdati devet meseci nakon podnošenja zahteva za azil, ako odluka o tom zahtevu nije doneta bez njegove krivice, za period od šest meseci uz mogućnost produženja, dok traje status lica koje traži azil.\nLicu kome je odobrena privremena zaštita lična radna dozvola izdaje se za vreme trajanja statusa osobe sa privremenom zaštitom.\nŽrtvi trgovine ljudima lična radna dozvola se izdaje za vreme trajanja dozvole boravka.\nLicu kome je odobrena supsidijarna zaštita lična radna dozvola izdaje se za vreme trajanja statusa osobe sa supsidijarnom zaštitom.\nČlanu uže porodice stranca iz člana 12. stav 3. ovog zakona radna dozvola izdaje se za vreme trajanja dozvole boravka.\nU slučaju iz stava 2. ovog člana postoji pretpostavka da je radni odnos trajao najmanje tri meseca, ukoliko se ne dokaže suprotno.\nRadna dozvola izdata na osnovu vize za duži boravak po osnovu zapošljavanja izdaje se najduže na period važenja vize za duži boravak po osnovu zapošljavanja.\na) Radna dozvola za zapošljavanje\n2a) izuzetno od odredbe stava 1. tačka 2) ovog člana, kada je to u interesu Republike Srbije ili to nalažu međunarodno prihvaćene obaveze, ministar nadležan za poslove zapošljavanja može odrediti i rok kraći od deset dana;\nRadna dozvola za zapošljavanje izdaje se za zapošljavanje stranca koji ima, vizu za duži boravak po osnovu zapošljavanja, odobrenje za privremeni boravak i ispunjava sve uslove iz zahteva poslodavca koji se odnose na odgovarajuća znanja i sposobnosti, kvalifikacije, prethodno iskustvo i dr.\nIzuzetno, kada je to u interesu Republike Srbije ili to nalažu međunarodno prihvaćene obaveze, privremena radna dozvola za zapošljavanje može se izdati strancu koji ispunjava sve uslove iz zahteva poslodavca koji se odnose na odgovarajuća znanja i sposobnosti, kvalifikacije, prethodno iskustvo i dr., uz prethodno pribavljenu saglasnost ministra nadležnog za unutrašnje poslove, pod uslovom da je stranac podneo zahtev za privremeni boravak.\nRadna dozvola za zapošljavanje iz stava 3. ovog člana izdaje se za period koji ne može biti duži od 45 dana.\nPoslodavac može da zaposli studenta pod uslovima iz člana 16. ovog zakona, s tim da obavljanje poslova u periodu kada traju nastavne aktivnosti može da traje najduže 20 sati nedeljno, odnosno 80 sati mesečno.\nUslovi za izdavanje radne dozvole za obavljanje sezonskih poslova su da stranac ima:\n2) zaključen ugovor o radu sa poslodavcem;\n3) akt poslodavca kojim se utvrđuje način smeštaja i ishrane za vreme boravka i rada u Republici.\n1) vizu za duži boravak po osnovu zapošljavanja ili odobrenje za privremeni boravak stranca;\nIzuzetno od st. 1-3. ovog člana, radna dozvola za upućena lica od strane stranog poslodavca registrovanog za obavljanje delatnosti u državi sa kojom Republika ima zaključen međunarodni ugovor kojim se uređuje upućivanje, izdaje se u postupku, saglasno uslovima i za period utvrđen tim sporazumom.\nSaglasnost i mišljenje iz stava 4. ovog člana pribavlja, po službenoj dužnosti, organizacija nadležna za poslove zapošljavanja.\nDozvola za upućena lica – radi obavljanja poslova ili vršenja usluga po osnovu ugovora o nabavci robe, nabavci ili zakupu mašina ili opreme i njene isporuke, instaliranja, montaže, opravke ili obučavanja za rad na tim mašinama ili opremi izdaje se pod uslovima propisanim u članu 19. ovog zakona, za period duži od 90 dana, odnosno za period potreban za obavljanje posla.\nRadna dozvola iz st. 1. i 2. ovog člana izdaje se pod uslovima utvrđenim u članu 19. ovog zakona na period dok traje viza za duži boravak po osnovu zapošljavanja ili privremeni boravak, ali ne duže od jedne godine.\nRadna dozvola iz stava 1. ovog člana izdaje se ako nezavisni profesionalac poseduje:\n1) vizu za duži boravak po osnovu zapošljavanja ili odobrenje za privremeni boravak;\n2) zaključen ugovor sa poslodavcem ili krajnjim korisnikom usluga koji obavezno sadrži rok za obavljanje posla;\n3) odgovarajuće visoko obrazovanje i/ili tehničke kvalifikacije i propisano radno iskustvo u struci.\nRadna dozvola iz stava 1. ovog člana izdaje se na period potreban za obavljanje posla, ali ne duže od godinu dana.\nv) Radna dozvola za samozapošljavanje\nRadna dozvola za samozapošljavanje izdaje se na zahtev stranca koji ima vizu za duži boravak po osnovu zapošljavanja ili odobrenje za privremeni boravak u Republici.\nU postupku izdavanja radne dozvole za samozapošljavanje, uz zahtev stranac dostavlja:\n1) izjavu o vrsti, trajanju i obimu aktivnosti kojima planira da se bavi;\n2) dokaz da ima odgovarajuće kvalifikacije za obavljanje konkretne delatnosti;\n3) predugovor ili ugovor kojim se dokazuje pravo vlasništva ili zakupa nad poslovnim prostorom u kome će se obavljati delatnost;\n5) izjavu o broju i strukturi lica koja planira da zaposli, posebno državljana Republike, lica koja imaju slobodan pristup tržištu rada i stranaca sa ličnom radnom dozvolom.\nRadna dozvola za samozapošljavanje izdaje se na period dok traje odobrenje za privremeni boravak, a najduže na godinu dana uz mogućnost produženja pod uslovom da stranac dokaže da nastavlja obavljanje istog posla pod uslovima pod kojima je dobio dozvolu.\nStranac koji dobije radnu dozvolu za samozapošljavanje u obavezi je da započne obavljanje poslova za koje je radna dozvola izdata u roku od 90 dana od dana dobijanja te dozvole.\nIII OGRANIČAVANJE ZAPOŠLJAVANJA STRANACA\nVlada odlukom može da ograniči broj stranaca kojima se izdaju dozvole za rad (u daljem tekstu: kvota) u slučaju poremećaja na tržištu rada, u skladu sa migracionom politikom i stanjem i kretanjem na tržištu rada.\nKvota se utvrđuje na predlog ministarstva nadležnog za poslove zapošljavanja uz prethodno pribavljeno mišljenje socijalno-ekonomskog saveta osnovanog za teritoriju Republike i organizacije nadležne za poslove zapošljavanja.\nKvota se ne primenjuje na stranca, odnosno poslodavca koji zapošljava stranca, a podnosi zahtev za:\n1) ličnu radnu dozvolu, osim lične radne dozvole koja se izdaje na zahtev posebne kategorije stranca;\n2) radnu dozvolu za kretanje u okviru privrednog društva.\nIV POSTUPAK IZDAVANJA DOZVOLE ZA RAD\nU postupku izdavanja, produženja, poništavanja i prestanka važenja dozvole za rad rešava organizacija nadležna za poslove zapošljavanja koja te poslove obavlja kao poverene, u skladu sa zakonom kojim se uređuje opšti upravni postupak, osim ako posebna pitanja ovim zakonom ili zakonom kojim se uređuje boravak stranaca nisu drugačije uređena.\nPodatke od uticaja na rešavanje u skladu sa ovim zakonom, organizacija nadležna za poslove zapošljavanja vodi u skladu sa načelima zaštite podataka o ličnosti, efikasnosti, ekonomičnosti, savesnosti i odgovornosti.\nU postupku izdavanja, produženja, poništavanja i prestanka važenja dozvole za rad u prvom stepenu odlučuje mesno nadležna organizaciona jedinica organizacije nadležne za poslove zapošljavanja, određena statutom.\nProtiv rešenja iz stava 1. ovog člana može se izjaviti žalba.\nKonačno rešenje o žalbi donosi ministar nadležan za poslove zapošljavanja.\nProtiv konačnog rešenja iz stava 3. ovog člana tužbom se može pokrenuti upravni spor pred nadležnim sudom, u skladu sa zakonom.\nIzdavanje i produženje dozvole za rad\nDozvola za rad izdaje se najduže za period utvrđen ovim zakonom i period za koji traje boravak stranca.\nIzuzetno, zahtev za produženje radne dozvole iz člana 19. stav 4. i člana 21. stav 4. podnosi se organizaciji nadležnoj za poslove zapošljavanja najkasnije 60 dana pre isteka roka važenja prethodne dozvole.\n1) stranac obavlja poslove za koje nije izdata dozvola za rad ili ako radi kod drugog poslodavca;\n2) stranac ne otpočne sa radom u roku od 15 dana od dana izdavanja radne dozvole za zapošljavanje;\n3) stranac kome je izdata dozvola za samozapošljavanje ne otpočne sa obavljanjem poslova za koje mu je izdata dozvola za rad u roku od 90 dana od dana dobijanja dozvole;\n4) u momentu izdavanja, odnosno produženja nisu bili ispunjeni uslovi utvrđeni ovim zakonom.\nInspektor rada dužan je da odmah obavesti organizaciju nadležnu za poslove zapošljavanja ako u postupku inspekcijskog nadzora utvrdi činjenice iz stava 1. tačka 1) ovog člana.\nStranac je dužan da obavesti organizaciju nadležnu za poslove zapošljavanja o okolnostima iz stava 1. tačka 3) ovog člana u roku od 15 dana od dana proteka roka za otpočinjanje obavljanja delatnosti.\nRešenje o poništaju dozvole za rad organizacija nadležna za poslove zapošljavanja donosi po prijavi činjenica iz stava 1. ovog člana ili po službenoj dužnosti.\n3) prestankom statusa izbeglice, lica koje traži azil, lica kome je odobrena privremena zaštita, odnosno lica kome je odobrena supsidijarna zaštita;\n4) prestankom ugovora o radu ili drugog ugovora bez zasnivanja radnog odnosa kojim stranac ostvaruje prava po osnovu rada u skladu sa zakonom, odnosno prestankom rada stranca koji poseduje odobrenje za privremeni boravak u Republici;\n5) ako stranac izgubi svojstvo preduzetnika ili pravno lice prestane sa radom pre isteka roka važenja radne dozvole za samozapošljavanje;\n6) ako to zahtevaju razlozi zaštite javnog poretka ili bezbednosti Republike i njenih građana, u skladu sa zakonom;\n7) ako je strancu prestalo pravo na stalno nastanjenje ili privremeni boravak u Republici;\n8) ako stranac postane domaći državljanin;\n9) u slučaju smrti;\n10) ako je stranac boravio van Republike duže od šest meseci neprekidno.\nStranac je dužan da obavesti organizaciju nadležnu za poslove zapošljavanja o činjenicama iz stava 1. tač. 2) i 5) ovog člana u roku od 15 dana od dana odricanja, odnosno dana kada je izgubio svojstvo preduzetnika ili je pravno lice prestalo sa radom.\nPoslodavac je dužan da obavesti organizaciju nadležnu za poslove zapošljavanja o činjenicama iz stava 1. tačka 4) ovog člana u roku od 15 dana od dana prestanka rada stranca.\nRešenje o prestanku dozvole za rad organizacija nadležna za poslove zapošljavanja donosi za okolnosti iz stava 1. osim u slučajevima iz tač. 1), 8) i 9) ovog člana, po prijavi okolnosti ili po službenoj dužnosti.\nV EVIDENCIJA I SARADNJA\nOrganizacija nadležna za poslove zapošljavanja dužna je da vodi evidenciju o:\n1) dozvolama za rad;\n2) strancima koji ostvaruju pravo na rad u skladu sa ovim zakonom.\nPoslove iz stava 1. ovog člana organizacija nadležna za poslove zapošljavanja obavlja kao poverene poslove, u skladu sa propisom kojim je uređena bliža sadržina podataka i način vođenja evidencija u oblasti zapošljavanja.\nOrgani i organizacije koji obavljaju poslove vezane za boravak i zapošljavanje stranca, drugi organi i organizacije koji obavljaju poslove u vezi sa ostvarivanjem različitih prava stranca, kao i organizacije poslodavaca i sindikata, dužni su da neposredno i kontinuirano sarađuju i razmenjuju potrebne informacije između sebe i sa drugim organima i organizacijama u inostranstvu.\nInspekcijski nadzor nad sprovođenjem ovog zakona, odnosno nad ispunjavanjem uslova za zapošljavanje stranca u skladu sa ovim zakonom, vrši Inspektorat za rad.\nNovčanom kaznom od 800.000 do 1.000.000 dinara kazniće se za prekršaj pravno lice – poslodavac, ako:\n1) zaposli stranca suprotno odredbama ovog zakona (član 9. stav 1);\n2) ne čuva dokaze o ispunjavanju uslova za zapošljavanje stranca u poslovnom prostoru u kome stranac radi (član 9. stav 2);\n3) zaposli stranca na poslovima za koje nije dobio radnu dozvolu (član 14. stav 2);\n4) ne izvrši obaveze utvrđene članom 15;\n5) zaposli stranca suprotno odredbama čl. 16. i 17. ovog zakona;\n6) zaposli stranca suprotno odredbama čl. 19 – 22. ovog zakona;\n7) ne podnese zahtev za produženje dozvole za rad u propisanom roku (član 28. stav 2);\n8) ne postupi u skladu sa odredbom člana 29. stav 3. ovog zakona;\n9) ne postupi u skladu sa odredbom člana 30. stav 3. ovog zakona.\nNovčanom kaznom od 50.000 do 500.000 dinara za prekršaj iz stava 1. ovog člana kazniće se fizičko lice – poslodavac koji ima svojstvo preduzetnika.\nNovčanom kaznom od 20.000 do 150.000 dinara kazniće se za prekršaj iz stava 1. ovog člana odgovorno lice u pravnom licu.\nPoslodavcu iz stava 1. tačka 1. ovog člana može se izreći zaštitna mera zabrana vršenja određene delatnosti u trajanju od šest meseci do jedne godine.\nPoslodavcu iz stava 2. ovog člana može se izreći zaštitna mera zabrana vršenja određenih delatnosti, u trajanju od šest meseci do jedne godine.\nNovčanom kaznom od 15.000 do 150.000 dinara kazniće se za prekršaj stranac, ako:\n1) se zaposli suprotno odredbama ovog zakona (član 9. stav 1);\n2) obavlja poslove za koje nije dobio radnu dozvolu (član 14. stav 2);\n3) ne postupi u skladu sa odredbom člana 29. stav 4. ovog zakona;\n4) ne postupi u skladu sa odredbom člana 30. stav 2. ovog zakona.\nNovčanom kaznom od 500.000 do 1.000.000 dinara kazniće se za prekršaj pravno lice – organizacija nadležna za poslove zapošljavanja, ako:\n1) ne omogući nezaposlenom strancu ostvarivanje prava utvrđenog članom 4. stav 2. ovog zakona;\n2) za isti vremenski period izda više vrsta dozvola za rad suprotno odredbi člana 10. stav 3. ovog zakona;\n3) izda dozvolu za rad suprotno odredbama člana 24. ovog zakona;\n4) ne sprovodi ili sprovodi suprotno odredbama ovog zakona poslove utvrđene čl. 25-30. ovog zakona.\nNovčanom kaznom od 20.000 do 150.000 dinara kazniće se za prekršaj iz stava 1. ovog člana odgovorno lice u pravnom licu – organizaciji nadležnoj za poslove zapošljavanja.\nStranci koji su zasnovali radni odnos ili rade na osnovu odobrenja za zasnivanje radnog odnosa koja su izdata po propisima koji su bili na snazi do dana stupanja na snagu ovog zakona nastavljaju da rade do isteka roka na koje je odobrenje izdato.\nMinistar nadležan za poslove zapošljavanja doneće propise na osnovu ovlašćenja iz ovog zakona u roku od tri meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona.\nDanom početka primene ovog zakona prestaje da važi Zakon o uslovima za zasnivanje radnog odnosa sa stranim državljanima (“Službeni list SFRJ”, br. 11/78 i 64/89, “Službeni list SRJ”, br. 42/92, 24/94 i 28/96 i “Službeni glasnik RS”, broj 101/05 – dr. zakon).\nPropisi doneti na osnovu Zakona o uslovima za zasnivanje radnog odnosa sa stranim državljanima (“Službeni list SFRJ”, br. 11/78 i 64/89, “Službeni list SRJ”, br. 42/92, 24/94 i 28/96 i “Službeni glasnik RS”, broj 101/05 – dr. zakon) ostaju na snazi do dana stupanja na snagu propisa donetih na osnovu ovog zakona, ukoliko nisu u suprotnosti sa odredbama ovog zakona.\nOvaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u “Službenom glasniku Republike Srbije”, osim odredaba čl. 5-8. koje se primenjuju od dana stupanja Republike u članstvo Evropske unije.\nZakona o zapošljavanju stranaca\nSamostalni članovi Zakona o izmeni i dopuni\nPostupci započeti pre stupanja na snagu ovog zakona okončaće se po odredbama propisa po kojima su započeti.\n(“Sl. glasnik RS”, br. 31/2019)\nMinistar nadležan za poslove zapošljavanja usklađuje sa odredbama ovog zakona Pravilnik o dozvolama za rad (“Službeni glasnik RS”, broj 63/18), u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona.\nOvaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u “Službenom glasniku Republike Srbije”, s tim što se odredbe čl. 1-3, člana 4. stav 2, člana 5. stav 1, člana 6. i člana 7. stav 1. primenjuju od 1. januara 2020. godine.\nPorez na ukupan prihod građana za 2019.


Kremlj: Minsk preduzima potrebne mere u vezi sa situacijom sa migrantima - 08.11.2021, Sputnik Srbija\nKremlj: Minsk preduzima potrebne mere u vezi sa situacijom sa migrantima\n„Naravno, mi ovde ne sumnjamo da migracione službe Belorusije preduzimaju sve neophodne mere kako bi održale situaciju u zakonskim okvirima“, rekao je Peskov.On je dodao da u Rusiji takođe ne sumnjaju da se „uzimaju u obzir bezbednosni razlozi i moguća zabrinutost u vezi sa činjenicom da se ovi migranti mogu preliti i na našu teritoriju“.Prema njegovim rečima, situacija nije laka i veliki teret pada na pleća beloruskih vlasti.Granični komitet Belorusije saopštio je ranije da se velika grupa izbeglica sa stvarima kreće auto-putem prema granici sa Poljskom.U poslednje vreme Litvanija, Letonija i Poljska javljaju o povećanju broja privedenih ilegalnih migranata na granici sa Belorusijom, optužujući Minsk za stvaranje migrantske krize. Beloruski predsednik Aleksandar Lukašenko ranije je napomenuo da Minsk više neće ograničavati priliv ilegalnih migranata u zemlje Evropske unije, jer zbog sankcija Zapada „za to nema ni novca ni snage“.Beloruski graničari više puta su saopštavali o pokušajima nasilnog prebacivanja migranata iz Litvanije, Poljske i Letonije na belorusku teritoriju.\nrusija, belorusija, ilegalni migranti, rusija – politika, migranti, migrantska kriza na belorusko-poljskoj granici\n10:51 08.11.2021 (Osveženo: 08:00 09.11.2021)\nU Kremlju ne sumnjaju da beloruske vlasti preduzimaju sve neophodne mere kako bi osigurale bezbednost i Rusije i Belorusije u vezi sa situacijom sa migrantima na poljsko-beloruskoj granici, izjavio je portparol ruskog predsednika Dmitrij Peskov.\n„Naravno, mi ovde ne sumnjamo da migracione službe Belorusije preduzimaju sve neophodne mere kako bi održale situaciju u zakonskim okvirima“, rekao je Peskov.\nOn je dodao da u Rusiji takođe ne sumnjaju da se „uzimaju u obzir bezbednosni razlozi i moguća zabrinutost u vezi sa činjenicom da se ovi migranti mogu preliti i na našu teritoriju“.\nPrema njegovim rečima, situacija nije laka i veliki teret pada na pleća beloruskih vlasti.\nGranični komitet Belorusije saopštio je ranije da se velika grupa izbeglica sa stvarima kreće auto-putem prema granici sa Poljskom.


Zakasnele reforme - Vladimir Gligorov - Peščanik\nNa početku krize, pre oko pet godina postojali su bolji uslovi da se sprovedu reforme koje se sada najavljuju. Obično, međutim, promene se odlažu dok nisu hitne, a onda se sprovode u gorim ili mnogo gorim uslovima. Uz to, ono što je možda bilo dovoljno pre pet godina, sada ne pomaže mnogo. Kakvo je sada stanje i koliko je adekvatan najavljeni program reformi?\nMožda je dovoljno okarakterisati trenutno stanje privrede sa tri zapažanja: privredni rast je, u najbolju ruku, stagnantan od 2009, do danas, zaposlenost je veoma niska i ulaganja su značajno smanjena. Da bi, pak, rast bio ubrzan, potrebno je ulagati mnogo više i tako povećavati zaposlenost. To je otežano zato što su izgledi da će ulagati stranci mali, država opet mora da štedi, a preduzetnici su pritisnuti dugovima. Šta se može učiniti u tim okolnostima i da li su najavljene mere valjane?\nUzmimo najpre one mere koje su najjednostavnije, a od kojih se dosta očekuje. Jedan skup tih mera ima za cilj da poboljša poslovnu klimu kako bi se podstakla ulaganja. Šta se može očekivati od, recimo, smanjenja administrativnih procedura i troškova? To zavisi od ocene koliki je broj poslova od kojih se odustalo zato što je potrebno provesti dosta vremena kako bi se obezbedili svi potrebni uslovi da se neki posao obavi. Drugim rečima, administracija je skupa u vremenu i novcu. Šta znači da je skupa? Da se nekome ko bi da pokrene neki posao više isplati da radi nešto drugo, jer su troškovi pokretanja novog posla suviše veliki. Šta je to nešto drugo? Jedna mogućnost jeste crno ili sivo tržište, dok je druga mogućnost – da se živi od onoga što se već ima. Vrednost ovih alternativa nije nepromenjiva. Ukoliko nema posla ni na sivom tržištu, a živi se sve gore, trebalo bi da je spremnost da se potroše vreme i sredstva da se započne novi posao, utoliko veća. Drugim rečima, da je rđav administrativni sistem utoliko manja prepreka. Kada se pogledaju podaci, oni koje imamo, ne čini se da se povećava sivo tržište, dok se prihodi od rada ili od socijalnih i penzijskih davanja realno smanjuju. A, opet preduzetnička se aktivnost takođe ne intenzivira, jer se smanjuje broj aktivnih preduzeća i ukupna ulaganja.\nZašto je tako? Zato što povoljna poslovna klima ima nesumnjiv pozitivan uticaj na privatna ulaganja dugoročno posmatrano. Ali nije osnovna prepreka u uslovima recesije i nije mera koja će značajno podstaći privrednu aktivnost u uslovima recesije. Isto važi i za mnogo važniju reformu, onu koja se odnosi na sudstvo i na pravni sistem uopšte. Dugoročni privredni rast i društveni razvoj u velikoj meri zavisi od pravičnosti i efikasnosti pravnog sistema i posebno sudstva, ali to nije instrument izlaska iz recesije, ili iz privredne stagnacije.\nSlično se može reći i za mere koje se predviđaju u radnom zakonodavstvu. U kojoj meri su plate i otpremnine prepreka, kako dodatnom zapošljavanju tako i raskidanju ugovora o radu? Ako se pogledaju podaci, smanjenje zaposlenosti je značajno veće od pada realnih plata. Iz toga bi trebalo zaključiti da je lakše otpustiti radnike nego mu smanjiti platu. Ovo nije teško razumeti. Smanjenje plate može da utiče negativno na produktivnu zaposlenost, dok smanjenje broja zaposlenih, dakle troška rada uopšte, može da bude sredstvo da se očuva neko preduzeće koje je zapalo u teškoće. Iz podataka se vidi da nedostatak fleksibilnosti nije prepreka da se smanji zaposlenost. Dok je mnogo teži i nepoželjnije da se realno smanje plate. Zapravo, mehanizam smanjenja troškova rada u privredi u celini jeste upravo preko povećanja nezaposlenosti. Jer bi to trebalo da poveća konkurenciju za radna mesta i tako izvrši pritisak na cenu rada.\nUopšteno govoreći, mere koje se nazivaju strukturnim reformama imaju za cilj promenu pravnog, regulatornog okvira u kome se odvija privredna aktivnost. Dugoročno posmatrano, različite institucije daju nejednake rezultate i u nivou aktivnosti i u nivou blagostanja, a i u njegovoj raspodeli. Jasno je, recimo, da privredni sistem ili nekoliko privrednih sistema koji su uspostavljeni u poslednjih tridesetak godina, da su svi oni imali za posledicu privredno propadanje, dakle zaostajanje, osiromašenje i povećanu nejednakost. Eventualne strukturne reforme koje bi sada bile sprovedene trebalo bi da dovedu do toga da sledećih deset godina, a potom i trideset, imaju mnogo bolji ishod.\nKako bi te reforme, načelno gledano, trebalo da izgledaju? Ili, drugačije rečeno, čime bi trebalo da se rukovode? Osnovna ideja je da sistem obezbedi efikasno privređivanje, gde je efikasnost definisana time što će svačiji doprinos biti najbolji mogući i gde nema onih koji ne rade. Nije, dakle, dovoljno da svi rade, mada je to neophodno, već i da rade tamo gde su najproduktivniji. Uz to, potreban je sistem osiguranja od nepredvidivih promena, čemu zapravo i služe društvene i političke ustanove. U osnovnim crtama, nije nepoznato kako bi taj sistem trebalo da izgleda, ako nikako drukčije onda na osnovu poređenja sa zemljama za koje se može reći da su uspele da ga uspostave, dakle pre svega sa razvijenim, možda najpre evropskim zemljama.\nReforme tržišta rada, finansijskih sredstava, proizvoda i usluga idu u tom smeru, a proces će biti podstaknut i ubrzan ukoliko se otvore pregovori o članstvu Evropskoj uniji. Na duži rok, to bi trebalo da obezbedi uslove za privredni napredak. No, time se ne rešavaju kratkoročni, ili problemi koji spadaju u domen privredne politike. Jer čak i zemlje sa, u osnovi valjanim sistemom institucija znaju ne samo da prolaze kroz privredne cikluse, već i da se suočavaju sa ozbiljnom krizom, kao što je upravo slučaj. U krizi su uvek potrebne i dodatne strukturne reforme, ali je potrebna i odgovarajuća privredna politika kako se ne bi pogoršala sama kriza i zapravo ugrozile potrebne promene i tako i dugoročni izgledi.\nKako u tom kontekstu izgledaju predložene mere? One se uglavnom svode na poboljšanje fiskalnog bilansa, dakle na smanjenje fiskalnog deficita i tako na rast javnog duga. Dug teži da bude veći od 70 posto bruto domaćeg proizvoda (BDP) na kraju sledeće godine (po Međunarodnom monetarnom fondu). Štaviše, nastaviće da se povećava u odnosu na BDP i u narednim godinama. Ovaj je proces neodrživ ukoliko se ne ubrza privredni rast. Stoga je ključno pitanje da li mere fiskalne konsolidacije koje su predviđene obećavaju da će do privrednog oporavka doći. Jer, ukoliko ga ne bude, moraće se ići na dalje mere štednje, koje, same po sebi, neće imati pozitivan uticaj na privrednu aktivnost.\nOdgovor je, za sada, negativan. Trenutno se predlaže smanjenje plate budžetskih korisnika i povećanje niže stope poreza na dodatu vrednost. Prvo ima za cilj smanjenje javne potrošnje, a drugo, povećanje poreskih prihoda. I jedno i drugo će imati negativne posledice na potrošnju, a sva je prilika i na ulaganja. Kada je reč o smanjenju plata, jasno je da to vodi manjoj privatnoj potrošnji. Može doći do preraspodele u okviru potrošačke korpe, pa da se manje kupuje sva druga roba osim najpotrebnije, a to je pre svega hrana. Tu sada dolazi to povećanje poreza na dodatu vrednost, koje će ili poskupeti upravo tu robu ili će, usled pada tražnje, pasti na teret trgovaca i konačno proizvođača. U prvom slučaju, smanjiće se potrošnja, a u drugom će se smanjiti ulaganja. Zbirni efekat je verovatno neka kombinacija pada potrošnje i smanjenja investicija. Kako je reč o relativno malom povećanju poreza, ukupne negativne posledice ne bi morale da budu značajne, ali nema sumnje da te mere nisu podsticajne.\nTih, pak, u trenutnim promena u privrednoj politici zapravo i nema. Računa se sa povećanjem izvoza, ali do toga može doći samo ako postoje ulaganja u izvozno orijentisanu proizvodnju. U ovom se času izvozi praktično sve što se može izvoziti, pa ako nema novih poslova i novih proizvoda, rast izvoza ne može da bude značajno ubrzan. Eventualno povećanje proizvodnje za izvoz zavisi od dostupnosti finansijskih sredstava, a ona su oskudna i skupa pre svega zato što su banke opterećene nenaplativim potraživanjima i cene da je rizik kreditiranja suviše veliki. Pozajmice iz inostranstva su praktično nemoguće usled visokog spoljnog duga, koji prelazi 80 posto bruto domaćeg proizvoda, a ukupne obaveze prema inostranstvu, dakle i one nekreditne, su svakako veće i prelaze 100 odsto. Tako da se sada odvija proces razduživanja, što se vidi po neto odlivu finansijskih sredstava iz bankarskog sistema.\nSve zajedno, mere privredne politike koje su trenutno zamišljene neće same po sebi dovesti do poboljšanja stanja u javnim finansijama, što im je zapravo i jedini cilj. Mere, opet, koje bi trebalo da poprave privredni sistem tek treba da se formulišu i eventualno prihvate i sprovedu, da bi dale rezultate u sledećih nekoliko godina. U međuvremenu će osnovni rizik biti kretanje privredne aktivnosti, pa ako oporavak izostane, kao što je verovatno, moraće se razmišljati o jednoj ili drugoj strategiji restrukturiranja javnih i stranih dugova. Sistem i politika kakvi sada jesu vode stanju kada se ti dugovi neće viće moći vraćati. Mere koje se sada predlažu samo odlažu suočavanje sa time. Nada je da će do tada promena privrednog sistema omogućiti da zemlja i privreda ostanu solventni, ali izgledi za uspeh zavise od toga da li će strukturne reforme biti suštinske i sveobuhvatne i da li će biti sprovedene brzo kako bi mogle da podstaknu privredni oporavak na vreme. Bilo bi bolje i da privredna politika pomogne podsticajnim merama, ali to nije u planu.\nImajući u vidu stanje – niska stopa rasta, malo zaposlenih, ograničena ulaganja – ova strategija reforme neće, u najmanju ruku, bar na početku, ubrzati rast i povećati zapošljavanje, a neće dovesti ni do povećanih ulaganja. Hoće li potom reforme privrednih ustanova dovesti do povećanih ulaganja i tako do veće zaposlenosti i do privrednog oporavka zavisi mnogo od toga kako će ona tačno izgledati i da li će se izbeći kriza dugova i očuvati socijalna i politička stabilnost. Izgledi nisu veliki.\nHelsinška povelja 179-180, septembar-oktobar 2013.


Šta sve možeš na Elbi za sedam dana, - Wine Style\nHome/Putopis/Šta sve možeš na Elbi za sedam dana\nIako se Napoleon nije tamo dobro proveo, Elba danas nudi zagarantovano dobar provod. Ovo prelepo italijansko ostrvo preporučujemo ljubiteljima Toskane, jer Elba je poznata i kao „Toskana na moru“.\nOstrvo Elba nalazi se na svega desetak kilometara od kopna, negde na granici između Tirenskog i Ligurijskog mora. Za putovanje kolima najbrži put je od luke Piombino, u kojoj se možete ukrcati na trajekt koji vozi nepun sat i po do glavnog grada ostrva – Portoferraia.\nOvo je ujedno i najveće ostrvo Toskanskog arhipelaga i treće po veličini ostrvo Italije, posle Sicilije i Sardinije. Zahvaljujući prijatnoj mediteranskoj klimi vegetacija na Elbi je raskošna, sa najširim dijapazonom različitog bilja – od bujnih šuma, livada, palmi raznih obima i visina, kaktusa, do vinograda ili maslinjaka, a sve je mestimično prošarano cvećem intenzivnih boja i mirisa. Svaki put kada pomislite da vas priroda više ne može iznenaditi, naći ćete se u polju agava, smokvi ili narandži, drvoredu čempresa ili rasadniku palmi. Upravo zbog tako živopisne prirode, najbolji period za posetu Elbi je proleće ili rano leto, kada je sve rastinje u punom cvatu. I ne samo zbog toga – tokom letnje sezone ostvo je prebukirano turistima, toliko da se na ulascima u gradove stvaraju kolone od po nekoliko kilometara. Dakle, ako ste ljubitelji mirnog odmora, ako vam smetaju gužve, preporuka je da putovanje odložite za mesece pre ili posle jula i avgusta. Ukoliko odete na južni deo ostrva, možete da vidite i ostrvce Montekristo koje je bilo inspiracija Aleksandru Dimi za roman Grof Monte Kristo. Ostrvo je, nažalost, sada zatvoreno za javnost i na njemu borave isključivo istraživači.\nSasvim logično, verovatno je svakome kome pomenete Elbu prva asocijacija na ovo ostrvo Napoleon. Naime, nakon što se pod pretnjama odrekao trona, ovaj francuski vojskovođa je u proleće 1814. godine prebegao na ostrvo Elba. Sa sobom je poveo oko 600 pripadnika lične vojske i tokom svog boravka na ostrvu sproveo je niz ekonomskih i socijalnih reformi u cilju poboljšanja kvaliteta života – delom da bi prekratio vreme, a delom iz istinske brige za dobrobit ostrvljana. Napoleon se nakon deset meseci boravka na Elbi vratio u Francusku i ubrzo je poražen u bici kod Vaterloa. Stoga, kada se zateknete na Elbi, obavezno posetite vilu u kojoj je on boravio. Iako nije toliko atraktivna, vredi prošetati njenim sobama u kojima još živi duh tog burnog perioda istorije.\nUprkos tome što je obim ostrva svega 147 kilometara, broj plaža je toliki da nećete znati za koje da se odlučite. Bistra, azurnoplava voda Ligurijskog mora na severu i Tirenskog na jugu besprekorno je čista, a plaže su raznolike – od onih sa peskom, sitnim i krupnijim šljunkom, do stenovitih obala. I za koju god plažu da se odlučite bićete okruženi gustim šumama, raznoraznim rastinjem i cvećem. Elba je takođe i vrlo atraktivna destinacija za ljubitelje ronjenja. Morsko dno obiluje brojnim biljnim i životinjskim svetom, a za prave avanturiste organizuju se ture brodićima sa staklenim dnom, pa tako možete, osim u šarolikom morskom svetu, da uživate i u prizorima olupina potopljenih brodova. Osim vodenih sportova, Elba omogućava zaista pregršt aktivnosti u prirodi. Često ćete tokom šetnji usput sretati planinare, jer ostrvo obiluje pravim izazovima za ovaj vid rekreacije i sporta. Biciklizam i jahanje su takođe veoma rasprostranjeni, kao i golf.\nGRADOVI SA POGLEDOM\nGlavni grad Portoferraio je omanja luka, pa je pravi užitak prošetati se njime uveče pored brojnih usidrenih jahti osvetljenih u mraku. Pogotovo je zanimljivo prisustvovati trenutku kada neka od njih doplovljava i kada svi sa nestrpljenjem iščekuju da vide ko je osoba koja je izdvojila pola miliona dolara za iznajmljivanje na samo nedelju dana.\nPortoferraio, kao i ostali gradovi ostrva – Porto Azzuro, Capoliveri, Rio Marina, Marina di Campo i Marciana Marina, odiše prepoznatljivim italijanskim duhom. Karakteristične tesne ulice sa kućama u zemljanim tonovima izbledelih i ispucalih zidova, sa keramičkim pločicama kao oznakama ulica i brojeva kuća, deo su vrlo slikovitog ambijenta. U Portoferraiju, ukoliko se popnete nekoliko ulica uz brdo, doći ćete do tvrđave koja okružuje čitav grad i sa koje se pruža božanstven pogled na more.\nPoznato je da se u Italiji dobro jede, tako da nećete ni ovde biti uskraćeni za gastronomski užitak, uz napomenu da morate biti spremni da na njega izdvojite ozbiljniju svotu novca nego u kontinentalnom delu Italije. Karakteristično jelo sa Elbe je cacciucco, riblja supa napravljena od nekoliko vrsti riba kuvanih u vinu, paradajzu i čiliju. Naravno, nemojte propustiti neki od ribljih specijaliteta, oktopoda, lignje, škampe… Svi ti morski sastojci su sveži, ali isključivo u specijalizovanim ribljim restoranima. I stanovnici Elbe prave podjednako dobru pizzu kao njihovi sunarodnici iz kontinentalnog dela Italije, a ne sme se propustiti ni espreso i gelato. Gde god da se zadesite, kako god da izgleda kafić ili poslastičarnica, dobićete apsolutno savršen espreso, a naročito sladoled, koji se umesto naših standardnih kugli prodaje na špatulice.\nElba spada u jednu od brojnih italijanski DOC regija. Iako je ostrvo pretrpelo radikalno smanjenje broja vinograda u poslednjih pedeset godina, ipak je uspelo da zadrži tradiciju u proizvodnji nekoliko vrlo kvalitetnih vina. Ukoliko krenete nekim od puteva na ostrvu, vrlo brzo ćete naići na znak koji vas obaveštava da ste kročili na „vinski put“. Tu ćete imati prilike da na štandovima postavljenim pored puta degustirate lokalna vina, verovatno proizvedena od grožđa iz vinograda u okruženju. Najpoznatija vina sa ovog ostrva su Elba bianco – belo vino nastalo kupažom sorti trebbiano toscano, ansonica i/ili vermentino, zatim Elba rosso – crveno vino nastalo mešavinom sorte sangiovese (najmanje 60%) i nekih drugih dozvoljenih sorti i Elba rosato – roze vino nastalo od istih sorti kao i crveno. Ne bi trebalo propustiti ni desertno vino koje se proizvodi isključivo na Elbi – Elba aleatico nastalo od istoimene sorte, koje je 2010. godine odlikovano DOCG kategorijom, kao i Elba moscato.\nirenas 12. 12. 2011. at 10:31 - Reply\nElba – mnogo dobro. Mnogo, mnogo dobro. Da nije ove ekonomske frke opet bih tamo!!!!!!!!!


Oprezno u saobraćaju, deca su krenula u školu | (Vesti - 02. 09. 2016) Subotica.com\nOprezno u saobraćaju, deca su krenula u školu\n02.09.2016. u 11:36h\nJuče je zvanično počela nova školska godina, a to je dobra prilika da se još jednom skrene pažnja na potrebu odgovornog ponašanja u saobraćaju, kako vozača tako i pešaka. Pripadnici saobraćajne policije, u okviru akcije "Škola", pojačali su kontrolu saobraćaja u zonama osnovnih i srednjih škola.\nU cilju što veće bezbednosti dece, saobraćajna policija će kontrolisati saobraćaj sa posebnim akcentom na poštovanje propisane brzine u zonama škola, kao i propisa kojima se reguliše prevoz dece u motornim vozilima.\nBrzina se kontroliše ručnim radarskim uređajima i uređajima za merenje brzine u vozilima bez spoljnih obeležja policije takozvanim presretačima.\nZakonom o bezbednosti saobraćaja na putevima brzina kretanja vozila u zoni škole u naselju ograničena na 30 km/č, u vremenu od 7 do 21 čas, osim ako saobraćajnim znakom vreme zabrane nije drugačije određeno.\nIz MUP-a apeluju na vozače da se striktno pridržavaju ograničenja brzine, da voze savesno i odgovorno, posebno oprezno u okolini škola.\nkontrola saobraćaja Subotica saobraćajna policija saobraćaj saobraćajni znakovi deca u saobraćaju saobraćajni prekršaji kontrola saobraćaja bezbednost u saobraćaju bezbednost saobraćaja nadzor saobraćaja kontrola učesnika u saobraćaju


0 1 Juna, 2020 18:42\nUnited Grupa, vodeći telekomunikacijski i medijski operater u jugoistočnoj Evropi, postigla je dogovor o preuzimanju značajnog manjinskog udjela u Forthnetu, uspješnoj grčkoj telekomunikacijskoj kompaniji.\nViktorija Boklag, izvršna direktorica United Grupe, rekla je: „Drago nam je što će se Forthnet pridružiti United Grupi i u isto vrijeme sam uzbuđena što nastavljamo da jačamo naše poslovanje i pružamo našim korisnicima širom regiona širok spektar vrhunskih usluga. Vidimo veliku priliku u saradnji sa Forthnet-om, kako bismo im omogućili dalji rast usluga televizije i ulazak na tržištu mobilne telefonije i sa zadovoljstvom proširujemo naše prisustvo ulaskom na grčko tržište.“\nNikos Stathopoulos, partner u BC Partners i predsjednik United Grupe, dodao je: „Poslovni model, menadžment, tehnologija i regionalno liderstvo United Grupe su ključni pokretači njenog organskog rasta, koji se dodatno ubrzao sticanjem i integrisanjem jakih lokalnih biznisa. Pozicija Forthneta kao dinamičnog domaćeg igrača pruža nam snažno uporište za širenje na rastuće i evoluirajuće grčko tržište koje vidimo kao stratešku lokaciju United Grupe. Radujemo se što ćemo sarađivati sa Forthnet-om na daljem širenju usluga koje on može ponuditi kupcima.“\nGeneralni direktor Forthneta, gospodin Panos Papadopoulos, rekao je: „Današnji sporazum je događaj od strateškog značaja za grčko tržište telekomunikacija i televizije. Ulazak United Grupe, vodećeg telekomunikacijskog i medijskog provajdera u regionu, potvrđuje stratešku vrijednost Forthneta i daje nove perspektive našoj kompaniji. Značajan rast tržišta interneta i televizije na kojima smo već aktivni, kao i potencijal usluga mobilne telefonije koju pripremamo da pokrenemo, stvara snažno investicijsko okruženje za nas i mogućnost da iskoristimo znanje i iskustvo menadžmenta, mreže i tehnologije United Grupe. “\nLejla Kazić: Dodiri ljubavi..


Opasnost po bioraznolikost: Na trgovini divljim životinjama zarađuju se milijade - National Geographic Srbija\nNajprodavaniji sisar na svetu: Verovatno nikada niste čuli za ovu životinju, a preti joj istrebljenje .\n20 vrsta za koje niste znali da su ugrožene .\n: Kada govorimo o ugroženim životinjama, uvek najpre pomislimo na pande i polarne medvede.\n"Često se očuvanjem neke vrste počnemo da bavimo tek pošto se zabeleži drastičan pad njihovog broja", zaključuju autori.\ntrgovina Životinje Životinje Ugrožene vrste


Makaze za grane ravna oštrica teleskop LS 108 Villager - Kupi na klik\nPočetnaBašta & DvorišteBastenska oprema i priborOstali baštenski priborMakaze za grane ravna oštrica teleskop LS 108 Villager\nMakaze za grane ravna oštrica teleskop LS 108 Villager\nMakaze za orezivanje i sečenje grana su vrste makaza koje se koriste za biljke. Dovoljno su snažne da orezuju tvrde grane drveća i žbunja, ponekad i do 3cm debljine\nMakaze za orezivanje i sečenje grana su vrste makaza koje se koriste za biljke. Dovoljno su snažne da orezuju tvrde grane drveća i žbunja, ponekad i do 3cm debljine. Koriste se u baštovanstvu, poljoprivredi, odgoju biljaka, ratarstvu, aranžiranju cveća i očuvanju prirode, gde je neophodno fino održavanje staništa.\nŠifra proizvoda: 008016 Kategorija: Ostali baštenski pribor Oznake: orezivanje, rezanje grana, voće, poljoprivreda\nSečivo je napravljeno od čelika 65 Mn\nprečnik sečenja 30 mm\nMakaze za grane 645mm bypass Worth\nCobanica pastir TIP BA-68


NARKOMANIJA | SEMINARSKI RAD IZ PSIHOLOGIJE\nNarkomanija kao jalova potraga za duhovnošću\nKada govorimo o problemu narkomanije u modernom svetu, neizostavno se nameće poređenje sa nekim drugim, bivšim, boljim vremenima u kojima se za pošast zvanu „narkomanija" nije znalo. Po mitovima i legendama, svetom su nekada davno hodali bogovi. Bogovi su uređivali sfere življenja i brinuli da u njihovom delokrugu sve bude u redu. Tada je nebo bilo bliže, zainteresovanije i otvorenije za stvari običnih smrtnika. Od čoveka se očekivalo da poštuje ono od njega uzvišenije i moćnije. I tada, kao i danas, bez svake sumnje nije bilo lako biti čovek, ali kao da se biti čovek dokazivalo upravo kroz opstajanje čovekom i usprkos svim teškoćama. Doduše, sami ciljevi kojima je taj neki davnašnji čovek težio bili su mnogo (u odnosu na današnji svet, nesamerljivo mnogo) jasnije određeni, nesporni, praktično samorazumljivi. Imali su, štaviše, status univerzalnih vrednosti. Večitih vrednosti. Pomenuti bogovi bili su zalog njihove univerzalnosti i večnosti, kao i označitelji samih principa, samih vrednosti po kojima su se često i nazivali.\nSazrevši, čovekova duhovnost je principe svih bogova uspela da apstrahuje u jednog Svevišnjeg, jedan univerzalni princip. Ali, time je postalo teže biti čovek, jer, stvoren po liku onog ko sjedinjuje sve principe, ko je oličenje integrisanosti, biti čovek je time značilo biti integrisan. Mnogo teži zadatak od ranije razumljive slobode shizoidnosti u kojoj se delići selfa mogu projektovati u različite bogove i time održavati balans psihe. Na mestu zahteva za integrisanošću stoji identitet. U svetlu monoteističkog poimanja sveta, čovek je pred Bogom odgovoran za svoj identitet svojim nastojanjem da bude integrisan, kao što to jeste onaj na koga se ugleda i kome se moli. Ako ne čini dobro, oseća krivicu. Krivica mu sleduje i dužan je da je nosi. Čovek patrijarhalnog sveta, sveta monoteizma je čovek krivice. Krivica iscrpljuje, osujećuje život u samoj njegovoj najdubljoj vitalnosti, ali i humanizuje, uz nju čovek zna da se njegovo mesto još uvek računa, još uvek ga ima. Međutim, paralelno sa kolapsom patrijarhalnog sveta, urušava se vera u jednog nosioca svih principa, javlja se konfuzija identiteta, a potom vakuum, tj. praznina. U odnosu na krivicu, praznina ide jedan korak dalje. Ona ne samo da osujećuje, ona uvlači celo biće. U svetu krivice postoji patnja, postoji bol i nesreća, ali postoji i vrednost. U svetu praznine ne postoji ništa. Nema sadržaja. Nema identiteta. Čovek današnjice je bazično određen svojim primarnim problemom, problemom identiteta. Ništa danas nije tako problematično i tako nepostojano kao lični identitet. Svest takvog bića (čoveka konzumenta, čoveka ideološkog beznađa i opšteg nihilizma) opasno je otcepljena kako od svojih uvek postojećih paganskih atavizama, tako i od garancije sopstvene sabornosti i integrisanosti u liku jednog Boga. U tom procepu je ambis praznine, duboke, neme praznine. Osnovni sentiment takvog čoveka je depresivnost. Depresivnost utemeljena na praznini, a ne na krivici. Da je na krivici, bar bi značila siguran znak da je čovečan, a praznina je negacija apsolutno svega, a time i identiteta. Nekadašnje jedinstvo čoveka sa prirodom i kosmosom, doživljaj da je jedno sa Jednim je doživljaj koji se u svetovnom kontekstu čoveka kao običnog smrtnika ostvaruje kroz duhovnost, naporima koji se čak i u vanreligijskom kontekstu mogu nazvati askezom. Da se put askeze mogao ubrzati i skratiti uz pomoć nekog hemijskog sredstva, istorija mistike poznaje od pre nekoliko hiljada godina. U prehrišćanskim religijama Azije, kao i u staroameričkim, prekolubijanskim religijama, znalo se za iznenađujuće veliki broj prirodnih otrova upotrebljavanih u kultne svrhe. Pa ipak, droga je predstavljala samo dodatni element, neraskidivo povezan sa drugim formama duhovnog i telesnog vežbanja, brižljivo je i oprezno korišćena u liturgijskoj formi, ali uvek od strane određenog i izabranog lica - maga, prvosveštenika, vrača u koga je celo pleme imalo veliko poverenje. Jednom rečju, droga u ovim prehrišćanskim religijama ima jasnu, jednokratnu, ograničenu, svrhovitu ulogu, te se može reći da još nije bila zloupotrebljavana. Kod paganskih naroda, ove supstance su korišćene u orgijastičke, iako kultne svrhe. Monoteističke religije su od starta imale i do danas zadržale prvobitni stav prema drogama koji je krajnje negativan, sa istovremenim ukazivanjem na asketski, podvižnički put za one koji su se upustili u razvoj svoje duhovnosti kroz religioznost. Okretanje tzv. jeftinoj mistici, koje je otpočelo korišćenjem hašiša od strane evropskih umetnika i intelektualaca u 19. veku, da bi dostiglo svoj apsurdni vrhunac u 20. veku sa pojavom Timoti Lirija i, po nekim statističkim podacima, rezultiralo milionskim brojem narkomana u svetu u 21. veku, prirodna je posledica, gore pomenute obesmišljenosti života usled gubitka kontakta sa vertikalom koja okuplja, psihološkim rečnikom rečeno, aspekte selfa i drži ih u jednom identitetu.\nČovek se dovija na različite načine da ispuni prazninu na mestu identiteta, pokušava da sakupi rasute delove i nakalemi sopstvenu duhovnost iz svoga jalovog duha, iz svog beznađa. I tražeći ono sa čim je izgubio kontakt, tražeći svoju izgubljenu duhovnost, često doseže privide onoga što mu treba i ostaje na njima, jer dok traju, stvaraju iluziju da je sve u redu. Dok traju, svest je zavarana i anestezirana. Sve je ispunjeno iluzijom, ne postoji praznina, ne postoji vakuum, nema bolnog doživljaja dezintegrisanosti. Dok traju, čovek ne pomišlja odakle je zapravo krenuo i šta mu je ono na početku trebalo, ne pomišlja da je to u čemu je, zapravo laž. Tako je dok traju. Ali, ništa ne traje večno. Ponovno otrežnjenje je bolno. I ponovo se javlja neizdrživa praznina. Biće hoće da zna gde je smisao. Biće hoće povezanost. Biću je potrebna povezanost unutar sebe da bi se povezalo sa poljem u kojem je. Potrebna mu je integracija, potreban mu je identitet. Jer, tek kad ima identitet, kad je celo jedno, namesto rasparčanog mnoštva, tek onda može biti potencijalno relevantni element polja. Tek onda može da uđe u igru i da učestvuje u interakciji.\nNarkomanija kao jalova igra\nZanimljivo je da dve knjige o drogi koje sam čitala pripremajući ovaj rad, u svom naslovu imaju reč „igra". To me je podsetilo i na slogan jedne kampanje za borbu protiv narkomanije od pre nekoliko godina: „Igraj za život. Droga ne." Kao da se, kada je reč o narkomaniji, nameće spoj dva suštinski dijametralno suprotna fenomena: igre, kao bazične ljudske aktivnosti koja afirmiše razvoj i obogaćuje život i droge koja je beg od života, negacija života, odlazak od realnosti u neku drugu sferu. Verujem da dovođenje u vezu ova dva pojma i nije tako slučajno. Možda se smisao nalazi u samom korenu narkomanije, u tome kako obično počinje. A često počinje kao igra, kao eksperimentisanje sa novim iskustvom, kao otvorenost za novo, kao što i igra kao preduslov ima otvorenost za iskustvo, kapacitet da se prepusti neizvesnosti, kreiranje i hrabrost da se odstupi od sigurnosti i izvesnosti i zakorači u nešto drugo. Takođe, ono što dele ove dve pojave je dečje naivni stav omnipotentnosti, stav da se kontrola ima nad svim što se dešava, da su konci igre bez dileme u rukama. Ali, ono što je konstituent igre je „kao da", svest da ništa od toga zapravo nije stvarno i upravo taj otklon u odnosu na sadržaj igre čini igru razvojno značajnom. Upravo to što je dete u igri princeza ili moćni rendžer, a kada izađe iz igre devojčica, odnosno dečak koji se vraćaju nekim svojim dečjim životima u svojim realnostima, čini igru aktivnošću kroz koju se dete proširuje i odigrava nove aspekte sebe, kroz koju eksperimentiše sa novim identitetima i time raste i razvija se. Ono što karakteriše narkomansku igru je odsustvo „kao da", ne postoji otklon u odnosu na paralelnu realnost u kojoj se osoba nalazi kada je pod narkotikom i u kojoj je ceo identitet redukovan na jednu stavku: biti narkoman. Ta realnost je njegova realnost, sve se dešava na konkretnom nivou, ne postoji simbolizacija, ne postoji svet igre i svet van nje. Ne postoji granica između ta dva sveta, ne postoji granica između osobe i polja narkomanije, sve je prožeto drogom i sve pliva u konfluenci koja ni u jednom trenutku ne dopušta jasnost i odvajanje. Jer, ako se to desi, otrežnjenje je previše bolno i ubrzo postaje neizdrživo, te se sve čini da se nepodnošljivo stanje prekine, da se dobavi narkotik, što vodi novoj ekstazi i olakšanju. Time igra postaje „igra bez granica", repetitivni ciklus ekstatičkih uspona i strmoglavih padova. Time identitet „narkoman" preliva polje samog dejstva droge i prepokriva celu ličnost. Ličnost se svodi na to.\nNarkomanija kao jalov život\nAli, posmatrano iz vizure svakodnevnog života, ne čini se ubedljivim da je potraga za duhovnošću ono što vodi mnoge ljude u narkomaniju. Duhovnost deluje previše sofisticirano i previše udaljen motiv za ono što se očituje kao realni problem narkomanije. Iako je duhovnost ono što razumemo kao suštastveni smisao življenja, kada se bavimo narkomanijom, kao uočljiviji i životniji aspekti se nameću neke druge sfere, neke prizemnije realnosti. Psihijatrijsko i psihoterapeutsko iskustvo kaže da su neuroze i psihoze najbolje pripremljeno tle na kome uspeva seme narkomanije i s tim u vezi loše porodično i opšte društveno stanje, raznovrsne krize identiteta, dostupnost droga na svakom koraku, otuđenost u porodičnim, kao i u vršnjačkim krugovima. Sve to i bez narkomanije već i samo po sebi deluje suštinski trulo. Nekrotično. Kao naličje svih mogućih institucionalnih proklamacija, neretko obesmišljene običajnosti, te svog mogućeg govorenja demagoga, otkriva se praznina i neautentičnost. Odsustvo ideja, odsustvo života. Na tom mestu se dešava narkomanija. Padanje u mreže narkomanije znači prevladavanje smrti nad životom, ono znači izlaženje iz istorijskog toka zbivanja u koji je čovek jednom zakoračio, odricanje od individualnog puta laganog i postepenog usavršavanja - prelaženja sa „malog ja" ka „velikom Jastvu", kako je to Jung govorio. To je neuspeo pokušaj da se na regresivan, infantilan i nelegitiman način čovek ponovo susretne sa nekad doživljenim jedinstvom i celinom koju svako sluti i čezne da je ostvari. Pri tom se ne uviđa paradoks da se ne može regresijom razvijati. Ne može se pokretom ka nazad napredovati. Pomenuto jedinstvo svako doživljava u majčinoj utrobi i prvih nekoliko meseci psihičke i fizičke simbioze sa majkom. To ostavlja u dubinama čovekovog psihičkog života, u njegovom individualnom i kolektivnom nesvesnom, neizbrisive tragove, ne samo kao sećanje, već i kao silna čežnja da se ovo jedinstvo opet jednom ponovi, povrati. To, tzv. okeansko osećanje, subjektivno osećanje večnosti i stopljenosti s nečim što je bezgranično je zapravo uspostavljanje neograničenog narcizma i pokušaj poricanja opasnosti koje ego doživljava kao pretnju spoljnog sveta. To je utočište koje narkoman traži kako bi se otcepio od nepodnošljive realnosti.\nNarkomanija se po ICD-10 klasifikaciji svrstava u grupu „Mentalni poremećaji i poremećaji ponašanja zbog upotrebe psihoaktivnih supstancija", pod dijagnozom F10-F19. Ovaj dijagnostički blok obuhvata spektar psihičkih poremećaja različite težine, od akutne intoksikacije bez komplikacija i štetne upotrebe do teških poremećaja u vidu psihoza i demencije. Zajednička karakteristika svih ovih poremećaja je upotreba jedne ili više psihoaktivnih supstanci. U poslednjih nekoliko decenija, ova grupa poremećaja je, po navodima Svetske zdravstvene organizacije, poprimila razmere epidemije. ICD-10 deli psihoaktivne supstance, pored alkohola, na sledeće kategorije: opijate, odnosno opioide, kanabinoide, sedative ili hipnotike, kokain, druge stimulanse (kofein, halucinogene, duvan i isparljive rastvarače). Većina korisnika PAS istovremeno koristi više sustanci.\nEpidemiologija: Iako epidemiološka istraživanja ne dolaze do pravih podataka, ona i na osnovu onoga što su uspela da zahvate, daju zastrašujuću sliku o razmerama koje je ovaj problem već dostigao. Tako je, na primer, utvrđeno da oko 20.000.000 stanovnika SAD redovno puši marihuanu, a skoro jedna četvrtina mladih je koristila kokain. Podacima o narkomaniji u našoj zemlji se kalkuliše, te se ne može pouzdano reći broj narkomana, ali ono što je izvesno je da je ova pojava dostigla nivo pandemije. Tako, nijedan dan u Dispanzeru za bolesti zavisnosti ne prođe bez bar jednog novog pacijenta, a broj onih koji su pre nešto više od jedne decenije za godinu dana umirali od droge, sada važi za jedan mesec. Broj registrovanih narkomana u Srbiji je oko 140.000, a po nekim istraživanjima, oko trećina mladih u Srbiji je probala ili je povremeni ili redovni korisnik narkotika.\nEtiologija: Veoma su različiti uzroci koji dovode do zloupotrebe droga. To može biti želja za bekstvom iz konfliktne situacije, tj. neadekvatan način odnosno pokušaj njenog razrešenja, potreba za specifičnom identifikacijom i pripadanjem grupi, pokušaj da se ublaže telesni i psihički bolovi, radoznalost i želja da se doživi nešto novo i nepoznato... U etiologiji se moraju uzeti u obzir činioci vezani za samu ličnost, supstancu koju uzima i sredinu u kojoj živi. Kompleksna interakcija ovih činilaca dovodi do zloupotrebe. Ono što je preduslov na koji se kače svi drugi uslovi je svakako premorbidna ličnost narkomana. To su uglavnom pasivne, zavisne strukture, primitivno organizovane, sklone sociopatskom načinu funkcionisanja, manipulativne i netolerantne na frustraciju. Od ove uobičajene slike narkomanske ličnosti, odskaču tabletomani, koji su često premorbidno izrazito agresivni, što zadržavaju i u samoj narkomaniji, a ponekad ulaze u pasivnu agresiju i čestim pokušajima samoubistva, koja su neretko dozirana tako da se ipak preživi, terorišu okolinu i drže je u stalnoj krivici. Takođe, među zavisnicima se premorbidno nalazi znatno veća zastupljenost poremećaja ličnosti. Često se upravo narkomanijom prekriva neki drugi poremećaj i stoga treba biti oprezan u radu sa ovim osobama. Naročito se često sreće antisocijalni i granični poremećaj ličnosti. Kod ovakvih osoba je na prvom mestu frustraciona netolerancija, a zatim nefleksibilno ponašanje uz ispoljavanje hostilnosti i nisko samopoštovanje. U grupi zavisnika se često sreću i osobe koje ispoljavaju depresiju, anksioznost ili stradaju od hroničnog bola. Takve ličnosti ne moge sebe da fokusiraju u budućnosti, u stanju krize žive u nepodnošljivoj sadašnjosti, pri čemu je sva kognicija usmerena ka tome da se nepodnošljiva sadašnjost što pre razreši (uzimanjem nove doze).\nPreovladavajući sentiment premorbidne ličnosti, kao i narkomana mimo samog dejstva droge je depresivnost. Narkoman je čovek koji ne može da podnese sebe, beži od sebe, beži od depresivnosti. On beži od depresije i teži maničnim odbranama, a narkotik maničnu odbranu čini još maničnijom i svaki put se stvara iluzija da je time depresivna patnja ostala daleko ispod (tzv. „high" stanja). Ova depresivnost sa kojom se suočava narkoman je vrlo često deflacioni pol narcizma, te narkomani čiji premorbidni sklop više naginje narcističkom poremećaju ličnosti, vrlo često koriste halucinogene droge, jer se njima napumpava self i dospeva na pol narcizma u inflaciji. Tu se dešava iluzija isceljenja narcističkog bola za kojim je osoba celog života čeznula, što sada postaje noseća zamka za ostanak u narkomaniji. Ovaj ostanak u svetu narkomanije kojeg se narcistična osoba zapravo velikim delom sebe gadi, biva podržavan lažnom omnipotencijom, narcističkim manevrom kroz ubeđenje da on kontroliše uzimanje droge i da može da prestane kad hoće, samo sada neće. Nasuprot narcističkom sklopu, granični se često „navlači" na kokain koji pruža siguran acting out i time obezbeđuje „eksploziju", a potom „imploziju", što graničnoj osobi uspešno spušta tenziju.\nPored ličnosti narkomana, farmakološka svojstva hemijskih supstanci u mnogome doprinose prirodi narkomanije. Tako, anksiolitici, opijati, sedativi, hipnotici su supstance koje jako brzo dovode do oslobađanja od anksioznosti, nesanice, bola, te svojom efikasnošću podstiču na ponovnu upotrebu pri javljanju nove napetosti. Stimulansi otklanjaju osećaj umora, dovode do povećanja mentalne budnosti i osećaja povećane energije. Halucinogeni, opet, svojim delovanje omogućuju privremeno bekstvo iz nepodnošljive realnosti. Za sve psihotropne supstance inače važi pravilo da su sa većim potencijalom za razvoj zavisnosti ako im se delovanje ispoljava brzo i ako kratko traje (takvi su na prvom mestu, heroin i kokain). Svojstvo supstanci da dovode pri upotrebi do brzog razvoja tolerancije, a kod prekida do apstinencijskog sindroma, povećava, takođe, njihov potencijal za zloupotrebu.\nUticaj sredine na razvoj narkomanije obuhvata sve slojeve društva od porodice, preko vršnjačke grupe, šire društvene zajednice do države koja sprovodi pravnu i krivičnu regulativu i tretman ovog problema. Porodica narkomana je obično fragilna, iz različitih razloga nesigurna, sama već vrlo često zavisnički određena, nema ljubavi i stvarne životnosti. U ovakvim uslovima nema stabilnog i funkcionalnog ego-ideala koji će detetu dati klicu razvoja vrednosti, često se u roditeljskom paru zapaža manjkavost Super Ega, te dete ne uspeva da uspostavi adekvatan self-objekat (Kohutovskim jezikom rečeno ono što mi u geštaltu nazivamo hranljivom introjekcijom i identifikacijom sa podržavajućim roditeljima). Upravo na mestu tog bazičnog defekta self-objekta, dešava se adikcija. Zato je to mesto tako jako i zato ga narkoman tako brani. Adikcija mu zamenjuje mesto koje je trebalo da bude stožer njegovog sigurnog razvoja, ona mu pruža ono što realni self-objekat, realni odnos sa značajnim drugim nikada nije. Napokon, droga kao lažni self-objekat je u funkciji narkomanskog „uživanja", nju narkoman može da kupi, za razliku od majke, ljubavi, sigurnosti. Otuda toliko jaka, gotovo religijska manifestacija narkomanije. Otuda kult narkomanije kojim se često narkomani nadmeno drže izvan običnih smrtnika koji nemaju tu priliku da dosegnu najveće visine („heroji na heroinu"). U prilog kultnosti narkomanije ide i to da je narkoman retko sam u svojoj narkomaniji. On, zapravo po definiciji ne može biti sam u tome, jer, da bi ostvario svoju zavisnost mora da bude uključen u ceo ciklus, u narkomanski krug. Na makroplanu, taj krug čini lanac dilera koji se prostire od sitnog preprodavca do uzgajivaša i proizvođača, a s druge strane, lanac onih koji ih gone od policajca do državnog pravnog aparata i zakona. Na mikroplanu, narkomanski krug je okupljen oko rituala uzimanja droge. Upravo ritual uzimanja je ono što održava kultnost ove pojave i što učesniku u njemu pruža iluziju sabornosti i istinske pripadnosti. A, upravo sabornost i pripadnost je ono što je ta osoba davno izgubila i čemu teži. Ritual, kao i igra predstavlja nužni konstituent dečjeg razvoja. To je ona stavka koja detetu pruža osećaj izvesnosti, sigurnosti, ono što mu omogućava da izađe na kraj sa strepnjom da će se sve urušiti, da će doći do dezintegracije. U tu svrhu, roditelji uspavljuju dete na ritualne načine, pričaju priče (često na zahtev deteta i više puta uzastopno jednu istu priču), uspostavljaju redosled radnji pred uspavljivanje kao granični fenomen prirodne dezintegracije ega i ulaska u stanje bez svesne kontrole. Na taj način dete stiče sigurnost da će sve biti u redu, da mama neće nestati, da će se sutra probuditi u istom, sigurnom porodičnom gnezdu. Ritual time daje sigurnost, daje izvesnost u potpuno neizvesnom životu. Ali, da bi dete dobilo sigurnost kroz ritual, neophodno je da sam roditelj može da se nosi sa svojim neizvesnostima i da za dete drži njegove. Samo tako dete stiče autentičnu veru da je sve u redu. U narkomanskom krugu, ritual je odigravanje iluzije da je sada sve u redu, time se stiče iluzorni doživljaj da se kontroliše život, osećaj sigurnosti i pripadnosti grupi, osećaj da nije sam i da ne ide sam kroz džunglu, već kakvom takvom, ali izvesnom, utabanom stazom. Odustajanje od te staze za narkomana znači dezintegraciju, ulazak u džunglu punu divljih zveri i bolne neizvesnosti da li će se snaći i pronaći put. Otuda grčevito držanje za izvesnost koja traje makar i malo, nasuprot neizvesnosti življenja u realnom svetu u kome se ne snalazi i koji je zastrašujući. Držanje za ono što mu je sigurno, jer, napokon toga ima na svakom koraku i može se jednostavno kupiti. Upravo to da se droga može kupiti na svakom ćošku je, po socijalno-psihološkim istraživanjima, prvi faktor rizika koji dovodi do širenja narkomanije u epidemijskim razmerama u celom svetu. A za taj deo je zadužen državni aparat. Upotreba i zloupotreba hemijskih supstanci i psihički poremećaji i poremećaji ponašanja izazvani time predstavljaju ne samo veliki medicinski, već na prvom mestu socijalni, a potom i ekonomski problem u mnogim zemljama. Ilegalna trgovina narkoticima je i dalje unosan posao za mafijaške grupe u celom svetu i vrlo teško se suzbija, zbog čega analitičari predviđaju da se može očekivati da će još dugi niz godina problematika vezana za zloupotrebu hemijskih supstanci biti veoma aktuelna. Stoga, borba protiv narkomanije zahteva opsežnu koordiniranu aktivnost na svim nivoima društva, od kojih sektor medicinsko-psihološke aktivnosti zauzima značajno mesto.\nPrema lečenju bolesti zavisnosti postoje brojne predrasude i mistifikacije koje često dovode do toga da se lečenje odlaže ili se o njemu uopšte ne razmišlja na ozbiljan i konstruktivan način. Po pravilu, dodatni, još veći problem stvara činjenica da kod samog pacijenta retko kada postoji intrinzička motivacija da sam traži lečenje. Takođe i kod članova porodice se javlja osećanje nelagodnosti i strepnje pred nepoznatim i „mističnim" ustanovama i lekarima, te i kada su upoznati sa problemom zavisnosti jednog svog člana, dugo svoju percepciju i rasuđivanje zamagljuju neverovanjem da se to baš njima dešava i bavljenjem nalaženja krivca umesto brzim i efektnim traženjem pomoći. Ono što stoji iza ovog odugovlačenja i što je često pogubno za proces izlečenja je stid i krivica često zamaskirani narcisoidnim uverenjem da oni to ipak mogu sami i da im možda i nije potrebna pomoć. Time se identifikuju sa onim ko je u problem i došao upravo rukovodeći se takvim svojim uverenjem.\nPo medicinskom modelu, lečenje narkomana se deli na dve faze:\nU prvoj fazi, glavni cilj je sprovesti detoksikaciju, koja kao prvi uslov predviđa obustavljanje daljeg unošenja supstance. Zbog teških i ozbiljnih apstinencijskih sindroma, to često zahteva hospitalizaciju, visoku stručnost osoblja, određeno vreme i kontinuirani nadzor pacijenta.\nU drugoj fazi, pošto je pacijent detoksikovan, cilj lečenja je podržati i održati kvalitetnu apstinenciju, osloboditi pacijenta simptoma i rehabilitovati ga u svim mogućim domenima koliko je to moguće. Da bi se to postiglo, težište tretmana je zapravo na građenju i podsticanju motivacije pacijenta za život bez droge, uz ukazivanje na sve prednosti oslobađanja od zavisnosti. U ovoj fazi lečenja, koristi se multimodalni pristup. Tako, pored medikamentozne terapije za ublažavanje i uklanjanje apstinencijskih simptoma, o kojoj se vode borbe u stručnoj javnosti, ali je u ustanovama za lečenje zavisnika i dalje koriste, medikamentozno se tretiraju i simptomi psihijatrijskog komorbiditeta ili psihijatrijskih posledica u vidu depresije, anksioznosti ili čak psihotičnog ispoljavanja.\nInstitucionalno važan oblik terapije je grupna terapija na koju narkoman dolazi svakoga dana, bez obzira da li je hospitalizovan ili je u programu kućnog lečenja. Grupu vodi stručan tim koji čine psihijatar, psiholog i socijalni radnik, defektolog ili medicinska sestra, a težište rada je edukacija, razmena apstinencijskih iskustava i priprema za rehabilitaciju. Sve je više nevladinih organizacija koje se bave ovim problemom i koje organizuju grupe samopomoći u kojima, pod nadzorom stručnjaka, osobe koje su uspostavile i dobro održavaju apstinenciju, pomažu onima koji to tek nameravaju. U poslednje vreme se u našoj zemlji izdvaja i aktivnost pravoslavne crkvene zajednice u rešavanju ovog problema.\nIndividualnoj psihoterapiji pripada značajno mesto u lečenju narkomana. Ona u prvo vreme pomaže osobi u rešavanju problema stresnih i kriznih situacija kroz koje prolazi na početku uspostavljanja apstinencije i jača motivaciju za život bez zavisnosti. Po uspostavljanju apstinencije, terapeut polako, ne zanemarujući i rad na motivaciji i podršci u krizi, otvara bolne tačke premorbidne ličnosti klijenta, zbog kojih je on u trenutku kada je počeo da se drogira, nalazio jedini izlaz u narkomaniji.\nRazličiti terapijski pravci imaju različit pristup individualnoj terapiji narkomana, a ti pristupi često bivaju u suštinskoj suprotnosti. Tako, bihejvioralna terapija daje rigidan program lečenja koji predstavlja strukturisano redefinisanje ponašanja osobe u apstinenciji, ali uključuje jasan i eksplicitni stav „jednom narkoman, uvek narkoman". Sa ovom svešću, klijent održava apstinenciju i svom identitetu osobe osuđene da bude "večiti narkoman" pridodaje sistem ponašanja koji će ga držati dalje od samog problema. Psihoanalitički, sa ovakvim klijentima se radi na ranim traumama koje su kreirale premorbidnu ličnost narkomana. Ovaj pravac ima ambiciju da dovede do restrukturacije kompletne ličnosti i kao ideja je jedini put ka izlečenju, ali pretpostavlja u mnogome očuvanu ličnost sa kojm se radi, što vrlo često nije slučaj.\nGeštalt pristup lečenju narkomana se oslanja na Teoriju Selfa. Pri tome polazi od osnovne dijagnostičke odrednice narkomanije kao poremećaja volje. U tom smislu, geštalt terapeut radi na volji, odnosno na Ego funkciji klijenta. Ovakav rad se bazira na uspostavljanju organizacije, planiranja, strukture na mestu koje je do tada zauzimala droga i sa kog je zapravo obavljala Ego funkciju organizujući, planirajući i struktuirajući život tako da se dođe do nove doze i da se na trenutak uspostavi mir. Podržavanje Ega se praktično vežba osmišljavanjem neizdrživih stanja koja su bili okidači za novo uzimanje droge. U terapijskoj situaciji, terapeut biva sa pacijentom u Idu, na mestu konfuzije nediferenciranih osećanja koja su stvarala neizdrživu potrebu da se pobegne, da sve to prestane. Polako, terapeut pomaže klijentu da diferencira, prepozna i imenuje osećanja i da ih poveže sa realnim objektima u svom polju. Ovaj rad je jako spor i zahteva veliko strpljenje, a ishod je lagano pojašnjavanje unutrašnjeg polja i diferenciranje elemenata koji ga čine i koji su, poput Braunovih čestica jako dugo nasumičnim kretanjem izazivali nekontrolisanu interakciju, uznemirujući do neuzdrživosti psihu klijenta. Da bi terapeut mogao da se otisne u ovakav rad sa klijentom, osnovni preduslov je terapijski ugovor zasnovan na funkciji Persone klijenta. To podrazumeva ulazak u rad na identitetu „ja nisam narkoman", čime je geštalt pristup u apsolutnoj suprotnosti sa gore pomenutim bihejvioralnim „jadnom narkoman, uvek narkoman", koji bi bio u skladu sa geštaltističkom paradoksalnom teorijom promene. U geštaltu, međutim, rad sa narkomanijom isključuje paradoksalnu teoriju promene kao kontraproduktivnu i krajnje opasnu za klijenta. Nasuprot tome, polazi se iz onoga što jeste, uzimajući u obzir i prirodu same pojave koju odlikuje bivanje u samoj sadašnjosti, bez kritičnog stava prema prošlosti, kao i bez anticipacije budućnosti, a ono što jeste je činjenica da kada klijent dolazi na terapiju i ne uzima, makar i nekoliko dana drogu, ima spremnost za identitet nenarkomana i za Personu „ja nisam narkoman". Oslanjajući se na ovu Personu, u terapijskoj situaciji lagano, kroz rad na funkciji Ega, uvodimo značenja tog novog identiteta, ispitujemo i negujemo sve ono što znači „ja nisam narkoman" i pripremamo spremnost klijenta da se suoči sa svojim Idom i pogleda ono zastrašujuće od čega je u jednom trenutku pobegao u narkomaniju. Ovaj put je dug i za oba putnika često jako naporan, ali strahota rupe u kojoj je klijent jednom bio često biva dovoljno jaka motivacija da na ovom putu istraje.\nLečenje narkomana veoma često je praćeno neuspehom, tj. recidivima. Terapeut mora da bude spreman na to i da svojim kapacitetom da prevaziđe neuspeh podrži motivaciju klijenta i njegove porodice da ponovo pokuša.\nMukotrpnost ovog puta ilustrativno opisuju reči Porcije Nelson u „Autobiografiji u pet poglavlja" koje se zapravo izvorno ne bave temom narkonanije, ali referiraju na padove i ponovna ustajanja u životu:\nIzgubljena sam... obezglavljena. Nisam kriva.\n1. Kaličanin, P. (2002): Psihijatrija, Specijalni deo (II tom), Elit Medica, Beograd\n2. Nastić, P. (2004): Ne dozvoli da te droga izbaci iz igre (Edukativni priručnik), Privredni pregled, Beograd\n3. Jerotić, V. (2004): Mistička stanja i bolesti - vizije i bolesti, Ars Libri, Beograd\n4. Milivojević, Z. (2007): Igre koje igraju narkomani, Psihopolis, Novi Sad\n5. Carlat, D. (1999): The Psychiatric Interview - A Practical Guide, Lippincott Williams & Wilkins, Philadelphia\n6. Whithead, C. (1989): Healing the Child Within, Health Communications, Orlando


Radio televizija Rožaje - Predsjednik Krivokapić: Rad Savjeta za privatizaciju i kapitalne projekte biće javan i transparentan\nSavjet se upoznao sa procesom privatizacije društva Solana Bajo Sekulić u Ulcinju i Izvještajem o radu Savjeta za privatizaciju za 2020. godinu.\nNa predlog predsjednika Krivokapića, a saglasno osnovnom principu rada Vlade, Savjet je jednoglasno odlučio da budući rad ovog tijela bude u potpunosti javan i transparentan.\nRazmatrajući proces privatizacije Solane, Savjet je zauzeo stav da jeprije donošenja bilo kakve odluke po ovom pitanju potrebno pokrenuti postupak utvrđivanja stvarne tržišnje vrijednosti u momentu privatizacije, kako ovog tako i svih ostalih privatizovanih društava,kako bi se utvrdilo da li je plaćena stvarna tržišna vrijednost.\nU tom kontekstu, zaključeno je da se formira posebna Komisija za procijenu tržišne vrijednosti privatizovanih preduzeća, čiji će prvi zadatak biti da u roku od od 60 dana utvrdi stvarnu vrijednost Solane u momentu privatizacije.


Prva Srpska Televizija :: Showbiz vesti :: Dragoslav Šekularac gostuje kod Ivana Ivanovića\n14. 02. 2018. 13:45 >> 13:44\nDragoslav Šekularac gostuje kod Ivana Ivanovića\nDragoslav Šekularac važi za jednog od najboljih fudbalera u istoriji naše zemlje, a ovog petka imaćete prilike da ga vidite u emisiji “Veče sa Ivanom Ivanovićem” od 22 časa na PRVA TV.\nLegendarni Šeki je početkom šezdesetih godina prošlog veka bio na vrhuncu karijere i slave, a krasile su ga neverovatna tehnika, drtiblinzi i lakoća s kojom je igrao fudbal.\nNastupima u njegovoj Crvenoj zvezdi, u kojoj je ponikao, zaradio je zvanje druge "Zvezdine zvezde", dok je za igre u nacionalnom dresu Jugoslavije na Svetskom prvenstvu nagrađen ocenom 11 od izveštača eminentnog lista "France Football".\nBio je toliko popularan da je o njemu snimljen i film "Šeki snima, pazi se“, a ovoga petka od 22 časa pregršt anegtoda iz njegovog života moći ćete da čujete u emisiji "Veče sa Ivanom Ivanovićem".\nTakođe, bio je učesnik i utakmice protiv Mančester Junajteda 1968. godine, koja je u istorji ostala upamćena kao tragična jer se avion sa ekspedicijom gostiju srušio prilikom pokušaja poletanja u Minhenu, gde je bilo planirano sletanje iz Beograda kako bi se dopunilo gorivo.\n"Oni se u tom slučaju ne bi vraćali kući iz Beograda... Ma, ko zna koliko puta sam sebi rekao: „E, Šeki, kud bre nisi bio bolji golgeter, svi ti momci bi ostali živi da si zatresao mrežu", sa setom u glasu ispričao je čuveni Šeki.


Ekonomija - datum: 2019-10-07 MOBILNA I FIKSNA TELEFONIJA\nIlustracija Prenijeto 6.370 brojeva\nIz Agencije za elektronske komunikacije i poštansku djelatnost (EKIP) saopšteno je da je uslugu prenosivosti broja u prvih devet mjeseci iskoristilo 6,37 hiljada pretplatnika, većinom u mobilnoj telefoniji. Iz EKIP-a su agenciji Mina biznis kazali da je u fiksnoj mreži, u periodu od januara do kraja septembra, prenijeto 1,48 hiljada brojeva, a u mobilnoj 4,89 hiljada.\n– Najviše korisnika je došlo u fiksnu mrežu M:tela 1,09 hiljada, u Telemah 337, u Crnogorski telekom 42, a u fiksnu mrežu Telenora sedam brojeva – rekli su iz EKIP-a. Najviše korisnika je otišlo iz fiksne mreže Telekoma 1,38 hiljada brojeva, iz Telemaha 65 brojeva, iz M:tela 30, i iz mreže Telenora šest brojeva. Kod prenosa brojeva između mobilnih mreža u toku prvog polugodišta najviše je preneseno u mrežu M:tela i to 2,79 hiljada brojeva, zatim u Crnogorski telekom 1,29 hiljada, dok je u Telenor prenijeto 819 brojeva.


„Kulturno nasleđe kroz moj objektiv“ - Novi Sad - Evropska prestonica kulture\nPetnaestak srednjoškolaca iz šest nacionalnih zajednica proteklog vikenda, 10. i 11. novembra, bili su učesnici dvodnevne radionice u Novom Sadu koja je održana u okviru projekta „Kulturno nasleđe kroz moj objektiv”. Projekat realizuje Zavod za kulturu vojvođanskih Rusina uz podršku Fondacije „Novi Sad 2021 – Evropska prestonica kulture”, a njegov cilj je da doprinese formiranju vlastitog identiteta mladih i očuvanju sopstvenog kulturnog nasleđa.\nIstovremeno ovaj projekat će nastojati da izgradi proaktivni odnos mladih prema institucijama kulture kroz učešće u kulturnim sadržajima i razvoju buduće publike. Tokom trajanja ovog projekta mladi pripadnici vlaške, češke, bunjevačke, srpske, rusinske i romske zajednice prethodnog vikenda su bili učesnici socioloških radionica o identitetu u multinacionalnoj sredini. Istovremeno u nedelju pre podne (11. novembra) su obišli najznačajnija arhitektonska zdanja u Novom Sadu koja svedoče o multikulturalnom životu Evropske prestonice kulture 2021.\nKrajem novembra isti srednjoškolci će učestvovati u radionicama fotografije kako bi se kroz omiljeni medij mladih, fotografiju, podstaklo njihovo kreativno izražavanje.\nPredviđeni završetak projekta planiran je za sredinu 2019. godine kada će biti organizovana izložba fotografija koje će prirediti pripadnici šest nacionalnih zajednica, a izložba će biti organizovana u Petrovcu na Mlavi, Beloj Crkvi , Subotici i u Novom Sadu.


Elizabeta II – nema povlačenja | Evropa | DW | 09.09.2015\nElizabeta II ruši danas (9.9.) rekord Viktorije i postaje kraljica sa najdužim stažom na britanskom tronu. S druge strane, levica zagovara ukidanje monarhije i Britaniju kao republiku.\nKraljica ostaje veoma popularna\nElizabeta je krunisana 1953, nakon što je umro njen otac Džordž VI\nKorbin je malo ublažio izjave po pitanju monarhije\nPosle izbornog fijaska britanski laburisti traže novog lidera. U anketama najveću podršku uživa izraziti levičar Džeremi Korbin. On je smatran autsajderom u stranci i zato se partijski vrh pribojava njegove popularnosti. (07.08.2015)\nNemci i kraljica\nMi se danas volimo, ali to nije uvek bilo tako. Nemci i Britanci dugo su negovali predrasude jedni protiv drugih. Kraljica Elizabeta uvek je bila balans. Sada će ponovo posetiti Nemačku. (23.06.2015)\nKljučne reči Elizabeta II, Velika Britanija, Ujedinjeno kraljevstvo, monarhija, kraljica, republika, ustav, Laburisti, Evropa\nTrajni link https://p.dw.com/p/1GT5y\n65 godina radnog staža - i još ne pomišlja na penziju. Britanska kraljica Elizabeta II puni knjigu rekorda: državni poglavar sa najdužim stažem, kraljica koja već vlada duže i od Viktorije...


Brnović Dragoljub Arhive – Crno-bela Nostalgija\nOznaka: Brnović Dragoljub\nDragoljub Brnović je rođen 1963. godine u Podgorici. Karijeru je počeo u lokalnom klubu Crvena stijena, a nastavio u Budućnosti, čiji je član bio od 1981. do 1988. Kao afirmisani vezni prvoligaški igrač i reprezentativac, u Partizan dolazi u leto 1988. i ostaje godinu dana, uspevajući da sa klupskim drugovima osvoji Kup Jugoslavije posle 32 godine čekanja. U lepom sećanju …


Zagreb nekad i sad (VIDEO) | Glas Muslimana Crne Gore\nZagreb nekad i sad (VIDEO)\nPogledajte fenomenalan video u kome je jedan kreativni Zagrepčanin spojio prošlost i sadašnjost svog grada\nOgnjen Ivanović već godinama crpi inspiraciju iz grada u kom je rođen i u kom je odrastao. U najnovijem projektu je spojio crno-bijelu prošlost u sadašnjost u boji.\n„Projekat “Zagreb nekad i sad” počeo je objavom prve fotografije, a inspirisao me rad čovjeka koji scene iz filmova spaja slikom u slici sa današnjim trenutnim lokacijama. Kao rođeni Zagrepčanin sam, naravno, večnu inspiraciju pronašao u svom gradu“ objasnio je Ognjen Ivanović kom je ovaj video projekat zapravo nastavak na prvi u kom je radio samo s fotografijama.\n„U novembru prošle godine počele su objave slika na mom Fejsbuk profilu koje su vrlo brzo pronašle svoju publiku. Kako se inače bavim videom i muzikom odmah sam počeo da pripremam i video verziju. Slikama ’Nekad i sad’ hteo sam da lagahno uvedem ljude u cijelu tu priču i paralelno sam radio na videu koji sve to zaokružuje“ rekao je Ivanović uz napomenu kako mu je najteži dio projekta predstavljala izrada sirovine – priprema materijala, snimanje i montiranje.\n„Trebalo je isjeći preko 1300 sličica, isto toliko puta uslikati današnje lokacije, a na neke smo se morali vraćati i po nekoliko puta kako bismo dobili što bolji snimak. Kako sam svaki ‘frejm’ montirao sličicu po sličicu, to je nešto što te izludi, ali i obraduje kad nakon nedjelju dana vidiš dva i po minuta animacije“.\nOgnjen Ivanović napominje kako je na izradi videa uz Draganu Momčilović, ‘najljepšu polovinu Dobrih ideja’, radio i ‘naš prijatelj Josip Šušnjar’, čovjek koji je s Ivanovićem obilazio i snimao sve lokacije za video.\nPovodom prvih reakcije na video koji je u nekoliko dana vidjelo više desetina hiljada ljudi, Ognjen je rekao:\n„Ljudi su divni, njihovi komentari i podrška su neprocjenjivi. Video sam objavio na Jutjubu i Fejsbuku i za samo 24 sata su skupili na obije mreže preko 25.000 pregleda. Reakcije su toliko pozitivne da je stvarno vrijedilo truda koji smo uložili u ovaj projekat. Veliko hvala.“\nIzvor: 24Sata.hr / Marin Zdelar


13.Mali sajam lepih stvari\nОбјавио Bilja у 09:45 Нема коментара:\nОзнаке: kreativnost, mali sajam lepih stvari, rukotvorine, studio M\nJoš saveta o fotografisanju možete potražiti na mom blogu.\nОбјавио Bilja у 08:31 Нема коментара:\nОзнаке: fotografije, fotografisanje, saveti\n12. Mali sajam lepih stvari\n50 izlagača predstaviće se sa:\n-nakitom ( od raznih materijala )\n-torbama i neseserima\n1. Maja Stojanović\n2. Jovana Laušević\n3. Đurđica i Goran Vajlant\n4. Ivana Brlić\n5. Tanja Šarčević\n6. Vesna Petrović\n7. Radica Mirković\n8. Neda Nosović\n9. Sara Jager Golić\n10. Sonja Nastasić\n11. Ljubica Grujić\n12. Ana Vojnić Tunić\n13. Monika Petrović\n14. Maja šuša\n15. Mirna Grubor\n16. Danijela Strbački\n17. Katica Nikolić\n18. Vladana i Tomislava-Tašna mašna\n19. Dragana Jokmanović\n20. Jelena Lazukić\n21. Sonja Dunđerski Ekreš\n22. Ilinka Vujović\n23. Ivana Mali Vukelić\n24. Vesna Kurbatfinski\n25. Tijana Nović i Ivona Miljuš\n26. Miodrag Dragin\n27. Tijana Blagojev\n28. Slavica Jojkić\n29. Brane Đurđić\n30. Neda Popović\n31. Marija Milošević\n32. Marina Brzak\n33. Olga Bucalina\n34. Sanja Felbapov Pejić\n35. Milan Čulić\n36. Tijana Pilipović\n37. Iva Nikolić i Milena Dokić\n38. Afrodita Sekulić Sideris\n39. Olgica Buljovčić\n40. Nada Matković\n41. Marija Rončević\n42. Mirjana Tojagić i Danka Dragosavac\n43. Milan Čupić\n44. Goran Pantović\n45. Radionica “Leprikon”\n46. Marija Trailov\n47. Ana Markovicć\n48. Željka Bobaček\n49. Zdenka Maran\nОбјавио Bilja у 13:53 Нема коментара:\nОзнаке: mali sajam lepih stvari, rukotvorine, studio M\nOd sada nas možete pratiti i na sajtu. :)\nSve potrebne informacije, konkursi, saveti, fotografije...\nОбјавио Bilja у 04:25 Нема коментара:\nОзнаке: fotografije, konkurs, mali sajam lepih stvari, sajt, saveti\nSajam u aprilu\n10. jubilarni Mali sajam lepih stvari, ovog aprila će okupiti oko 50 izlagača sa njihovim raznoraznim rukotvorinama:\n-odeća i modni dodaci\n1. Miodrag Dragin-poludrago kamenje\n2. Maja Šuša-\n3.Anđelčić kreativna radionica-http://www.facebook.com/andjelcic?ref=ts\n4. Sara Jager Golić-\n5. Jovana Stefanović-\n6. Miroslava Pavlović-\n7. Adam Topalović-www.terra.in.rs\n8. Vesna Marić-\n9. Suzana Trpkovski\n10. Srna Subanović-\n11. Vesna Kurbatfinski-\n12. Vajlant's handmade-\n13. Jelena Lazukić\n14. Teodora Banjac\n15. Kreativna bižuterija -\n16. Ida Jović-\n17. Ivana Brlić-\n18. Tanja Šarcević\n19. Miroslav Mihajlov-\n20. Vera Kovačev\n21. Ivana Mali Vukelić-\n22. Ivana Popadić-\n23. Milan i Selma Zavišić-\n24. Tamara Golić-\n25. Danijela Strbački-\n26. Neda Popović-\n27. Ilinka Vujović\n28. Iva Šijan-www.ivasijan.rs\n29. Ljubomir Vujčić- http://www.repro-shop.com/\n30. Ivana Čelić-\n31. Andrijana Marković-\n32. Natasa Mitić-\n33. Ana Vojnić Tunić\n34. Ljiljana Popović\n35. Sonja Madžar i Sandra Bu\n36. Miljana Andjelković-\n37. Afrodita Sekulić\n39. Katarina Štrangarov-\n40. Bea Virag-www.viragbea.blogspot.com\n41. Atelje Brzak-\n42. Milena Dokić i Iva Nikolić-\n43. Ana Swedziol- www.anna.iz.rs\n44. Vjerka Kolarik\n45. Ana Tegeltija\n46. Natasa Živojinović\n47. Marina Stegnjaić-www.lilounique.com\n48. Tamara Savić-\n49. Gordana Dumitrov\n50. Tijana Nović-\n51. Ljiljana Šešević-\n52. Bižuterija ŽAD\n53. Jadranka Smiljković-\n54. Vladimir Ivetić\n55. Lija Gang-http://pustolovunice.com/\nDarja Kostić sa svojom humanitarnom izložbom za devojku koja voli život-\nОбјавио Bilja у 01:22 Нема коментара:\nDogovor-da svima bude bolje\nZbog nesuglasica do kojih je došlo po postavljanju slika sa predhodnog sajma, a sve zbog ugla iz kog je slikana jedna fotografija i mišljenja jednog od izlagača da samo njen štand nije slikan, bili smo primorani da napišemo ovo:\n"Obaveze“ nas organizatora prema izlagačima:\n1. Da na vreme objavimo konkurs\n2. Da na prispelu prijavu odgovorimo sa potvrdom da je Vaša prijava zabeležena\n3. Da Vas obavestimo da li ste prošli konkurs ( mailove šaljemo i onima koji nisu prošli konkurs )\n4. Da Vam damo sve potrebne informacije koje su potrebne u vezi učešća\n5. Da reklamiramo sajam i time povećamo posećenost\n6. Da Vam obezbedimo dogovoreno mesto na sajmu sa stolom i stolicom\n7. Da vas dočekamo i uputimo na Vaše mesto ( ponekad zbog gužve ne možemo svakog da sprovedemo do mesta, ali zato na svakom stolu stoji papir sa imenom i prezimenom izlagača)\n8. Da budemo tu u svakom trenutku da Vam odgovorimo na pitanje, damo savet, pomognemo...\n- Ne možemo da utičemo na posećenost, jer nikoga ne možemo naterati da poseti sajam\n- Ne možemo da utičemo na Vašu prodaju, sve zavisi od Vas i Vaše ponude\n- Nije naša obaveza da slikamo štandove, to je samo naša dobra volja. Ako niste zadovoljni sa našim fotografijama, možete nam poslati svoje, pa ćemo ih vrlo rado ubaciti u album.\n„Obaveze“ izlagača prema nama:\n1. Da poštujete pravila konkursa\n2. Da poštujete rok prijave\n3. Da pošaljete potpunu prijavu sa svim podacima\n4. Da na vreme izmirite obaveze prema nama\n5. Da nas na vreme obavestite ako ste odustali od učešća\n6. Da dođete na vreme na sajam ( u pozivu na sajam je tačno naznačeno vreme dolaska )\n7. Ako imate problem, obratite se direktno nama pa ćemo naći neko rešenje\nAko se svi budemo pridržavali svojih „obaveza“ neće biti nikakvih problema, niti neslaganja.\nAko se ne slažete sa svim ovim, onda ne treba ni sa se prijavljujete za učešće.\nОбјавио Bilja у 16:01 Нема коментара:\nОзнаке: dogovor, mali sajam lepih stvari, obaveze, pravila za izlaganje, ucesnici\nImamo tu čast da Vas obavestimo da krećemo sa organizovanjem radionica. Za početak krećemo sa dve radionice.\nCena svake radionice je 3500 dinara.\n*Za veći prikaz-kliknite na sliku.\nPozovite nas za sve dodatne informacije. :)\nОбјавио Bilja у 09:49 Нема коментара:\nОзнаке: dekupaz, novi sad, polimerna glina, radionice


MEMORIJAL „RADU FLORA”, PO 26. PUT U ZRENJANINU: Veliki naučnik nije slučajno izabrao naš grad za mesto gde će živeti – Zrenjanin\nMEMORIJAL „RADU FLORA”, PO 26. PUT U ZRENJANINU: Veliki naučnik nije slučajno izabrao naš grad za mesto gde će živeti\n06/09/2018 10/09/2018 List Zrenjanin\nMemorijal „Radu Flora”, koji neguje uspomenu na najznačajnijeg rumunskog intelektualca u našoj zemlji, održan je juče u Zrenjaninu po 26. put. Ovog puta organizator Društvo za rumunski jezik Novi Sad, na čelu sa predsednikom Lučijanom Marina, okupio je šezdesetak naučnih i javnih radnika iz naše zemlje, Rumunije, Italije i Kanade.\nUz profesora Marinu skupom je predsedavao sin profesora Flore – akademski slikar mr Viorel Flora. Skup je pozdravio i ministar, savetnik u ambasadi Republike Rumunije u Beogradu Flavius Kozmin Halčesku.\n– Jedan od velikih ljudi koji su naš grad odabrali za mesto gde će živeti i raditi je profesor doktor Radu Flora, na šta možemo svi da budemo ponosni. Pored ostalog, kao lokalna samouprava pomogli smo štamapanje i četvrte knjige – monografije „Memorjal Radu Flora”, jer se radi o čoveku svetske reputacije, osnivaču katedri za rumunski jezik i književnost u Beogradu i Novom Sadu – rekao je na otvaranju Memorijala zamenik gradonačelnika Zrenjanina Saša Santovac.\nOd niza zanimljivih izlaganja izdvajamo obiman osvrt na saradnju sa profesorom Florom, njegovog kolege još iz studentskih dana, profesora dr Virđila Vintileskua.\nMonografija posvećena Memorijalu sadrži 269 radova. Obuhvaćen je širok spektar tema vezanih za pegadoški, lingvistički i literarni rad profesora Flore i njegove aktivnosti na jačanju rumunsko-srpskih veza. Izdavači Monografije su Društvo za rumunski jezik Novi Sad i Udruženje Rumuna „Bega“ Zrenjanin, uz pomoć grada Zrenjanina i Nacionalnog saveta rumunske nacionalne manjine u Srbiji.\nU Monografiji su, između ostalih, i radovi posvećeni Vasku Popi – vršnjaku i kolegi profesora Flore, Adamu Puslojiću i Ileani Ursu – Nenadić, koji su stvarali na oba jezika.\nDati su i zanimljivi podaci o političkim vezama južnoslovenskih i rumunskog naroda. Neki od njih su da su Kraljevina Srba Hrvata i Slovenaca i proširena Kraljevina Rumunija proglašene istog dana – 1. decembra 1918. godine. Takođe, supruga jugoslovenskog suverena, kralja Aleksandra Prvog Karađorđevića bila je rumunska princeza Marija.\nProfesor Flora autor je 90 knjiga, 23 udžbenika i više stotina naučnih radova. O njegovom radu pisano je u 15 leksikona i enciklopedija; između ostalog i u enciklopediji „Britanika”.\nNa bistu profesora Flore u Aleji velikana u Karađorđevom parku vence su položili predstavnici Društva za rumunski jezik Grada Zrenjanina, ambasade Rumunije i profesorovog rodnog mesta Banatskog Novog Sela.\n← ISKLJUČENJA STRUJE U PETAK: Bez napona kvart oko Kulturnog centra, Srpski Itebej, Novi Itebej i Međa\nPOČEO TURNIR U KUGLANJU ZA ŽENE: U čast reprezentativki Ireni Kaločai →