Okolo Černého moře, 1. část, cestopis a video | STRTO\nOkolo Černého moře, 1. část, cestopis a video\nCestopis s videem na konci článku!\n1. den, pátek 29.6.2012, Trasa: CZ-Ostrava – SK-Tatranská Štrba, ujeto 235 km\nPředloni jsem si chtěl koupit skútr, abych na něm jezdil do práce, loni jsme si s Lenkou na tom skútru objeli Chorvatsko, a bylo jasné, že s ježděním autem je konec, že to nechce skútr, ale „dospělou motorku“, a že všude, kam se na globusu podívám, je pořád blízko.\nA jelikož nesnáším lidský mumraj, láká mě to tam, kam to neláká davy turistů, tudíž a především na východ od naší republiky. Když tak přemýšlím, po jakých cestách mě vlastně bude bavit jezdit, tak mi je jasné, že nějaký „super sport“ koupit nemůžeme. Padlo rozhodnutí, koupit enduro. Silniční enduro. Pořádně jsem nevěděl, co takové značení motorky obnáší, ale líbil se mi Triumph Tiger 1050. Ten byl v garáži, a co dál? Čím více je seznam delší, zjišťuji, že motorka byla vlastně ten nejlevnější článek výbavy. Teď teprve přišla na scénu ta další a mnohem dražší výbava: kufry, padáky, přídavná světla, navigace, tankbag, přilby, každý dvoje rukavice, bundy, kalhoty, nepromoky, boty…. Vše tedy máme a kam teď? Láká mě objet Skandinávii, láká mě objet Černé moře, láká mě objet svět! Skandinávie a Svět, je na delší dobu, což si letos nemůžeme dovolit, proto padlo rozhodnutí objet Černé moře se zajížďkou do Tbilisi. Jako doplňková trasa, v případě, že bychom museli na něco čekat, byl zvolen okruh kolem Arménie. Byl vymyšlen název „Expeditioin around Black sea“, přece ať to dobře zní! Následovala asi tříměsíční příprava pro zjišťování informací o vízech, trajektech, ubytování, kempech, atd. Samozřejmě bylo potřeba také připravit motorku, spíše namontovat potřebné věci, jelikož je motorka vlastně nová a letos jsme zatím najeli asi 4 tisíce kilometrů, a není tedy potřeba na motorce provádět nějakou velkou údržbu. Asi 14 dnů před odjezdem jsme si odskočili s kamarády na víkend k maďarskému Balatonu, no a jak už to někdy bývá před vysněným zážitkem, po cestě zpět nám motorka vcelku nepříjemně „klekla“ (ve vysokých otáčkách jela bídně, v nízkých nejela vůbec). Samozřejmě na mě ve všech servisech čekali s otevřenou náručí a prázdnou dílnou, prostě jak to na začátku sezóny bývá pravidlem. „Jasně, objednám vás na 25. července“ a další podobně a nepřijatelné návrhy padaly, kam jsem přijel. Nakonec motorku na několikerý pokus a doslova v poslední den opravil Petr Suchánek (Motoservis Suchoš). Je čtvrtek večer, vyzvedávám motorku ze servisu a dozvídám se od Petra přesný popis závady. Odpověď je i volovi jasná a nic jiného s tím ani být nemohlo: „Ty vole nevím, jsem z toho úplný chuj. Všechno jsem pročistil, proměřil a měla by jet“. Nabyl jsem tedy 100% jistotu v tom, že závada byla odstraněna a jedu na motorce domů, kam to mám asi jen 2 kilometry, tedy dost na pořádný test stroje… „Ty na tom fakt chceš jet?“ zněly dotazy ženy po příjezdu domů, ale já měl v hlavě jasno! Kdybych to měl kolem té kaluže tlačit! Vše jsme ještě tento den nabalili a pověsili na motorku s tím, že pokud by to zítra jen trošku šlo, zajeli bychom někam na Slovensko, abychom si ušetřili alespoň trošku času v tom nabitém programu. Cestu o délce někde kolem 6500 kilometrů jsme měli naplánovánu na 14 dnů, i když jsme všechny upozorňovali na to, že se tento časový termín může o pár hodin protáhnout. Je pátek, 29.6.2012, 16 hodin, my sedáme na motorku a vyjíždíme. Plán cesty pro tento den neexistoval. Lehce po devatenácté hodině jsme se ubytovali v chatce kempu ve Štrbě, v místní restauraci jsme „vdechli“ halušky s nějakým tím pivkem a šli se do postele těšit na zítřejší den.\n2. den, sobota 30.6.2012, Trasa: SK-Tatranská Štrba – RO-Cluj Napoca, ujeto 532 km\nRáno jsme z kempu ve Štrbě vyjeli celkem brzo a po snídani v blízkém motorestu Sosna jsme pokračovali směr Prešov, Košice a dále směrem na maďarská města Miskolc, Nyíregyháza a hraniční přechod do Rumunska Ártand/Bors ležící na silnici číslo E60. Z toho hraničního přechodu jsme pokračovali po silnici č. 1 přes město Oradea, když jsme chtěli dojet do předem na internetu vyhlédnutého kempu u města Cluj-Napoca. Během naší cesty k moři jsme se nechtěli nijak zdržovat, jelikož jsme měli pro cestu opravdu málo času a více nás zajímalo být v Gruzii než ve státech blízkých naší republice, do kterých se můžeme podívat de facto kdykoliv při samostatné dovolené. V Rumunsku jsem byl naposledy v roce 1992 s kamionem a měl jsem tedy jasnou představu kam a do čeho jedeme. Nutno ale říci, že na mě dnešní Rumunsko udělalo obrovský dojem a za celou trasu, kterou jsme při této jízdě projeli, jsme nenarazili na Rumunsko minulého tisíciletí, na Rumunsko takové, jak jsem jej měl uloženo v paměti. Do kempu El Dorado (souřadnice: 46.767036, 23.353138) jsme dorazili okolo 20-té hodiny. Za ubytování dvou osob pod stanem jsme zaplatili 49,-Leu (270,-Kč) a nutno dodat, že takový kemp bychom u nás museli hledat opravdu dlouho. Krásné a čisté sociálky, krásně upravené plochy pro stavbu stanů a v prádelně čtyři zánovní pračky Miele k používání zdarma. V kempu je také možnost ubytování v chatkách, ale tyto byly všechny obsazeny německými turisty. V kempu je otevřena restaurace do 22:30 hodin, kde lze koupit vcelku dobré jídlo z místní kuchyně a také pivo i víno. Tímto sortimentem jsme tedy nepohrdli (i když láhvové pivo tu stálo bezmála 35,-Kč a deci vína také 35,-Kč!!) a asi okolo 23 hodiny jsme se vydali zalehnout do stanu.\n3. den, neděle 1.7.2012, Trasa: RO-Cluj Napoca – RO-Vama Veche, 724 km\nV neděli ráno nás probudilo vedro ve stanu už časně z rána, proto jsme vcelku brzo kemp opustili. Nevím, kdo a čím nás osvítil, ale neuvěřitelně dobrá volba byla, že jsme pro snídani zvolili zastávku na nedaleké pumpě a zastavili tak jen 500 metrů za kempem. Tady jsem totiž zjistil, že v bundě nemám peněženku, ve které mám asi tisíc dolarů a mimochodem i pas. Po bleskovém prohledání batohu na nádrži jsem bez helmy vypálil z pumpy zpět do kempu a šutr mi spadl ze srdce, když jsem peněženku se vším obsahem našel uprostřed chodníku v místě, kde na přilehlé trávě stál náš stan. Snad štěstí, že bylo opravdu tak brzo ráno a v kempu byl ještě absolutní klid. Jak mi peněženka dokázala vypadnout z bundy nevím, ale co vím je to, že pokud bych ji tam nenašel, výlet by nám skončil! A to by bylo „fajne jak cyp“… Vrátil jsem se tedy za Lenkou na pumpu, objednali jsme si „hemenex“ a po snědení vaječné omelety jsme pokračovali dál s tím, že bychom dnes potřebovali ujet větší kus cesty. Rumunsko bychom si chtěli udělat v příštích letech jako samostatnou dovolenou, proto jsme se zde nijak nezdržovali a chtěli jej opravdu jen tranzitovat. V Rumunsku jsme měli vyhlédnutých několik kempů na trase, ale nakonec jsme se rozhodli, že dojedeme až do kempu ve vesnici Vama Veche, která leží asi jeden kilometr před hranicí s Bulharskem. Za tuto neděli jsme tedy projeli městy Cluj-Napoca, Pitešti, Bukurešť, Constanta až jsme přijeli do vesnice Vama Veche, kde jsme ale marně hledali vybraný kemp. Tento kemp byl úplně zrušen a na jeho místě je něco jako autovrakoviště. Na mapách je zde také značen kemp druhý. Ten zde sice stojí, je ale úplně opuštěný a nefunkční. Po nedlouhém přemýšlení jsme se ubytovali v krásném hotelovém komplexu Casa Luca (souřadnice: 43.753412, 28.571681) za cenu 25,-€ (625,-Kč) za pokoj s možností parkování motorky ve dvoře přímo pod naším balkónem. Ten večer jsme ještě po sprše a přeprání prádla v místní restauraci shlédli nedůstojné finále ME ve fotbale, polkli nějakou tu večeři s nějakým tím pivkem a šli spát, bylo 23:30 hodin.\n4. den, pondělí 2.7.2012, Trasa: RO-Vama Veche – TR-Istanbul, 552 km\nRáno jsme nijak nespěchali, přece se nám nějak příliš brzo vstávat nechtělo. Po snídani v hotelové restauraci jsme vyrazili na bulharskou hranici, na které jsme byli asi za pět minut. Na hranici jsme se předjeli (toto jsme nakonec praktikovali na všech hraničních přechodech) a asi po dalších pěti minutách jsme byli v Bulharsku. Tady jsme měli naplánovanou pouze jednu zastávku, a to v městečku Nessebar. Nejdříve jsme však zastavili ve městě Varna, kde jsme vyměnili něco málo peněz a pokračovali jsme do Nessebaru. Tady jsme přijeli někde okolo poledne v neskutečném vedru. Triumph jsme zaparkovali na veřejném parkovišti přímo pod okny budky strážného, u kterého jsme si nechali i motorkářské věci. Po náspu a dále průchodem historickou hradbou jsme přešli do městečka, které je od roku 1983 součástí světového dědictví UNESCO. Městečko je plného dobře zachovalých památek, kostelů a teras s restauracemi, ze kterých je opravdu krásný výhled na Černé moře a nedalekou pláž Slunečného pobřeží. Po prohlídce městečka jsme jednu z těchto restaurací navštívili a dali si místní specialitu se šopským salátem, jehož konzumace by při návštěvě Bulharska neměla chybět. Po dobré krmi jsme vyrazili k motorce, které se snad nedalo ani dotknout, jak byla horká. Bohužel tu nebyl žádný přístřešek, kam by ji bylo možno schovat, tak jsme přes ni po příchodu hodili alespoň naše bundy, abychom si později nespálili prdele. Obuli jsme boty, poté natáhli rozpálené bundy a vyrazili jsme na Burgas a dále na hraniční přechod s Tureckem – Malko Tarnovo.\nPo projetí městem Burgas jsme pokračovali po silnici č. 9 k hraničnímu přechodu, kam je to ještě asi 70 km. Silnice vede celou dobu lesem bez civilizace a je místy silně rozbitá. Právě ve dnech, kdy jsme tento úsek projížděli, byly asi desetikilometrové úseky vyfrézovány a cestáři zde pokládali nový koberec. Měl jsem za to, že tudy neprojedu, aniž by motorka nebyla zastříkána od asfaltu, ale nakonec se tak nestalo. Někde okolo 16-té hodiny jsme dorazili na hraniční přechod, který leží celkem vysoko v horách a posledních asi 15 kilometrů v Bulharsku je silnice opravdu jen pro enduro (asi ne, ale rozbitá je hodně). Bulharskou kontrolou jsme projeli během třech minut, na této straně hranice jsme byli úplně sami. U Turků jsme si museli odstát asi tři fronty, přičemž jsme měli čekání zpestřeno v podobě vystoupení účastníků nějakého tanečního souboru, kteří přes tento přechod také projížděli a kteří si krátili dlouhou chvíli tím, že si zatančili své nacvičené představení přímo ve dvoře celnice a to vše i s vlastním hudebním doprovodem. Ale i tak jsme asi po čtyřiceti minutách z přechodu odjížděli.\nV Turecku hned za hraničním přechodem nás čekala opravdu nádherná silnice. Silnice horská, široká s úplně novým povrchem, plná nádherných klopených zatáček, které asi po třiceti kilometrech s poklesem silnice do údolí končí a tady silnice přechází v nekonečné rovinky. Tento nádherný úsek je dlouhý asi 80 kilometrů až k dálnici O-3, po které jsme už za tmy přijeli do Istanbulu. Ještě z domu jsem zarezervoval ubytování v Istanbulu tak, že jsem blbec udělal rezervaci v absolutním centru města. Měl jsem sice navigaci, ale ten kdo byl na plně naložené motorce a ve dvou lidech v těchto uličkách ve dne (okolí paláce Sultan Ahmed) mi dá za pravdu, že v noci je to hnus! Přitom provoz jako ve dne! Hotel jsme po třiceti minutách hledání pěšky asi kolem 23 hodiny našli (aktualizovaná navigace nás dovedla 3 ulice odtud a to jsem měl zadány přesné souřadnice hotelu) a za chvíli se ubytovali. Zděšení na mě přišlo, když jsem zjistil, že musím motorku nechat na ulici před hotelem, kde ji budou téměř lízat nárazníky autobusů, které se v jednom kuse stáčely do uličky naproti, kam to asi každý třetí řidič nezvládl najet napoprvé a musel se o tento manévr pokoušet i několikrát. „No nepůjdeme domů pěšky“, řekl jsem si a šel sem parkování řešit s recepčním. To byl takový mladý klučina v kravatě, který asi v životě jezdil jen na kole, a proto mi hned navrhl: „odneseme motorku dovnitř, do vestibulu.“ Na tom by nebylo snad nic divného, kdyby to dolů do vestibulu nebylo pět příkrých schodů, tedy něco přes metr převýšení. Dole, asi metr naproti schodů, byl navíc pult recepce, ze kterého by toho v případě pokusu snést motorku dolů asi moc nezbylo. No utopie a moje nervy…! Mou vlastní plynulou turečtinou jsem mu vysvětlil, že je to nesmysl, na což on nijak nereagoval, chopil se zadku motorky a chtěl ji zvednout. V ten moment pochopil situaci (motorka byla samozřejmě bez bagáže) a šel si promluvit se starším recepčním v hotelu naproti. Nakonec jsme ve třech a mezi auty uklidili motorku na protější chodník k jednomu butiku. Jen v rychlosti jsme se šli s Lenkou najíst do nedaleké a ještě otevřené restaurace, kde jsme si dali jednu porci kebabu napůl. Když nám číšník kebab donesl, sedla si na chodník vedle mě kočka a strašně škemrala o kus masa. Když jsem ji, pro ni dlouhou dobu ignoroval, normálně na mě ta kočkovitá mrcha zaútočila a kdybych na sobě neměl ještě motorkářské hadry, tak bych byl asi dobře doškrábán. Ať mě milovníci zvířat omluví (taky je mám rád), ale tato kočka dostala takový bekhend, že jsme ji pak už neviděli… Bylo po půlnoci, dojedli jsme a šli spát.\n5. den, úterý 3.7.2012, Trasa: TR-Istanbul – TR-Eregli, 294 km\nO půl páté ráno nás budí Muezínův hlas svolávající věřící k modlitbě z ampliónů umístěných do všech čtyř světových stran na minaretech mešity Sultan Ahmed. Modlete se, ale proč tak brzo ráno??!! Nicméně jsem vstal a šel jsem zkontrolovat motorku. Ta stála bez povšimnutí tak, jak jsme ji s pomocníky včera postavili. O něco později jsme si zašli na snídani, kterou ve formě švédských stolů podávali na střešní terase vedlejšího hotelu a kterou jsme měli zaplacenou společně s ubytováním. Z této terasy se nám naskýtal opravdu krásný výhled na východní část Istanbulu s úžinou Bospor a částí Marmarského moře. Právě vody úžiny Bospor, která je dlouhá 29 a široká 4 kilometry, zajišťují čilý ruch místních lodí, které fungující jako u nás autobusy, ale samozřejmě také nákladních lodí, které plují mezi Černým a Marmarským mořem. Tato úžina rozděluje město Istanbul na dvě poloviny a mimo to odděluje Evropu od Asie, což znamená, že i město Istanbul leží na dvou kontinentech.\nPo snídani jsme se vydali na krátkou prohlídku blízkého centra města, jelikož jsme ještě ten den chtěli odtud odjet a vzdálit se tak neskutečnému mumraji, který zde panuje čtyřiadvacet hodin (Istanbul chceme navštívit později letecky, stojí za to!). Nechci, aby to vyznělo, že jsme chtěli odjet jen kvůli tomu mumraji, ale nechtělo se nám platit další noc v hotelu. Měl jsem obavy o motorku zaparkovanou „někde“ v centru města a v neposlední řadě jsme neměli ani času nazbyt. Navštívili jsme tedy Grand bazar, který denně navštíví něco okolo 350 tisíc turistů, a to z něj tvoří jednu z nejnavštěvovanějších památek na světě. Dále jsme si prohlédli nádvoří mešity Sultan Ahmed, mešity, která je se šesti minarety druhou největší na světě, a to po mešitě v Mekce. To se už blížila dvanáctá hodina, hodina, kdy jsme museli opustit hotel. Proto jsme se převlékli do motorkářského a z Istanbulu jsme vyrazili. Trvalo nám to 2 hodiny a 30 minut, než jsme se opravdu dostali z Istanbulu a než jsme zastavili na dálniční pumpě, abychom se napili. Při průjezdu městem bylo totiž na slunci asi 50 stupňů a vystaveni slunci jsme byli opravdu pořád. Já jsem se snad už ani nepotil, byl jsem mumifikován vysušením a měl jsem za to, že se námi musí prášit! Těžko říct, jestli mi v Istanbulu vadil až tak provoz, byl jsem totiž tak otrávený vedrem, že jsem na nic jiného nemyslel. Po občerstvení a natankování (cena benzínu se tohoto roku v Turecku pohybuje v průměru okolo 47,50 Kč!!) jsme z pumpy vyrazili po dálnici O-4 směr Ankara, ale u městečka Düzce jsme z dálnice sjeli na silnici D100 a dále na silnici D655, po které jsme jeli až k Černému moři. Tento den jsme neměli v plánu ujet nějakou slušnou porci kilometrů, proto jsme v prvním větším městě začali hledat ubytování. Tímto městem bylo Eregli, ale když jsme jím projížděli, tak to v žádném případě nevypadalo, že tady zakotvíme. Všude jen polorozpadlé domy, kočovníci ubytovaní na loukách, prostě na první pohled ne příliš, ba vůbec, pohostinné místo. Jak jsme byli ale uvařeni a dále se nám opravdu nechtělo, zastavili jsme a zeptali se domorodce na „otel“. Ten nám řekl, že pokud pojedeme po silnici, jak jedeme, tak asi 2 kilometry za městem je hotel s aquaparkem. A byl! Zprvu jsme vůbec nechápali, jak může majitel tento hotel naplnit a kdo vlastně z tohoto města chodí do tohoto aquaparku. Majitelem hotelu byl Turek, který kdysi pracoval v Německu a opravdu výborně ovládal německý jazyk. Jelikož se tímto jazykem také domluvím, domluvili jsme se na ubytování s polopenzí a s hlídaným parkováním. Polopenze pro nás znamenala, že dnešní den jsme měli večeři a následující ráno snídani. Koupání v bazénech bylo v ceně hotelu a je třeba přiznat, že aquapark byl slušně zaplněn. Po chladné sprše v opravdu krásném a moderním hotelu jsme si u bazénu objednali pití a i když to opravdu nedělám, udělal jsem to: zeptal jsem se na cenu. Bingo, jedna půllitrová sklenice tureckého piva Efes stála 10,-Tl (114,-Kč) a to mě opravdu přešla chuť (nápojový lístek tu neexistoval)! Na večeři jsme se dozvěděli, že koupání zde není pro veřejnost, ale jen pro ubytované, kterých, jak jsme u bazénu zjistili, tu bylo opravdu hodně. Zajímavé. Večeře i snídaně byly o několika chodech, takže vydatné a opravdu moc chutné.\n6. den, středa 4.7.2012, Trasa: TR-Eregli – TR-Inebolu, 324 km\nMešita byla od hotelu daleko, takže jsme zase nevstávali tak brzo. Po snídani jsme vyjeli a doufali jsme, že naším cílem bude město Sinop. Z města Eregli jsme tedy pokračovali po silnici D010, která po celou dobu jízdy doslova lemuje břehy Černého moře. Je to ale silnice neustále vedoucí přes hory, silnice neustále se kroutící, silnice místy opravdu úzká tak, že vyhýbání se protijedoucímu vozidlu vyžaduje opravdu velkou opatrnost. Nicméně odměnou jsou opravdu krásné výhledy na pobřeží, kde vysoké hory sklouzávají do moře a vytvářejí tak místy opravdu nádherné přírodní scenérie. Moc krásná krajina s minimálním provozem i zalidněním. V údolích vede silnice přes vesnice, ve kterých se jakoby zastavil čas. Vesnice chudé, kde když zastavíte, jste okamžitě atrakcí snad všech místních obyvatel. Tu bych se chtěl zastavit u skutečnosti, že v Turecku jste snad všude považováni za hosta a čím chudší místo, tím více vás lidé hostí. Lidé vám nabízejí automaticky občerstvení v podobě čaje, k tomu přidají například sušenky a nikoho ani nenapadne, aby si řekl za občerstvení o nějaké peníze. Toto je opravdu velice příjemné a zažíváme to na každé pumpě a doslova na každém místě, kde zastavujeme.\nCestou jsme také zastavili na jedné z benzinových pump, abychom si odpočinuli a během toho, co my jsme popíjeli nabídnutý čaj, pumpaři stáli u motorky s nějakou starou knihou a studovali podle espézetky, odkud to vlastně jsme. Když jsem k nim přišel, abych se zeptal, co to studují, obrátili se na mě a oznámili mi, že jsme ze Švýcarska. Nevím, jak se k takovému zjištění dopátrali, ale toto jsem jim vyvrátil a snažil jsem se jim vysvětlit, že jsme z Česka. Nechápavě se na sebe dívali a v momentě, když jsem se chystal jim pomoci tím, že jim řeknu, že jsme z Československa (tomu všude rozuměli), se na mě nejmladší z pumpařů s obrovským obdivem v tváři podíval, chytl mě za rameno a ptal se. „Čeko?“ „Ano, Čeko“ odpovídám. „Óóóóó Milan Baroš“ zařval a s jásotem odběhl za pumpu. Za pár sekund přiběhl převlečen do bundy s nášivkami fotbalových motivů, na hlavě fotbalovou kšiltovku a na očích tmavé brýle. Prostě fanda jak ze žurnálu. Po asi půlhodině a asi pěti vypitých čajích jsme mu museli tak nějak opatrně a hlavně slušně začít naznačovat, že už chceme pokračovat v jízdě proto, aby už nerozbaloval další keksy a nenaléval čaj. Nakonec jsme odjeli a pokračovali jsme směrem na Sinop. K této historce nutno ale dodat, že pokud v Turecku a dokonce i v později v Gruzii nerozuměl někdo tomu, co a kde je vlastně to Česko, tak po vyslovení jména Milan Baroš v tom měl každý naprosto jasno. No, je tam chlapec prostě populární.\nPo vyjetí z pumpy a rozloučení se s fandou už ale bylo odpoledne a podle cedulí bylo město Sinop pořád hodně daleko a začínalo nám být jasné, že do něj nedojedeme. Po této silnici se prostě rychle jet nedalo. Proto jsme už opravdu pozdě odpoledne zastavili ve městě Inebolu, kde jsme asi po deseti minutách sehnali ubytování v hotýlku s názvem Yakamoz, který byl umístěn přímo na pláži Černého moře. Každému ubytování na této naší cestě předcházel tělocvik v podobě nanošení kufrů do pokoje a hlavně v podobě zaparkování motorky. Nikdy mě nenapadlo, že zaparkovat motorku bude taková dřina! Téměř ve všech případech byla na místech k parkování šotolina, štěrk, kamení nebo promoklá tráva a navíc se k zaparkování muselo po takovémto povrchu vyjet do krkolomného kopce nebo naopak. A je to tady! Při vybalování slyším Muezína a to doslova vedle hotelu. Jdu na balkón a je mi to jasné. Minaret mešity téměř ve dvoře hotelu. Večer jsme si zašli na ulici koupit nějaké to pivko v plechu a během opravdu krásně teplého večera jsme na balkóně rozebírali dnešní cestu horami, ve kterých jen asi tři stovky kilometrů vydaly jako celodenní moto túra, během které bychom jinde v Evropě ujeli snad i tisíc kilometrů. Ani nevím, ale myslím, že oba jsme spali už před tím, než naše hlavy padly na polštář.\n7. den, čtvrtek 5.7.2012, Trasa: TR-Inebolu – TR-Samsun, 441 km\nTen frajer z minaretu se postaral o to, abychom ráno vstali o půl páté, v klidu si dali sprchu a později vyrazili na snídani, která byla v ceně ubytování a kterou podávali v restauraci asi dvě stě metrů od hotelu. Cestou ze snídaně začalo lehce poprchávat a vypadalo to, že dnes asi pojedeme v pošmourném počasí. Lenka z toho byla špatná, protože ta si i při třicítkách dokáže obléct svetr, ale já byl celkem potěšen, protože vedra v předcházejících dnech mě srážela ve všech směrech, a to doslova. Nabalili jsme kufry a už na motorce vyrazili do centra města, kde jsme potřebovali najít banku a vyměnit pár dolarů na liry, jelikož tyto nám téměř došly. Peníze jsme vyměnili a sotva jsme vyjeli z centra, začalo celkem silně pršet. Schovali jsme se proto na pumpu na kraji města, kde jsme déšť přečkali a asi po čtyřiceti minutách, osvěženi darovanou kávou, jsme vyjeli na Sinop, pro jistotu oblečeni do nepromoků. Neujeli jsme ale ani dva kilometry a někdo nahoře snad otevřel stavidla! Opravdu během dalšího jednoho kilometru bylo na cestě deset centimetrů vody! Během tohoto kilometru i přes nepromoky na nás nebyla suchá nit! Navíc nás na následné křižovatce zastavila policie snad v neoprenu a oznámili nám, že dál po této silnici pokračovat nemůžeme. Vrátili jsme se teda na pumpu, kde jsme stáli před chvílí a při této jízdě jsme opravdu jeli tak, že na enduru jsem měl nohy na stupačkách a přitom měl vody po kotníky. Na pumpě panovaly různé dohady o tom, proč je silnice uzavřená, ale skutečnost jsme se dozvěděli až večer ve zprávách. Během průtrže mračen, která trvala se stejnou intenzitou něco přes hodinu a byla doprovázena silnou bouřkou, se na pumpě sešli turečtí řidiči a způsobem jim vlastním se dohadovali o tom, která objížďka bude nejvhodnější. Když byli skloněni nad naší mapou a prsty po ní jezdili, aby si ukázali varianty objížděk, žádná z variant se mi nelíbila, jelikož každá byla pro nás velkou zajížďkou. Nicméně kolem moře už cesta nevedla. Nakonec jsme si vybrali jednu variantu tureckých řidičů a přibližně po dvou hodinách jsme stále oblečeni do nepromoků a za stálého hřmění v horách vedle nás vyjeli z Inebolu po silnici D765 do těch hor, odkud hřmění přicházelo. Byli jsme ale přesvědčeni, že bouřku nedojedeme, ale nevěděli jsme, jak bude silnice v horách po takovém dešti vypadat. Jeli jsme po silnici téměř identické jako včera směrem na město Kastamonu s úlevou, že bouřku nedojíždíme, protože mraky se stahovaly východním směrem a tedy nalevo od nás. Asi třicet kilometrů před městem Kastamonu byla vymetená obloha, suché silnice a vrátilo se vedro. U tohoto města jsme odbočili na silnici D030 a pokračovali jsme východně směrem na město Samsun, do kterého to bylo ještě něco okolo 220 kilometrů. Když jsme přijeli k přehradě Altinkaya Baraji, kterou silnice D030 zčásti lemuje, nelitovali jsme této objížďky. Krajina i cesta vedoucí okolo přehrady, no něco opravdu překrásného! Vysoké hory, skalní masívy tvořící v přehradě nádherné soutěsky, opravdu krásné pohledy, až jsem se kolikrát přistihl při nepozornosti, čímž se motorka octla hodně na krajnici. Bohužel odtud nemám žádné fotografie, jelikož jsem měl fotoaparát několikanásobně zabalen a neustálé rozbalování všeho, by vedlo k velkému zdržení. Opravdová škoda, kterou si dnes hodně vyčítám. Když se ale silnice od přehrady odklonila a my přejeli horizont hory, byla před námi opět silně tmavá až černá obloha. Jeli jsme vlastně na východ a doháněli teď to, co se od nás v horách odklonilo. Za městem Kavak na silnici D795 asi 40 kilometrů před městem Samsun jsme to opravdu dohnali. Zase během pár chvil hodně vody na silnici a co horšího, v tomto místě už byl hustý provoz na čtyřproudové silnici a my chytali zleva jednu tsunami za druhou od aut, která nás předjížděla. V některých místech teklo přes cestu i bahno! Chvist, zase tsunami z levoboku! Bahno teklo po helmě, přístrojovce, prostě všude a jak na potvoru žádná pumpa, kam by se dalo schovat. Gore-tex ne Gore-tex, všechno bylo durch! V tomto lijáku jsme museli ujet asi 30 kilometrů, tedy až na okraj města Samsun, kde jsme se schovali na pumpě. Tady jsme nemuseli být naštěstí dlouho, protože asi po deseti minutách přestalo pršet. Mezi tím se začalo stmívat a s přibývajícími minutami nám začalo být celkem zima. Vydali jsme se do města, abychom sehnali hotel a bylo nám samozřejmě jasné, že další den nebudeme dělat nic jiného, než sušit věci. Hotel jsme našli v centru města a nebyla ani nálada hledat jiný, třeba levnější. Nehledě na to, že už byla tma. Když jsem se přišel na recepci ptát na volné místo, musel si hotelový personál myslet, že jsem městský čistič kanalizace! Opravdu znám obrázky tak zablácených frajerů pouze ze šestidenní a podobně. Volné místo v hotelu bylo a do hotelu nás pustili. Dvě hodiny jsme pak vše myli ve sprše. Po umytí věcí a sebe sama jsme vyšli z hotelu hledat něco k snědku, jelikož jsme ten den téměř nic nejedli. Vyjdeme z recepce a rázem byl nádherný teplý večer, po dešti ani památky, doslova sebemenší louži jsem nikde neviděl! Hlavně klid… Hotel byl v samotném centru města Samsun, přímo na rušné ulici plné restaurací, takže během chvíle jsme byli usazeni a objednávali si kebab. Když jsem si po dobré večeři dával čaj a po oku se díval na televizor umístěné na stěně, zaujalo mě místní zpravodajství, ve kterém ukazovali, jak říčky jdoucí z hor se proměnily v divoké peřeje, které sebou braly mosty, domy, silnice, prostě vše, co jim stálo v cestě. Mimo jiné tam probíhala reportáž z vesnice, kdy z rodiny zůstal jen jeden muž, zbytek rodiny odnesl ještě před chvílí ten klidný potok. Až z toho mrazilo při představě, že to peklo se odehrávalo kolem silnice D010. Asi by nebylo dobré, kdybychom ráno vyjeli o hodinu dříve a ti policajti nás tak nezastavili. Během hodiny bychom byli v tom a jak vidno ve zpravodajství, žádná sranda by to určitě nebyla!\n8. den, pátek 6.7.2012, TR-Samsun, 0 km, den odpočinku a sušení\nOkno v pokoji jsme měli po celou dobu ubytování dokořán, věci rozvěšené po pokoji a doufali jsme, že za dva dny nám vše uschne. Ráno před snídaní jsem šel zkontrolovat motorku, která stála přikrytá plachtou na chodníku před hotelem. Uklidnil mě fakt, že o tu kouli bahna by stejně nikdo nejevil zájem, ale nutno přiznat, že jsem se víc a víc přesvědčoval o tom, že mít motorku volně zaparkovanou přes noc někde u nás, asi bych se bál víc. Někteří světa znalí rádoby cestovatelé mě před touto jízdou upozorňovali, jak se tady a dále na východ strašně krade a že to bude doslova zázrak, když se vrátíme na motorce domů. Nesmysl, během celé cesty jsem se přesvědčoval, že tady, pokud už se krade, tak určitě v menším měřítku než u nás. Jen jeden příklad: po snídani jsme vyrazili pěšky do města, chodili jím až do odpoledne a někde kolem poledne si Lenka chtěla koupit žabky, jelikož si zničila sandály co měla z domu. Na jedné ulici jsme prošli několik obchodů, ve kterých jsme si nic nekoupili. Ne, že by tam žabky nebyly, ale nikde nebyla žádná obsluha a ulice byla vylidněna. Udiveni jsme šli pryč s tím, že si žabky koupí později, v obchůdcích kolem hotelu. Když jsme zašli asi po třech stech metrech za roh, byla tam mešita a tam se všichni modlili. Položím kontrolní otázku. Mohli byste u nás nechat otevřený obchod a na hodinu si odskočit? V případě touhy po bankrotu samozřejmě ano! Další věc, kterou mi hlava nebrala, přišla v tomto městě ještě jednou. Nosím brýle a na motorku si je měním za jiné, jelikož „civilní“ by mě v helmě díky silným nožkám tlačily. Z důvodu toho, aby se mi druhé brýle v báglu nerozbily, dávám přednost tvrdému, odolnému obalu. Můj už byl rozbitý, tak jsem si chtěl v našem optiku koupit jiný, nový. Jelikož po mě prodavačka za celkem obyčejný obal žádala 600,-Kč, usoudil jsem, že ten můj starý obal není rozbitý, ale je prostě jen používaný. V Samsunu jsme šli kolem značkového optiku (ale opravdu značkového), tak jsem si řekl, že tu zkusím štěstí. Prodavač nám vysázel asi deset druhů obalů na pult, jeden hezčí než druhý. Jeden jsem si teda vybral, on jej otevřel, zjistil, že v obalu není utěrka z mikrovlákna, otevřel šuplík a doplnil obal o tuto utěrku. Pak mi vše dal do ruky a ujal se s námi loučit. Samozřejmě jsem to nějak nepochopil a ptal se na cenu. Dostalo se mi odpovědi, že pokud jsem si nekoupil brýle, nebudu přece platit za krabici. Nato ještě vztyčil prst, otevřel šuplík, našel růžovou utěrku z mikrovlákna a tuto daroval Lence. Asi si uvědomil, jak strašně byl nezdvořilý, když mi dal dvě věci a ženě nic. Divné že?\nCo se samotného Samsunu týče, je toto významným tureckým městem jednak proto, že se v jeho okolí pěstuje tabák a jednak proto, že od Istanbulu na východ disponuje největším přístavem. Na nábřeží má město krásnou promenádu, na které večer korzuje velké množství lidí a vůbec ve večerních hodinách město doslova žije. Turistů cizinců zde ale mnoho nepotkáváme, spíše turistů z různých koutů Turecka. V přístavu je také postavena umělá loď s figurínami na molu, kdy tato slouží jako pomník Mustafu Kemalu Atatürkovi, který v tomto městě založil revoluční hnutí. Po příjemné večerní procházce městem a po promenádě jsme snědli večeři v jedné z mnoha místních restaurací a šli do hotelu spát. Oproti plánu trasy jsme ale měli zdržení, jelikož tento den jsme měli být v Gruzii a proto bylo potřeba, abychom další den urazili větší vzdálenost. Také proto byl den volna příjemným odpočinkem před další cestou.\nSpolečnost provozující trajektovou přepravu z Gruzie na Ukrajinu\nRady a tipy pro cestování do Gruzie\nVšeobecné informace o Tbilisi\nVšeobecné informace o Jerevanu\nTipy na výlet k jezeru Sevan, Arménie\nInformace o klášteru Khor Virap pod mystickou horou Ararat


Manikúra DOVO Solingen magnetická - Barbe\nDomů / Manikúry / Manikúrní sady / Manikúra DOVO Solingen magnetická\nManikúra DOVO Solingen magnetická\nManikúra DOVO Solingen magnetická - pánská * pouzdro z telecí kůže, kovovým rámečkem a s magnetickým systémem na uchycení nástrojů a vyšívaným logem na jedné vnitřní straně * obsah : nůžky na vousy a chloupky s ochrannou kulatou šičkou zamezující poranění, ploché štipky na nehty, pinzeta se šikmým zakončením a s rozšířeným tělem pro snadnější uchopení a manipulaci, safírový pilníček s kovovým držátkem * všechny nástroje jsou kovové a jsou vyrobeny z velmi kvalitní nerezové oceli s matnou povrchovou úpravou * Německá firma DOVO Solingen oslavila v roce 2006 spolu se svojí dceřinou společností Merkur Solingen stoleté výročí existence. Mezi její produkty patří profesionální kadeřnické nůžky, manikúrní nůžky, holicí potřeby, manikúrní sady. Firma DOVO začínala s třinácti zaměstnanci s výrobou břitev. Zákon přijatý v roce 1938 na ochranu jména Solingen, jí dal větší hrdost a pocit bezpečí této ochranné známky, stejně jako ještě větší smysl pro místní identitu. Za svůj znak si firma zvolila rytíře s mečem a kladivem, který udatně pronikal na trhy v západní Evropě a v Severní Americe. Díky masovému zavedení elektrického holicího strojku, hledá management firmy DOVO druhý zdroj příjmů, začíná tedy s výrobou nůžek na vlasy. Technici firmy tehdy osobně obcházeli kadeřnické salony v Solingenu a zjišťovali u kadeřnic, jaké nůžky by pro ně byly nejvhodnější. Když v roce 1951 přišli mladí vývojáři, výroba nůžek začala mít obrovský úspěch a DOVO se opět dostává na trhy v Severní (později i Jižní) Americe a v západní Evropě, tentokrát však s nůžkami. Díky úspěchu s nůžkami podnik zakládá dceřinou společnost Merkur Solingen na výrobu holicích potřeb, které mají celosvětový úspěch a které firmě otevírají nové trhy v Asii, zejména v Rusku a na Arabském poloostrově. Veškeré výrobky firem DOVO a Merkur Solingen jsou originály vyrobené v německém Solingenu, proslulým nejkvalitnější evropskou ocelí.


Závěry z konference v Hradci Králové k požární ochraně historických staveb - TZB-info\nTZB-info / Bezpečnost / Požární bezpečnost staveb / Závěry z konference v Hradci Králové k požární ochraně historických staveb\nDatum: 16.11.2017 | Autor: Eva Polatová, Národní památkový ústav\nDne 2. listopadu 2017 proběhla v Hradci Králové na Krajském úřadě Královéhradeckého kraje konference zaměřená na možnosti požární ochrany historických staveb především dřevěných. Záštitu nad konferencí přijali: Ministerstvo kultury ČR, hejtman Královéhradeckého kraje Jiří Štěpán, primátor statutárního města Hradec Králové Zdeněk Fink, generální sekretář České biskupské konference Mons. Stanislav Přibyl. Konferenci připravil Národní památkový ústav ve spolupráci se zapsaným spolkem Omnium.\nKonference se zabývala příčinami vzniku požáru na památkových objektech a jejich následnou obnovou, možnostmi jejich vybavení požárně bezpečnostními zařízeními, finanční náročností instalací požárně bezpečnostních zařízení, rekonstrukcemi a s tím spojenými požadavky vyplývajícími z vyhlášky č. 23/2008 Sb., o technických podmínkách požární ochrany staveb, ve znění vyhlášky č. 268/2011 Sb. Účastníci byli také seznámeni s požární ochranou památkových objektů v Norsku, možnostmi využití finančních zdrojů v ČR a vybranými nejhodnotnějšími památkovými dřevěnými stavbami Královéhradeckého kraje.\nObr. č. 1 – kostel sv. Mikuláš v Hradci Králové\nÚvodní příspěvek seznámil účastníky s několika rozsáhlými požáry památkových objektů. S příčinami jejich vzniku i následným osudem každé této památky. Lehkou ambicí bylo přítomné poučit a zároveň je dovést k zamyšlení nad zlepšením požární ochrany památkových objektů při jejich rekonstrukcích a především snahou k nalezení kompromisu mezi požadavky památkové péče a požární ochrany. Příkladem možného poučení z negativní zkušenosti je obnova slovenského hradu Krásná Horka, který shořel v květnu r. 2012. Původně byl na střeše celého hradu použit dřevěný šindel ošetřený nátěry proti klimatickým vlivům, tzn. hořlavá krytina. V současné době byla na střechy použita keramická taška (nehořlavá krytina) a půdní prostory byly rozděleny požárními příčkami. Další představené objekty zničené požárem bohužel již z větší části takto optimisticky nedopadly. Řada z nich byla zakonzervována kvůli jejich další degradaci, neboť vlastník nebo správce nesehnal na jejich obnovu dostatečné finanční prostředky. Na druhou stranu některé objekty, které byly nebo jsou rekonstruovány, nereflektují na zdravý selský rozum a téměř novostavby (repliky) jsou vybavovány nákladnými systémy bez ohledu na jejich následnou finanční náročnost na údržbu a provoz. Chráněné objekty by měly být vybaveny adekvátně ke své hodnotě. Není možné, aby investice do požárně bezpečnostních zařízení nebo poplachových tísňových a zabezpečovacích systémů byla pomalu vyšší než hodnota objektu včetně vnitřního vybavení. To by mělo být první věcí, kterou by si měl investor uvědomit před plánovanou akcí. Tyto úvahy vyvolala nejen představená obnova národní kulturní památky shořelé chaty Libušín, která je součástí areálu Jurkovičových staveb na Pustevnách ve správě skanzenu v Rožnově pod Radhoštěm vlastněné státem. Kde má být využito stabilní hasicí zařízení (SHZ) s hasicími médii vodou a plynem. Ale i vybavení nově rekonstruovaného dřevěného kostela sv. Mikuláše v Hradci Králové (obr. č. 1), který bylo možno v rámci konference navštívit, kde je využit nasávací detekční systém (EPS) a SHZ s hasicím médiem FM200, což je chemický plyn. Chemický plyn byl použit z důvodu, aby se nepoškodily historické fresky při využití vody pro hašení. Je otázkou, zda naopak chemické hasivo nebude mít daleko větší negativní účinky na dřevo a fresky než voda. Další otázkou je proč nejít ve stopách norských zkušeností, kde významné dřevěné stavby jsou zabezpečené stabilním hasicím zařízením a hasicím médiem je voda, ať už jsou použity klasické sprinklery, vysokotlaká nebo nízkotlaká mlha.\nByly zde také představeny vybrané nejhodnotnější dřevěné kulturní památky – hřbitovní kostely, roubené chalupy, zvonice, nacházející se v Královéhradeckém kraji a položena otázka jakou cestou jít a jak je chránit. Což není jednoduché. Vybavení staveb SHZ je velmi finančně náročné (majiteli nebo správci jsou často malé obce nebo soukromé osoby s omezenými finančními prostředky) včetně jeho složitější instalace, kdy musí být po stavbě rozvedeno nejen potrubí, ale často je potřeba vybudovat požární nádrž pro dostatečné zásobování systému vodou. Této problematiky se také dotkl, v jedné své části, příspěvek, který účastníky seznámil se současným systémem požární ochrany kulturních památek v Norsku. A i když je Norsko jedním z nejbohatších států světa, jsou vybaveny SHZ jen vybrané nejhodnotnější památky. Převážná většina dřevěných chalup ve skanzenech je vybavena „jen“ EPS - klasickými multisenzorovými požárními hlásiči, v jejich okolí se nachází rozsáhlá hydrantová síť (obr. č. 2), na viditelných venkovních místech jsou rozmístěny hasicí přístroje a v celém areálu jsou nouzová tlačítka.\nZe všech těchto informací vyplynulo, že dalším krokem k zajištění dobře fungující požární ochrany musí být nastaven dobře fungující systém kontroly funkčnosti a provozuschopnosti celého systému včetně osob (zaměstnanci, ostraha, pult centralizované ochrany Hasičského záchranného sboru apod.), které budou neprodleně reagovat na vyvolaný poplach. Nezbytnou součástí je i výcvik personálu k dodržování preventivních opatření a řešení krizových situací. Stává se, že investor napře velké síly a finanční prostředky (např. získá finanční prostředky z dotace) na zabezpečení objektů sofistikovanými systémy, ale nemá řádně vyřešen systém reakce na poplach. Což pak v konečném výsledku může mít stejný fatální dopad na památkový objekt, jako kdyby objekt nebyl vybaven požárně bezpečnostními zařízeními.\nVelkou škodou bylo, že nezazněl příspěvek na téma ochrana historického dřeva versus retardéry hoření. Tomuto tématu zatím není věnována dostatečná pozornost, neboť dle odborné literatury řada retardérů hoření má velmi negativní vliv na dřevo (způsobuje jeho rozvlákňování), což je z hlediska památkové péče špatně. Dalším negativem je, že dle výrobců nátěrů je třeba po 10 - 15 letech nátěry mechanicky odstranit, neboť v opačném případě negarantují, při přetření původního, účinnost. Když se nad tím zamyslíme, chceme chránit památkové hodnoty, líbí se nám na původních konstrukcích jejich ruční opracování a tím, že bychom měli nátěry každých 10-15 let mechanicky odstraňovat, dojdeme k logickému závěru, že jejich použití v památkově chráněných stavbách je nesmysl. Bohužel jsou stále používány?!\nSamostatnou kapitolou je samozřejmě financování, jenž je v předchozím textu často zmiňováno. Dotkl se ho i příspěvek náměstka ministra kultury, který stručně zrekapituloval potencionální zdroje financování zabezpečovacích systémů a možnosti jejich čerpání. Jedním z nejvyužívanějších grantových programů je Integrovaný systém ochrany MKČR (ISO/A), do kterého mohou podávat žádosti příspěvkové organizace MKČR, samospráva (kraje a obce) a církevní organizace. Podmínky žádosti o dotace jsou uvedeny na stránkách MKČR. Další možností je nová výzva do Norských fondů.\nNa závěr je třeba zkonstatovat, že na konferenci zazněly velmi zajímavé příspěvky (dobře poskládané a na sebe navazující), které mezi osazenstvem určitě vyvolaly řadu otázek, jak téma požární ochrany dřevěných kulturních památek uchopit a především, jak tyto památky zabezpečit. Kterou cestou se vydat. Nechat je být a smířit se s jejich přirozenou degradací tzn. čas od času některý nechat shořet. Nebo se pokusit, alespoň ty nejcennější z nich, vybavit minimálně EPS. I když je jasné, jak ukázal požár kostela v Gutech, že EPS není dostatečným zajištěním. Neboť kostel shořel. Ale na druhou stranu se o něm vědělo včas a zabránilo se větším škodám v okolí stavby. Zabezpečit nejcennější památkové objekty SHZ a tím zajistit jejich včasné uhašení. Tato varianta se nabízí jako nejvhodnější, ale kde na ni vzít finanční prostředky. Měl by převzít větší úlohu v oblasti financování požární ochrany nejhodnotnějších kulturních památek stát? Národní památkový ústav jako jeden z pořadatelů konference se v oblasti požární ochrany stále angažuje a snaží se působit na veřejnost ve spolupráci s MV-GŘ HZS. Bylo uspořádáno několik mezinárodních konferencí a seminářů, vydána certifikovaná metodika „Požární ochrana památkových objektů“ vytvořená na základě získaných zkušeností ze spravovaných památkových objektů, neustále probíhají kontroly ze strany HZS i prověřovací a taktická cvičení. V oblasti vzájemné spolupráce byl na roky 2017-2019 sestaven plán činností. Díky neustálé osvětové činnosti je možno se domnívat, že se po malých krůčcích zvyšuje povědomí o požární ochraně kulturních památek.\nSdílet: Tisk Poslat e-mailem Hledat v článcíchDiskuse (1 příspěvek, poslední 21.11.2017 19:36)\nPožární ochrana norských a polských dřevěných památkově chráněných staveb 19.3.2018\nMezinárodní spolupráce na úseku zjišťování příčin vzniku požárů 4.12.2017\nPoznatky získané z oblasti požární ochrany v Norsku 15.9.2017\nPožární ochrana památkových objektů z hlediska požární bezpečnosti staveb 31.10.2016


Nerestce | CZREGION | Celostátní informační portál\nVložil/a nerestce, Po, 28/05/2007 - 15:59\nAdresa městského/obecního úřadu: Dolní Nerestce 46, 398 04 Čimelice\nPrimátor/Starosta: Vladimír Macoun\nNáměstek primátora/Místostarosta: - / Věra Petrová\nTel.: +420 608 084 288\nMobil: +420 732 933 454, 775 390 035\nRozloha obce/města v ha: 468\nPrvní písemná zmínka: 1227\nNerestce je obec ležící v jižních Čechách v okrese Písek. První písemná zmínka pochází z roku 1227. Obec se skládá z částí Dolní Nerestce a Horní Nerestce. Obec charakterizuje na jedné straně zemědělské zaměření a venkovský klid, na druhé straně strategická poloha v blízkosti významné komunikace. Většina obyvatel dojíždí za prací mimo obec a kulturní a společenské akce jsou vítanou příležitostí k vzájemnému setkávání. Od roku 2002 je zde pravidelně pořádáno každý srpen pohádkové "Strašení" pro děti i dospělé. V obci aktivně pracuje Sbor dobrovolných hasičů. V roce 2008 oslavil 95. výročí založení.\nO původ jména naší obce vedli diskuze známí jazykovědci, ale k jednoznačnému výkladu nedospěli. Podle jedněch vznikl původní název vsi „Neřestce“ přiléhavým označením někdejší osady neřestníků.\nV počátcích křesťanství se tak mohli zdejší obyvatelé jevit majitelkám vsi - jeptiškám benediktinského konventu v Praze. Odlišný výklad vychází ze slovního základu staročeského výrazu nerast, tj. kňour, divočák. Od toho se mohla odvozovat osada, vzniklá v místech velkého výskytu divočáků nebo jejich častého úspěšného lovu. Nejstarší doložená zmínka o osadě je z roku 1227, kdy je lokalizována v bozeňské provincii jako majetek kláštera sv. Jiří na Pražském hradě. Nejnovější archeologické nálezy od zámku v Nerestcích však dokládají osídlení mnohem starší.\nV písemných pramenech není rozlišení na Dolní Nerestce (později zvané Čimelické) a Horním Nerestce (Orlické). Mezi pozdější majitele Nerestců patřil na příklad Jan z Vrabí, který v roce 1474 koupil dvůr a ves a připojil je ke svému čimelickému panství. Později se dostaly do držení Deymů ze Stříteže (v té době zde zřejmě byla vystavěna tvrz), Hrobčických z Hrobčic a řady dalších.


Audiozone.cz • IPad AIR / iPad mini 2 - Stránky 2\nPříspěvek od TOM-Thak » 30 říj 2013 08:49\nbtw.: nevite nekdo kdy bude ipad mini retina skladem v CR? V keynote rikali, ze iPad Air or 1.11., ale mini az v prubehu listopadu bez orientacniho data hm..\nPříspěvek od Oxyygen » 30 říj 2013 09:14\nno cook sam priznava, ze to asi na vanoce nestaci pokryt...\nKazdopadne po zkusenosti v minulem roce doporucuji ho neobjednavat u apple..Az bude urcen termin prodeje, primarne jdou do kamennych prodejen ala Elektroworld, Datart atd, kde je budou mit skladem primo na prodejne... Na apple shopu akorat naskoci dostupnost do 14-dnu.\nPříspěvek od TOM-Thak » 30 říj 2013 09:20\nTakze je asi naivni si myslet, ze v patek, tedy 1.11., ho nekde v Praze koupim? At uz Air nebo mini retina?\nPříspěvek od Oxyygen » 30 říj 2013 09:32\nPrave, ze si to vsichni objednavaji u apple...Jenze Datart, Electroworld atd maj exkluzivni smlouvy a v den prodeje je maji fyzicky na obchode.. takze strategicky je lepsi si rychle dobehnout /udelat rezervaci v Datart/ Electroworld nez u apple.. Navic do tehle obchodu ani apple maniaci nechodi...\nJa tohle absolvoval minulej rok.... v den prodeje vsude v "applech" byl vyprodanej, nahodou jsem sel do Electroworldu a tam meli skladem cca 20 kusu.\nPříspěvek od TOM-Thak » 30 říj 2013 11:06\nHaha tak to asi taky zkusim kolo stesti a zavitam do Electroworldu\nPříspěvek od dendy » 30 říj 2013 11:55\nale mini2 sa este od 1 nepredava nie ? ten ma byt az neskuor, v polke novembra ...\nPříspěvek od TOM-Thak » 30 říj 2013 12:22\n2dendy: no prave.. ja uvazuju ze bych sel nakonec do 32gb Air, nahradi mi to na delsi dobu i Macbook.. internet, video, skype, sketche pro hudebni napady.. jeste kdyby tak pioneer udelal rekordbox verzi, ktera bude umet kopirovat skladby na USB flash tak by to bylo na cesty idealni.\nPříspěvek od Oxyygen » 01 lis 2013 12:03\nTak jak jsem predvidal, vsude vyprodanej, ale v Electroworldu je skladem. Takze kdo po nem dneska touzi ma sanci ho mit. A to nejen prazaci..\nhttp://www.electroworld.cz/product/poci ... l-a-tablet\nPříspěvek od TOM-Thak » 01 lis 2013 12:39\nNo ja mozna mam rezervaci na Zlicine v iStyle, jestli to klaplo a nebo skocim do Electroworldu, ktery je o par metru dal hh.\nPříspěvek od Oxyygen » 01 lis 2013 12:49\nJestli jsi chtel 32, tak Electroworld Butovice a Černy most\nPříspěvek od TOM-Thak » 01 lis 2013 14:00\nButovice? Ja myslel, ze Electroworld je jen Cerny most, Cestlice atd. ale tak jestli je i v Galerii Butovice, tak to mam taky kousek..\nPříspěvek od TOM-Thak » 02 lis 2013 13:37\nTak musim rict, ze po nainstalovani Sunrizer Synth a Cubasis jsem si sedl pekne na zadek. Je to fakt paradne promakany...\nNa samotnym iPadu me pak dostalo nekolik veci:\n1) Je fakt lehky\n2) Retina display je taky super\n3) Baterka vydrzi fakt solidne dlouho.. cucel sem na filmy, internet, gps, syntaky, cubasis a ani jednou jsem ho z vyroby nenabijel a mam 55% baterky..\n4) Ten A7 vykon ve srovnani s mym iPhonem 4s je proste uplne nekde jinde.. je to krasne svizny, zadny zaseknuti nic takovyho..\nNo uz se tesim, az k tomu bude nejakej midi prevodnik pro lightning konektor nebo pres camera connection kit nejaka zvukovka\na otestuju to s klavesama hh.\nPříspěvek od dendy » 06 lis 2013 20:22\nten vykon toho air-u je fakt impresivny pustil som Auriu, nahadzal do toho fakt hromadu pluginov (okrm ineho minimalne 10 instancii FabFilter Pro-Q, nejake Saturny, pozapinal kopu channel stripov) a zataz furt len na 50% ... fakt masaker....\nPříspěvek od TOM-Thak » 06 lis 2013 20:43\nuz ho mas taky?? Ja myslel, ze cekas na mini 2 :c))\nPříspěvek od dendy » 06 lis 2013 21:22\n15 minut som sa v obchode s nim hral, vedla seba mali vystaveny air a stary mini... nakoniec som sa rozhodol ze dovody pre ktore som presiel z velkeho na mini tento air odstranil a hudobny soft je predsa len o nieco lepsie ovladatelny na vacsom screene


Kontrola byla u této společnosti zahájena na základě 52 stížností na rozesílání obchodních sdělení, která byla zasílána právě ve prospěch kontrolované osoby, resp. kontrolovaná osoba byla provozovatelem internetových obchodů, které byly takto propagovány. Jednalo se o obchodní sdělení nabízející různé spotřební zboží, jako např. roušky, respirátory, zubní přípravky, přípravky na depilaci apod. a byla zasílána téměř celý rok (únor 2020–leden 2021).\nV této věci byla nejprve provedena předkontrola, a to za účelem zjištění faktického odesílatele těchto obchodních sdělení. V případě dvou odesílajících domén kontrolující zjistili, že odesílatelem je právě kontrolovaná osoba. V ostatních případech šlo o zahraniční odesílatele, které se nepodařilo dohledat.\nPo provedených předkontrolních úkonech se tak Úřad zaměřil právě na kontrolovanou osobu, jelikož v případě dvou domén byla faktickým odesílatelem a dále proto, že všechna obchodní sdělení směřovala v její prospěch. V rámci tohoto řízení zaslala kontrolovaná osoba pouze jednu odpověď (jak bylo uvedeno výše v rámci předkontrolních řízení). V té k doložení právních titulů pro rozesílky na jednotlivé e-mailové adresy přiznala spolupráci s velkým množstvím partnerů z tuzemska i zahraničí, a to formou affiliate marketingu – tedy formou plateb za přivedené zákazníky. Konkrétní souhlasy předmětných adresátů k zasílání obchodních sdělení však kontrolovaná osoba nedoložila.\nS ohledem na skutečnost, že na další výzvy kontrolujícího k poskytnutí součinnosti kontrolovaná osoba nereagovala, byla jí za porušení § 10 odst. 2 kontrolního řádu uložena sankce ve výši 50 000 Kč. Kontrolující tak konstatoval, že kontrolovaná osoba jakožto šiřitel obchodních sdělení, v jehož prospěch jsou obchodní sdělení zasílána, šířila předmětná obchodní sdělení bez předchozího prokazatelného souhlasu adresátů, a tedy v rozporu s § 7 odst. 2 zákona č. 480/2004 Sb., o některých službách informační společnosti. V případě obchodních sdělení odeslaných ze dvou doménových jmen byla dokonce v postavení faktického odesílatele. V případě některých obchodních sdělení pak Úřad konstatoval též porušení § 7 odst. 4 písm. a) výše uvedeného zákona, neboť tato obchodní sdělení nebyla řádně označena. Ve všech případech pak bylo konstatováno porušení § 7 odst. 4 písm. b) výše uvedeného zákona, neboť v odeslaných obchodních sděleních nebylo uvedena totožnost toho, jehož jménem se komunikace uskutečňuje, tedy toho, v jehož prospěch jsou obchodní sdělení zasílána.\nV této věci bylo dále zahájeno příslušné správní řízení, a to též i s ohledem na nově podanou stížnost. V rámci něj však účastník řízení opět nepředložil žádné důkazy o spolupráci s affiliate partnery, resp. spolupráce s jedním affiliate partnerem byla dokazována, nicméně tento partner v rámci správního řízení uvedl, že spolupráce byla sice projednávána, nicméně nebyla nikdy zahájena. Účastník řízení tak ani v rámci tohoto navazujícího řízení neprokázal právní titul k zasílání obchodních sdělení na předmětné e-mailové adresy a ani neprokázal, že by tak činil některý z jím uváděných partnerů.\nProti vydanému rozhodnutí byl však tímto účastníkem podán rozklad v plném rozsahu. O podaném rozkladu bude dále rozhodovat předseda Úřadu.


Bulletin - 14861 zpráv (zobrazeny zprávy 10041 až 10060)\nZdravím všechny příznivce RD. Přihodila se mi katastrofická věc nevídaného rozměru. Manželka mi přehrála několik dílů Červeného trpaslíka na VHS telenovelou! Proto se na vás obracím s úpěnlivou prosbou, našel by se někdo, kdo by byl ochotný mi pomoci a okopírovat mi těch několik ztracených dílů? Cena nehraje žádnou roli, samozřejmě jí respektuju včetně všech nákladů.\nDneska sem se díval na discovery a chyběl tam v pořadu Smetiště, nebo jak se to jmenuje, Llewellin. Místo něho to moderoval nějakej mlaďoch! Tak se snad už připravuje filmíííík!!!\nJen někdo z Mogadonova mračna, který nerozumí RD může říci, že poslední čtvrtina z nejlepšího seriálu na světě je o ničem! Mimochodem, je tady někdo kompetentní, kdo mi řekne, kdy se tyhle stránky opět probudí k životu?!\nAutor: Deric Caster\nTo český jazyk\nPo intezivním zkoumání vzkazů, na stránkách Červeného Trpaslíka, je jisté, že máme, co do činění, s rejpalama nevídaného intelektu:\nA co teprve kdybys znal lidi o kterých já tvrdím, že jsou pedanti ... :-))\nNo tohle forum neni pro řešení otázky Českého jazyka, takže to zakončim - si hroznej pedant, jako rimmer - šup nahoru, šup dolu a vyleštit\nJakto že se neaktualizuje? Nikdo mi nic neřekl a ani Nsfaq už nejsou to co bývali...... Dělejte s tim něco\nJo...včera sem o vyděl....docela dobrý ale ten českej dabing je trapnej...\nNevim jestli to tu probehlo, ale na kanalu Discovery bezi serial Masivni stroje, kterym provazi Chris Barrie. http://365dni.sms.cz/televize_info2.php?id=2713024&datum=1096063200\nTak ho ovládej :) já to k životu nepotřebuju :)\nTy JSI ... když už :-))) ani ne, ale když už jsem čech, tak bych měl ovládat rodný jazyk a to i písemnou formou, ne? Pravopis zase tak těžký není.\nS tím, že nejsem fanatik nemůžu souhlasit, neboť prvních 6 řad jsem jen přes prázdniny viděl 18x. Poslední dvě jen čtyřikrát, protože jsem na ně neměl žaludek :).\nTy si fakt hroznej hnidopich co? Btw myslim že názor že poslední 2 série stojej za prd je taky názor i když je jasný že ne od pořádnýho reddwarfofanatika :) Rozhodně poslední série je super\nNevěděl sem jak se to píše...znám jen výslovnost :))\nDescartes když už ...\nJedna chytrá bytost, buď to byl Pepek námořník, nebo Decard, která řekle "Suď jen ty, které znáš"...měly byste se tim řídit.. Kdybyste mě znaly, věděly byste že plácáte nesmysly jako náký cvoci ;)\nEhm...pánové myslíte mě??? =-)))\n> Welkey drsoň\nTřeba je z Polska, poslouchá Wohnout, Wanastowi vjecy nebo Škwor :-) Tak ho nech žít...\nAutor: Welkey drsoň\nÁááááááá by mě zajímala ta nowá diskofilní móda, kdy každý kdo chce být trochu drsney musí psát jako absolutně wymaštěný kosmopako.


Švédové se stávají mistry světa v Dotě 2 | PLAYzone.cz\nŠvédové se stávají mistry světa v Dotě 2\n14. 12. 2019 05:42\nTurnaj pořádaný Mezinárodní Esportovou Federací (IeSF) v Dotě 2 odstartoval ve čtvrtek a vyvrcholil v sobotu v ranních hodinách. Českou i Slovenskou republiku v Jižní Koreji reprezentovaly sekce organizace Inaequalis, do play-off se ale ani jeden výběr nedostal, ačkoliv Češi byli hodně blízko. K titulu se nakonec probojoval tým Švédska.\nUPDATE #9 (14. 12. 5:30): Máme hotovo, šampiony IeSF Mistrovství světa v počítačových hrách se stává tým Švédska, který zúročil své zkušenosti a sehranost bývalého jádra Godsent a odnáší pro svou asociaci titul.\nUPDATE #8 (13. 12. 13:00): Švédsko porazilo Filipíny 2:1 a Thajsko zametlo s Finskem 2:0, známe tak složení finálového duelu. V rámci programu se stihl odehrát i zápas o třetí místo, bronz si z Jižní Koreje odváží Finové.\nUPDATE #7 (13. 12. 6:35): A je konec. Finové se prezentovali opravdu dobrou hrou a české reprezentaci se nepodařilo v early game vybudovat dostatečný lead. Finsko po 25. minutě překlopili vedení na svoji stranu a každý další teamfight byl už jednoznačný. Češi tak končí těsně před branami postupu dále. Závěrečnou porážku utrpěli také Slováci. Pokud si chcete užít zbylé dění v turnaji, Cechi a poKo budou i nadále pokračovat v česky komentovaném streamu. V semifinále se ještě během dneška utkají týmy Filipín, Thajska, Finska a také Švédska.\nUPDATE #6 (13. 12. 4:30): Zatímco Slováci bez motivace postoupit zaznamenali třetí porážku, tak Češi bitvu s Nepálem po sympatické týmové hře zvládli. Jisté místenky v semifinále už mají neporažené Filipíny a Thajsko, o další dva sloty se popere čtveřice Česko, Švédsko, Finsko a Srbsko. Srbové mají na místě dokonce i vlastního manažera a kouče, Švédové našlapanou sestavu. Nejideálnější variantou by tak bylo Finsko. – Los se nakonec vydařil a český výběr se opravdu od 5:30 utká s Finy. Oproti původnímu plánu by se z hlediska posunu měly následné semifinálové zápasy hrát současně, nikoliv po sobě. Snad se tedy budou týkat i nás!\nUPDATE #5 (13. 12. 3:00): Druhý den začal na čas a Česká republika si po sympatickém výkon poradili se Švýcarskem a jsou tak stále ve hře. Slovensko naopak po smolném losu a druhé prohře končí. Snad v dalším kole nevyfasují černého Petra i Češi. Mezitím se potvrdila i informace o tom, že ruská výprava se s místem konání rozloučila, hlavním důvodem jsou nedostačující podmínky pro hráče jednotlivých her.\n1. kolo Česká republika 1:0 Japonsko (0-0)\n1. kolo Slovensko 0:1 Mexiko (0-0)\n2. kolo Česká republika 0:1 Thajsko (1-0)\n2. kolo Slovensko 1:0 Taiwan (0-1)\n3. kolo Česká republika 1:0 Švýcarsko (1-1)\n3. kolo Slovensko 0:1 Thajsko (1-1 / 2-0)\n4. kolo Česká republika 1:0 Nepál (2-1)\n4. kolo Slovensko 0:1 Švédsko (1-2 / 2-1)\n5. kolo Česká republika 0:1 Finsko (3-1)\n5. kolo Slovensko 0:1 Nepál (1-3 / 2-2)\nUPDATE #4 (12. 12. 21:21): Páteční hrací den začne kvůli přesunu o hodinu dříve, tedy ve 2:00 našeho času. Hráči navíc musejí být na místě již dostatek času před startem, takže věříme, že se turnaji již vyhnou veškeré technické potíže, začne se na čas a všichni se budou moci plně soustředit na své výkony.\nUPDATE #3 (12. 12. 15:00): Sice s podstatně menším počtem zápasů, ale první den je konečně za námi. Zatímco Slováci na skóre 1-1 už jen čekali na svého zítřejšího soupeře, zatímco Češi bohužel v klání s Thajskem nedotáhli comeback k vítěznému konci. Na český výběr bude na úvod posunutého čtvrtečního harmonogramu čekat Švýcarsko, Slovensko se utká s Thajskem, které jako jediný 2-0 tým čeká soupeř se skóre 1-1.\nUPDATE #2 (12. 12. 13:13): Přesun se zdařil a máme i potvrzeno, že se bude dnes bude hrát už jen opravdu ta zmíněná dohrávka druhého kola, kde kromě duelu Čechů s Thajci chybí ještě tři další zápasy. — ZMĚNA! Bereme náš optimismus zpět, na všech počítačích nového místa pro hráče totiž není nainstalovaná Dota.\nUPDATE #1 (12. 12. 12:12): Volba druhé venue, kde se měla odehrávat úvodní část Dota 2 turnaje, se ukázala jako nešťastná. Technika na místě po celý první hrací den nespolupracuje, vzduchem lítají Windows Update i blue screeny a kvůli několikahodinovému zpoždění jsme aktuálně ve fázi, kdy po více než 8 hodinách Češi odehráli pouze jediný BO1 zápas. Slováci stihli alespoň ještě druhé kolo. Organizátoři už ale zlomili hůl nad touto venue a řeší možnosti přesunu na jiné místo, kde by se dnes měly dohrát alespoň chybějící zápasy druhého kola. Další tři kola swissu by se tak musely stihnout v pátek před semifinále. S výpravou i samotnými hráči jsme po celou dobu v kontaktu, takže nás sledujte pro aktuální informace z místa.\nOba národní týmy hrající pod organizací Inaequalis budou bojovat v konkurenci dalších osmnácti světových mužstev. Jedním z nejsilnějších konkurentů je rozhodně sestava Ruska, případně Švédska. Hrát se bude celkem o 25 000 $, což sice není na Dotu 2 velká částka, ale na tomto turnaji se hraje o něco víc než jen peníze. Hraje se o titul mistra světů světa a velkou prestiž. Díky této akci se dozvídá o esportu i širší veřejnost a jednotlivé státy začínají postupně akceptovat esporty jako normální činnosti, ne jako zábavu podivínů a závisláků z heren. Skupinová fáze probíhá ve formátu swiss, který nabídne celkem pět hracích kol. Postupový klíč je jednoduchý, do play-off postoupí pouze čtyři nejlepší celky, které prohrají maximálně jednou. Pokud si přivstanete, tak zápasy české a slovenské reprezentace můžete sledovat na streamu u Cechiho. Nezapomeňte fandit!\n2:00 – zahajovací ceremoniál\n4:00 – 1. kolo swissu\n6:00 – 2. kolo swissu\n8:00 – 3. kolo swissu\n10:00 – 4. kolo swissu\n12:00 – 5. kolo swissu\n3:00 – 1. semifinále (1. vs. 4. tým swissu)\n6:00 – 2. semifinále (2. vs. 3. tým swissu)\n9:30 – zápas o třetí místo\n3:30 – grandfinále\nSestava české Dota 2 reprezentace:\nTomáš "Jojka" Medvec\nAdam "Ade" Koníček\nFilip "Filminy" Komín\nErik "Tsuky" Cendelín\nSestava slovenské Dota 2 reprezentace:\nMichal "Miško" Seryj\nSamuel "Sammi" Frajka\nDávid "Yellowpanda" Šandala\nMartin "Gaulteezy" Beťko\nLukáš "Lukyno" Džubek


Dotace pro energetické úspory definitivně zhasly... :: SRVO - Společnost pro rozvoj veřejného osvětlení z.s.\nÚvodní stránka > Dotace pro energetické úspory definitivně zhasly...\nDotace pro energetické úspory definitivně zhasly...\nNa základě žádosti o zpětné zařazení specifického cíle zaměřeného na energetické úspory v oblasti veřejného osvětlení a to v rámci Investiční priority 4c obdržela Společnost pro rozvoj veřejného osvětlení finální stanovisko k dotacím pro veřejné osvětlení. Výsledkem je smutný fakt, že .....\nDOTACE Z IROP V LETECH 2014 AŽ 2020 NEBUDOU!\nCitace dopisu z MMR:\ndne 13. června 2014 byl na MMR (naše č.j. 21998/2014-26) doručen Váš dopis, ve kterém žádáte o zpětné zařazení specifického cíle zaměřeného na energetické úspory v oblasti veřejného osvětlení do Integrovaného regionálního operačního programu (IROP) , a to v rámci investiční priority 4c). Pro upřesnění poznamenávám, že oblast veřejného osvětlení nebyla v předchozích verzích programového dokumentu IROP uvažována. Je nám známo, že byla v předchozích verzích programového dokumentu Operační program životní prostředí ovšem z finální verze tohoto OP byla vyřazena.\nDovoluji si Vám sdělit, že v rámci celého balíku připomínek a návrhů, které byly předloženy v souvislosti s meziresortním připomínkovým řízením a jeho vypořádáním, jsme se i Vaším návrhem zabývali, ovšem do výsledného znění programového dokumentu tato oblast zařazena nebyla.\nNemáme nejmenší pochyby o významu opatření v oblasti veřejného osvětlení, jeho efekty se ale projeví především směrem k úspoře provozních nákladů měst a obcí, jejich přínos k energetickým úsporám, což je hlavním motivem investiční priority 4c), je marginální. To ostatně dokládá i Vámi zaslaný analytický materiál, za který děkujeme.\nV řádu potenciálních úspor v konečné spotřebě energie, jak po nich volají směrnice EU, jsou opatření směrem k energetické infrastruktuře a k sektorům s významnou spotřebou jednoznačně efektivnější. V tomto směru jsme museli dát za pravdu našim kolegům z OP ŽP.\nVůdčím motivem nařízení EU k Evropských strukturálním a investičním fondům je koncentrace, koncentrace k naplňování cílů Strategie Evropa 2020. Oblasti, ve kterých nelze jednoznačně prokázat přímou souvislost s plnění těchto cílů a relevanci k jejich plnění prakticky nemají šanci, aby se staly předmětem podpory v tomto programovém období. V investiční prioritě 4c) musely operační programy na sebe převzít konkrétně definovaný objem úspor počítaný v TJ a při předem daných objemech prostředků není jiné řešení, než hledat úspory tam, kde je poměr úspor k vynaloženým prostředkům nejpříznivější. Konečně nelze opominout ani fakt, že Váš námět byl v rámci podnětů v připomínkovém řízení ojedinělý.\nJe mi líto, že jsem Vám nemohl podat příznivější zprávu.\nRNDr. Alois Kopecký\nVO průřezových činností


ODDÍL MLADÝCH TÁBORNÍKŮ – Česká tábornická unie – T.K.Oddíl Mladých Táborníků Praha, p.s.\njak jsme slíbili, je tu opět možnost objednat si oddílová trička. Na výběr budou trička a mikiny klokanky. Tentokrát jsme udělali předvýběr barev, aby se vše stihlo do tábora.\nSvé objednávky prosím pište opět do tabulky, kde najdete i seznam barev, které jsou k dispozici u konkrétních střih a velikostí.\nCena jednotlivých kusů bude záležet na množství objednávek. Čím více se objedná kusů, tím bude cena nižší. Tady jsou alespoň orientační ceny: tričko kolem 300,- Kč, mikina kolem 600,- Kč. Finální cena bude jasná po zhotovení objednávky, pak se vám ozveme s tím kolik a kam je potřeba zaplatit.\nProsíme o Vaše objednávky do neděle 29. 5., hned v pondělí potom odešleme hromadnou objednávku.\nNová alba ve fotkách\nDo záložky FOTKY přibylo nové album z akce Mokasín. Nezapomeňte si napsat o heslo pro přístup na adresu omt@omtoddil.cz.\nPravidelné online pokecy\nRozhodli jsme se opět zavést pravidelné online pokecy s dětmi, a to vždy první čtvrtek v měsíci! Není to proto, že bychom trávili čas radši u počítače než v lese, ale proto, že se s vámi chceme vidět víckrát než jednou za měsíc a umožnit (zjednodušit) to i mimopražským. Informace o meetu vám vždy pošleme s dostatečným předstihem do mailu.\nV hlavním menu je nově přidána záložka KUCHAŘKA, ve které naleznete zajímavé recepty na výpravy, na tábor nebo jen tak na oheň. Recepty jsou doplněny obrázky a tak jejich přípravu zvládne opravdu každý. Postupně budeme přidávat i další recepty a hlavně různé „vychytávky“. Touto kuchařkou chceme ukázat, že v přírodě se dá i vařit a ne jen ohřívat dobroty z plechovky, nebo zalévat sušené „cosi“ vodou.\nNezapomeňte si napsat o heslo pro přístup k fotkám na adresu omt@omtoddil.cz


Školačky z Drahotuš jsou ve finále kuchařské soutěže. Chystají "zdravou flákotu" - Hranický deník\nŠkolačky z Drahotuš jsou ve finále kuchařské soutěže. Chystají "zdravou flákotu"\nObrovský úspěch můžou slavit školáci ze základní školy v Drahotuších. Až do celostátního finále dětské kuchařské soutěže Finále Zdravé 5 se totiž dostal i jeden tým z Olomouckého kraje.\nPorotu nejvíc zaujala Indiánská svačinka týmu Veselý kovboj, který pohostil členy Policie ČR v Hranicích | Foto: archiv ZŠ Drahotuše\nFinálové klání proběhne v sobotu 9. června ve středisku Plechárna v Praze na Černém Mostě a zúčastní se ho dvacet nejlepších týmů z Čech a Moravy.\nNa výsledky krajského kola čekala celá drahotušská netrpělivě už několik dní. A není divu. Letos se z této školy zúčastnilo soutěže celkem 21 týmů.\n„Děti pořád chodily a ptaly se, jestli už přišly výsledky. Z postupu jsme měli obrovskou radost, ve škole zavládlo ohromné nadšení,“ vyjádřila radostně učitelka Lenka Kopřivová.\nPorotu nejvíce zaujala Indiánská svačinka týmu Veselý kovboj, který pohostil hranické policisty.\n„Připravily jsme burgery z červených fazolí, ovesných vloček, vajíčka a koření. Špejlí jsme spojily burgery s houstičkami a ozdobily zeleninou jako postavičku kovboje,“ popsaly soutěžní pokrm Eliška, Alexandra a Barbora z drahotušské školy.\nA protože místní tým vyhrál už v loňském roce celostátní finále v kategorii druhý stupeň základních škol, vědí zhruba, co je v Praze čeká.\n„Na finále už poctivě trénujeme a pilujeme. Tady se hodnotí také rychlost a pečlivost, takže nechceme nic podcenit. Holky se chystají porotcům připravit pořádnou, ale zdravou flákotu,“ dodala s nadšením a úsměvem Lenka Kopřivová.\nS přípravami dívkám pomáhá a také je na soutěž doprovází. Podle jejích slov jim bude v Praze fandit celá škola.\nLetošní ročník dětské kulinární soutěže přilákal 437 tříčlenných týmů ze všech koutů Česka.\n„Máme velkou radost ze zajímavých zdravých receptů i z nápadů na společně strávené chvíle nad připraveným pohoštěním s těmi, kterým stojí za to udělat radost. Věříme, že se nám podařilo na mnoha místech podnítit hezkou tradici setkávání se u zdravých pochoutek,“ prozradila manažerka programu Zdravá 5 Eva Nepokojová.\nŠkolačky z Drahotuš vyhrály kulinářskou soutěž v Praze


Vysoká škola - ”učňák” postindustriální doby | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\nVysoká škola - "učňák" postindustriální doby\n1. 3. 2019 00:00 / 8 minut čtení\nvzdělání školy civilizace učitel\nVíce učňů! Oblíbená mantra českého školství, která se periodicky vrací. Čas od času si na ni někdo vzpomene a vrátí ji do veřejného prostoru. Tentokrát se této "bohulibé" iniciativy chopil prezident Hospodářské komory a bývalý ministr průmyslu a obchodu Vladimír Dlouhý.\nVysokoškoláků, zejména těch humanitně vzdělaných, je moc, pravil a dodal, že bychom potřebovali více učňů a prakticky orientovaných lidí. Podobně se v minulosti vyjádřil i premiér Andrej Babiš, který soudí, že "musíme lidem vysvětlovat, že řemesla mají větší budoucnost než studovat jakýkoliv obor na vysoké škole". Dlouhý i Babiš evidentně lobbují za zájmy českého průmyslu, který trpí nedostatkem kvalifikovaných pracovníků k údržbě výrobních pásů, jejich názor ale není neobvyklý ani mezi humanitními vědci, které Dlouhý a potažmo Babiš kritizují jako společensky nepotřebné, neužitečné kádry hromadící se v neziskovkách, paraziticky tyjících ze státního rozpočtu, přičemž se obvykle nejvíce zesměšňují obory, jako je politologie (každý rozumí politice) a gender studies (sexu a jeho identitám také rozumí každý).\nZa učňovské školství se v Klausově vládě bil i ministr školství Ivan Pilip, později také ministr školství Jan Sokol. Tento veřejně uznávaný a mediálně velmi oblíbený profesor filozofie, který svého času kandidoval na prezidenta, se tehdy nechal slyšet, že ne každý může dosáhnout na vysokou školu a že z hlediska struktury trhu práce je důležité zvyšovat počet učňů, protože vysokoškoláků máme už dost (to bylo ještě v době, kdy jich v populaci bylo jen necelých 15 procent).\nStatistiky a vývojové trendy ale ukazují něco jiného. Vysokoškoláků je v Česku pětina ekonomicky aktivních obyvatel, v Evropské unii je to více než čtvrtina. Existují země, jako například Německo, kde se počet lidí s terciárním vzděláním blíží třetině pracující populace. Ve Spojených státech je to ovšem více než polovina. Pozoruhodný je vývoj tohoto ukazatele v neustále rostoucí Číně, kde je to jen deset procent. Trendy jsou ale ve všech těchto zemích jasné, za dalších pět let se počet vysokoškolsky vzdělaných lidí opět zvedne, podle prognózy výzkumného centra Evropského parlamentu v celé EU na 26 procent (v Německu na třetinu), v Číně pak na čtvrtinu pracovně aktivní populace. Začít v tomto silném konkurenčním prostředí tlačit na snižování počtu vysokoškoláků ve prospěch učňovských oborů znamená plavat proti hlavnímu proudu globální ekonomiky.\nPro život, nebo živobytí?\n"Učňovský argument" se v Česku vrací jako pravda selského rozumu, s níž je těžké pohnout. Proč, je patrné na nevyslovených předpokladech, které tuto pravdu drží i po třiceti letech svobodné demokratické existence. Prvním z těchto předpokladů je přesvědčení, že vzdělání je primárně kapitál nabízený na trhu práce. Učíme se pro práci, pro budoucí obživu, naznačují ekonom Dlouhý i filozof Sokol, od něhož bychom jako od znalce antropologie, osvícenství či existencialismu spíše čekali tvrzení, že se učíme pro život, což není totéž co učit se pro živobytí. Přesněji učíme se proto, abychom co nejvíce rozvinuli lidské možnosti, které v sobě neseme. Druhý předpoklad je zdánlivě opačný, jakkoliv tu jde spíše o komplementární, doplňující vztah. Podle této pravdy selského rozumu je vzdělání otázkou nabídky a poptávky a je třeba ho patřičným způsobem přizpůsobovat tomu, co je pro společnost potřeba. Kdo to ví? Kdo ví přesně, jaké profese kdy a jak jsou a budou potřeba, a kolik let dopředu? No přece pan Dlouhý či jiný sociální inženýr, takže se možná časem opět můžeme dostat na směrná oborová čísla, jaká se na ministerstvu školství vedla v bývalém režimu centrálního plánování. Kam bychom došli, kdyby nám po republice běhaly stovky filozofů a antropologů, když z hlediska růstu ekonomiky a HDP potřebujeme obráběče kovů a seřizovače strojů a zařízení. Ať už je tu socialismus, nebo kapitalismus, vždy v Česku platí a zřejmě bude platit, že vzdělání je funkcí pracovního trhu, nikoliv funkcí budoucnosti společnosti a měnícího se žitého světa.\nPro lepší pochopení těchto zdánlivě drobných, ve skutečnosti podstatných rozdílů bude přesto užitečné zůstat na trhu práce, jen se na něj podíváme trochu jinýma, americkýma očima, které rozhodně nelze podezřívat z toho, že by byly snílkovské a nemířily tvrdě k praxi. Když před více než čtvrtstoletím psal Robert Reich, ministr práce v administrativě prezidenta Billa Clintona, knihu Dílo národů, dal jí podtitul Příprava na kapitalismus 21. století (1991), vykreslil tu svět "proměnlivé práce", v níž ta fyzická bude na okraji zájmu, zejména proto, že ji dříve nebo později přeberou stroje, zatímco centrum společnosti, jakýsi motor či mozek, bude vytvářet velmi specifická práce intelektuální. Reich ji pojmenoval skrze jakousi novou obecnou profesi "symbolického analytika". Budoucnost, předpověděl tehdy Reich, bude v digitalizované společnosti 21. století patřit právě jim, tedy lidem, kteří umí pracovat s kódy a jejich významy, snadno mění jazykové hry, dokážou přestavovat a budovat systémy, tedy lehce a adekvátně reagují na rychlou proměnu světa. "Tito lidé často řeší hádanky, experimenty, hry, člověk si při této práci hodně popovídá a má značnou svobodu rozhodovat, co dále podnikne," píše Reich. "Rozhodující je týmová práce. Vzniká tak organizace symbolicko-analytických zón, jejíž členové kombinují své schopnosti určitým způsobem pro určité projekty a poté je kombinují novým způsobem pro jiné."


domácí vývar 1 dávka\n1. Nakrájím si vepřovou panenku, kterou naklepu a posléze prošpikuju slaninou, osolím, opepřím. Před podáváním opeču na pánvičce.\n2. V hrnci uvařím oloupané brambory doměkka, přidám k nim osmaženou cibulku se slaninou a rozšťouchám. Přidám ještě kousek másla a nadrobno nakrájený pórek.\n3. Na výpeku z masa si připravím houbovou omáčku. Na pánvičce rozpustím máslo a orestuju žampiony. Přiliju zbytek domácího vývaru, který jsem už dala do polévky, a který mám den předem uvařený. Nechám provařit a přidám jíšku, kterou jsem si už udělala do polévky.\nZdroj: Vepřová panenka; Prostřeno TV Prima http://www.iprima.cz/prostreno/recepty/veprova-panenka [On-line 29.12.2013]


ZSSK chystá modernizaci jednotek ze začátku tisíciletí pro Tatranské elektrické železnice - Zdopravy.cz\nZSSK chystá modernizaci jednotek ze začátku tisíciletí pro Tatranské elektrické železnice\n19 Bře 2021 20:00\nVizualizace interiéru elektrické jednotky 425.95 po modernizaci. Foto: ZSSK\nModernizace má být hotová do roku 2023, dopravce využije evropské fondy.\nPo dodávce nových vlaků od Stadleru pro provoz v síti Tatranských elektrických železnic (TEŽ) chystá Železničná spoločnosť Slovensko (ZSSK) další velkou investici do komfortnější dopravy.\nRozsáhlou modernizací včetně nového interiéru mají projít jednotky 425.95, která v Tatrách jezdí od roku 2000. Na svém facebookovém profilu to oznámilo slovenské ministerstvo dopravy, které současně zveřejnilo i vizualizace interiéru.\nJde o celkem patnáct jednotek, které jezdí na tratích Poprad-Tatry – Starý Smokovec – Štrbské Pleso a Starý Smokovec – Tatranská Lomnica. „Modernizace bude stát 31,5 milionu eur. Projekt bude financovaný ze zdrojů EU,“ uvedlo ministerstvo dopravy.\nPodle mluvčího ZSSK Tomáše Kováče půjde o kompletní modernizaci včetně výměny interiéru. Hotová by měla být do roku 2023. Jednotky dostanou například nový řídicí systém, budou doplněny o klimatizaci.\nJednotky vyrobilo sdružení firem ŽOS Vrútky, Stadler a Adtranz. Jsou postavené na základě konstrukce jednotek Stadler GTW. Jednotky jsou tříčlánkové.\nTagy 425.95 seznam Tatranské elektrické železnice TEŽ Železničná spoločnosť Slovensko ZSSK


Hotel Alua Suite Fuerteventura (ex. Atlantis), Kanárské ostrovy Fuerteventura - 15 125 Kč (̶1̶8̶ ̶3̶4̶5̶ Kč) Invia\nHotel Alua Suite Fuerteventura (ex. Atlantis)\nod 15 125 Kč za osobu\n30.1. - 6.2.2022 (8 dní) All Inclusive / Praha\nod 23 352 Kč za os.\n1.6. - 5.6.2022 (5 dní) All Inclusive\nod 8 341 Kč za os.\n9.5. - 16.5.2022 (8 dní) All Inclusive / Katovice\nČíslo hotelu: 38 833\nAtlantis Fuerteventura Resort stojí 50 metrů od pláže letoviska Corralejo ležícího na severním pobřeží ostrova Fuerteventura a nabízí velká apartmá se soukromým balkonem, 7 bazénů, wellness a fitness centrum i ve všech prostorách zdarma dostupné Wi-Fi. Na letiště Fuerteventura je to od hotelu přibližně 40 minut jízdy autem.\nK vybavení objektu patří vstupní hala s recepcí, lobby bar, společenské prostory, restaurace, á la carte restaurace, zóna Premium pouze pro dospělé (kavárna/bar El Dorado Rock Café, chill out zóna s bali lehátky, bazén a terasa na slunění). Venku dále bazény, snack bar u bazénu a terasa s lehátky a slunečníky zdarma (osušky oproti kauci).\nK dispozici je ubytování ve stylových moderně zařízených apartmá s klimatizací, dlážděnými podlahami a elegantním nábytkem. Ve všech najdete také satelitní TV, chladničku, USB port a vlastní koupelnu s fénem.\nResort má celkem 4 restaurace - 1 samoobslužnou restauraci, 2 tematické restaurace a 1 exkluzivní restauraci určenou pro hosty ubytované v apartmá zahrnující výhody klubu Adults Only Premium. K dispozici je také 6 barů včetně koktejlového baru a snack baru u bazénu.\nNabídka klubu Adults Only Premium zahrnuje sluneční terasu i relaxační část s balijskými lůžky a lehátky a je dostupná pouze s v případě ubytování a služeb určených pro osoby starší 16 let. Rekreační zázemí hotelu Atlantis Fuerteventura zahrnuje amfiteátr i celou řadu nejrůznějších aktivit, které po celý den zajišťuje animační tým. Klub s nabídkou aktivit je připravený také pro děti a mládež. V areálu najdete exkluzivní plážový klub i supermarket a počítat lze také s bezplatnou kyvadlovou dopravu k okolním plážím.\nPísečná pláž a kamenitým podložím cca 150 m. Písečná pláž Coco cca 300 m. Lehátka a slunečníky za poplatek.\nTento hotel je 11. nejlépe hodnoceným hotelem z celkového počtu 396 v Fuerteventura.\nAlena V. Leden 2022\nKupovala jsem zájezd, tj. všechny služby by měly být v ceně. Doprava - sama jsem si musela dělat on-line odbavení, zdarma jen jedno malé zavazadlo. D\nKupovala jsem zájezd, tj. všechny služby by měly být v ceně. Doprava - sama jsem si musela dělat on-line odbavení, zdarma jen jedno malé zavazadlo.\nDelegát - prý byl v ceně, nicméně v hotelu nebyl ani jednou a dobu vyzvednutí při zpáteční cestě mi musel zařídit recepční na hotelu, protože CK mi tam nenechala zprávu\nJosef Chum Září 2015\nDatum pobytu: 3.9. - 10.9.2015\nCelkově bez problému.Jen o nás nikdo nevěděl na letišti na Fuenteventuře při příletu a to samé při odletu.\nStrava na jedničku s hvězdičkou.\nPláž u hotelu nic moc a dosti daleko.Po pronajmutí osobního vozu jsme jezdili na pláž vdálenou 3.5km.Ta byla luxusní.\nKupovala jsem zájezd, tj. všechny služby by měly být v ceně. Doprava - sama jsem si musela dělat on-line odbavení, zdarma jen jedno malé zavazadlo. Delegát - prý byl v ceně, nicméně v hotelu nebyl ani jednou a dobu vyzvednutí při zpáteční cestě mi musel zařídit recepční na hotelu, protože CK mi tam nenechala zprávu


Polezeme Rusku do pr..le??? - Blog iDNES.cz\n27. 08. 2013 19:25:22\nJan Mládek, který se "proslavil" výrokem, že živnostníci jsou parazité, se zase pěkně projevil. Po volbách, které zřejmě vyhraje levice, se podle něj napraví naše vztahy s Ruskem. No aby ne, vždyť lídru levice, lidovému prezidentovi, čouhají z ruského zadku už jenom boty. A pan Mládek se tam zkouší nacpat taky. Obávám se, že podobných rektálních alpinistů se začne objevovat víc a víc.\nHlavním škůdcem vztahů s Ruskem byl prý bývalý ministr zahraničí Schwarzenberg. Rád bych pana Mládka upozornil, že hlavním škůdcem vztahů s Ruskem bylo především Rusko samo. V posledním více než půlstoletí se myslím předvedlo až až. A nebyly to zrovna projevy, kvůli kterým bychom měli toužit po ruském obětí. Ale jak se zdá, mnozí v tomto národě trpí ztrátou paměti. A putinovské Rusko možná imponuje lidovému prezidentovi a jeho nohsledům, ale mě nijak neláká.\nZemě, kde se zavírají muzikantky, kde se zatýkají lidé, když si připomínají 45. výročí okupace, kde ve 21. století jsou přijímány zákony proti homosexuálům a kde se vraždí nepohodlné novinářky si nazaslouží tolik obdivu.\nPřekvapuje mě, že strašení Německem stále zabírá, ačkoli se v současnosti jedná o vzornou demokratickou zemi, která je hodna následování, což o Rusku nejde říct ani omylem. Snad jen pod vlivem prezidentské virózy, která se zřejmě pomalu šíří i v řadách české levice. Přesto Rusko, jak se zdá, žádné velké obavy nevzbuzuje.\nPan Mládek obvinil Schwarzenberga, že pokračoval v politice staré rakouské šlechty, která "nikdy nechtěla, aby fungovaly slovanské federace a měla velkou radost, že se všechny tři rozpadly. Jak ta jugoslávská, československá, tak i sovětská." Pane Mládku, Schwarzenbergové byli a jsou českou šlechtou. Všechny ty vaše "slovanské federace" se rozpadly dávno po rozpadu Rakouska-Uherska. Ale především bych rád věděl, kde vzal pan Mládek tu sovětskou slovanskou federaci? Že by obyvatelé například Tádžické SSR, Turkmenské SSR nebo Uzbecké SSR byli Slované, o tom si dovolím silně pochybovat.\nČekají nás jistě světlé zítřky, když takový vzdělanec jako pan Mládek usedne do ministerského křesla. Jenom doufám, že číslům a ekonomice rozumí víc než historii a geografii.\nAutor: Štěpán Mareček | úterý 27.8.2013 19:25 | karma článku: 23.96 | přečteno: 949x


Holoubkov akce – Konstrukce z masivního dřeva\nTo vše s parním, bensinovým a naftovým pohonem. Skvělé občerstvení, žívá hudba, mnoho doprovodných akcí. Doprava zajištěna parními . Leží na trase Plzeň – Praha.\nArchiv po, út, st, čt, pá, so, ne.\nMísto konání: Hasičské cvičiště u rybníka. Přidat obchod do oblíbených. Prohlédněte si COOP akční leták na Kupi. Holoubkovský rybník, Holoubkov.\nVíme, kde na vás čekají ty nejlepší speciality z vámi vybrané kuchyně. AKCE realizovaná v tématu „Jarní dílny“ měla za cíl podpořit inkluzivní vzdělávací . Inspirace kam vyrazit na koncert.\nPo skončení akce (parostrojní festival) bude rybník opět o cca 5m upuštěn a . Zajišťujeme paintballové akce pro firmy i menší skupiny zájemců. Kalendář sportovních akcí a největší veřejná databáze sportovních klubů doplněná o užitečné a. Opravy potrvají až devět měsíců, ukončení akce je plánováno na 20. Společenství nemá žádné akce.\nZakončení kroužku – vystoupení pro rodiče. MDD – dopolední akce – stopovačka. Jedna užitečná rada nakonec: nejlevnější pelety na topení pořídíte mimo topnou sezónu. Chcete-li jednoduše ušetřit, tak si.\nPo dokončení akce bude stav vyhovující. Zde jsou uváděny pouze parní jízdy a jiné akce určené pro širokou veřejnost, které IMC Plzeň organizuje nebo se na nich organizačně spolupodílí. Letáky COOPslevy COOPInformace.\nHolubkov liegt in einer wunderchönen Landschaft, umgeben von Wäldern, ungefähr Km östlich von Rokycany. Píši vám ohledně námi pořádané akce s názvem Paro-Strojní . Absolutní uznání patří organizačnímu . Uplynulé woodcrafterské akce a výpravy.\nAktuální akce na které vás srdečně zveme. Největší přehled kulturních, sportovních a společenských akcí. Vyberte si z více než penzionů – najdete hodnocení, fotky, ceny, vybavenost a přímé kontakty.\nV této rubrice naleznete akce , kterých se můžete zúčastnit. Iron Monument Club pořádá v sobotu 13. Družstva cementářů Praha a byla zaměřena na výrobu betonových výrobků. Nějakou akci podle svého gusta tu najde snad úplně každý. Informovat se tu můžete o časech a ostatních detailech konání různých soutěží a přehlídek, fashion . Výroba rozváděčů, rozpojovacích a jisticích plastových skříní SPR, stavebních dílů, kamenických a . Vychutnejte si výhledy na četné zákruty řeky, peřeje, splavy i staré mlýny.\nAkce se konala v minulosti! Pravidelné informace o aktuálních slevách, odměnách a speciálních akcích přímo do .\nHoloubkov benátská noc\n← Topný panel do psí boudy\nSchlüter kerdi →


Správné – Dáma.cz\nPřečtěte si o tématu Správné. Abychom vám usnadnili vyhledávání zajímavého obsahu, připravili jsme seznam článků souvisejících s tématem Správné, které hledáte. Najdete zde články, fotografie i videa k tématu Správné.\nLéto si žádá pohyb na čerstvém vzduchu. A když je pro vás běh…


MP Praha - DC Universe na Staroměstském náměstí\nZloděje prchajícího před okradeným mužem v kostýmu klauna, dopadli pražští strážníci.\nHlídka strážníků na Staroměstském náměstí zaslechla křik a následně větu z klasického thrilleru Alfreda Hitchcocka „Chyťte zloděje.“ Prakticky ve stejný okamžik strážníci zahlédli muže v převleku klauna, jak pronásleduje jiného muže. Hlídka se okamžitě vydala za dvojicí, kterou dostihla v Týnské uličce. Strážníci nejprve podezřelého zastavili hmaty a poté, co se pokusil opět uprchnout, došlo i na pouta. Muž v převleku klauna, který k nim posléze také doběhl, uvedl, že mu podezřelý z kasičky zcizil finanční hotovost, kterou si zastrčil do pravé přední kapsy kalhot. Při osobní prohlídce se u 41 letého zadrženého mimo zmíněné hotovosti našla také platební karta registrovaná na cizí jméno. Protože Batmana strážníci po ruce neměli, muže standardně předali kolegům z Policie ČR.


studnař v Královicích - Vyřešmito\nSoused studnař v Královicích\nHledáte super souseda studnaře v Královicích a okolí? Nebo potřebujete cokoli dalšího? Hledáte někoho osvědčeného? Vyřešmito je tu právě pro vás. Zdarma zadejte zakázku a pak už si jen vyberete nejlepší z nabídek našich Šikulů v Královicích a okolí . Vyřešmito ... levněji a bez firem :-)


Obálka protinárazová C13, vnější rozměr 170 x 225, vnitřní rozměr 145 x 215 | MALL.CZ\nNacházíte se zde: Úvodní strana›PC, kancelář›Kancelářské potřeby›Papír›Obálky› Obálka protinárazová C13, vnější rozměr 170 x 225, vnitřní rozměr 145 x 215\nObálka protinárazová C13, vnější rozměr 170 x 225, vnitřní rozměr 145 x 215\nObálky vystlané bublinkovou fólií, vzduchová vrstva chrání křehké předměty. Samolepicí klopa s krycí páskou. Vnější rozměr 170×225 mm, vnitřní… Celý popis\nZnačka: Katalogové číslo:\t100000812484\nObálky vystlané bublinkovou fólií, vzduchová vrstva chrání křehké předměty. Samolepicí klopa s krycí páskou. Vnější rozměr 170×225 mm, vnitřní rozměr 145×215 mm. Prodejní jednotka: 1 ks.


Slovenská jména - Hortenzia - stříbrná medaile - Detail mince - Pražská mincovna Mince a medaile ČR. Oficiální e-shop Pražské mincovny.\nNejste sběratel? Objednejte si rychle a pohodlně i bez registrace. PMSJ52 - Slovenská jména - Hortenzia - stříbrná medaile Vám doručíme dobírkou České pošty. (poštovné, dobírkovné a pojištění v ČR ve výši 150 Kč).\nKód položky: PMSJ52\nStránky www.Zlate-Mince.cz byly vybrány Národní knihovnou ČR jako kvalitní zdroj, který by měl být uchován do budoucna a stát se součástí českého kulturního dědictví. Najdete zde samozřejmě i informace o minci "Slovenská jména - Hortenzia - stříbrná medaile".


Vydejte se s Valdštejny po zámku v Doksech | Liberecký Večerník | Zpravodajství z Liberce a okolí\nVydejte se s Valdštejny po zámku v Doksech\n08. 07. 2020 - 10:18\nSe zajímavými novinkami vstupují do letní sezony v Doksech. Po kompletní rekonstrukci interiérů se v místním zámku představil dlouho připravovaný prohlídkový okruh věnovaný původním majitelům zámku, rodu Valdštejnů. Nejde však běžné prohlídky s průvodci. Návštěvníky čeká moderně historický okruh s tříplátnovým kinem, velkými dotykovými obrazovkami, fotostěnou či multimediálním kreslícím plátnem.\n„V Doksech povstal zámek doslova z popela. Město si tak, za opravdu mimořádného úsilí, vybudovalo další poutavý turistický cíl, jenž se stává opravdovou perlou. Věřím, že nebude trvat dlouho a objeví se i ve statistice nejnavštěvovanějších turistických míst Libereckého kraje,“ uvedla Květa Vinklátová, radní pro kulturu, památkovou péči a cestovní ruch Libereckého kraje.\nTříplátnové kino představí během 40 minut historii zámku a rod Valdštejnů, který do II. světové války na zámku sídlil. Další informace návštěvníci objeví v multimediálních kukátkách, na 3D obrazovce, velkých dotykových panelech či tabletech ve Valdštejnské knihovně.\nLovecký salónek nenabízí jen výstavou trofejí a zbraní, ale stal se i místem, kde se turisté mohou zvěčnit na snímku před velkou fotostěnou s medvědem či jelenem. V literárním a hudebním salónku se nabízí možnost nakreslit si za doprovodu barokní či renesanční hudby vlastní obraz na digitální plátno.\nV místnosti rytinek, nazývané Grafický kabinet, si jednotlivé obrazy návštěvníci prohlédnout prostřednictvím projekce na zeď. Díla si zvětšení a díky tomu si exponáty ze sbírky obrazů podrobně nastudují. Délku prohlídky si mohou zvolit sami, není časově omezená.\nPomyslnou třešničkou na dortu jsou vždy jednou za dva týdny speciální komentované prohlídky s divadelními herci, kteří ztvární samotné Valdštejny. Hravou a vtipnou formou představí jejich život na zámku a turisty zámkem provedou.\nZámek v Doksech chce být živým centrem kultury a cestovního ruchu v centru Máchova kraje. Proto tento nový okruh, který vznikl za podpory dotačního programu spolupráce s německým městem Bad Muskau. není jedinou zajímavostí na zámku. K návštěvě láká také Muzeum Čtyřlístku a moderní turistické informační centrum, městská galerie a knihovna. Zámek je otevřen v letní sezoně každý den, mimo ni o víkendech.


Pronájem bytu 1+1, 36 m2, Litvínov 6 200 CZK za měsíc Byty, 1+1 Litvínov, U Zámeckého parku Nabízíme Vám k dlouhodobému pronájmu byt 1 + 1, v osobním vlastnictví, o celkové výměře 36m2. Bytová jednotka se nachází v 7. NP panelového ... Molík reality s.r.o. Místo pro Vaši reklamu. Volejte 778071116 a získejte 50% slevu na ...\nPronájem bytu 2+1, 53 m2, Litvínov 10 000 CZK za měsíc Byty, 2+1 Litvínov, Chemiků Pronájem bytové jednotky 2+1, 56 m2, ul.Chemiků, Hamr u Litvínova Nabízíme k dlouhodobému pronájmu velmi hezkou bytovou jednotku 2+1 o ... Molík reality s.r.o.\nPronájem bytu 3+1, 63 m2, Litvínov 6 500 CZK za měsíc Byty, 3+1 Litvínov, Vinohradská Pronájem bytové jednotky 3+1, 63 m2, ul.Vinohradská, Litvínov Nabízíme k dlouhodobému pronájmu velmi hezkou bytovou jednotku 3+1 o ... Molík reality s.r.o.\nPronájem bytu 2+1, 52 m2, Litvínov 8 800 CZK za měsíc Byty, 2+1 Litvínov, Valdštejnská Nabízíme Vám k dlouhodobému pronájmu byt 2 + 1 s balkónem, v osobním vlastnictví, o celkové výměře 52m2. Bytová jednotka se nachází ve 4. ... Molík reality s.r.o.\nPronájem bytu 3+1, 55 m2, Litvínov 7 900 CZK za měsíc Byty, 3+1 Litvínov, Jedličkova Nabízíme pronájem pěkného bytu v Litvínově v ulici Jedličkova. Byt je umístěn ve zvýšeném přízemí, rekonstrukce bytu proběhla v roce 2006. ... Realitní kancelář ŠTÍPEK\nPronájem bytu 1+1, 37 m2, Litvínov 6 500 CZK za měsíc Byty, 1+1 Litvínov, Tylova Nabízíme k pronájmu byt v osobním vlastnictví o velikosti 1+1 v Litvínově - Horní Litvínov, ul. Tylova. Byt se nachází v 1. nadzemním ... Realitní kancelář ZOO REALITY s.r.o.\nReality v Ústí nad Labem - byty k pronájmu Litvínov


Na čem jde za války vydělat? | Peníze.cz\nAleš Vávra | 25. 2. 2003\nInvestoři si zároveň kladou otázku, na kterých titulech lze před a během konfliktu "vydělat". Podle mého názoru se atraktivními jeví především společnosti zabývající se ochranou a zabezpečením provozu informačních systémů, ať už proti různým počítačovým virům či hackerským útokům. Proto se na ně teď zaměřím.\nS rozmachem informačních technologií se ruku v ruce zvyšuje počet případů kybernetické kriminality. Ta má sama o sobě několik podob, od pokusů o průnik do informačních systémů, čili tzv. hacking, až po tvorbu počítačových virů. Počet hacků (průniků) poslední dobou narůstá tak rychle, že například Attrition, jedna z nejznámějších skupin zabývajících se jejich monitoringem, již v polovině roku 2001 prohlásila, že nestačí sledovat a aktualizovat svoji databázi.\nStejně tak rychle roste i dokonalost počítačových virů, ať už mluvíme o tempu jejich šíření nebo schopnosti maskovaní před detekcí. Důkazem zvyšujících se "kvalit" virů byl například mediálně velice známý vir Slammer. Ten letos v lednu napadl servery, na kterých byl nainstalován Microsoft SQL Server 2000 s neopravenou chybou. Virus se rozšířil neuvěřitelně rychle a během víkendu vyřadil z provozu cca 80 tisíc serverů. Jedním z jeho projevů byl výpadek drtivé většiny z celkem 13 000 bankomatů Bank of America v USA.\nKvůli tomu, že informační systémy jsou dnes v různé podobě součástí téměř každé firmy, jejich selhání, ať již zaviněné nebo nezaviněné, se okamžitě promítá do ekonomiky postižené firmy. Otázkou je jen výše této ztráty. Podle Computer Security Institute, která provedla v roce 2002 výzkum mezi 503 společnostmi (zastoupeny byly téměř všechny obory a sektory), zaznamenalo 90 % dotazovaných respondentů za posledních 12 měsíců průnik do svých systémů, přičemž ve 40 % těchto případů se jednalo o pokusy k průniku z vnějšku firmy. Tímto způsobem vzniklá škoda u 223 z nich celkem dosáhla úctyhodných 455 milionů USD!!!\nPo případném vypuknutí konfliktu v Iráku se dá předpokládat, že „bitva“ se nepovede jen na bojištích. Irák asi nedisponuje informačními technologiemi na takové úrovni, aby jejich vyřazení z provozu mohlo zásadně ovlivnit vývoj konfliktu. Avšak Spojené státy patří mezi země, jejichž ekonomika je s informačními systémy velmi úzce propojená. Proto hrozí nebezpečí spíše jim.\nPředpokládám, že kyberterorismus bude v blížícím se konfliktu jeden z projevů sympatie či antipatie k té či oné straně. Lze tedy očekávat, že různé názorové platformy, skupiny či přímo organizované vojenské jednotky využijí této situaci k prezentaci vlastních dovedností. Terčem útoků by se pak v případě USA mohly stát zpravodajské servery, internetoví prodejci nebo i klíčové finanční instituce, jako jsou zúčtovací centra či burzy samotné.\nV případě, že opravdu dojde k rozsáhlejšímu kybernetickému útoku, akcie firem nabízející řešení tohoto problému se jistě dostanou do centra pozornosti investorů.. Proto navrhuji otevřít si spekulační portfolio složené z těchto akcií: Symantec Corp. (profil, názory), Check Point Software (profil, názory), Internet Security Systems, Network Associates Inc., SonicWALL Inc. (profil, názory), VeriSign Inc. (profil, názory). Podíly jednotlivých akcií bych rozložil v tomto poměru: Check Point Software + Symantec Corp. = 60%, zbývajících 40 % rovnoměrně mezi zbytek titulů.\nTento investiční tip je určen investorům s větším sklonem k riziku. Nedoporučuji do něj alokovat více než 10 % prostředků určených pro investici do kapitálového trhu.\nJe autorova úvaha správná? Napište svůj názor na tento způsob zhodnocení majetku!\nAutor pracuje v J&T Securities jako trader na americkém akciovém trhu.\nAkcie, burza, Internet, Investice, Riziko, válka