Ekonomické rukopisy: Kapitál III. díl, 10. kap., Vyrovnání všeobecné míry zisku...\nVyrovnání všeobecné míry zisku konkurencí.\nTržní ceny a tržní hodnoty\nČást výrobních sfér má střední čili průměrné složení kapitálu tj. složení kapitálu, jehož se v nich používá, je úplně nebo přibližně stejné jako složeni průměrného společenského kapitálu.\nV těchto sférách se výrobní cena vyrobeného zboží úplně nebo přibližně shoduje s jeho hodnotou vyjádřenou v penězích. I kdyby se nedalo matematické hranice dosáhnout nijak jinak, šlo by to takto. Konkurence rozděluje společenský kapitál mezi různé sféry výroby tak, že se výrobní ceny v každé sféře tvoří podle vzoru. výrobních cen v těchto sférách se středním složením, tj. = k + kz‘ (cena nákladů plus součin průměrné míry zisku a ceny nákladů). Tato průměrná míra zisku není však nic jiného než procentuálně vyjádřený zisk v uvedené sféře středního složení, kde se tedy zisk kryje s nadhodnotou. Míra zisku je tedy ve všech sférách výroby táž, totiž vyrovnána na míru zisku těch středních sfér výroby, v nichž panuje průměrné složení kapitálu. Proto se úhrn zisků všech různých sfér výroby musí rovnat úhrnu nadhodnot a úhrn výrobních cen celkového společenského produktu úhrnu jeho hodnot. Je však jasné, že vyrovnávání mezi výrobními sférami s různým složením kapitálu musí vždy mít tendenci vyrovnat je se sférami se středním složením kapitálu, ať už tyto sféry odpovídají společenskému průměru přesně nebo jen přibližně. Mezi výrobními odvětvími blížícími se více méně střední sféře se zase uplatňuje tendence vyrovnat se na ideální, tj. ve skutečnosti neexistující střední úroveň, jinak řečeno tendence přizpůsobit se této ideální úrovni jako normě. Po této stránce panuje tedy nutně tendence učinit z výrobních cen pouze přeměněné formy hodnoty, čili přeměnit zisky v pouhé části nadhodnoty, které však nejsou rozděleny úměrně k nadhodnotě vyrobené v každé jednotlivé sféře výroby, nýbrž úměrně k mase kapitálu použitého v každé výrobní sféře, takže na stejně velké masy kapitálu, ať už je jejich složení jakékoli, připadají stejně velké podíly (alikvotní části) z celkové nadhodnoty, vyrobené celkovým společenským kapitálem.\nU kapitálů středního nebo přibližně středního složení se tedy výrobní cena úplně nebo přibližně shoduje s hodnotou a zisk s nadhodnotou jimi vyrobenou. Všechny ostatní kapitály, ať už je jejich složení jakékoli, snaží se pod tlakem konkurence vyrovnat se s kapitály středního složení. Protože však kapitály středního složení jsou stejné nebo přibližně stejné jako průměrný společenský kapitál, snaží se všechny kapitály, ať už je nadhodnota, kterou samy vyrobily, jakákoli, aby v ceně svého zboží místo této nadhodnoty realisovaly průměrný zisk, tj. snaží se realisovat výrobní ceny.\nS druhé strany je možno říci, že všude, kde se tvoří průměrný zisk, tedy všeobecná míra zisku — ať už se tohoto výsledku dosahuje jakkoli — nemůže být tento průměrný zisk ničím jiným než ziskem připadajícím na průměrný společenský kapitál, ziskem, jehož úhrn se rovná úhrnu nadhodnoty, a že ceny vzniklé přirážkou tohoto průměrného zisku k ceně nákladů nemohou být nic jiného než hodnoty přeměněné ve výrobní ceny. Na věci by se nic nezměnilo, kdyby kapitály vložené do určitých sfér výroby z nějakých příčin neprocházely vyrovnávacím procesem. Průměrný zisk by se pak vypočítával z té části společenského kapitálu, která vchází do vyrovnávacího procesu. Je jasné, že průměrný zisk nemůže být nic jiného než celková masa nadhodnoty, rozdělená v každé sféře výroby mezi masy kapitálu úměrně jejich velikosti. Je to souhrn realisované nezaplacené práce, a celá tato masa nezaplacené práce se stejně jako zaplacená mrtvá i živá práce zračí v celkové mase zboží a peněz, připadající kapitalistům.\nSkutečně obtížnou otázkou tu je: jak dochází k tomuto vyrovnávání zisků na všeobecnou míru zisku, neboť je zřejmé, že je výsledkern a nemůže být východiskem.\nJe jasné, že ocenění zbožních hodnot, např. v penězích, může být jen výsledkem jejich směny, a že předpokládáme-li tedy takové ocenění, musíme se na ně dívat jako na výsledek skutečných směn jedné zbožní hodnoty za druhou. Ale jak může dojít k této směně zboží za jejich skutečnou hodnotu?\nPřipusťme nejprve, že by se všechno zboží v různých výrobních sférách prodávalo za svou skutečnou hodnotu. Co by se pak stalo? Podle toho, co bylo vyloženo dříve, vládly by v různých výrobních sférách velmi různé míry zisku. Prima facie [zřejmě] jsou to dvě naprosto různé věci, prodávají-li se zboží za svou hodnotu (t. j. směňují-li se navzájem podle hodnoty v nich obsažené, za ceny odpovídající jejich hodnotě) nebo prodávají-li se za takové ceny, že jejich prodej vynáší stejně velké zisky ze stejných mas příslušných kapitálů, zálohovaných na jejich výrobu.\nTo, že kapitály, které uvádějí do pohybu nestejné množství živé práce, vyrábějí nestejné množství nadhodnoty, předpokládá, alespoň do určité míry, že stupeň vykořisťování práce čili míra nadhodnoty je všude stejná nebo že se rozdíly mezi nimi vyrovnávají skutečnými nebo domnělými (konvenčními) kompensačními důvody. To předpokládá konkurenci mezi dělníky a vyrovnávání tím, že dělníci neustále přecházejí z jednoho výrobního odvětví do druhého. Takovou všeobecnou míru nadhodnoty — jakožto tendenci, jako u všech ekonomických zákonů — předpokládáme pro theoretické zjednodušení; ve skutečnosti je však faktickým předpokladem kapitalistického způsobu výroby, třebaže ji více nebo méně brzdí praktické překážky, které vytvářejí více nebo méně značné místní rozdíly, jako např. zákony o trvalém pobytu (settlement laws) pro zemědělské dělníky v Anglii. Ale v theorii se předpokládá, že se zákony kapitalistického způsobu výroby vyvíjejí v ryzí podobě. Ve skutečnosti dochází vždy jen k určitému přiblížení; toto přiblížení je však tím větší, čím pokročilejší je kapitalistický způsob výroby a čím méně je znešvařen a promíšen zbytky dřívějších ekonomických poměrů.\nCelá potíž vzniká z toho, že se zboží nesměňují prostě jako zboží, nýbrž jako výrobky kapitálů, které si činí nárok na podíl z celkové masy nadhodnoty úměrný své velikosti, čili při stejné velikosti na stejný podíl. A úhrnná cena zboží vyrobeného daným kapitálem za danou dobu má vyhovovat tomuto požadavku. Úhrnná cena tohoto zboží je však pouze úhrn cen jednotlivých zboží, tvořících výrobek kapitálu.\nPunctum saliens [rozhodující bod] vynikne nejzřetelněji, přistoupime-li k otázce takto: dejme tomu, že dělníci sami jsou vlastníky příslušných výrobních prostředků a svá zboží vzájemně směňují. Tato zboží by pak nebyla výrobkem kapitálu. Hodnota pracovních prostředků a pracovního materiálu používaných v různých pracovních odvětvích by byla různá podle technické povahy různých prací; rovněž tak by bylo, nehledě na různou hodnotu používaných výrobních prostředků, pro dané množství práce zapotřebí různého množství těchto výrobních prostředků, protože jedno zboží je možno zhotovit za hodinu, jiné až za den atd. Dejme tomu dále, že tito dělníci pracují průměrně stejnou dobu, při čemž počítáme i s vyrovnávajícími vlivy, které vyplývají z různé intensity práce atd. Oba dělníci by pak ve zboží, které tvoří výrobek jejich denní práce, nahradili předně své výdaje, ceny nákladů na spotřebované výrobní prostředky. Tyto ceny nákladů by byly různé podle technické povahy jejich pracovních odvětví. Za druhé by oba vytvořili stejné množství nové hodnoty, totiž hodnotu rovnající se pracovnímu dni, který připojili k výrobním prostředkům. Tato nová hodnota by zahrnovala jejich mzdu plus nadhodnotu, nadpráci nad jejich nutné potřeby, jejíž výsledek by však patřil jim samým. Vyjádřeno kapitalisticky, dostanou oba stejnou mzdu plus stejný zisk, a tím hodnotu zračící se ve výrobku např. desetihodinového pracovního dne. Ale za prvé, hodnoty jejich zboží by byly různé. Ve zboží I by např. na spotřebované výrobní prostředky připadala větší část hodnoty než ve zboží II, a abychom hned počítali se všemi možnými rozdíly, předpokládejme, že by zboží I vssávalo více živé práce, že by tedy jeho zhotovení vyžadovalo delší pracovní dobu než zhotovení zboží II. Hodnota těchto zboží I a II je tedy velmi rozdílná. Rozdílné jsou i součty zbožních hodnot, které jsou produktem práce vykonané za danou dobu dělníkem I a dělníkem II. Míry zisku u I a II by byly také velmi rozdílné, nazveme-li tu mírou zisku poměr nadhodnoty k celkové hodnotě vynaložených výrobních prostředků. Životní prostředky, které dělníci I a II při výrobě denně spotřebují a které představují mzdu, tvoří tu část prostředků zálohovaných na výrobu, kterou jinak nazýváme variabilní kapitál. Ale nadhodnoty by byly za stejnou pracovní dobu pro I i II stejné; nebo ještě přesněji řečeno, protože I a II dostávají každý hodnotu výrobku jednoho pracovního dne, dostávají po srážce hodnoty zálohovaných „konstantních“ prvků stejnou hodnotu, na jejíž jednu část se můžeme dívat jako na náhradu životních prostředků spotřebovaných při výrobě a na druhou část jako na přebývající nadhodnotu. Měl-li I více výdajů, je k jejich nahrazení zapotřebí větší části hodnoty jeho zboží, která nahrazuje tuto „konstantní“ část, a proto také musí I opět přeměnit ve hmotné prvky této konstantní části větší část celkové hodnoty svého výrobku, kdežto II, i když za výrobek strží méně, musí zato také přeměnit v hmotné prvky konstantní části o to menší část hodnoty. Rozdílnost měr zisku by tedy byla za tohoto předpokladu okolností lhostejnou, tak jako je dnes pro námezdního dělníka lhostejné, v jaké míře zisku se vyjadřuje množství nadhodnoty z něho vyždímané, a tak jako je v mezinárodním obchodu rozdíl mezi mírami zisku u různých národů okolnost úplně lhostejná pro jejich směnu zboží.\nSměna zboží za jejich hodnoty nebo přibližně za jejich hodnoty odpovídá tedy mnohem nižšímu stupni než směna za výrobní ceny, k níž je třeba určité výše kapitalistického vývoje.\nAť už se vzájemný poměr cen různého zboží původně stanoví nebo reguluje jakkoli, je jejich pohyb ovládán zákonem hodnoty. Kde klesá pracovní doba nutná k výrobě zboží, klesají i ceny; kde tato pracovní doba stoupá, stoupají za jinak stejných okolností i ceny.\nI kdybychom nebrali v úvahu to, že ceny a pohyb cen jsou ovládány zákonem hodnoty, je tedy naprosto správné považovat hodnoty zboží nejen theoreticky, ale i historicky za prius výrobních cen [něco, co je předchází]. Platí to pro poměry, kdy výrobní prostředky patří tomu, kdo s nimi pracuje, a takový stav nacházíme ve starém i v moderním světě jednak u rolníka, který sám pracuje a má půdu, jednak u řemeslníka. Shoduje se to také s názorem, který jsme vyslovili dříve, že přeměna výrobků ve zboží začíná směnou mezi různými pospolitostmi, a ne mezi členy téže pospolitosti. Platí to jak pro tento prvotní stav, tak pro pozdější poměry založené na otroctví a nevolnictví, i pro cechovní organisaci řemesla, dokud se výrobní prostředky, srostlé s každým výrobním odvětvím, jen těžko dají přenést z jedné sféry do druhé, a různé sféry výroby se proto do určité míry k sobě chovají jako cizí země nebo komunistické pospolitosti.\nK tomu, aby ceny, za něž se zboží navzájem směňují, odpovídaly přibližně jejich hodnotě, není třeba nic jiného, než aby 1) směna různých zboží přestala být čistě náhodným nebo ojedinělým jevem; 2) aby se, pokud máme na mysli přímou směnu zboží, tato zboží vyráběla na obou stranách v poměrném množství, přibližně odpovídajícím vzájemné potřebě, k čemuž se dojde na základě vzájemné zkušenosti z odbytu, tedy jako k výsledku opakující se směny samé; a 3) pokud jde o prodej, aby žádný přirozený nebo umělý monopol neumožňoval některé ze smluvních stran prodávat nad hodnotou nebo ji nenutil přenechávat zboží pod hodnotou. Náhodným monopolem rozumíme monopol, který se pro kupce nebo prodavače vytváří z náhodného stavu poptávky a nabídky.\nPředpoklad, že se zboží různých výrobních sfér prodává za svou hodnotu, znamená ovšem jen to, že jeho hodnota je těžištěm, kolem něhož se točí jeho ceny a podle něhož se vyrovnávají jejich neustálé výkyvy nahoru a dolů. Mimo to je vždy třeba odlišovat tržní hodnotu — o níž pojednáme později — od individuální hodnoty jednotlivých zboží, vyráběných různými výrobci. Individuální hodnota některých těchto zboží bude pod tržní hodnotou (tj. k jejich výrobě je zapotřebí méně pracovní doby, než vyjadřuje tržní hodnota), individuální hodnota jiných zboží bude nad ní. Na tržní hodnotu je třeba se dívat na jedné straně jako na průměrnou hodnotu zboží vyrobeného v dané sféře výroby, na druhé straně jako na individuální hodnotu zboží, jež se vyrábí za průměrných podmínek dané sféry a tvoří část jejích výrobků. Jen při výjimečných kombinacích se tržní hodnota řídí podle zboží vyrobeného za nejhorších nebo za nejpříznivějších podmínek, při čemž je tato tržní hodnota zase středem, kolem něhož kolísají tržní ceny, které však jsou pro zboží téhož druhu stejné. Jestliže nabídka zboží za průměrnou hodnotu, tj. za střední hodnotu masy ležící mezi oběma krajními body, uspokojuje obvyklou poptávku, realisuje zboží, jehož individuální hodnota je pod tržní hodnotou, zvláštní nadhodnotu čili mimořádný zisk, kdežto zboží, jehož individuální hodnota je nad tržní hodnotou, nemůže realisovat část nadhodnoty, jež je v něm obsažena.\nNení nic platné říci, že prodej zboží vyrobeného za nejhorších podmínek dokazuje, že tohoto zboží je nutně zapotřebí ke krytí poptávky. Kdyby byla v předpokládaném případě cena vyšší než střední tržní cena, byla by poptávka menší[*]. Při určitých cenách může určitý druh zboží zaujímat na trhu jen určité místo; změní-li se ceny, zůstává toto místo nezměněno jen tehdy, kryje-li se vyšší cena se zmenšeným množstvím zboží nebo nižší cena se zvětšeným množstvím zboží. Je-li však poptávka tak silná, že neklesne ani tehdy, je-li cena regulována hodnotou zboží vyrobeného za nejhorších podmínek, určuje tržní hodnotu toto zboží. To je možné jen tehdy, převyšuje-li poptávka obvyklou úroveň nebo klesne-li nabídka pod obvyklou úroveň. Je-li konečně množství vyrobeného zboží větší než to, které nachází odbyt za střední tržní hodnoty, určuje tržní hodnotu zboží vyrobené za nejlepších podmínek. Takové zboží se např. může prodávat úplně anebo přibližně za svou individuální hodnotu, při čemž se může stát, že zboží vyrobené za nejhorších podmínek nerealisuje ani svou cenu nákladů, kdežto zboží vyrobené za průměrných podmínek může realisovat jen část nadhodnoty v něm obsažené. Co tu bylo řečeno o tržní hodnotě, platí i o výrobní ceně, jakmile nastoupí na místo tržní hodnoty. Výrobní cena je v každé jednotlivé sféře regulována, a to regulována podle zvláštních okolností. Sama však je opět středem, kolem něhož se točí denní tržní ceny a podle něhož se tyto ceny v určitých obdobích vyrovnávají. (Viz Ricarda o tom, že výrobní ceny určují podniky pracující za nejhorších podmínek.)\nAť jsou ceny regulovány jakkoli, vyplývají z toho tyto závěry:\n1) Zákon hodnoty řídí jejich pohyb tak, že zmenší-li se nebo zvětší-li se množství práce, jehož je zapotřebí k výrobě, vede to k vzestupu nebo poklesu výrobních cen. V tomto smyslu praví Ricardo (který ovšem cítí, že se jeho výrobní ceny odchylují od hodnoty zboží), že „rozbor, na který chce zaměřit čtenářovu pozornost, se týká účinku změn v relativní hodnotě zboží, a ne v jeho absolutní hodnotě“. [D. Ricardo: „On the Principles of Political Economy“. Works ed. by MacCulloch, Londýn 1852, str. 15.]\n2) Průměrný zisk, který určuje výrobní ceny, musí se vždy přibližně rovnat množství nadhodnoty, jež připadá na daný kapitál jako na alikvotní část celkového společenského kapitálu. Dejme tomu, že všeobecná míra zisku, a tudíž průměrný zisk, je vyjádřena v peněžní hodnotě, která je vyšší než skutečná průměrná nadhodnota, převedená na svou peněžní hodnotu. Pokud jde o kapitalisty, je lhostejné, napočítají-li si navzájem 10 nebo 15% zisku. Jedna procentní sazba neodpovídá skutečné hodnotě zboží o nic víc než druhá, protože peněžní vyjádření je na obou stranách přehnáno. Pokud však jde o dělníky (protože se předpokládá, že dostávají svou normální mzdu, neznamená zvýšení průměrného zisku skutečnou srážku ze mzdy, tj. nevyjadřuje něco docela jiného, než je normální nadhodnota kapitalisty), musí vzestupu cen zboží, vyvolanému zvýšením průměrného zisku, odpovídat zvýšení peněního vyjádření variabilního kapitálu. Ve skutečnosti není takové všeobecné nominální zvýšení míry zisku a průměrného zisku nad sazbu danou poměrem skutečné nadhodnoty k celkovému zálohovanému kapitálu možné, aniž má za následek zvýšení mzdy a rovněž zvýšení cen zboží, z nichž se skládá konstantní kapitál. Při snížení je tomu naopak. Protože celková hodnota zboží reguluje celkovou nadhodnotu a celková nadhodnota reguluje — jako všeobecný zákon, čili jako princip řídící kolísání — výši průměrného zisku, a tudíž všeobecnou míru zisku, reguluje zákon hodnoty výrobní ceny.\nKonkurence vytváří — nejprve v jedné sféře výroby — z různých individuálních hodnot zboží stejnou tržní hodnotu a tržní cenu. Ale teprve konkurence kapitálů v různých výrobních odvětvích vytváří výrobní cenu, která vyrovnává míru zisku mezi různými odvětvími. K dosažení tohoto výsledku je zapotřebí vyššího rozvoje kapitalistického způsobu výroby než k prvnímu výsledku.\nK tomu, aby se zboží téže výrobní sféry, téhož druhu a přibližně téže jakosti prodávalo za svou hodnotu, je zapotřebí dvou podmínek.\nZa prvé musí být různé individuální hodnoty vyrovnány na jednu společenskou hodnotu, na tržní hodnotu, probranou výše, a k tomu je zapotřebí konkurence mezi výrobci zboží téhož druhu a rovněž trhu, na němž tito výrobci společně nabízejí svá zboží. Má-li tržní cena stejnorodých zboží, z nichž se však každé vyrábí za různých individuálních okolností, odpovídat tržní hodnotě, neodchylovat se od ní ani nahoru, ani dolů, je třeba, aby tlak, který na sebe vykonávají různí prodavači, byl dost velký, aby vrhali na trh masu zboží odpovídající společenské potřebě, tj. takové množství zboží, za které je společnost s to zaplatit tržní hodnotu. Kdyby masa výrobků tuto potřebu převyšovala, muselo by se zboží prodávat pod svou tržní hodnotou; a naopak, muselo by se prodávat nad svou tržní hodnotou, kdyby masa výrobků nebyla dost velká nebo — což je totéž — kdyby tlak konkurence mezi prodavači nebyl dost silný, aby je donutil přinést tuto masu zboží na trh. Kdyby se změnila tržní hodnota, změnily by se i podmínky, za nichž může být prodána celá masa zboží. Klesne-li tržní hodnota, rozšíří se průměrná společenská potřeba (jíž tu vždy rozumíme koupěschopnou potřebu) a může v určitých mezích pohltit větší množství zboží. Stoupne-li tržní hodnota, omezí se společenská potřeba zboží a pohlcuje menší množství zboží. Určují-li tedy poptávka a nabídka tržní ceny nebo lépe řečeno odchylky tržních cen od tržní hodnoty, reguluje na druhé straně tržní hodnota poměr mezi poptávkou a nabídkou čili střed, kolem něhož tržní ceny vlivem kolísání poptávky a nabídky oscilují.\nPodíváme-li se na to blíže, vidíme, že podmínky, které platí pro hodnotu jednotlivého zboží, reprodukují se tu jako podmínky, které určují hodnotu celkové sumy určitého druhu zboží. Vždyť kapitalistická výroba je od počátku výroba masová, a i za jiných, méně vyvinutých výrobních způsobů se zboží — alespoň hlavní zboží — vyráběné v menším množství jako společný výrobek třeba i mnoha drobných výrobců soustřeďuje na trhu ve velkých masách v rukou poměrně malého počtu obchodníků a tito obchodníci je hromadí a prodávají jako společný výrobek celého výrobního odvětví nebo jeho většího či menšího úseku.\nJen tak mimochodem tu poznamenáme, že „společenská potřeba“, tj. to, co reguluje princip poptávky, je podstatně podmíněna vzájemným poměrem různých tříd a jejich ekonomickým postavením, tedy zejména za prvé poměrem celkové nadhodnoty ke mzdě a za druhé vzájemným poměrem různých částí, na něž se nadhodnota štěpí (zisk, úrok, pozemková renta, daně a pod.); a tak se opět i zde ukazuje, že poměr mezi poptávkou a nabídkou nemůže absolutně nic vysvětlit, dokud není vyložena základna, na níž se tento poměr vytváří.\nAčkoli obojí, zboží i peníze, představuje jednotu směnné hodnoty a užitné hodnoty, viděli jsme již (kniha I, kap. I, 3, zde), jak v aktu prodeje a koupě jsou obě tato určení polárně rozložena na obou krajních bodech, takže zboží (prodavač) představuje užitnou hodnotu, a peníze (kupec) směnnou hodnotu. Jeden z předpokladů prodeje byl, jak jsme zjistili, aby zboží mělo užitnou hodnotu, aby tedy uspokojovalo společenskou potřebu. Druhý předpoklad byl, aby množství práce obsažené ve zboží představovalo společensky nutnou práci, aby se tudíž individuální hodnota (čili, což je za tohoto předpokladu totéž, prodejní cena) zboží shodovala s jeho společenskou hodnotou.\nAplikujme to na masu zboží na trhu, která tvoří produkt celého výrobního odvětví.\nNejsnáze to vyložíme, budeme-li se na celou masu zboží, tedy nejprve jen jednoho výrobního odvětví, dívat jako na jedno zboží a na úhrn cen mnoha stejnorodých zboží jako na jednu úhrnnou cenu. Pak to, co bylo řečeno o jednotlivém zboží, platí doslova o mase zboží určitého výrobního odvětví, která je na trhu. Požadavek, aby individuální hodnota zboží odpovídala jeho společenské hodnotě, je nyní splněn nebo dále určen v tom smyslu, že celkové množství zboží obsahuje práci společensky nutnou k jeho výrobě a že hodnota této masy zboží = její tržní hodnotě.\nDejme tomu nyní, že převážná část tohoto zboží je vyrobena za přibližně stejných, normálních společenských podmínek, takže tato hodnota je zároveň individuální hodnotou jednotlivých zboží tvořících tuto masu. A byla-li jedna, poměrně malá část zboží vyrobena za horších, jiná za lepších podmínek, takže individuální hodnota první části je větší a druhé menší než střední hodnota většiny zboží, a jestliže se přitom obě tyto krajnosti vyrovnávají, takže se průměrná hodnota zboží těchto krajních bodů rovná hodnotě zboží střední masy, pak je tržní hodnota určována hodnotou zboží vyrobeného za středních podrnínek. Hodnota celkové masy zboží se rovná skutečnému součtu hodnot všech jednotlivých zboží dohromady, jak těch, která byla vyrobena za středních podmínek, tak těch, která byla vyrobena za lepších nebo horších podmínek, než jsou střední podmínky. V tomto případě je tržní hodnota čili společenská hodnota masy zboží — nutná pracovní doba obsažená ve zboží — určena hodnotou převážné střední masy zboží.\nDejme tomu naopak, že celkové množství zboží přineseného na trh zůstalo stejné, ale že hodnota zboží vyrobeného za horších podmínek se nevyrovnává s hodnotou zboží vyrobeného za lepších podmínek, takže část celkového množství vyrobená za horších podmínek je poměrně značně velká jak ve srovnání se střední masou zboží, tak ve srovnání s druhou krajností. Pak reguluje tržní hodnotu čili společenskou hodnotu masa zboží vyrobená za horších podmínek.\nDejme tomu konečně, že masa zboží vyrobená za lepších podmínek než středních převyšuje svým množstvím značně masu zboží vyrobenou za horších podmínek a je značně velká i ve srovnání s masou vyrobenou za středních podmínek; pak reguluje tržní hodnotu část zboží vyrobená za nejlepších podmínek. Nepřihlížíme tu k přeplnění trhu, kdy tržní cenu reguluje vždy část zboží vyrobená za nejlepších podmínek; ale zde nemáme co činit s tržní cenou, pokud se liší od tržní hodnoty, nýbrž s různým určováním tržní hodnoty samé.\nOpravdu, v případě I se tržní hodnota celé masy zboží, regulovaná středními hodnotami, přesně vzato (což se ovšem ve skutečnosti stává jen přibližně a s nesčetnými modifikacemi) rovná součtu jejich individuálních hodnot; přitom však u zboží vyrobeného na obou krajních pólech znamená tato hodnota průměrnou hodnotu, která je mu vnucena. Ti, kdo vyrábějí zboží za nejhorších podmínek, musí je prodávat pod individuální hodnotou; ti, kdo vyrábějí za nejlepších podmínek, prodávají zboží nad individuální hodnotou.\nV případě II se individuální masy hodnoty vyrobené za obou krajních podmínek nevyrovnávají a rozhodujícím se stává zboží vyrobené za horších podmínek. Přesně vzato, byla by tu průměrná cena čili tržní hodnota každého jednotlivého zboží nebo každé alikvotní části celkové masy zboží určena úhrnnou hodnotou celkové masy zboží, která by vyšla sečtením jednotlivých hodnot zboží vyrobeného za nejrozmanitějších podmínek, a tou částí této úhrnné hodnoty, která by připadala na každé jednotlivé zboží. Tržní hodnota, k níž by se takto došlo, byla by nad individuální hodnotou nejen zboží vyrobeného za nejpříznivějších podmínek, nýbrž i zboží střední vrstvy; přesto by však vždy byla pod individuální hodnotou zboží vyrobeného za nejnepříznivějších podmínek. Jak dalece se tržní hodnota blíží individuální hodnotě zboží vyrobeného za nejnepříznivějších podmínek nebo konečně jak dalece se s ní kryje, závisí úplně na tom, jak velkou část tvoří v dané výrobní sféře zboží vyrobené za nejhorších podmínek. Převažuje-li přitom poptávka, byť nepatrně, reguluje tržní hodnotu individuální hodnota zboží vyrobeného za nejnepříznivějších podmínek.\nDejme tomu konečně, jako v případě III, že množství zboží vyrobeného za nejlepších podmínek převažuje nejen ve srovnání s druhou krajností, nýbrž i ve srovnání se středními podmínkami; pak tržní hodnota klesá pod střední hodnotu. Průměrná hodnota, vypočítaná sečtením hodnot zboží vyrobeného jak za obou krajních, tak za středních podmínek, je tu pod hodnotou střední skupiny a blíží se jí nebo vzdaluje se od ní podle relativního rozsahu, jaký zaujímá nejpříznivější krajní případ. Je-li poptávka proti nabídce slabá, vybojuje si část zboží, která má příznivé podmínky, ať je jakkoli velká, převahu násilně tím, že sníží svou cenu na svou individuální hodnotu. S touto individuální hodnotou zboží vyrobeného za nejlepších podmínek se tržní hodnota nikdy nemůže krýt, ledaže nabídka silně převažuje nad poptávkou.\nToto stanovení tržní hodnoty, podané zde abstraktně, je na skutečném trhu zprostředkováno konkurencí mezi kupujícími, je-li poptávka právě tak velká, aby pohltila danou masu zboží za její takto stanovenou hodnotu. A zde se dostáváme k druhému bodu.\nZa druhé. To, že zboží má užitnou hodnotu, znamená jen, že uspokojuje nějakou společenskou potřebu. Pokud jsme měli co činit jen s jednotlivými zbožími, mohli jsme se spokojit předpokladem, že existuje potřeba tohoto určitého zboží — v jehož ceně je již obsaženo jeho množství — aniž jsme se dále pouštěli do zkoumání rozsahu potřeby, jež má být uspokojena. Tento rozsah se však stává podstatným momentem, jakmile máme na jedné straně výrobek celého výrobního odvětví a na druhé straně společenskou potřebu tohoto výrobku. Pak je nutno prozkoumat rozsah, tj. množství této společenské potřeby.\nPři určování tržní hodnoty, jak jsme je vylíčili výše, se předpokládá, že masa vyrobeného zboží je dána, tj. že se nemění; že se mění jen poměr mezi součástmi této masy, které se vyrábějí za různých podmínek, a že proto tržní hodnota téže masy zboží je regulována různě. Dejme tomu, že tato masa představuje obvyklé množství nabídky, při čemž nepřiblížíme k možnosti, že část vyrobeného zboží může být z trhu dočasně stažena. Zůstane-li poptávka po této mase také obvyklá, prodává se zboží za svou tržní hodnotu, ať už se tato tržní hodnota reguluje kterýmkoli ze tří výše probraných způsobů. Masa zboží nejen uspokojuje určitou potřebu, nýbrž uspokojuje ji ve společenském měřítku. Je-li však množství zboží na trhu menší nebo větší než poptávka po něm, dochází k odchylkám tržní ceny od tržní hodnoty. A první odchylka je, že je-li množství příliš malé, reguluje tržní hodnotu vždy zboží vyrobené za nejhorších podmínek, a je-li příliš velké, reguluje ji vždy zboží vyrobené za nejlepších podmínek; že tedy tržní hodnotu určuje jeden z krajních bodů, přestože by podle pouhého poměru jednotlivých množství vyrobených za různých podmínek musel vyjít jiný výsledek. Je-li rozdíl mezi poptávkou a nabízeným množstvím výrobků větší, bude se i tržní cena více odchylovat nahoru nebo dolů od tržní hodnoty. Rozdíl mezi množstvím vyrobeného zboží a tím jeho množstvím, při němž se zboží prodává za svou tržní hodnotu, může však mít dvojí příčinu. Buď se mění toto množství samo, stává se příliš malým nebo příliš velkým, takže se reprodukce uskutečňuje v jiném měřítku, než je měřítko, které regulovalo danou tržní hodnotu. Pak se mění nabídka, ačkoli poptávka zůstává nezměněna, a dochází tudíž k relativní nadvýrobě nebo podvýrobě. Anebo reprodukce, tj. nabídka, zůstává nezměněna, ale poptávka klesá nebo stoupá, což může nastat z různých příčin. Ačkoli přitom absolutní velikost nabídky zůstala stejná, změnila se její relativní velikost, její velikost ve srovnání s potřebou. Mělo to týž účinek jako v prvním případě, jenže v opačném směru. Konečně, dojde-li ke změnám na obou stranách, ale v různém směru, anebo sice v témž směru, ale v různé míře — prostě dojde-li k oboustranným změnám, které však zároveň mění dřívější poměr mezi oběma stranami, musí konečný výsledek vždy nutně znamenat jeden z dvou výše prozkoumaných případů.\nSkutečná obtíž při obecném určení pojmů poptávka a nabídka je v tom, že se zdá, že toto určení není nic jiného než tautologie. Prozkoumejme nejprve nabídku, tj. výrobek, který je na trhu nebo na něj může být dodán. Abychom se tu nepouštěli do zcela zbytečných podrobností, vezmeme roční masu reprodukce v každém jednotlivém průmyslovém odvětví a nebudeme vůbec přihlížet k tomu, že různá zboží mohou být ve větší nebo menší míře stažena z trhu a uložena pro spotřebu, dejme tornu pro příští rok. Tato roční reprodukce je vyjádřena především v určitém množství — míře nebo počtu — podle toho, tvoří-li danou masu zboží jednotlivé kusy nebo je-li to nepřetržitá veličina; jsou to nejen užitné hodnoty, uspokojující lidské potřeby, nýbrž užitné hodnoty, které jsou na trhu v určitém množství. Za druhé však má toto množství zboží určitou tržní hodnotu, kterou je možno vyjádřit jako násobek tržní hodnoty zboží nebo míry zboží, sloužících za jednotku. Mezi množstvím zboží na trhu a jeho tržní hodnotou nemusí tedy být souvislost; např. některé zboží má specificky vysokou hodnotu, jiné zase specificky nízkou hodnotu, takže se daná suma hodnoty může zračit ve velmi velkém množství jednoho zboží a ve velmi malém množství jiného zboží. Mezi množstvím zboží na trhu a tržní hodnotou tohoto zboží je pouze tato souvislost: při dané úrovni produktivity práce je v každé dané výrobní sféře ke zhotovení určitého množství zboží zapotřebí určitého množství společenské pracovní doby, ačkoli v různých výrobních sférách je tento poměr naprosto různý a nijak vnitřně nesouvisí s užitečností daného zboží čili se zvláštní povahou jeho užitné hodnoty. Stojí-li množství a daného druhu zboží b pracovní doby, stojí množství na za jinak stejných podmínek nb pracovní doby. Dále: chce-li společnost uspokojovat své potřeby a vyrábět proto určitý druh zboží, musí je zaplatit. Protože se při zbožní výrobě předpokládá dělba práce, kupuje společnost skutečně toto zboží tím, že na jeho výrobu používá části pracovní doby, kterou disponuje, kupuje je tedy určitým množstvím pracovní doby, kterou — tato daná společnost — může disponovat. Ta část společnosti, které připadá dělbou práce úkol vynaložit svou práci na výrobu tohoto určitého zboží, musí dostat ekvivalent ve společenské práci, ztělesněné ve zboží uspokojujícím její potřeby. Neexistuje však nutná souvislost, nýbrž jen náhodná souvislost mezi celkovým množstvím společenské práce vynaložené na daný společenský výrobek, tj. mezi alikvotní částí souhrnné pracovní síly, jíž společnost použije na výrobu tohoto výrobku, tedy mezi rozsahem, jaký má výroba tohoto výrobku v celkové výrobě, a mezi rozsahem, v jakém chce společnost krýt potřebu uspokojovanou tímto určitým výrobkem. Třebaže každé jednotlivé zboží nebo každé dané množství určitého druhu zboží obsahuje jen společenskou práci nutnou k jeho výrobě, a po této stránce představuje tržní hodnota celé masy všeho zboží daného druhu jen nutnou práci, je přesto, bylo-li určité zboží vyrobeno v množství převyšujícím danou společenskou potřebu, část společenské pracovní doby promrhána a celá masa zboží představuje pak na trhu mnohem menší množství společenské práce, než je v ní skutečně obsaženo. (Jen tam, kde je výroba pod skutečnou předem určující kontrolou společnosti, vytváří společnost souvislost mezi množstvím společenské pracovní doby vynakládanýrn na výrobu určitého předmětu a rozsahem společenské potřeby, která má být tímto předmětem uspokojena.) Tato zboží musí proto být prodána pod svou tržní hodnotou a část jich se může dokonce stát neprodejnou. — Opak nastane, bude-li množství společenské práce vynaložené na výrobu určitého druhu zboží příliš malé vzhledem k rozsahu společenské potřeby, která má být tímto výrobkem uspokojena. — Odpovídá-li však množství společenské práce vynaložené na výrobu určitého zboží rozsahu společenské potřeby, jež má být uspokojena, takže vyrobené množství produktu odpovídá obvyklému měřítku reprodukce při nezměněné poptávce, prodává se zboží za svou tržní hodnotu. Směna čili prodej zboží za jejich hodnotu je racionálním principem, přírodním zákonem jejich rovnováhy; odchylky je třeba vysvětlovat na základě tohoto zákona, a ne naopak vyvozovat zákon z odchylek.\nPodívejme se nyní na druhou stranu, na poptávku.\nZboží se kupuje buď jako výrobní prostředky, nebo jako životní prostředky, aby vešlo do produktivní nebo osobní spotřeby — při čemž na tom nemění nic to, že některé druhy zboží mohou sloužit oběma těmto účelům. Nastává po něm tedy poptávka u výrobců (zde kapitalistů, protože předpokládáme, že výrobní prostředky jsou přeměněny v kapitál) a u spotřebitelů. Zdá se, že obojí především předpokládá na straně poptávky určité množství společenských potřeb, jemuž na straně nabídky odpovídá určité množství společenské produkce v různých výrobních odvětvích. Má-li bavlnářský průmysl opět uskutečnit svou roční reprodukci v daném měřítku, je k tomu zapotřebí obvyklého množství bavlny, a vezmeme-li v úvahu roční rozšíření reprodukce v důsledku akumulace kapitálu, je za jinak stejných okolností zapotřebí ještě určitého dalšího množství bavlny. Stejně je tomu i se životními prostředky. Má-li si dělnická třída udržet svou dosavadní průměrnou životní úroveň, musí znovu dostat alespoň dosavadní množství nutných životních prostředků, třebaže snad poněkud jinak rozdělených na různé druhy zboží; a protože počet obyvatelstva každý rok vzrůstá, je zapotřebí ještě určitého dalšího množství životních prostředků; totéž lze s většímí nebo menšími obměnami říci o ostatních třídách.\nZdá se tedy, že za poptávkou stojí určitá společenská potřeba dané velikosti, k jejímuž uspokojení je zapotřebí určitého množství zboží na trhu. Avšak kvantitativní určenost této potřeby je neobyčejně pružná a proměnná. Potřeba je stálá jen zdánlivě. Kdyby byly životní prostředky levnější nebo peněžní mzda vyšší, kupovali by jich dělníci víc a projevila by se větší „společenská potřeba“ těchto druhů zboží, při čemž úplně ponecháváme stranou paupery atd., jejichž „poptávka“ je dokonce pod minimem jejich fysické potřeby. Kdyby naproti tomu klesla např. cena bavlny, stoupla by poptávka kapitalistů po bavlně, do bavlnářského průmyslu by bylo vloženo víc dodatečného kapitálu atd. Přitom se vůbec nesmí zapomínat na to, že za našeho předpokladu je poptávka za účelem produktivní spotřeby poptávkou kapitalisty, jehož pravým cílem je výroba nadhodnoty, a že kapitalista vyrábí určitý druh zboží jen proto, aby získal nadhodnotu. To však vůbec nebrání tomu, aby kapitalista, pokud vystupuje na trhu jako kupec, např. kupec bavlny, byl představitelem potřeby bavlny, protože prodavači bavlny také nezáleží na tom, zda kupec nadělá z bavlny látku na košile nebo střelnoubavlnu, nebo zda jí chce zacpat uši sobě a celému světu. Má to však velký vliv na to, jakého druhu kupcem je. Jeho potřeba bavlny se podstatně modifikuje tím, že ve skutečnosti jen zahaluje jeho potřebu vytloukat zisk. — Meze, v nichž je potřeba zboží představovaná na trhu — poptávka — kvantitativně odlišná od skutečné společenské potřeby, jsou ovšem pro různá zboží velmi různé; mám na mysli rozdíl mezi množstvím zboží, po němž je skutečně poptávka, a tím množstvím zboží, po němž by byla poptávka při jiných peněžních cenách zboží nebo za jiných peněžních poměrů, resp. životních poměrů kupujících.\nNení nic snazšího než ujasnit si nerovnost poptávky a nabídky a odchylky tržních cen od tržních hodnot, které z toho vyplývají. Skutečně obtížné je určit, co máme rozumět tím, že nabídka a poptávka se kryjí.\nNabídka a poptávka se kryjí, jsou-li k sobě v takovém poměru, že masa zboží určitého výrobního odvětví může být prodána za svou tržní hodnotu — ani nad ní, ani pod ní. To je první, co uslyšíte.\nA druhé: nabídka s poptávkou se kryjí, prodává-li se zboží za svou tržní hodnotu.\nKryjí-li se nabídka a poptávka, přestávají působit, a právě proto se zboží prodává za svou tržní hodnotu. Působí-li dvě stejně velké síly opačným směrem, ruší se navzájem, nepůsobí vůbec navenek, a jevy, k nimž za této podmínky dochází, se musí vykládat nějak jinak než působením těchto dvou sil. Jestliže se poptávka a nabídka navzájem ruší, nevysvětlují už vůbec nic, nepůsobí už na tržní hodnotu, takže pak už nám teprve není jasné, proč se tržní hodnota projevuje právě v této částce peněz, a ne v nějaké jiné. Skutečné vnitřní zákony kapitalistické výroby zřejmě nemohou být vysvětleny ze vzájemného působení poptávky a nabídky (i když ponecháme stranou hlubší rozbor obou těchto společenských hybných sil, který sem nepatří), neboť tyto zákony se uplatňují v čisté podobě jen tehdy, když poptávka a nabídka přestanou působit, tj. když se kryjí. Poptávka a nabídka se ve skutečnosti nikdy nekryjí, anebo kryjí-li se někdy, pak jen náhodně, s vědeckého hlediska musí tedy být tento případ = 0, musíme se na něj dívat jako na něco, co neexistuje. V politické ekonomii se však předpokládá, že se kryjí. Proč? Proto, aby se jevy mohly zkoumat ve své zákonité, ryzí podobě, tj. aby byly zkoumány nezávisle na vnějším zdání, vyvolaném pohybem poptávky a nabídky. Na druhé straně proto, aby byla objevena skutečná tendence jejich pohybu, aby byla jaksi fixována. Neboť nerovnosti mají protikladný charakter a protože se ustavičně vystřídávají, vyrovnávají se navzájem díky tomu, že mají opačný směr, že jsou ve vzájemném rozporu. Nekryje-li se poptávka s nabídkou ani v jednom konkretním případě, vystřídávají se jejich nerovnosti tak — vždyť odchylka jedním směrem vyvolává odchylku opačným směrem— že zkoumáme-li větší nebo menší období jako celek, pak se poptávka a nabídka vždy navzájem kryjí, ale jen jako průměr uplynulého pohybu a jen jako neustálý pohyb jejich rozporu. Tím se tržní ceny odchylující se od tržních hodnot vyrovnávají a dávají průměr shodující se s tržní hodnotou, při čemž se odchylky od tržní hodnoty vzájemně ruší jako plus a minus. A tento průměr má nejen theoretický význam, nýbrž má i praktický význam pro kapitál, při jehož vkládání se počítá s kolísáním a vyrovnáváním ve více méně určitém období.\nPoměr mezi poptávkou a nabídkou vysvětluje tedy na jedné straně jen odchylky tržních cen od tržních hodnot a na druhé straně tendenci směřující k odstranění těchto odchylek, tj. ke zrušení vlivu, jaký má poměr mezi poptávkou a nabídkou. (Výjimečnými případy zboží, které má cenu, ale nemá hodnotu, se tu nezabýváme.) Účinek své nerovnosti mohou nabídka a poptávka odstraňovat velmi různým způsobem. Klesá-li např. poptávka, a tedy i tržní cena, může to mít za následek, že se z příslušného odvětví stáhne kapitál a tím klesne nabídka. Může to však mít za následek i to, že vynálezy, které zkracují nutnou pracovní dobu, sníží samu tržní hodnotu, a vyrovnají ji tak s tržní cenou. Naopak, stoupá-li poptávka, čímž stoupá tržní cena nad tržní hodnotu, může to mít za následek přílišný příliv kapitálu do daného výrobního odvětví a takové rozšíření výroby, že tržní cena klesne dokonce pod tržní hodnotu; nebo na druhé straně může dojít k takovému vzestupu cen, že sníží samu poptávku. V jednotlivých výrobních odvětvích to může způsobit i to, že tržní hodnota sama na delší či kratší období stoupne, protože po tuto dobu se musí část výrobků požadovaných na trhu vyrábět za horších podmínek.\nUrčuje-li poptávka a nabídka tržní cenu, určuje na druhé straně tržní cena, a při dalším rozboru tržní hodnota, poptávku a nabídku. U poptávky je to zjevné, protože se pohybuje v opačném směru než ceny: stoupá, klesají-li ceny, a naopak. Ale totéž platí o nabídce. Neboť ceny výrobních prostředků, které vcházejí do nabízeného zboží, určují poptávku po těchto výrobních prostředcích, a tudíž i nabídku zboží, jehož nabídka zahrnuje poptávku po těchto výrobních prostředcích. Ceny bavlny jsou rozhodující pro nabídku bavlněných látek.\nTento zmatek — určování cen poptávkou a nabídkou a vedle toho určování poptávky a nabídky cenami — je komplikován ještě tím, že poptávka určuje nabídku a naopak, nabídka určuje poptávku, výroba trh a trh výrobu.\nI prachobyčejný ekonom (viz poznámku) chápe, že i bez změny v nabídce nebo potřebě, vyvolané vnějšími okolnostmi, může se poměr mezi nimi změnit vlivem změny v tržní hodnotě zboží. I on musí připustit, že ať je tržní hodnota jakákoli, musí se poptávka a nabídka vyrovnat, má-li se tržní hodnota prosadit. To znamená, že tržní hodnotu nevysvětluje poměr poptávky k nabídce, nýbrž naopak, že tržní hodnota vysvětluje kolísání poptávky a nabídky. Autor „Observations“ pokračuje za místem citovaným v poznámce: „Ale tento poměr“ (mezi poptávkou a nabídkou) „rozumíme-li ‚poptávkou‘ a ‚přirozenou cenou‘ to, co jsme jimi právě rozuměli, když jsme se odvolávali na A. Smitha, musí být vždy poměrem rovnosti; protože jen tehdy, když se nabídka rovná skutečné poptávce, tj. poptávce, která nechce platit ani více, ani méně než přirozenou cenu — jen tehdy může být přirozená cena skutečně zaplacena; v různé době může tedy mít totéž zboží dvě velmi rozdílné přirozené ceny, a přesto poměr mezi poptávkou a nabídkou může v obou případech zůstat nezměněn, totiž zůstat poměrem rovnosti.“ Připouští se tu tedy, že se při dvou různých „natural prices“ [přirozených cenách] téhož zboží v různé době poptávka a nabídka může, ba musí po každé krýt, má-li být zboží po každé prodáno za svou natural price. Protože se však přitom v obou případech poměr mezi poptávkou a nabídkou nijak nemění, zato však se mění velikost přirozené ceny samé, je tato cena zřejmě určována nezávisle na poptávce a nabídce a nemůže jimi tedy být ani zdaleka určována.\nAby se zboží mohlo prodat za svou tržní hodnotu, tj. podle toho, kolik společensky nutné práce je v něm obsaženo, musí celkové množství společenské práce použité k výrobě celkové masy zboží daného druhu odpovídat velikosti společenské potřeby tohoto zboží, tj. koupěschopné společenské potřeby. Konkurence, kolísání tržních cen, které odpovídá kolísání poměru mezi poptávkou a nabídkou, snaží se stále omezit celkové množství práce vynaložené na každý druh zboží na tuto míru.\nV poměru mezi poptávkou a nabídkou zboží se za prvé opakuje poměr mezi užitnou hodnotou a směnnou hodnotou, mezi zbožím a penězi, kupcem a prodavačem; za druhé poměr mezi výrobcem a spotřebitelem, třebaže oba mohou být zastoupeni třetími osobami, obchodníky. Chceme-li tento poměr rozvinout, stačí postavit kupce a prodavače proti sobě jako jednotlivce. Tři osoby stačí k úplné metamorfose zboží, a tedy k procesu koupě a prodeje jako celku. A přemění své zboží v peníze B, jemuž zboží prodává, a peníze opět přemění ve zboží, které koupí od C; celý proces probíhá mezi těmito třemi osobami. Dále: při zkoumání peněz jsme předpokládali, že se zboží prodává za svou hodnotu, neboť jsme vůbec neměli důvod, proč zkoumat ceny odchylující se od hodnoty, protože šlo výhradně o změny formy, jimiž zboží prochází, když se stává penězi a když se z peněz opět přeměňuje ve zboží. Jakmile se zboží vůbec prodává a za stržené peníze se kupuje nové zboží, máme před sebou celou metamorfosu a pro ni jako takovou je úplně lhostejné, je-li cena zboží pod jeho hodnotou nebo nad ní. Hodnota zboží si uchovává význam jako základ, protože jen z tohoto základu lze pojmově vyvodit peníze, a cena co do svého všeobecného pojmu je především jen hodnota v peněžní formě. Při zkoumání peněz jako oběživa se ovšem předpokládá, že nedochází pouze k jedné metamorfose zboží. Zkoumá se naopak společenská spleť těchto metamorfos. Jen tak dojdeme k oběhu peněz a vyvodíme jejich funkci jako oběživa. Avšak jak je tato souvislost důležitá pro přechod peněz k funkci oběživa a pro jejich změněnou podobu, která z toho vyplývá, tak je lhostejná pro transakci mezi jednotlivými kupci a prodavači.\nNaproti tomu zkoumáme-li poptávku a nabídku, shledáváme, že nabídka se rovná souhrnu prodavačů čili výrobců určitého druhu zboží a poptávka že se rovná souhrnu kupců čili spotřebitelů (individuálních nebo produktivních) téhož druhu zboží. A přitom tyto souhrny působí na sebe navzájem jako celky, jako agregátní síly. Jednotlivec tu působí jen jako část společenské síly, jako atom masy, a v této formě odhaluje konkurence společenský charakter výroby a spotřeby.\nTa z konkurujících stran, která je v dané chvíli slabší, je zároveň stranou, kde každý jednotlivec jedná nezávisle na mase svých konkurentů a často přímo proti nim, a právě tím dává pociťovat závislost jednotlivého konkurenta na druhých, kdežto silnější strana stojí vždy proti svým protivníkům jako více méně semknutý celek. Je-li poptávka po daném druhu zboží větší než nabídka, přeplácí — v určitých mezích — jeden kupec druhého a zdražuje tak pro všechny zboží nad jeho tržní hodnotu, kdežto na druhé straně se prodavači svorně snaží prodat zboží za vysokou tržní cenu. Je-li naopak nabídka větší než poptávka, začne jeden přenechávat zboží levněji a druzí ho musí následovat, kdežto kupci svorně usilují o to, aby tržní cenu snížili co nejhlouběji pod tržní hodnotu. Lidé ze společného tábora zajímají každého jen potud, pokud společným postupem s nimi získá víc, než půjde-li proti nim. A společně postupovat se přestává, jakmile se daná strana jako taková stane slabší než druhá, a pak se každý jednotlivec snaží protlouci se co nejlépe na vlastní pěst. Dále, vyrábí-li některý z konkurentů levněji než ostatní a může-li prodat víc zboží a vydobýt si na trhu větší místo tím, že prodává pod běžnou tržní cenou nebo tržní hodnotou, udělá to a začne působit tak, že ponenáhlu nutí druhé zavést levnější způsob výroby, čímž se snižuje množství společensky nutné práce. Má-li jedna strana převahu, získává každý, kdo k ní patří; je to tak, jako by všichni, kdo k ní patří, prováděli společný monopol. Je-li jedna strana slabší než druhá, může se každý svými vlastními silami pokusit stát se silnějším než protivník (např. kdo pracuje s menšími výrobními náklady) nebo aspoň vyváznout s co nejmenšími ztrátami, a tu se čerta stará o svého souseda, třebaže se jeho jednání týká nejen jeho, ale i všech jeho kumpánů.\nPoptávka a nabídka předpokládají přeměnu hodnoty v tržní hodnotu, a pokud působí na kapitalistické základně, pokud je zboží produktem kapitálu, předpokládají kapitalistický výrobní proces, tedy mnohem spletitější vztahy než pouhou koupi a prodej zboží. Nejde tu o formální přeměnu hodnoty zboží v cenu, tj. o pouhou změnu formy; jde o určité kvantitativní odchylky tržních cen od tržních hodnot a dále od výrobních cen. Při prosté koupi a prodeji stačí mít proti sobě výrobce zboží jako takové. Poptávka a nabídka při dalším rozboru předpokládají existenci různých tříd a třídních skupin, jež si mezi sebe rozdělují celkový důchod společnosti a spotřebovávají jej jako důchod, které tedy tvoří poptávku tvořenou tímto důchodem; přitom k pochopení nabídky a poptávky, která se vytváří mezi výrobci jako takovými, je zapotřebí ujasnit si, jak se utváří kapitalistický výrobní proces jako celek.\nV kapitalistické výrobě jde nejen o to, aby za masu hodnoty vrženou do oběhu ve formě zboží byla vybrána stejná masa hodnoty v jiné formě — v penězích nebo jiném zboží — ale jde o to, aby z kapitálu zálohovaného na výrobu byla získána stejná nadhodnota čili zisk, jakých dosahuje každý jiný stejně velký kapitál, čili pro rata [úměrně] jeho velikosti, ať je ho použito v kterémkoli výrobním odvětví; jde tedy o to, prodat zboží alespoň za ceny, které vynášejí průměrný zisk, tj. za výrobní ceny. Kapitál v této formě dospívá k tomu, že si sám sebe uvědomuje jako společenskou moc, na níž se podílí každý kapitalista úměrně svému podílu na celkovém společenském kapitálu.\nZa prvé je kapitalistická výroba sama o sobě naprosto lhostejná. k určité užitné hodnotě a vůbec ke specifické zvláštnosti zboží, které vyrábí. V každé výrobní sféře jí záleží jen na tom, aby vyrobila nadhodnotu, aby si v produktu práce přivlastnila určité množství nezaplacené práce. A je právě tak v povaze námezdní práce, podrobené kapitálu, že je lhostejná k specifickému charakteru svých prací, že se musí měnit podle potřeb kapitálu a dát se přehazovat z jedné výrobní sféry do druhé.\nZa druhé je ve skutečnosti jedna výrobní sféra stejně dobrá nebo stejně špatná jako druhá; každá vynáší stejný zisk a žádná by nebyla opodstatněna, kdyby zboží, které vyrábí, neuspokojovalo nějakou společenskou potřebu.\nProdává-li se však zboží za svou hodnotu, vznikají, jak už bylo vyloženo výše, v různých výrobních sférách velmi různé míry zisku, podle různého organického složení mas kapitálu, jež do nich byly vloženy. Kapitál však opouští odvětví s nízkou mírou zisku a vrhá se na jiná odvětví, která vynášejí vyšší zisk. Tím, že se kapitál takto neustále vystěhovává a přistěhovává, zkrátka tím, že se rozděluje mezi různé výrobní sféry podle toho, kde míra zisku klesá a kde stoupá, vyvolává takový poměr mezi poptávkou a nabídkou, že se v různých výrobních sférách vytváří stejný průměrný zisk, a tudíž hodnoty se mění ve výrobní ceny. Provést toto vyrovnání se kapitálu daří tím úplněji, čím vyšší je kapitalistický vývoj v dané národní společnosti, tj. čím více jsou poměry dané země přizpůsobeny kapitalistickému výrobnímu způsobu. S pokrokem kapitalistické výroby vyvíjejí se také její podmínky; kapitalistická výroba podrobuje svému specifickému charakteru a svým imanentním zákonům celý souhrn společenských předpokladů, v nichž se uskutečňuje výrobní proces.\nNeustále vznikající nerovnosti se neustále vyrovnávají tím rychleji, 1) čím pohyblivější je kapitál, tj. čím snáze se dá přenést z jedné sféry do druhé a z jednoho místa na jiné; 2) čím rychleji se dá pracovní síla přehodit z jedné sféry do druhé a z jednoho místního střediska výroby do druhého. Bod 1 předpokládá úplnou svobodu obchodu uvnitř společnosti a odstranění všech monopolů kromě přirozených, tj. odstranění všech monopolů, které vyvěrají přímo z kapitalistického výrobního způsobu. Dále se předpokládá rozvoj úvěrové soustavy, která koncentruje rozptýlenou masu volného společenského kapitálu a staví ji proti jednotlivým kapitalistům; konečně podrobení různých výrobních sfér kapitalistům. To je už zahrnuto v našem předpokladu, při němž jsme měli za to, že jde o přeměnu hodnot ve výrobní ceny ve všech kapitalisticky provozovaných výrobních sférách; ale toto vyrovnávání samo naráží na větší překážky, vklíní-li se mezi kapitalistické podniky a propletou-li se s nimi četné a masové nekapitalisticky provozované výrobní sféry (na příklad zemědělství malých rolníků). Konečněje zapotřebí velké hustoty obyvatelstva. — Bod 2 předpokládá zrušení všech zákonů, které brání dělníkům stěhovat se z jedné výrobní sféry do druhé nebo z jednoho místního střediska výroby do nějakého jiného. Lhostejnost dělníka k obsahu jeho práce. Co největší přeměnu práce ve všech výrobních sférách na jednoduchou práci. Že se dělníci zbaví všech předsudků svého povolání. Konečně — a zejména — podrobení dělníka kapitalistickému výrobnímu způsobu. Další rozbor této otázky patří do speciálního zkoumání konkurence.\nZ toho, co bylo řečeno, vyplývá, že každý jednotlivý kapitalista i všichni kapitalisté každé jednotlivé výrobní sféry jako celek se podílejí na vykořisťování celé dělnické třídy celkovým kapitálem a na stupni tohoto vykořisťování nejen ze všeobecné třídní sympatie, nýbrž i přímo ekonomicky, protože — předpokládáme-li, že všechny ostatní okolnosti, mezi nimi hodnota celkového zálohovaného konstantního kapitálu, jsou dány — průměrná míra zisku závisí na stupni vykořisťování celkové práce celkovým kapitálem.\nPrůměrný zisk se kryje s průměrnou nadhodnotou, kterou vyrábí kapitál na každých 100, a pokud jde o nadhodnotu, je to, co jsme právě řekli, samozřejmé. U průměrného zisku k tomu jen jako jeden z momentů určujících míru zisku přistupuje hodnota zálohovaného kapitálu. Ve skutečnosti je zvláštní zájem, který má kapitalista nebo kapitál určité výrobní sféry na vykořisťování dělníků, které přímo zaměstnává, omezen na to, aby buď výjimečnou nadměrnou prací, nebo snížením mzdy pod průměr, nebo výjimečnou produktivitou používané práce dosáhl mimořádného zisku, převyšujícího průměrný zisk. Ponecháme-li to stranou, měl by kapitalista, který by ve svém výrobním odvětví vůbec nepoužíval variabilního kapitálu, a tudíž by vůbec nepoužíval dělníků (což je ovšem ve skutečnosti nemožné), stejně velký zájem na vykořisťování dělnické třídy kapitálem a úplně stejně by dostával zisk z nezaplacené nadpráce jako třeba kapitalista, který by používal jen variabilního kapitálu (opět předpoklad, který je ve skutečnosti nemožný), tedy vynakládal by celý svůj kapitál na mzdu. Stupeň vykořisťování práce však při daném pracovním dni závisí na průměrné intensitě práce a při dané intensitě na délce pracovního dne. Na stupni vykořisťování práce závisí výše míry nadhodnoty, tedy při dané celkové mase variabilního kapitálu velikost nadhodnoty, tudíž i velikost zisku. Speciální zájem, který má kapitál určitého odvětví — na rozdíl od celkového kapitálu — na vykořisťování dělníků speciálně jím zaměstnávaných, má jednotlivý kapitalista — na rozdíl od kapitálu celého jeho odvětví — na vykořisťování dělníků, jež zaměstnává sám.\nNa druhé straně má každá jednotlivá sféra kapitálu a každý jednotlívý kapitalista stejný zájem na produktivitě společenské práce používané celkovým kapitálem, protože na tom závisí dvě okolnosti. Za prvé množství užitných hodnot, v němž se zračí průměrný zisk; a to je dvojnásob důležité, protože zisk tvoří jednak fond akumulace nového kapitálu, jednak fond důchodů určených pro osobní spotřebu. Za druhé výše hodnoty celkového zálohovaného kapitálu (konstantního a variabilního), která při dané velikosti nadhodnoty čili zisku celé třídy kapitalistů určuje míru zisku čili zisk z určitého množství kapitálu. Zvláštní produktivita práce v jednotlivé sféře nebo v jednotlivém individuálním podniku této sféry zajímá kapitalisty přímo tu zúčastněné, jen pokud umožňuje jednotlivé sféře dosahovat mimořádného zisku ve srovnání s celkovým kapitálem nebo jednotlivému kapitalistovi ve srovnání s celou jeho sférou.\nMáme tu tedy matematicky přesné vysvětlení toho, proč kapitalisté, kteří při vzájemné konkurenci projevují k sobě tak málo bratrských citů, tvoří přitom pravé zednářské bratrstvo v boji proti dělnické třídě jako celku.\nVýrobní cena zahrnuje průměrný zisk. Používáme pro ni názvu výrobní cena; fakticky je to totéž, čemu A. Smith říká „natural price“ [přirozená cena], Ricardo „price of production“, „cost of production“ [výrobní cena, výrobní náklady], fysiokraté „prix nécessaire“ [nutná cena] — při čemž nikdo z nich nevyložil odlišnost výrobní ceny od hodnoty — protože výrobní cena je trvalou podmínkou nabídky a reprodukce zboží v každé jednotlivé výrobní sféře. Je také pochopitelné, proč tíž ekonomové, kteří se vzpírají určování hodnoty zboží pracovní dobou, množstvím práce v nich obsažené, mluví vždy o výrobních cenách jako o středech, kolem nichž kolísají tržní ceny. Mohou si to dovolit, protože výrobní cena je již úplně zvnějšněnou a prima facie [zřejmě] bezobsažnou formou zbožní hodnoty, formou, v níž vystupuje v konkurenci, tedy ve vědomí vulgárního kapitalisty, a proto i ve vědomí vulgárních ekonomů.\nZ předcházejícího výkladu je vidět, jak tržní hodnota (a všechno, co o ní bylo řečeno, platí s nutnými výhradami i o výrobní ceně) zahrnuje mimořádný zisk těch, kteří v každé zvláštní výrobní sféře vyrábějí za nejlepších podmínek. Vyjma případy krisí a nadvýroby vůbec, platí to o všech tržních cenách, ať se jakkoli odchylují od tržních hodnot nebo od tržních výrobních cen. Tržní cena totiž předpokládá, že se za všechno zboží téhož druhu platí stejná cena, přestože toto zboží může být vyrobeno za velmi různých individuálních podmínek a může tedy mít velmi různé ceny nákladů. (O mimořádném zisku jako následku monopolů v obvyklém smyslu tohoto slova — umělých nebo přirozených — tu nemluvíme.)\nMimořádný zisk však může mimo to vzniknout ještě tehdy, jsou-li určité výrobní sféry s to vyhnout se tomu, aby se jejich zbožni hodnoty přeměňovaly ve výrobní ceny, a tedy aby se jejich zisky redukovaly na průměrný zisk. V oddílu o pozemkové rentě budeme zkoumat, co se s těmito dvěma formami mimořádného zisku děje dále.\n27 Tehdy, roku 1865, jen pouhý „názor“ Marxův. Dnes, po důkladném prozkoumání prvobytných občin, počínaje Maurerem a konče Morganem, fakt, který sotvakdo ještě popírá. — B. E.\n* V 1. vydání: „větší“ (grösser). Opraveno na základě Marxova rukopisu. (Pozn. red. čes. vydání)\n28 K. Marx: „Zur Kritik der politischen Oekonomie“. Berlín 1859. Srov. K. Marx: „Ke kritice politické ekonomie“, zde)\n29 K. Marx: „Zur Kritik etc.“\n30 Spor mezi Storchem a Ricardem v otázce pozemkové renty (spor jen pokud jde o věc samu: ve skutečnosti jeden druhého neberou na vědomí), zda je tržní hodnota (u nich spíše tržní, resp. výrobní cena) regulována zbožím vyrobeným za nejhorších (Ricardo) nebo naopak za nejlepších (Storch) podmínek, je tedy vyřešen tak, že oba mají i nemají pravdu a že si oba vůbec nevšímají středního případu. Srovnej Corbeta o případech, kdy je cena regulována zbožím vyrobeným za nejlepších podmínek. — „To neznamená, že (Ricardo) tvrdí, že dvě určitá množství dvou různých zboží, jako jeden klobouk a jeden pár bot, se navzájem směňují, jestliže každé z těchto dvou určitých množství bylo vyrobeno stejným množstvím práce. ‚Zbožím‘ zde musíme rozumět určitý ‚druh zboží‘ [the „description of commodity“], a ne nějaký jednotlivý klobouk, nějaký jednotlivý pár bot a pod. Pro tento účel musíme všechnu práci, která vyrábí všechny klobouky v Anglii, považovat za rozdělenou mezi všechny tyto klobouky. Zdá se mi, že to zprvu nebylo vyjádřeno a že se to v obvyklých výkladech této doktriny poušti se zřetele.“ („Observations on Certain Verbal Dispute in Political Economy etc,“ Londýn 1821, str. 53, 54.)\n31 Veliká pitomost je tato „moudrost“: „Jestliže se množství mezd, kapitálu a půdy, jehož je třeba k výrobě daného zboží, mění ve srovnání s dřívější velikostí, mění se i to, co Adam Smith nazývá jeho přirozenou cenou, a ta cena, která byla původně jeho přirozenou cenou, stává se vzhledem k této změně jeho tržní cenou, neboť ačkoli se možná nezměnila ani nabídka, ani požadované množství zboží“ (obojí se tu mění právě proto, že se v důsledku změny hodnoty mění tržní hodnota čili — o čem se vlastně mluví u A. Smitha — výrobní cena), „přesto tato nabídka nyní neodpovídá úplně přesně požadavkům osob, které jsou sto a chtějí zaplatit to, nač přišla výroba, ale je buď větší, nebo menší než tato suma, takže se poměr mezi nabídkou a faktickou poptávkou, která existuje nyní vzhledem k novým výrobním nákladům, liší od dřívějšího poměru. Nevyskytnou-li se překážky, změní se pak rozsah nabídky, což nakonec dovede zboží k jeho nové přirozené ceně. Protože zboží dospívá ke své přirozené ceně změnou v nabídce, mohl by si snad někdo říci, že přirozená cena vděčí za svou existenci určitému poměru mezi poptávkou a nabídkou, tak jako tržní cena vděčí jinému poměru; a že tedy přirozená cena, stejně jako tržní cena, závisí na vzájemném poměru mezi poptávkou a nabídkou.“ („Veliký princip poptávky a nabídky se uvádí v činnost, aby určil to, co A. Smith nazývá přirozenou cenou, i to, co nazývá tržní cenou.“ — Malthus.) („Observations on Certain Verbal Disputes etc.“ Londýn 1821, str. 60, 61.) Tento moudrý muž nechápe, že v daném případě právě změna v „cost of production“ [ve výrobních nákladech], tedy také v hodnotě, vyvolala změnu v poptávce, tedy i v poměru mezi poptávkou a nabídkou, a že tato změna v poptávce může způsobit změnu v nabídce; a to by dokazovalo pravý opak toho, co chce náš myslitel dokázat — dokazovalo by to, že výrobní náklady vůbec nejsou regulovány poměrem mezi poptávkou a nabídkou, nýbrž naopak, že samy tento poměr regulují.\n32 „Kdyby každý člen skupiny nikdy nemohl dostat víc než daný podíl nebo příslušnou část zisku a majetku celku, rád by se spojil s druhými, aby tyto zisky zvýšil“ (to také dělá, pokud mu to dovoluje poměr mezi poptávkou a nabídkou); „to je monopol. Ale myslí-li každý, že může nějak zvýšit absolutní velikost svého (podílu, třebaže by se tím zmenšila celková suma, často to udělá; to je konkurence.“ „An Inquiry into those Principles respecting the Nature of Demand etc.“ Londýn 182l, str. 105.)\n33 Malthus: [„Principles of Political Economy“. Londýn 1836, str. 77 a násl..)\n‹— Kapitál III. díl – kapitola IX. | Kapitál III. díl – Obsah | Kapitál III. díl – kapitola XI. —›


Komise vedená Pirátem Černohorským uzavírá vyšetřování – podá trestní oznámení na exministry… - Pirátské listy\n08. 10. 2019 | 2 komentářů\nSněmovní vyšetřovací komise k OKD vedená Pirátem Lukášem Černohorským dnes po téměř dvou letech zveřejnila závěrečnou zprávu. „Policii v nejbližších dnech předám v souvislosti s naším vyšetřováním kauzy OKD několik trestních oznámení, a to na bývalé ministry Vladimíra Dlouhého, Bohuslava Sobotku, Milana Urbana a Jiřího Skalického. Nevyhnou se jim ale ani podnikatelé Viktor Koláček a Zdeněk Bakala,“ uvedl Černohorský. Celkem jde o jmenovitá trestní oznámení na 14 osob, jednoho neznámého pachatele a také bývalé členy orgánů NWR i OKD nebo auditory KPMG. Devítičlenná vyšetřovací komise složená ze zástupců všech sněmovních stran pracovala ve třech skupinách, které se věnovaly ztrátě majority státu v OKD, privatizaci minoritního podílu v OKD a důvodům úpadku společnosti.\nŠtítky: #Lukáš Černohorský #OKD\nRozhovor v DVTV 08.10.2019 16:51\nRozhovor v DVTV:\n!~Respekt~! Vykonaná práce má jediný otazník - dojde k nápravě? 08.10.2019 14:02\njak dlouho trvalo celé řízení do zahájení výkonu trestu\nza urážku manželky poslance Macka již veřejně profackovaného kašpara SocDem a frackovitého hejtmánka s krabicí ( jejda - prý od vína ) po rozhodnutí soudu,\nasi věcí vytrvalosti domáhat se zjednání důsledné nápravy.\nNebude-li napraveno vše špatné vykonané,\ns odstupem mnoha let,\ncíli -- obnově spravedlnosti v této zemi -- učiněno za dost.\nTo, co bude nyní následovat je to zásadní.\nkdo na této i na té nynější, navazující, práci pro obnovu spravedlnosti\nvykonal a zejména ještě vykoná\nkteré se lidé této země jen a jen sami sebe zahání pod úroveň banánového království.\nTuto poctivou práci na obranu spravedlnosti\njak před všehoschopnými\ntak před neschopnými\npotřebujeme víc a víc\nZde populismy nepomohou,\njen důsledné odhodlání vytrvat\ndokončit poctivou prací vše potřebné,\npro dohledání a doměření osobních zodpovědností a pro vymáhání náhrady škod


OnePlus 2: Kupte si vlajkovou loď bez pozvánek\nFirma OnePlus se do této chvíle může pyšnit dvěma povedenými modely s vynikajícími specifikacemi i cenou. Aby se však běžný smrtelník dostal k samotné koupi jednoho z modelů, vyžaduje to spoustu úsilí a shánění pozvánek. Pro ty, kteří si brousili zuby na OnePlus 2, máme dobrou zprávu.\nOnePlus 2 bez pozvánek\nOnePlus, která se mimo jiné chystá v blízké budoucnosti vydat již třetí model s názvem OnePlus X, bude prodávat současnou vlajkovou loď OnePlus 2 bez pozvánek. Nikoliv trvale – prodej bude probíhat pouze jednu hodinu, a to v Evropě, Asii a Severní Americe. Dostat se k OnePlus 2 bude možné v tuto dobu:\n12. října ve 12:00-13:00 hodin\nSmartphone bude možné zakoupit na webových stránkách OnePlus. Na jednu objednávku můžete zakoupit pouze dva kusy, samotných objednávek lze učinit více. Po koupi se vám také dostane informace, kdy bude váš smartphone připraven k odeslání. Cena za 64 GB model je v oficiálním e-shopu stanovena na 11 099 korun.\nTelefon OnePlus 2: Naplnil obrovská očekávání? (recenze)\nOnePlus X oficiálně: 5 palců, Snapdragon 801 a keramické tělo\nTelefon OnePlus 2 oficiálně – trefa do černého, nebo zklamání?\nOnePlus X: Šíleně levný krasavec k dispozici už příští měsíc?\nTelefon OnePlus X a bílý design: Zopakuje úspěch modelu One? (první pohled)\nJaká je budoucnost OnePlus? Zaměstnanci odpovídali\nAndroid 7 Nougat pro OnePlus 2? Moc dobře to nevypadá\nOnePlus Gallery: Přehledná galerie pro OnePlus telefony v Google Play


Zubři vezou tři body z Frýdku, ofenzivou však nepřesvědčili - Přerovský deník\nZubři vezou tři body z Frýdku, ofenzivou však nepřesvědčili\nPřerov – Hokejisté Přerova se v rámci středečního 37. kola druhé ligy představili na ledě Frýdku-Místku. Proti nevyzpytatelnému soupeři Zubři potvrdili post favorita. Po trefách Radomíra Paly a Richarda Brančíka ovládli první třetinu. V závěrečném třetím dějství sice inkasovali, ale Pavel Hanák třetím gólem finalizoval tříbodový zisk Zubrů a také první místo průběžné tabulky.\nPřerovští Zubři proti Frýdku-Místku | Foto: DENÍK/Jaroslav Pazdera\nUž po dvaadvaceti sekundách se mohlo měnit skóre. Nikým neatakován Kundrátek se řítil zcela sám na frýdeckou svatyni. Přímý souboj s gólmanem Chvostkem však prohrál.\nZubři se však zanedlouho dočkali. Konkrétně v osmé minutě napřáhl v dobré pozici Pala a puk prosvištěl až do domácí branky – 0:1. Uplynuly jen dvě minuty a červené světlo za domácí klecí znovu svítilo.\nDitrich se prosmýkl až k brankovišti a přesným pasem nabídl gólovku Brančíkovi, který puk uklidil přesně do míst určených. Závěr třetiny obohatila spíše častá vyloučení.\nDruhé dějství odstartovala velmi dobrá příležitost frýdeckých hráčů, jejich radost však zkazil vynikajícím zákrokem Sklenář, kterému se podařilo vytěsnit puk mířící do odkryté části branky. Domácím posléze zkomplikoval snahu Krutil, který za nebezpečný zákrok vyfasoval dva plus deset minut. Branky se prostřední části tentokrát diváci nedočkali.\nDo třetí třetiny tak Zubři vstupovali s dvougólovým náskokem. Z něj se však mohli těšit jen půlminuty. V samotném úvodu se totiž Frýdek poprvé v zápase gólově prosadil. Osinovo vyloučení z konce druhé dvacetiminutovky potrestal kapitán místní družiny Rozum – 1:2.\nSvěřenci trenéra Vavrečky po gólu zákonitě ožili. Nechybělo mnoho a mohli také vyrovnat. Při vlastním oslabení spálil tutovku Gogolka. Nevyužitá příležitost mohla domácí mrzet dvojnásob, neboť chvíli na to sami inkasovali. Probíhající početní výhodu po Kundrátkově přihrávce brankově zúročil Hanák – 1:3.\nTento stav vydržel i do poslední sirény. Zubři si tak připsali tři body a uhájili post vedoucího týmu 2. ligy.\n„Můžeme být rádi jen za ty tři body. První třetinu jsme měli vyhrát 6:0 a byl by klid. Přizpůsobili jsme se hře soupeře a pak z toho byla hrozná mela," pověděl své dojmy z utkání Pavel Sedlák, trenér HC ZUBR Přerov.\n„Defenzivu jsme celkem zvládali, ale s ofenzivou rozhodně nemůžu být spokojený. Tolik šancí, co jsme si vytvořili, musíme prostě proměňovat. Se silnějším soupeřem by se nám to mohlo vymstít," dodal hlavní kouč týmu.\nDalší zápas čeká přerovské hokejisty v sobotu, kdy od 17 hodin přivítají na svém ledě soupeře z Karviné.\nHC Frýdek-Místek – HC ZUBR Přerov 1:3 (0:2, 0:0, 1:1)\nBranky a nahrávky: 41. Rozum (Škatula) – 8. Pala (Sedlák, Hanák), 10. Brančík (Ditrich), 49. Hanák (Kundrátek). Rozhodčí: Fiala, M.Vengřín, Záviský. Vyloučení: 15:11 navíc Krutil (FM) 10 min. OT a Ferenc (Pře) OT do konce utkání. Využití: 1:1.\nHC Frýdek-Místek: Chvostek – Ovšák, Krutil,Gajda, Teper, Měkýš, Balčík, Kudláček, Škatula, Gogolka, O. Sluštík, J. Slovák, P. Slovák, Rozum, Štubňa, Šimkovič, Kopún, J. Sluštík, Kelner, Suchý. Trenér: Jan Vavrečka.\nHC ZUBR Přerov: Sklenář – Pala, Tomeček, Vlček, Ferenc, Kudělka, Osina – Sedlák, Hanák, Kundrátek, Sakrajda, Brančík, Ditrich, Kolář, Sprušil, Blinka, Vaněk. Trenér: Pavel Sedlák.\n37. kolo: Frýdek-Místek – Přerov 1:3, Nový Jičín – Havířov 0:3, Prostějov – Poruba 3:0, Opava – Vsetín 4:6, Karviná – Valašské Meziříčí 7:4.


Krize — iKiosek\nJan Zadražil, Felix Francis\nMP3 (14:06:02 hod.)\nHarrison Foster pracuje jako krizový ředitel pro londýnskou firmu, která se specializuje na... Více\nHarrison Foster pracuje jako krizový ředitel pro londýnskou firmu, která se specializuje na právní záležitosti. Po požáru ve stájích v Chadwicku, při němž zemře šest velmi cenných koní, včetně favorita derby, je povolán do Newmarketu. Harry zjistí, že nejspíš nešlo o obyčejný požár, navíc se na místě najdou i lidské ostatky. Ze zaměstnanců nikdo nechybí, kdo je tedy uhořelá oběť? Harry ví o koních jen velmi málo, ve skutečnosti je nemá rád, ale je nechtěně vtažen do světa závodů plnokrevníků, kde se věnuje větší pozornost koňským hvězdám než lidem. Chadwickovi jsou závodní dynastie s dysfunkčními rodinnými vztahy. Mezi generacemi vládne nelibost a sourozenecká rivalita, která vyvěrá jako sopečné magma pod křehkou vrstvou úctyhodnosti. Harry pozná majitele favorita Derby, a když se ponoří hlouběji do nezodpovězených otázek týkajících se smrti koně, ocitne se v ohrožení života.


...Blog nejen o Ubuntu Linuxu\nCo se mi líbí a nelíbí na KDE/Kubuntu\nJednou za čas dostanu chuť vyzkoušet něco nového, zpravidla distribuci používající KDE. Na první pohled vždy uchvátí, po čase používání mě prostě neuspokojí. Nerad bych článek zarazil dříve, než se pořádně rozjede. Pravdou je, že po čtyřech týdnech používání mám chuť se vrátit ke klasickému Ubuntu s Gnome!\nCelkový dojem ze tohoto prostředí mě zkrátka otáčí "zpátky". Některé konkrétní věci se mi na Kubuntu/KDE líbí a jiné zase nesedí. Nebudu zkrátka pouze kritizovat. Pro úplnost úvodu postačí, že hodnotím KDE v Kubuntu ve verzi Maverick 10.10 (nevylučuji, že KDE může být v podání jiné distrubuce lepší). O Kubuntu jsem již dříve psal, ale v případě aplikací jsem příliš konkrétní nebyl.\nTak co se mi líbí:\nKDE působí komplexněji než Gnome, je tu více aplikací v základu s jednotným "look&feel"\nNa první pohled působí moderněji, úpravy vzhledu se dají provádět velmi jednoduše - výběr tapet, motivů, kurzorů, widgetů a já nevím čeho ještě z internetu je integrován přímo v systému.\nPlazma - snadné přidání widgetů na plochu bez nutnosti instalace dodatečných nástrojů jako v Gnome (např. Screenlets, Desklets, Google desktop apod.)\nOvládací panely systému - jedním slovem paráda, tady se vyjímečně KDE inspirovalo v MacOS X a ne v chaosu, který si pamatuji z WinVista-7.\nBezproblémové indexování souborů na disku vestavěným nástrojem pro snadné vyhledávání - Strigi/Nepomuk. V Ubuntu jsem zkoušel doinstalovat Tracker, který v jednom kuse padá a poté opakuje indexování od začátku, navíc je pomalejší a více zatěžuje systém.\n"Exposé" ala MacOS X aktivovaný přímo v základním nastavení - stačí zajet do horního levého růžku a okénka se rozhodí do přehledné mozaiky. V Gnome musím doinstalovat Compiz, jehož ovládací panel mi nepřipadá user friendly, navíc většinu ostatních efektů nepotřebuju.\nAplikace, které mi vyhovují - Amarok (muzika), Krusader (twin-panel správce souborů), Dolphin (správce souborů).\nDistribuční dodělávky - ovladače grafiky/wifi a kodeky instalovatelné jedním klikem.\nCo se mi tedy nelíbí:\nVětší hardwarová náročnost na stejný testovaný hardware - KDE 4.5.1 je poměrně dost líné (starší notebook 1,73GHz Pentium Dual-core, 1GB RAM, nVidia GeForce Go7400 128MB RAM)\nKDE4 aplikace jsou i přes značné zlepšení stále občas nestabilní a padají.\nNěkteré KDE aplikace se mi zdají dosti funkčně přeplácané resp. oproti Gnome složitější na ovládání - uvedu např. K3B oproti Braseru.\nOkenní tlačítka vpravo - to je sice hodně subjektivní bod, ale už jsem zvyklý jak z posledních vydání Ubuntu a hlavně MacOS X:-)\nAsi jsem pako. Přestože jsem před chvílí hájil indexaci souborů, nepochopil jsem, jak funguje vlastní vyhledávání (off-topic - když si vzpomenu navíc na nedostižný Spotlight z MacOS X...)\nAplikace, které mi nevyhovují - K3B, KPackageKit (vylepšený, ale přesto pomalý a funkčně omezený, bez Synapticu=nativní aplikace pro Gnome ani ránu), Kopete (chat) - bez Pidgina=nativní aplikace pro Gnome ani ránu, Kaffeine, KFilebox (KDE frontend Dropboxu) - chybí ikonky v Dolphinu upozorňující na synchronizaci, deamon se občas při startu systému spustí, občas ne.\nDistribuční nedodělávky - absence UbuntuOne aneb proč se proboha Canonical snaží dělat aplikaci pro Win, když ji nemá ani pro KDE?!, UbuntuOne Music Storu - jak pěkné by to bylo v Amaroku!, Software Center s nákupem aplikací...\nUž dál nebudu trápit případné návštěvníky-obdivovatele KDE, jedná se čistě o můj pohled a názor. Až budu mít chvíli času na přeinstalaci, vracím se k Ubuntu! Chybí mi jeho přehlednost, čistota a jednoduchost ovládání. Uvidím, s čím přijde Natty (11.04) a do jaké míry použitelné bude prozatím kriticky přijímané rozhraní Unity.\nVystavil JerzyV v 21:44 2 komentáře:\nŠtítky: Gnome, KDE, Kubuntu, Kubuntu 10.10, Názor\nLinux Mint Debian Edition - Debian s větrovou příchutí!\nVydavatelé Linuxu Mint překvapili a na začátku září svět spatřil novou odnož větrového Linuxu - Debian Edition (dále jen LMDE). Mint se až doposud soustřeďoval výhradně na deriváty Ubuntu, proto mi zvědavost nedala spát a rozhodl jsem rozbalit ISO na flashku a vyzkoušet.\nTrocha nejnutnější teorie\nUbuntu sice staví také na Debianu, dnes jsou obě distra až na stejný balíčkovací systém od sebe poměrně vzdálená. Ubuntu je jednoduché nejen z pohledu ovládání, ale také přehledné z pohledu vývoje - zkrátka šestiměsíční cyklus vydání a dvouletý cyklus u vydání s dlouhodobou podporou (LTS).\nDebian má tři hlavní větve:\n- Stable (stabilní) - v současnosti verze 5 "Lenny", pečlivě (dlouhodobě) testované ale neaktuální balíčky; nástupce Lennyho bude 6 "Squeeze"\n- Testing - testovací verze, aktuální verze balíčků,\n- Unstable (nestabilní) - "Sid" - vývojová verze systému, pro pokročilejší uživatele a vývojáře, nevhodná pro běžnou denodenní práci.\nZákladem LMDE je právě verze "Testing", pro kterou jsou charakteristické tzv. "rolling updates". Debian testing je tudíž stále udržován aktuální (updaty jsou časté a ve větším množství). Systém můžete mít na počítači klidně několik let, aniž by byla nutná jakákoliv přeinstalace kvůli novým funkcím. Neustále roluje. Ke stažení je pouze Gnome 32-bitová verze (poznámky k vydání). O vytvoření 64-bitového sestavení není zatím rozhodnuto. 64-bitová verze.\nLMDE v praxi\nPo spuštění Live verze LMDE na první pohled vůbec nerozeznáte od klasického Mintu 9 (Isadory). Stejný vzhled, stejné rozšiřující Mint Tools, úplně stejné logo, GTK téma. Všechno funguje out-of-box (kodeky apod.) dle zvyklostí Mintu.\nPo bližším ohledání tu na určité rozdíly pod pokličkou narazíte - instalátor je poněkud jednodušší než Ubiquity installer používaný ve standardním Mintu (a Ubuntu). Tím druhým rozdílem je absence výběru nesvobodného ovladače grafiky jedním klikem. LMDE zkrátka preferuje svobodný ovladač a proprietální (uzavřený) je nutno instalovat ručně.\nK dnešnímu dni se nabídka aktualizací pohybuje okolo čísla 45O!, na to si uživatel LMDE zkrátka musí zvyknout. Nejrozumnější cestou je tak záplaty "ignorovat" a aktualizovat párkrát měsíčně. Ničemu to určitě neškodí (krom kritických bezpečnostních záplat).\nMint tools rozšiřující funkčnost LMDE:\n- mintBackup - zálohování a obnova souborů a softwarového výběru,\n- mintInstall - software centrum obsahující uživatelské hodnocení aplikací,\n- mintUpdate - aktualizační program, čísluje aktualizace dle důležitosti a stability,\n- mintUpload - slouží k uploadu (sdílení) souborů.\nLMDE mě pozitivně naladil a i když je před ním ještě dlouhá cesta, je to způsob jak přiblížit Debian méně pokročilým uživatelům zvyklým na pohodlí klasického Mintu nebo Ubuntu. I přes "Testing" základ je distribuce pro běžné použití docela dobře stabilní a použitelná.\nOtázkou je, jak bude v LMDE řešena situace, až se Testing dostane do fáze "Stable" a stane se z něj Squeeze, protože pak by se přelilo velké množství balíčků z Unstable do verze Testing. To by mohlo mít negativní dopad na "stabilitu" Testing verze. To je ale jen jedna s mnoha otázek pro další vývoj LMDE. Přejít z Testing na budoucí Stable (Squeeze) nebo dokonce Unstable změnou repozitářů by neměl být problém.\nVystavil JerzyV v 18:46 1 komentář:\nŠtítky: Debian, Linux, Mint, Recenze, Tipy\nZeitgeist - k čemu slouží tato nová funkce Gnome 3.0?\nNedávno jsem se prohraboval v nabídkách aplikací v mém oblíbeném programu UbuntuTweak a narazil jsem na zajímavou položku v nabídce Utility a hned jsem ji samozřejmě musel vyzkoušet. Jmenuje se "Deník aktivit (anglicky Activity Journal) - grafické rozhraní pro Zeitgeist" (je k dispozici i repozitář). Jedná se jeden ze dvou pilířů připravovaného Gnome 3.0. Tím druhým pilířem je potom Gnome Shell. Tyto dvě části mají změnit dosavadní pohled na ovládání počítače. Tak nějak podobně znějí proklamace vývojářů Gnome, kteří chtěji udělat ve světě ovládání linuxových distribucí menší revoluci a vyrovnat se tak modernějšímu (byť ne nutně lepšímu) KDE.\nCo vlastně slovo Zeitgeist znamená? Tento německý termín vyjadřuje ve stručnosti "ducha času" či "ducha věku". A jak to celé funguje? Podobně jako aplikace Tracker nebo Beagle indexují v Ubuntu soubory pro rychlé vyhledání, Zeitgeist indexuje vaše aktivity - tzn. všechny soubory (dokumenty, e-maily, webové stránky, instant konverzace), které v prostředí Gnome otevíráte. Řadí je chronologicky za sebou a grafická nadstavba Zeitgeistu bude umožňovat tyto soubory tagovat, označovat oblíbené položky, popsat je poznámkou a vyhledávat soubory v databázi. Zeitgeist má i velký potenciál v budoucnu zaplácnout místo po chybějících "rodičovských funkcích".\nJak vše funguje, ukazuje tento screenshot, který jsem pro názornost típnul.\nHlaví část okna tvoří kalendář, vlevo je vidět zašpendlíkovaný soubor, vpravo detaily vybraného souboru a nahoře možnosti vyhledávání. Kalendář umí i náhledy myší a to i u videí\nNabídka Preferences se omezuje zatím na pluginy, z popisu je jasné, k čemu slouží\nActivity Journal je v bouřlivém vývoji a vydání Gnome 3.0 je plánováno (resp. odsunuto) až na březen příštího roku, finální podoba to zřejmě není. Navíc tato funkce bude přímo integrovaná v Gnome Shell. Zdá se mi, že funguje jen částečně - ukazuje soubory pouze otevřené v Nautilu, také nezobrazuje webové stránky (asi proto, že používám Chrome:-). Kdo z vás je také tak zvědavý, neváhejte a zkuste a podělte se o názory na praktickou využitelnost v diskusi...\nVystavil JerzyV v 20:28 Žádné komentáře:\nŠtítky: Gnome, Tipy, Tweaking, Ubuntu, Zeitgeist\nUbuntu 10.10beta - přehled novinek\nPo delší době se opět hlásím s přehledem těch hlavních novinek nadcházejícího vydání oblíbené distribuce Ubuntu. Krátce jsem k tomu otestoval LiveCD s beta-verzí. Finální verze bychom se měli dočkat již 10. října, tedy přesně za 14 dní...\n- přepracovaný design zaměřený na jednoduchost\n- umožňuje nainstalovat uzavřené kodeky už při instalaci vlastního systému (konečně je to napadlo!)\n- upravena GTK témata Ambiance a Radiance (dělící čára mazi záhlavím okna a menu nabídkami, ovládací tlačítka, přidáno zase trochu více oranžové)\n- nové tapety, které jsou ještě povedenější než v Lucidovi - stáhnout si je můžete zde\n- Sound menu - zatím podporuje pouze Rhytmbox a Banshee - nyní zobrazuje obal alba, tlačítka pro přesun vpřed a zpět a pauzu)\n- připravuje se nový bezpatkový "Ubuntu font" (v beta verzi není zatím dostupný)\n- změna klienta Bluetooth - nyní už neumožňuje BT úplně vypnout, hodnotím jako změnu k horšímu pro uživatele přenosných věciček (zkrátí pracovní dobu na baterii)\nAž na ty škaredé oranžové flekance nerozeznatelné od Lucida\n- nyní umí sledovat historii instalací, odinstalací a updatů programů\n- umožňuje nákup aplikací - zatím je dostupná pouze jedna (hra Hello X Adventure)\n- přehled nově přidaných a přehled doporučených aplikací\nZměny ve výchozích aplikacích:\n- Gnome dospělo do verze 2.32\n- správce fotek F-Spot byl nahrazen Shotwellem (změna k lepšímu jak ve funkčnosti tak kvůli nutným Mono knihovnám v případě F-Spotu)\nNovinky jsou to určitě zajímavé a je vidět, že Ubuntu neusnulo na vavřínech a snaží se dál rozvíjet. Zatím se mi do přeinstalování Lucida nechce, přeci jenom je to LTS. Asi jsem poslední dobou trochu zlenivěl:-) V některém z příštích článků bych se chtěl podrobněji podívat na pracovní prostředí Unity, tedy novinku v prostředí pro netbooky.\nVystavil JerzyV v 11:12 2 komentáře:\nŠtítky: Ubuntu, Ubuntu 10.10\nVideotip - jak upravit vzhled Chrome ala Ubuntu 10.04\nDnes jsem si připravil krátký videotip na téma "jak si přizpůsobit Google Chrome tak, aby pěkně zapadl do nových grafických témat v Ubuntu 10.04 Lucid Lynx". Doufám, že se bude líbit:\nPoznámka na závěr: Až do včerejška byla obě témata Radiance i Ambiance dostupná na stránkách doplňků Chrome, dnes jsou ale z mě neznámé příčiny odstraněna, proto jsem hledal a v případě Radiance našel na Gnome-look.org. Doufám, že budou zase brzy dostupné.\nEDIT 2.5.2010 - Ambiance a Radiance témata opět dostupná\nVystavil JerzyV v 12:53 Žádné komentáře:\nŠtítky: Chrome, Tipy, Ubuntu 10.04, Videotipy\nBlog Debian DualBoot Firefox Foto Gimp Gnome Google Hardware Chrome Instalace KDE Kubuntu Kubuntu 10.04 Kubuntu 10.10 Kubuntu 9.04 Linux LiveCD MacOS X Mint N82 Názor OpenOffice.org Prohlížeče Recenze Sociální sítě Souborové systémy Tipy Tweaking Twitter Ubuntu Ubuntu 10.04 Ubuntu 10.10 Ubuntu 8.04 Ubuntu 8.10 Ubuntu 9.04 UbuntuOne Videotipy Virtualizace Viry Wallpaper Windows Wubi Zeitgeist Zprávy Život\nOblíbené blogy aktuálně\na bit of rionka\n.přesun na blog.rionka.cz - Blog byl přestěhován! Sledujte mě prosím dále *zde:* http://blog.rionka.cz/\nElitních dvanáct milionů - Počet uživatelů Ubuntu byl stanoven na 12 milionů lidí. Tak to je moc potěšující. Je nás už dost na světě, ale zároveň zůstáváme elitou počítačových uživat...\nJasnaPaka Blog - Firefox, Thunderbird, Mozilla\nMikesh site - Blog - Apple, Mac,...\nVětniště - Ubuntu blog\nAppnr - Get Ubuntu Applications\nDesktop Linux at home\nGetDeb - sotware for Ubuntu\nKubuntu Official site\nTabulka ekvivalentních linuxových aplikací\nTerminál v linuxu\nČeská databáze znalostí Ubuntu\nČeská komunita Kubuntu\nČeská komunita Ubuntu\nČeské fórum Ubuntu


Ford Fiesta se představuje v Los Angeles – Stránky pro muže\nFord na autosalonu v Los Angeles představuje americkou verzi úspěšného globálního modelu Fiesta.\nZámořská verze si klade za cíl zopakovat úspěchy, jichž Fiesta již dosáhla v Evropě. Kromě atraktivního designu bude její hlavní zbraní nejlepší spotřeba paliva v daném segmentu. K pětidveřovému hatchbacku, známému evropským zákazníkům značky Ford, se ve Spojených státech přidá ještě nový čtyřdveřový model – to vše v rámci strategie ONE Ford (jeden Ford), jejímž cílem je vyvíjet modely připravené splnit rozdílná očekávání zákazníků v různých částech světa.\nAmerická verze Fiesty je poháněna řadovým čtyřválcem 1,6 l s rozvodem DOHC a proměnným časováním Ti-VCT. Agregát o výkonu 88 kW nabídne spotřebu pouhých 5,9 /100 km.\nKromě sériově dodávané pětistupňové přímo řazené převodovky si američtí zájemci o Ford Fiesta budou moci zvolit také převodovku Ford Powershift. Tato samočinná rychlostní skříň se dvěma spojkami a šesti rychlostními stupni přispívá k ještě hospodárnějšímu provozu a spojuje v sobě přednosti tradičních manuálních převodovek s pohodlím „automatů“.\nTechnologie Ford Powershift se již osvědčila v řadě produktů evropského Fordu, nyní je to však poprvé, kdy si našla cestu do nové Fiesty. Zákazníci v USA jistě ocení i systém Hill Assist, který usnadňuje rozjezd ve stoupání, a speciálně naladěný elektrický posilovač řízení (EPAS) s proměnným účinkem.\nRozsáhlá bezpečnostní výbava Fiesty pro americký trh zahrnuje mimo jiné čelní, boční a okenní airbagy, kolenní airbag řidiče, elektronický stabilizační program AdvanceTrac® nebo systém ochrany při převrácení Safety Canopy®.\nFiesta je obchodně nejúspěšnějším modelem značky Ford v Evropě – od zahájení prodeje na podzim loňského roku nalezla již více než 500 000 zákazníků.\nSpanilá jízda nových vozů KIA Venga


Britští Bombay Bicycle Club vystoupí poprvé v České republice. Po pětileté odmlce ohlašují svůj návrat vydáním nového alba „Everything Else Has Gone Wrong“, které uvedou 16. března 2020 v pražské Roxy.\n„Je mnohem snazší přestat ve chvíli, kdy víte, že jste na vrcholu,“ vysvětlil kytarista Jamie MacColl. „Myslím, že kdybychom pokračovali dál, asi bychom se rozpadli takovým způsobem, že by už nebylo možné se vrátit.”\nNyní oznamují svůj návrat. Doposud vydali dva nové singly – chytlavý „Eat, Sleep, Wake (Nothing But You)“, ke kterému vydali videoklip vyprávějící o tom, jak se po sobě členům kapely stýskalo. Druhý singl „Everything Else Has Gone Wrong“ byl posledním, který vznikl v rámci chystané páté nahrávky, a dává perfektní smysl, že deska nese právě tento název. „Vypadalo to, že shrnuje všechno, o čem deska je,“ říká zpěvák/kytarista Jack Steadman.


Journey vychází v kolekci se starými hity - Hrej.cz\nJourney vychází v kolekci se starými hity\n25. červen 2012 14:13 / Ondřej Švára / Novinky / Diskuze (1)\nPoutavá adventura Journey se brzy dočká sběratelské edice. Zpozornět by tak měli především ti, kteří o hře od Thatgamecompany již mnoho slyšeli, ale zatím nenašli odvahu nebo důvod tento originální kus herního softwaru v okrových barvách koupit.\nMožná, že sběratelská edice, představená v aktuálním čísle Official Playstation magazínu, je definitivně přesvědčí. Krom základní verze Journey v ní totiž najdou také straší hru flOw z roku 2006 a její tři roky staré pokračování Flower. Balíček dále obsáhne několik blíže nespecifikovaných mini-her, soundtracky, dokument o Thatgamecompany a zkušební předplatné nové platformy Playstation Plus, která dokáže kombinovat hry mezi Vitou a velkou konzolí. Například skrz ně ukládá pozice.\nJourney vyšlo letos v březnu a jak v cizině, tak na Hrej si hra vysloužila pochvalná hodnocení. I proto se na PSN stala nejrychleji prodávanou digitální hrou historie v oblastech Evropa a Severní AMerika, když předčila i mnohé klasické AAA kusy.\nSběratelská edice vychází v Severní Americe 28. srpna a bude stát třicet dolarů. K dostání tam bude jak v digitální tak v retailové formě na disku v kamenných obchodech. Podrobnosti o launchi v dalších regionech prý přinese studio později.\nZdroj: CVG, Digital Spy\nTsusaku napsal 25. 6. 2012 v 17.40\nSuper info, to bych si rad koupil a nejake podrobnejsi by nebylo? Kdy to ma vyjit, kolik ma stat, diskova, nebo jen PSN verze. A to PS PLUS je nejaky trial na tyden nebo vice? Pokud dalsi info nemate, tak co to treba napsat do clanku, aby se predeslo nedorozumenim?\nEditováno: 25. 06. 2012 v 17.41


Barbora Haager | Newsroom FYI Prague\n13.10.2015 Barbora HaagerNezařazenéToshiba\nNejtenčí a nejlehčí 12” (30 cm) tablet se systémem Windows 10 na světě\nPřináší přirozený a plynulý pocit ze psaní\nSada aplikací Toshiba Tru podněcuje kreativitu, produktivitu a spolupráci\nPraha, Česká republika, 13. října 2015 – Toshiba Europe GmbH dnes oznamuje dynaPad, jedinečný tablet s operačním systémem Windows 10, který představuje návrat k ručnímu psaní. V režimu tabletu je jeho tloušťka pouhých 6,9 mm a hmotnost 569 gramů. To ho pasuje do pozice vůbec nejtenčího a nejlehčího tabletu s operačním systémem Windows 10 a displejem s 12” úhlopříčkou. DynaPad lze jednoduše přeměnit na mobilní počítač s tenkou a lehkou klávesnicí v plné velikosti, díky které můžete naplno využít kancelářské aplikace, jako například Microsoft Office. Toshiba dynaPad byl navržen tak, aby podporoval kreativitu, zvyšoval produktivitu a stal se tím nejlepším digitálním zápisníkem.\n Rozměry bez klávesnice k datu 13. října 2015. Zdroj: Toshiba\n16.4.2015 Barbora HaagerTiskové zprávyToshiba\nToshiba Europe GmbH obdržela ocenění Red Dot Award 2015 za produktový design notebooků Chromebook 2 a Portégé Z20t.\nPortégé Z20t v sobě snoubí výkon procesoru Intel® Core™ M a flexibilitu tabletu. Oddělitelný notebook s Full HD displejem o úhlopříčce 31,75 cm (12,5”) je určen zejména profesionálům. Díky otočnému kloubu a baterii s výdrží až 17 hodin usnadní vaše prezentace, psaní poznámek během schůzek i další každodenní úkoly. Portégé Z20t je tenké a lehké mobilní zařízení, které chrání vaše data technologií Trusted Platform Module (TPM). Můžete se tak soustředit výhradně na práci.\nChromebook 2 umožňuje uživatelům naplno si užít zábavu, ať už sledují film na Full HD IPS displeji nebo poslouchají hudbu ze skvělých stereo reproduktorů Skullcandy®. Optimalizovaný displej s úhlopříčkou 33,8 cm (13,3″) oceníte i při práci a hmotnost pouhých 1,35 kg je vynikajícím základem při cestování. Díky dlouhé životnosti baterie a užitečným aplikacím budete moci být skutečně produktivní při práci, studiu i zábavě.\n Na základě MobileMark 2012\n[Best_Wordpress_Gallery id=“92″ gal_title=“Toshiba_reddot“]\nToshiba zavádí pátou generaci procesorů Intel Core do svých byznysových notebooků\n9.4.2015 Barbora HaagerTiskové zprávyToshiba\nTyto notebooky se již dříve mohly pochlubit velkou výdrží baterie, ale nyní se Portégé Z30, Tecra Z40 a Satellite Pro R50-B pyšní ještě delším provozem na jedno nabití. Pro ultramobilní notebook Toshiba Portégé Z30 to konkrétně znamená nárůst z původních 13,5 hodiny na skvělých 171 hodin. To využijí především podnikatelé, kteří jsou často na cestách. Bez potřeby nabití tak notebook vydrží až dva pracovní dny a dokáže se tudíž přizpůsobit i velmi nepravidelnému životnímu tempu v pohybu.\nNotebook Tecra Z40 je navržen tak, aby perfektně udržoval rovnováhu mezi mobilitou a výkonem. Výdrž baterie se u tohoto modelu zvýšila až na 151 hodin z původních 10,51 hodiny. I Satellite Pro R50-B nyní poskytne uživateli komfort celého pracovního dne bez potřeby nabíjení s výdrží baterie až 81 hodin.\n Údaje z MobileMark 2012\n Pouze pro Portégé Z30 a Tecra Z40\n16.3.2015 Barbora HaagerTiskové zprávy\nSluchátka TRIAD jsou inspirována nejžhavějším hudebním fenoménem současnosti – kapelou Thirty Seconds To Mars. Snoubí vylepšený zvuk a mimořádný styl s unikátním překvapením.\nSluchátka TRIAD – edice Thirty Seconds To Mars – v sobě snoubí nový design, tři velikosti špuntů do uší tak, aby sedly skutečně každému, ovládání pro přehrávání hudby a mikrofon pro hands-free hovory. Tuto funkci podporují telefony iPhone i většina ostatních značek smartphonů.\n[Best_Wordpress_Gallery id=“84″ gal_title=“Happy Plugs TSTM“]\nPřenosné disky Toshiba CANVIO s větší kapacitou\n16.3.2015 Barbora HaagerTiskové zprávyToshiba\nOvěřený produkt s inovativními funkcemi a větším úložným prostorem\nToshiba Europe GmbH (TEG), disková divize Storage Peripherals Division, je jednou z prvních společností na světě, která přichází s 3TB 2,5palcovým externím hard diskem. Toshiba zachovává oblíbené vlastnosti disků CANVIO a zároveň navyšuje jejich kapacitu. 2,5palcové přenosné disky CANVIO BASICS a CANVIO CONNECT nabízejí nyní až 3 TB úložného prostoru a kapacita 3,5palcového modelu CANVIO DESK byla navýšena až na 6 TB.\n3 TB prostoru přenosného disku CANVIO BASICS dokážou pojmout například 856 500 digitálních fotografií, 789 000 digitálních hudebních souborů nebo 2 460 filmů. To vše se snadno vejde do kapsy a je chráněno interním senzorem otřesů a technologií zajištění hlav disku. Přístroj komunikuje s Microsoft Windows®, ale může být připojen i na starší hardware, a to bez nutnosti instalace softwaru.\n3,5palcový externí disk CANVIO DESK je nyní s kapacitou až 6 TB plnohodnotným obchodním partnerem. Za použití technologie USB 3.0 nabízí rychlý přenos dat. Základní vybavení tvoří software NTI® Backup Now EZ™, který zefektivňuje proces zálohování a poskytuje vyšší ochranu uložených dat.\nGenerální ředitel Storage Peripherals Division, Toshiba Europe GmbH, Arnaud Bonvarlet, řekl: „Vyvinuli jsme intuitivní bezdrátové řešení pro bezproblémové ukládání dat. Nyní se soustředíme na to, aby měla naše zařízení co nejvyšší možnou kapacitu pro stále rostoucí množství osobních dat. Životy našich zákazníků jsou stále více zachycovány digitálně, a tak se snažíme zajistit, aby jejich vzpomínky bylo možné uložit bezpečně na jednom místě.“\nPřenosné hard disky CANVIO BASICS a CANVIO CONNECT II budou od dubna dostupné ve variantě 3 TB a od května se budeme moci těšit i z 6 TB verze modelu CANVIO DESK. Jsou kompatibilní s Microsoft® Windows® 8.1, 8 a 7, využívají rozhraní USB 3.0 a jejich rozhraní umožňuje přenosovou rychlost až 5 Gb/s a dodávány jsou s dvouletou zárukou.\n[Best_Wordpress_Gallery id=“83″ gal_title=“Toshiba_CANVIO update“]\n Jeden gigabajt (1GB) znamená 1 000 000 000 bajtů a jeden terabajt (1TB) znamená 1 000 000 000 000 bajtů. Úložná kapacita, včetně příkladů různých mediálních souborů, se bude lišit v závislosti na velikostech souborů, formátování, nastavení, softwaru a operačním systému


Články | 4. stránka\nPutin má rakovinu a umírá, tvrdí Pentagon. Blízká smrt ho mohla donutit k útoku na Ukrajinu\nRuský prezident Vladimir Putin trpí rakovinou tlustého střeva, tvrdí zprávy z Pentagonu. Důkazem má být jeho nafouknutá tvář, což prý způsobují léky používané při chemoterapii nebo steroidy. Jeho výraz pak údajně potvrzuje, že trpí neustálými ...\nNejstarší McDonald’s je ve Vodičkově ulici, otevřeli ho před 30 lety. Takhle tehdy vypadal\nPřed rokem 1989 byly fastfoody vnímány jako jeden z nedostupných symbolů luxusního života na Západě. Podniky, kterými se snažil komunistický režim v Československu americké řetězce rychlého občerstvení nahradit, byly spíše nepovedenou parodií. ...\nOdvážná Gretta (†23) veřejně kritizovala Putina! Její tělo se našlo v cestovním kufru\nMladá modelka Gretta Vedler si rozhodně před ruským prezidentem Vladimirem Putinem servítky nebrala. Hlavu největšího státu světa na veřejnosti tvrdě kritizovala. Brzy však dívka zmizela a byla nalezena mrtvá v cestovním kufru, píše web Daily ...\nVIDEO: Panství Downton opět na scéně. Filmové pokračování rodinné ságy míří do českých kin\nPanství Downton se vrací na plátna kin. První filmová verze slavného seriálu u diváků zabodovala, proto se šlechtický rod Crawleyů a jejich služebnictvo vydává za dalším výpravným dobrodružstvím, pro které by televizní obrazovka byla příliš ...\nVIDEO: Zelenskyj dojal mladou dívku! Kateryna chránila bratra před Rusy vlastním tělem\nInternet zaplavila dojemná fotografie ukrajinského prezidenta Volodymyra Zelenského se zraněnou teenagerkou Katerynou Vlasenkovou. Šestnáctiletá dívka se dostala pod palbu ruských okupantů při evakuaci z města Vorzel, když bránila členy své ...\nNikdo si nechtěl podat ruku s Putinem! Odmítl ho Kim Čong-un i slavný šéfkuchař\nNa sociální síti koluje video, které se vysmívá ruskému prezidentovi Vladimiru Putinovu. Ukazuje, jak si s šéfem Kremlu odmítají podat ruku světoví lídři i známý šéfkuchař. Uživatel sociální sítě TiKTok s profilem @vinil_26 dal dohromady ...\nZ agenta KGB až do Kremlu. Jak se Putin stal jedním z nejobávanějších mužů planety?\nDnes už se snad nenajdete nikdo, kdo by v posledních týdnech ani jednou nevyslovil jméno Vladimir Putin (69). A není se čemu divit, rozpoutal totiž nepochopitelnou válku na Ukrajině. Co však předcházelo jeho nástupu do prezidentského úřadu a jak ...\nInfluenceři v Rusku pláčou kvůli Instagramu! Putin je připravil o živobytí i smysl života\nJako černé pondělí se nepochybně zapíše do paměti ruských influencerů 14. březen. V tento den totiž tamní úřady zablokovaly přístup na sociální síť Instagram, informoval britský deník The Guardian. Už dříve v zemi přestal fungovat také Facebook. ...\nHrdinka z moskevského metra! Babička v něm cestovala zahalená do ukrajinské vlajky\nStarší dáma nastoupila do moskevského metra v barevné kombinaci, kterou nemohl nikdo přehlédnout. Jistě však netušila, že její fotka obletí celý svět a stane se symbolem hrdinství a toho, že odpor vůči nepříteli nemusí být nasáklý krví. ...\nChaos a naštvání na Západ! Rusové vykupují poslední kousky značkového spodního prádla\nAmerická značka spodního prádla Victoria’s Secret se na protest proti válce na Ukrajině rozhodla uzavřít své obchody v Rusku. Butiky proto zaplavilo obrovské množství lidí, videa z obchodních center v Moskvě nebo Petrohradě ukazují naprostý ...\n4. stránka z celkem 93««...23456...»»