Z vlažného mléka, droždí, cukru a lžíce mouky rozmíchejte kvásek a nechte ho vzejít. Poté z mouky, vejce, kvásku, oleje a trošky soli zadělejte vláčné těsto a nechte ho asi 1 hodinu kynout. Vykynuté těsto rozprostřete na kulatý koláčový plech potažený pečicím papírem a rozetřete na něj náplň z tvarohu vyšlehaného s vejcem a cukrem. Koláč rovnoměrně posypte borůvkami a drobenkou připravenou z hrubé mouky, cukru a chladného másla. Nechte ještě asi 15 minut kynout, mezitím si rozehřejte troubu na 180 °C. Pečte asi 30 minut dozlatova.\nKynuté knedlíky se žahourem\n1 lžičku solamylu (nebo hladké mouky)\nZadělejte kvásek a z mouky, mléka, vejce a špetky soli vypracujte těsto. Dejte ho na teplé místo kynout půl hodiny. Nakrájejte těsto na kousky a dělejte z nich kuličky. Nechte je kynout další čtvrt hodiny. Knedlíky vařte buď ve vodě 10 minut (po 5 minutách je obraťte), anebo v páře 8 až 10 minut. Hotové propíchněte vidličkou.\nŽahour připravte tak, že borůvky zalijete vodou a rozvaříte, pak přidejte cukr a máslo. V mléce či smetaně rozšlehejte solamyl (či mouku) a omáčku zahustěte. Jen krátce povařte a podávejte knedlíky přelité omáčkou.\nRychlý borůvkový džem\nBorůvky nasypte do většího hrnce a dobře promíchejte s želírovacím cukrem a kyselinou citronovou a přiveďte k varu. Vařte 3 až 5 minut. Horký džem naplňte do sklenic, uzavřete a na chvíli otočte dnem vzhůru, aby víčko dobře chytlo.\nDo vlažného mléka rozdrobte droždí a metličkou je rozmíchejte do ztracena. Potom přidejte vejce a ostatní ingredience, a také je trochu zamíchejte metličkou. Poté vše ručním šlehačem na nejnižší otáčky rozmíchejte dohladka, aby v těstě nebyly hrudky. Těsto přikryjte utěrkou a nechte ho hodinu kynout. Nakynuté těsto lijte na lívanečník a na mírném ohni smažte dozlatova lívance. Podávejte s borůvkovým džemem nebo s borůvkovou omáčkou (žahourem).


HOTEL LUXOR (Burgas) - Recenze a srovnání cen - TripAdvisor\nHotely v blízkosti Hotel Luxor\nHotely v blízkosti Deja Vu\nHotely v blízkosti Wet dog\nHotely v blízkosti Natural History Museum Burgas\nRestaurace poblíž – Hotel Luxor\nAktivity v blízkosti atrakce Hotel Luxor\nHotel Luxor, Burgas - Recenze\nStr Bulair 27, Burgas 8000 Bulharsko\nLetiště Burgas18 km\nSisiDi1 napsal(a) recenzi říj 2018\nSkvělá lokalita, ale staré místnosti s chybami.\nPoloha hotelu je rozhodně úžasná - je to 5 minut chůze od centra města a minutu od krásné mořské zahrady. Na místě není žádné parkoviště, stačí jen veřejná parkovací místa (v případě, že máte místní číslo, platíte 1, 20, - Kč za hodinu prostřednictvím telefonu). Pokoj byl v…\nJoão Borda d' Água napsal(a) recenzi čvc 2017\nConstancia, Portugalsko30 příspěvků6 bodů za pomoc\nJednoduchý hotel, který snadno plní svou funkci. Snídaně je velmi dobrá, protože je podávána v restauraci, která je k hotelu připojena. Poloha by neměla být lepší, asi 200 m od pláže a 5 minut chůze od centra.\nDarius L napsal(a) recenzi bře 2017\nZůstal 5 nocí a pokoj byl vyčištěn pouze jednou. Breakfest jídlo - lepší jít ven, oni převrátili omlet, anglicky beeakfest vkus hrozný. Číšník v restauraci je velmi nešťastný, jestliže jít na jídlo v restauraci.\nEmil Yanakiev napsal(a) recenzi úno 2017\nSofie, Bulharsko1 036 příspěvků34 bodů za pomoc\nNěkolikrát, když podnikáme v Burgasu, zůstaneme v hotelu Luxor. Pokoje jsou velké, čisté, teplé. Nebo studená v letní sezóně centrální klimatizací. Je zde již organizovaná snídaně, protože v předchozím pobytu byl problém s přestavbou restaurace.\nPhilip D zveřejnil(a) fotografii čvn 2014\nStaines, Spojené království216 příspěvků65 bodů za pomoc\nninettakal zveřejnil(a) fotografii čvc 2018\nAthény, Řecko176 příspěvků120 bodů za pomoc\n42 US$ - 52 US$ (na základě průměrných cen standardního pokoje)


Konkurence Telecomu má konečně šanci - Euro.cz\nKonkurence Telecomu má konečně šanci\nČtyři velké veřejné zakázky na poskytování služeb Komunikační infrastruktury veřejné správy vypsalo ministerstvo informatiky (ve spolupráci s dalšími rezorty). Důvodem je blížící se konec účinnosti stávající Rámcové smlouvy s Českým Telecomem.\nNejvětší z vypsaných veřejných zakázek se týká zajištění přenosových služeb sloužících k propojení sítí veřejné správy v České republice. Předpokládaná cena zakázky činí 1,5 miliardy korun. Další tendry se týkají připojení knihoven k internetu (300 milionů), připojení sítí veřejné správy k internetu (120 milionů) a souvisejícího pronájmu síťových prvků (100 milionů). Předpokládané ceny jsou uvedeny bez DPH a podle zadávací dokumentace zahrnují plnění do konce roku 2008 s možností opce do konce roku 2009.\nUzávěrka výběrových řízení je 26. června. Pro hodnocení byla stanovena transparentní vyčíslitelná kritéria - výše nabídkové ceny a navýšení rychlosti. První z kritérií bude mít při hodnocení váhu 80%, druhé 20%. V případě pronájmu prvků hraje roli pouze cena.\nČeský Telecom dosud zastřešuje například připojení úřadů, škol nebo knihoven k internetu. Bývalý monopolní operátor získal v roce 2001 pětiletou zakázku v řádu několika miliard korun bez výběrového řízení, což kritizovala opozice i odborníci. Ministerstvo informatiky navíc už vloni uvedlo, že nákup služeb pouze od dominantního operátora vede k omezování rozvoje konkurenčních firem a zpomaluje pokles cen. Jako důvod neprodloužení smlouvy ministerstvo uvádí i prodej Telecomu španělské Telefónice a s tím spojené riziko závislosti státu na jedné privátní firmě.\nPro další období už měly být uzavřeny takzvané rámcové smlouvy s více dodavateli. Kvůli opožděnému přijetí zákona o veřejných zakázkách však ministerstvo nakonec vyhlásilo tendry podle dosavadního zákona, protože nebylo jisté, že by se přechod na nové poskytovatele podařilo uskutečnit včas, tedy do skončení platnosti nynější Rámcové smlouvy s Českým Telecomem.


Feminizovaná semena -\nObsah fóra Diskuzní fóra uživatelů Canna Fórum Základní pěstitelské informace\nNový příspěvek od Zahradník Země » 22 zář 2016, 16:42\nFeminizovaná semena jsou genetiky upravená semínka, ze kterých vzejde na 99,9 % samičí rostlina. Právě samičí rostlina je schopná vykvést a produkovat drogu -marihuanu.\nPrvní feminizovaná semínka\nBěhem let 1960 a 1970 začali první pěstitelé experimentovat s látkami pro podporu růstu a genetickou změnu rostliny. K tomuto účelu byl využíván Kolchicin. Kolchicin je silný mutagen, který upravuje buněčnou strukturu a jejich dělení buněk. Právě tento jedovatý alkaloid stál u zrodu feminizovaných semen.\nV semínku se nachází samčí i samičí hormony - chromozomy. Kolchicin zvyšuje množství pohlavních chromozomů rostliny ve prospěch samičích. Tím také posiluje celou řadu žádaných vlastností. Při aplikaci látky bylo také pozorováno zvýšené množství THC a zlepšila se celková obranychopnost rostliny.\nBěžná nefeminizovaná semena obsahují chormozomy X a Y. Je tedy otázka, který chromozom bude v růstové fázi dominantní a zda vyroste samčí samičí rostlina.Feminizovaná semena mají zvýšený obsah samičích chromozomů. Tyto chromozomy v semínku značně převažují a je tedy jednodušší odhadnout zda vyroste právě kvetoucí samice. Stále tady ale je pravděpodobnost, že by z feminizovaného semínka vyrostla samčí rostlina. Tato pravděpohodnost se ale blíží nule a je spíše teoretická - 0,01%\nZpět na „Základní pěstitelské informace“


Domů / Škola Svádění / Na jaký film pozvat holku do kina?\nJak na dokonalé rande v kině?\nPlánujete filmové rande s někým opravdu výjimečným?\nAby vše vyšlo podle plánů, doporučujeme nejdřív zkouknout naše tipy pro perfektní rande v kině.\nRande v kině je skvělým nástrojem, jak spolu zažít hezké a zábavné chvilky. Pozvat holku/kluka do kina je zkrátka evergreenem náctiletých, ale někdy i starších čerstvě zamilovaných.\nKdyž se nad tím zamyslíme, rande v kině má vlastně spoustu výhod:\nDostáváme příležitost sedět těsně vedle sebe v chabě osvětlené místnosti.\nMáme několik hodin na to se nenápadně dotýkat, šeptat si do ucha, ležet si na rameni nebo i mnohem víc!\nPokud se rande vyvede a my si chceme dál povídat o filmu, který jsme právě viděli, můžeme si ještě zajít na večeři a skvělé rande pokračuje dál!\nNa jaký film jít do kina na rande?\nPokud chcete, aby se rande povedlo, nečekejte, že film odvede veškerou práci za vás. Sebelepší zábavná podívaná nebude stačit, pokud si rande předem nepromyslíte.\nPodstatné je myslet hlavně na začátek a konec. Ať už se jedná o placení za lístky a popcorn, nebo pusu před koncem schůzky. Vše je třeba promyslet a možná z toho bude láska větší než v Pretty Woman.\nVyberte vhodný typ filmu\nDohodněte se a vyberte společně takový filmový žánr, který si oba užijete.\n1) Drama a romantika\nTy nejsou pro první rande nejvhodnějšími kandidáty. Obojí je příliš emocionální. Nelze čekat, že se do vás někdo zamiluje hned a jen proto, že zrovna kouká na něco šíleně romantického.\nTrochu očividný. Pokud kluk chce, aby se k němu holka tiskla půlku filmu, vybere horor. Což ale většina holek lehce prokoukne. Sledování hororu však může odrovnat vás oba a začínající romance zmizí mezi výkřiky a záchvaty strachu.\n3) Filmy, kde je hodně sexu\nTy jsou asi ještě více očividnější. Spíš než vzrušeně se v intimních scénách budete cítit trapně a pokud se zrovna budete dotýkat, může to u protějšku vyvolat dojem přílišné horlivosti.\n4) Akční filmy\nVýbornou volbou pro první rande v kině. Zejména ty, kde je hodně rychlých aut a vyhrocených situací. Pokud jste oba milovníky akčňáků, bude tohle rande perfektní. I tady je ovšem zádrhel, ne každý má tento žánr v oblibě. Někomu mohou akční filmy připadat hloupé kvůli přehnaným a nereálným výkonům akčních hrdinů.\n5) Zábavné filmy a romantické komedie\nTy jsou perfektní. Udržují příjemnou atmosféru a děj je většinou jednoduchý, takže vám nebude překážet občasné rozptýlení.\nJak si připojistit úspěch rande\nZkuste feromony, to jsou látky, které druhé pohlaví vnímá jako přitažlivé a pomáhají ke sblížení.


Poslední přihlášení 31. 01. 2018\nDůchodce. Na škole ještě vedu včelařský kroužek. V obci Mlýnec pracuji jako obecní knihovník a kronikář. Publikuji v místním a odborném tisku. Celoživotním zájmem je pro mne fotografování.\nPedagog, Rodič, Vychovatel, knihovník, kronikář, dopisovatel\nVložený obsah (314)\nRe: Kvalifikace pro vedení kroužku mimo školu\nKDO CHCE VIDĚT IDIOTA...\n… ať přijde do ředitelny. Všeobecně známá hláška ze Svěrákova filmu Obecná škola mne napadla, když minulý týden probíhala na některých školách hodinová stávka učitelů proti záměru pana ministra, výrazně posílit pravomoci ředitelů škol při rozhodování o jejich finančním ohodnocení. Chápal jsem ředitele, kteří vystopovali na podporu stávkujících a někde sami stávku organizovali. Jistě správně tušili, že jim vedle pocitu moci navrhované opatření určitě nedá větší autority, ale naopak jim přinese nové problémy. Mám v tomto směru své vlastní zkušenosti.\nMnohé naznačuje ve svém příspěvku Mgr. Pavlína HUBLOVÁ ze dne 17. října 2011: WIKI pro zájmové vzdělávání. Chtěl bych její příspěvek podpořit čerstvou zkušeností z průběhu semináře vedoucích včelařských kroužků, který se konal ve dnech 21. -23. 10. 2011 ve Středním odborném učilišti včelařském - Včelařském vzdělávacím centru v Nasavrkách.\nŠKOLNÍ KRONIKA - artefakt minulosti ?\nŠkolní kronika je dokument, který mne zajímal, když jsem chtěl poznat historii školy, pokaždé když jsem jako nový učitel nastoupil na školu. Asi jsem měl štěstí, že vypůjčené kroniky byly vždy řádně a zodpovědně vedeny. Později jako ředitel školy jsem chápal školní kroniku nejen jako nějakou povinnost, ale také jako vizitku školy pod mým vedením. I když jsem kroniku nikdy …\nKDO KOMU A ČÍM SLOUŽÍ?\nJednou za rok se naše malé městečko Kopidlno stane obleženým tisícovkami návštěvníků z širokého okolí. To když místní střední zahradnická škola pořádá svoji prezentační akci, s označením KOPIDLENSKÝ KVÍTEK. Psal jsem o ní ve svém blogu již několikrát: v roce 2008, 2009, 2010. I letos se akce znovu velmi vydařila. A to přes nepřízeň počasí : Častý déšť a celodenní velké chladno. …\nŠKOLNÍK. A KDO JE VÍC ?\nAsi není patřičné na portále určeném pro učitele provokovat dávný spor takovou otázkou na kterou se těžko hledá odpověď. Přesto se o to ve své úvaze pokusím. Slyšel jsem ji totiž za léta strávená ve školství mnohokrát. Kdo je pánem na škole? Ředitel a nebo školník! Má položená otázka reálnou odpověď?\nJAK NAPLNIT NAŠE POSLÁNÍ\nJsem v letech, kdy se člověk převážně ohlíží za roky uplynulými a bilancuje svůj život. Častou otázkou, která se mi opakovaně vrací, je, jak jsem ve svém životě naplnil své poslání, svoji roli učitele, kterou jsem si dávno v mládí vybral.\nTEN PRVÝ TÝDEN ...\nBlogDĚDŮV ŠKOLNÍ DIÁŘ\nSe zájmem čtu blog kolegyně Jany Krotilové, ve kterém popisuje prvé dny po nástupu do praxe, na své prvé škole. Obdivuji její upřímnost, vtipné postřehy a jistotu, s jakou si jako začínající učitelka před svými žáky i kolegy vede. Zalistoval jsem ve svých diářích a pročetl si prvé zážitky na prvém učitelském místě, během prvého pracovního týdne. Je to docela zajímavé srovnání…\nTO TENKRÁT V 68´...\nMŮJ PRVÝ PŘÍPRAVNÝ...\nPřed 45 lety jsem zažil svůj prvý "přípravný týden" , na poměrně velké školy se 750 žáky, 20 km vzdálené od mého tehdy dočasného domova. Předvedl jsem se originálně, když jsem na zahajovací den "přípravného" dojel na kole. Tenkrát to bylo ve sboru považováno za mírnou "úchylku". Ale bylo mně něco přes 20 let, byl jsem plný energie a svůj příjezd jsem zdůvodnil udržováním prázninové fyzické kondice.\nDnes, týden před prvým školním dnem nového školního roku, se na mnoha školách poprvé sešli učitelé, aby zahájili tzv. "přípravný týden". Je to čas, kdy budou v uklizených prostorách škol chystat pro své žáky či studenty třídy, zdobit chodby, konat nutné administrativní práce spojené se zajištěním své organizátorské role. Dnes je na vůli ředitele, kdy své pedagogy na konci prázdnin do školy svolá a jaké úkoly jim pro přípravný týdn naloží. Nedávno mi kolegyně, která kdysi působila v učitelském sboru pod mým vedením, poslala zápisky z tehdy probíhajícího přípravného týdne. Snad vás i po tolika letech její postřehy budou zajímat a přečtete si je. Zároveň tím nabízím možnost porovnání se současnou realitou.\nO prázdninách mne navštívila manželská dvojice bývalých spolužáků z pedagogické fakulty. Neviděli jsme se víc než 40 let, takže bylo o čem vyprávět a na co vzpomínat. Nejvíce mne překvapilo, kde se tato kantorská dvojka ocitla a celý život působila. Bylo to místo v odlehlém pohraniční. Jak se na tak vzdálenou "štaci" dostala? No přeci na "umístěnku".\nŠTORCHŮV BRONZOVÝ POKLAD INSPIROVAL ZLODĚJE\nSpisovatel Eduard Štorch je pro mne navždy spojen s mými klukovskými prázdninami. Přečetl jsem tehdy s nadšením všechny jeho romány z dávných dob. To jsem ještě netušil, že spisovatel je spojen s krajem kde jsem tehdy trávil prázdniny. Narodil se totiž v nedaleké Ostroměři.\nSOBOTÁLES OD ZAMĚSTNANCŮ ŠKOLY\nProč ne, když podobné přilepšení už dostávají lékaři od svých pacientů. Vyžadovat nějakou podporu od žáků , to je zatím a snad navždy bude neprůchodné. A tak k splnění slibu ministerstva učitelům, že dostanou příští rok na svých platech přidány 4 miliardy mají posloužit školníci, uklizečky a kuchařky přímo ve školství. To se jim samozřejmě nelíbí, ale není to jedno ani samotným učitelům. Přestože vědí, že nejsou schopni zorganizovat jednotnou stávku a nemohou jako lékaři říci: Děkujeme, odcházíme. Neměli by totiž kam odejít. Zveřejněný návrh pana ministra nemůže snad ani on myslet vážně! Doufám že jen vypouští dalším pokusný balónek své strany VV této chaotické vládní sestavy. Snad jde o další zoufalý pokus ministra školství, jak neztratit svou tvář a splnit to co kdysi při vstupu do funkce učitelům slíbil.\nCESTIČKA DO ŠKOLY známě se vine….\n… hezčí je krásnější, než všechny jiné. Vím, K. V. Rais tyto verše věnoval jiné cestě, cestičce k domovu. Verše jsem si jenom na chvíli vypůjčil k ilustraci vzpomínek na své cesty do školy.\nSVÉRÁZNÉ ROZLOUČENÍ SE ŠKOLOU\nOtevřel jsem své oblíbené regionální noviny, abych si jako učitel-důchodce přečetl zprávy o průběhu posledních dnů školního roku. Nevěřil jsem vlastním očím, když mi v policejním zpravodajství padl do oka palcový titulek: „Vandal si zařádil ve škole. Pos… chodbu i třídnici.“ Nevím, zda měla zpráva čtenáře pobavit . Mně teda nepobavila a pokud máte stejný pocit, tak se čtenářům blogu omlouvám za „pernou“ chvilku, kterou jsem jim na samém začátku prázdnin nechtěně připravil.\nMOJE KANTORSKÁ VIZE\nTak jsem se nedávno probíral svým hodně letitým archívem a našel jsem tam svoji KANTORSKOU VIZI, kterou jsem psal, když mi bylo 20 a měl jsem před sebou poslední rok studia, před nástupem do praxe. Začetl jsem se a docela se divil, jak jsem měl tehdy všechno v hlavě pěkně srovnané. A hlavně, jak jsem se zcela intuitivně po celých dalších 40 let kantořiny snažil vizi naplňovat. Svoji tehdejší VIZI, dnes by se řeklo spíše KRÉDO, jsem přepsal a snad někoho zaujme, nebo inspiruje…\nMOJI PROVOZNÍ ZAMĚSTNANCI\nV souvislosti se středeční stávkou, které se za školy účastnili převážně uklizečky a kuchařky, vzpomenu významu těchto profesí pro fungování školy. Jejich protest byl oprávněný a je dobře, že se k nim ze solidarity na některých školách přidali i učitelé. Nechápu pana ministra, že se tomu diví. Byl jsem účastníkem demonstrace učitelů před Úřadem vlády, kde s námi demonstrovali i provozní zaměstnanci, kterých se protest vlastně ani netýkal, protože šlo o požadavky učitelů. Ztráta desetiny finanční odměny, kterou vláda zaměstnancům od nového roku naordinovala, je vzhledem k výši platu těchto pracovníků poměrně krutým ortelem.\nRODIČE MÝCH ŽÁKŮ\nRODIČE MÝCH ŽÁKŮ V záhlaví článku by mělo být: MOJI RODIČE. Ale já tentokrát nechci vzpomínat na své vlastní rodiče, ale rodiče svých žáků. Když se hodnotí současný neutěšený stav vzdělanosti, opakuje se argument, že to je vina nedostatečnou péče rodičů dětí. Ne že by to nebyla částečně pravda. Ale je to skutečně jenom její část.\nNa začátku školního roku jsem měl tu drzost, že jsem se na chvíli pokusil převtělit do role ministra školství a hledal jsem, co bych v jeho pozici pro naše školství v jeho pozici nejdříve udělal. Vím, že jsou to pouhá zbožná přání, ale při veřejných výstupech našeho ministra jsem měl často domýšlivý pocit, že možná má doporučení četl.\nMOJI KOLEGOVÉ A KOLEGYNĚ\nJak pojmout ožehavé téma, abych se nedopustil křivdy? Odhaduji, že jsem za své pedagogické působení poznal několik stovek kolegyň a kolegů (pro zjednodušení budu dále psát jen o kolezích, ačkoliv vím, že mezi nimi bylo víc než 4/5 žen), jejíž práci jsem dobře poznal. Zcela jistě v době kdy jsem jako ředitel školy měl možnost návštěvy přímo ve vyučování. To je samozřejmě moje výhoda, protože většina kolegů se o práci ostatních dozvídá pouze přeneseně, od žáků, rodičů a nemá možnost posoudit jejich pedagogické schopnosti z přímého pozorování při jejich nejvlastnější činnosti. Proto jsem byl vždy jako učitel o vyslovení soudu o komkoliv z učitelského sboru, velmi opatrný.\nOd voleb už uběhl nějaký ten týden, ale povolební jednání a sestavování místních samospráv v mnohých obcích i městech stále ještě probíhají. Včera se uskutečnilo ustavující veřejné zasedání i v našem městě. Po slibu zvolených zastupitelů, došlo k volbě starosty a dalších funkcionářů. Jednání jsem se účastnil a sledoval ho pohledem učitele. Pokud to někoho zajímá, může si přečíst, co všechno mne při sledování jednání napadlo.\nVe svých úvahách se k inspektorům často a rád vracím. Možná proto, že jsem byl během své kariéry do funkce několikrát lákán, ale pokaždé jsem odolal. Možná proto, že jeden z nich mi soukromně prozradil: Pokud máš kantořinu rád, tak mezi nás nechoď. Inspektor je pouze dobře placený úředník. Na škole není vítaný a každý při vstupu do školy kouká, až aby byl zase pryč.\nPoslední školní aktivitu kterou jsem si zachoval až do důchodu, je práce ve včelařském kroužku, který vedu na škole. O podzimních prázdninách jsem s dětmi přijal pozvání podobného kroužku Včelaříci z Prahy, který připravil pro mladé milovníky přírody mezinárodní setkání pod titulkem MEDOJEDI 2010.\nI tak lze reagovat na výsledky maturit "na nečisto". Je tomu tak v souvislosti se sdělením, že víc než třetina studentů ve zkoušce neuspěla. Potvrdilo se to, co každý ze zkušenějších učitelů dávno ví. S vědomosti našich studentů to jde již dlouho s kopce a úroveň vzdělanosti národa tím permanentně klesá do hlubokého podprůměru. Je otázka, zda tento "sešup" zastaví jedna povinná a jednotná zkouška na konci studia.\nMůj seriál návratů po učitelské dráze pokračuje vzpomínáním na ředitele. Velmi rychle budu hotov s těmi, které jsem kdysi poznal jako žák. Vlastně se mi vybavuje jenom ten první. Asi proto, že vypadal jako tehdejší president Klement Gottvald. Já si proto jako prvňáček myslel, že ten pán na fotografii nad stolkem učitelky, na kterou jsem se ze třídy díval, je náš soudruh ředitel!\nJe tomu dávno, co jsem navštěvoval školu jako žák a později student. Říká se, že ve stáří se člověku vracejí vzpomínky z mládí a vybavuje si podrobnosti z tohoto období svého života. Naopak to co dělal včera a před týdnem, si už nepamatuje. Mohu potvrdit, že tomu tak skutečně i v mém případě je. Vracím se často ve vzpomínkách do školních let a nejčastěji si vybavuji své učitele.\nVčera proběhly komunální volby. Když jsem si prohlížel kandidátku stran a seskupení našeho města, potěšilo mne, kolik jsem v nich našel mladých lidí, kteří mají zájem veřejně se zapojit a pomáhat zlepšit jeho obraz v očích spoluobčanů. Proces nastartovaný v květnu parlamentními volbami má tak své pokračování i na komunální úrovni.\nSpolupracoval jsem s oběma kolektivy METODIKY I a II a byla to pro mne smysluplnn činnost. Poznal jsem mnoho zajímavých a zapálených lidí a prožíval všechny peripetie i radosti, které oba projety provázely. Při ohlédnutí zpět vidím pořádný kus cesty, který portál urazil. A věřím, že ještě kus cesty nastaví. Přestože se na konci tohoto roku jeví situace jako málo nadějná, jiskřička naděje tupřeci jen je. Naděje je v lidech, kteří si toto místo oblíbili a nedovolí, aby ta jiskřička naděje docela zhasla. Díky za milá setkání. Připomínejme si i v této sváteční době naši společnou cestu a pokusme se podržet to dobré, co tu vzniklo. Přeji hodně pochopení a dobré vůle všem, kteří tu chtějí dále pracovat a působit.\nDobrý den Jano, po přečtení Vašeho postesknutí jsem se sám za sebe zastyděl. Už ani nevím, kdy jsem napsal svůj poslední příspěverk do svého blogu. A žádná výmluva (a že bych si jich mohl vymyslet ažaž) tu neobstojí. Přiznám alespoň, že i na mne dolehla nstalgie ze zaručených zpráv o definitivním konci tohoto portálu. Bylo mi to hodně líto, protože jsem v něm byl malým kolečkem v jeho fungování od samého jeho počátku a poznal osobně mnoho lidí, kteří ho tvořili. Bál jsem se, že budu ronit slzy a nostalgicky vzpomínat.... Ale život jde dál a jak se zdá, ještě není všem dnům konec! Vám děkuji za popíchnutí. Polepším se.\nKomentář k blogovému příspěvku KOMU A JAK WIKI POMÁHÁ?\nDobrý den, pane kolego! Samozřejmě mě Vaše reakce velice potěšila. Příklad Vaší školy je naplněním mojí snahy, kterou jsem dlouho považoval za marnou a neúspěšnou. Ale právě na zmíněném semináři se mi dostalo po mnoha letech velkého zadostiučinění. Každý kroužek, každý nový včelař je nadějí pro českou krajinu, celou naši krásnou přírodu. Jsem rád, že se to konečně dostává do povědomí zvláště mladých lidí. Měl jsem na semináří krásný pocit a cítil se hodně šťastný, že tomu mohu alespoń malým dílem pomoci. Ještě jednou Vám děkuji za příjemný ohlas, který mne hodně zvedl náladu.\nKomentář k blogovému příspěvku Wiki pro zájmové vzdělávání\nRád jsem navázal na reakci kolegyně Pavlíny k aktivitám vedoucích "včelaříků" na WIKI. Její příspěvek byl podnětem k diskusi mezi účastníky semináře, ale i vedením včelařského svazu, který uvažuje o zřízení podobných interaktivních stránek na svém webu: www.vcelarstvi.cz, který by umožnil výměnu zkušeností nejen mezi vedoucími kroužků, ale všemi kdo se zabývá vzděláváním včelařů, bez rozdílu věku.\nKomentář k blogovému příspěvku KDO KOMU A ČÍM SLOUŽÍ?\nIdeál, který popisujete je dnes možný pouze na školách v malých obcích, kde je škola skutečně středem veškerého společenského a kulturního dění. Ve větších místech to možné není, z důvodů, které uvádíte. Udělat ze školy veřejně přístupný prostor, kde by si mohli návštěvníci dělat co chtějí, by během krátké doby vedlo k naprosté devastaci jejícho prostředí a majetku. Ale jak píši výše v příspěvku, vše záleží na lidech. A tak jistě někde existují školy, které se více či méně otevírají veřejnosti, pod dohledem nadšených učitelů, kteří zájemcům prostory k vyžití ve volném čase otevírají, starají se o ně a také je hlídají. Jde o to, jak dlouho takovou "dobročinnou" aktivitu vydrží, než jim jejich nadšení někdo otráví.\nKomentář k blogovému příspěvku Blogy, blogy, blogy\nPamatuji dobu, kdy nás tu blogerů bylo méně než prstů na rukou. To že je tomu dnes jinak je jenom dobře. Otázka je, zda má tento prostor sloužit jako místo pro prvé pokusy blogerů v rámci organizovaného školení. Ale ani v tom nelze hledat nic špatného. Vedl jsem kdysi několik kurzů ICT a pamatuji, jakým zážitkem a velkou motivací bylo pro jeho účastníky, když se jejich prvý příspěvek objevil vystavený na internetu a oni ho mohli ukázat jako důkaz nově získaných schopností svým přátelům. Takže ani v tomto případě by nebylo správné někomu vymezit možnosti vyzkoušet si nejen technické, ale i obsahové možnosti. Možná že právě tady začíná dráha některého z budoucích úspěšných blogerů. Jiná věc je, že i já hledám své oblíébené autory a v současné džugli příspěvků se často ztrácím. Ale je tu vyhledávání, kterým se dá dostat rychle k autorům, kteří mně zajímají. Je ale fakt, že jako autor už necítím takovou potřebu tak často psát, když vidím, že prostor je zaplněn novými aktivními autory. Ale dost možná, že i to je ku prospěcu tohoto místa.\nJá jsem si zase po celou učitelskou dráhu přál zaučit si právě na 1. stupni. A teď v důchodu se mi přáíní nečekaně splnilo. Oslovila mě ředitelka blízké málotřídky, zda bych nevzal jako včelař-důchodce výuku 1 hodiny přírodovědy týdně, věnovanou včelaření. Má to prý v ŠVP. Takovou příležitost jsem si nemohla nechat uniknout. Splnilo se mi tím můj dávný sen. Učím v malé školičce 10 zvídavých dětí, plných energie, ale i nadšení. Potvrdil jsem si, že není vnímavějších a vděčnějších žáčků, než právě v tomto věku. Ale zároveň jsem si ověřil, jak je těžké zaujmout alespoň na chvíli těkavé mozečky, které zaujme v době učitelova soutředění každý letící ptáček kolem oken, nebo třídou poletující moucha. Ne, není to vůbec lehké učit děti tohoto věku. Ale když se daří, není vdečnější publikum. Díky této nenadálé příležitosti jsem si nejen splnil své dávné přání, ale ověřil si starou kantorkou pravdu. Není možné říci, která kantorská práce je nejkrásnější. Je jí každá, kterou dělá ten kdo ji nejen umí a má ji přitom opravdu rád. A to děti velmi rychle poznají a ocení... A ješt gratulace k 1000! Jste jubilejní blogerka! SLÁVA VÁM :-)))\nKomentář k blogovému příspěvku TEN PRVÝ TÝDEN ...\nMilá Jano, zarámovat vás na zeď. Časem poznáte, že takových tahounů, jakým nepochybně jste, je ve sborovnách méně než šafránu. Být ve škole do pozdního odpoledne a pokračovat v přípravách na školu i doma, to většina vašich kolegů a kolegyň bude považovat buďto za vaši neschopnost, nebo za nebezpečnou úchylku. Ale nedejte se otrávit a vydržte. Stojí to za to!:-) Jediným, kdo to opravdu ocení, budou vaši žáci. Ale ne hned (většinou až odejdou z vaší školy) a zdaleka ne všichni. Ale po pravdě, kdyby na školách byli jenom "lokomotivy", k čemu by byly vagonky, které je třeba táhnout... Nevím, zda mi porozumíte, ale moc vám fandím.\nMám návrh ještě na jednu soutěž. Když se dívám na počet vystavených příspěvků v sekci BLOGY, tak se rychle blížíme tomu jubilejnímu 1 000. vloženému textu. Bylo by asi zajímavé vyhlásit soutěž, komu z blogerů se podaří vložit právě tento jubilejní příspěverk . Určitě by to podořilo aktivitu autorů v této části portálu, což je na začátku nového školního roku užitečný počin. A odměna pro vítěze? Třeba titul : JUBILEJNÍ BLOGER :-))\nKomentář k blogovému příspěvku Modul Blogy jen kvete\nSamozřejmě, že statistika jsou jen čísla. Ale jsou přesvědčivá a v tomto případě i povzbudivá. Vaše pochvala autorům textů těší, ale já bych ji rád rozšířit i o čtenáře, zvláště ty reagující. Ty, kteří neváhají a třeba jen několika slovy vyjádří svůj souhlas a podporu, nebo neopak docela jiný názor na vystavený text. Bez toho, aby úvahy blogerů byly čteny a vzbuzovaly reakce, ztrácí tato činnost zcela smysl. Právě kvůli malé odezvě, na kterou jsem byl po létech psaní na Českou školu zvyklý, jsem chtěl svůj blog na portále už několikrát definitivně zavřít. Děkuji těm, kteří mi to nedovolili a svojí reakcí, ať kladou či neslouhlasnou, mě k pokračování vlastně donutili !\nKomentář k blogovému příspěvku Pláč starého knihovníka, aneb „moderní“ čtenářská výchova.\nMilý kolego, (chce se mi jako matematikovi napsat napsat kolego na druhou), protože jsem též kantor a zároveň knihovník. Ne sice školní, tu jsem jako matematik nikdy nevedl (ale jako ředitel školy ji silně protěžoval), ale vedl jsem a stále ještě vedu venkovskou knihovnu v obci kde žiji. Vaše úvaha mne oslovila hned na několika místech. Zareaguji jen na některá z nich. Já jsem s vyřazováním nepohodlných knížek už problém neměl. Revize fondu v naší knihovně proběhla na konci 60tých let, a to velmi šetrně. A potom až po dlouhých 30ti letech, a to už jsem do toho mohl mluvit tak, že jsem si "svoje" knížky ochránil. Zpět k vašim vzpomínkám. Pro místní noviny zpracováváme vzpomínky na městské knihovníky v Kopidlně a tam jeden z nich popisuje, jak 50tých létech probíhala podobná revize, na jakou vzpomínáte. Tam vyřazené knihy zachránil místní muzejník, který si ty vyřazené vzal a uložil je v prostorách muzea, kde je klidně dál půjčoval, protože na něj se přísná revize fondu nevztahovala. V současnosti se revize v naší veřejné knihovně dělají každých 5 let a vždy je to pro mne určité trauma. Co vyřadit a co ve fondu ještě ponechat? U nás platí jednoduchá pomůcky: 10 let nepůjčená knížka se má vyřadit a uvolnit místo nové, žádanější. Ale vymysleli jsme systém, že tyto vyřazené knihy nabídneme okolním knihovnám a jejich čtenářům. Často právě ta u nás nečtená knížka je u jiných čtenářů v jiné knihovně hledaná a žije tam dál. To musí každý zkušený knihovník umět odhadnout! Plně souhlasím s vaší závěrečnou tečkou. Dnes se u nás o všem vzletně povídá (nechci přímo napsat první neslušné slovo, které mne právě napadlo...), než aby se pro knihy a čtenářství něco konkrétního a užitečného skutečně dělalo. A když už, tak se zvýší DPH, aby si knihy už raději nikdo nekupoval a je po problému. A aby z toho neprofitovaly knihovny, tak se jim zkrátí rozpočet, a pak je to nabeton a jisté. Počítačům samozřejmě fandím a nic proti nim nemám. Ale četba a knihy by současnou elektronickou éru měly přežít, tak jako přežily inkvizici a nejrůznější revize! Jen k tomu musíme sami trochu pomoci a lépe si to ohlídat!\nKomentář k blogovému příspěvku TO TENKRÁT V 68´...\nMilá paní kolegyně, děkuji Vám za krásnou tečku přípravného týdne, kterou jste upřímně vyjádřila své pocity den před zahájením nového školního roku. Právě jsem se chystal v podobném duchu uzavřít své úvahy spojené s rozhraním prázdniny-škola. Navíc jste mě inspirovala k prodloužení příběhu těch, kteří ze školy (byť třeba jen dočasně) odešli. Chci vás připravit na to, že ty nejtěžší chvíle pro vás příjdou zítra, 1. září. Určitě vám v 8 hodin v hlavě zcela samovolně zazvoní školní zvonek a jen silou vůle nevykročíte do své třídy, před své zvědavé žáky, kteří se na vás a hledají změny, které se s vámi za dva měsíce prádznin staly. Budou smutní, že se vás nedočkají. Ale dost brnkání na city, kterým se zítra stejně nevyhnete. Já to mám už všechno za sebou a vím o čem píši. Věřte, že se do školy mezi žáky určitě ještě vrátíte. Tak jako mne učitele-důchodce včera přemluvila na miniúvazek (jednu hodinu týdně) paní ředitelka blízké malé školičky. Nemohl jsem odmítnout, když mne "nachytala" na včeličky. Dala si je do ŠVP v předmětu přírodověda a já se jí jako včelař-učitel nějak připletl do cesty... Věřte, že ani na vás vaše škola nezapomene!\nKomentář k blogovému příspěvku MŮJ PRVÝ PŘÍPRAVNÝ...\nŠkolních řádů a "neřádů" jsem v životě potkal nepočítaně. Většinou se projednal v pedagogické radě na začátku školního roku, neco se doplnilo, něco opravilo. A pak byl založen do třídní knihy, nebo žloutl celý rok na nástěnce, žáky, učiteli a rodiči téměř nepovšimnut. Přesto svůj smysl jistě má. Aby byl k potřebě, měl by být stručný, jednoznačný a přehledný. Moc se mi líbila ukázka starého školního řádnu ve staré škole ve Skanzenu v Přerově nad Labem. Pokaždé když jsem tu byl jsem si ho s chutí přečetl a spolu s mnou i moji žáci. Může nás inspirovat? Tady je: http://www.doklad-hubalek.cz/2011/cerven/25_skolni_pravidla.htm A nebo snad recesní školní řád, který běhá v mnoha formách už několik měsíců po internetu: http://www.zabava.4fan.cz/2010/01/13/skolni-rad-trochu-jinak/ Ať tak či opnak, škola by svůj řád měla mít! A hlavně by se měla v osobě ředitele a jeho učitelů snažit o jeho naplňování. Aby to nebylo tak jako s mnohými našimi zákony, které se vesele obcházejí...\nDObrý den paní Pavlíno, děkuji Vám za přízeň a milá slova. Pramenem mých vzpomínek není moje mimořádná paměť, ale podrobný diář, který jsem si od 12 let psal. Byl to zpočátku nějaký hec mezi mými kamarády, kdo to vydrží psát déle. A já to vydržel dodneška. Ve skříni na půdě je diářů několik regálů a jednou to všechno skončí někde ve sběrných surovinách. A tak se snažím ve svém "elektronickém diáři" , ale i v našich místních novinách transformovat co nejvíce z toho, co stojí za to znovu oživit a někoho to ještě zajímá. Je fakt, že pod perspektivou časového odstupu převládá vzpomínkový optimismu a leccos se mi s odstupem jeví jinak, než jsk to tehdy skutečně bylo. Ale co si tímto způsobem trochu neosvěžit a neprosvětlit stáří...\nKomentář k blogovému příspěvku UMÍSTĚNKY\nDěkuji za zajímavé zkušenosti a postřehy. Ono to s tím startem v našem povolání nebylo snadné nikdy a jak je vidět, není to snadné nikde na světě. Zuzana píše, že jde tak trochu o loterii. To je přesné pojmenování. Ale je to loterie nejen pro místo hledajícího učitele, ale také pro přijímající školu a jejího ředitele. Vzpomínám, že jsem se dostal do situace, kdy na volný byt, který škola dostala od obce přidělen, jsem měl jako ředitel najednou několik žádostí. Podle jakých kritérií volit posilu sboru? Dát přednost mladým manželům-učitelům, nebo raději už zkušenějším? A nebo vybrat podle aprobace, která na škole chybí? V jiním púřípadě mně oslovil dobře napsaný životopis. Tenkrát jsem se rozhodl špatně a dlouho mne to rozhodnutí mrzelo. Ale poučil jsem se z toho a vyzkoušel zavolat řediteli a starostovi v místě kde uchazeči naposled působili. Většinou jsem se setkala s pochopením a snahou po objektivním názorem a ochotou pomoci odpovědět na položené otázky. Myslím si, že v době internetu je mnohem více možností jak o lidech shánět informace. Co všechno si jen o konkrétní osobě člověk přečte na facebooku! Je to někdy velmi krutá četba, zvláště vyjadřují-li se o učiteli jeho žáci nebo rodiče těchto žáků. Ač je nemilosrdné, bývá hodně blízko skutečnosti…\nKomentář k blogovému příspěvku SOBOTÁLES OD ZAMĚSTNANCŮ ŠKOLY\nTak jsem to odhadl dobře. Pan ministr ze svého záměru (zatím) ustoupil a bude hledat peníze jinde. Má teď trochu jiné starosti - personální. Hledat kde ušetřit na učitele, na to teď není ten pravý čas. Holt, práce s lidmi je vždycky složitá...\nDobrý den, počítal jsem s tím, že moje úvaha nevyvolá jenom souhlasné reakce. Ale že bude ta prvá negativní právě z této strany, tak to jsem nečekal. Ať čtu svůj text z jakékoliv strany, tak tam nevidím ani náznak toho, že bych tu mířil svoje doporučení směrem k jím jmenované instituci, tím méně k našemu portálu, se kterým spolupracuji od jeho vzniku. Nerad bych použil české pořadadlo o "potrefené huse...", protože tuto jsem rozhodně trefit nechtěl. VÚP jsem se naopak opakovaně zastával, což je možné číst i na tomto blogu, například v textu: Potřebuje školství vedecký ústav? Měl jsem na mysli zcela konkrétní situace, o kterých slyším od učitelů, když mi říkají jaké nesmyslné činnosti jsou nuceni v zájmu naplnňování nějakého projektu či koncepce dělat, jak to musí vykazovat (a dokazovat) a jak málo se to všechno týká jejich studentů, pro které je ale přeci tato instituce (škola) zřízena. Naopak tím naplňují pokyny někoho docela mimo školu, který si to žádá a pro ohájení vlastní existence to potřebuje. Takových situaci jsem si za dobu své aktivní pedagogické dráhy užil dost a dost. Po změnách před 20 lety jsem si bláhově myslel, že se do škol už nikdy nevrátí. Je mi líto, že se tak stále děje a nemá smysl před tím zavírat oči. Dokonce když poslouchám to co jsou dnes učitelé na někjterých školách nuceni mimo svoje vzdělávací činnosti dělat, tak mám dojem, že se tyto praktiky v současnosti ještě zdokonalují. Ale znovu opakuji, že jsem neměl na mysli to co se děje v prostoru, kde pan Kňažko pracuje.\nKomentář k blogovému příspěvku CESTIČKA DO ŠKOLY známě se vine….\nZdravím a děkuji za souznění našich myšlenek. Přidám ještě jednu vzpomínku na cestu do školy. Ta mě vlastně k sepsání textu přivedla. Uvidel jsem z vlaku totiž cestičku podle tratě, kterou jsem po 8 let dojížděl takřka denně do 12 km vzdálené školy. Potěšilo mne, že je stále viditelná a dokonce tam někdo kolem ní právě vysekával trávu. Protože mi školu v místě bydliště zrušili (jak píši v textu), dojížděl jsem většinu své profesní dráhy do školy na kole. Byla to náramná relaxace. Než jsem dojel ráno do školy, měl jsem vše v hlavě řádně srovnáno, co a jak budu v ten den učit. Bylo to nad všechny písemné přípravy. Po cestě domů odpoledne jsem se zase od školních starostí nádherně odstřihl a vrátil se domů smířený se všemi traumaty uplynulého dne a duševně svěží jako rybička. Moc mi to pomáhalo a docela mi to dnes chybí. Škoda, že už si nevěřím a na kole ztrácím rovnováhu...\nKomentář k blogovému příspěvku Vám taky "Dobrý den"\nStalo se mi to v pondělí, když jsem ráno na zastávce zastihl dva malé školáky, kteří se tu s taškou na zádech schovávali před slabým deštěm. Samozřejmě mně znají, na vesnici se znají všichni. Když jsem byl v jejich věku, jezdil jsem za babičkou a dědou na prázdniny z velkého města. A první co mi babička pokaždé vštěpovala: "Nezapomeň každého koho potkáš pozdravit! To je tady zvykem a já bych se za tebe styděla." Divil jsem se tomu, protože doma ve městě jsme zdravili sotva tak sousedy z našeho domu. Zpočátku mi to vadilo a nemohl jsem si zvyknout a občas jsem někoho pozdravit zapomněl. Když si toho babička všimla, hned jsem to schytal… To všechno mi blesklo hlavou, když jsem se ráno sešel na zastávce s dvojicí chlapců, kteří mně nepozdravili. Nejdříve jsem to chtěl přejít, ale pak jsem si uvědomil, že jsem asi ve věku své babičky, která mě této základní slušnosti kdysi naučila. A tak ze mne vypadlo: "Tak u nás se na vesnici už nezdraví?" Reakce byla okamžitá. Oba kluci hlasitě pozdravili. Pochválil jsem je, ale zároveň v duchu i sám sebe, že jsem se dokázal ozvat a klukům se důrazně připomenul. Učitel se ve mně nezapře. I když už jsem několik let v důchodu…\nKomentář k blogovému příspěvku KŘÍDA, HADR A TABULE V DIGITÁLNÍM SVĚTĚ\nMáte pravdu, technika se rychle vyvíjí. A to nejen co do funkčnosti, vzhledu, ale i ceny. Dost mne překvapilo, že víc než polovina přítomných zástupkyň předškolních zařízení již na své škole interaktivní tabuli má a s dětmi s ní pracuje. Problém je v tom, co s tak malými dětmi na IT dělat. A právě uvedená konference přinesla řadu možností a námětů. Další jsou vystaveny na serveru www.veskole.cz, kam je mohou sami uživatelé přidávat formou DUMů (digitálních učebních materiálů).\nTak s tou modlitbou jste se trefila. Já stále přemýšlel, co mi ten text, když se mi po létech dostal do ruky, připomíná. Nalinkoval jsem si tehdy ideální životní cestu a ve své "modtlitbě" hledal způsob, jak se na ní udržet. V praxi to bylo někdy moc těžké, ale víra ve vlastní síly a schopnosti mne vždy nějak na cestě udržela... Vaše uvítání, paní kolegyně Lenko, mne potěšilo. Já spíš čekal, že mne zase někdo napálí, že tady nemístně plkám. Já si to dokonce často i sám o sobě myslím. A když mi to jeden kolega napsal, tak to byla pro mne výzva, abych toho psaní na toto místo nechal. Že jsem se vrátil, tak to zavinily ty žluté hvězdičky. Kdysi jsem to navrhoval, pro oživení a větší konkrenci autorů blogů a těší mne, že se to nakonec realizovalo. Vždycky jsem byl hravý a teď ve stáří to snad ani tak nevadí. Díky oběma za ocenění, moc mne potěšilo. Hlavně ty hvězdičky, ty mně zahřály. A snad zase někdy sem něco "zaplkám".\nKomentář k blogovému příspěvku ZPĚV NÁŠ VEZDEJŠÍ DEJŽ NÁM DNES ...\nMilá paní budoucí kolegyně, moc se mi Vaše reakce na moji úvahu líbí a nepochybuji o tom, že jednou budete úspěšnou učitelkou hudební výchovy, protože už dnes máme v mnohém jasno a dobrou představu o tom, co Vás čeká. I když jsem vyučoval docela jiné předměty (ale jeden rok jsem si musel vzít do úvazku 8 hodin tohoto předmětu, protože ve sboru nebyl n ikdfo, kdo uměl zpívat), zpíval jsem si vždy velmi rád. A jistě to bylo také záslouhou mých učitelů Hv. Je pravda, že mezi nimi i takoví, o kterých píšete. Nutili nás sólově zpívat na známku, dávali nám známkované prověrky z textu písní, nutili nás číst noty. Ale byly to jen výjimky. Většina měla nejen svůj předmět, ale hudbu jako takovou ráda a uměla svoji láska a nadšení alespoň částečně přenést i na nás. Pokud jde o současné mladé, tak to učitelé Hv opravdu nemají lehké a vůbec jim nezávidím. Máte pravdu, že dětem je třeba jít v jejich zájmu trochu naproti. Kolegyně organizovala jakési školní kolo SUPERSTÁR a mělo to efekt. Byl zájem, aktivní účastníci se připravovali a finále bylo za účasti celé školy. Bylo živé a atmosféru to mělo ohromnou. I pro nás, náhodné účastníky, bylo v mnoha případech šok vidět své žáky, které známe z výuky svého předmětu, v docela nové roli. Někde to byl ohlas zcela kladný, jindy to byl naopak těžký "otřes". Ale pro všechny, co jsem u toho byli, to byla náramná a zajímavá zkušenost. Takže platí, co už věděl dkysi dávno Komenský. Nejvěwtší úspěch je, když se stává ŠKOLA HROU...\nKomentář k blogovému příspěvku ANO, PANE MINISTŘE...\nVážený pane kolego, sice nechceta na svoji repliku žádnou odpověď, ale mám ve zvyku na připomínky k mým textům nějak reagovat. Určitě ne proto, že bych chtěl mít poslední slovo, ale považřuáji to za slušnost. Jestli se vám nelíbí můj způsob blogování, pak jednoduše stačí mé příspěvky nečíst. Plkáním jste mé texty prvý nazval Vy. Mám rád reakce na to co píši, i když reakce mi nemusí být vždycky příjemná. Ale ať je jakákoliv, je pro mne výzvou a potvrzením, že můj text někdo četl a že se nad ním zamýšlel. Za e-mail jsem se nechtěl schovávat, ale nezdáýlo se mi vhodné pokračovat v tomto způsobu komunikace veřejně, na místě, které má určitou kulturu komunikace. Ale vůbec se nebráním v naší debatě tímto způsobem pokračovat. Jsem totiž za léta komunikace po internetu z mnoha takových polemik vytrénovaný. Dokonce mi trochu ostřejší výměna názorů na tomto portálu chybí. Je to většinou ke prospěchu věci. A z mnoha takových polemik s různými oponenty jsem později získal své nejlepší přátele. Váš způsob reakce dost dobře nechápu. Snažil jsem se Vám odpovědět, ale vaše reakce dokazuje, že jste nic nepochopil a asi ani nechcete pochopit. Tak jako Vy víte proč bloguji (gratuluji Vám, diskutovat s jasnovidcem není běžná příležitost), já si zase myslím, že vím proč Vy diskutujete. Máte radost, když to někomu můžete nadat... Doufám, že jsem Vás uspokojil. K pořadu: Nikdo není dokonalý... : Účastnil jsem se natáčení dvou dílů Krampolova seriálu a něco o jeho zákulisí vím. Není to zdaleka taková detektivka, jak si myslíte. Odpovědi se předem s oslovenými nijak popdrobně nepřipravují, ani později neupravují. Je to určitý (i když hodně náhodný a neprůkazný) vzorek intelektuální úrovně současné populace.\nad 10: Pane kolego, děkuji za vaši reakci. V mnohém s vámi souhlasím. Ač je mi přisuzována role pesimisty, tak v komunikaci s rodiči jsem notorický optimista. Na podporu svého názoru přidávám dnešní článek v mém blogu: Dědův školní diář, na adrese: http://deduvdiar.blogy.rvp.cz/2010/11/30/rodice-mych-zaku/ Doufám, že rodič takto pojímající spolupráci se školou se členem rady školy nestane. Neměl by být ani funkcionářem SRPŠ. Tak nějak se nám vytratila role těchto volených institucí a postupně se proměnila v samozvané tribunály honotící učitele a školu, z pozic a postojů vlastních dětí - žáků školy. K takovému hodnocení školy a učitelů jsou ale přece dobře placeni jiní... Proto se znovu a opakovaně ptám po roli a poslání školní inspekce v dnešním pojetí.\nKomentář k blogovému příspěvku Moje první inspekce\nPaní kolegyně, chtěl bych vyjádřit souhlas s tím co jste o své prvé inspekci napsala. Roli inspekce v současném školství jsem nějak nepochopil. Myslím si, že přes kontrolu papírů stačí průměrný úředník a že je škoda, aby tuto činnost vykonávali pedagogicky vzdělaní a většinou v praxi osvědčení bývalí pedagogové. Píši o tom více v nedávno zveřejněném příspěvku: MOJI INSPEKTOŘI, na adrese:http://deduvdiar.blogy.rvp.cz/2010/11/10/moji-inspektori/. A ještě k těm kůstkám od nedělního oběda, které v reakci uvádí kolegyně Hublová. Docela tomu příběhu věřím. Pamatuji inspektorku, která byla nespokojená s výkladem v navštívené hodině biologie, kde se vyučovala krev a její složení. Prý tam chyběla přímá a živá ukázka. Když se kritizovaná učitelka inspektorky zeptala, kde měla živou krev vzít, zda se měla pro názornost před žáky říznout, bylo jí zodpovězeno, že stačilo vzduchovkou střelit ptáčka a před žáky jeho krev rukama pro představu vyždímat. Další skvělá ukázka pohotovosti, ale i úrovně dohlížejícího orgánu. Stalo se to ale asi před 30 lety. Že by dnes něco takového nebylo možné? Nemám nic proti inspektorům, ale nechápu jejich smysl. Rád bych se dozvěděl, jaké má dnes tato instituce poslání. Hovoří se o potřebné kontrole školní administratiy. Přesto ani tuto roli současná inspekce důsledně neplní. Byl jsem u toho, když zjevně přehlédla nedostatečně a nesprávně zpracovaný ŠVP, ačkoliv se v počtu tří lidí věnovala kontrole celý týden. Byl z větší části opsaný. Tak nevím, byla to slepota, nebo nevědomost? A nebo něco jiného ...\nPane kolego, děkuji vám! Konečně jsem se dočkal alespoň náznaku polemiky na těchto stránkách. Zatím tu čtu jenom samé přikyvování a pochvaly. Je dobře, že se tu pro mně našel nějaký oponent :-) Proto přiložím další polínko do ohníčku: Jako učitel přeci sám dobře vidíte kam vede neustálé snižování nároků na žáky. Jako matematik pohu posoudit schopnosti a dovednosti žáků 7. a 8. třídy s násobilkou (i malou). Chtít na žácích vydělit dvě čísla, to je moc i pro maturanty. Natož umět mocnit a odmocnit. Ale co, máme přece kalkulačky a počítače. Jako češtinář snad dokážete posoudi, jak u žáků upadá schopnost používat mateřského jazyka. O dalších všeobecných znalostech ani nemluvě. Třeba vyjádření mladé účastnice televizní soutěže: "Jan Žižka ze Žižkova". A co takhle Krampolovo - Nikdo není dokonalý? Tam šprávnou odpověYď od mladších 30 let uslyšíte pouze náhodou. A jestli vám ani to nestačí, tak se podívejte na závěry z posledních výzkumů OECD. Kam až jsem se propadli. Čekám kdy Miloš Zeman zase napíše článek, o kolik míst jsme seestoupili pod Nepál. Vím, to není vina jenom učitelů a školy. Ale někde tam náš podpis určitě je. A úvaha byla o tom, že se to konečně může říkat nahlas. A že to říká dokonce i nás ministr. A nejen říká, ale chce pro zastavení tohoto strmého pádu něco udělat. Proto mu fandím. Mé názory ale pro vás budou zase jenom plky. No dobře! To je váš názor. Máte na něj právo. Ale pokud chcete pokračovat v tomto konfrontačním stylu debaty, nabízím pokračování formou dialogu, třeba přes e-mail: suchoradsky@centrum.cz. Myslím si, že se takový styl debaty nenají čtenáři těchto stránek zájem a oběma nám to může v jejich očích jenom ublížit. Ale to je zcela na vás!


Dalším bodem, který je důležitý sledovat, je placení. Ani ne tolik, jak platba probíhá, protože nejčastěji se využívá platba kartou nebo některý z platebních systémů jako je například PayPal. Spíše máme na mysli, jak získat peníze zpět, pokud zboží nedorazí. Pokud jde o systémy jako GearBest, Ebay, Dealextreme nebo AliExpress a další obdoby, máte zde garantované vrácení peněz, pokud balík nedorazí nebo přijde poškozený. Stačí si otevřít stránku s probíhajícím obchodem a stisknout příslušné tlačítko pro refund.


Klaus a Schwarzenberg se drží na čele žebříčku důvěryhodnosti politiků – Novinky.cz\nKlaus a Schwarzenberg se drží na čele žebříčku důvěryhodnosti politiků\nDůvěra k jednotlivým osobnostem politického života se v Česku příliš nemění, potvrdil to i prosincový výzkum Centra pro výzkum veřejného mínění (CVVM) zveřejněný v pondělí. Tradičně obsadil první příčku prezident Václav Klaus (65 %) následovaný předsedou TOP 09 Karlem Schwarzenbergem (43 %).\npondělí 27. prosince 2010, 14:37\n(Aktualizováno: pondělí 27. prosince 2010, 15:18 )\nVýzkum kromě jiného potvrdil setrvalý pokles důvěryhodnosti předsedy Věcí veřejných Radka Johna (29 %), který souvisí s jeho působením v čele ministerstva vnitra.\nCVVM do výzkumu zahrnulo jména pětadvaceti čelných ústavních činitelů, mezi nimi členy vlády, předsedy parlamentních politických stran, ombudsmana a předsedu Ústavního soudu.\nZa nejpopulárnější dvojicí, Klausem a Schwarzenbergem, je skupina politiků, kteří se většinou těší dlouhodobě důvěře třetiny dotázaných. Ti měli u každého jména uvést, zda dané osobě důvěřují, či ne, nebo ji vůbec neznají. Nováčkem mezi třetinově oblíbenými politiky je předsedkyně Poslanecké sněmovny Miroslava Němcová (36 %), která dosáhla stejného výsledku jako šéf Ústavního soudu Pavel Rychetský.\nS odstupem jednoho procenta se za nimi umístil prozatímní předseda ČSSD Bohuslav Sobotka (35 %). Předsedu ODS, premiéra Petra Nečase (33 %) předstihl i jeho stranický kolega a ministr spravedlnosti Jiří Pospíšil (34%). Ovšem rozdíly do tří procent jsou v rámci statistické chyby zanedbatelné.\nProsincová důvěryhodnost ústavních činitelů\nVáclav Klaus 65 %\nPavel Rychetský 36 %\nJiří Pospíšil 34 %\nPetr Nečas 33 %\nRadek John 29 %\nVít Bárta 25 %\nVlasta Parkanová 25 %\nPřemysl Sobotka 22 %\nAlexandr Vondra 20 %\nVojtěch Filip 19 %\nKateřina Klasnová 18 %\nLeoš Heger 16 %\nJaromír Drábek 13 %\nJosef Dobeš 12 %\nMartin Kocourek 11 %\nPavel Drobil 10 %\nJiří Besser 9 %\nIvan Fuksa 7 %\nKamil Jankovský 6 %\nPavel Varvařovský 5 %


Na jedno ze shromáždění v průběhu velikonoční konference přišla sestra z jiného sboru. Nikdy předtím u nás nebyla a shromáždění navštívila na základě poštou zaslané pozvánky od své přítelkyně, která patří do pražské Oázy. Hltala každé slovo a po kázání, kdy se pastor modlil za nemocné, přišla s prosbou o modlitbu za své dva velmi nemocné syny. Pastor Festus se modlil i za ní a poslal po ní oběma synům modlitební šátky (s odkazem na Skutky apoštolů 19:11,12).\nNásledující týden jsme od naší sestry dostali svědectví o uzdravení jednoho z těch mužů z nevyléčitelné nemoci. Bohu buď sláva, velké věci vykonal! Bůh ctí prostou víru a poslušnost vůči Jeho slovu – bez ohledu na to, kdo k Němu s vírou přichází.


možná štěstí pro Turky\nNa jednu stranu je to smutné, ale na druhou možná také trocha štěstí. Kdo zná reálnou situaci (nemám na mysli 14denní turistický pobyt, kde člověk dostane opravdu zkreslené a jednostranné informace)a kdo zná názor jižanů, tak si určitě dokáže představit, co by také mohlo následovat. Představy politiků nevypovídají o realitě národa. Když se např. moji kyperští spolupracovníci dozvěděli o našich výletech na sever, neváhali nas nazvat nepříteli Kypru a pověstná jižanská přátelskost se náhle změnila na docela neznámou jižanskou nenávist se vším všudy. Nemluvě o názorech, za které se v době našeho věku a po zkušenostech s válkami docela stydím.\nByla to obrovská příležitost pro tak krásný ostrov. Mohl by to být jeden velký turistický ráj s pestrou nabídkou ubytování na velmi slušné úrovni, s historickými památkami a teplým mořem - pokud nebude válka s Irákem. Britové mají na ostrově 2 letiště a ty budou 100% využity. Škoda. Rány z roku 1974 se nezacelily ani na jedné straně sporu, bude to chtít ještě nějaký čas. To by měla být šance pro mladou generaci.\nZbyva jen doufat ...\nze to Denktasovi v pristich volbach nekdo vysvetli. Mladi kypersti Turci mu uz ted davaji najevo, ze chteji jinou perspektivu nez tu co on nabizi. Je to jen otazka casu.\nNo, asi by to chtělo nějakou inteligentní bombu, která by to vyřešila.


Přežili holocaust a šest válek, aneb Heime, vem raději jed! --- bretislav-olser . enface .cz\nPřežili holocaust a šest válek, aneb Heime, vem raději jed!\nPřišel mi další e-mail z Beer Shevy od mé známé Petry Linhové, po konverzi k judaismu Oranit Machlufové. Doplňuje mi dílky mé mozaiky izraelských črt, které mám zatím v rukopise pod názvem "Píše se rok 5767", tedy podle hebrejského kalendáře se jedná o počet roků, jež uplynuly od Stvoření světa.\nPodle našeho kalendáře znamenající říjen 2006 až říjen 2007...\nOranit mi píše o židovských svátcích i přípravách různých židovských jídel a zároveň reaguje na mé texty. Naposledy na komentář o Simonu Wiesenthalovi, který objevil za svůj život přes šest tisíc válečných zločinců...\nKdyž jsem psal knížku "Přežili šest válek", teprve jsem Izrael poznával. Víc mi v tom pomohl Petr Bachrach, který se narodil v Opavě, utekl z transportu do Osvětimi a jako druhé české práče bojoval v SNP i se Svobodovou armádou.\nPo válce se vystěhoval do Izraele, kde žije v Haifě podnes. Seznámil mě se svým přáteli, o šesti z nich jsem pak napsal ve své knize. A že to nebyly jen tak lecjaké osudy.\nHana Ringová - Rožanská z Tel Avivu přežila jako dítě Treblinku a unikla plynu, protože se dostala na pověstný Schindlerův seznam. Chanan Ron z Hod Hasaronu byl se svojí rodinou internovaný na Sibiř, později vstoupil v Buzuluku do tvořící se Svobodovy armády a s ní se probojoval zpět do své rodné Ostravy.\nObčas mi pošle své nové práce izraelský grafik Yehuda Bacon z Jeruzaléma, který byl jediným Čechem, jenž svými kresbami z Osvětimi svědčil u procesu s Adolfem Eichmannem. Kurt Lanzer z Haify přežil sovětské zajetí a stal se členem první paradesantní brigády Izraele, k čemuž mu osobně blahopřál tehdejší premiér Ben Gurion.\nDědic bohatého rodu Bachnerů z Ostravy Bedřich Eli Bachner se po přežití Osvětimi a Buchenvaldu stal v Izraeli napřed pastevcem skotu, později agronomem v osadě Moledet, kde pak dělal starostu a dnes v důchodu zde pomáhá jako ekonom a účetní.\nBobby Šlomo David byl vězněn jako dítě v ghettu Terezín, a přestože dostal tyfus přežil a dnes žije už šedesát roků v Tel Avivu...\nNeskutečné příběhy a fascinující životní filozofie - takoví jsou mí izraelští kamarádi, s nimiž jsem neustále ve spojení. Doplňují mé znalosti židovského státu, třeba také o úspěšné akce, jimiž se může pochlubit jeruzalémské Středisko Simona Wiesenthala.\nNedávno jsem psal o tom, jak odhalili Milivoje Ashnera, bývalého ustašovského policistu, odpovědného za deportace a smrt stovek Židů z Chorvatska. Dnes má 95 roků a byl čtvrtým nejhledanějším dosud žijícím a nepotrestaným válečným zločincem z období II. světové války.\nWiesenthalovi pátrači nyní získali důkazy, že Aribert Heim, jiný hledaný zločinec z okruhu Adolfa Hitlera - známý jako Doktor Smrt - se skrývá ve svých 94 letech u své dcery v jižním Chile v Padagonii.\nZabíjel nevinné vězně v koncentračním táboře Mauthausen benzínovými injekcemi přímo do srdce. Vykonával amputace a další operace bez anestetik a zvrhle pozoroval, kolik jeho oběti snesou bolesti.\nWiesenthalovo středisko nabízí za informace vedoucí k dopadení Heima 315 000 eur. Do chilského regionu už vyslalo své zvědy. Heima po válce zadrželi Američané, nakonec ale bez obvinění. Proto pokračoval v lékařské praxi v Baden-Badenu až do roku 1962, kdy z Německa pro jistotu uprchl.\nJestli ještě žíje, může vzít jed na to, že ho Wiesenthalovci dopadnou...\nMožná by měl raději zavčasu pozřít ten jed!


Ucho 24 | Umělci versus politika. Něco mezi potleskem a plivancem | Články\nUmělci versus politika. Něco mezi potleskem a plivancem\nKdyž se o kumštýřích nemluví, jako by nebyli. Stejně tak o politicích a tak se konají akce, které by měly zaujmout veřejnost. Jedni kvůli popularitě, nutné k životu kumštýřů, druzí kvůli volbám, nutných k přežití těch, které představa uspět v běžném životě v noci děsí. Kumšt to dobře vymyslet je pak facha pro obojí. Navíc bez záruky na úspěch. A tak se někdy dozvídáme věci, nad kterými buď zůstává rozum stát, nebo se naopak koupají ve veřejné oblibě. Nejvíc samozřejmě slaví úspěch kouzlo nechtěného, ale je to stejná vzácnost, jako najít v umělecké branži či politice osobnost, která by z toho všeho nemusela dělat nic a přesto by ji národ nosil na rukou. Jedinou takovou osobností byl Jára Cimrman. Pomníkový šutr s jeho jménem v Humpolci to přece dokazuje.\nA jsme u toho. Jistá hudební formace si na svou veřejnou produkci vyšlápla na jeviště s obrázky hmyzu, a podobiznami prezidenta Zemana a Andreje Babiše. Měla to být v podstatě alegorie škůdců. Jak v přírodě, tak i ve společnosti. Laciný záměr? Komu to prospěje?! jako by zněla známá filmová hláška v uších diskutérů. Jak to tak bývá, vnikají při těch debatách dva tábory. Jedni záměr kapely ocenili, druzí ji šmahem zatratili. Jde tady opět o otázku, proč a zda vůbec by se umělci měli k politice vyjadřovat. Svým způsobem je to jednoduchý způsob zviditelnění se, stejně tak i směr k veřejnému opovržení. Umělci nechť si hledí svého, protože když vstupují do politiky, nikdy a nikomu to neprospělo! hřímá vox populi. Stačí si prý vzpomenout na legendu filmu i divadla Rudolfa Hrušínského, kterého angažovanost v politice znechutila krátce po sametu. A to už byla svoboda slova!\nNedávný apel zpěváka Tomáše Kluse, že odmítá všechny koncertní nabídky s účastí Agrofertu, je znakem protestu. Jenomže ne všichni jej sdílí. Chtějí Kluse, ne politického agitátora. Kloní se k tomu i jeho skalní příznivci. Jinak si trhni! Takže venkoncem zpěvákův průšvih. Nu což, dva tři dny jej média přemílala. Teď už ne. Vzpomeňme třeba výstup zpěvačky Lenky Dusilové u příležtosti udělování hudebních cen Anděl 2015. Kritizovala vládu a prezidenta Zemana k jeho náklonnosti k Číně a následné návštěvě čínské hlavy státu. Smršť nadávek na sebe nedala dlouho čekat a odůrci její kritiky by zpěvačku nejraději viděli za trest makat v kamenolomu. Tak by se dalo u jiných pokračovat, podstata příběhu je de facto stejná.\nNa druhou stranu jsou zase umělci, kteří se s politiky objímají. Výsledek je taky identický – část společnosti jejich postoj odmítá. Takže suma sumárum, veškerá snaha burcovat veřejnost oběma směry ve skutečnosti vyznívá vniveč. Že ten který zpěvák slaví momentálně velký úspěch s novým hitem, si veřejnost bude pamatovat krátkou dobu. Bude zase někdo jiný s novým hitem. Tak to prostě chodí. Ale že nikdy nevynechal příležitost se se svým politickým oblíbencem s vervou obejmout, si zlí jazykové pamatují hodně dlouho. Většinou pak tyto okamžiky žijí svým vlastním životem. Tak to taky chodí a taky hodně dlouho. Pak se mnozí interpreti nesmí divit, že vznikají i fámy, kdy se jedna známá zpěvačka prý zapletla s tehdejším předsedou komunistické vlády Lubomírem Štrougalem. Pravda to není, ale lidem se ten drb líbí a žije dodnes. I ta zpěvačka, co si od toho zlosyna kdysi nechala políbit ručku. Vzrušené debaty o angažovanosti umělců v politice pak stejně nikam nevedou a sousloví polibte si, či polibte mi, je finálním rozhřešením obou diskutujících táborů. Snaha o burcování vědomí národa interpreta tak jako tak stejně vzápětí zaniká v decibelech rámusu, za který si divák zaplatil. Pár korun to taky není a kostýmní extrém s podobiznami kohokoliv je to nejposlednější, na co bude po koncertu vzpomínat.


BMW M3 F80 a M4 F82 dostanou minimálně 425 koní, hmotnost spadne k 1 500 kg | Autoforum.cz\nBMW M3 F80 a M4 F82 dostanou minimálně 425 koní, hmotnost spadne k 1 500 kg\nNovinky M-divize počítají s větším množstvím karbonu, který kromě hmotnosti sníží i těžiště. Dynamika předchozí M3 E92 tak dostane na frak.\n24.9.2013 | Petr Prokopec | 1 příspěvek\nTak tu máme další kolo spekulací zaměřených na výkon chystaných BMW M3 a M4. Pokud jste ovšem doufali v sílu vyšší než 450 či dokonce 460 koní, pak vás trochu zklameme. Mnichovská automobilka s největší pravděpodobností tak vysoko nezamíří, neboť o působivou dynamiku chce dosáhnout především nízkou hmotností a nízkým těžištěm. Proto prý dostaneme karbonovou střechu, karbonové víko zavazadelníku, karbonová přední sedadla a karbon-keramické brzdy. Ty ovšem nebudou součástí standardní, nýbrž příplatkové výbavy.\nCílem je podle zdrojů ze zákulisí hmotnost generace M3 E46, což by znamenalo nějakých 1 500 kg. Tedy o dost méně než u BMW M3 E92. Ve srovnání s tím by pak výkon šestiválcového motoru (s pravděpodobným kódovým označením S55) měl narůst jen nepatrně na minimálních 425 koní. Točivý moment by se ovšem díky přeplňování měl pohnout na více než 500 Nm, přičemž k dispozici prý bude v širším pásmu otáček.\nOtázkou samozřejmě je, nakolik daným zvěstem můžeme věřit. Přeci jen spekulací o pohonné jednotce M3 F80 a M4 F82 tu již bylo několik. Některé se dokonce zabývají tou hypotézou, že by objem motoru měl činit 3,3 litru. Další pak naznačují, že daných 425 koní dostane pouze čtyřdveřový sedan, zatímco kupé nabídne o nějakých deset koní méně. S ohledem na plánovanou nižší hmotnost to ale prý dynamiku této verze nepoškodí.\nUvidíme tedy v lednu na autosalonu v Detroitu, nakolik se nejnovější spekulace potvrdí. Jisté by ovšem mělo být jarní zahájení výroby, přičemž první exempláře by k zákazníkům měly dorazit někdy před začátkem letních prázdnin 2014. BMW se přitom cenu snaží udržet na úrovni již ukončeného modelu M3 E92, s ohledem na vyšší plánovanou rychlost a větší množství karbonu však spíše počítáme s lehčím navýšením.\nBMW prý modely M3 F80 a M4 F82 testuje již od roku 2011, zejména u kupé by tak vrcholná dynamika měla být zárukou


KOMENTÁŘ PETRA ŽANTOVSKÉHO: Jev spíše záporný – Zpravodajství FTV Prima | Prima\nKOMENTÁŘ PETRA ŽANTOVSKÉHO: Jev spíše záporný\nPokud patříte k nadšencům, kteří ke svému životu potřebují nejen chléb vezdejší, ale také trochu duševního povyražení, tedy kultury, zpravidla také občas čtete v novinách příslušnou rubriku. V ní vám redaktoři z pozice neomylných arbitrů vysvětlují, jak které dílo chápat, a hlavně které z děl (a jejich autorů) vůbec stojí za vaši pozornost. Za normálních okolností by kulturní recenze byly vítaným servisem pro jedince, který se chce na husté mapě kulturního života zorientovat, a chce přitom vnímat hlavně to dobré – s kdejakým šuntem neztrácet čas.\numělecký kritik ilustrace\nJenomže věci jsou složitější. Stává se až příliš často, že co jeden recenzent vynese do nebe, to druhý zatratí. O koncertu amerického hudebníka Johna Calea v jedněch novinách napsali, že to byl životní zážitek, v druhých zase, že to byla nuda. O ruských symfonicích jeden kritik mínil, že tvořili vrchol hudebního festivalu, druhý je prohlásil za propadák. Naprosto běžně se to stává i třeba u divadla. Není to zas tak dávno, co jeden deník otisknul tři kritické reflexe na stejnou hru. Jediné, na čem se kritici shodli, byl název hry a jméno autora. Vše ostatní už viděli trojíma různýma očima. Jako věc vydařenou, ale i jako banalitu. Jako herecký koncert, i jako hysterický výlev. Kdyby se známkovalo, dostalo by dílo svorně jedničku, trojku i kuli.\nBěžný čtenář se v podobných novinářských šarádách nemá šanci vyznat. On většinou neví, že kritikové, nebo ti, kdo se za ně považují, se řídí často hlavně tím, s kterým umělcem či producentem se znají od školy, s kým chodí na pivo a komu fandí. Nebo naopak – kdo jim někdy přebral holku, šlápnul na kuří oko, vyjádřil nesouhlas s kategorickým soudem páně kritikovým. Podle této osobní stupnice pak hodnotí, doporučuje – i zavrhuje. Což se týká tvůrců domácích. U zahraničních se nepředpokládá společné chození za ženskými, ani jiné, kladné či záporné mesaliance. Tedy převáží dojmologie. Kritik prostě sepíše, co jej při produkci napadlo. Velký vliv má, zda jej ten den bolely zuby, zda mu vynadala manželka, či zda mu v redakci spadl na hlavu nějaký malér. Či zda naopak ten den vyhrál ve sportce, došly mu staré dlužné honoráře či zda jej mistr Gott pozdravil na večírku pro novináře. Podle toho vypadá i ohlas na umělecké dílo: je slabé, či vynikající, bídné, či famózní. Všimněte si ale, že podobný absolutní soud zpravidla nebývá provázen nějakým opravdu věcným zdůvodněním. Žádné totiž většinou není.\nKdyž tak bádáte, podle čeho tedy kritikové posuzují, co vám doporučit a od čeho vás odradit, narazíte na nečekaně upřímná slova šéfredaktora jedněch divadelních novin, který – v diskusi o jakési hře, která se velice líbila divákům, ale nelíbila kritikovi – pronesl větu vět: „Úspěch a líbivost je v umění jev spíše záporný“. Tím vlastně poskytl aspoň jedno vodítko, podle čeho číst novinové kritiky. Když se dílo vydařilo tak, aby přitáhlo diváka, zalíbilo se mu, přimělo jej k potlesku, možná i další návštěvě, je to podle kritika špatně. Protože to signalizuje, že jde o nedostatečné umění. Umění se prostě líbit nesmí.\nPřed lety na vyluštění tohoto kulatého čtverce přišla i má tehdy asi osmiletá dcera. Kupoval jsem tehdy tři deníky denně a dcera se probírala jejich kulturními rubrikami. Jednoho dne přišla s objevem: „Hele, tam je to všechno naruby. Když tato recenzentka (mínila jednu známou redaktorku velkých novin) tenhleten film pochválí, mám jistotu, že je to nekoukatelná nuda. A když to pohaní, budu se dobře bavit. A jak pravila, tak i bylo, trefila hřebík na hlavičku. Děti bývají nejen jasnozřivé, ale i upřímné.\nMyslím, že po tomto vysvětlení začíná být jasno. Pokud je vám v kině, divadle či na koncertě dobře, produkce vás těší, líbí se vám, jste buď na mizerném díle, nebo jste hloupý divák, případně obojí. Anebo – ale to nikdy žádný kulturní redaktor nepřipustí – jsou všechna hodnocení z médií jalová a zbytečná. Vyberte si.\nNázory publikované v této sekci nelze ztotožňovat s postoji redakce Zpravodajství FTV Prima.\nSeriály zdarma on-line na iPrima.cz\nTento článek najdete v těchto speciálech\nKOMENTÁŘ PETRA ŽANTOVSKÉHO: Indoktrinace\nKOMENTÁŘ PETRA ŽANTOVSKÉHO: Politika a média: dvojčata v dobrém i zlém\nKOMENTÁŘ PETRA ŽANTOVSKÉHO: Ano, ano – ne, ne\nKOMENTÁŘ PETRA ŽANTOVSKÉHO: O nezapomínání\nKOMENTÁŘ PETRA ŽANTOVSKÉHO: Takzvaný Vítězný únor\nKOMENTÁŘ PETRA ŽANTOVSKÉHO: Kam jdou naše peníze\n10 fascinujících zajímavostí o slavných filmech\nAnglický pacient: Oscarový režisér v nezfilmovatelném románu nachází lásku i během války\nMaminka Jana Dolanského jako pašeračka drog! V životě to neměla jednoduché\nNejvětší hříchy papežů: Hlavy církve se v minulosti dopouštěly odporných zločinů\nPavoučí páření je plné svazování a kousání. Samci k tomu mají dobrý důvod\nOlympijská špionáž není novinkou. Mezi agenty patřili i rekordy trhající sportovci\nSimpsonovi na Prima COOL: Premiérová 33. série dorazí 25. ledna\nAssassin's Creed měl skončit na vesmírné lodi. Co bylo původně v plánu?\n20 úžasných příkladů, jak udělat slavné kreslené hrdiny z jídla\nZáhorácký vepřový závitek plněný kysaným zelím\nPustili jste se do hubnutí? Vyzkoušejte nové keto recepty, s kterými zaručeně zhubnete\nHrníčková perníková bábovka\nDominika Gottová nazpívala dojemnou píseň o svém otci. Jsem sama a nemilovaná, tvrdí\nTereza Ramba o pohlaví i jménu druhého miminka: Teodora to není, věděla hned po porodu\nVIDEO: Adam Kajumi se vyjádřil ke svému MMA zápasu. Opravdu přijme bizarní výzvu k bitce?\nTýpek se procházel po ulici s vlastní useknutou paží. Jaká náhoda ho zachránila?\nYoutuber Datel vyhrál MMA zápas nad rapperem Vercettim! Dal soupeři brutální KO?\nA bude svatba! Dianě se povede v seriálu Slunečná klofnout Johna


Drátek lze v krajce použít několika způsoby:\n– ke zpevnění, kdy vlastně usilujeme o to, aby nakonec vidět nebyl, ale aby nám umožnil krajku vytvarovat\nPříkladem jsou třeba moje mucholapky, jejichž okraje tvoří drátek hustě omotaný lněnou přízí (vlastně jsem si tak vyrobila gympu). Podobně jsem postupovala také u figurky anděla – omotaný drátek má zapaličkovaný u dolního okraje, v pažích i v křídlech. Protože je omotaný stejnou režnou nití, není vidět a v krajce zanikne.\n– případně tak, aby vidět byl a sám o sobě působil dekorativně\nU níže uvedeného kvítku a 3D tulipánů tvoří drátek krajový pár. Musí se s ním zacházet opatrně, protože jakmile praskne, je těžké ho navázat tak, aby to nebylo vidět. Krajky s okrajem z drátku lze snadno modelovat do tvaru. Na druhou stranu, některé drátky postupem času oxidují nebo dokonce korodují, a nepůsobí už tak pěkně, jako když je krajka nová.\n– jako rámeček, do kterého krajku vpaličkujeme\nV tomto případě jsem si ze všeho nejdříve upaličkovala z drátku pevný řetízek, ten jsem pomocí špendlíků vymodelovala podle obrysu motýla. Vyrobila jsem si tak jakýsi rámeček, do kterého jsem poté vpaličkovala krajku (k řetízku jsem připojovala háčkem).\nPodobně jsem postupovala u těchto přívěsků a u pásku, jen s tím rozdílem, že jsem si z drátku vyrobila „rámeček“ jeho pouhým několikerým obtočením kolem prstů.\n– paličkovat se s jistými obtížemi dá také přímo z drátku samotného\nPříkladem je tato moje kometa, upaličkovaná z měděného drátku. Visela na výstavě betlémů v roce 2002.\nZa použití drátku v krajce lze považovat také dnes natolik módní používání gympy.


Světnička u Tiny: května 2012\nMotýl na stromě\nDodělala jsem další výšivku. Zatím si nejsem jistá, na co ji použiji. Malou představu mám.\nA hned bych se chtěla pustit do další.\nNaprosto mě dostal design od Isabelle Vautier a také Renato Parolin.\nTak snad něco v té spoustě předloh vyberu.\nVystavil Tina v 0:21 3 komentáře:\nPřeji všem krásný rozjezd nového pracovního týdne!\nVystavil Tina v 2:25 2 komentáře:\nNedávno jsem vám ukazovala vyšité písmenko M. A už mám došitou taštičku s touto výšivkou. Na zip jsem ještě uháčkovala kytičku ve stejné barvě.\nTaštička určitě není perfektní a našlo by se na ní spousta chyb. Ale svůj účel splní. Kabelka mi přestane pojídat věci.\nVystavil Tina v 23:33 8 komentářů:\nOpravdu si nedělám legraci. V sobotu jsme se mírně koulovali.\nPřítel viděl mé splíny posledních dnů a tak nás vytáhl v sobotu na výlet. Jeli jsme tentokrát do Německa.\nJedním z míst, které jsme navštívili, byla romantická silnice Rossfeld, Berchtesgaden.\nZe silnice je krásný výhled po okolí. Nahoře je vyhlídka na okolní hory.\nBylo překrásné počasí a nahoře ležel sníh. Děti byly nadšené, že se mohou brouzdat sněhem v letním oblečení. (Maminka tak nadšená nebyla.) Beník se válel ve sněhu taky, asi se potřeboval ochladit. Bylo tam skoro třicet stupňů.\nBohužel, nepovedlo se mi moc fotek, tak alespoň dvě.\nFotky z druhého místa našeho výletu vložím později, až je budu mít postahované.\nVystavil Tina v 4:02 5 komentářů:\nOpět se mi dostalo té cti obdržet krásné ocenění a to od Emilky z blogu http://rexona-domov.blogspot.com/.\nVždycky mě to ohromně potěší.\nTentokrát snad nejsou daná žádná pravidla a tak bych toto ocenění chtěla věnovat všem, kdo navštěvujete můj blog a které tu také zanecháváte milé komentáře.\nJsou pro mne povzbuzením do další práce, i když v poslední době mi starosti a trocha zdravotních problémů nedovolí věnovat se tvoření tak, jak bych chtěla.\nV hlavě mám spoustu nápadů a věcí, které bych chtěla udělat, tak snad to zvládnu.\nDěkuji milá Emilko za ocenění!!!\nMějte krásné dny a klidný sluníčkový víkend.\nVystavil Tina v 3:50 3 komentáře:\nProti trampotám života dal Bůh člověku tři věci - naději, spánek a smích.\nVystavil Tina v 2:03 2 komentáře:\nM jako ....\nProtože potřebuji malou taštičku na drobnosti do kabelky, rozhodla jsem se, že se pokusím jí ušít. Začala jsem výšivkou a pak střihnu taštičku. Struktura látky není příliš pravidelná, tak jsem ty křížky spíš odhadovala. Doufám, že to ještě nezkazím při šití. Nejhorší je pro mě zip.\nTak jdu hledat nějaký střih, nebo zkusit nakreslit svůj.\nVystavil Tina v 1:27 7 komentářů:\nMilé holčiny a kluci.\nPřeji všem krásný víkend. Užívejte a odpočívejte.\nVystavil Tina v 10:05 Žádné komentáře:\nza krásné milé komentáře.\nVždycky mám ohromnou radost, když se moje práce líbí.\nHezký večer. Tina\nVystavil Tina v 11:37 Žádné komentáře:\nKonečně se můžu pochlubit také něčím dodělaným. Skoro dodělaným.\nVyšila jsem květinový motiv na bílou perličku krémovou bavlnkou. Na fotce to tak nevynikne, ale v reálu vypadá docela dobře.\nMěl to být motivek na můj první kulaťáček, ale nevím. Zdá se mi to dost malé.\nA taky mám strach se do kulatého polštářku pustit, aby se mi povedl. Tak se ještě ukáže, na co výšivku použiju.\nVystavil Tina v 1:06 6 komentářů:\nZahrádka pro skřítky\nVyfotila jsem vám pokus o své zahradničení. Zatím tady každý večer pršelo, tak mám o zalévání postaráno.\nPokud se mi podaří něco vypěstovat, určitě se taky pochlubím.\nPlůtek tam musí být kvůli pejskům. Stačí, že Beník okousal sazenice kedluben a pomáhal mi rozsázet řepu. (Jeho způsobem.)\nPlůtek ještě musíme natřít, ale jinak to bude dobré, myslím.\nProtože jsem se zahradničením začala pozdě, už jsem nesehnala sazečku cibuli.\nNo, tak příští rok se snad zadaří.\nVystavil Tina v 23:03 Žádné komentáře:\nMinulý týden jsme byli na výletě. Nevím proč, ale mám ráda staré hřbitovy. A tak jsme vyrazili do Dubu u Bavorova, kde je v lese malý židovský hřbitůvek. Je na takovém místě, kde bych ho vůbec nečekala.\nLíbí se mi staré náhrobky. Líbí se mi hebrejské nápisy na nich. Škoda, že si je neumím přečíst.\nKdo asi byl ten, o kom se na náhrobku píše. Komu patřil veliký zdobný kámen a komu malá nenápadná deska.\nVýlet byl krásný, počasí se vydařilo. To je znát i z fotek.\nVystavil Tina v 22:32 2 komentáře:\nPo delší době jsem opět na blogu. Je to ostuda, vím.\nAle snad ten stres trochu pominul a já se dostanu i k dodělávkám.\nPro radost je tu nějaká prácička pro vás.\nVystavil Tina v 23:07 2 komentáře:\nŠtítky: Háčkování, Křížek


Poděkování – Jarní eduTeK.cz 2017 – edutek.cz\nvážení účastníci eduTek.cz,\nrádi bychom vám touto cestou poděkovali za vaši účast na jarní sérii vzdělávacích seminářů eduTeK.cz\nTěší nás vaše celkové hodnocení známkou 1,73 za užitečnost a přínos společného setkání (známkováno jako ve škole).\nCeníme si všech vašich pochval, námětů i některých připomínek a podnětů ke zlepšení v budoucnu. Někteří z vás se nemohli dostavit na jednotlivé semináře, proto i pro vás zasíláme níže uvedené informace.\nV průběhu konference jsme se věnovali mnoha důležitým tématům od možností financování z dotačních programů, přes užitečné pomůcky a nástroje, rozvoj a zabezpečení ICT ve školách až po několik skvělých ukázek rozvoje pedagogů a nových metod výuky a jejich zapojení do praxe.\nVěříme, že i některé vybrané fotografie nám všem připomenou příjemně a užitečně strávený společný den:\nRád bych poděkoval kolegovi Jiřímu Chytilovi ze společnosti Software One , který nás prováděl celým dnem. Kolega je připraven provést vás cestoucloudu u vás na škole a pomoci s jejím používáním i ve výuce, poznejte výukový nástroj easy365.\nZa mou osobu vám velice děkuji za váš zájem o rozvoj technického vzdělávání na českých školách, ať již to v podobě OZOBOT, Minecraft: Education Edition CZ nebo rozvoje polytechnických center v podobě výuky za pomoci virtuální a argumentované reality CogniVR – ucelený balík technologií, díky kterému budou moci žáci využívat jak již vytvořené zážitky ve virtuální realitě, tak i připravit si vlastní.\nVěřím, že zástupcům středních odborných škol pomohla inspirace v podobě „Odborného vzdělávání a výukových systémů FESTO DIDACTIC.\nV průběhu května umístíme seznam akreditovaných kurzů DVPP na eduKatalog.cz\nNezapomeňte na bezpečnost svých dat, chraňte svoji školní síť i uživatele.\nSledujte nabídku společností Zyxel či Kaspersky Lab… GDPR se blíží !!!\nDěkujeme i jménem partnerů konference za váš zájem o představená témata a produkty. Pro zajímavost uvádíme TOP 5 vašeho zájmu:\nmísto: YSoft be3D eDee – 3D tisk\nmísto: Efektivní ochrana školní síťě před nevhodným obsahem, kyberbezpečnost – Zyxel\nmísto: Zavádíme a rozvíjíme CLIL – náměty pro inspiraci a možnosti DVPP v šablonách\nmísto: Techambition: doplněk výuky středoškolské matematiky\nmísto: Odborné vzdělávání a výukové systémy FESTO DIDACTIC\n(Převzato z odevzdaných dotazníků.)\nNa níže uvedených odkazech naleznete prezentace jednotlivých partnerů:\nTOGLic – 15 super aktivit pro nezapomenutelné hodiny\nChannel Crossings s.r.o – Zavádíme a rozvíjíme CLIL, náměty pro inspiraci a možnosti DVPP v šablonách – Více také na http://www.ucebniceclil.cz\nYSOFT – YSoft be3D eDee – komplexní řešení 3D tisku a modelování ve školách\nSoftware One – Jak využít Microsoft cloud: zdarma a naplno – nástroje pro efektivní spolupráci, sdílení informací a řízení projektů i pro každodenní školní praxi.\nZYXEL – Efektivní ochrana školní síťě před nevhodným obsahem, kyberbezpečnost\nFESTO DIDACTIC – Odborné vzdělávání a výukové systémy FESTO DIDACTIC.\nTechambition – Techambition: doplněk výuky středoškolské matematiky\nAnipa – akreditované DVPP kurzy pro základní a střední školy – 3D modelování, virtuální a argumentovaná realita, IoT, cloudcomputing, bezpečnost, GDPR …..\nDalší materiály naleznete zde. Sledujte aktuality na eduTeK.cz.\nJeště jednou děkujeme za vaši účast a těšíme se na další spolupráci i setkání v rámci některé příští aktivity eduTeK.cz.\nZa realizační tým eduTeKcz,\nMobile: +420 604 386 376\nSledujte nás na Facebooku, Twitteru a Google+, staňte se součástí našeho řešení.\nTento záznam byl označen edutek . Uložit odkaz do záložek.\n← eduKatalog.cz – Vyzkoušejte si Google Apps na 30 dní zdarma\nCzech VR Fest – Festival a konference rozšířené a virtuální reality →


E-commerce na sociálních sítích | Asociace pro elektronickou komerci – APEK\nKalendář akcí E-commerce na sociálních sítích\nE-commerce na sociálních sítích\nSprávný přístup a působení na sociálních sítích může mít pro internetový obchod zásadní přínos. Jak ale zvolit správnou strategii a jakým chybám se vyhnout? Pokud hledáte pro své podnikání inspiraci, pak je další z akcí typu APEK Event+ připravena právě pro vás! Ve středu 4. března 2020 se s vámi o své zkušenosti podělí zástupci e-shopů a specialisté na marketing. Máte tak jedinečnou příležitost získat praktické informace, které vám pomůžou v dalším rozvoji vašeho byznysu. Na APEK Event+ můžete registrovat zástupce vaší společnosti bez omezení!\nVideo a fotky Program Účastníci (88) Místo a kontakt\nProgram bude koncipován do podoby přednášek trvajících 20 - 25 minut s možností dotazů a diskuze. Na akci budou prezentovat mimo jiné níže uvedení vystupující.\nRegistrace je pro členy tradičně zdarma!\nJan Vetyška Jan je od roku 2006 výkonným ředitelem Asociace pro elektronickou komerci (APEK). Ze své pozice se tak stará se o rozvoj české ekomerce. Kromě servisu pro členy APEK ho zajímají i online marketingové trendy a internetový byznys jako celek. Volný čas tráví jako trenér na fotbalových hřištích.\nPropojení affiliate a influencer marketingu na sociálních sítích\nJak hledat (micro)influencery a jak s nimi nastavit férovou spolupráci? A jak spolupráci vyhodnocovat? Ukážeme zároveň konkrétní příklady spolupráce s influencery v affiliate marketingu.\nMilan Pichlík Podnikatel a spolumajitel affil sítě eHUB. Milan začínal na vlastních projektech v roce 2014. Jeho hlavní doménou je ale affilate a monetizace obsahu – s tím nyní pomáhá nejen skrze síť eHUB, ale také skrze vlastní projekty.\nPotenciál propagace na Facebooku pro e-shopy\nMůže každý e-shop na Facebooku vydělávat miliony? Kdy jít s propagací na Facebook? A jak správně vyhodnocovat data? Nejen těmto tématům se v přednášce pověnujeme.\nPetr Handlíř Specialista na výkonnostní marketing na Facebooku. Dnes se stará o kampaně klientům jako jsou Brašnářství Tlustý, Olympus, Vasky, Rybízák či Móda Prostějov.\nJak Alza přistupuje k sociálním sítím\n- jak Alza přistupuje k sociálním sítím – základní členění (jakou síť využívá k jakým účelům) - Facebook – náš přístup, dosah, struktura FB příspěvků (kolikrát denně postujeme příspěvky, v jakých časech, co se nám osvědčilo…) - placený FB obsah - proč nezapomínat na zkracovače - příklady úspěšných virálních postů – jak vznikaly? a museli jsme žádat o svolení vedení společnosti? aneb jak úspěšně balancovat na hraně\nFrantišek Hůlka František je zakládající člen online marketingu v Alze již od roku 2011. Od června 2015 spravuje Facebook, má rád Itálii a nemá rád procesy.\nJak přistupujeme k budování komunity na sociálních sítích v Korálky.cz\nPokud si klepete na čelo, jak může někdo dělat reklamu na korálky a ještě kolem nich budovat komunitu, budete se asi divit. Dozvíte se, jak se nám facebooková skupina Šperk týdne stará sama o sebe, jak a proč nás (doopravdy) baví customer care na sociálních sítích a co jsme (ne)dokázali s influencery.\nMartina Žemličková Martina Žemličková je ředitelka marketingu Korálky.cz. Digitálnímu marketingu a byznysové strategii na sociálních sítích se věnuje více než 6 let. Má za sebou práci pro klienty jako Nestlé, CBRE nebo Zásilkovna na straně agentury Dark Side, tři roky se pak věnovala sociálním sítím interně pro mezinárodní velkoobchodní řetězec MAKRO ČR a METRO SK. Po přechodu na volnou nohu pomáhala menším projektům a firmám jako Nakladatelství Leda a právě Korálky.cz, kde před několika měsíci převzala vedení celého oddělení marketingu firmy. Se svým týmem vytváří velkou radost malých věcí tak, aby byla firma i její zákazníci vždy o korálek napřed.\nPerformance kampaní na sociálních sítích: co funguje a na čem jsme pohořeli\nGLAMI nedávno získalo cenu Youtube Works Award za nejlepší využití Youtube pro výkonnostní marketing za brandovou kampaň, která byla integrována ve všech marketingových kanálech GLAMI. Co (ne)fungovalo na sociálních sítích vám prozradíme během přednášky a dotkneme se i nápadů na vylepšení do budoucnosti.\nKarolína Chromíková Od roku 2019 pracuje pro módní vyhledávač GLAMI jako Brand Manager pro Slovensko, předtím pracovala pro agenturu Socialists specializující se na obsah a reklamu na sociálních sítích. Již 5 let působí v organizačním týmu konference TEDxBratislava.\nJak Rohlík používá Facebook v reklamě a komunikaci\nV Rohlíku se snažíme dělat věci správně a možná někdy trochu jinak. V prostředí Facebooku nám někdy může škodit naše neznalost a faktická nesprávnost. Dozvíte se pár věcí, které se nám nepovedly, jakou roli v tom hrál zákazník a dopady na naše čísla.\nZdeněk Linc V Rohlíku má na starosti Performance marketing, předtím pracoval pro různé start upy a ve Slevomatu budoval 7 let marketing a vedl growth hacking team. Ve volném čase se věnuje svému projektu Lihovarek.cz.


Leoš Pohl: Multiplexy B a C zahájí vysílání nejdříve na jaře 2007 - DigiZone.cz\nDigiZone.cz » DVB-T » Leoš Pohl: Multiplexy B a C zahájí vysílání nejdříve na jaře 2007\nLeoš Pohl: Multiplexy B a C zahájí vysílání nejdříve na jaře 2007\n16. 2. 2006 14:55 Jan Potůček\nŘádného vysílání přechodných digitálních multiplexů B a C se diváci dočkají nejdříve příští rok na jaře. Na dnešním semináři občanského sdružení Hermes o financování digitálního vysílání to řekl Leoš Pohl, předseda představenstva společnosti Czech Digital Group (CDG), která je provozovatelem sítě B a v Praze vysílá na 46. kanále televizní programy Prima, Óčko, TOP TV a 24cz.\nJe dokonce možné, že tyto multiplexy nezahájí vysílání v přechodném režimu do poloviny roku 2007, protože držitelé digitálních licencí do té doby nebudou připraveni vysílat, uvedl Pohl. Zároveň dodal, že licenční řízení na obsazení programových pozic v multiplexech B a C, které probíhá od listopadu 2004, dostalo povážlivou trhlinu v podobě nové mediální legislativy, která RRTV neumožňuje udělit digitální licenci pro program v konkrétní vysílací síti.\nPodle současné zákonné úpravy by se měl provozovatel digitální televize dohodnout s některým z provozovatelů vysílacích sítí. Mělo by záležet na něm, s kým uzavře smlouvu. Je to důležité také pro nás, protože si budeme chtít vybrat takové partnery, u kterých nebude hrozit, že zkrachují, vysvětlil Leoš Pohl. Pokud totiž nějaký provozovatel ve vaší síti zkrachuje, můžete jeho program vyměnit nejdříve za rok, rok a půl. Pokud zkrachují dva ze čtyř, jste na bankrot.


Koupelny Ptáček - axiální - Ventilátor - Armatury a příslušenství - Katalog produktů\n0 Kč 3 897 Kč 0 Kč - 3 897 Kč\nHACO AV PLUS 100 T axiální ventilátor prům. 100mm, stropní, s časovým doběhem, bílý\nDoporučená cena 792 Kč s DPH *\nHACO AV BASIC 120 S axiální ventilátor prům. 120mm, stěnový, bílý\nHACO AV JET 100 S axiální ventilátor prům. 99,5mm, potrubní, bílý\nDoporučená cena 435 Kč s DPH *\nHACO AV JET 120 S axiální ventilátor prům. 119,5mm, potrubní, bílý\nHACO AV BASIC 100 H axiální ventilátor prům. 100mm, stěnový, s čidlem vlhkosti, s časovým doběhem, bílý\nHACO AV BASIC 100 T axiální ventilátor prům. 100mm, stěnový, s časovým doběhem, bílý\nDoporučená cena 758 Kč s DPH *\nVORTICE PUNTO M 150/6" AT axiální odsávací ventilátor, se žaluzií a doběhem, bílá\nHACO AV PRO 120 T axiální ventilátor prům. 120mm, stěnový, s žaluzií, s časovým doběhem, bílý\nVORTICE PUNTO EVO Flexo MEX 100/4" LL 1S T ventilátor odsávací axiální, speciální, s doběhem, bílá\nHACO AV PRO 100 S axiální ventilátor prům. 100mm, stěnový, s žaluzií, s čidlem vlhkosti, s časovým doběhem, bílý\nHACO AV PRO 120 S axiální ventilátor prům. 120mm, stěnový, s žaluzií, bílý\nHACO AV BASIC 120 S axiální ventilátor prům. 120mm, stěnový, s časovým doběhem bílý\nDoporučená cena 833 Kč s DPH *\nVORTICE PUNTO EVO Flexo MEX 100/4" LL 1S ventilátor odsávací axiální, speciální, bílá\nHACO AV PRO 100 T axiální ventilátor prům. 100mm, stěnový, s žaluzií, s časovým doběhem, bílý\nHACO AV PRO 100 S axiální ventilátor prům. 100mm, stěnový, s žaluzií, bílý\nHACO AV BASIC 150 T axiální ventilátor prům. 150mm, stěnový, s časovým doběhem, bílý\nDoporučená cena 909 Kč s DPH *\nHACO AV PRO 120 H axiální ventilátor prům. 120mm, stěnový, s žaluzií, s čidlem vlhkosti, časovým doběhem, bílý\nDoporučená cena 1 008 Kč s DPH *


ASUS ProArt PA32UCX-PK - LED monitor 32" | CZC.cz\nÚvodní stránka Příslušenství Monitory Kancelářské ASUS ASUS ProArt PA32UCX-PK - LED monitor 32"\nASUS ProArt PA32UCX-PK - LED monitor 32" O2 TV HBO a Sport Pack na dva měsíce https://iczc.cz/5s0dcn7ldqgr2aufgi5l0d9mc3-3_1/obrazek 292028 90LM03HC-B01370 ASUS\nCena: 111 590 Kč\nASUS ProArt PA32UCX-PK - LED monitor 32"\nNáš kód: 292028 *292028*\n92 223 Kč 111 590 Kč\n11 159 bodů do CZC.Klubu\nProfesionální monitor Asus ProArt PA32UCX-PK má úhlopříčku 32", rozlišení UHD 3840 x 2160. Jde o IPS panel s bezrámečkovým designem a stínítkem. Pozorovací úhly jsou 178° horizontálně i vertikálně, jas činí 600 cd/m2, kontrastní poměr je 1000:1. Má 2x 3W reproduktory, konektory Thunderbolt 3 USB-C, HDMI 2.0, DP 1.2, 3.5mm jack, USB 3.0. Podporuje VESA 100x100, má zámek Kensington. Rozměry včetně stojanu jsou 727 x 470-600 x 240 mm, hmotnost 14.64 kg.\nKód výrobce: 90LM03HC-B01370, Informační list\nNáš kód: 292028\nNejprodávanější monitory ASUS Držáky pro monitory Propojovací kabely Podstavce k monitorům Čistící prostředky Kabely Kabely 4K\nProfesionální monitor Asus ProArt PA32UCX-PK\nMonitor Asus ProArt PA32UCX-PK je určený pro profesionály. Nabízí 100% sRGB barevný gamut, podporuje HDR, má vylepšenou kalibrační technologii ProArt a certifikace pro Windows i Mac OS. Ideální bude pro grafické designéry, fotografy i každého jiného, kdo touží po barevné přesnosti. Navíc k tomu všemu skvěle vypadá!\nMá 2x 3W reproduktory\nDisponuje kalibrační technologií ProArt\nNabízí moderní konektory Thunderbolt, HDMI, DP\nZaujme bezrámečkovým designem\nMá funkci Picture-in-Picture\nNabízí množství stínění\nUžijte si virtuální pravítko\nSkvělé zobrazení barev je něco, na co láká spousta monitorů. Který z nich vám však nabídne virtuální pravítko? S pravítkem ASUS QuickFit si na obrazovce snadno zobrazíte překryvnou grafiku, díky níž zarovnáte a uložíte do náhledu dokumenty ve skutečné velikosti.\nVylaďte barvy k dokonalosti\nS kalibrační technologií ASUS ProArt si vyladíte barvy k dokonalosti. Je jedno, jestli používáte stolní počítač, notebook, PC nebo Mac. Jas displeje a konzistenci barev si snadno přizpůsobíte. Monitor je každopádně kalibrován již z výroby a obsahuje exkluzivní pokrokovou technologii sledování šedé.\nTrávíte u počítače hodně času? Někdy to může být únavné. Svým očím však můžete aspoň trochu ulevit díky technologiiím ASUS Eye Care. Ty omezuje vyzařování škodlivého modrého světla a také blikání monitoru. Při delším sledování tím pádem snižují únavu zraku.\nDva obrazy na jednom monitoru\nTento monitor je dostatečně velký, aby pojal obraz ze dvou zdrojů, a to dokonce současně! Připojte dva zdroje obrazu a na monitoru si je zobrazte oba dva. V módu Picture-by-Picture si je můžete zobrazit vedle sebe třeba na půlku obrazovky. V módu Picture-in-Picture je pak možné si zobrazit jeden obraz jako hlavní a druhý jako menší v něm.\nRozteč bodů [mm]: 0,185\nStatický kontrast [:1]: 100\nBarevná škála: AdobeRGB (99,5%), DCI P3 (99%), Rec2020 (89%), sRGB (100%)\nŠířka [mm]: 727\nSpotřeba (kWh/1000h): 80\nSpotřeba při HDR (kWh/1000h): 97\nKód výrobce: 90LM03HC-B01370


Zařiďte si koupelnu, interiér či kancelář supermoderně.\nAktualizováno 21. listopad 2018\nJaké jsou nejaktuálnější trendy v obkladech a dlažbách? To pro vás společnost M.B.KERAMIKA zjišťovala na mezinárodním veletrhu CERSAIE v italské Bologni. Zástupci firmy na této každoroční prestižní akci nikdy nechybí a představené novinky postupně představují zákazníkům. Jak říká obchodní ředitelka Veronika Prouzová, celkové provedení obkladů a dlažeb je rok od roku povedenější a propracovanější.\nAreál, ve kterém akci pořádali, byl složen z šestatřiceti hal plných zajímavých obkladů, dlažeb a sanity. Návrháři podobně jako v předchozích letech čerpali inspiraci v přírodě a oblibě se tak budou těšit obklady a dlažby ve vzhledu dřeva, mramoru, betonu nebo kovu. Změna oproti loňsku? Ještě dokonalejší vzhled, který jde ruku v ruce s velkými formáty. V prostředí špičkového designu dnes jednoznačně vládnou velkoformátové obklady a dlažby. Dlouhodobým trendem jsou rozměry 60x120 cm a nově i mnohem větší, například 300x150 cm či 160x320 cm.\nU mramorových obkladů také platí: Čím větší, tím lepší\nNapříklad s obklady a dlažbami ve vzhledu mramoru si výrobci doslova vyhráli. Tak perfektně vykreslili žilkování, probarvení a strukturu mramoru, že uvedly návštěvníky v úžas. Představili jak designy obkladů, které vychází ze skutečných přírodních mramorů, tak velmi moderní, až volné interpretace. „Obklady v imitaci mramorů totiž v koupelnách, reprezentativních prostorách a dalších místnostech nejvíc vyniknou ve velkých rozměrech, čímž podtrhnou jejich luxusní vzhled. Platí zde jednoduché pravidlo: čím větší formát, tím lepší,“ vysvětluje Veronika Prouzová.\nBílé obklady speciálně vytvořené pro developery\nNa CERSAIE se těšily obdivu také obklady a dlažby, které jsou vhodné především pro developerské projekty. Vládnoucí barvou obkladů je bílá. A designéři ví, proč. Bílé obklady totiž mají moc každý interiér, u kterého je žádoucí, aby působil reprezentativně, prosvětlit a dodat mu zajímavý náboj. Obklady jsou rektifikované, to znamená, že je lze pokládat jen s minimální spárou. Místnosti se pak lépe udržují, protože ve spárách se neudržuje špína. Představené obklady mají všechny možné formáty a nejlépe se kombinují s dlažbami v imitaci betonu. Bílé obklady a dlažby ve vzhledu betonu lze navíc pořídit za opravdu bezkonkurenční ceny.\nOnyxové obklady nahrazují obrazy\nHotovou pastvou pro oči v koupelnách a reprezentativních interiérech budou obklady ve vzhledu onyxových kamenů. O tyto luxusní obklady mají zákazníci čím dál větší zájem. Například keramička Ariostea ukázala naprosto ohromující zpracování – šestimilimetrový obklad ohnula do mírného oblouku, díky čemu v prostoru líp vynikne jeho krása. „Lesklý povrch obkladů působí plastickým dojmem a každý kus vypadá jako skutečný polodrahokam. Tyto designové obklady zároveň nabízejí mnoho variací provedení ve světlých i tmavých barevných odstínech a jejich kombinace. Stávají se tak jedinečným kusem umění, který na zdích působí jako malba,“ upřesňuje Veronika Prouzová.\nMedusa je na mýdlenkách či držácích na ručníky\nLuxusní značky, jakými jsou Versace a Valentino, přenášejí trendy z módních mol do návrhů obkladů a dlažeb. Co nového představili návrháři značky Versace, která je na poli interiéru známá především honosným stylem obkladů a dlažeb se zlatavými odlesky? „Na trh uvedli černobílou kombinaci obkladů a dlažeb. Vychází tak vstříc požadavkům zákazníků, kteří preferují jednodušší a elegantní styl koupelen. Důsledně se zaměřili na detaily. Typický znak Versace – Medusa, se objevuje na mýdlenkách, na umyvadlech, taburetu, osvětlení či držáku na ručníky,“ přibližuje obchodní ředitelka M.B.KERAMIKY. Značka Valentino zůstala věrná své eleganci a mimo jiné představila obklady ve vzhledu rostlin s 3D efektem, které v koupelnách působí jako umělecká díla z rukou mistrů.\nObklady ve vzhledu kovů mají odvážné barvy\nVíc do hlouby jde také zpracování obkladů a dlažeb v designu kovů, které vyniknou především ve velmi moderně a industriálně laděných interiérech. „Návrháři se letos na vzhled kovů zaměřili v mnohem větší míře než loni. Obklady a dlažby mají kovový povrch v typicky rezavohnědé barvě, ale i v mnohem odvážnějších barevných tónech, například modrozelené nebo šedočerné. Dlaždice zároveň věrně napodobují korozi kovů a jejich patinu. Tento design hezky vynikne třeba v luxusní garáži,“ říká Veronika Prouzová.\nObklady vynikají na vanách i pracovních deskách\nA jaký je nejnovější super trend? Nevyužívat obklady a dlažby jen jako obkladový materiál na stěny a podlahy. Ale popustit uzdu fantazii a úchvatné designy ve vzhledu mramorů či onyxových kamenů použít i jako obklad nábytku, kuchyňských linek či jako materiál pro výrobu van, umyvadel a dřezů. Tak bude možné pojmout interiér jako jeden harmonický celek, kterému bude vládnout jednotný design. Takového prostory budou působit mimořádně zajímavě a přitažlivě…


Polštářek MAZLÍK 38x38 cm bordová kostka 7700/220 | Hančin krámek\nPolštářek MAZLÍK 38x38 cm bordová kostka 7700/220\nPolštářek dekorační MAZLÍK v rozměru 38 x 38 cm. je pěkným doplňkem na postel, sedací soupravu nebo na pohovku. Kvalitní a pevný materiál Koralm micro který je příjemný na pohlazení a krásně hřeje jako plyšový medvídek. Polštářek namá snímatelný povlak a není opatřen zipem. Více informací\nHK01-0742-1 38x38 cm bordová kostka U dodavatele do 3 dnů 159Kč\nPolštářek dekorační MAZLÍK v rozměru 38 x 38 cm. je pěkným doplňkem na postel, sedací soupravu nebo na pohovku. Kvalitní a pevný materiál Koralm micro který je příjemný na pohlazení a krásně hřeje jako plyšový medvídek. Polštářek namá snímatelný povlak a není opatřen zipem.\nUživatelská recenze produktu Polštářek MAZLÍK 38x38 cm bordová kostka 7700/220


LG má problémy kvůli trvrzení o „perfektní černé“ svých OLED TV | TV Freak\nAmerické orgány se přou s LG, zda výrobce může v reklamách na své OLED TV používat spojení „perfektní černá“ a „nekonečný kontrast“. Základy tohoto sporu ovšem byly položeny už při marketingové válce mezi LG a Samsungem ohledně QLED TV.\nŘíká se, že papír snese všechno, ale platí to také o reklamě? Většina z nás si ovšem zvykla, že společnosti v reklamách více či méně přehánějí, proto nemůžeme brát všechny jejich sliby doslova. Národní reklamní divize (NAD), která v USA dohlíží na pravdivost a přesnost reklamních sdělení, si vzala na mušku kampaň tamní pobočky LG. Jihokorejský výrobce využíval při propagaci svých letošních modelů OLED TV spojení jako „perfektní černá“ nebo „nekonečný kontrast“. Regulační orgán doporučil LG, aby přestalo v marketingových materiálech používat tato spojení, neboť jejich pravdivost není dostatečně ověřitelná. Pro dosažení „perfektní černé“ by totiž podle výrobce zákazník musel eliminovat veškeré okolní světlo v místnosti.\nPřípad začala řešit odvolací rada, ale LG následně přišlo s novými důkazy a žádalo o přezkoumání. Nezávislé důkazy o vnímání spotřebitelů, podle kterých existuje téměř nulová pravděpodobnost, že by černé odstíny na OLED obrazovce vyzařovaly nějaké světlo viditelné lidským okem. NAD ovšem tyto důkazy nestačily. LG dostalo ještě jednu šanci upravit svou reklamu tak, aby odpovídala doporučením, ale to tak neučinilo. Případ se proto nyní přesouvá k Federální obchodní komisi (FTC).\nNa začátku jsou spory LG a Samsungu\nZáklady tohoto případu se ovšem objevily už v loňském roce, kdy začal spor mezi Samsungem a LG. První jmenovaný výrobce představil své QLED TV, které prezentoval jako významné technologické zlepšení, a to i ve srovnání s LG Super UHD a OLED TV. Reakce konkurence na sebe nenechala dlouho čekat. Ve své reklamní kampani LG tvrdilo, že název QLED byl vytvořen s cílem zmatení spotřebitele a jde pouze o marketing. Samsung tato nařčení pochopitelně odmítl, označil je za nepravdivá a znevažující. Zároveň zpochybnil tvrzení o „nekonečném kontrastu“ a „perfektní černé“, která byla podle LG dosažitelná pouze u OLED TV.\nNárodní reklamní divize doporučila LG, aby přestala tato tvrzení používat do vyřešení případu. Ohledně prohlášení, že písmeno Q v názvu QLED je pouze marketing, NAD souhlasila s tím, že se jedná o jasné vyjádření názoru firmy.\nZdroj: Lexology.com, Truthinadvertising.org, 4kfilme.de\n5.6.2020, aktualita, Jáchym Šlik, 2 komentáře