str_replace - Český PHP manuál\nPHP Manuál Pole str_replace - Český PHP manuál\nNahradí všechny výskyty podřetězce v řetězci daným podřetězcem.\nŘetězec, podřetězec který nahrazujeme a nakonec podřetězec, kterým nahrazujeme. Zkráceně co nahradit, čím a kde. Pokud uvedeme v nepovinném 4. parametru proměnnou, bude do ní uloženo kolik nahrazení proběhlo.\nPodřetězce můžeme uvést i v polích, jak si ukážeme v příkladu.\nFunkce vrací podřetězec po provedení nahrazení.\necho str_replace('ASP.NET', 'PHP', 'ASP.NET je nejlepší nástroj pro dynamické weby. Ať žije ASP.NET!');\nPHP je nejlepší nástroj pro dynamické weby. Ať žije PHP!\nPokud uvedeme podřetězce v polích, nahradí se vždy příslušná hodnota v prvním poli hodnotou v druhém poli. Udělejme si příklad:\n$co = array(':)', ':D');\n$cim = array('', '');\necho str_replace($co, $cim, 'Ahoj :) Je mi fajn, protože jsem objevil ITnetwork :D');\nVidíte, že funkci lze použít např. k nahrazení textových smajlíků v textu za obrázkové. str_replace patří mezi nejpoužívanější funkce pro práci s řetězci.\nVyhledávání probíhá zleva doprava, s tím musíme počítat, občas může dojít k nahrazení již nahrazených znaků. Pokud bychom chtěli vyhledávat bez ohledu na velká a malá písmena, použijeme funkci str_ireplace.\nUmí to upravovat i znaky uprostřed slov? Třeba chci změnit ě na s, zadám měsíc, a vyjde mssíc (debilní příklad).\nMichal Martinek:8.3.2014 9:44\nAno upravuje. Jen nechápu, proč si to nevyzkoušel a psal sem.\nLibor Šimo (libcosenior):8.3.2014 9:45\nVie, aj znak je defaultne reťazec ak ho neoznačíš ako znak.\n@MM8 tak to taky sám nevím o.O\nLibor Šimo (libcosenior):8.3.2014 9:58\necho str_replace('ě', 's', 'měsíc');\nAno, na to už jsem přišel, to je ve článku


Ubytování Dolní Dunajovice NEJNIŽŠÍ AKČNÍ CENY pro všechny hotely ve městě Dolní Dunajovice\nzážitky [Dolní Dunajovice]\nVynikajici prijemny penzion. Vstricni majitele\nPenzion Volařík stojí v Dolních Dunajovicích. Nabízí výhled na CHKO Pálava, pokoje s vlastní koupeln\nPenzion Volařík stojí v Dolních Dunajovicích. Nabízí výhled na CHKO Pálava, pokoje s vlastní koupelnou, společenskou místnost s kulečníkem a šipkami a bezplatné Wi-Fi.\nHosté si v penzionu Volařík mohou půjčit kola a využít společnou kuchyni.\nNa místě lze zdarma bezplatně parkovat. K nejbližší autobusové zastávce je to 100 metrů. Penzion se nachází 10 km od Mikulova, kde můžete navštívit hrad a vinné sklepy a okolní vinice, a 10 km od Aqualandu Moravia v Pasohlávkách. Do Lednicko-valtického areálu to budete mít 20 km.\nOpravdu čisto, milý personál a nízká cena v porovnání s kvalitou.\nVše OK, bez jakýchkoliv problémů. Pozitivní překvapení byl bazén ke koupání u domu.\nPenzion u Pekárny se nachází na klidném místě v Dolních Dunajovicích a nabízí ubytování s možností v\nPenzion u Pekárny se nachází na klidném místě v Dolních Dunajovicích a nabízí ubytování s možností vlastního stravování a s bezplatným vstupem k sezónnímu venkovnímu bazénu, parkování zdarma a možnost bezplatného využití grilu.\nVšechny pokoje mají TV, posezení, dobře vybavenou kuchyň a vlastní koupelnu.\nPension u Pekárny leží 500 metrů od nejbližší restaurace. Dolní Dunajovice jsou od penzionu 300 metrů a do Mikulova je to 6 km.\nWe liked location, rooms & equipment - pension offers all one may need. The garden and pool are perfect. Everything is clean and well kept. The ar\nObsluha super,jidlo vyborne. Pri ceste na Moravu opet radi vase sluzby vyuzijeme.Dekujeme Zejfartova\nModerně zařízeno, pěkné okolí a výhled na pálavské vrchy. Nemáme co vytknout :)\nJídlo kvalitní,ubytování pohodlné,tiché prostředí\nÚtulné ubytování ve skvělé lokalitě.\nVkusný interiér, majitel perfektní. Dobrá snídaně.\nPříjemný personál, krásné ubytovací prostory, vše čisté a útulné.\nCo si cestovatelé myslí o destinaci Dolní Dunajovice\nObjevte sousedství Dolní Dunajovice\nO hotelu Dolní Dunajovice\nOd bohatých luxusních hotelů po kyčovité boutique hotely můžete rezervovat svůj hotelový pokoj ve městě Dolní Dunajovice za nejnižší zaručené ceny na Agoda.com. Nabízíme širokou nabídku hotelů, které vám pomohou najít nejlepší místo pro ubytování ve městě Dolní Dunajovice. Mnoho oblastí, každé s osobitou atmosférou, jen čeká po celém městě na své objevení. Dolní Dunajovice má mnoho atrakcí k objevování spolu s fascinující minulostí, zajímavou současností a vzrušující budoucností. Je tu tolik aktivit, že možná budete chtít zůstat o týden nebo více déle a vyzkoušet je všechny. Na Agoda.com naleznete recenze a popis hotelů ve městě Dolní Dunajovice, díky tomu si můžete užít dokonalý pobyt.\nVěci, které můžete dělat v Dolní Dunajovice\nNajít další ubytování v Dolní Dunajovice\nPopulární hotely Dolní Dunajovice


Slaný dort - pro Bohunku - TopRecepty.cz\nSlaný dort - pro Bohunku\n23. 6. 2010 09:46\n1,5 balení 1,5 balení toustového chleba\npomazánka (dle chuti)\ncokoliv (dle chuti)\n2,5 x 2,5 krajíčků toustáku -(vyjde to akorát do dortové krabice) namazat pomazánkou, chleba - dala jsem 3 řady na sebe.obmazala česnekovou pomazánkou ,nahoře česneková a budapeštská.\nDozdobit dle fantazie\nProsím šikulky a šikuláčky o radu ? Mam tu víc inspirací na slané dorty,všechny jsou stejné postupem a ingrediencema,inspiračka je v dozdobení.Mam vložit všechny foto pod jedno nebo na každý dort vzlášť?Děkuji za radu.\n23. 6. 2010 16:51\n23. 6. 2010 15:58\nALENO, tak takovej dortík bych si s chutí dala(já sladký nerada).Máš to fakt moc pěkný a máš bezvadnou fantazii letí k tobě 9.bod\n23. 6. 2010 15:21\nMissala pro tebe samozřejmě taky pochvala,taky je nádherný,teda pochvala pro sestru!\n23. 6. 2010 15:16\nTeda Alenko já zírám ty si fakt skvělá,je to nááááááádherný! jak jinak než bodík pro tebe!\n23. 6. 2010 14:29\n23. 6. 2010 14:14\n23. 6. 2010 12:52\nAlenakos,takové věci pro inspiraci dávají děvčata do kategorie zdobení,většinou pod jeden název,mrkni na to uvidíš,rozhodneš se sama.\n23. 6. 2010 12:15\nDěvčata, obě máte krásné slané dortíčky. Bezva dárek a je pravda, že se vždy hodí.\n23. 6. 2010 11:47\nSimona Kucerova - Držím palečky a už se těším na tvůj výtvor\n23. 6. 2010 11:43\ntak to je paráda... +7\nJej, to je krása!! I od misally, vlastně její sestry. +7\n23. 6. 2010 11:27\nTeda děvčata,já jen koulím oči ,jste šikulky a za to Vám patří dík a bod taky.+1U nás bude mít kulatiny zeťák a tak jste mne potěšily a budu moct zkusit vaše krásné výtvory.\nTakže si tisknu stonožku a tento dortík a udělám pak poreferuji jak to dopadlo,oslava je už příští týden.\n23. 6. 2010 11:12\nmisalla - sestře vyřid,nevěřím že bys nezvládla.\n23. 6. 2010 11:03\nTak tuhle chválu musím(bohužel ) vyřídit...tohle je práce mé sestry,já nejsem na pacičky tak šikovná...dostala jsem letos k narozeninám a prostě jsem to sem musela přihodit ...ele nemůžu se chlubit cizím peřím,tak to uvádím na pravou míru\nSlaný dort - Poslední runda !\nSlaný dort - pro Andy\nSlaný dort - pro Barušku\nSlaný dort - pro Klárku\nTématické fráze: slané dorty a výtvory slané dorty a výtvory recept inspirace dorty slané slané dorty slané dorty kladno slané dorty brno slané dorty a výtvory brno slané dorty na zakázku slané dorty na objednávku slané dorty k narozeninám brno slané dorty k narozeninam dort tři sestry slany dort brno slané dorty recepty slané dárky slaný dort slané dorty foto slané dorty a výtvory brno- slane dorty ostrava slaný dort kladno\nSuroviny: chléb toustový, pomazánka,


Je islám nejlepší náboženství? Důkazy mluví o opaku\nAutor: Cherson | Publikováno: 28.7.2008 | Rubrika: Islám\nŘíkáte, že islám je jediné pravé náboženství. A kde jsou důkazy? Pokud jste vyznavači jediného správného náboženství, pak vám váš Bůh musí pomáhat.\nPodívejte se na Židy; navzdory všemu neštěstí se jim podařilo vybudovat stát, který jim můžete jedině závidět. Nezáleží na tom, zda jim někdo poskytl pomoc, nebo ne - vy, muslimové, jste dostali mnohem více pomoci než Izrael, ale stejně žijete mnohokrát hůř. Na čem záleží je, že oni zvládli vybudovat prosperující stát a stačilo jim na to jen 60 let, a vy jste to nedokázali za 600 let. Krom toho oni, se svým počtem obyvatel kolem pěti miliónů, žijících na území o velikosti New Jersey, a bez ropy nebo jiných přírodních zdrojů, vás porazili ve všech válkách, které jste začali.\nNezáleží na tom, zda jim Amerika pomohla, nebo ne; Amerika pomohla Izraeli, a SSSR poskytl mnohem větší pomoc vám. Na čem záleží, je to, že vás porazili.\nKdyž zemička bez jakýchkoli přírodních zdrojů porazí blok zemí, které ji čtyřicetkrát převyšují v počtu obyvatel, stokrát v rozloze a nevímkolikrát v přírodních zdrojích - tomu říkám Zázrak.\nPokud se to stane dvakrát za sebou, pak to znamená, že Všemohoucí Bůh věnuje té zemičce zvláštní pozornost.\nA když se to stane pětkrát za sebou, pak nemám jiné vysvětlení, že tito lidé jsou bezpochyby vyvolení Bohem.\nTakže, Bůh Izraele pomáhá svým lidem.\nPodívejte se na křesťany. Ti také žijí lépe než vy, jsou silnější než vy, navzdory dvěma nejkrvavějším válkám během posledních 70 let. Takže jim jejich Bůh pomáhá také.\nA co váš Bůh? Váš Alláh? Soudě podle toho, jak dnes vy, muslimové, žijete (v Egyptě, jednom z nejvyspělejších a "nejvíce prosperujících" islámských států 43 % žije, či snad lépe řečeno hladoví, s denním příjmem 1,5 dolaru) to vypadá, že vám váš Bůh moc nepomáhá.\nŽijete na hranici hladovění, dovážíte 35 % - 55 % jídla, co zkonzumujete - přičemž klimatické podmínky v arabských zemích jsou mnohem lepší, než řekněme v Izraeli, který je mimochodem jedním z světových VÝVOZCŮ potravin.\nNa stránkách Arabské Ligy můžete najít seznam muslimů (hlavně Arabů), kteří ovlivnili vývoj světové civilizace. Tento seznam je velmi působivý, ale má jednu vlastnost, o které Arabové raději nemluví; končí v XIII. století.\nMuslimové, utrácíte na vývoj a výzkum jen 0.4 % svých rachitických HDP, zatímco Kuba, žádný technologický gigant, utrácí 1.26 %, a Japonsko 2.9 % svého enormního HDP na vědecký výzkum.\nOpakuju: VĚDECKÝ VÝZKUM, ne zkoumání vlastností džinů a hór!\nPodle UNESCO je 27 % arabských mužů a 49 % arabských žen (celkem 58 miliónů lidí) negramotných. Rozhodli jste se následovat svého negramotného proroka i v toto, muslimové? Pokud ano, neměli byste naříkat nad tím, že jste ve vědě a technologii na úrovni tropické Afriky; jste tam, kam patříte!\nAle vypadá to, že chcete jít dál, než váš prorok! Průměrný Arab studuje 3.4 roku (méně už jen v tropické Africe), v Saudské Arábii, nejbohatší z arabských zemí, je více než 25% vysokoškoláků specialisty na teologii, a zcela vážně zkoumají tak "závažné" problémy, jako je přirozenost hermafroditů, a jakou část dědictví má hermafrodit získat - zda tu určenou muži, nebo ženě.\nVojensky nejste nic. A bez amerických a evropských zbraní jste ještě míň než nic. Pokud by nebylo amerických a evropských zbraní, měli byste stejné zbraně, jako vaši prapředkové používali u Hittinu a Poitiers: šavle a luky.\nNebudu vás, muslimové, ponižovat tím, že bych vás srovnával s USA nebo Japonskem (Japonci jsou náboženstvím pohani, mimochodem); vedle nich byste vypadali jako mravenec ve stínu slona. Bude stačit, když řeknu, že celkový HDP celého arabského světa je kolem 504 - 552 miliard dolarů, což je zhruba dvakrát víc než hrubý státní produkt státu Massachusetts.\nSrovnejme to, čeho jste dosáhli, s tím, čeho dosáhla nějaká malá země.\nIzrael, například: Židé, pět miliónů lidí žijících na malém kusu země dokázali vyvinout tank, který je považovaný za nejlepší tank na světě.\nKde jsou vyše tanky, muslimové? Vaše nejmodernější varianta tanku je ten známý velbloud, na kterém seděla Aiša během Bitvy o Velblouda. Po této nicotnosti už nemáte nic.\nIzraelské vojenské letadlo Levi bylo zkonstruováno více než před 30 lety a dosud slouží v armádách některých Latinskoamerických zemí.\nKde jsou vaše letadla, muslimové? Posledním islámským létajícím zařízením byl Al Buraq.\nIzrael je jedním z největších světových výrobců léčiv. Milióny lidí ročně je zachráněno díky izraelskému farmaceutickému pokroku.\nJaké farmaceutické vymoženosti jste dali světu vy, muslimové? Známou radu vašeho proroka pít moč velblouda jako medicínu na všechno?\nPokud jde o vyspělou techniku, pak srovnat vás a Izrael není ani zábavné.\nAle možná vás Alláh obdařil tak vysokou životní úrovní, že ti "dlouhonosí synové opic a prasat" zítra zemřou závistí?\nNe, neumřou. Průměrný Izraelec vydělává 1200 - 1400 dolarů měsíčně. A průměrný Arab? 150 - 200 dolarů. - více zde\nSamozřejmě, můžete jim i nadále nadávat do opic, prasat a dlouhonosých zlodějů. Možná vám to pomůže k tomu se cítit lépe. Ale zcela jistě vám to nepomůže ŽÍT lépe.\nTak kde jsou nějaké důkazy, že vaše náboženství je to jediné pravé?\nNavíc, muslimové, platí velmi přísná úměra: čím víc se modlíte, tím hůř žijete, a tím menší význam máte ve světě. Za posledních 600 let jste se ani nepřiblížili ke slávě dynastií Umajádů a Abbasidů.\nAle, počkejme chvíli! Byla tady chvíle Slávy Islámu, kdy muslimové dokázali světu, že umí vytvořit věci, které si budou pamatovat a obdivovat budoucí generace!\nZlatý věk Islámu, 8. - 12. století. Jen se podívejte na ta jména!\nOmar Khayam (1048-1122), Al-Zahrawi (936-1013), Al-Khowarizmi (780-850); Al-Biruni (973-1050), Al-Kindi (801-873), Al-Battani (850-929 CE), Ibn-Sina (973-1037), Abdallah al-Ma'arri (973-1057), Omar Khayam (1048-1122), Ibn-Rushd (1128-1198) a Jalaluddin Rumi (narozen 1207).\nNicméně je tu něco velmi zajímavého, pokud jde o období islámské zlaté éry - a týká se to doby krátce před a po tomto období. Zlatý věk islámu se totiž zajímavě překrývá s dobou zrodu a vývoje islámské doktríny zvané Mutazili, která vznikla v období Abbasidského kalífátu (749 - 847).\nŘíkám "Islámská doktrína", ale, ve skutečnosti, Mutazili znamená "dezertér islámu"! Tato teologická doktrína vznikla v 8. století v al-Basrahu v Iráku, když Wasil Ibn Atta zanechal po dlouhé teologické diskusi lidem učení al-Hassan al-Basri. To způsobilo, že Ibn Atta a jeho následovníci byli označeni jejich oponenty "Mutazili", což znamená "dezertér islámu". Teologie Mutaziliů byla založena na logice a racionalismu starořecké filozofie, s cílem zkombinovat ji s islámem, a dokázat, že jsou ze základu kompatibilní.\nA víte, jaké otázky byly tehdy otevřeně projednávány muslimskými teology a učenci? Například poklidně diskutovali o tom, jestli byl Korán sepsán, nebo zda je věčný. A k jakému závěru dospěli? Učenci Mutazilů rozhodli, že Korán byl vytvořen Mohamedem, a že to není Boží poselství.\nA nikdo jim neřezal hlavy, ruce, nohy či jiné více či méně důležité části těla.\nMezi dalšími otevřeně a beze strachu v této době diskutovanými otázkami bylo, zda zlo bylo nebo nebylo stvořeno Bohem, záležitosti předurčení a svobodné vůle, zda mají být Boží vlastnosti v Koránu chápány alegoricky nebo doslovně, a jestli věřící hříšník dojde věčných muk v Pekle.\nMyslíte si, že islámští vůdcové za těch časů běželi s meči v rukou zutínat hlavy těchto kacířů? Nic takového. Doktrína, že Korán nebylo dílo Boha, ale byl sepsaný Mohamedem, což se v klasickém islámu považuje za absolutní kacířství, byla podpořena tehdejším kalífou Abbasidů Hárunem al-Rašídem (763 - 809) a jeho syn, velký kalif al-Mamun, ji povýšil na oficiální dvorskou víru. Kalif al-Mamun dokonce zahájil persekuci v inkvizičním stylu, zvanou Mihna, což v arabštině znamená Boží soud (833 - 848), která pronásledovala ty, co nepřijali místo Koránského islámu ideologii Mutaziliů.\nJen si to představte: do 12. století muslimové zcela klidně přijímali myšlenku, že korán byl stvořen Mohamedem; nehnali se jako horda amokem stižených kuřáků hašiše zabít každého, kdo by toto tvrdil.\nA na kalífát Háruna al-Rašída a jeho syna, Velkého Kalifa al-Mamůna, lidé dodnes vzpomínají pro jeho svobodomyslnost a neuvěřitelný pokrok ve vědě, literatuře, umění a technologii.\nNicméně - systém víry Mutazilů měl slabé místo: byl aktivně podporován islámskými kalify a byl populární mezi vzdělanými a intelektuálními elitami - ale nedosáhl k prostým lidem. Dogmatičtí prokoránští muslimové (dnes bychom jim říkali fundamentalisté nebo islamofašisté) tohoto slabého místa v Mutazile využili. Dogmatický koránský a sunnitský islám pomalu začal ovládat myšlení muslimů a imám al-Ghazalli (zemřel 1111), známý sběratel hadísů, vyprovokoval vzpoury tím, že napadl racionální uvažování víry Mutaziliů, protože nemohlo potvrdit realitu Alláha. Známí intelektuálové, jako Ibn-Sina, Ibn-Rushd, al-Maarri a Omar Khayam byli prohlášeni za heretiky a odpadlíky islámskými fanatiky, jako imám Ghazali. Potom začali Mutaziliové ztrácet půdu pod nohama díky napadání fundamentalistů a nakonec ztratili ochranu vládců a vysokých úředníků. Koncem 13. století byla víra Mutaziliů mrtvá - a tak skončilo takzvané Zlaté období Islámu.\nA od té doby - samé "Alláhuakbar", spousta pokořování, přebujelá pozornost formální stránce islámu, sebevražedné opasky, burky, závoje na jedné straně, a chudoba, bída, hlad, a zpátečnictví na straně druhé.\nFundamentalistický sunnitský islám ukončil období vývoje islámského světa - a vedl ho ke stagnaci, chudobě a zpátečnictví.\nTak že teď aspoň doufám, že muslimové vědí, koho mají nenávidět.\nz angličtiny pro Eurabia.cz přeložil -dp-


prase č. 35/2014\nTento víkend se konal jubilejní desátý přechod Krkonoš. Už devět let jsem se zájmem pozorovala reportáže z těchto horských výletů, kam jezdí moji rodičové a parta jejich kamarádů. Vždycky se na mě z fotek dívaly rozzářené obličeje a krásná příroda. Po pár letech jsem si začala tajně přát se k nim někdy přidat. Po dalších pár letech už jsem si to začala přát nahlas a veřejně, jenže jsem se raději ukryla do dálav Austrálie, takže přechod Krkonoš byl pro mě jenom sladkou vábničkou.\nKdyž už jsme věděli, že se zase na čas ukážeme v Evropě, hned jsem se nahlásila jako další zájemce o tuto povedenou taškařici. A ono to bylo zrovna jubilejní desáté výročí, které se šlo v přesných stopách toho jubilejně prvního. Děti se prý ze zásady neberou, a tak jsem se musela nominovat coby šerpa a zvedač odpadků, aby mě ta parta stárnoucích vtipálků vzala s sebou.\nTrasa začíná v Žacléři, kam se dostáváme načas i přes skoro hodinové zpoždění jednoho z autobusů. Parta čítá celkem 11 osob, ale 2 z nás se bojí bahnitého výstupu na hřeben a ze strachu, že by si museli sušit boty na vypnutých akumulačkách, se prý dostaví až večer do chaty Na Pomezí. V Žacléři uvádíme výstup do hory pivem a drobným občerstvením. Pan výčepní je roztomile nepříjemný, jakoby zastydlý ještě z dob minulého režimu. Ale ke klobáse nám přináší i opravdický živý nastrouhaný křen.\nPrvní den nás čeká asi 16 km. První kopec si žádá občasné posílení z čutory, co voní po rumu a tullamore. Staříci se opírají o hole (zatím ještě ne ty na předpis, ale ty, co se používají na nordic walking) a statečně se derou do hory. Kilometry ubíhají docela rychle, lesík je krásně zelený, sluníčko i sem tam svitne, cesty jsou pěkně značené. K večeru se doškobrtáváme Na Pomezní boudy a už tam na nás čeká Ludvíček s Táňkou.\nUbytovává nás ošuntělá kráska středního věku, které chybí pár zubů, objem vlasů je obohacen příčeskem a její vnady vyhnané kusem látky s kosticí se tyčí hrdě a zvědavě na odiv. K večeři dostáváme špenát s uzeným a knedlíkem a v 9 večer už nás kráska výčepnice zahání spát, že prý přece už od 7 hodin zase musí připravovat v kuchyni snídani, tak aby to chudera stihla. Ale ani nám to moc nevadí, unavená těla se na vertikální polohu docela těší.\nDruhý den nás čeká přechod až na Labskou boudu, což je 26 km. Vyrážíme po snídani, která není ošizená co se množství týče, kvalita je však podobná oné ošuntělé krásce s příčeskem. Cesta jde, jak už to po hřebeni bývá, nahoru a dolů. Čím více se blížíme ke Sněžce, tím více přibývá turistů, pejsků různých plemen, často v oblečku, neb fouká vítr, a taky mužů v elasťákách a značkovém odění. Utkvěla mi v hlavě rodinka se třemi dětmi, všichni včetně rodičů obutí do bot značka Scarpa, děti mají stejné vestičky od firmy Mt Kinley a na hlavách fleecové čepičky, které vypadají jako plavecké. Tatínek jim pod Sněžkou odstartoval závod, kdo prý bude nahoře dřív. Nevím, čím je motivoval, ale děti opravdu na zatlesknutí vyrazily a hnaly se na přelidněnou Sněžku, porážely chodce, co jim stáli v cestě, a všechny se snažily vyhrát. Neposmívám se, jenom konstatuju. I my už máme mnohem lepší vybavení než chudák Hanč s Vrbatou, kdybychom se všichni převlékli do pyžama, tak bychom si klidně mohli otevřít nějaký mini Hudy sport a vybavit ho našimi věcmi.\nVyškrábali jsme se na Sněžku, ale zas jsme rychle prchali. Kóta dosažena. Na placatém vršku bylo přelidněno, vůně sprejů se mísila s potem, kterému se nikdo nevyhnul. Cestou dolů jsme potkali jednoho staříka, který funěl tak strašlivě, že by mohl roztlačovat ultralehká letadla. Nevím, jestli tu cestu na vrchol vůbec přežil. Pod Sněžkou jsme si dali hodně rychlou sváču, vyhnala nás zima a vítr a hajzl za 20 korun. Hřebenová cestička je docela široká, příliv turistů konstantní. Jdeme na Špindlerovku. Poslední docela dlouhý kus je dost prudce dolů a samý velký šutr. Olinka musí jít opatrně, protože má ještě pošramocený kotník z přechodu do Jeseníků. Jde statečně dolů, ale už ji humor zcela opouští. Šerpa Dušan jí nese batoh a babička statečně píchá svýma hůlkama do nerovného terénu. Nakonec to zvládá a do Špindlerovky přichází vcelku. Pivo, polívka a smažák nám vlévají sílu na posledních asi 7 km dnešního pochodu. Poslední štaci trochu upravujeme, abychom nemuseli znovu z prudkého kopce, měníme červenou značku, která kopíruje česko-polskou hranici, za zelenou. Ta vede po vrstevnici, po krásné lesní a luční pěšince. V jednou úseku opouštíme značku a jdeme starou cestou, která protíná mokřady, do kterých se nám trošku boří nohy. Ale naše naimpregnované pohory se nad tímto chytákem jenom smějí. Jediný, kdo neprošel suchou nohou, byl Dušan, který šel celou dobu v sandálech zn. Luna, čili skoro bosky. A aby si to užil opravdu naplno, tak se v jednom momentě rozhodl v mokřadech zatančit čardáš. Uklouzla mu noha, asi metr a půl se snažil vykroutit nějakou krasobruslařskou figuru, ale pak sebou třískl do bažin a válel se na zádech na svém i Olinině batohu jako prase bradavičnaté – bažina mu sahala až po prdel,když byl vleže.\nNa Labskou boudu přicházíme v 19 hodin rovnou na večeři. Po vyprávění zážitků z doby před deseti lety čekám hnusnou obsluhu, plíseň, svrab, neštovice a hlodavce. Ale zatím se na mě usmívají příjemné obličeje vstřícných holek pinglovek, pokoje jsou taky čisté bez krys i plísně, jídlo bohaté a chutné a obecně si nemáme na co stěžovat. Po večeři dopíjíme Blančinu meruňkovicu, nikdo nás z restaurace nevyhání, ale sami se docela brzo a rádi odebíráme do postelí. Všichni se patlají biomentem a doufají, že se ráno budou moci hýbat.\nA taky že jo, na snídani jsme přišli v plném počtu. Opulentní švédské stoly se prohýbaly pod tíhou sýrů, vajec a šunky, ve hře byl i jogurt a křupínky. Vedoucí Honza nás vyhání do hory dost brzo, abychom stihli polední autobus z Harrachova. Venku je mlha a zima, ale navzdory Ludvíčkově chytrému telefonu neprší. Počasí nám vyšlo úplně skvěle, pláštěnky jsme za celou dobu nemuseli vytáhnout ani jednou. Sestupujeme z hor podél říčky Mumlavy, která si slastně mumlá až do Harrachova. Míjíme nádherné Mumlavské vodopády a už jsme téměř na autobusovém nádraží. Letos jsme nachodili za krkonošský víkend skoro 55 kilometrů. Skvělá parta vtipných a příjemných lidí se mi moc líbila. Doufám, že příští rok budu moci zase dělat šerpu. Díky.\nNáš čundr začíná sice v pátek ráno, to jo, ale doopravdy až v Žacléři prvním pivem.\nObjednávka byla složitá a pan vrchní z toho vypadal poděšeně.\nPivo však bylo jako křen. A křen ke klobáse taky.\nHonza si vzal elegantní triko z futuramským motivem\nDo piva mi skočila vosa, ožrala se jako prase, a když střízlivěla na ubruse, byla tak ochočená a vděčná, že se nechala drbat na prdelce. Pak odlítla a už zase ohrožovala všecky kolem.\nKomoušskej motiv na balkoně. Asi opravář. Z celé té hospody dejchaly staré časy. Zábavy, tancovačky, poblitý křoví a sem tam nějaká ta facka. (To si jen představuju.)\nTeď zprudka nahoru až po první občerstvení griotkou z vlastních zásob.\nJe to krásně do kopce, sem tam někdo zakurvuje, ale jen maličko.\nKrásné výhledy a druhé pivo. Na Hubertovi (??)\nAž dopijeme, půjdeme tudy.\nTenhle záběr mám úplně stejnej jako před deseti lety, akorát foťák dělá daleko víc megapixelů než tenkrát.\nI tahle fotka je téměř identická.\nHelča, přestože plní funkci šerpy, kuliho a čističe Viktora, si hraje na dámu. Jo, ten čistič Viktor, to je novinka, vezme igelitovej pytlík a celou cestu sbírá odpadky, co hyzdí hory, a donese je někam do popelnice. Už se to i jmenuje a dokonce sehnala jakéhosi vola, co té partě Viktorů udělá zadarmo webovky. Tím volem, jak jsem šetřením zjistil, jsem já.\nU boudičky doprava, pak asfaltkou a chvíli po louce.\nA dámy nemohou odolat vábení hájíčku - jdou všechny čůrat.\nNehty nadchly i Honzu K., udělal si taky manikúru a bylo mu trošičku líto, že Pride Prague průvod už byl.\nÁla se na jeho nehty dívá s nadhledem, ale z podhledu.\nHeleně nehty nestačí, přidává i náušnici do nosa, ale tou se už Honza neozdobil, prej je posmrkaná.\nPrvní noc na Pomezkách. Chajda se jmenuje Družba, nebo tak nějak. Večerku máme v devět. Jedinej, kdo brblá, je Ludva, protože se nechali s Táňkou vyvézt až na Pomezky, zatímco my ostatní jsme to museli ujít po vlastních, tak je plný síly a v devět je prej brzo. Táňka ale na něho prozradila, že chodí doma normálně spát taky v devět.\nRáno jsme zjistili, že se s tím Poláci moc neserou.\nDnešní etapa je docela dlouhá. Údajně 26 kilometrů- a není důvod veliteli nevěřit, i když si ozdobil nehty.\nOlina si ochočila dřevěnou veverku, bojí se, že to dnes neujde, tak hledá alternativní dopravní prostředky. Kecala a ušla.\nNašel jsem si malého Kristuska.\nNa Jelence mají gambáč.\nA Ludva se snaží identifikovat kopečky.\nOlina s Honzou kontrolujou trasu. Milujou práci s mapou.\nNaše společné první foto druhý den.\nHurá na Sněžku. Přesně před deseti léty se tu Olina rozzuřila na svoje nové drahé pohorky, které jí ničily nohy. Vyhodila je vztekle a převlíkla se do maratonek. Jenže její spořivá povaha jí nedala pokoje, a tak se pro ty vyhozený pohorky vrátila. Postupně je rozchodila a dodneška je nosí, když u mámy ve Vraným kosí.\nPohled ze Sněžky. Tudy jsme se drásali. Olina, Gábina, Blanka a Dana se rozhodly, že na vrchol Sněžky kašlou a kopec obešly. My ostatní jsme si ji vyšli. Nahoře hory jsme nepotkali ani Ovara, ani Kikinu. Snad z řídkosti vzduchu, či kýho čerta, mě napadla koláž. ale je naštěstí tak složitá, že se mi ji zatím nechce tvořit.\nPak seběhnout druhou stranou dolů ke žluté boudě. Zde je hajzl za dvacet korun nebo za jedno euro a nebo za 4 zloty. U hajzlu sedí biletářka a drancuje peněženky nebohých návštěvníků hor. Je to fakt hnus, tenhle blbej zvyk, platit za čůrání a kakání. Mělo by to být trestné.\nHonza zkouší, za jak dlouho uhynou drobní živočichové v potůčku, když si tam opláchne nohy.\nZe sbírky Čertíci a Bertíci.\nNo konečně i já na fotce. Vyfotil mě zlý výrostek Viktor.\nCesta bažinama je pro sandály Luna docela blbá, jednak začnou trochu klouzat nohy a bláto se drží mezi prsty.\nNo a konečně zase ta bunkrová bouda. Přiznám se, že trauma z prvního čundru bylo veliké a dodnes jsme na ty hrůzy nezapomněli. Vytanulo mi na mysli, jak se Táňka sprchovala v ponožkách, protože ta koupelna byla fakt hnusná.\nČistič Viktor přistižen.\nStydlivý, avšak lačný polibek.\nDvojportrét u rolby.\nZačíná se mi ta divná bouda líbit.\nZajímalo by mě, kolik se toho v tom monstru protopí v zimě.\nKdyž jsem upadl do bažiny, udělala se mi na košili docela estetická batika.\nNa Labské boudě se podává pivo Paroháč.\nRáno je zima, jsme přežraní k prasknutí a před námi je posledních 12 kilometrů a autobus do Prahy.\nMumlava je krásná.\nHnízdiště Čertíků, Bertíků a Trollů.\nZahrádka na stromě.\nKafe prý bylo dost hnusný.\nZa oknem jsou dvě pily a Táňka se přiznává, že je vychovaná pilou břichatkou.\nPoslední hospoda, poslední pivo, poslední kafe. Jsme v Chacharově. Cíle dosaženo. Bolí nás nohy. Od trochu po moc. Musím se přiznat, že běhání je menší dřina než chození.\nTáňka před příjezdem autobusu fotí z žabí perspektivy.\nNástupiště v Chacharchově.\nTak a to je všecko. Prý příští přechod Krkonoš bude v Krušných horách. To budou krušné časy, pardon, krásné časy.\nUž ty pily dořezaly (2014/34)\nAnenská pouť (2014/33)\nZ Orlickejch do Jeseníků (2014/32)\nKonečně GGB (2014/31)\nPetra 50 (2014/30)\nHurá na GGB (2014/29)\nTen samej obrázek si vyfotila i Helča a protože ho má vzhůru nohama,\ntak to je pštros. Ten můj obrázek se jmenuje Trpaslík exhibicionista.\nV Milovicích u Mikulova našli archeologové na nádobě uložené v hrobě materiál přípomínající svým složením sádru. Hrob patrně patřil příslušníkovi etnika označovaného jako Kultura zvoncových pohárů. Jde o keramiku z pozdní doby kamenné a jedná se o první důkaz, že lidé této doby ve střední Evropě znali sádru.\nArcheologové při vykopávkách ve staroasyrském městě Nimrud ležícím na řece Tigris nalezli krystal, o němž se domnívají, že byl, či alespoň mohl být, používán jako zvětšovací sklo. Pokud tomu tak skutečně bylo, pocházejí nejstarší pokusy o nápravu očních vad optickými pomůckami z doby okolo roku 2000 př. n. l.\n"Já si myslím, jestli ti bejci nebudou mít málo mlíka, jak tady furt řvete."\nTomáš Bernhardt, Jana Domanická a Petr Domanický: Zmizelé Čechy – Plzeň, I. díl\n„Ne! Je celá věta.“ (Anne Lamott)\nOd 29. 8. Do 7. 9. se v Brně bude konat pouliční festival nezávislých divadel Divadelní kontejner 2014. Festival se bude konat na ulici Středova v blízkosti náměstí Svobody a ulice České. Více informací na: http://www.divadelnikontejner.cz\nMezinárodní uskupení působící ve Švédsku Tingvall Trio vydává nové album nazvané Beat. Skupinu tvoří švédský pianista Martin Tingvall, německý bubeník Jürgen Spiegel a kubánský kontrabasista Omar Rodriguez Calvo.\nSLÍBILA JSEM SE VRÁTIT\nk reportáži z přípravy Hamleta!!! na Čartáku a přidat nějaké portréty. Bohužel jsem neulovila všechny, tak aspoň pár:\nNatália alias Patália (Marcellus, Herečka, Hrobník) a Janko (Šlechtic)\nLucia (Ofélie) a Ivo (Herec)\nVendula (Rosencrast, Hrobník)\nPraděd Miloš - lékař výpravy\nJitka (Corambis, v Hilského překladu Polonius, Herec padouch)\nJana - režisérka\nSoňa - výjimečný divák\nA na závěr ještě vynález MUDr. Klementa proti prudkému sluníčku:\nstačil kus lepenky a obvaz ze zdravotního kufříku.\nDNES SE SETKALI\nToník, Zuzanka, Kiara a Vincent.\nTy tři jsem odchytila dole u Cacků, ale bylo to složité.\nDěsně se mleli a pak hned holky musely běžet, protože Zuza byla myš a Kiara kočka.\nVincent mně mezitím probíral knihy a věci připravené k rozhodování, kam s nimi.\nNeomylně mně vybral a přinesl "Jak stárnout pomalu" a hned na to Satinského "Mě z toho trefí šlak!"\nNa terase ho zaujal nejvíc kýbl s blátem a voda - aby ne!\n17.8. 2014 - Dr + pilní příznivci prasete


Fotografie krajiny rady — základní a jednoduché rady pro každého se dozvíte na\nFotografie krajiny rady\n10 tipů pro skvělé fotky krajiny - co radí fotograf Tomáš\nHezký článek, který podmiňuje nápady. Přesně tak jsem začínal se svým prvním cvakátkem, kdy se muselo šetřit se snímky a koukal jsem se kolem sebe, než jsem cvaknul a jen doufal, že vyjde zajímavá a pěkná fotka a pokud se vydaří, tak je to opravdu velké potěšení, tohle u digiťáků člověk ztrácí tu dobu mezi vyfocením, vyvoláním negativu a pak pozitivu, kdy. Rady z praxe. Při fotografování krajiny se v první řadě opravdu kochejte. V klidu si při tom promyslete kompozici. Zbrklá práce bývá ve výsledku špatná a odfláknutá, proto raději v klidu a s rozumem. Zatímco třeba barvy můžete kdykoliv upravit v Zoner Photo Studiu, kompozici už většinou nezachráníte.. Fotku krajiny skutečně chápejte jako tři díly, které musíte. Krajinářská fotografie patří mezi klasické obory fotografování, a tak se nelze splést, pokud použijeme osvědčené rady a pravidla. Na druhou stranu Vám nic nebrání úspěšně tato pravidla porušovat - za předpokladu, že to bude záměr Osvojit si umění krajinářské fotografie může trvat celý život, takže nikdy není na škodu poslechnout si co nejvíce rad od profesionálů. Krajinářský fotograf Michael Schaake se v příspěvku podělí o některé své tipy s těmi, kdo jsou na začátku cesty. Rady pro začínající fotografy krajiny\nJak na fotografování krajiny, aby vaše fotky byly opravdu\nFotografování krajiny je jednou z nejpopulárnějších fotografických disciplin. Krajina se mění, ale neutíká. Proto se v této disciplině chyby moc netolerují. Přečtěte si zkušenosti a doporučení Andreje Macenauera s jakým vybavením na krajinu vyrazit. Jsou to rady pro fotoamatéry, kteří pracují s kinofilmovými přístroji\nFotografie. Obrázky Fotografie Příbuzné obrázky: přírody krajina hory příroda strom 157 589 Fotky zdarma z Krajiny. 1414 1371 151\nJaroslav Rumánek. fotografie krajin, hor a přírody, cestovatelské fotografie : Michal Kubiš. fotografie krajiny z různých zem�\nFotografie krajiny a přírody. Jmenuji se Michal Vitásek, jsem z Prahy a jsem fotograf. Převážně se věnuji fotografování krajiny a architektury, ale naskytne-li se příležitost fotografovat jiná témata, nepohrdnu jimi. Ve svých fotografiích se snažím zachytit krásy prchavých okamžiků, které jsou prodchnuty prvními či. Fotografie krajiny nebo krajinářská fotografie zahrnuje širokou škálu fotografie snímané venku a obsahuje snímky krajiny.Tvorbou takových obrazů se zabývá fotograf specialista, takzvaný krajinář. Osvojuje si postupy a techniky, které vycházejí z krajinomalby.Je součástí fotografie přírody vedle podžánrů divoká příroda, zvířata, rostliny, detailní záběry a. rady na focení krajiny. Do krajiny patří pohyb. Problémem krajinářské fotografie je že chceme zachztit trojrozměrný obraz dvourozměrným médiem. Chcemeli dostat do fotografie hloubku používáme tedy motivy v popředí, sbíhající se linie a nebo můžem použít i světlo Daniel Řeřicha je známý český fotograf krajinář. Přestože se nejvíc specializuje na rodné Krušné Hory, fotí i Moravské Toskánsko. Jaký spatřuje rozdíl v italském Toskánsku? Jaká jeho fotografie získala největší ocenění? Co ve fotografii uznává bez ohledu na trendy? Dan nám v rozhovoru předává rady, jak na fotografování krajiny Fotografování krajiny patří k jednomu z nejoblíbenějších fotografických žánrů, ačkoliv se jedná o náročnější fotografický žánr. Fotografování krajiny je vetšinou spojeno se širším fotografickým žánrem, a tím je cestovatelská fotografie. Cestovatelská fotografie je v dnešní době hodně populární, toho jste si určitě všimli na sociálních sítích\nPro 24 mm je dobrý čas 10-15 sekund v závislosti na vzdálenosti od nebeského pólu; čím dál, tím kratší čas volíte. Panoramatickou fotografii je třeba začít od krajiny, resp. obzoru, a postupovat vodorovně v řádkách. Tím se vyvarujete problému s pohybem hvězd za obzor v důsledku rotace Země v době pořizování fotografie Ať už během léta vyrážíte na výlety do české přírody, nebo cestuje na dovolenou do exotiky, je to právě krajina, co budete určitě chtít zvěčnit na svých fotkách. Krajinářská fotografie je samozřejmě z velké části věcí kreativity stejně, jako každé jiné umělecké odvětví. Zároveň ale existuje řada prověřených postupů a pravidel, které se hodí. Chyba 4 - Horizont krajiny je uprostřed Horizont krajiny je uprostřed. Pokud umístíte horizont doprostřed fotografie, vytvoříte dojem nerozhodnosti. Divákovi pak budou lítat oči zdola nahoru a shora dolů. Nebude vědět, co bylo pro vás v danou chvíli zajímavější. Byly to mraky na obloze, krajina či architektura Pozvedněte své fotografie krajiny na další úroveň díky našim tipům a technikám. Naučte se mimo jiné zachytit hvězdné noci, pořizovat snímky s dlouhou expozicí a fotografovat v obtížných podmínkách\nJak fotografovat krajinu Fotografujeme Fotorádce\nVyzdvihnout je třeba také to, že autor představuje fotografie i nám blízké krajiny, nikoliv exotické snímky běžným smrtelníkům nedostupné - jsou zde fotografie polí a luk, lesa nebo vesničky, jejichž obdobu najdete možná kousek od svého domova. Vedle klasických snímků krajin se autor věnuje i krajinným detailům.\nRady a tipy pro začínající i pokročilé fotografy. Přinášíme články a fotografie se zvířaty a krásnou přírodou z nejrůznějších koutů světa. Rady a tipy pro začínající i pokročilé fotografy. Fotografie krajiny, přírody a zvířat z mnoha koutů našeho světa. Stránky fotografa Petra Pazoura. Fotografie krajiny.\nRSS zdroj fotografie krajiny. Tento web používá k analýze návštěvnosti soubory cookie. Používáním tohoto webu s tím souhlasíte\nV tomto článku vám přináším rady a moudra velikánů světové fotografie. Desatero jednoduchých citátů obsahuje pravdu prověřenou věky o tom, jak dosáhnout lepších fotografií. Nechejte se jimi inspirovat i povzbudit a zároveň se seznamte s lidmi, kteří psali fotografické dějiny. Pokračovat ve čtení �\nStránky o fotografování. Rady, návody, postřehy i vzpomínky a samozřejmě také bohatá prezentace tvorby moravského fotografa s mnohdy netradičním pohledem na svět okolo. Krajina, architektura, reportáž, dokument, výtvarná fotografie a ještě něco navíc\nNa portálu Nejfotograf.cz najdete kompletní seznam fotografů České republiky, kteří dělají svatební fotografie, portrétní fotografie, reklamní fotografie a volnou tvorbu. Již od roku 2012 je časopis FOTO partnerem portálu pro fotografy Nejfotograf.cz. Chcete se dozvědět více o fototechnice Najlepšie použitie čiernobielej fotografie krajiny. Snímky krajiny sa obvykle spoliehajú na živé modré tóny oblohy alebo na teplé odtiene vytvorené zapadajúcim slnkom. Čiernobiele snímky krajiny sprostredkúvajú odlišné pocity, ktoré vyvolávajú temnejšiu náladu a dramatičnosť. Prečítajte si via Fotografie barevných listů na Sázavě má nízké zaclonění (clona 1.8) a plně tak využívá možností pevného objektivu s ohniskem 85mm. Ten umožňuje perfektní práci s hloubkou ostrosti. V pozadí pak diváka nic neruší a plně se může soustředit na detail listu Fotograf zhotovuje snímky v oblasti reprodukční a technické fotografie, fotografie architektury a krajiny a fotografie specializované pro různé technické a vědecké účely. Typické činnosti a pracovn�\nJak zálohovat nejen fotografie Říká se že lidé se dělí na ty co zálohují a na ty, kteří o data teprve přijdou. My fotografové tvoříme neustále hromadu dat, které mají někdy relativně vysokou hodnotu Focení podvečerní krajiny, noční oblohy a krajiny za svítání. Honza se vám pokusí předat své zkušenosti a rady, jak vymáčknout maximum z času, kterého dnes nikdo pořádně nemá na zbyt.Vyzkoušíte si focení za chůze, autoportréty, vnímání celého prostoru běžným okem vs. vnímání prostoru pomocí fotoaparátu.Naučí vás, jak z si z místa, které bylo odfoceno. Zapomeňte na režimy Auto a Program a vydejte se na cestu kreativní fotografie, na níž vám bude Bryan Peterson spolehlivým průvodcem. 2. Naučte se fotografovat dobře - Bryan Peterson. Publikace obsahuje všechny praktické rady a doporučení, které potřebuje začínající až středně pokročilý fotograf znát\nRady pro začínající fotografy krajiny - CEWE FOTOLA\nJak fotit V přírodě 22.07.2013. Fotografování krajiny je podobné jako rybaření. Někdy čekáte na úlovek celý den, jindy máte úlovek hned. Fotografování krajiny vyžaduje dobré boty, železnou trpělivost a pár dobrých tipů, které Vám odhalím níže\nV rámci mého působení v Olympusu jsem napsal 2 články o fotografování krajiny. V tomto prvním díle jsem se zaměřil na oblast techniky - tápete nad tím, jak nastavit fotoaparát či jaký objektiv zvolit, abyste docílili fotografie, po níž toužíte? Zde se uceleně a přímočaře dozvíte, jak na to. Fotoaparát a jeho.\nI když se jedná o fotografii krajiny, často se vám do obrazu připlete lidská postava, zvíře nebo jiný objekt. Ovšem právě tyto detaily dodávají fotografii to správné kouzlo, proto se zamyslete, jak tyto objekty zakomponovat do své fotografie\nČím fotografovat krajinu FotoAparát\nOkem fotoaparátu: Krásy a strasti fotografování krajiny - Krajinářská fotografie patří mezi neoblíbenější žánry, a to jak mezi profesionály, tak mezi amatéry. Při zachycování krás přírody se toho můžeme naučit opravd\nJak fotografovat krajiny. Fotografování krajin se vždy řadilo mezi nejpopulárnější fotografické žánry a to jak mezi profesionálními fotografy, tak i těmi amatérskými. Krajiny jsou totiž vcelku vhodným tématem i pro úplné začátečníky, kteří s focením teprve začínají\nZimní období nabízí jiný pohled na krajinu a toho je třeba využít. Jen je důležité přitom myslet na techniku a především na své zdraví, fotografování zasněžené zimní krajiny bývá totiž mnohdy o krk. Pokud se ale dobře připravíte, odměnou vám budou kouzelné snímky. Ukážeme vám, jak zimní krajinu fotit a jak se na focení vybavit\nDoufáme, že naše rady vám k něčemu budou.Pamatujte ale, že i ty nejkrásnější fotografie krajin je fajn si vytisknout. Přemyšlíte na jakém fotoproduktu? Je to jednoduché! Na Fotoobraze! Co víc, Colorland rozšířil nabídku o nové formáty a některé se ideálně hodí na panoramatické fotografie krajiny. Jsou to\nPovrch: fotografie příkladů designu krajiny. Přítomnost velkého množství původních druhů a odrůd vřetena může být široce používána při vytváření dekor domácích pozemků. Může být použit jak jednotlivě, tak ve skupině kombinací s jinými rostlinami\nPro focení krajiny se nejlíp hodí stativy s kulovou nebo převodovou hlavou. Vše kolem fotografie pravidelně v e-mailu. vložka 49839 (dále jen Správce), aby ve smyslu nařízení Evroého parlamentu a Rady (EU) č. 2016/679 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu.\nHlavní jeho doménou jsou barevné fotografie, ale v poslední době čím dál raději fotí i černobílé minimalistické snímky krajiny či architektury, při kterých rád pracuje se silnými ND filtry a využívá dlouhých expozičních časů Jsem Vašek Bacovský - fotograf, lektor focení a autor blogu Krásné světlo.Ve fotografii jsem objevil svou vášeň, která mi změnila život. Jelikož mi toho fotografie hodně dala, rozhodl jsem se, že se o své triky a postupy podělím. Pročtěte si nebo prohlédněte můj blog, kde sdílím informace o vzniku mých fotografií, knih, expedicí, tisků apod Po čase jsem se vypracoval a byl jsem osloven s nabídkou výuky focení u Jaroslava Kubíka, jehož rady z oblasti focení portrétů mě posunuly správným směrem a postupně jsem si osvojil i složitější techniky fotografování.. Dobrá finta na studenta fotografie pak bylo focení se zaslepeným displejem i hledáčkem, aby se ukázalo jak moc mám fotoaparát v ruce\nTechnická data: Canon 6D Tamron 150-600mm Poznámky a vzkazy: Popis: Po delší době zase krajinka, tentokrát krásné ráno v Českém středohoří Tento web slouží jako osobní prezentace mých fotografií na internetu a doufám, že Vám poskytne příjemné chvíle strávené zejména s fotografiemi krajiny. Předtím, než si začnete prohlížet fotografie, tak bych Vám rád poradil několik tipů, které zpříjemní brouzdání celou galerií rady na focení krajiny; Fotoalbum; Kontakty/Pište nám Úvod » Fotoalbum » fotky krajiny » krajina. Poslední fotografie fotky dětí. Zachycujeme zázraky přírody i naše nejbližší. Rady pro nejlepší fotografie - Fotoaparátem je dnes vybaven prakticky každý chytrý telefon. Pořizovat momentky tak může díky digitální éře doslova každý. Na první pohled se tak ani nemusí zd� Fotogalerie, fotografie, fotobanka, příroda, zvířata. Hyena skvrnitá, nevinné bestie. Asi nikdo si při slově hyena nepředstaví slova jako roztomilá.\nKrajiny Fotografie - Stáhněte si obrázky zdarma - Pixaba\nPETR JAN JURAČKA. Je profesionálním fotografem a vědeckým pracovníkem na Přírodovědecké fakultě UK. Všechny jeho aktivity spojuje láska k cestování, na svém kontě má již několik úspěšných fotografických a filmových projektů z různých koutů čtyřech světadílů\nzde máte všechny rady,hacky,tipy na howrse aby se vám hra líbila :) Jdi na obsah Jdi na menu. Howrse rady a triky Poslední fotografie Krajiny. Vyhledávání Archiv Kalendář << srpen / 2019 >> RSS Přehled zdrojů.\nA ještě jedna úžasná rada profesionálního fotografa krajiny: Nikdy nefotografujte odpoledne. Fotografie nemohou být nudnější. Váš zlatý čas je za úsvitu nebo za soumraku. Když ožije krajina, není lepší světlo. 9. Věnujte pozornost linii obzoru. Nejstarší rada, ale je opravdu dobrá\nSto a tři rady pro lepší fotografie (20. část) - Fotografovani.cz - Digitální fotografie v prax\nimalistickými snímky krajiny či architektury\nRady, jak fotografovat vodu. Dejte si pozor, aby to nebyla nuda. 12. srpna 2017 0:20. Pokud vás nebaví fotit lidi a fotka krajiny se samými kopci vám připadá statická, je tu téma, které vás může oslovit svoji lehkou dynamikou a hravostí - focení vody. Výsledek se zkombinuje do jedné fotografie na počítači\nZjistěte jak udělat další kroky za lepší fotografie. Čtěte co získáte fotografováním v režimu priority clony A. Zjistěte jakou clonu nastavit pro fotografování portrétu, krajiny, lidí či přírody. Získejte praktické rady a triky od zkušeného fotografa Naučte se fotit portréty novým a neočekávaným způsobem. Kurz obsahuje kreativní fotografické techniky, mnoho ukázkových fotografií, rady a tipy jak hledat a využít lokality, světlo, fotodoplňky, styling a jak to všechno spojit, aby vaše záběry odrážely vaši originální představivost Zahrnul do ní tipy a postupy pro práci s bleskem, kapitolu toho nejdůležitějšího o objektivech, rady, jak fotografovat skutečně ostře, základy pro práci ve studiu, fotografování portrétů, svateb, sportu, najdete zde množství užitečných doporučení pro fotografování krajiny, přírody, na cestách a mnoho dalších Obsahuje fotografie krajiny architektury a lidí s možností vkládání komentářů. BlackBox. Portrétové fotografie, krajiny a místa. Osobní stránky Aleše Tomčíka, amatérská fotografie, rady, návody a tipy, Nikl, Petr. Profesionální fotograf Petr Nikl Praha. Reklamní, výtvarná a reportážní fotografie V případě krajiny to mohla být klasická krajina bez civilizačních prvků, zato s naducanými oblaky, nejrůznější záběry na pohlednice, ale také jste mohli volit emotivní a výrazně výtvarné pojetí krajiny, stejně jako vloni u magické krajiny jste mohli pracovat i se symboly, jinotaji nebo znaky\nProdej fotografických obrazů Prahy, krajiny a architektury pátek 28. červen, 2019 | zobrazeno 720× Fotografie je v dnešní době nových digitálních technologií zobrazována různě a asi se shodneme, že většina z nás vidí nejvíce obrazového materiálu na monitoru počítače nebo displeji mobilu či tabletu Životní příběhy, zážitky, zajímavosti,koníčky a rady. Úvod » Fotoalbum » Toulky přírodou » Krajiny. Krajiny\nJejich rady a doporučení jsou proto pro nás při tvorbě knihy velmi cenné, dodává Kateřina Pourová. Česko jako pohádková země. Fotografie v knize jsou pořízené především z letadla. Do české krajiny jsem se opravdu zamiloval, říká majitel firmy, pilot a fotograf Milan Paprčka. Kniha leteckých fotografií.\nPříroda Puzzle Hry: Krajiny nabízí přírodní fotografie pro děti, krajiny skládačky pro batolata a kouzelném lese foto skládačky bezplatné! Po dokončení každé dřevo logická hra, nezapomeňte uložit obrázek tak, aby jej můžete použít jako tapetu pro váš mobilní telefon nebo tablet! Najděte obraz, který zachycuje.\nuty. Strůjcem krajiny je jedině a jen motýl. A mně se líbí takové krajiny objevovat a fotografovat. Výstava se koná od 12. 12. do 31. 12\nSvětelná clona reguluje světlo dopadající na snímač fotoaparátu, a umožní vám pořizovat tzv. prostorové fotografie, což se hodí při focení portrétů, krajiny, květinových záhonů apod. Objektiv bude v tu dobu zaměřovat jedno konkrétní místo, a při nastavení malé světelnosti nebude pozadí tolik rozostřené.\nFOTOGRAFOVÁNÍ - rady na focení krajiny\nJak vytvořit při focení správnou kompozici | rady. Kompozice fotografie představuje, laicky řečeno, uspořádání prvků na snímku. Fotografové využívají několik základních kompozic, které dodávají fotografiím určitou harmonii. Mezi rozšířené kompoziční chyby patří nevyvážení záběru, které může odvádět pozor.. Nový Hrozenkov (Valašsko) - Valašská krajinářská fotografie ztratila velmi významnou osobnost. Ve věku 78 let zemřel ve středu 30. listopadu 2016 umělecký fotograf Zdeněk Hartinger Na svých cestách pořizujte fotografie nejen svých blízkých, ale také budov a krajiny a nezapomeňte fotografovat v různé denní době, abyste věděli, jaké osvětlení je nejlepší. Mnoho skvělých fotografů přisuzuje světlu skutečnou důležitost. Když si pak uložíte své fotografie do fotoalba, budou vypadat dokonale\nVenilafi rady, tipy, návody. recenze, recepty, rady, tipy, návody Máme pro vás pár tipů na jednoduché podzimní fotografie. Jelení siluety. Využijte bohatou barvu krajiny. Najděte si místo hodně vysoko, abyste při focení jezera vytvořili co největší odraz. Ideální je pěkné nevětrné počasí, kdy je hladina vody. Fotografie krajiny ve vysokém rozlišení Nové fotoaparáty ale nebudou pouze výsadou portrétní fotografie, vysoké rozlišení jistě ocení i fotografové krajinek a přírody. Při krajinářské fotografii se často používá širokoúhlý záběr, který zachycuje většinu scény před fotoaparátem a více megapixelů nám pomůže. Místo, kde naleznete rady a tipy na cesty. Užitečné cestovatelské odkazy. Osobní zkušenosti z cest a samozřejmě zajímavé cestovatelské fotografie, které najdete i na jiných webech o cestování\nFotograf krajiny Daniel Řeřicha: Světlo dává fotografii\nŠumava jest víla, čarodějka. Není to krasavice pro ulici, pro trh, pro salón, pro společnost, pro dav. Neoslňuje, rázem neuchvacuje. Je to dívčina prostá, dobrého původu, spořádaných mravů a solidních zásad\nKniha Jak lépe fotografovat - Fotografie krajiny A praktické rady občas poukazují na to, co teoreticky všichni známe, ale v praxi nám to ne vždy dojde. Navíc ne vždy je nám jasné, co například v krajině daný filtr vlastně způsobí. A tady naleznete spoustu snímků, kde je vliv filtru evidentní a hlavně, je vždy.\nAutor představuje fotografie nám blízké krajiny - louky, pole a lesy. Nahlédneme také na snímky přímořské krajiny či kreativní fotografie. Kniha Naučte se fotografovat dobře krajiny jistě doplní řadu fotografických publikací u začátečníků, ovšem malou inspiraci v ní mohou nalézt i ostřílení krajináři\nFotoworkshop a procházka krajinou na Bílou stráň se zastaveními. Pojďte s námi na výlet a nezapomeňte si fotoaparát. Profesionální fotograf Jiří Dvořák sdělí rady a tipy pro zaznamenávání krajiny, vševědoucích stromů a pomíjivých duchů kolem nás. Doporučujeme i jednotlivcům, amatérským forografům\nAby práce, čas a finanční prostředky, jež jste do zahrady vložili, přinesly požadovaný výsledek, je nutné vše pečlivě promyslet a naplánovat. Dívejte se kolem sebe, všímejte si, jak si s úpravou zahrady poradili ostatní, prostudujte si pečlivě naši fotogalerii zahrad a sbírejte informace, rady, nápady a inspiraci\nV tomto díle Kurzu fotografování prozkoumáme věc zdánlivě jednoduchou: jak vhodně nakombinovat základní parametry (ISO, čas, clona), aby fotka stála za to. Že to je banální? Vůbec ne! 20 dílů Kur Svatební a rodinné fotografie; Možná vás to inspiruje k výletu do nádherné krajiny Českého ráje nebo Posázaví, kde fotím nejčastěji. Novinky Nikon Z6 II a Z7 II kritickým pohledem: pro někoho dost, pro jiného málo. rady kde, kdy a čím fotit.. V digitální podobě je optimální velikost fotografie od 800x600px, nebo v tištěné podobě ve velikosti 9x13 cm (klasická fotografie). Důležité je, aby tvář portrétované osoby byla dominantní na fotografii. Přece jen nakreslit portrét z fotografie, kde je obličej na centimetru čtverečním, je dosti obtížné. Odeslání.\nČernobílé fotografie se všeobecně považují za fotografie umělecké. Avšak důvody proč tomu tak je jsou spíše praktické. Na černobílé fotografii zelená, hnědá, modrá či červená skvrna vypadá jako stejná denzita šedé barvy, takže nedokonalosti pokožky se zcela eliminují Širokoúhlé objektivy (cca 24 - 35 mm) jsou vhodné zejména pro focení interiéru, krajiny či reportážních snímků. Jestliže si stále nevíte rady, kterou ohniskovou vzdálenost vybrat, doporučuji zhlédnout výsledné fotografie pořízené fotoaparátem s několika objektivy různých ohniskových vzdáleností Cestovatelské tipy a rady na cesty Tipy pro cestovatele, užitečné odkazy, zážitky z cest a cestovatelské fotografie. Utekli jsme do krajiny kolem Velkých Karlovic. Byla sobota a pak neděle 15.listopadu. Nouzový stav trvá, počasí celý předchozí týden nestálo za nic, jen stále podmračené a vlhké a studené počasí. Od krajinářské fotografie čekáme dokonalé technické zpracování, zejména detailní kresbu, což není zrovna nejsilnější stránka kompaktních digitálních přístrojů. Pokud nemáme nejkvalitnější objektiv, můžeme si trochu pomoci nastavením co nejvyšší clony, přičemž čas si necháme jednoduše automaticky dopočítat\nFotografování krajiny a přírody Cestovatelská fotografie\nNejvětší část představují profesionální rady, které pokrývají nejrůznější fotografické žánry od krajiny přes portréty, dokument až po umělecké akty. Věříme, že se vám stanou cennou inspirací. Z obsahu: Průvodce Nikony Průvodce fotoaparáty Nikon Průvodce objektivy Nikon Nezbytná fotovýbava Průvodce režim V této knize si přijde na to své každý. Autor světových bestsellerů Chris Gatcum pro vás připravil jedinečnou knihu, kde najdete kompletní přehled ze světa fotografie. Kniha přináší také spoustu rad, tipů a triků. Chris nám sděluje své postřehy, nápady a inspiruje nás k tomu, jak pořizovat co nejlepší fotografie\nZa cenné rady a korektury děkujeme Hornickému muzeu Příbram, konkrétně řediteli PaedDr. Josefu Velflovi, Muzeu Středních Brd Strašice, konkrétně vedoucímu RNDr. Martinu Langovi a Mgr. Tomáši Makajovi. Za fotografie děkujeme 13. dělostřeleckému pluku Jaselskému, konkrétně panu Ivu Belšánovi Zdánlivě je to jednoduché - stačí kromě kumštu v podstatě dostatek světla, vhodné podmínky a dobře zvolená kompozice. Kromě rodného Podkrkonoší rád fotí držitel Czech Nature Photo Jan Stria i v Českosaském Švýcarsku. Jan Stria je ve fotografování přírody pojmem. Ne nadarmo získal ocenění Czech Nature Photo 2019. Jaké jsou jeho rady pro správné zachycení. Obzvláště u černobílé fotografie se může zobrazení na různých zařízeních podstatně lišit To ma ale osobne nemusí nijak zaujímať, keď nechcem, tak ho nebudem konvertovať z Adobe / Apple RGB alebo P3 na obmedzený sRGB, kde mi skreslí farby do magenty ako na fotke. Keď si niekto kúpi mobil so shit displejom, je to jeho problém Fotograf na svém blogu prozradil, že nefotil pár podle svých představ, nebo podle tradic svatební fotografie. Snažil se spíše zachytit daný okamžik tak, jak byl. Snad právě díky tomu působí fotky spontánně, přirozeně a díky zasazení do překrásného, strhujícího a dechberoucího prostředí Islandské krajiny, vznikla.\nII. Složení Památkové rady 1. Členy památkové rady písemně jmenuje a odvolává ředitel. 2. Památková rada je složena z významných odborníků památkové péče, dějin umění, architektury a urbanismu, archeologie, technologie obnovy, restaurování, ochrany přírody a krajiny a dalšíc Obraz podle čísel vytvořené přesně podle Vaší fotografie. Kreativní sada «Malováni podle čísel» - natáhnuté přes dřevěný rám malířské plátno (100% bavlna) s náčrtem obrazu, očíslované na místech nanesení konkrétní barvy- očíslované akrylové barvy v tubičkách- štětce. Jak postupova Zbytnění prostaty - předstojné žlázy u mužů - se dává do souvislosti s pohlavními hormony. Projevuje se především obtížemi při vyprazdňování močového měchýře. Tyto potíže se začnou projevovat okolo padesátého roku života. Nemocní mají častější nutkání se vymočit, proud moči je slabý a pomalý a komplikace se stupňují..\nVýstavba, krajinný ráz a územní plánování Posuzování záměrů. AOPK ČR, regionální pracoviště Správa CHKO Poodří jako orgán ochrany přírody dle § 78 odst. 1 zákona 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny v platném znění (dále jen zákon), v místech, ve kterých je místně příslušná, vydává závazná stanoviska k umisťování a povolování staveb. Originální a fascinující fotografie naší krásné Evropy. Vydejte se do Evropy kdykoliv si vzpomenete! Fascinující přírodní krajiny starého kontinentu! Podmanivé přírodní krásy, rozmanité krajinné scenérie a bohatý svět zvířat - Evropa otevírá svou nevyčerpatelnou pokladnici barev a tvarů\n10 tipů na skvělé fotky krajiny Rady pro všechny\nPokud bych měl shrnout mé zkušenosti se zrcadlovkou Nikon D5600 a objektivem Nikon 10-20mm f/4,5-5,6 G AF-P VR DX, tak mohu s klidem říci, že kdo si tento set pořídí pro focení krajiny, nebude rozhodně litovat. Získá tím za málo peněz hodně muziky V letech 1990-2002 vedoucí fotooddělení MF DNES a zakladatel fotografické agentury MAFA, od roku 2003 volný fotograf, od roku 2016 předseda správní rady Czech Photo o.p.s. Držitel ocenění za nejlepší sportovní fotografii roku 1986, 1996, 1997 Dokumenty Rady a Euróej rady sú prístupné prostredníctvom verejného registra v súlade s pravidlami EÚ v oblasti transparentnosti. K dispozícii sú tiež publikácie Rady, prístup do archívov a vyhľadávanie právnych predpisov, o ktorých Rada rokuje s Euróym parlamentom. Viac informácií o dokumentoch a publikáciác Fotografie se stala jeho obživou v roce 1993. V červnu minulého roku převzal uznávaný umělec ve vsetínském kině Vatra Cenu města Vsetína za rok 2014. Zdeněk Hartinger zemřel ve středu 30. listopadu 2016 ve věku 78 let\nAhojte, potrebujem poradit ohladom vybavy na fotenie krajiny, mesta - architektury. Doteraz som fotil s Nikonom D7000 so setom 18 - 105 a chcel by som sa trosku posunut dalej. Planujem kupit sirokouhly objektiv avsak zasekol som sa ako niektori predomnou nad dilemou nikon 10-24 vs. tokina 11-16 pripadne 12-24 S Fujinkou v infračerveném Toskánsku. S Fujinkou - Fuji X100S - se na tento svět dívám již nějaký ten pátek. Letošní jarní cestu do Toskánska jsem využil k poznávání tajů infračervené fotografie. Jak se ukázalo, Fujinka je stroj, který nezastaví ani tento pro nás neviditelný svět Krajiny, ktoré nechávajú vírus nekontrolovane kolovať, sa zahrávajú s ohňom, uviedol. Tedros reagoval na medializované správy z pondelka, podľa ktorých klinické štúdie ďalšej potenciálnej vakcíny proti novému koronavírusu ukázali nečakane dobré výsledky Stavební pozemek s mobilheimem na okraji obce s hezkým výhledem do krajiny Na prodej stavební pozemek, na němž se nachází mobilheim, na okraji Přešína, vesnice jen půlhodiny vzdálené od Plzně. Slunný obdélníkový rovinatý pozemek o velikosti 2038 m2 je celý zařazen dle územního plánu do zastavitelných ploch PRAKTICKÉ RADY NA CESTY Cestovatelská fotografie 10x jinak aneb jak nemučit známé Režimy fotoaparátu aneb když je zima jako v Rusku Expozice oranžové krajiny trvala dokonce 14 vteřin. Oranžové vyznění snímku je dané nastavením aparátu na zamračno Fotograf z Ostravy, který fotí převážně portrét, beauty a glamour. Na blogu naleznete užitečné rady a tipy. Fotograf z Ostravy, který fotí převážně portrét, beauty a glamour. portrétů, krajiny, reportážní fotografie a jiné. Fotograf Jan Martinek. Foto architektury, interérů, portrétů, krajiny, reportážní.


Ahaonline.cz >Musíte vědět! >Natočili pytláka na Plzeňsku: Volavku zabila železa\nVolavce železa ošklivě poranila nohu. (Foto K. Bobál, DESOP)\n„Volali mi, že je volavka zraněná a strašně naříká. Z želez jsem ji vysvobodil, ale zranění bylo tak vážné, že převoz k veterináři nepřežila,“ popsal zvířecí záchranář Karel Bobál. Aby se zjistilo, kdo zakázané pasti klade, domluvil se s kolegy z Plzně a v lokalitě nainstalovali kameru. Záhy se podařilo natočit přímo při činu muže, který železa nastražil. „Podezíráme ho z týrání zvířat a pytláctví,“ uvedla policistka Dagmar Jiroušková.\nPták v bolestech uhynul.\npast, pytlák, volavka, musíte vědět, železo\nRysa našli celníci v mrazáku! Pytlákem šéf mysliveckého …\nRarita na rybníku Štěpán na Hlučínsku... Kvůli šelmám…\nSoud nakázal doplnit důkazy: Kdo upytlačil medvědy?


Předměřice nad Jizerou, prodej pozemku o výměře 11 831 m2, okr. Mladá Boleslav\nZpětÚvodReality, nemovitosti Mladá BoleslavPozemky Mladá BoleslavProdej pozemky Mladá BoleslavProdej pozemky ostatní Mladá BoleslavPředměřice nad Jizerou, prodej pozemku o výměře 11 119 m2, okr. Mladá Boleslav\nPředměřice nad Jizerou, prodej pozemku o výměře 11 119 m2, okr. Mladá Boleslav\nNabízíme Vám prodej pozemku o výměře 11 119 m2 v obci Předměřice nad Jizerou, okr. Mladá Boleslav.\nPozemek obdelníkového tvaru bez terénních nedostatků se nachází na okraji obce. U hranice pozemku se nachází kanalizace a elektřina. V obci se nachází částečná občanská vybavenost (zastávka BUS, potraviny, dálnice D10). Kompletní občanská vybavenost v Benátkách nad Jizerou....\nPozemek obdelníkového tvaru bez terénních nedostatků se nachází na okraji obce. U hranice pozemku se nachází kanalizace a elektřina. V obci se nachází částečná občanská vybavenost (zastávka BUS, potraviny, dálnice D10). Kompletní občanská vybavenost v Benátkách nad Jizerou.\n5.781.880 Kč(za nemovitost)Cena včetně provize RK, právního a finančního servisu\nSpočítejte si nezávazně hypotéku\nVolejte na 602 361 257\nPošlete email na michal.prokop@mireas.cz\nNebo napište makléři přes formulář\nNavrhněte cenu Domluvte si schůzku


U Marků – 124. stránka – Co se u nás děje\nOblíbené a zajímavé odkazy\nVýlety nejen s dětmi\nPython a užitečné odkazy\nHledáme německou konverzaci pro Eli\nVýstava stanů potřetí\nDámský batoh Salewa Alp Trainer 30+3 WS – recenze\nVýstava stanů podruhé\nRubriky Vybrat rubriku Čokoláda (10) Děti (34) Digitální svět (8) Dovolená (37) Hikové vrcholy (1) Hřiště (5) Kulinářská zákoutí (31) Kulturní vyžití (24) LaTeX (1) Míša a sport (19) Míšiny všednosti (165) MKP, simulace, programovani (3) Muzea (1) Naše sportování (70) Nezařazené (32) Prcek (22) Programování (2) Recepty (12) Švýcarsko (171) Termínovky (1) Trading a investování (18) Vládík a sport (11) Výlety (39)\nAzuro (12) Bazén (4) BOSSA (1) Dinosauři (2) Dovolená (3) Děti (31) eToro (2) Ferata (1) hike (1) Hrad (3) Hrady (1) Hřiště (5) Investování (15) kempování (1) Knihy (2) Kultura (2) lanovky (1) lezení (1) Mateřská dovolená (1) Muzeum (3) Měsíční shrnutí (18) Němčina (2) p2p (2) Pouť (1) Praha (2) Převody měn (2) Rakousko (3) Sport (5) Sportovní výbava (4) Stěhování (13) Trading (1) via ferrata (1) Výlety (32) Výstava (1) V ČR je dobře (2) Wordpress (4) XTB (1) Za deště (4) Zahrada (5) Zdraví (1) Zima (2) ZOO (6) Zábava (2) Škola (9) Švýcarsko (24)\nmisa “zavináč” umarku “tečka” cz\nNejčtenější články (od 18.11.19)\nOvěření podpisu na cizoja... 171 views\nIdeální investiční portfo... 115 views\nZařizování po příjezdu... 93 views\nŠvýcarsko (zhodnocení po... 66 views\nBřeznový pelmel 65 views\nMladý investor - Zonky a... 62 views\nNávrat do Čech 59 views\nMust see in Switzerland -... 53 views\nOnline výuka 45 views\nJamie Oliver - cookies 44 views\nStatistika blogu (měřeno od 29.11.2019)\nTotal visitors : 1,308\nStátnice – dobojováno\n28. 8. 2009 by Míša·komentáře 3\nTak včera se můj vytyčený cíl stal skutečností! Obhajoba diplomky i vlastní státnice (pružnost a pevnost, mechanika tuhých těles, biomechanika) se zdařily. A to k mému velkému překvapení a uspokojení za samá Áčka :-).\nTakže teď si mohu na chvilku užívat krátkých prázdnin než se vrhnu do nového víru čtyřlétého studia na postgraduálním stupni – zůstávám věrná škole i fakultě.\n21. 8. 2009 by Míša·Žádné komentáře\nNe, nelekejte se! Nezapomněli jste mi držet palce ;-). To teprve přijde. Státnice jsou nyní tím důvodem, proč vůbec nemám náladu a čas na zápisky z víkendových výletů na kola. Když už jsem z Vláďi vydobila výškové profily našich výletů, a že jsou některé uctyhodné, tak nemám kdy k tomu připsat pár slov. Ale trpělivost přináší růže. Za týden už bude po všem a když vše dobře dopadne, tak si budu moci před jméno psát pořádný titul, než jen pouhé “Bc.” :-). Takže mi všichni ve čtvrtek 27.8. od 12h tak na hodinku a půl držte palce!! A pak se tu objeví všechny ty zmeškané články. Sice to bude u některých i 1,5 měsíce zpět, ale, jak jsem již říkala, některé výlety byly opravdu povedené a byla by škoda se o nich alespoň nezmínit.\n4. 8. 2009 by Míša·komentáře 3\nMusím se tady trošku vychválit, jak se mi minulý týden cyklisticky povedl. Ač bylo vedro (většinou bylo nad 25 stupňů, spíš třicet), tak jsem toho najezdila na mé poměry požehnaně. Začalo to ve středu, kdy jsme si s Vláďou naplánovali výlet na silničních kolech. Vyjeli jsme někdy kolem páté odpoledne, klasicky kolem Hvězdy a Bílé Hory … když v tom měl Vláďa prázdné zadní kolo. No což. Tak jsem jela napřed, on že mě dožene. Takže již tradičně kolem Zličína přes Sobín do Břve. Opět mě zdejší nakloněná rovina a protivítr zpomalily, ale stejně nebylo kam spěchat, tak jsem si tam něco šmudlala. Když v tom mě předjela dvojice chlápků s pěkně nadupanými lýtkovými svaly, ale nejeli zas až tak rychle. Tak jsem si řekla, že než se trápit pomalu proti tomu větru, tak se kousnu a alespoň na té nepříjemné rovince se za ně schovám. A to se to jelo! Valili jsme to snad 30, ale jelo se jak nic. Holt silniční kolo je silniční kolo 🙂 Až do Červeného Újezdu. Měli jsme s Vláďou domluveno, že když mě nedojede (což se mu opravdu nepodařilo), tak tady na něj počkám. Dorazil asi za deset minut celý uřícený a nevěřil, že jsem to stihla před ním :-D. Ale kam jsme jeli dál, to už vám nepovím. Jen si pamatuji ty tři nepříjemné kopce a to, že jsme jednu chvíli byli pouhých 6 km od Berouna. No projížďka to byla úctyhodná. Domů jsme dojeli v půl deváté, v nohách 68 km. Takhle se jezdí na odpolední výlety 🙂\nNo a na druhý den jsem měla naplánován výlet na Okoř. Nohy byly kupodivu v pohodě. Vzala jsem to přes Dejvice a Šárku do Horoměřic (většinou vede tato má trasa po cyklostezce 0077 a po červené a modré turistické značce) – Statenice – Velké Přílepy – Svrkyně – Zákolany – Budeč – Okoř (cestou jsem se ztratila jen dvakrát, ale bez mapy jste vlastně ztracení pořád :-)). A z Okoře přes Tuchoměřice do Šárky a přes Hvězdu zpět domů. Na “vyjetí” pěkné (53 km a naštěstí žádný defekt).\nNo a pak přišel víkend. Když už je hezky, tak si prý uděláme výlet na Sázavu (z Káranýho). Vyjeli jsme po půl desáté do slibně vypadajícího dne. A už jsme to mazali po silničkách na jih.Sem tam jsme zastavili (hned za Čelákovicemi neplánovaně, protože měl Vláďa defekt), abychom si protáhli záda a zbavili se brnění nohou (nevím, čím to, ale v poslední době mi na silničním kole brní levá noha). První velká zastávka byla v relativní půlce výletu – ve Stříbrné Skalici. Houska přišla k duhu a mohli jsme to otočit na sever. Přes vesničky, které si jen Vláďa pamatuje, jsme dojeli až k mé vytoužené cílovce – do Ostré na pořádnou opočenskou zmrzlinu. Tady je prostě výborná. I když Vláďa remcal, že je trošku vodová. A pak už přes Sojovice a Brandýs domů (113 km).\nA aby toho nebylo málo (co s načatým dnem (bylo kolem 16h)), nafoukli jsme si loď a šli se splávnout na Jizeru a pak proti proudu Labe zpátky. Vláďa si vyzkoušel kormidlování a já jsem mohla odpočívat – paráda :-).\nA aby nám nezatuhly nohy, jeli jsme je druhý den trošku projet. Polabí je stejně rovina :-), tak to jede samo. Opravdu se mi v háku za Vláďou jezdí výborně a to ty kiláčky pak přibývají 🙂 Naším dnešním cílem byla cukrárna v Loučni, kam to je nějakých 40 km. Jediný kopec je až v Loučni (když nepočítám nájezdy na přejezd přes dálnici), takže pohodička. V Loučni jsme doplnili cukříky ve formě výborného čokoládového dortu a zchladili se několika kopečky zmrzliny. A pokračovali jsme v pěkném vedru do Benátek a do Sojovic. Zde jsem jen tak naznačila, že bych nebyla proti zajet si ještě na jednu zmrzlinu do naší osvědčené cukrárny v Brandýse … to Vláďu trošku překvapilo – teplo snášel hůř než já a čekal, že pofrčíme rovnou domů. Ale svačinová pauza ve stinném lese ho vzpružila, a tak jsme pokračovali. V Brandýse jsme se podívali na gotické základy mostu, který právě opravují, a skončili na zmrzlině. Sice mi přijde, že loni dávali větší kopečky, ale chuťově dobrá. A přes Toušeň zpět do Káranýho. Nakonec se z dneška vyklubal pěkný výlet (87 km), což nám se včerejškem dalo 201 km za víkend a mě za tento týden 323 km 🙂 Navíc jsem mohla oslavit 2000. km tento rok a Vláďa dokonce 3000. km. Sice si dělal zálusk na lepší “skóre”, ale když uvážíme, že se letos potýkal sem tam s méně i více závažnými onemocněními, tak je to pěkný výsledek 🙂\nA co bude příště? Již před 14 dny si Vláďa zamluvil psaní článku o našem výletě “na vodu”, takže teď má alespoň důvod se na to vrhnout. Nejde ani o to vám popisovat detaily, ale je to (minimálně ten nedělní) dobrý tip na výlet.\nZamyšlení a kolo\n4. 8. 2009 by Míša·komentáře 2\nTak jsme zrovna s Vláďou zkonstatovali, že nám to tady trochu vázne. Ne že bychom neměli o čem psát – vždy se něco najde, ale ten čas – vždy se najde něco zábavnějšího, co se dá dělat. A to už jsem mockrát chtěla o něčem napsat, o něčem, co jsem si myslela, že je strašně supr, a určitě vás to zaujme, nebo mi přinejmenším budete závidět :-). Ale vždy z toho nějak sešlo. Ať už z “povinnosti” jet na kolo a trošku zatrénovat, nebo z POVINNOSTI\npracovat na diplomce, kterou jsem tak před 10 dny KONEČNĚ ODEZVDALA!! Teď už mi leží doma pěkně v předepsaných zelených deskách se zlatým písmem o obsahu 102 stran a čeká na posudek od oponenta. Trošku se toho hrozím, přeci jenom vím, o čem jsem psala, a co si o tom tak někdo, kdo je zběhlý šťourat se ve věcech , může myslet. Ale ohlasy z mého okolí nejsou špatné 🙂 – sice každý začne tím, že tomu nerozumí, ale že to vypadá pěkně (čí zvědavost jsem rozdmýchala, nechť se podívá na: http://213.29.197.189/~misa/diplomka/ a vybere si jednu z variant – ta s “hr” na konci má v sobě i hypertextové odkazy ;-)).\nTakže když mi skončila tato starost, musela jsem se vrhnout na přípravu na státnice, do kterých mi chybí ani ne měsíc, … a tak pomalu to všechno leze do hlavy :-(.\nTakže když už jsem se rozepsala, tak se s vámi mohu podělit o jeden příjemný zážitek. Nejdříve to tedy nebylo nic moc. Jednou odpoledne mě Vláďa “vyhnal” na kolo s tím, že mám tak dvě hodiny, pak že začne pršet, tak ať si ještě zajezdím. Tak jsem popadla horáka (silniční zrovna asi bylo u pana doktora na seštelování), a protože jsem byla “líná”, vyjela jsem na svůj silniční okruh. Před Bílou Horou, kde křižuji koleje a aut tu jezdí požehnaně, jsem dojela silničáře, který také čekal, až se mezi auty naskytne skulina, kterou by se procpal na druhou stranu. Zběžně jsem na něj koukla … pak ještě jednou … no určitě to byl on! – David Suchařípa – na silničce s báglem … a už si to pelášil na druhou stranu. Nejsem žádný šílenec do známých osobností, ale … prostě vám to nedá, abyste si něco malého nedokázali, že? Tak jsem tak v poklidu jela za ním (nijak nehnal, navíc já na rozdíl od něj, jsem na horákovi nemusela tolik dbát na cestu). Když nás ale semafor na křižovatce Slánská-Čistovická pustil do pěkného sjezdu, neubránila jsem se a musela jsem ho předjet 🙂 No jo, jenže pak … “přeci se od něj nenechám znovu předjet” A tak jsem do toho šlapala – Řepy – Zličín – Sobín … on stále za mnou – Břve … a tady to začíná stoupat a pomalu jsem se loučila se svým vedoucím místem :-). Moc dobře vím, jak mě ta nakloněná rovina tady vždy zpomalí. A taky že jo. Periferně jsem už viděla jeho kolo, pak i jeho … kouknul na mě “tak pojeď” a vzal mě do háku! A tak jsem jela v háku za Davidem Suchařípou až do Červeného Újezda a frčeli jsme to dobrých 27 km/h. Takže ač to vypadalo na otravné cyklokolečko, nakonec to bylo supr :-).\n5. 7. 2009 by Míša·Žádné komentáře\n26. – 27.6.2009 – Cyklogaining a rogaining v Krušných horách\nOpět s tradičním týdenním zpožděním, ale na to jste si již určitě zvykli. Potřebuji zážitky vstřebat, roztřídit, zapomenout ty nepříjemné části, dostat se z různých bolístek způsobených aktivním prožitím víkendu a kromě jiného prostě přes týden nemám čas. Ale Vláďa tentokrát zabodoval a jeho článek s popisem jeho části víkendu se zde objevil velmi rychle. Nyní jsem na řadě já.\nVy, kdo mě znáte, jistě víte, že na něco, jako je 24h rogaining by mě ani tak přesvědčivá osoba, jako je Vláďa, nedostal. Navíc, po zkušenostech z vypečeného Honzátkova Nočníku, jsem na chození docela zanevřela. Takže jsem výlet do Krušných hor, kde se Vláďa s jemu podobným šílencem (Honzátkem) bude pokoušet za tu nehorázně dlouhou dobu obejít co nejvíce kontrol, brala trochu jako odpočinek, částečně jako “nutnost” (někdo je musí přeci uprostřed noci při přebalování batohů uvítat a v případě nouze v neděli odvézt domů :-)) a částečně jsem si dělala zálusk na ježdění na kole po okolních kopcích (i když jsem s sebou táhla půl tašky knih pro případ, že když bude opravdu hnusně, budu pěkně zalezlá ve spacáku (Vláďovým, protože ten je teplejší) a učit se).\nCo musím hned na začátku trošku vytknout, je organizace. I když si ji všichni ve svých článcích takhle zpětně docela pochvalovali, já jsem tedy chvilkami byla jak v Jiříkově vidění. Z MTBO závodů z cyklu ČP jsme zvyklí na jiné 🙂 Už třeba jen příjezd do “kempu”. Nějaké navedení šipkami žádné (obvykle je poslední kiláček- takové to proplejtání se uličkami v neznámé zapadlé vesničce – značen orientačními lampiónky či alespoň výraznými šipkami), takže jsem byla mile překvapena, když to kluci napoprvé našli. “Parkoviště” pro očekávaných 200-300 závodníků tvořil peron “nádraží” Nové Město. Ačkoli zde byl přítomen “organizátor”, tak jsme si mohli zaparkovat kde jsme chtěli, … a po dvou hodinách, po příchodu jiného organizátora, jsme museli přeparkovávat, protože na peronu se stát nesmí. No což. Tak jsme pobrali věci a vyrazili do centra – posečená louka a toitoiky. Stan jsme měli Honzátkův – luxusní – velký, že si tam i Vláďa mohl stoupnout a dvě ložničky, takže na humusné počasí, jaké bylo, to bylo výborné. Další bod dolů za organizaci bylo označení na pitnou vodu. Po optání jsme se dozvěděli, že někde u stanů má být trubka nebo něco takového. Po dlouhém hledání z toho vylezla trubka v potoce 🙂 – “tady to je pitné všude”. No, museli jsme tomu věřit (cedule s označením pitné vody přibyla v sobotu večer, kdy, podle mě, už stejně všichni o vodě věděli :-)). A poslední tečka (pak už si stěžovat nebudu) byl bufet – po přečtení jídeláku na dveřích jsme si každý na něco udělali chutě (chleba se sádlem, cibulačka, buřtguláš) a tak plni optimismu jsme vkročili dovnitř. Po přednesení dotazu, jak to je s jídlem jsme byli ujištěni , že se na tom pracuje. To znamenalo, že se venku před bufáčem ve velkém hrnci vařila voda (na brambory) a asi po pěti minutách se začínal loupat česnek (na polévku). Takže to se asi jen tak nedočkáme. No což, zásoby máme, tak třeba s sebou jen něco teplého k pití – grog? Na to slečna odvětila, ať chvilku počkám, že jde sehnat vodu. No dobrá. Po deseti minutách se vítězoslavně přiřítila s rumem. Hmm. A za dalších deset minut byla i voda. Mám opravdu smůlu – jednou za rok se rozhodnu dát si něco teplého alkoholového a takhle na to musím čekat. Ale zahřál :-).\nJeště pár vět k počasí – hnus. Takhle večer to ještě nebylo špatné – chladno (tedy jak komu – my s Vláďou byli v dlouhém, Honzátko až do pozdních hodin byl stále v kraťasech a tričku) a snášela se mlha, že nebylo vidět na okolní kopce. A po zbytek víkendu byla mlha, mrholilo, do toho chvílemi i pršelo, takže na nějaké romantické vyhlídky jsme mohli zapomenout. A vysoký obsah vody ve vzduchu.\nDruhý den a vlastně i ten následující se odehrálo to, o čem psal Vláďa ve svém článku – ten šílený pochod. Mě čekal až v neděli závod MTBO, a tak jsem se chtěla dneska jen trochu projet, abych ozkoušela kolo, které přišlo čerstvě ze servisu (Vláďa mi měnil řetěz). Počasí mě tedy moc k vyjížďce nelákalo, spíš jsem se viděla zalezlá ve stanu. Až tady jsem si pořádně uvědomila ještě jednu akci, která se zde kromě pěšího rogainingu koná – cyklogaining. Princip stejný jak pro pěší – za daný časový limit (zde 10h) objet co nejvíce kontrol. Nevím už, jestli mě k tomu navedl Vláďa, nebo to napadlo mě, ale šla jsem se zeptat, jestli by neměli mapu navíc, že bych si pár kontrol tréninkově objela. Musím ještě dodat, že idea ležet ve stanu byla umocněna tím, že mě včera trošku bolelo v krku. Pro mapu jsem si šla v půl desáté a rovnou se mě pan organizátor zeptal, jestli si to tedy nechci dát rovnou s ostatními. Vědět to dřív, tak bych možná i vyjela, ale takhle rychle se nezabalím a také to bylo moc brzy po snídani. A tak jsem počkala, až Vláďu s Honzátkem očipují, a šla jsem si studovat mapu.\nNakonec jsem vyjela hodinu po ostatních. Do takhle ošklivého počasí jsem dlouho nevyjížděla. Má představa byla, že si objedu kousek mapy, tak tři hodinky a pojedu zpět. No ale znáte to. Když už člověk jednou vyjede a kupodivu se mi jelo dobře, tak se to jen tak nevzdává. Navíc ani první ani druhou kontrolu jsem neměla problém najít, což se mi normálně u MTBO nestává, takže jsem byla naladěna na pozitivní vlnu. Dobrovolně jsem se vrhla i do terénu (doufaje, že zrovna přes tuto kontrolu povede turistická značka, a taky že ano, takže hledání bylo o to jednodušší), kde jsem musela po chvilce slézt a obcházet rozbahněný úsek cesty, kterým snad tekla rovnou močůvka, nebo co. No po hodině jízdy jsem byla durch. Ne ani tak kvůli neustálému mrholení, ale kvůli velmi vlhkému vzduchu. Takže jsem si neustále sundávala a oblékala vestu, podle toho, jestli ten kopec přede mnou vypadal na dlouho, či ne. Kontroly byly zajímavé tím, že u nich nebyly tradiční lampiónky, ale měli jsme je vyfotit. Nebo lépe řečeno – jsme se u nich měli vyfotit (šlo o týmové závody).\nAbych to neprotahovala – jak jsem zmiňovala – připravila jsem se na krátký výlet, takže s jedním banánem a sušenkou toho moc neujedete. Ale tady bylo tak krásně. Jen co jsem si toto při jedné zastávce na sváču uvědomila, tak jsem se toho až zalekla a hned jsem si pomyslela, že tohle Vláďovi nesmím říct – takhle hnusné počasí, bahno (a bloudění) a mě se to líbí (dokonce i bolest v krku ustoupila) – to už bych se totiž napříště nemohla vymlouvat, že je venku hnusně a že proto jet nemohu. Takhle to za chvíli bude vypadat, že mě naopak ošklivé počasí vyhovuje (viz loni jeden MTBO ke konci sezony – naprosté humr počasí – déšť a bahno, kam se podíváš a já do cíle přijela naprosto vysmátá :-)). Ale opravdu musím říct, že tam bylo krásně. Sice výhledy moc nebyly, ale k pohodě přispělo i vědomí, že si mohu jet svým tempem a kdykoli to zabalit. Až jsem u jedné kontroly zahučela pomalu po koleno do vody … a to jsem si pak řekla, že teď už nemá cenu to balit, když mám všechno mokré, teď to naopak chce objet toho co nejvíce, když už jsem se do toho dala. A tak jsem na Moldavě zašla do hospody (to byla má poslední naděje, jinak bych se kvůli nedostatku jídla musela vrátit), zakoupila tři sušenky a pytlík slaných buráků (nožičky už sůl potřebovaly jak sůl), oblékla vestu a vyjela vstříc německé hranici, za kterou závodní území pokračovalo. Tento úsek od pěšího hraničního přechodu Moldava-Holzhau podél potůčku, jehož středem (nebo těmi bažinami v okolí) vedla hranice, byl hrozně příjemný – zvlněná silnička, o dva metry výš, místo vytrhaných kolejí, byla značená zimní běžecká cesta, pohoda. Až kdybych se zrovna tady tak hloupě neztratila. “Nejlepší” na tom je, že mapa tu vůbec neseděla a stejně jsem si neuvědomila, že jsem jinde, než jsem. No zkrátka po půl hodině jsem tu stála znova vědouc, kde jsem a mohla jsem tak pokračovat dobrým směrem dál (nutno dodat, že v této zajížďce byl hnusný kopec nahoru, ale také krásný asfaltový sjezd).\nDalší čtyři kontroly jsem našla v pohodě. Trošku mi dělaly vrásky brzdy, které už byly značně unavené, a v prudkých sjezdech jsem jim vůbec nevěřila. No a pak to přišlo. Prostě další zkrat. O jednu cestu jsem špatně odbočila (nutno dodat, že to nebyla žádná nevýrazná cestička, ale pořádná silnice … ale jednoduše jsem se přepočítala, zase jsem myslela dopředu a odbočila brzy, to se mi nestalo poprvé ani naposledy) a skončila o dobrých 10 km jinde, než jsem měla v plánu. To byla poslední kapka. Na to, že vlastně nezávodím, už jsem toho najela dost. Balím to a jedu domů – po silnici, nejkratší cestou. Počítám odbočky, přes kapky na brýlích nevidím pomalu ani na mapu, ale vidina teplého spacáčku mě táhne dopředu. Vše probíhá v pohodě, dokud se přede mnou neobjeví nápis Neurehefeld. Cože? Ten tu vůbec nemá být. No nic, jedu dál … Moldava? Jak jsem mohla minout odbočku? Vždyť to nedává smysl? Zmateně to tedy obracím a vracím se asi 4 km do kopce na poslední odbočku. No co se dá dělat, musím jet tou poslední cestou, která mi ještě zbývá. … Frčím dolů mlhou, ztrácím tak těžce nastoupané metry … Rehefeld. Tak to je v … Vůbec mi nedochází, jak jsem se zamotala. Poslední šance, co mě napadá – ještě přes jednu kontrolu, tam se tedy zorientuji, jestli jsem opravdu tam, kde si myslím. Nacházím ji (tou dobou už je 19h, a na cestě tak jsem 8h). Přede mnou vidina dlouhého stoupání terénem a hlavně strach z toho, že opět vyjedu tam, kde jsem to před půl hodinou zmateně otáčela. Potkávám další závodnice a pro jistotu se jich ptám, jestli jedu dobře. Potvrzují. Jak jsem čekala – opět Moldava. *** To přeci není možné! Naštěstí jsou ony závodnice stále zde a říkají mi kudy. To nechápu … to prostě nesedí (ve stanu mi to pak Vláďa vysvětlil – nešlo o Moldavu jako město, které je opravdu o nějakých 7 km jinde, ale o hraniční přechod Moldava – to vědět, tak jsem doma o hodinu dřív 🙁 ). Ještě jedno znejistění – když mi na ceduli psali Nové Město doprava, ale mapa říkala něco jiného, možná jsem už jen blouznila, ale věřila jsem mapě a v půl osmé večer jsem dorazila do cíle.\nTo jsem si tedy zazávodila. Na trati jsem byla nějakých 8,5 hodiny, čistý čas jízdy 6h a za tu dobu jsem ujela 87 km, velkou část v terénu. Stihla jsem 19 kontrol, vítěz v mužské kategorii stihl všech 36 kontrol (něco kolem 120km). Kdybych si trošku zafantazírovala – tak kdybych “vynechala” ta dvě ztracení, tak bych jistě stihla ještě 2 kontroly a kdybych navíc vyjížděla s ostatními o tu hodinu dřív, tak podle mě stihnu ještě další tři až čtyři, což by mě posunulo na třetí místo ve smíšených dvojicích. Takže na tom nejsem tak špatně :-). A jak se pak na stránkách objevilo – zážitek nemusí být dobrý, hlavně když je intenzivní, což teda byl :-).\nV jedenáct večer mě vzbudil Vláďa, šla jsem s nimi do hashhousu, poslechla si pár historek, namazala mu uťapané nohy, po půlnoci zase vyráželi a já se tak mohla opět oddat příjemnému spánku.\nNa neděli jsem byla přihlášená na klasický MTBO. Jen ve zkratce – prezentace byla dle propozic od 8 do 9:30 s tím, že startuji v 10:02. Tak jsem přišla v osm do bufetu, kde se zároveň prezentovalo, a optala se, komu mohu zaplatit startovné a prezentovat se. Ukázali mi na spícího organizátora. “Tak já přijdu za půl hodiny.” Tuto větu jsem vyslovila ještě dvakrát. V půl desáté nakonec vstal a začal se shánět po červené fixe, aby nám mohl zakreslit kontroly (závodníků bylo všehovšudy cca 10-12), takže si mohl ruční zakreslování dovolit. Nakonec sehnal jen zelenooranžovou, nebo co to bylo za barvu, takže to na převážně oranžové mapě bylo trošku hůř vidět. A dle plánu se v deset startovalo. Pro malý počet závodníků se nejelo s čipy, ale kontroly se značily kleštičkami. To pro spoustu z nás byla novinka – čipy jsou teď na závodech už samozřejmostí.\nA tak jsem kolem 10:02 vyjela. Jako první startující v kategorii žen jsem si říkala, jak to budu mít těžké, že přede mnou nebudou vyjeté žádné koleje. Ale toho jsem se mohla přestat bát hned po první kontrole. Tak dlouho totiž trvalo té za mnou, než mě dojela. A na třetí kontrole (ze sedmi) mě dojela holčina, která startovala 20 minut po mně. No já jsem pořád říkala, že tento víkend mi práce s mapou jde ještě hůř než obvykle, takže to už je co říct. Terén mi dal docela zabrat. Nakonec jsem dojela na 3. místě ze 4, ale jen díky tomu, že poslední holčina to vzdala. Můj čas něco kolem 2h 30minut byl o 45 minut pomalejší než čas vítěze. Ale dojela jsem a našla jsem všechny kontroly. Což se ani některým chlapům nepovedlo – neměli pořádný mapník a mapa se jim cestou rozpila – smůla. Ještě jedna poznámečka k mým mapovacím schopnostem – celou dobu jsem se psychicky připravovala na dojezd do kempu do kopce – fakt supr vyhlídky po 2,5h na kole v terénu. Až když jsem zahlédla kemp dole pode mnou, jsem poznala, že dojezd není do kopce, ale naopak z brutálního kopce. Tolik ke čtením vrstevnic.\nVe stanu už Vláďda s Honzátkem spali, a tak jsem se potichoučku vykradla ven si umýt kolo a najíst se. Zážitky jsme tedy měla všichni tři pěkné. Pobavila mě poznámka kluka u vedlejšího stanu, který svým spolunocležníkům říkal, že to musejí zabalit pořádně a odnést to vše k autu najednou, protože víckrát by to neušel.\n1 … 123 124 125 … 129\nPoužíváme WordPress (v češtině).. Šablona: Flat 1.0.4 od Themeisle.


Proč Švihadlo? … protože mám zelenou kytaru | LaCultura.cz\nProč Švihadlo? … protože mám zelenou kytaru\n7. května, 2010 Redakce Nezařazené 0\nŠvihadlo, zdroj: www.stoun.cz\nÚvodem by možná bylo dobré zmínit, že jste se kdysi jmenovali „Nouzový východ“, proč jste se postupem času přejmenovali na „Švihadlo“? Má tento název nějaký význam?\nNo zjistili jsme, že už se nějaká kapela „Nouzový východ“ jmenuje. Že budeme „Švihadlo“ vymyslel náš tehdejší bubeník a vůbec nevíme proč… Jednou se mě na to ptali v pořadu „Noc s andělem“, tak jsem jim řekl, že jsme Švihadlo proto, že mám zelenou kytaru. (smích) Takže proto…\nV současné době slavíte již 27. výročí, v jakém stylu oslavy probíhají?\nNo v podstatě jsme to ani nijak neoslavili. Měli jsme dělat takový speciální koncert v Praze ve stanu a celé to vlastně zkrachovalo, protože ten stan zbourali. Ten stan měl fungovat měsíc a každý den tam měly být koncerty, ale lidi tam nějak nechodili, tak to ukončili dřív. Takže koncert padl a „oficiální“ oslava nebyla.\nJe nějaké místo, kam se rádi v rámci koncertů vracíte?\nUrčitě. Těch míst je docela hodně. Máme rádi festivaly, např. Trutnov, rádi hrajeme na Slovensku, např. v Trenčíně… Tady v Ostravě teď nemůžu jmenovat, protože hrajeme pokaždé v nějakém jiném, ale v Bumerangu to bylo fajn. Zítra hrajeme v Krnově, tam už budeme také po několikáté.\nKde nejdále jste hráli nebo hostovali?\nJak vás tam přijali?\nBylo to takové zvláštní, protože jsme tam byli před deseti lety, no nevím jak to je teď, ale ještě tam nebyli zvyklí chodit na koncerty, lidí nechodilo moc a reagge jim nic neříkalo. Ale kdo přišel, tomu se to většinou líbilo. O tomhle zájezdu je natočen film a dá se na něj kouknout na našich stránkách.\nJak už jsi zmínil, vaše kapela se věnuje reagge. Čím je vám blízký tento styl?\nMně se kdysi tenkrát reagge zalíbilo, tak jsem si řekl, že ho budu hrát. No a od té doby to hrajeme. Teď vlastně máme Vincenta, který s námi vystupuje od roku 1989, on je Jamajčan, zpívá taky reagge. Máme to rádi, lidi to mají rádi, baví se, …\nKdo píše texty? Jak vznikají?\nČeské texty píšu já a anglické píše právě Vincent. No inspiraci většinou nacházím při jízdě na kole. Jedu na kole a tam mě napadají.\nJaké typy fanoušků chodí na Vaše koncerty?\nNa reagge styl chodí pohodoví lidé. Věkové skupiny se zde objevují všechny. Hodně chodí holky, což my máme rádi.(smích) Máme ovšem rádi všechny naše fanoušky.\nVraťme se ještě zpátky ke koncertům. Co nějaké netradiční zážitky?\nUrčitě se na každém koncertě a místě najde nějaký zážitek. Všude někdo něco provede. Teď mě napadá, že jednou se nám pod klávesistou (Ondřej Vávra) propadlo podium. Takže on hrál a najednou kouká jen od ramenou nahoru. Tak to bylo vtipné. (smích)\nA jak to bylo se ztracenou cenou Anděl, kterou jste získali v roce 2006?\nAno, ano. To je taky veselá příhoda. Předávání bylo v Ostravě, tak jsme to slavili na Stodolní a někam se nám zatoulal… Naštěstí si toho všimla barmanka a schovala nám ho mezi láhve, takže jsme ho našli.\nTakže nakonec vše dobře dopadlo. Závěrem bych se ještě ráda zeptala na jakých festivalech vás letos můžeme vidět? Co chystáte na léto?\nDoufám, že na většině těch větších, již zmiňovaný Trutnov, Žízníkov, což je vlastně jediný reagge festival, dále pak Sázava fest, … Nejlepší je podívat se na naše stránky www.svihadlo.com, které jsou teď nové, tam to všechno je.\n14. prosince, 2009 Mlsání s Divokým Billem Není Čecha, který by neznal kapelu Divokej Bill. Ve frýdecko-místeckém hudebním klubu Stoun se sešla široká škála lidí různé věkové kategorie. To, co je spojovalo, byla chuť si […]\n20. března, 2014 Divokej Bill a jejich pekelník Psal se duben 2006. Chodil jsem tehdy do sedmé třídy základní školy, když jsem poctil svou návštěvou kapelu Divokej Bill, která koncertovala v Havířově. Byl to můj první větší koncert v […]\n1. července, 2013 Iggy Pop a jeho „poskoci“ rozběsnili frýdecko-místeckou halu Patrně mnoho let nezažilo toto řekou Ostravicí rozdělené a často unikátní sportovní halou symbolizované město tak výborný koncert. A dovolil bych si bohužel i predikovat, že ani jen tak […]\n7. června, 2013 Garážová legenda The Stooges, samozřejmě v čele s Iggy Popem, zahraje ve Frýdku-Místku! Titulek, jemuž by před nějakým časem věřil opravdu jen málokdo. Nyní, když je vše oficiálně potvrzeno, lze tuto událost považovat za jednu z největších lokálních hudebních senzací […]\n14. března, 2013 FebioFest už tento čtvrtek oslaví 20 let Jubilejní 20. ročník známého filmového festivalu FebioFest odstartuje již tento čtvrtek. Svou pouť zahájí v Praze, poté se přesune do dalších 12 měst České republiky. Program festivalu […]\n20. března, 2010 Studenti recitovali v divadle Čtyřlístek V sobotu 13. 3. se uskutečnilo okresní kolo soutěže mladých recitátorů - Wolkrův Prostějov. Soutěž se konala ve frýdeckém divadle Čtyřlístek a letos se zde mohla uskutečnit díky nově […]\n26. února, 2010 Slovo jako zrno Rytířský sál frýdeckého zámku v neděli 14. února zaplnili příznivci literatury a dobrého mluveného slova. V nádherných prostorách se uskutečnil pořad místecké Violy, spolu s křtem knihy […]\n20. ledna, 2010 Perfect Day Perfect Day zní velice lákavě a zvučně. Každý máme jiné představy o perfektním dnu. Otázkou je, jestli opravdu existuje Perfect Day, nebo je jen v našich představách?\n1. října, 2012 Ostravská perspektiva – čínský horizont Čína jede. Je nejvyšší čas naskočit do její rozjeté ekonomiky. Ostravští studenti architektury stavějí v čínském Dalianu celou čtvrť. A významní intelektuálové jim k tomu sekundují […]\nPálení čarodějnic na hradě, aneb Filipojakubská noc\nAlesana a spol. v Lucerna Music Baru


Problematika státního dluhu | TOP 09\nCo je to státní dluh a jak vzniká?\nJedná se o všechny závazky státu (souhrn všeho, co si půjčil). Vzniká jednoduše tím, že státní příjmy jsou nižší než státní výdaje, a tento rozdíl se musí krýt pomocí půjček, aby stát mohl zaplatit všechny rozpočtované výdaje. Zjednodušeně se dá říci, že státní dluh vzniká hromaděním deficitů (schodků) státního rozpočtu.\nKdo a co státní dluh zavinilo?\nToto je velmi komplikovaná otázka, pokusili jsme se odpovědět co nejstručněji.\nI přes relativně nízké vykazované zadlužení nám zanechali zdevastované životní prostředí, na jeho sanaci se musí utrácet miliardy ročně ještě dnes.\nŘešení majetkových nároků po jejich krádeži v roce 1948 a později.\nDevastace národního hospodářství, naše podniky oproti období první republiky ztratily konkurenceschopnost na světových trzích a na počátku 90. let se dostaly do velkých problémů. Navíc nebyly schopny uspokojovat poptávku českých spotřebitelů, nedokázaly konkurovat ani na domácím trhu.\nChyby v období transformace\nPředevším bankovní socialismus – zatímco podniky byly privatizovány, banky zůstaly dlouho státní a udržovaly při životě nekonkurenceschopné podniky, které by jinak zkrachovaly. Došlo tak k hromadění nedobytných pohledávek, které potom byly převedeny do České konsolidační agentury, jejíž ztráta se platila z peněz daňových poplatníků.\nNedostatečný právní rámec – kauzy Kožený atd.\nV poslední dekádě především nárůst mandatorních (sociálních) výdajů, nárůst výdajů spojených se stárnutím populace.\nSoučasná hospodářská krize snižuje daňové výnosy.\nProč se mě výše státního dluhu dotýká?\nÚroky z dluhů, které přesahují v roce 2010 85 miliard, vytěsňují jiné produktivní výdaje. Nezbývají tak třeba prostředky na opravu silnic, investice do vědy a výzkumu, platy učitelů či pro ochranu tělesně postižených atd.\nStátní dluh neznamená nic jiného než budoucí vyšší daně, nebo nižší výdaje. Již na začátku roku se zvyšovalo DPH a spotřební daně (pohonné hmoty, pivo atd.), aby se deficit snížil, tj. aby se zmírnil nárůst státního dluhu. Vyšší DPH se promítá do cen, takže se dotkne skutečně všech spotřebitelů.\nStátní dluh vytváří nezaměstnanost. Stát si půjčuje především od bank, které pak mají méně prostředků na půjčování podnikům a živnostníkům na provoz i investice. Můžete to být právě Vy, kdo přijde o místo, protože Vaše firma nedostane půjčku, protože banka ji za výhodnějších podmínek půjčí státu. Ani drobní živnostníci zde nemohou se státem soupeřit.\n„Ať ho zaplatí ti, co ho způsobili...“\nZa nárůst dluhu je zodpovědná celá politická reprezentace, která byla zvolena od roku 1989, a samozřejmě i komunistická vláda před rokem 1989, díky které vznikly náklady změny naší ekonomiky na tržní hospodářství. Je třeba si uvědomit, že volby po roce 1989 byly svobodné a politiky zodpovědné za dluh zvolili sami voliči. Tedy i ti jsou zodpovědní za nárůst státního dluhu.\nCo se stane, pokud bude státní dluh dále růst?\nPokud nezvrátíme tento trend, stane se něco podobného, co v Lotyšsku, Maďarsku či nejhůře v Řecku. Investoři nám již nebudou chtít půjčit, a pokud ano, pak za vysoké úroky (roční úrokové platby se pak mohou z 85 mld. Kč ročně vyšplhat na více než 100 mld. Kč). Jedinou záchranou pak bude půjčka Mezinárodního měnového fondu, který však bude vyžadovat tvrdé úspory i zvyšování daní. Ve výše zmiňovaných zemích docházelo a dochází k rozsáhlému propouštění pracovníků veřejného sektoru (nejen úředníků, ale i učitelů, zdravotníků atd.), k omezování veřejných služeb (zavírání nemocnic), odbourání dotací za léky (jejich zdražení), zvýšení spotřebních daní i DPH (zdražení všech položek) i daní z příjmů (nižší mzda pro všechny), snižování důchodů i sociálních dávek atd.\nProblematika státního dluhu.pdf (232.4 kB)


Neviděli jste Oudího? - Kolínský deník\nNeviděli jste Oudího?\nHořany – V noci z neděle na pondělí se ztratil výmarský ohař, který slyší na jméno Oudí.\nViděli jste pejka? | Foto: archiv majitele\nMajitel již obvolal policii i útulky, ale prozatím marně. Pes je přátelský, rád si hraje. Zaběhl se v Hořanech, Může se tak pohybovat v okolí Miskovic, Libenic, Červených Peček. Je však možné, že je úplně jinde. Pokud jste pejska viděli, ozvěte se majiteli na email kulhis69@email.cz nebo na telefonní číslo 731 579 259 nebo 736 526 870. Ozvěte se i v případě, že majiteli chcete pomoc s hledáním.


SHARP MX-31GTMA - kompatibilní | INFOWELL e-shop\nKompatibilní purpurový (magenta) toner MX-31GTMA. Toner vytiskne 15000 stran A4 při pokrytí 5%. Sharp MX-31GTMA pro MX-2600N/3100N purpurový (magenta)... celý popis\nKompatibilní purpurový (magenta) toner MX-31GTMA. Toner vytiskne 15000 stran A4 při pokrytí 5%.\nSharp MX-31GTMA pro MX-2600N/3100N purpurový (magenta) kompatibilní toner - seznam tiskáren:


Kniha Poslední hlídka (Sergej Lukjaněnko) - Populární knihy\nKniha Poslední hlídka (Sergej Lukjaněnko) stáhnout knihu pdf, epub, mobi\nNázev knihy: Kniha Poslední hlídka (Sergej Lukjaněnko)\nElérhető fájlok: Kniha Poslední hlídka (Sergej Lukjaněnko).pdf, Kniha Poslední hlídka (Sergej Lukjaněnko).epub, Kniha Poslední hlídka (Sergej Lukjaněnko).mobi\nKniha Poslední hlídka (Sergej Lukjaněnko).pdf\nKniha Poslední hlídka (Sergej Lukjaněnko).epub\nKniha Poslední hlídka (Sergej Lukjaněnko).mobi\nPoslední hlidka není vůbec poslední díl – zatím existují už 3 další – jde jen o název nové party Jiných, kteří si rozjedou vlastní a samozvanou hlídku. Anton si odjede do Šotska a do Uzbekistanu na delegací, setka se s mytologickymí hrdiny jako perský Rustam a gaelský Merlin a je to. Zbytek si každy přečte sám. A není to nuda – naopak: radší detektivka. Což já osobně nemám moc rád. Přiliš málo bylo o Rusku, přiliš často se prali. Ovšem, je tam něco, i když skoro jen jednou. Jako vždycky libíla se mi zlobivá ironie autora, která stačí za politický komentař: Geser si pořidil terrarium z povouky, jež pro něho funguje jako simulacrum (napodobení) asi ruské společností. Jeden je hlavný, tak sidí na nejduležitějším mistě (je to miniaturní záchodová mísa z plastu činské produkcí), a druhý hraje roli obránce a kormitele. Že by náražka na Dmitrije a Vladimíra?\nPo této knižce jsem začala bilancovat, protože ji beru jako závěr kultovní série. Ona to kultovní série opravdu je. Ohlížím se přes rameno a zjišťuju, kam jsem s knihou a v knize především, došla. Byla to cesta plná dobrodružství. Teď všechno do sebe krásně zapadlo. Všechny dotazy byly zodpovězeny. Moc hezky zakončeno.\nPořád výborné pokračování skvělé série. S Antonem je pořád zábava, i když povýšil. K celkové konstrukci dobra, zla, šera a síly zase knížka něco přidává, tentokrát život a smrt, hlavně smrt. Pořád skvěle čtivé, pořád brilantně popsané zajímavé lokality. A výtečné finále. Jen už to není tak překvapivé. Chybí víc nových postav. Trochu jakoby Lukjaněnkovi docházel dech, jen trochu, ale na Denní a Šerou hlídku tenhle díl úplně nemá. Pořád je to ale špička žánru.\nA sága pokračuje. Osobně se mi ze začátku nějak nezamlouvalo to zapojení Merlina. Přišlo mi to jako laciné gesto kvůli prodejům. Nicméně musím říct, že Lukjaněnko stále dokáže svůj příběh rozvinout a posunout tak “naše znalosti Šera” o něco dále. Za mne osobně je toto asi nejslabší ze série knih, které napsal Lukjaněnko (tedy hned po Temné hlídce, ale tu nenapsal Lukjaněnko).\nDalЕЎГ kniha z Е™ady navazujГcГ na ГєspД›ЕЎnГЅ bestseller NoДЌnГ hlГdka. RuskГЅ mladГk Viktor pЕ™ijde o Еѕivot pЕ™i nГЎvЕЎtД›vД› pouЕҐovГ©ho straЕЎ > VГce\nDalЕЎГ kniha z Е™ady navazujГcГ na ГєspД›ЕЎnГЅ bestseller NoДЌnГ hlГdka. RuskГЅ mladГk Viktor pЕ™ijde o Еѕivot pЕ™i nГЎvЕЎtД›vД› pouЕҐovГ©ho straЕЎidelnГ©ho zГЎmku v Edinburghu. VyЕЎetЕ™enГm jeho nezvyklГ© smrti je povД›Е™en Anton GorodД›ckij, kterГЅ se mezitГm stal mГЎgem mimo kategorie. Jeho misi pЕ™itom podporuje jak ЕЎГ©f NoДЌnГ hlГdky Geser, tak jeho ГєhlavnГ protivnГk, hlava DennГ hlГdky Zavulon. ProДЌ musel Viktor zahynout? ZpЕЇsobil jeho smrt upГr? Na ДЌГ pokyn?\n38142. v e-shopu | 40486. minulý týden\n568. v Světová fantasy | 582. minulý týden\n770. v Fantasy | 791. minulý týden\nKonečně jsem se dostal k tomuto videu 😀 Já doufám, že se vám bude líbit 🙂 A do nového roku vám přeju jen to nejlepší …