Villa Adriatic | Ankaran | Jaderské pobřeží a kras | Slovinsko | Zlín tour trips zima\nCena vč. tax: 3 440 Kč\n10% Sleva pro osoby starší 65 let na pobyty uskutečněné v termínu od 2.1.-23.6. a 12.9.-29.12.Příplatek za pobyt se psem do 15 kg 12 € / denPříplatek za pobyt se psem 15-35 kg 18 € / den(Vstup se psem do restaurace a k bazénům není povolen)Příplatek za pronájem ledničky 4 € / denPříplatek za dětskou přistýlku (do 3 let) 8 € / denPříplatek za dřívější nástup na pobyt (před 14:00) 25 € / pokojPříplatek za prodloužení pobytu v den odjezdu 25 € / hodina / pokojPříplatky se platí na místě. Minimální délka pobytu3 noci – v období od 2.1.-25.4., 2.5.-21.5., 12.+.-9.10.4 noci – v období od 22.5.-23.6., 26.4.-1.5., 1.9.-11.9., 5 nocí – v období od 24.6.-31.8. Villa Adriatic Villa Adriatic **** je součástí rezortu Hotel & Resort Adria Ankaran, ležícího u jaderského moře v letovisku Ankaran na území bývalého benediktinského kláštera. Rezort je vzdálen 20 km od italského Triestu a 5 km od slovinského historického města Koper. Nabízí ideální polohu u moře, příjemné středomořské klima, stín vzrostlých jehličnanů, širokou pláž s betonovými panely a spoustou zatravněných ploch a pískovišť, vnitřní a venkovní bazény, pestrou nabídku sportovních a rekreačních aktivit, wellness centrum se saunovým světem, bowling a výborné zázemí pro rodiny s dětmi. Ubytování Villa Adriatic leží uprostřed krásného parku u moře. Nabízí komfortní ubytování v 48 rodinných pokojích s patrovými postelemi, 10 třílůžkových pokojích a 10 dvoulůžkových pokojích s možností přistýlky. Ke standardní výbavě patří klimatizace, koupelna se sprchovým koutem a WC, sušička vlasů, plasmová televize, telefon, minibar, balkon nebo terasa a WIFI. Gastronomie Resort Adria Ankaran nabízí bohatou nabídku gastro zařízení. Náročnější gurmáni mohou zavítat do restaurace hotelu Convent, která byla vystavěna na místě bývalé kaple. Nabízí výborné speciality středomořské kuchyně. V přízemí hotelu Convent u hotelové zahrady najdete restauraci Garden s nabídkou italských specialit, ryb, salátů a výborných dezertů. Sezonní restaurace Taverna otevřená od května do října nabízí speciality středomořské kuchyně včetně grilovaných mas připravených podle tradičních receptů a nádherné výhledy na záliv. Je otevřená každodenně až do půlnoci. Vedle bazénového komplexu, na hlavní promenádě, se nachází samoobslužná restaurace s občerstvením, kde si můžete každý den od 11 do 18 hodiny vychutnat lehký oběd nebo odpolední svačinu. Na příjemné chvíle u šálku výborné kávy s koláčkem nebo skleničku osvěžujícího nápoje lákají četné bary a kavárny včetně lobby baru v hotelu Convent, Adria lounge baru s prostornou terasou a výhledem na moře, bowling baru, wellness baru a zahradní kavárny s minigolfem. Wellness centrum a bazény Součástí rezortu je vnitřní bazén s ohřívanou mořskou vodou, dvě vnitřní vířivky, vnitřní dětský bazén se skluzavkou a venkovní terasa s výhledem na moře. V létě je hostům k dispozici venkovní rekreační bazén s mořskou vodou. Na příjemné chvíle relaxace zve wellness centrum s parní lázní, suchou finskou saunou, infračervenou saunou a širokou nabídkou masáží a relaxačních procedur. Sport a rekreace Pro milovníky aktivního odpočinky je zde připravené dobře vybavené fitness centrum otevřené od 9 do 21, tenisové kurty, stolní tenis, minigolf, hřiště na plážový volejbal, fotbal a basketbal. Cyklisté zde najdou příjemné cyklostezky vedoucí podél slovinského pobřeží. V Adria Bowling Centru se nachází šest drah, dva kulečníkové stoly, stolní fotbálek a šípky. Přímořská poloha umožňuje provozování vodních sportů včetně šlapacích loděk, vodních skútrů, surfování, kánoí, potápění a dalších. Zájemci se mohou zúčastnit fitness programů včetně vodního aerobiku ve vnitřním bazénu, zumby, pilates nebo kurzu potápění. Děti Rezort je výbornou volbou pro rodiny s dětmi hned z několika důvodů. Nejmladší hosté zde najdou vnitřní a venkovní dětský bazén se skluzavkou, mini klub, dobře vybavené dětské hřiště, nafukovací skákácí hrady, bohatý animační program v letní sezoně, částečně písečnou a částečně zatravněnou pláž, přírodní stín, pozvolný vstup do moře a bezpečnou polohu daleko od rušných cest. Malí kovbojové si mohou zajezdit na ponících. Zvířata Pobyt se zvířetem je povolen na vyžádání a za příplatek. Parkování Své vozidlo si můžete nechat na placeném parkovišti. Poplatek za parkování od 1.6. do 30.9. je 3 EUR za den Destinace Ankaran je malé jadranská obec, která leží na slovinském pobřeží. Ankaran je příjemné a klidnější letovisko, ležící na poloostrově Milje. Nachází se na výletní trase mezi známými historickými a přístavními městy Jadranu - slovinským městem Koper a italským Terstem. Do Koperu to je 8 km jdo Terstu 15 km. Silnice spojující tato dvě města, vedoucí přes Ankaran, je lokální a vede po ní značená cyklotrasa, která se vine vinicemi, zákolí poloostrova a s řady míst jsou krásné výhledy na moře, města, italské, slovinské a chorvatské pobřeží, jakož i na Julské a italské Alpy. Ankaran je nejsevernější přímořské letovisko Slovinska. Přestože je slovinské pobřeží převážně kamenité a skalnaté, v okolí Ankaranu se nachází i písečné pláže. Jedna z nich se nachází na mysu Debeli Rtič. Resort Adria, ve které najdete všechny naše ubytování, se nachází na rozsáhlé ploše v borovicových hájích. Součástí je venkovní i vnitřní bazén, dětské atrakce, restaurace, autokemp. Pravidelně zde po celou sezónu probíhají animační programy, akce pro hosty resortu. Nechybí ani tenisové kurty, molo, kavárny, promenáda podél pobřeží. Místo můžeme doporučit rodinám s dětmi, aktivním dovolenkářům i těm, kteří chtějí vidět krásy okolních historických měst (Terst byl v roce 2017 jedním z TOP 10 měst Evropy, které stojí za to vidět).\n7x ubytování, 7x snídaně v rezortu Adria, volný vstup do vnitřního bazénu s ohřívanou mořskou vodou (mimo provoz v období 1.7..-14.7.), volný vstup do venkovního bazénu (v provozu od 15.6. do 15.9.), vstup do fitness centra (mimo provoz v období 1.7.-14.7.), vstup na pláž, animační programy v červenci a srpnu, 10% sleva na wellness procedury (kromě období 1.7.-14.7.), WIFI\npobytovou taxu ve výši 2,5€ / dospělá osoba / den a 1,25€ / dítě 7-18 let / den, registrační poplatek ve výši 1,5€ / osoba starší 3 let / pobyt, poplatek za parkování ve výši 7 € / den\nDoporučujeme zakoupení komplexního cestovního pojištění včetně storna zájezdu, za zvýhodněnou cenu viz https://www.geovita.cz/cestovni-pojisteni. Poskytněte nám Váš e-mail a budete moci také zájezdy hodnotit, dokoupit si cestovní pojištění, nebo další doplňkové služby za zvýhodněnou cenu. E-mail, máte-li zájem, zašlete na: kontakt@geovita.cz. . Poskytněte nám Váš e-mail a budete moci také zájezdy hodnotit, dokoupit si cestovní pojištění, nebo další doplňkové služby za zvýhodněnou cenu. E-mail, máte-li zájem, zašlete na: kontakt@geovita.cz.


10. ročník OFFROAD PÁREK - Doupov, 24. - 25.listopadu 2017 - CZECH LAND ROVER FORUM\n10. ročník OFFROAD PÁREK - Doupov, 24. - 25.listopadu 2017\nRegistrován: stř led 28, 2009 11:40\nauto: G4 Challenge\nKontaktovat uživatele Robik LR\n#1 Příspěvek od Robik LR » pon říj 30, 2017 19:22\nChtěl bych pozvat všechny „Offrouďáky“ do vojenského prostoru DOUPOV na opečení buřta a na slušné terénní ježdění.\nTato akce není komerční, nevybírají se žádné peníze, nic se tam nebude prodávat a není tam žádný sponzor. Akce je čistě na vlastní triko a nikdo pro nikoho nic nezajišťuje. Jen tam prostě strávíme pátek večer a sobotu. Bude velké ohniště a to je vše, kdo si co přiveze to si také sní. Během víkendu několikrát vyjedeme na vyjížďku, nebo si může jet každý kam chce.\nAkce je určena pro všechny bez rozdílu značky vozu.\nSraz je cca 3 km za obcí Úhošťany ze směru od vesničky Kadaňská Jeseň. Tam na náhorní plošině ( na horizontu ) odbočte doprava a už jste na polní nezpevněné cestě. Jeďtě ještě cca 3 km po této cestě až uvidíte plochu kde budeme od pátku 24.11. „kempovat“.\nKdo by přeci jenom bloudil budeme stále na CB 34 FM a rádi Vám pomůžeme.\nMějte se fajn a s heslem: „HLAVNĚ NA POHODU“\nzdraví ROBIK LR\nP.S. Když budete hodný dám sem souřadnice\nToyota Hilux - Expedition\nhttp://www.blazius.cz" onclick="window.open(this.href);return false;\nRegistrován: čtv lis 15, 2012 19:32\nRe: 10. ročník OFFROAD PÁREK - Doupov, 24. - 25.listopadu 2017\n#2 Příspěvek od vojtes » pon říj 30, 2017 21:16\nAhoj,dorazíme v pátek\n#3 Příspěvek od mr-tomas » pon říj 30, 2017 21:32\nSuper, to abych honem vrátil do auta motor a převodovky.\n#4 Příspěvek od Martin_Černý » úte lis 07, 2017 11:24\n#5 Příspěvek od tomáš štěpnička » čtv lis 09, 2017 13:48\npokud situace dovolí,tak bych dojel ,jen mě děsí že na RRC strašně dlouho nic neodešlo,tak čekam že už to prostě musí přijít\n#6 Příspěvek od LukyMory » ned lis 19, 2017 21:52\nPojede někdo v sobotu ráno z Prahy?\n#7 Příspěvek od tomáš štěpnička » pon lis 20, 2017 09:47\nmy pojedeme asi v sobotu ráno z Berouna...ale asi přes rakovník\n#8 Příspěvek od The Siki » pon lis 20, 2017 18:14\nv sobotu z Prahy poedeme asi my......\n#9 Příspěvek od LukyMory » pon lis 20, 2017 19:01\nSuper. Tak co třeba pro všechny co pojedou sraz v 9 na https://www.google.cz/maps/place/Robin+ ... 14.2439447\n#10 Příspěvek od The Siki » úte lis 21, 2017 20:09\nOK budeme tam......ahooj Siki\n#11 Příspěvek od LukyMory » stř lis 22, 2017 21:13\nRegistrován: pát lis 16, 2012 19:59\n#12 Příspěvek od Afterburner » čtv lis 23, 2017 08:58\nDíky Sikimu za připomenutí. Rád bych vás viděl, stará bando Ale mam aktuálně hodně práce (musím do pondělí stihnout to, na co jsem měl celý měsíc) a navíc nemam ještě zabudovanýho bufíka a spacák jsem půjčil kamarádce, která je hezčí, než vy všichni dohromady, takže na kempink to skoro určitě nevidim, ale pokusim se aspoň zamakat tak, abych aspoň na tu sobotu mohl dorazit. A posílam foto dva týdny staré, kdy už jsem si na Doupově dal nácvik\n#13 Příspěvek od LukyMory » čtv lis 23, 2017 14:47\nZměna, na místě setkání už v 8 !!\n#14 Příspěvek od fugín » sob lis 25, 2017 21:57\nJsem moc rád že sem vyměnil práci za sobotní účast. Bylo to naprosto skvělé bahnění .\n#15 Příspěvek od Martin_Černý » ned lis 26, 2017 15:34\nsob lis 25, 2017 21:57\nBylo to opravdu výživné!!!\n#16 Příspěvek od fugín » ned lis 26, 2017 16:01\nned lis 26, 2017 15:34\nTo teda jo. Je až neskutečný co ty auta vydrží. Zatím co sme upouštěli gumy po tom prvním sjezdu tak nám hlavní skupina zmizela,takže takže sme se protloukali Doupovem v malé skupince sami v marné snaze najít hlavní skupinu. Naprosto úžasný zážitek.\n#17 Příspěvek od Limi » ned lis 26, 2017 16:45\nSouhlasím s Radkem,bylo to super\npujčil jsem si tam od majitele bílé Santany manometr a nestihl vrátit,tímto se majiteli omlouvám a na příštím setkání samozřejmě vrátím,díky\n#18 Příspěvek od Martin_Černý » pon lis 27, 2017 08:14\nJe samozřejmě jasné a ne zcela náhodné, ze se omylem odtrhla skupina land roveru ty auta si proste žijí vlastním životem a nenechají se vlacet nějakou japonskou potvorou\n#19 Příspěvek od zidon » pon lis 27, 2017 10:38\nA nejake foto a video mate at se muzeme taky pokochat?\n#20 Příspěvek od The Siki » pon lis 27, 2017 19:30\nAhooj jedna společná z nebes......


Cena za jednotku: 33,33 Kč s DPH\nCena za jednotku: 27,55 Kč bez DPH Balení obsahuje: 3 Karta\nKód zboží: 117755\nU této specifikace 1 balení obsahuje 1 Karta za 39,-Kč\n1 mix č. 1 hvězdy\n2 mix č. 2 motýl\n3 mix č. 3 srdce\nU této specifikace 1 balení obsahuje 3 Karta za 100,-Kč\nMix barevných sponek s potiskem ocení malé i velké slečny, které potřebují hodně sponek na ozdobení účesu. Na kartě je 5 párů sponek, to je 10 ks sponek celkem. Karta má výsek pro zavěšení a vystavení sponek na prodejní stojan. Sponky jsou vyrobené z kvalitního materiálu, který dlouho drží svůj tvar, funkčnost i barvy.


Vyjížděli jsme brzy ráno, mohli jsme tak sledovat východ slunce nad pohořím Taurus provázený efekty červené barvy podél celého obzoru. Po necelých dvou hodinách nás při první zastávce zaujal obchod na benzínové pumpě s nečekaně širokým sortimentem cukrovinek a čajů v dárkových baleních.\nCesta vysokými horami nás nenechala nudit se ani na chvíli, horská panoramata se neustále měnila, od hlubokých lesů přes vyprahlé horské louky až po skalnaté štíty. Takovou zajímavou krajinou jsme jeli několik hodin, až nás průvodkyně upozornila na poměrně nenápadný světlý flíček na svahu kopce několik desítek kilometrů vzdáleného. Nejdříve jsme si neuměli vůbec představit, že vidíme slavné Pammukale, ale čím blíže jsme přijížděli, tím více byla patrná mohutnost sněhobílého travertinového valu pammukalských kaskád. Projeli jsme městečkem pod kopcem a objeli jsme kaskády boční cestou až nad jejich horní hranu.\nTermální léčivé prameny byly dříve ještě vydatnější než dnes, takže už za dob Římské říše zde byly vybudovány slavné lázně Hierapolis, do kterých se jezdili léčit majetní římští občané ze svých neduhů. Ale hodně z nich už bylo nemocných tak, že jim ani lázně nepomohly a zde v Hierapoli zemřeli. Proto se zde nachází jedna z největších nekropolí antické doby, bylo zde odkryto více než 1.200 hrobů z různých období.\nPo nezbytných dohadech s Tolunem byla konečně schválena krátká vycházka antickým městem a nekropolí, kterou turecký průvodce nejdříve rozhodně zamítal, ale nakonec neodolal soustředěnému nátlaku naší průvodkyně.\nV nekropoli je zřetelně vidět několik rozdílných epoch pohřbívání. K nejstarším hrobům patří starořecké kruhové hrobky s kopulovou klenbou s otvorem uprostřed, z 6. století př. n. l. O něco mladší jsou hrobky s valenou klenbou, z římské doby pak pochází výstavné sarkofágové hroby, často postavené i nad úrovní terénu.\nJednu z otevřených hrobek jsem si vyzkoušel – je docela pohodlná.\nNekropole končí Severními lázněmi, které jsou nyní v žalostném stavu a pokud velmi rychle nezačnou restaurátorské práce, brzy se zřítí. A restaurátorské práce asi nezačnou, protože antické památky nejsou u tureckých památkářů příliš v kurzu, mnohem zajímavějším tématem pro ně je prehistorie a pak až islámské období. Vše mezi tím je příliš spjato se západní kulturou.\nNěkteré evropské státy proto financují archeologický výzkum a restauraci památek ze svých zdrojů, Italové například vykopali ze země kolonádu za lázněmi.\nKolonáda je dlouhá 1.200 metrů. Ze strany od lázní se do ní vchází dobře zachovanou trojobloukovou Domiciánovou bránou z r. 85.\nOd hlavní části Hierapole jsme autobusem popojeli k hlavnímu areálu nad kaskádami. Zde jsme dostali asi hodinu a půl na prohlídku památek kolem divadla a na cestu terasami zpět k parkovišti. My jsme ještě chtěli vyzkoušet koupání v Posvátném bazénu, takže časový rozvrh jsme měli více než napjatý. K divadlu jsme proto skoro vyběhli, přesto jsme ještě stihli nakoupit pohlednicové sady (definitivně jsme se rozhodli neplatit za dvanáctipohledovou sadu více než milion a nestalo se, že bychom nakonec neuspěli), protože pohledy prodávali malí kluci, dostali ještě po hrsti bonbónů.\nDivadlo i svými rozměry odpovídá důležitosti města. Je 100 metrů dlouhé a má dokonce 50 řad sedadel, uprostřed kterých byla císařská lóže. Skéna je poměrně zachovaná, zdobená třemi řadami sloupů, zdobená mramorovými reliéfy.\nPřes časový pres jsme vyběhli až nahoru, ale pak už jsme pospíchali zpět.\nPosvátný termální bazén je mezi archeologickým areálem a svahem s travertinovými terasami. Vstup k bazénu je zdarma, ale za koupání už se platí. Nepříjemným překvapením bylo zdražení vstupu o 50% proti minulému roku, cena 15 miliónů je hodně přemrštěná a kromě Rusů většinu turistů spolehlivě odrazuje. My jsme ovšem byli tak rozhodnutí se zde okoupat, že ani takové vstupné nás nezastavilo.\nDalších 10 miliónů je kauce za skříňku na věci, ta je ale naštěstí vratná. Kabinky na převlékání jsou sice pěkné, ale dveře končící ve výšce asi 150cm někdy neposkytují úplné soukromí…\nBazén je vlastně zaplavenou částí archeologického areálu. Voda má optimální teplotu kolem 35o C, břehy jsou porostlé tropickými keři a květinami (ibišky, oleandry), dno je písčité. Před vstupem se odevzdá vstupenka, a už je možné se bahnit přímo pod přitékajícími prameny čisté vody. Voda tryská z několika přítoků v okrajích bazénu, proud sice není natolik silný, aby se dal označit za přírodní masáže, ale pobyt pod zřídlem je vyloženě příjemný.\nUžší část bazénu s přítokem končí můstkem obrostlým popínavou vegetací, pod kterým se proplouvá do hlavní části s antickými ruinami. Už pod můstkem se musí přešplhat vroubkovaný antický sloup ležící těsně pod hladinou přes celou šířku bazénu. Povrch ruin je místy pokryt drobnou zelenou řasou, která ale není nepříjemná na dotek. Sloupy, zbytky zdí a staveb, obrovské balvany – to vše je náhodně poházeno po dně bazénu, místy dokonce vyčnívají až nad hladinu. Plavat se zde sice nedá, ale ležet na dva tisíce let starém sloupu a nechat se ovívat vlnkami je naprosto neskutečný pocit.\nTeprve po překonání ruinové části je možno podeplout provazem omezenou část s hlubokou vodou a trochu si zaplavat. Rusové tolik neplavou, tak tu ani není přelidněno. Termální voda je zde nasycena nějakým plynem, protože je plná miniaturních bublinek, které se usazují na stěnách bazénu, ale i na chloupcích lidského těla, takže mé ruce a nohy jimi byly obsypané.\nPozorně jsme sledovali hodiny nad bazénem, protože čas byl našim nepřítelem. Naposled jsme rukama obepjal oblíbený sloup a vylezl jsem o něco dříve, abych stihl udělat pár fotek a záběrů na kameru.\nPammukale znamená v překladu Bavlněný zámek, přestože nám připomínal spíše kopec šlehačky. Přírodní rarita vznikla díky nedalekému sopečnému pohoří Honaz Dagi, které geotermálními prameny rozrušuje a rozpouští horniny. Když se pak pramen dostane na povrch, začnou se ukládat travertinové usazeniny, které známe u nás ve formě krápníků (protože voda padá svrchu), zde ale voda stéká po svahu kopce, travertin se tedy usazuje v bělostných terasách. Zde vytvořená terasa byla vytvářena po dobu asi 100.000 let, takže má dnes šířku 2,5km, šířku 500 metrů a výšku 150 metrů.\nBohužel co příroda desetitisíce let tvořila, člověk dokáže za pár desetiletí zničit. Hotely odvedly termální prameny do svých bazénů, farmáři jimi začali zavlažovat pole, a tak je hlavní a nejznámější část teras prakticky vyschlá a mrtvá. Na suchých terasách se usazují rostliny, bělostná barva se ztratila pod nánosy emisí a prachu.\nTuristi už do tradiční části nejsou pouštěni vůbec (naštěstí), byla pro ně vytyčena nová trasa s umělými terasami a bazény. Travertin je sice přelíván vodou, ale ta už asi není termální, protože není teplá. Kolem nové trasy s betonovými jezírky vede strouha s tekoucí vodou, podél které turisti sestupují svrchu do údolí.\nNahoře je nutné se zout, aby boty přírodu neponičily ještě více. Procházka není tak příjemná, jak by se očekávalo, travertin sice neklouže , ale kamínky nepříjemně píchají do chodidel. Ani dno umělých jezírek není hladké, ostré kamínky jsou všude. Kaskády jsou samozřejmě pořád úžasné, určitě stojí za to Pammukale navštívit, dokud to ještě jde. Za pár let už třeba nebude co navštěvovat.\nSestup trvá nejméně půl hodiny, s přestávkami na odpočinek namáhaných chodidel a na focení tohot úžasného díla přírody je třeba počítat spíše s delší dobou. Ve spodní části je už voda více stojatá, závěrečných dvacet metrů je pak přímo nebezpečných, protože se už začínají tvořit řasy a dno říčky klouže. Jen než jsme se obuli, tak jsme zaregistrovali několik pádů.\nDoběhli jsme skoro schvácení na poslední chvíli před dohodnutým časem, bohužel řidič měl problémy s baterkou a nemohl nahoře na horním parkovišti nastartovat. To jsme ale v tom okamžiku ještě nevěděli, takže jsme asi hodinu čekali bez informací o příčinách zdržení. Kafe jsme si báli dát, abychom ho stihli dopít po případném příjezdu autobusu, k jídlu tu nic neprodávají (a přitom bychom si preclík tak rádi dali). Když jsme si uvědomili, že jsme se mohli o hodinu déle koupat, tak jsme byli trochu rozladěni…\nV autobusu jsme vyrelaxovali nepříjemné hodinové čekání na prudkém tureckém slunci a dali jsme trochu odpočinout nohám otlačeným od kamínků z pammukalských teras. Byli jsme rádi, že jedeme, a tak nikdo Tolunovi nepřipomínal, že jsme museli brzy vstávat a že nám nechce nechat dostatečnou dobu na památky, ale čekat hodinu na autobus je pro něj normální.\nDalší zastávkou byl nepříliš vzdálený areál antického města Afrodisias. Protože vstup nebyl v ceně, někteří kolegové se rozhodli nenechat si koupit vstupenky. Protože ale potřebovali např. na toalety, prošli ve skupině s námi do areálu. A když už byli vevnitř, tak se rozhodli prohlédnout si i muzeum. Samozřejmě nás hlídači spočítali a už zde byl problém.\nAreál je perfektně upravený, hned za vstupem je louka se zastřiženým trávníkem, na kterém jsou vystaveny římské sarkofágy se zachovanou reliéfní výzdobou. Od cesty je loučka oddělena piniemi, na jedné z nich si nás prohlížela veverka.\nLetos poprvé je vstup do muzea v ceně vstupenky – asi bylo většině návštěvníků líto platit další vstupné a muzeum zůstávalo nenavštěvované. Nejznámějším exponátem je 2,5m vysoká kultovní socha kárijské Afrodity ve zdobeném oděvu s reliéfními pásy. Socha dříve stála v Afroditině chrámu, později byla ukryta a objevena byla až v roce 1962. Známý je i reliéf z téhož chrámu.\nPo prohlídce muzea jsme pokračovali podél zachovaných reliéfů s divadelními maskami a s Medúzami k divadlu na svahu akropole. Stejně jako ostatní divadla i zdejší amfiteátr je velmi působivý, ale nemá žádnou zvláštnost, kterou by se nějak výrazněji odlišil od ostatních podobných.\nZ akropole jsme sestoupili na agoru s ruinami mnoha staveb, více či míně zachovanými. Nejvíce se nám líbily zdobené hlavice korintských sloupů, ale celá agora je tak rozsáhlá, že jen její prohlídka by zabrala několik hodin. Tolik času jsme neměli, a tak jsme pokračovali kolem Hadriánových lázní k mladším pozůstatkům biskupství (už budovy vyzděné z menších kamenů, dokonalostí zpracování se římským památkám zdaleka nevyrovnají). Nad biskupstvím se ale vypíná starší římská stavba – odeon ze 2. století n. l. Odeon sloužil k zasedání nejvýznamnějších představitelů města a k pořádání hudebních koncertů. Do odeonu se vchází klenutými vchody, sedadla jsou v devíti řadách a jsou zdobena zachovanými lvími tlapami. V nejvyšší řadě jsou některá místa ve tvaru pohodlných kamenných křesel, asi pro nejdůležitější účastníky jednání, kteří kromě pohodlí měli i dokonalý přehled o celém prostoru odeonu.\nNa rozdíl od gigantických amfiteátrů působí zdejší odeon velmi útulným dojmem, má mnohem intimnější atmosféru, asi jako když se malé scény divadel porovnají s hlavními sály. Navíc na úrovni nejvyšší řady je výhled po celém areálu bývalého města s kouzelnou vyhlídkou na bílé sloupy sousedního Afroditina chrámu na pozadí modré oblohy.\nAfroditin chrám pochází ještě z doby před změnou letopočtu, přestože z něj stojí jen par sloupů, pořád působí ohromujícím a majestátným dojmem. Zaujal nás hlavně sloup poškozený dávným zemětřesením, které způsobilo posunutí jednotlivých jeho částí proti původní ose, takže to vypadá, že těžiště leží úplně mimo osu a sloup se musí každým okamžikem zřítit. Ale stojí takhle už několik set let.\nZa chrámem je louka, kterou se jde k další významné stavbě – nejzachovalejšímu antickému stadionu na světě, největšímu v Malé Asii. Posadili jsme se do horní řady a představovali jsme si starověké atletické hry. Po chvíli jsem sešel kvůli točení na kameru na plochu 262m dlouhého a 59m širokého stadionu a překvapeně jsem dále slyšel výklad poměrně vzdálené průvodkyně, díky dokonalé akustice dokonale slyšitelný téměř po celé ploše. I proto se zde kromě her a závodů mohla pořádat také divadelní představení.\nProšli jsme se po ploše s tribunami pro 50.000 diváků, dnes porostlé trávou, u východu do tunelu pro příchody a odchody atletů leží poházené kameny z nějakého zříceného stupně hlediště. A na těch se vyhřívaly ohromné ještěrky s barevnou kresbou na zádech, připomínající thajské gekony, ale bez přísavek na nohách. Pravděpodobně se jednalo o agamy, s obdivem jsme pozorovali jejich schopnost otočit hlavu o 180o a hledět přímo dozadu za sebe.\nAle nejhezčí část Afrodisias jsme měli teprve před sebou. K východu z archeologického areálu se jde přes Propylaje, slavnostní monumentální bránu, kterou se vcházelo na cestu k Afroditinu chrámu při slavnostních procesích. Uprostřed vzorně sestřižené zelené louky stojí stavba se čtyřmi skupinami korintských sloupů nesoucích tympanon se zachovalou reliéfní výzdobou.\nUsazení stavby do okolního prostředí je tak dokonalé, že jsme se od ní nemohli odtrhnout, fotili a natáčeli jsme ze všech stran, takže do autobusu jsme se dostali skoro jako poslední.\nNa parkovišti jsme zastihli řidiče s otevřeným motorem, tradičně se zase čekalo, tentokrát přes půl hodiny. Pak teprve se povedlo za pomoci policisty a jeho nářadí napojit drátem baterii ke startéru a nastartovat. Čekání ovšem bylo příjemnější než v Pammukale, protože zde se dalo sednout do stínu na lavičky. Jen jsme se báli, že z čekání se stává tradice, která se bere jako normální stav a ne jen jako výjimečný problém.\nDo hotelu na Egejském pobřeží (nedaleko města Kusadasi) jsme dojeli pochopitelně až potmě, ale hotel Faustina (podle manželky římského císaře Marca Aurelia) nás potěšil – byl to nejhezčí hotel našeho zájezdu. Nový, moderní, pěkně zařízený. Přímo na pobřeží Egejského moře, do kterého se ale musí z dřevěného mola po schůdcích, na trávě mezi hotelem a mořem stojí slunečníky a křesílka se sklopnými opěradly, k dispozici je samozřejmě bazén. Všechny pokoje jsou klimatizované a mají výhled na moře prosklenou stěnou s dveřmi na balkón.\nVečeře nám docela chutnala, ale na koupání již bylo pozdě. Vyrazili jsme tedy alespoň do města, ale nic tu není k vidění, takže jsme se po půlhodince vrátili.\nRáno jsme vyjeli v trochu rozumnější dobu než minulý den, protože nás nečekal žádný přejezd, ale „jen“ návštěva čtyř antických areálů na egejském pobřeží. Prvním z nich byla věštírna ve městě Didyma, která svým význam kdysi konkurovala i řeckým Delfám, ovšem jejich věhlas nikdy nepřekonala. Přesto zůstala druhým nejvýznamnějším antickým místem, kde se dalo sehnat proroctví o věcech budoucích.\nCelý chrám, včetně centrálního schodiště širokého 15m na věšteckou plošinu ve výšce 20m, působí gigantickým dojmem, ovšem velikost je zde místy na úkor jemné umělecké práce, takže na nás zase nezapůsobil tak silně, jako třeba afrodisiaské Propylaje minulý den. Ale asi je to jen subjektivní dojem, protože podle průvodkyně je zdejší věštírna pro část turistů vrcholem zájezdu.\nU vchodu do areálu jsme si ještě jednou prohlédli plastický reliéf býčí hlavy a kámen s hlavami Medúz, nám se více líbila ta pravá, ovšem známější je levá hlava, přelomená trhlinou na dvě části, s jemnějšími rysy v obličeji.\nV Didymě je hned u chrámu výborná pekárna, koupili jsme si čerstvý chleba (chuťově připomínal samozřejmě spíše veku) a preclíky, v dalším obchodu levnou vodu a v suvenýrovém obchůdku pohledy s místy z dnešního programu.\nCestou z Didymy jsme jeli kolem bavlníkových polí, právě zde vrcholí sklizeň. Celé rodiny česáčů žijí po celou dobu sklizně v provizorních stanech přímo na polích; všude se píše a říká, že bavlnu sklízejí více ženy, ale naše pozorování tomu neodpovídá. Při jedné ze zastávek jsme si utrhli pár chomáčků na památku.\nO kus dále jsme už začali potkávat nákladní auta, ale hlavně traktory s vleky plnými žoků s bavlnou. Ta je tak lehká, že nosnost vleku není vůbec důležitá, a tak jsou žoky svázané do fůr neuvěřitelně širokých a vysokých, že je občas problém se s podobnými vozidly vyhnout. Všechna auta a traktory míří do zpracovatelských center a meziskladů, před kterými se tak tvoří dlouhé fronty čekajících vozidel, které bývá problém předjet.\nJediným antickým místem z helénské doby (řecká říše) na našem zájezdu bylo ruiny města Priéne (ostatní památky pocházejí z dob římských). Většina zakladatelů antických měst v Malé Asii využívala krásy okolní přírody k usazení města do okolí. Ale tak dokonale jako v Priéne se jim to povedlo málokde. Priéne leží na vrcholku kopce s výhledem do krajiny, na plošině v borovicovém háji, nad kterým se ještě pne holé skalní bradlo. Takže i pohled z okolí na město musel být impozantní, zvláště když na nejvyšším místě kopce přímo na úpatí ještě vyššího útesu stál sloupový chrám zasvěcený bohyni Athéně.\nNa kopec k městu (které ale zřejmě nikdy nemělo více než několik tisíc obyvatel) nevede řádná cesta, takže autobus nás vysadil na parkovišti kousek pod vrcholem. K památkám vede několik přístupových cest, nejpohodlnější je přímá cesta vzhůru dlážděná kameny, ale je možno jít i po serpentině hliněné cesty využívaná džípy archeologů a hlídačů areálu. Podél této cesty je několik čerstvých jam s vykopávkami budov, které se po staletích opuštění dostaly až pod úroveň zvedajícího se terénu. Také nevýrazné kopečky a mohyly mezi piniemi pravděpodobně skrývají další stavby.\nVětšina přístupových cest se setkává na křižovatce pod samotným areálem, tento bod (nejnižší bod areálu) byl vstupem do města a zaujala nás zde odkrytá kruhová součást místní kanalizace vytesaná z kamene, která sloužila jako sběrač několika větví kanalizace s vyústěním mimo hradby města.\nMěsto bylo vystavěno podle plánů s pravoúhlým křížením ulic, většina staveb je ovšem rozbořených až na kameny, takže nelze rozeznat jejich účel, mnohdy ani není vidět půdorys základů. Výjimkou je malé divadlo (s císařskou lóží) a ještě menší odeon. A samozřejmě zbytky Athénina chrámu ne nejhezčím místě areálu. Z chrámu zůstal, kromě mnoha kamenných kruhových segmentů z rozbořených antických sloupů na plošině nad srázem, jen zbytek jedné řady sloupů, ovšem právě tyto sloupy s pozadím skalního výběžku nad nimi tvoří známé místní panoráma.\nBohužel právě okolí těchto sloupů okupovala skupina bláznivých, asi amerických turistů, evidentně příslušníků nějaké sekty. Jejich guru s pomocníkem vykřikoval nějaké slogany, s přehnanými afektovanými gesty obcházel kruh a nutil své ovečky ke sborovému skandování hesel či recitování nějakých manter. Takže kdo chtěl mít foto z tohoto nejfotogeničtějšího místa bez lidí, měl smůlu. Vyfotili jsme tedy zbytky chrámu i s praštěnými Američany a vrátili se pomalu piniovými háji k autobusu.\nU parkoviště se volně procházel a popásal oslík, k velkému nadšení fotografů. Protože turistů tady zase až tolik nebývá, byly zavřené toalety, takže nezbylo než využít okolní přírodu. To pobouřilo veverku, která vyrušena ze své činnosti tryskem přiběhla ke mně, odrazila se mi od boty a skokem plavmo přeskočila na sousední zeď, po které odběhla do lesa.\nDalší zastávkou dnešního programu byl Milétos, kdysi přístavní město, rodiště matematika Thaleta. Dnes jen rozpadající se areál bojující se záplavami, zatopený v nejnižších místech bažinami.\nProhlídku jsme zahájili v největším anatolském divadle (a jedním z největších vůbec) pro 25.000 diváků, dnes ovšem poměrně poničeném, horní část je dokonce úplně rozebrána na stavební materiál pro byzantskou pevnost postavenou nad divadlem, dnes ovšem také poničenou. Při krátkém rozchodu jsme si vyšli až nad divadlo mezi polorozpadlé zdi pevnosti (výborně se odtud fotilo), vrchem jsme pak divadlo obešli až k tunelu z hlediště, kterým mezitím vycházela pomalejší část našich kolegů k vyhlídkovému bodu nad vykopávkami města ve Lví zátoce.\nNázev bývalé zátoky pochází od soch lvů, mezi kterými se na noc natahoval řetěz, aby se pirátské lodi nedostaly do městského přístavu. Dnes je ovšem moře v nedohlednu, desítky kilometrů vzdálené.\nDo bažin kolem centra města se zbytky kolonády, dříve kryté, jsme ani nešli. Prohlédli jsme si vše svrchu (hodně zde foukalo), a pak jsme se vydali do Faustiných termálních lázní pod mešitou Ilyas Bey. Průvodkyně nám zde ukázala všechny klasické části římských lázní, chvíli jsme obdivovali dokonalost římského systému péče o tělo. K autobusu jsme se vraceli olivovým hájem, který pravděpodobně stojí na dalších památkách ukrytých pod zemí, ale olivy jsou pro Turky v tuto chvíli důležitější než západní památky.\nPosledním a nejdůležitějším bodem programu byla návštěva Efesu. Podle původních plánů jsme se ještě po ní měli zastavit na nedaleké pláži na krátkou koupací zastávku, ovšem vzpoura důchodců s následným hlasováním (22:20 pro důchodce) rozhodla, že nám koupáníchtivým stačí moře u hotelu. Stejně pohořel i Tolun s nabídkou návštěvy řemeslné dílničky na zpracování kůží.\nJeště před městem Efes stával jeden ze sedmi divů světa – Artemidin chrám. Bohužel dnes jsou z něj k vidění jen monumentální základy na nenápadné loučce, na kterých byl vztyčen jeden jediný sloup, nadto složený z dílů, které k sobě evidentně nepatří. Na jeho vrcholu mají čápi své hnízdo. Vyhrazených asi deset minut na prohlídku stačí. Horší to bylo s hledáním vhodného kamínku na památku – na louce kolem sloupu skoro žádné nebyly, ale nakonec jsme uspěli.\nEfes patří spolu s Pammukale k nejnavštěvovanějším místům Turecka (a určitě právem). U pokladen se proto čeká trochu déle než jinde, ale není to nijak velký problém, řádově se jedná o minuty. Areál je průchozí a jednosměrný, davy turistů je totiž třeba trochu regulovat, proto se do areálu vchází na jeho vrchu a pokračuje se dolů hlavní třídou (Ulice kurátu) až k divadlu, odkud se cestou k bývalému přístavu vychází k autobusům, které místo mezitím objely a tady zaparkovaly.\nHned za pokladnami je postaven odeon, který zde má ovšem rozměry menšího divadla. Od něj se jde kolem prvních restaurovaných pozůstatků zdí a staveb (Poliova fontána, Domiciánův chrám, Memmiův památník) až k počátku hlavní třídy – Cesty kurátu, pojmenované podle kněží, kteří pečovali o posvátný oheň.\nCesta kurátu vede od státní agory k Celsově knihovně a je dlážděna mramorem. Podél cesty lemované sloupy se sochami stály nejdůležitější stavby města. Nás zaujal reliéf bohyně vítězství Niké nebo třeba mramorové Heraklovy sloupy, mezi kterými se prochází tak, že se pro štěstí současně rozpaženýma pažema dotkne obou sloupů po stranách nepříliš širokého průchodu.\nNejhezčí stavbou Cesty kurátu (když se nepočítá Celsova knihovna na jejím konci) je Hadriánův chrám, přestože jeho rozměry jsou pouhých 7 x 5 metrů. Na polokruhovém panelu v zadní části je reliéf s Medúzou, tympanon podepírají korintské sloupy.\nKousek za chrámem stojí zase nejzajímavější stavba – veřejné latríny. Čtvercová atriová stavba s mramorovou lavicí s otvory kolem všech stěn, pod lavicí tekla proudící voda. Dříve se zde scházeli zejména majetnější muži, aby při vykonávání tělesné potřeby prodebatovali záležitosti spojené s životem města. Uprostřed stála fontánka a na plošince dotvářeli atmosféru vyhrávající muzikanti.\nMinuli jsme po pravé nenápadnou odbočku k nevěstinci (byl blízko knihovny, aby muži mohli doma říkat, že jdou studovat) a už jsme stáli na náměstí s nejhezčí stavbou města – Celsovou knihovnou. Původně ji postavil Julius Aquila jako hrobku pro svého otce Celsa, římského senátora a místodržitele provincie Asia. Až později byla přestavěna na knihovnu s papyrovými svitky (až 12.000 svitků). Knihovna má dvoupatrovou fasádu zdobenou sloupy a sochami, síň knihovny byla vysoká 15 m.\nCelá fasáda je bohatě zdobená a působí ohromujícím dojmem. Bohužel na fotkách je vidět buď monumentalita stavby nebo detail jemnosti zdobení, bohužel nelze na jedné fotce zachytit oboje současně. V okolí knihovny jsme strávili nejdelší dobu z prohlídky Efesu, doslova jsme se nemohli odtrhnout.\nCelsova knihovna - detail\nKlenutou branou jsme prošli do závěrečného úseku. V místnosti se zachovalým stropem je (za mřížemi) vystavena socha jedné z patronek města, bohyně Afrodity. Protože je mimo jiné i bohyní plodnosti a hojnosti, bývá zobrazována s mnoha řadami prsů podél celé horní poloviny těla.\nŽádný turista nemine bez povšimnutí zdejší raritu, poutač do nevěstince na cestě od bývalého přístavu do centra města. Do mramorové desky na cestě je vyryt otisk nohy („tudy běžte“), dívčí kudrnaté hlavy („jsou zde mladé dívky“), proděravělého srdce („prodejná láska“), mincí („jen za peníze“) a obdélník (podle průvodců znamená „bereme i šeky a kreditní karty“, ale kdo ví…).\nU východu z města (ale ve starověku u vchodu ze strany přístavu) stojí obrovské divadlo pro 25.000 diváků. Je dobře zachované, ale nejhezčí pohled na něj je od přístavní cesty. Usazení do okolní přírody je prostě dokonalé.\nNa kopci kousek od Efesu je bývalé vězení, kde byl vězněn svatý Pavel, jeli jsme kolem. Někde zde stojí i chatrč, kde prý žila v posledních letech svého života (a snad zde i zemřela a je pochovaná) Panna Maria, ale tu jsme neviděli.\nV autobuse se odehrála dříve zmíněná revoluce proti koupání, takže jsme se vrátili do hotelu ještě za světla. Převlékli jsme se do plavek a šli se podívat na moře, to nás ale nepřesvědčilo – zdálo se studené a hlavně špinavé, vlny naráželi na žebříkové schůdky z mola, takže jsme koupání v Egejském moři pro letošek vzdali.\nVyzkoušeli jsme raději čistý bazén (studený, ale lepší než v Antalyi). V pohodlných lehátkách jsme pak trochu oschli a pozorovali bleskurychlý západ slunce (spíše vteřiny než minuty trvalo mizení slunečního kotouče za kopečky nad blízkým řeckým ostrovem Lesbos). Pak už zbývala jen večeře a sbalit se na zítřejší poslední přejezd.\nVstávali jsme velmi brzo, protože před námi byl poslední přejezd zájezdu, a to dokonce přejezd zdaleka nejdelší. Krajina za okny byla celkem zajímavá, projížděli jsme horami i po pobřeží Egejského moře. Po několika hodinách jízdy jsme dojeli do Bergamy, jak se nyní jmenuje město pod zbytky starověkého Pergamonu.\nAutobus nás úzkými serpentinami vyvezl na vrchol kopce, kde stávalo centrum Pergamonu. Jako první část prohlídky jsme navštívili poslední amfiteátr na tomto zájezdu. Většina divadel má nějaké „nej“, to zdejší se pyšní přívlastkem nejstrmější. A je to na první pohled vidět. Hlediště má dokonce 78 řad, ta nejvyšší je 37 výškových metrů nad orchestrou. Protože v podstatě jevištěm vede přístupová cesta ke chrámu za divadlem, nebylo možné zde postavit tradiční skénu, proto se zde stavěla dřevěná, která byla vždy po představení rozebrána a uložena.\nNěkteří nadšenci s fotoaparáty dokonce sklusali dolů pod hlediště, my línější jsme ale pokračovali přímo nahoru na plošinu nad divadlem, kde stál dříve velký oltář zasvěcený Diovi a Athéně Vítězné. Za touto plošinou stála slavná pergamonská knihovna, kde byl poprvé nahrazen nedostatkový papyrus pergamenem.\nKlenutými chodbami s výhledy na hlediště divadla jsme prošli až do nejvyššího místa areálu k Trajánovu chrámu. Krásně vybělené sloupy kontrastují s modrou oblohou a zelenými kopci, až nás průvodkyně varovala, ať tolik nefotíme, protože výsledné fotky musí zákonitě být až kýčovité.\nPergamon - Trajánův chrám\nPo krátké fotopauze jsme obešli vrcholek kopce na druhou stranu, odkud je výhled na Pergamonskou přehradu, vrátili jsme se do areálu a šli pomalu k východu. Kolem zásobárny na vodu se shlukl dav turistů, uprostřed široké studny totiž stojí sloup končící těsně pod úrovní terénu, na který se turisté snaží hodit kamínek tak, aby zůstal a nespadnul na dno studny. Na první pokus prakticky nemožné.\nPak už jsme sjeli autobusem k další významné stavbě Bergamy – Červené bazilice. Bohužel díky netrpělivému Tolunovi jsme dostali jen půl hodiny času. Protože jsme měli hlad a potřebovali jsme vodu, vyhodnotili jsme situaci jen na prohlídku baziliky přes plot. Pak jsme se dali dolů uličkou (přes rozprostřené koberce před prodejnou suvenýrů) a brzy jsme narazili na pekařství, kde jsme nakoupili vekový chleba a preclíky, když kolem nás projel autobus s řidičem a Tolunem. Postupně jsme zjistili, že polovina lidí má stejnou informaci jako my, tedy že sraz je nahoře u baziliky, kdežto druhé půlce Tolun řekl, že pro ušetření času nás autobus počká dole u marketu.\nNakonec jsme pokračovali s většinou směrem dolů, u stánku jsme si koupili výborné kuřecí kebaby po milionu lir a asi 5 minut před limitem jsme došli k autobusu. Protože část kolegů si nebyla jista místem srazu, museli jsme pro jistotu čekat asi čtvrt hodiny na opozdilce, nakonec se nás sešlo asi dvě třetiny, zbytek čekal nahoře. Řidič měl obrovské problémy s otočením autobusu v úzkých uličkách, couval a popojížděl snad třicetkrát, než se mu povedlo otočit se.\nNahoře jsme nabrali zbytek osazenstva a zhodnotili Tolunovu přílišnou aktivitu jako ztrátu minimálně 45 minut. Místo půl hodiny jsme zde strávili hodinu a čtvrt, z toho ovšem většinu při zmatcích v autobusu.\nPo odjezdu z Bergamy nás průvodkyně docela potěšila. My vpředu jsme již několik dnů sledovali její neúspěšné přemlouvání Toluna, abychom si poslední úsek cesty zkrátili trajektem přes Marmarské moře. Mysleli jsme, že to padlo (za trajekt se musí platit), ale teď jsme se dověděli, že přece jenom poplujeme (trajekt šetří několik hodin cesty autobusem při objíždění Marmarského moře až k mostu přes Bospor).\nK přístavišti trajektů jsme dorazili s počínajícím stmíváním. Naštěstí zde nečekalo nijak hodně aut, takže jsme se nalodili za maximálně dvacet minut po příjezdu. Mezitím jsme pozorovali prodavače všeho možného proplétající se se svými vozíky a s tácy na hlavách mezi čekajícími vozidly. Zdejší trajekty nedosahují velikosti trajektů např. skandinávských, přesto pojmou celkem dost aut a autobusů. Čekala nás asi půlhodinová plavba, takže jsme si vystoupili z autobusu a vyšli jsme na třetí palubu do prostorné kavárny, kde jsme si dali tureckou kávu (předraženou, 1,5 milionu, ale na trajektu nešlo nic jiného čekat). Plavba moc lodí nehoupala, přestože vlny se zdály docela vysoké. Trajekty plují jeden za druhým, noční moře s osvětlenými loděmi a břehem v dálce vypadalo romanticky, jen na přídi mimo kabinu byla docela zima.\nVylodili jsme se přímo na periférii Istanbulu, Tolun zde má někde rodiče, takže jeho cesta s námi zde končila (možná proto nakonec svolil s trajektem). Naposled nám zamával z autobusové zastávky a my jsme dorazili do stejného hotelu, jako při první noci našeho zájezdu. Náš pokoj v prvním patře nás patřičně vyděsil, protože přímo za oknem nesnesitelně hučel kompresor, naštěstí to nebyla klimatizace, ale jen digestoř kuchyně, kterou po večeři vypnuli.\nNaposled jsme viděli i náš autobus – zebru, poslední dva dny po Istanbulu jsme se měli pohybovat městskou dopravou, až na letiště nás pak odvezl najatý autobus.


Enthusiast – 29. stránka – Bydlení, finance, zdraví\nJak se vyhnout syndromu karpálního tunelu\n20.11.2015\tZdraví 0\nSyndrom karpálního tunelu je jedna z nejčastějších nemocí z povolání, kterou trpí téměř 40 tisíc Čechů. Dle odhadů je během života diagnostikován až 4 procentům lidí. Za syndrom karpálního tunelu může obvykle dlouhodobé přetěžování zápěstí nebo trvalý tlak, který je na ně vyvíjen. Nejvíce riziková je práce na počítači, hlavně intenzivní psaní, ...\nVybíráte vánoční dárky? Darujte zdraví\n13.11.2015\tZdraví 0\nRok se s rokem sešel a máme před sebou opět Vánoce. Děti se těší a většina z nás dospělých, i když nadává, v podstatě taky… Přes to všechno, co s sebou Vánoce přinášejí, od úklidu, přes pečení až po shánění Vánoční dárečků, je to čas, kdy po letní dovolené konečně ...\nDokonalé zuby jsou naší vizitkou\n11.11.2015\tZdraví 1\nJít k zubaři je pro mnohé lidi noční můrou, a proto jeho návštěvu odkládají na nejzazší termín. Přičemž prevence a správná ústní hygiena dokáže vyřešit mnoho problémů. I přes to jsou případy, kdy je zásah stomatologa nutný. Například při zánětu dásní, rozsáhlém kazu, bolesti, úrazu apod. Tyto obtíže mohou vést až ...\nMýdlo z kozího mléka: čistí, chrání, pomáhá při akné, ekzému a lupénce\n6.11.2015\tZdraví 0\nKozí mléko a kosmetika jsou mimořádné dary přírody pro zdraví člověka. Věděli to už naši předkové před tisíci lety, a kozí produkty se osvědčují i novým generacím. Tím spíše, že narušené životní prostředí stále více neblaze působí za zdraví populace, je vhodné používat kozí mléko zevnitř i zvenku. Kozí mléko, ...\n2.11.2015\tCestování 0\nChytrým naplánováním dovolené lze ušetřit i tisíce korun. Od využití last minute nabídek a jiných slev až po volbu způsobu placení za služby v cílové destinaci. Většina zájezdů se dnes kupuje v last a first minute akcích či na slevových portálech. Úspory mohou v tomto případě činit 30 i více procent z původní ceny. ...\nKvalitní tepelná čerpadla od IVT čerpadla


Sebevědomí v praxi. Skládací huawei je dražší než skládací samsung - iDNES.cz\n24. února 2019 18:36, aktualizováno 18:36\nBarcelona (Od zpravodajů Mobil.iDNES.cz) - Samsung je světovou jedničkou v prodejích smartphonů. Huawei se jí chce stát. Samsung představil skládací smartphone ve středu, Huawei ukázal obdobný přístroj v neděli. Samsung bude stát 50 tisíc, Huawei bude za 60 tisíc korun. To je válka v přímém přenosu.\nVIDEO: Huawei odhaluje skládací mobilní zařízení Mate X\nPrvní, co nás napadlo, je slavná hláška z filmu Slunce, seno a pár facek: „Když vy přistavíte, tak mi to poženeme o štok, když vy břizolit, tak my kachličky.“ Obě značky si nedají nic zadarmo. Především Huawei jde za svým cílem velmi odhodlaně. Loni si naplánoval, že prodá 200 milionů smartphonů a prodal je. Letos chce předehnat Samsung a dělá pro to všechno.\nSamsung připravuje skládací mobil už hodně dlouho, netají se s tím, a tak loni na podzim ukázal prototyp, teď 20. února pak v San Francisku i produkční přístroj. Ale jen na pódiu, blíž se k němu nikdo nedostal. Prodej má začít v dubnu a cena je předběžně stanovená na 2 tisíce dolarů. To by s daní odpovídalo zhruba 54 tisícům korunám.\nŽe se Huawei pustí do něčeho podobného (a mnoho dalších výrobců), bylo dávno jasné. Huawei žádné podrobnosti dopředu nevypouštěl, až v podstatě v pozvánce na veletrh MWC v Barceloně naznačil, jakou konstrukci bude jeho telefon mít.\nA je jiná, než jak skládací telefon pojal Samsung. Galaxy Fold, jak se samsung jmenuje, má ohebný displej uvnitř a ten se tak přehýbá jako papír, nebo skoro jako papír. Huawei zvolil technicky jednodušší řešení: flexibilní displej je zvenku, ohýbá se tak vně kloubu telefonu.\nSkládací huawei se jmenuje Mate X a bude stát závratných 60 tisíc korun. Rozdíl oproti samsungu už sice není dramatický, ale i tak je to překvapující. Huawei byl v podstatě vždy u adekvátních přístrojů levnější než jeho jihokorejský rival. I to svědčí o jeho rostoucím sebevědomí.\nAle zpět k telefonu. Tím, že má ohebný displej vně, tak připomíná v podstatě první takový přístroj, který loni na podzim představila společnost Royole. Koncepce je v podstatě stejná, jen provedení od Huaweie je asi stokrát preciznější, hezčí, kompaktnější a tak dále.\nOproti Royole nemá Mate X obě poloviny stejně dlouhé, levá je kratší. Tomu odpovídá asymetrické provedení zad. Na té delší části je vzadu jakási brada, která skrývá část elektroniky a ovládací prvky. Při zavření menší polovina hezky zapadne k této bradě. Obě části u sebe drží jakási pojistka, pro otevření je potřeba tuto pojistku stisknout. Huawei pak má pro telefon už i funkční pouzdro, které pro běžné použití nebude nutné z telefonu sundávat.\nA jak to funguje v reálu? Asi skvěle, ale vlastní postřehy vám neřekneme. Na rozdíl od Samsungu, který telefon představil v San Francisku jen na pódiu, Huawei ho v Barceloně předvedl alespoň staticky za sklem. Jenže focení se ochrance nelíbilo, takže to byla taková přetahovaná. Ale na těch 10 až 20 centimetrů vzdálenosti vypadá telefon docela dobře. Konstrukce se zdá být bytelná, displej nepůsobil tak fóliově jako u Royole. Na chvíli jsme zaznamenali moment, když si před halou jeden vzorek prohlíželo vedení společnosti. Což byl mimo pódia jediný okamžik, kdy nebyl telefon schovaný.\nVIDEO: Představuje se nový, ohebný Huawei Mate X\nSpíš zatím nebude odladěný software, i šéf Huaweie Richard Yu měl s ovládáním drobné problémy. Ale na to bude mít Huawei dost času, prodej začne až v polovině roku, zatím bez bližšího upřesnění.\nA teď nezbytná dávka parametrů. Huawei se nebojí srovnávat s konkurencí, což na premiéře dokázal mnohými obrázky v prezentaci. V jednom směru má nad Samsungem Galaxy Fold výhodu, telefon podporuje 5G. Jenže letos je to spíš výhoda marketingová než reálná přednost, a to s ohledem na dostupnost 5G sítí.\nDále je zde superrychlé nabíjení a dvě baterie, v prvním případě má novinka 55W nabíječku. V druhém pak dva články s celkovou kapacitou 4 500 mAh. Ale tak to má i samsung. V telefonu jsou dva sloty na SIM, jeden až 5G, druhý s LTE. Zavřený telefon má na tloušťku 11 mm a po složení není mezi oběma částmi mezera.\nU skládacích telefonů si budeme muset zvyknout na několik údajů o úhlopříčce displeje. V tomto případě jsou to údaje dokonce tři. V zavřeném stavu má hlavní část displeje úhlopříčku 6,6 palce. U stále zavřeného telefonu má ta kratší strana úhlopříčku 6,38 palce. A po rozevření získáte tablet s úhlopříčkou 8,7 palce. Rozlišení je ve všech případech FHD+.\nNové alcately budou levné a módní. Přidají také na výkonu\nŠéf Vodafone: Horší pověst než operátoři mají už jen výrobci cigaret\nTémata: MWC Barcelona 2019, Samsung, Huawei, Samsung, Barcelona, LTE, SIM, skládací smartphone, Huawei Mate X, Samsung Galaxy Fold\nNástup skládacích smartphonů se zpožďuje. Samsung musel odložit prodej svého Galaxy Fold, konkurenční Huawei by svůj...


ŽENA-IN - „Miluju ho, ale nemůžu s ním spát,“ říká Jitka.\n„Miluju ho, ale nemůžu s ním spát,“ říká Jitka.\nSvého muže mám moc ráda, jsme spolu už pět let a ve všech směrech jsme si od začátku vyhovovali. Po dvou letech manželství se nám narodil syn. Pak začaly problémy, které jsem ze začátku přisuzovala tomu, že jsem unavená v šestinedělí a pak ze starání se o malého. Prostě se mi vůbec nechtělo do sexu. Když byl dítěti asi rok, na krátkou dobu se to trochu zlepšilo, ale pak jsem přestala kojit a začala užívat antikoncepci. Nevím, jestli to může být tím, ale potom už jsem zájem ztratila docela.\nJe mi to hrozně hloupé, protože vím, jak moc to manžela trápí, ale nedovedu si pomoct. Není mi odporný nebo tak, prostě se do toho musím nutit. A tak radši čekám, až se půjde vysprchovat, abych mohla jako spát, nebo říkám, že jsem strašně utahaná a je mi špatně. Svého muže miluju, ale prostě to nejde. A hrozně bych nerada, aby si třeba proto našel nějakou bokovku… Máte někdo nějaký způsob, jak s tím něco udělat. Je mi 27 let, to přece není v pořádku. Jinak jsem zdravá a docela spokojená.\nKaždá rada dobrá ....\nPro Soňu: To není zjednodušený názor, to je skutečnost z mého okolí. Dva mladí lidé, kteřé měli malé dítě (3 roky) se rozvedli, protože manžel byl sexuálně náročný. Ale u rozvodu byla manželka už s velkým bříškem,protože byla těhotná se sousedem. Který měl na tozdíl od manžela peníze. A to je jednoduché. A myslela jsem, že jsi moje známá, tak proto jsem to chtěla prodiskutovat.\nSoňo: Pokud vede rozdílnost v sexu k tomu, že manželka nechce spát s manželem, protože to chce často a jde k sousedovi, který to chce míň často a má prachy, tak to není rozpad zdánlivě šťastného manželství. To pak jde o něco docela jiného. Škoda, že to spolu nemůžem prodiskutovat.\nNejvíc se mi líbil názor Bobbyho Napsal velice přesně pocity partnera,ať už jde o muže nebo ženu.Chce to vážně hlavně komunikovat a řešit problém společně a to co nejdřív, dokud ještě o to partner stojí.Ne každý/á/ bude pouze "smutnit" (zn0uz4)a nakonec se smíří z tím,že se do ložnice chodí hlavně spát.\nNo, s tou HA bych to zkusila, je fakt, ze kdyz jsem zmenila HA tak se mi trosku me touhy upravily, i jsem s tim zadny vyrazny problem nikdy nemela. Sice jsem mela obdobi, kdy jsem trosku pribrala a nelibila se sama sobe, a to jsem se pristihla pri tom, ze jsem se podobnym aktivitam snazila vyhybat. Ale kdyz jsem si to uvedomila, tak jsem zapracovala na sobe (svem tele i svem duchu, tj. vztahu sama k sobe ) a spravilo se to. Nemuze to byt i tim, ze si po tehotenstvi nepripadas uz tak pritazliva jako predtim? Muze se jednat jenom o pocit, ale nektery veci si nase podvedomi neda vymluvit tak snadno, potvurka jedna . Kazdopadne bych to resila uprimnosti, ne vymlouvanim, ani Tobe by se asi nelibilo, kdybys po case zjistila, ze Ti partner lhal a nerekl Ti o svem, rekla bych dost vaznem, problemu... Hodne stesti a at se to rychle spravi\nNa každého působí antikoncepce jinak, takže nemůže nikdo tvrdit, když bere HA a je v pohodě, že tak musí být každý. A ne každý bere stejnou HA.\nMyslim, ze po nejake dobe (cca 2 roky), kdy bude smutnit a mit ruzny nalady, se z neho stane apaticky muz - bude mu to tak nejak uz jedno, to trapeni se stane konstantnim. Nemyslim si, ze by hned hledal 'ulevu' jinde, a urcite jsi s nim o tom mluvila. Ale co ho opravdu nastve a bude moc bolet, kdyz mu budes lhat do oci (ze jsi unavena, ze kdovico) - ver mi :(\nmusim se pridat ke strane vysazeni HA...vysadila jsem ji ze zdravotnich duvodu a nestacila jsem se divit, jake to melo vedlejsi (pozitivni) ucinky na ...vim, ze to neni vselek, ale za zkousku to myslim stoji a existuji prece i jine antikoncepcni metody, ne ? sice nejsou tak komfortni jako pilulky, ale zase k cemu je antikoncepce, kdyz se clovek nema chut\nNemusí se vysadit HA, ale může se jen udělat změna v HA. Stačí se poradit s lékařem a on může navrhnout antikoncepci s jinou dávkou hormonů, atp....\nMusím se zastat antikoncepce. Je mi 28 a užívám ji už 10 let. Chuť na sex mám pořád stejnou.\nSnažit se musí oba - i manžel. Můj milý má taky někdy pocit, že už nesexujem jako dřív, ale neuvědomuje si, že když ráno vstávám do práce 6.35, tak večer nebo spíš v noci, když je dávno po půlnoci na milování opravdu nemám náladu. A i když psychicky bych do toho šla, tak tělo odmítá a chce spát.\nSouhlasím s nápadem Dáši, zajděte si do sexuologické poradny - OBA !!!\n... podle svých zkušeností vím, že Ha opravdu snižuje chuť k milování....já jsem HA vyhodila a jsem spokojená\nZkusila bych změnit nebo úplně vysadit antikoncepci. Její hormonální účinky mohou mít vliv na sexuální život ženy.\nA připojuji se k tomu, že udržet si muže znamená milovat ho, se vším všudy... Když se muž cítí nemilován, utíká....\nStrašně moc Ti držím palce, aby se to všechno vyrešilo co nejlíp. Doufám, ze nám opak dáš vedět jak to dopadlo. Bohužel mám ten samý problém, s tím rozdílem, že ještě vdaná nejsem a mimčo taky nemam:-((TAkže by mě to vážně zajímalo.


Lukáš Dubský: 11 % (14)\nJan Pařízek: 12 % (34)\nJiří Koula: 14 % (38)\nZa mně osobně nejlepší divadlo, které lze v Praze v současnosti vidět. Perfektní propracovaní charakterů jednotlivých postav, podporují výborné výkony všech herců. Každá z postav každou minutou představení poodhaluje kousek ze svého já, takže divák má pocit, že je spíše uprostřed reálného děje, nikoli v hledišti ČHK. Nelze nevyzdvihnout L. Žáčkovou, její Blanche vzbuzuje emoce od prvních sekund, kdy se objeví na jevišti. Stejně tak ale nelze nezmínit, že kompletní "ansámbl" podává celý večer mimořádný výkon. Rozhodně jsem tuto hru neviděl naposledy.\nSen noci svatojánské - Letní shakespearovské slavnosti: 90 %\nRod Glembayů - Divadlo na Vinohradech: 90 %\nTohle je to, za čím chodím do velkých divadel. Opravdu velké představení. Tři hodiny postavené na textu, odvedeném všemi aktéry tak, že dychtivě čekáte, kam se bude děj dále vyvíjet. S přibývajícím časem a množstvím vypitého alkoholu atmosféra na jevišti houstne, až se těžko dýchá i divákům v hledišti. Vynikající O. Brousek coby revoltující mladík postupně podkopávající autoritu i sebevědomí vládce rodu v podání neméně dobrého T. Töpfera. Alegorie změn ve společnosti, které jsou dnes stejně aktuální, jako v době vzniku tohoto dramatu.\nSirotci - Divadelní spolek Kašpar: 90 %\nTři postavy, jejichž život během chvilky obrátí naruby dramatická událost. V postavách Helen a Dennyho se rozehrává vnitřní boj. Co je důležitější? Morálka, rodinné pouto, láska k partnerovi... Pomoc cizímu člověku nebo vlastní krvi? Jen Liam, který celou situaci způsobil, zůstává ve své jednoduchosti stranou. Charaktery jednotlivých postav se na jevišti postupně odhalují, drama se stupňuje a atmosféra houstne. Dobrý příběh byl skvěle přeložen, zrežírován i zahrán celou hereckou trojicí. Představení určitě stojí za návštěvu.\nSyrové, svižné a vtipné představení. Viděl jsem dvakrát - na letní scéně v Řevnicích (Řevnici?) i v divadle v Dejvicích a vždy skvělá zábava.\nVýjimečné představení. Silný, otevřeně a přitom citlivě vystavěný příběh s přesnou režií a perfektními hereckými výkony diváka zarazí do sedadla a nenechá ho vydechnout až do závěrečné scény. MDMB touto hrou jen potvrzuje, že patří k absolutní divadelní špičce.\nVernisáž - Divadelní spolek Kašpar: 90 %\nJakkoli je z něj cítit beznaděj normalizace, funguje Havlův text velmi dobře i dnes. Věra s Michalem naléhavě ujišťují Bedřicha, že jejich život je skvělý. Vlastně tak ale ujišťují sami sebe, protože se tím brání realitě své duševní prázdnoty. Režijně velmi dobře uchopené představení. Strohá scéna otevírá prostor pro divákovu představivost. Uvěřitelně absurdní projev J. Nerudové a M. Tichého velmi dobře doplňuje L. Zadražil, Jeho Bedřich je postava s minimem prostoru a prakticky bez textu, přesto na jevišti rozhodně nestojí ve stínu svých kolegů.\nJohanův příběh je silný a vynikající M. Řezníček jím diváky provádí s citem a něžností. Minimalistický prostor mezi diváky využil naplno. V každé poloze je přirozený a uvěřitelný. První polovina představení má skvělý spád, příběh graduje a divák dychtivě čeká na každé další Johanovo slovo. Po přestávce se tempo trochu zarazí, v textu je mnoho balastu, který sice dává M. Řezníčkovi vyniknout, ale v příběhu nehraje významnější roli. Po chvíli naštěstí příběh opět nabere tempo a nezadržitelně se řítí do velmi silného finále. 85%.\nThelma a Selma - A studio Rubín: 90 %\nPoněkud chaotický úvod vystřídá po pár minutách ještě větší chaos, který však po chvíli začne dávat smysl a jako celek je velmi působivý. Všichni tři herci dostali hodně prostoru, který bezezbytku využívají. Jak je již v Rubínu tradicí, bezezbytku je využitý i omezený prostor scény. Hudební podkres perfektně zapadá do celkového pojetí a dotváří tak skutečně velký divácký zážitek.\nVcelku jednoduchý příběh o vztahových propletencích, který je však velmi dobře vygradovaný, výtečně zrežírovaný a skvěle zahraný. DD opět nezklamalo!\nDivadelní hra ve stylu Tarantinových filmů. Absurdní, mrazivé, ale také velmi vtipné představení. Pokud chcete, můžete se jen zasmát propracovaným dialogům a absurdním situacím. Chcete-li o hře více přemýšlet, můžete najít řadu odpovědí na otázku, o čem to vlastně bylo. Třeba o naprostém magorovi, který nakonec potkal ještě většího magora. Nebo o tom, že hledáním něčeho, co hledat ani nemá smysl, ztratíme něco důležitého. Skvělý M. Finger. 85%.\nZa mě výborná komedie se skvělými herci. J. Dulava s buchtami mně spolehlivě rozesmál, kdykoli se objevil na jevišti :)\nVelmi příjemné představení. L. Smoček postavil nekomplikovaný příběh na jednoduchou scénu a nechal tak vyniknout herectví dvou divadelních osobností.


Šance na levné energie a služby nikdy neumírá | Rady a návody | Podnikám\nŠance na levné energie a služby nikdy neumírá\nNebojte se, nebudu si hrát na podomního prodejce energií v online podání. Já jim zavírám dveře před nosem. Čemu by ale stálo zato zůstat otevření, jsou aukce energií. Zejména když si vaše podnikání vyžaduje k nastartování svou dávku elektrické energie (o té lidské ani nemluvím).\nJestli jste už někdy zkoušeli volat vašemu dodavateli energie a snažili se vydobýt si nižší ceny s argumentem, že přeci od nich odebíráte dost (např. 1 domácnost a 3 provozovny), asi jste se setkali s výsměchem. Sám jako kůl v plotě člověk proti korporaci nic nezmůže. Když by vás bylo ale 100 nebo 200 takových, váš požadavek by měl větší váhu.\nNa tomto principu fungují aukce energií. V minulosti byly pořádány za přispění obecních či městských samospráv (první akce proběhla v Říčanech na jaře roku 2013 a znamenala velký boom tohoto fenoménu), dnes se ale můžete do aukce přihlásit nezávisle na tom, zda vaše město něco takového spoluorganizuje nebo ne.\nV elektronických aukcích se draží jak ceny energií (elektřiny a plynu), tak i ceny telekomunikačních služeb. Což jsou všechno náklady, které váš start up určitě bude mít.\nPrávě se nacházíte: ÚvodPodnikámRady a návodyŠance na levné energie a služby nikdy neumírá


[ zenə´fəubik] znamená xenofobní.\nPrvní písmeno se vyslovuje "z".\n[ ´ziəroks] je xeroxovat nebo také kopírka značky Xerox.\nJe pravda, že po mnoha desetiletích používání kopírek této značky se také v angličtině zažil termín xerox jako synonym pro kopírování.\nJak vidíme má trochu nečekanou výslovnost.\nTotéž platí např: u značky Hoover což v BrE znamená vysávat. My používáme slovo luxovat\tpodle značky Lux. Značky nebo názvy výrobků mají v angličtině velká písmena. Pokud přejdou do obecného používání pak se píší malá písmena.\n[ ´eks rei] znamená česky rentgen nebo sloveso rentgenovat. Synonym je roentgen ray, ale tento výraz se užívá méně často.\tRentgen, podle německého fyzika W.C. Röntgena.


Šmejc dal za Home Credit 14 miliard, PPF zároveň vykoupila vlastní akcie | E15.cz\n19. června 2014 • 09:33\nMiliardář a bývalý akcionář skupiny PPF Jiří Šmejc zaplatil za 13,38 procenta akcií splátkového kolosu Home Credit částku 494 milionů eur (13,6 miliardy korun) a za stejný podíl v Air Bank šestnáct milionů eur. Zároveň za 222 milionů eur (6,1 miliardy korun) získal podíly v dalších společnostech.\nSkupina PPF nejbohatšího Čecha Petra Kellnera zveřejnila podrobnosti o vypořádání se Šmejcem ve zprávě o finančních výsledcích za uplynulý rok. Zmíněné transakce jsou součástí dohod mezi Kellnerem a Šmejcem o rozdělení majetku, na němž se dohodli na začátku roku 2012. Tehdy se Šmejc rozhodl ze skupiny PPF odejít.\n„Dohoda vznikla z mojí iniciativy, respektive chuti zkusit nové věci,“ komentoval tehdy rozchod dlouholetých byznysových parťáků Šmejc. Ten nadále řídí celou skupinu Home Credit, která je v současnosti nejdůležitější součástí skupiny PPF.\nSoučástí vypořádání je i to, že PPF poskytla Šmejcovi dlouhodobý úvěr, který je zajištěn jeho podílem v Home Creditu. Šmejc již dříve uvedl, že na úvěr koupil čtyři procenta splátkové skupiny. Kromě podílů v Home Creditu a Air Bank Šmejc převzal od PPF její podíl v řecké bance Piraeus Bank.\nNa druhé straně skupina PPF koupila od Šmejce pět procent vlastních akcií za 458 milionů eur, což v korunách odpovídá částce 12,6 miliardy korun. Zaplacená suma ohodnocuje celou skupinu PPF na 252 miliard korun. Akcie na konci loňského roku PPF stále držela.\nInvestiční skupina PPF se nechtěla vyjadřovat, co s vlastními akciemi provede, či zda je stále drží. „Podrobnosti nad rámec účetních uzávěrek a výročních zpráv nezveřejňujeme,“ uvedl mluvčí PPF Radek Stavěl.\nŠmejc byl s pětiprocentním podílem po Kellnerovi druhým největším akcionářem ve skupině PPF. Přede dvěma lety se však Šmejc rozhodl zkusit byznys zcela na vlastní pěst. V současnosti je jediným akcionářem investičního holdingu Emma Group, která se zaměřuje na investice v zahraničí. Šmejc tak investoval například do podílu v řeckém loterijním kolosu OPAP nebo do ruského prodejce elektroniky Eldorado.


Fototapety Pampelišky | Demural®\nOhromují, poutají pozornost téměř pohádkovou dokonalosti díla Matky Přírody. Inspirující motivy, které tak rádi používají umělci – malíři, sochaři, grafici nebo fotografové. Opravdový zázrak, podstata něžnosti a – žel – prchavosti okamžiku. Nádherné pampelišky mají jednu vadu – jsou a za chvilku se vytratí. Naštěstí existuje způsob, jak tuto krásu udržet na dlouho, a kouzlo nevinnosti jaké kolem sebe šíří přemístit do naších domovů.\nPampeliška zblízka Rostou divoce, takže je najdete všude. Z té dálky je ale asi nikdo nesleduje. Tady vidíte, že pam...\nPampelišky v romantické verzi Tento přechodový stav této květiny, známé jako pampeliška, je jedním z nejběžnějších dekorativníc...\nOdlet v pramenech slunce Lehkosta a kouzlo chvíle, kdy se drobné chomáčky pampelišek unáší vzhůru, budou skvělým akcentem ...\nNebe uvnitř rostlin Dekorace by měla být okouzlující a zároveň udivovat krásou přírody. Přesně tak je to u této dekor...\nBabské odpoledne Babí léto je doba vhodná pro odpolední návštěvy našich blízkých přátel. Tento čas charakterizuje ...\nPřípomínají blaženou prázdninovou dovolenou a čas odpočinku a uvolnění stráveny ve jménu sladkého nicnedělání na idylické louce. Rozpomínaje dětské hry a nevinné sázky o to, kdo umí na jeden pokus sfouknout všechno chmýří. Pampeliška je esencí pomíjení, prchavosti, letního dobrodružství. Je to také motiv, který se pro nás stal inspirací k vytvoření jedinečné galerie přírody. Je rovněž motivem, který nás inspiroval k vytvoření neobyčejné galerie obsahující hotové nápady na ženské, éterické a lehce romantické fototapety.\nKrásně zdůrazňují výzdobu holčičího pokoje – udržený v romantickém duchu nebo vytvořený na základě lehce idylického stylu shabby chic. Stanou se dokonalým doplňkem do rustikální kuchyně nebo do malovaného pastelami, inspirovaného letním dobrodružstvím obývacího pokoje.\nKategorie: Pampelišky Prosím vyberte siArchitektura Květiny Sport Textury Abstraktní Krajin Vozidla Mapy Světa Pampelišky Stadión Schody Zvířata Západ Slunce Káva Nebe Hor\nPociťuj rozvernost, radost a energii díky foto-tapetě. Nechť tě magie motiv\nS poryvem větru vzneseme se vysoko, nad všechno co známe. Dnes můžeme být\nFoto-tapeta je ideálním doplňkem do denního pokoje, ložnice nebo obýváku.\nPříroda dovede překvapit nejen lidi. Mnoho rostlin si též musí radit s jej\nTo však není vše, protože v galerii fototapety pampelišky jsme umístili nejen přírodní fotografické vzory, ale také tématické grafiky – ideální pro místnosti v minimalistickým stylu, pro ty trochu skromnější, nápadité a velmi moderní.\nNení pochyb o tom, že tyto fototapety padnou všem milovníkům něžných a prchavých doplňků. Zalíbí se také fanouškům originálních motivů a neobyčejných grafik. Představené v kategorii fototapety pampelišky vzorky jsou porcí hotových nápadů na nástěnné dekorace, které pojí neobyčejný design, nejvyšší kvalita provedení a široká použitelnost. Obsahují kapku kouzla a trvale zachycují v rámci profesionálního záznamu esenci pomíjení.


Stříbrná uncová investičních mince Český lev 2019 reverse proof číslovaný 31,1 g | Ekka Gold | EKKA-Gold | Specialista na investiční zlato, stříbro, platinu, paládium\nStříbrná investiční mince Český lev 2019 v provedení REVERSE PROOF. Příležitost pro sběratele - ražba pouhého 1000 kusů.\n1 350 Kč / 54,49 €\nJakmile produkt Stříbrná uncová investiční mince Český lev 2019 reverse proof číslovaný 31,1 g:\nČeská mincovna, a. s. zakoupila zahraniční licenci ostrova Niue na ražbu investičních mincí ze vzácných kovů (bullion coins), které vydává od roku 2017.\nTyto mince jsou chápány především jako investice a nástroj k uchování hodnoty.\nProduktová nabídka v této kategorii se právě roku 2017 rozšířila o motiv s názvem Český lev. Nabídka je rozmanitá a rozrůstá se o další motivy a způsoby zpracování. Tematické zaměření a provedení zaujalo i zahraniční investory.\nJednouncová stříbrná investiční mince Český lev 2019 1 Oz je v nevšedním provedení REVERSE PROOF. Oproti známé kvalitě s označením PROOF znamená toto zpracování záměnu matných a lesklých ploch, konkrétně u této mince se jedná o matnou plochu a zrcadlově lesklý reliéf.\nStříbrná investiční mince Český lev 2019 má hmotnost 31,1 g (1 Oz), je vyražena ze stříbra o ryzosti 999/1000 s nominální hodnotou 2 NZD (novozélandské dolary). Průměr mince je 37 mm, hrana je vroubkovaná.\nNa přední straně mince (avers) je standardní vyobrazení královny Alžběty II. s korunou na hlavě a lipovou ratolestí pod portrétem. Obvod mince lemuje nápis NIUE ISLAND 2 DOLLARS ELIZABETH II. 2019.\nNa ploše zadní strany mince (revers) je vyražen symbol české státnosti - Český lev, podle kterého se nově ražené investiční mince České mincovny pojmenovávají. Motiv je netradičně realisticky ztvárněn podle návrhu Asamata Baltaeva, DiS. Lev střeží Svatováclavskou korunu a plamennou svatováclavskou orlici. Po obvodu mince jsou nápisy 1 oz Ag 999 ČESKÁ REPUBLIKA.\nEmisní náklad pouhého 1000 kusů předurčuje minci k zaměření zájmu investorů a sběratelů o její získání a podle podobných dřívějších vydání lze předpokládat vysoký zájem sběratelské obce.\nMince pod značkou „Český lev“ jsou originální stříbrné investiční mince vydávané v poměrně malém nákladu. Tuto zajímavou investiční příležitost s potenciálem růstu ceny v čase EKKA-Gold doporučuje k nákupu.\nPodívejte se také na další stříbrné mince producenta Česká mincovna, a.s.\nStříbrná uncová investiční mince Český lev 2019 standard


Špatným postojem při odklízení sněhu si lidé poškozují záda, hrozí i výhřez ploténky - Novinky.cz\nNovinky.czŽenaZdravíŠpatným postojem při odklízení sněhu si lidé poškozují záda, hrozí i výhřez ploténky\nŠpatným postojem při odklízení sněhu si lidé poškozují záda, hrozí i výhřez ploténky\n25. 1. 2017, 7:19 – Praha\nKdyž napadne sníh, mnoho lidí musí chtě nechtě sáhnout po lopatě a upravit si cestu před domem. Jenže ne každý to dělá správně. Po tak náročné fyzické aktivitě se objevují bolesti zad, někdy dokonce vyhřezlé meziobratlové ploténky.\nPráce s hrablem také není pro každého. „Rozhodně to není činnost pro pacienty, kteří se léčí s nějakým kardiologickým onemocněním, jsou po operaci srdce nebo mají ischemickou chorobu srdeční,“ upozornil vedoucí fyzioterapeut ambulantního provozu pražské Rehabilitační kliniky Malvazinky Jan Krulík s tím, že na seznamu osob, které by se měly této činnosti vyvarovat, jsou samozřejmě i těhotné ženy.\nPokud nejste zrovna vlastníky sněhové frézy, je dobré si vybrat správné hrablo. To by mělo být pevné, ale zároveň lehké s úzkou hranou a dlouhou násadou zakončenou příčným madlem.\nHmotnost nástroje by měla být co nejnižší, sníh sám o sobě je dost těžký, a pokud hrablo bude těžší než dvě kila, práce bude únavnější.\n„Pokud to situace umožní, je vhodné sníh neodhazovat, ale spíše odhrnovat. Při odhrnování sněhu můžeme více využít vlastní hmotnosti a nezatěžovat tak páteř a svalstvo zad,“ řekl pro Novinky Krulík a dodal další zásady: lehce se zahřát, rozcvičit, nabírat si menší porce sněhu, příliš se neohýbat, ale raději se pokrčit v dolních končetinách s napřímenou páteří a rozhodně moc nerotovat, tj. neházet sníh přes rameno.\nSamozřejmě se nesmí zapomenout na správné oblečení, hlavně obuv, aby to člověku nepodklouzlo.\nOdklízení sněhu by člověk neměl brát na lehkou váhu. „Může se stát, že si člověk způsobí svalové poranění, akutní ústřel a v extrémním případě výhřez ploténky. Pokud kromě nedodržení uvedených zásad navíc nebude mít vhodnou obuv a na zmrzlém povrchu uklouzne, může dojít k poranění jiných struktur, třeba ke zlomenině krčku stehenní kosti, nebo zlomenině zápěstí,“ upozorňuje fyzioterapeut s tím, že na Malvazinkách se s těmito problémy každý rok sejdou po špatném odklízení sněhu desítky lidí.


Ryzling vlašský | Český archiv vín\nÚvod>Vyber víno>Ryzling vlašský\nVolařík Miroslav Mikulov 0,75l\nPěkný minerální vlašáček s podtónem jadranské soli, botrytidy. Plná chuť je díky vyššímu obsahu slizovitých látek mazlavá, s typickou slanou dochutí díky pálavskému minerálnímu podloží.\nVíno žluté barvy se zlatavými odlesky. Vůně grepové pecky a mandlí, s dovůní rozinek. Minerální chuť s širokým středem a dlouhou šťavnatou perzistencí. Dochuť pomerančové kůry a medovinka naznačuje velký potenciál skrývající se v každé lahvi tohoto Ryzlinku vlašského.\nPálava je přímo zrozená pro Ryzlink vlašský, tento z vinice Ořechová hora je, ale naprosto vyjímečný. V nose již nazrálý, po bylinkách, v chuti pevný a strukturovaný, s příjemnou dlouhou minerální dochutí.\nKarton (6x)1 021 Kč\nUšetříte 113 Kč843 Kč bez DPH\nKadrnka Jindřich, Březí u Mikulova 0,75l\nKarton (6x)1 128 Kč\nKarton (6x)1 734 Kč\nVolařík Miroslav Mikulov 0,75 l\nVinařství LAHOFER, a.s. 0,75 l\nUšlechtilé slámové víno, sladké, čisté s překrásnám aroma po medu a vlašském ořechu, které je v chuti doplněno o tóny citrusů.\nVinařství Šebesta Ryzlink vlašský 2013 Pozdní sběr 13,0% 0,75\nMartin Šebesta 0,75l\nPříjemně čistá vůně nabízí květinové až citrusové aroma. Chuť je vyvážená s dobrým poměrem cukru a kyselin s dlouhou květinovou dochutí a trochou limetky.


Strojní inženýr do Vývojového centra - Pardubický kraj - LepšíBazar.cz\nHlavní stránkaPráce, volná pracovní místaVýroba, vývoj a průmyslStrojní inženýr do Vývojového centra - Pardubický kraj\n[26.06.2015]Celkem zobrazeno: 319x\nV SOUČASNÉ CHVÍLI HLEDÁME NOVÉHO KOLEGU DO ŘAD VÝVOJOVÉHO TÝMU V PARDUBICÍCH.\nTento kandidát se budou podílet na vývoji a designu nových produktů (autorádia), komunikovat s ostatními vývojovými centry v zahraničí a technicky podporovat zákazníka. Bude aktivně využívat AJ, má možnost využít své vzdělání a navíc se dále mnoho věcí naučit. Hledáme jak zkušené, tak i nezkušené kandidáty, kteří mají chuť a ochotu pracovat v mezinárodní společnosti, ve stabilním a přátelském prostředí, být vedeni odborníky v oboru a čerpat i zajímavé firemní benefity.\nMECHANICKÝ INŽENÝR – ideální kandidát by měl mít znalost jakéhokoli CAD systému (pracujeme s CATIE), strojní či jinou technickou VOŠ či VŠ, pokud bude mít praxi v konstruování mechanických přípravků, jedině výhoda, jinak se nebráníme absolventům.\nSamozřejmostí pozice je komunikativní znalost AJ a ochota se rozvíjet, učit a dále se vzdělávat.\n• Zajišťujeme dobrou dopravní dostupnost jak z Pardubic, tak i okolí.\n• Pracovní dobu máme s flexibilním začátkem a koncem.\n• Pravidelnou stravu nám zajišťuje závodní jídelna, s částečně dotovanými obědy\n• 5 týdnů dovolené nám umožní strávit čas s našimi blízkými a k tomu využít i různých volných vstupů na sportovní utkání v Pardubicích.\nAGEL byznys Spolupracovník Práce, kde děti nejsou překážkou Společnice - Club HAWAI Jeseník ! Živý erotický videochat Prodej briketovacího lisu a řezačky na slámu Kdo u nás pracuje, ten peníze má!ČR Hledáme modely na erotický modeling Potřebujete pro rok 2011 finanční injekci ..? Spolupracovník do kanceláře Realitní makléře Práce z kanceláře Štěstí přeje připraveným Přijmu spolupracovníka\nStatistiky: Dnes přidáno: 1 inzerátů. Web načten za 1.388s


Slovenský pohár XCO ve finále - Závody - Právě se stalo - MTBS.cz\nSlovenský pohár XCO ve finále\nV neděli 21.9.2008 se v Brezové pod Bradlom konal finálový závod Slovenského poháru v XC. Na pěkné technické trati, situované v prostoru mohyly Rastislava Štefánika na vrcholku Bradlo v Malých Karpatech, za chladného podzimního počasí zvítězili favorité Milan Barenyi (CK ŽP Sport a.s.) a Jana Števková (CK MTB Dohňany). Oba dva obrželi i poháry za celkové vítězství v Slovenském poháru XC 2008. Závodů se zůčastnilo tradičně i hodně bikerů z Moravy, pro které je pohár na sousedním Slovensku již tradičním doplněním závodního kalendáře cross country. I příští rok se můžeme těšit na pěkné tratě, dle pořadatelů budou termíny závodů zvoleny tak, aby nekolidovaly s Českým pohárem. Výsledky naleznete na www.cyklistikaszc.sk\nSlovenské závody si určitě zaslouží větší pozornost i závodních týmů z Čech, jsou organizačně dobře připravené včetně přihlášek přes internet, časomíry s čipy a zejména se většinou jedou v náročných slovenských kopcích, které umožňují postavit pěkné technické okruhy.\nZdroj: Zvláštní východní zpravodaj Bob Buf Damek\n22.09.2008 - Závody - autor: Jan Němec - 939x


Recept na lilek s teriyaki omáčkou a petrželovou rýží (vegan) - Recepty ze sapy\n7. 3. 2021 Mango Japonská kuchyně 0\nTeriyaki omáčka je velmi univerzální. Tento úžasně jednoduchý lilkový recept s teriyaki omáčkou je skvělým veganským nebo vegetariánským jídlem. Až nastane grilovací sezóna nezapomeňte na tento recept, místo na pánvi můžete takto naložený lilek i grilovat.\n500g lilku (1 velký nebo 2 malé)\n3 polévkové lžíce teriyaki omáčky\n2 polévkové lžíce tamarindové pasty\n1 polévková lžíce chilli oleje (Tip: Recept na domácí chilli olej na dochucování asijského jídla)\ntrochu petrželky nebo koriandru a sezamových semínek na posypání\nPetrželová rýže (2 porce)\n200 g nevařené rýže (100 g na 1 osobu)\nPostup přípravy – Petrželová rýže\nUvaříme rýži v poměru 3 (rýže) : 2 (voda), takhle uvařená rýže nebude rozvařená a méně lepit.\nUvařenou rýži promícháme s 1 lžící sezamového oleje, 1 lžící olivového oleje a hrstkou na drobno nasekané petrželky.\nPostup přípravy – Teriyaki lilek\nOmyjeme a odřízneme šťopku z lilku. Poté nakrájíme lilek na kolečka tloušce cca 2-3 cm. Z každé strany kolečko nažízneme mřížku do hloubky cca 0,5 cm. Dáváme si pozor, abychom lilek neprořízli skrz na skrz.\nPřipravíme si marinádu smícháním 3 polévkové lžíce teriyaki omáčky, 2 polévkové lžíce tamarindové pasty, 1 polévková lžíce sójové omáčky, 1 polévková lžíce chilli oleje.\nMarinádu vtíráme do lilků, můžete vytvořit takovou marinovací věž. Nechte 10 minut marinovat.\nPoté rozpalte pánev s trochou oleje, pokládejte plátky lilku do jedné vrstvy. Nejdříve přikryjte pokličkou na 3 minuty. Poté opékejte z každé strany ještě cca 5 minut, dokud nebude lilek měkký.\nPodáváme spolu s petrželovou rýží. Dobrou chuť\nRestované krevety na česneku s chilli omáčkou


Co všechno by nemělo chybět na zahradě? | Dobře a zdravě žít lehce\nDomů » Doporučujeme » Co všechno by nemělo chybět na zahradě?\nZahradní domky mají všestranné využití\nV první řadě musíme podotknout, abyste vybírali zahradní domky z kvalitního materiálu, protože by měly odolávat nepřízni počasí. Zvládnout by tedy měly i deštivé období na jaro a na podzim či sněhovou pokrývku. Vybrat si můžete, jestli má být takový domek z dřeva prvotřídní kvality, nebo byste raději chtěli plechovou alternativu. Obě varianty dokonale poslouží i jako domky na nářadí, takže všestranné využití je zaručeno u jakéhokoliv modelu.\nAltány a pergoly na posezení\nOdpočinek a ochranu před sluncem, ale třeba i letním deštěm vám zajistí altány. Vyznačují se bytelnou konstrukcí a zastřešením. Zatímco pergola je pouze konstrukce, která často obrůstá popínavými rostlinami. Zpravidla nemívá žádné zastřešení, takže vám během deště třeba nepomůže. Altány a pergoly si můžete vybrat v mnoha velikostech a provedeních, záleží tedy na prostorových možnostech vaší zahrady.\nSauny zlepšují imunitu\nZapomenout nesmíme ani na sauny, které jsou už cenově dostupnější, než tomu bylo kdysi. Sauny se doporučují i ze zdravotního hlediska, nikoliv pouze pro relaxaci. Otužování a saunování zlepšují imunitní systém. Býváte tedy často nemocní? Třeba vám postačí pořídit si saunu a tím své tělo trochu zocelit.\nVýše uvedené produkty najdete v portfoliu například společnosti DOMKY HEROLD. Zákazníci jsou spokojeni s kvalitou zpracování i pestrou nabídkou.\nKdy je čas na nové záclony? Třeba zrovna nyní Sektorové kuchyně jsou optimální do panelákových bytů


Na středočeském hejtmanství padly bariéry. Radní odmontovali turnikety - Deník.cz\n/FOTOGALERIE/ Plynule dovnitř i plynule ven. Tak od čtvrtečního odpoledne mohou chodit návštěvníci budovy Krajského úřadu Středočeského kraje na pražské m Smíchově. Noví radní splnili slib, že v rámci úsilí transparentnost odstraní turnikety u vchodu. Včetně povinnosti každého příchozího, který nemá zaměstnaneckou kartu, předložit na recepci svůj občanský průkaz.\nTisková konference a odstranění vstupních turniketů v sídle hejtmanství Středočeského kraje. | Foto: Deník / Michal Bílek\nPoměry se mění, poznamenala hejtmanka Petra Pecková (za STAN). „Nechceme, aby krajský úřad byl zabezpečen podobně jako centrála NATO,“ zdůraznila.\nTři náměstci s jednou ráčnou\n„Není někde na úřadě ještě jedna ráčna?“ otázal se před početnými objektivy kamer, fotoaparátů, tabletů i mobilů náměstek hejtmanky Jiří Snížek (Piráti). Zástupci koaličních stran se totiž pustili do díla osobně: v pauze mezi jednáním rady kraje, jejímž hlavním tématem byla příprava rozpočtu na rok 2021. A na rozdíl od plánování výdajů, kde přichází příslovečné „utahování“ při hledání všemožných úspor, se v tomto případě šrouby povolovaly.\nZástupci koaličních partnerů uvolnili cestu, když u turniketů odmontovali rám i takzvané ježky bránící volnému průchodu. Jen se při tom museli podělit o jeden nástroj. Nejprve šrouboval – s až překvapivou zručností – statutární náměstek hejtmanky Martin Kupka (ODS), kterého vystřídal náměstek Věslav Michalik (STAN); pak se převzetí ráčny dočkal náměstek Snížek – a dílo dokonal radní Jan Jakob (Spojenci-TOP 09). Při následném pózování do kamer se k nim připojila i hejtmanka Pecková.\nPrávě vstupní turnikety označovali oponenti někdejší hejtmanky Jaroslavy Pokorné Jermanové (ANO) za symbol její éry už před volbami – a jejich odstranění považují za viditelný příznak konce starých časů. Evidenci na recepci spojenou s elektronickým načítáním osobních dokladů nahradí podle Peckové kniha, do níž se návštěvníci budou zapisovat. Zjevně sami, bez zapojení zaměstnanců ostrahy, jako vyplynulo z jejích slov, když se obrátila k novinářům: „Tak nám tam nepište žádné vtipy, jako že za námi jde Maxipes Fík.“\nEvidence trvala od roku 2017\nJiž dříve namontované turnikety (původně sloužící k evidenci příchodů a ochodů zaměstnanců s vyvěšeným upozorněním, že toto používání je dobrovolné) byly naplno zprovozněny na podzim roku 2017. Jakkoli to tehdy úřad odůvodňoval zvýšením bezpečnosti a zajištěním ochrany osob a majetku s uplatněním opatření, které je běžné i u vstupu do firemních budov, tehdejší opozice se hlasitě ohrazovala. Zejména zastupitelé ODS hovořili o návratu ke „starým pořádkům“, které podle nich připomínaly dobu vlády bývalého sociálně demokratického hejtmana Davida Ratha. Tehdy trestně stíhaného a nyní uvězněného.\nPodle všeho ke zprovoznění turniketů evidujících všechny příchody i odchody přispělo zjištění, že bezpečnostní kamery v budově zachytily noční pohyb neznámých osob, které se dostaly i do kanceláří některých radních z řad ANO. Objevily se pak různé spekulace: že se v úředních hodinách mohli v budově ukrýt a nechat zamknout zloději, kteří pak měli v nočních hodinách pré, avšak také se třeba špitalo, že se možná mohlo jednat o montáž odposlechů. Jisté je, že byla zavedena přísné evidence – a zejména zpočátku i režim bez volného pohybu návštěvníků: kdokoli cizí musel mít průvodce, pokud se nejednalo třeba o účastníka školení, zapsaného na seznamu s předstihem odevzdaného organizátorem akce. Volný průchod původně zůstával pouze ve dnech, kdy se v budově konalo veřejné zasedání krajského zastupitelstva. Později však příchozí museli předkládat doklady k evidenci i ve dnech jednání zastupitelů.


Struny podzimu dnes zahájí mladá sopranistka z La Scaly — ČT24 — Česká televize\nPraha - Převážně v duchu italského bel canta se dnes ponese zahájení 13. ročníku mezinárodního hudebního festivalu Struny podzimu. Ruská sopranistka Irina Lungu přednese ve Stavovském divadle za doprovodu Pražské komorní filharmonie (PKF) program složený převážně z děl mistrů italské opery, i když nebude chybět ani árie z Mozartova Dona Giovanniho. Publikum se může těšit také na opus dalšího italského operního génia Gioacchino Rossiniho - operu L´Assedio di Corinto (Obléhání Korintu). Festival letos potrvá do 19. listopadu a nabídne pestrou hudební paletu v tradičních třech řadách. Na jevištích zazní vážná hudba, jazz i experimentální projekty.\nVe 23 členkou La Scaly\nOsmadvacetiletá sopranistka původem z Moldávie je od roku 2003 členkou milánské La Scaly, kde ztvárnila několik titulních rolí. V květnu loňského roku na sebe strhla pozornost, když zaskočila za Angelu Gheorghiu v roli Violetty (La traviata) po boku tenoristy Ramona Vargase. Právě bel canto podle jejích slov vyhovuje jejímu hlasu nejvíce. „Její mladý a přesto skvěle ovládaný hlas přinese nevšední zážitek,“ zve posluchače Marek Vrabec, umělecký ředitel festivalu Struny podzimu.\nje vítězkou celé řady prestižních mezinárodních pěveckých soutěží, mj. Bella Voce v Moskvě, soutěže Jeleny Obrazcovové v Petrohradu, Čajkovského soutěže v Moskvě, soutěže Marie Callasové v Aténách, soutěže Belvedere ve Vídni, Operalie v Los Angeles a mnoha dalších\nvystupovala i na dalších italských scénách, např. v Teatro Donizetti v Bergamu, v Teatro Bellini v Catanii, Římské opeře, londýnském Theatre Royal Drury Lane\nv La Scale by se měla objevit v Donizettiho Marii Stuartovně a Verdiho Luise Millerové\nv Turíně bude zpívat Violettu, v Parmě Donizettiho Lucii z Lammermooru, Massenetovu Manon a Mozartovu Fiordiligi. V Manchesteru se představí spolu s BBC Orchestra v Pucciniho Bohémě.\nAutor Nouby s taktovkou\nZahajovací koncert povede francouzský dirigent Michel Swierczewski, nadšený propagátor hudby 20. století, velmi dobře známý českému publiku. S Pražskou komorní filharmonií doprovázel na Strunách podzimu před třemi lety francouzskou sopranistku Natalii Dessay a v loňském roce uvedl v Praze originální projekt Nouba v Rudolfinu. S PKF doprovázel Magdalenu Koženou na ceněné nahrávce Le belle immagini pro Deutsche Grammophon.\nInspirace - crossover - osobnosti - spotlight\nProgram letošního ročníku festivalu rozvíjí již tradiční dramaturgickou osu tří řad inspirace, crossover, osobnosti a nově přidal projekt Spotlight s podtitulem Struny podzimu představují vycházející hvězdy. Výrazným rysem letošního ročníku jsou objevy v podobě originálních festivalových projektů, které festival Struny podzimu každoročně iniciuje. Patří k nim kromě premiéry projektu Lenky Dusilové Clarinet Factory s Beatou Hlavenkovou především koncert slavné izraelské skladatelky a písničkářky Chavy Alberstein s českými hosty (mj. ze skupiny Čechomor) nebo závěrečný koncert Joela Frederiksena a Jiřího Pavlici s jejich ansámbly.\nKvartet francouzského klavíristy Françoise Couturiera zahraje koncertní verzi nahrávky Nostalgie - Píseň pro Tarkovského, dále je připraven například koncert tria Libanonce Rabih Abou-Khalila, který využívá netradiční skladbu hudebních nástrojů - oud, klavír a bicí. V rámci Francouzské sezony vystoupí soubor Les Arts Florissants s nastudováním koncertního provedení barokní opery Jeana-Philippa Rameaua Les Indes Galantes. Po nedávném vystoupení s Českou filharmonií opět v Praze vystoupí mladá talentovaná houslistka Julia Fischerová.\nPro velký zájem publika uvede festival hned tři koncerty dvakrát. Jedná se o projekt Lenky Dusilové, Beaty Hlavenkové a Clarinet Factory a dále koncert sardinského mužského sboru Tenores di Bitti a multiperkusionisty Martina Grubingera, první hvězdy řady Spotlight.\nStruny podzimu 2008\n28. září: Irina Lungu & Pražská komorní filharmonie. Dirigent: Michel Swierczewski\n30. září: François Couturier Quartet\n11. října: Chava Alberstein & hosté\n19. října: Julia Fischerová & Württembergisches Kammerorchester. Dirigent: Ruben Gazarian\n21. a 22. října: Lenka Dusilová & Beata Hlavenková & Clarinet Factory\n1. listopadu: Les Arts Florissants. Dirigent: William Christie (Les Indes Galantes)\n5. a 6. listopadu: Tenores di Bitti\n11. listopadu: Rabih Abou-Khalil & Joachim Kühn & Jarrod Cagwin\n19. listopadu: Joel Frederiksen a Ensemble Phoenix & Jiří Pavlica a Hradišťan\nSpotlight: 8. a 10. listopadu: Martin Grubinger & Per Rundberg (klavír)