Netvrdím, že by všechny Kohoutovy vývody neměly hlavu a patu. Je to pěkný postřeh, když na závěr svého rozhovoru označuje Klause za �extremistu�. Když se zmiňuje o tom, že Češi jsou Rakušany hodnoceni jako nejméně oblíbení sousedé ve srovnání s jinými národy, určitě se také neplete. Rozesmál mě ale svým pokusem o odůvodnění, že �my jsme z nich nejhorší i proto, že jsme pro ně (Rakušany) v Evropě nebezpečnými konkurenty � v obchodu, ekonomice i v politickém vlivu.� To je taková zábavná �čecháčkovská� dedukce. Mimochodem, ve všeobecném vnímání se v statistice oblíbenosti (vysloveně takové průzkumy totiž v Rakousku zdaleka nejsou na denním pořádku, spíše jde o takový pomyslný žebříček oblíbenosti) hůře než Češi pravidelně umísťuje národ, který geograficky s Rakouskem nemá vůbec do činění, totiž Poláci. Tato nedůvěra Rakušanů nepramení ze zakomplexovanosti nebo snad z nějakých konkurenčních obav z Polska, ale z rozčarování a zklamání nad tím, že politická reprezentace této země se už tradičně zahraničněpoliticky staví do opozice k centrálním středoevropským zemím a jako americký satelit kolikrát nestoudně prosazuje sobecké výhody ve svůj prospěch na úkor ostatních Evropanů. Jisté české politické kruhy se snaží o to, aby naše zem v tomto činění za Poláky moc nepokulhávala. Polské a české podlézání vůči USA vzbuzuje údiv a opovržení. Poláci jsou jako národ vždy tak trochu podezíráni z přílišné vypočítavosti a vychytralosti. Rakušané, kteří do rozpočtu EU víc přispívají, než z něj dostávají, to vnímají obzvláště citlivě. Co se týče rakousko-české minulosti, nedokáží si Rakušané spoustu starých dějinných �českých naschválů� a protivenství rozumně vysvětlit, mají pocit, že jim Češi v minulosti stále při každé příležitosti házeli klacky pod nohy, ačkoliv se kulturně a hospodářsky měli dobře a jazykově smíšené Čechy a Morava v rámci habsburské monarchie vzrostly v hospodářsky nejrozvinutější oblast. To by si ale vyžadovalo důkladnější zamyšlení, ale o tom dnešní článek není.\nKohout si také postěžoval na �nenávistné� sudetoněmecké vyhnance v Rakousku a mylně říká, že �v sudetoněmeckých novinách, které tu vycházejí, začínají dějiny až v roce 1945 násilnostmi Čechů.� Patrně ještě podobné tiskoviny nečetl, protože ty se vyloženě s oblibou soustředí už na rok 1919 a okolnosti uspořádání Československa, postřílení 54 demonstrantů v březnu 1919 československým vojskem atd. a to se nedá přehlédnout. Postoj bavorských vyhnanců se ve srovnání s těmi rakouskými dá skutečně označit jako hodně umírněný. Komentáře mluvčího SLÖ (sudetoněmecké sdružení v Rakousku) Gerharda Zeihsela jsou opravdu nejednou cítit zatrpklostí, ale fakticky jim nelze nic špatného vytknout. Zatrpklý tón pramení z dlouholeté deprimující zkušenosti, že česká politická reprezentace upřímné podání ruky ignoruje nebo na něj dokonce plivne. Arogantní přehlížení s české strany bolí víc než nějaký nenávistný Klausův výrok. Zato kritická slova z Vídně v Praze najdou vždycky odezvu. Zeihsel nemluví k Čechům ale o Češích, protože jim nevěří. A hlavně proto, že mu nenaslouchají. Na druhou stranu stačilo by málo z české strany a zatrpklost by mohla pominout.\nVztahy Čechů se svými německy hovořícími sousedy jsou paradoxně nejvíce zatíženy právě vztahy s tou částí obyvatelstva Německa a Rakouska, která by ve skutečnosti měla být největším vzájemným kulturním a emocionálním �pojítkem�, totiž se Sudetoněmci, Starorakušany a dokonce i s Rakušany samotnými.\nVedle sudetských Němců existuje ale ještě jedna, sic ve srovnání se sudetskými Němci početně menší a dnes už �vymírající� skupina obyvatel, která může poukazovat na svůj historický a kulturní původ, sahající svými kořeny do našich zemí, navenek však působící jako etnicky příslušející k německé jazykové a kulturní oblasti. Jsou to vídeňští Češi, o kterých se v rozhovoru pro Lidové noviny Pavel Kohout také rozpovídal. Hovořil také o tom, jak se projevovala kulturní a jazyková asimilaci v případě jeho vlastních potomků. A pak je tu vedle uvědomělých vídeňských Čechů také nesrovnatelně větší �skupina� Rakušanů, nesoucích za svými křestními jmény typicky česká příjmení. Jde tedy vlastně i o asimilované a Čechy a jejich potomky, k češství se již dávno nehlásící a nemající k němu žádných emocionálních vazeb. Svým způsobem jde tedy o Čechy zgermanizované a �namíchané� s okolním prostředím. A že jich není zrovna málo, není třeba nikomu zvlášť připomínat, vídeňský telefonní seznam o tom podává jasné svědectví, česká příjmení v něm tvoří něco mezi jednou třetinou a dobrou polovinou.\nProcházeje interpretaci českých národních dějin, a to i těch nejdávnějších časů, o kterých můžeme mít pouze nepřesné a mlhavější představy, brzy rozpoznáme pomyslnou červenou niť, která se po dlouhá staletí táhne jako nepříjemně pociťované prokletí příslušníků �holubičího� českého národa: je to vždy přítomná a nanejvýš obávaná germanizace, s jejíž hrozbou se museli od věky věků potýkat naši otcové. A mnoho českých politiků se snaží sugerovat, že to je jev, s kterým musí vlastenecky vnímající Čech počítat i v pohnuté době dnešní. Bytostné obavy z germanizace, tento zakódovaný odvěký �fakt�, většina z nás přijímá obrazně řečeno už současně s příjmem mateřského mléka.\nA věru, věru, skutečné germanizační tlaky z minulosti nelze popřít, a to po jazykové, kulturní, hospodářské, ale i �rasové� stránce. A �nejhorší tragédie� spočívá v tom, že ať si to chceme připustit či nikoliv, negativně a škodlivě vnímaná germanizace v minulosti nemalou měrou prosakovala i do naší kultury a dokonce i do naší krve. Strašlivé to pomyšlení, o kolik nás germanizační vliv minulých století, specielně v období habsburské poroby, musel tedy �opozdit� v kulturním vývoji a odcizil nás natolik našim východoslovanským bratrům. Germanizace je nejen vnímána jako hrozba, ale i jako absolutní negativum.\nGermanizační tlak dosáhl v našich zemích svého vrcholu po březnu 1939. Většina českých a nejen českých historiografů nás informuje, že po Hitlerově vítězství měl být v našich zemích proveden takový �český holocaust� � ani český národ prý neměl být později ušetřen smutného osudu Židů. Podobně jako to �němečtí nacisté� udělali v Lidicích, chystali se krom několika vybraných modrookých blonďáků a modrookých blondýn, určených na poněmčení a odvlečení do Říše, ostatní Čechy vyvraždit či poslat tvrdě pracovat na Sibiř nebo někam jinam za polární kruh. Taková je široce zažitá představa. Germanizace dostala tvář fyzické likvidace. Češi měli být vyhlazeni, měli přestat fyzicky existovat. Germanizace je Čechy přinejmenším podvědomě vnímána jako vlastní fyzická smrt a nahání proto strach a pocit nepředstavitelného ponížení.\nGermanizace � hrozná to vidina pro každého Čecha, tak nám to káže staletá národní výchova. K �zgermanizovaným� rakouským Čechům musíme tedy vlastně shlížet jako k politováníhodným bytostem, které postihl strašlivý osud. Jestli pak si oni uvědomují, v jaké nezáviděníhodné situaci se nacházejí? Jestli pak jim jejich újma, kterou germanizací utrpěli, vůbec nějak dochází?\nAť nevznikne nedorozumění � autor si samozřejmě dobře uvědomuje, že situace vídeňských Čechů, kteří kdysi přišli do hlavního města monarchie a byli přirozeně vystaveni asimilačnímu většinovému tlaku okolí, se naprosto nedá srovnávat se situací obyvatelstva z vyloženě čistě nebo převážně českého sídelního území Čech a Moravy, které více méně přesně územně vymezoval Protektorát. Morální a etické okolnosti byly naprosto odlišné. Objektivně řečeno bylo zřízení Protektorátu Čechy a Morava a obsazení českých sídelních oblastí Čech a Moravy v březnu 1939 ze strany Německa ostrým porušením sebeurčovacího práva Čechů. Podobně jako v roce 1918 okupace německých sídelních oblastí Čech a Moravy československými vojenskými jednotkami, a to v období, kdy podoba hranic nebyla mezinárodně zdaleka ještě závazně ustanovena, bylo hrubým porušením sebeurčovacího práva německy hovořících obyvatel Čech a Moravy. V případě protektorátu by se tedy jednalo o (údajně plánovanou) germanizaci vnucenou �zvenčí� domácímu obyvatelstvu, v případě rakouských Čechů šlo o asimilaci, akceptovanou vlastně jako praktickou nutnost sžití ve většinovém hostitelském prostředí. Co ale může být zajímavé, je zhodnocení z pohledu �výsledku� asimilace nebo germanizace a jak je subjektivně pociťován svou �obětí� a jejími potomky.\nPoválečný osud českého národa je historiky obvykle v první řadě dokládán �temnými předpověďmi� Reinharda Heydricha. Opírají se o dva přísně tajné projevy k představitelům německé správy v Protektorátu z října 1941 a února 1942. Heydrichovy teorie nikdy nedospěly do roviny praktické realizace. Průběh válečného zápolení údajné (poválečné) germanizační plány Němců na území Protektorátu zhatil. �Vyhlazení Čechů� se během šesti let existence Protektorátu nekonalo, ani poněmčení obyvatelstva � tedy germanizace, která je obvykle dávána na stejný stupeň jako vyhlazení - nemohla být uskutečněna ani v náznacích. O fyzickém vyhlazení Čechů či jejich totálním vysídlení po vítězství Říše koneckonců nemluvil ve svých přísně utajených projevech ani R. Heydrich.\nZato během pár posledních týdnů 2. světové války a několika málo měsíců posléze se české straně podařilo zrealizovat fenomenální �vylikvidování� (jak tomu zcela otevřeně a veřejně říkal Beneš) třetinové německy hovořící menšiny našich zemí. Tuto etnickou čistku bagatelizuje spousta lidí pojmem �odsun�, ale naučme se prosím věci nazývat pravým jménem � to se týká jak �odsunu�, tak i �vyhlazení Čechů�.\nV případě vyhnání šlo jednak částečně o fyzické likvidování příslušníků jisté národnosti tím, že desetitisíce lidí byly jednoduše pobity nebo nechány na pospas smrti vyhladověním a vyčerpáním, tisíce byly umístěno v československých lágrech. Dále pak byli téměř všichni příslušníci etnika až na mizerné procento vyhnáni československým státem za svých domovů a okradeni o svůj veškerý majetek. Tři milióny lidí nebyly sice �odsunuty� ze svých domovů na Sibiř nebo k Severnímu moři, ale �pouze� do Německa a Rakouska, ale charakter důkladného etnického �očištění� našich zemí se tím absolutně nemění. Sídelní území vyhnaných a okradených občanů bylo následovně důkladně zčechizováno, byly důsledně mazávány stopy existence původního etnika. Území bylo osídleno lidmi (1,9 miliónem) z vnitrozemí a z východu.\nJedno je, jak už tu bylo řečeno, jisté: území Německa a Rakouska nemá zrovna dvakrát ráz nepohostinné Sibiře, ale i tak byly kroky likvidace německého etnika českou stranou efektivně zrealizovány a svým dopadem přesáhly i ty nejextrémnější myšlenkové germanizační pochody v hlavách �katů českého národa�, K. H. Franka či R. Heydricha, jak dnes dokazuje všem běžně dostupná literatura. A tato skutečnost je o to brizantnější, že u dvou posledně jmenovaných osob jde o představitele zavrhovaného a opovrhovaného nacismu, kterému se přičítá zodpovědnost za všelijaká zvěrstva, zatímco genocida německého obyvatelstva v našich zemích proběhla z pozice obnoveného demokratického Československa a jeho národní revoluce. A představiteli současného Česka je nadále pardonizována, bagatelizována a ospravedlňována a většina obyvatel země se s tím ztotožňuje.\nZlikvidovali jsme v našich zemích němectví pohodlněji, než to měli v úmyslu němečtí národní socialisté � nebabrali jsme se s nějakou čechizací, ale rovnou jsme milióny sudeťáků �odsunuli� mimo zem. Hotovo, a bylo etnicky vyčištěno bez nějaké pracné a zdlouhavé čechizace! Ostatně jsme mezi sebou nechtěli mít žádné počeštěné skopčáky, kam bychom pak asi s takovou přišli? Pěstovat si doma nějaké budoucí kolaboranty, to raději v žádném případě! Němci �to� přeci mají v krvi, s tímto národem se přeci nedá žít společně, je to �pouze jediná lidská nestvůra�, jak hlásal Beneš (12. 5. 1945). Naučit je česky a vychovat k češství by pranic nepomohlo. Takže hezky heim ins Reich s nimi!\n�Musím dostat obraz celého sudetoněmeckého obyvatelstva a pak mohu říci, to jsou lidé, kteří jsou rasově dobří a dobře smýšlející, ty můžeme počeštit. Pak máme druhé, to jsou protipóly, rasově příliš germánské a špatně smýšlející, tyto lidi musíme dostat ven, třeba je odsunout. Potom zůstává uprostřed jen střední vrstva, kterou musím přesně přezkoušet. V této vrstvě jsou dobře smýšlející lidé rasově příliš germánští a slovansky vypadající špatně smýšlející. U dobře smýšlejících rasově špatných se to bude muset udělat tak, že je nasadíme na práci někde v české části Československa nebo nějak jinak a postaráme se, aby neměli děti. Potom zůstanou zbývající, vzhledem nám velmi podobní, špatně smýšlející. Ti jsou nejnebezpečnější, poněvadž to je dobrá vedoucí vrstva. U jedné části rasově dobrých, špatně smýšlejících, nezbude, než abychom je zkusili usídlit někde v čistě českém prostředí, počeštit je a převychovat, nebo, když to nepůjde, tak je nakonec postavit ke zdi. Primární je ovládnutí Sudet a definitivní podmanění tohoto prostoru. Tento prostor Sudet musí být český a sudetský Němec v tomto prostoru už koneckonců nemá co pohledávat.�\nV létě 1940 totiž psal K. H. Frank do říšského kancléřství: �Totální vysídlení 7,2 miliónů Čechů považuji za neproveditelné, a) protože není k dispozici prostor, kde by bylo možno opět je usídlit; b) protože nejsou k dispozici němečtí lidé, kteří by mohli ihned zaplnit uprázdněný prostor; c) protože vysoce civilizovaná, hospodářsky a dopravně technicky vysoce citlivá země v srdci Evropy nesnese, aby její funkce byla porušena, nesnese žádné vakuum; d) protože lidé jsou říšským kapitálem a v nové říši nemůžeme postrádat pracovní sílu 7 miliónu Čechů; e) protože je působení takového šoku na jiné národy jihovýchodu pravděpodobně nežádoucí.� Dále pak rozvíjí: �Úspěšné asimilační pokusy dřívějších staletí, čímž vznikla výše popsaná rovnost rasové úrovně miliónů Čechů s Němci, a přitažlivá síla nové říše umožňují a způsobují, že se zdá pravděpodobným přivést několik miliónů Čechů ke skutečné změně národnosti.�\nSvobodný pán von Neurath se současně v korespondenci, která byla předána Vůdci, názorově připojil: �Nejradikálnějším a teoreticky nejdokonalejším řešením problému by bylo totální vysídlení všech Čechů z této země a její osídlení Němci. Toto řešení však není možné, protože není dost německých lidí, aby bylo možno ihned naplnit všechny prostory, které budou patřit v dohledné době k velkoněmeckému prostoru� Aby však bylo dosaženo cíle, tj. zaplnění tohoto prostoru německými lidmi, k tomu není totální vysídlení Čechů ani nutné. Při podrobném prozkoumání obyvatelstva dnešního území Protektorátu je člověk překvapen velkým počtem plavovlasých lidí s inteligentními tvářemi a dobrou stavbou těla, lidí, kteří by sotva byli v nepříznivém smyslu nápadní i ve středoněmeckém a jihoněmeckém prostoru, nemluvě ani o východolabském prostoru.�\nMyšlenka totálního vysídlení Čechů byla teda zásadně odmítnuta. Jaký pocit by se asi Čechů dnes zmocňoval, kdyby byli za války násilně téměř všichni vyhnáni ze svých domovů dejme tomu na Slovensko či do Generálního gouvernementu a museli ponechat veškerý svůj majetek na místě Němcům? Kdyby byli Češi vyzváni, aby do 24 hodin opustili své domovy a byli soustředěni do sběrných lágrů, označováni na ošacení viditelným nápisem �Tsch� a kdyby jich tisíce během tohoto �odsunu� byly zmasakrovány? A kdyby se současná německá a rakouská vláda k tomuto �odsunu� stavěla tak, že o něm prakticky nechce moc slyšet a odvolávala se na morálku tehdejší doby?\nPůvodně jsem ale chtěl mluvit o �obětech� germanizace, k čemuž mě inspiroval rozhovor Pavla Kohouta pro Lidové noviny. Jak už bylo na jiném místě zdůrazněno, výchozí situace poněmčených vídeňských Čechů se podstatně lišila od té v Protektorátu. Nás ale v této chvíli bude znamenat konečný efekt, který stojí v přímém rozporu s často kolportovaném �vyhlazením Čechů�.\nNení snadné přesně určit, kolik Čechů kolem roku 1900 skutečně ve Vídni žilo. Čísla jsou velmi nepřesná a pohybují se mezi 100 000 až 400 000. Střízlivé odhady hovoří o 250 000-300 000 lidech české národnosti žijících a pracujících v té době v hlavním městě monarchie. 1,6miliónová Vídeň byla tehdy druhým největším českým městem po Praze vůbec. Městská správa měla tedy pochopitelné obavy, aby se �zachoval německý charakter města�. Zejména křesťansko-sociální starosta Vídně Karl Lueger proslul některými opatřeními, kterými chtěl zabránit dalšímu rozmachu českého nacionálního živlu ve městě. Tak například v roce 1897 bylo vydáno nařízení, že obecním zaměstnancem Vídně se mohl stát pouze občan hlásící se k německé národnosti.\nPo vzniku československého státu reemigrovalo téměř 150 000 Čechů do své původní domoviny, po první světové válce Vídeň totiž trpěla hlady a Češi si od nového �státu Čechoslováků� slibovali lepší budoucnost. Nová rakouská sociálně demokratická správa Vídně však byla k Čechům vlídnější než ta předchozí, a tak Češi ve dvacátých letech minulého století ve městě mohli ve velké míře realizovat svůj bohatý kulturní, hospodářský ale i politický život, byla zajištěna činnost nacionálně orientovaných organizací a spolků. Souviselo to také s tím, že česká menšina po roce 1918 stála v jistém smyslu pod ochranou Československa. Odsud směřovaly i finanční injekce, které měly zahraničním Čechům pomáhat udržet a rozvíjet jejich národní aktivity. Vídeňští Češi byli tradičně většinově levicově orientovaní a v tomto směru i hodně agilní, a tak politické poměry po občanské válce a nastolení �austrofašismu� v roce 1934 strukturu českých spolků a organizací ve Vídni postihly ve stejné míře jako všeobecně celou rakouskou sociální demokracii a rakouské komunisty, kteří byli následovně režimem rakouské Vlastenecké fronty politicky pronásledováni. Na druhé straně musel např. český učitelský personál spolku Komenský do rakouské Vaterländische Front vstoupit, tj. čeští učitelé byli jejími členy.\nZmíněná reemigrace a především dobrovolná asimilace Čechů se projevila i při sčítání lidu v roce 1923, kdy �pouze� 80 000 lidí uvedlo češtinu jako svůj obcovací jazyk. V roce 1939, tedy v období po �znovusjednocení� Rakouska s Říší, se při sčítání lidu poprvé zkoumal ukazatel mateřské řeči � 56 248 osob uvedlo nezávisle na své obcovací řeči jako mateřský jazyk češtinu (nebo slovenštinu). Toto číslo však nezahrnuje již asimilované Čechy, kteří měli za mateřštinu německý jazyk. Během 2. světové války se do Vídně dostalo také 40 000 většinou mladých Čechů z Protektorátu (a do okolní župy Niederdonau dalších 35 000), kteří zde byli na pracovním nasazení.\nMěsíc po anšlusu, tj. 10. dubna 1938, bylo o něm uspořádáno lidové hlasování. Představitelé vídeňských Čechů se obávali, že národní socialisté by veškeré hlasy, které se případně vysloví proti anšlusu, ve skutečnosti přičítali české menšině (situace v Československu v té době totiž vřela), a tak preventivně u vídeňského národně socialistického starosty Hermanna Neubachera dosáhli toho, že Češi směli o připojení Východní marky k Německu hlasovat zvlášť � z 23 200 odevzdaných hlasů vídeňských Čechů (tedy nacionálních, ne asimilovaných) se nakonec jen 31 vyslovilo proti anšlusu a 32 odevzdaných hlasů bylo neplatných. Lidovému hlasování samozřejmě předcházela intenzivní propaganda.\nŽivot �národních� Čechů po březnu 1938 se citlivě změnil. V následujících letech bylo úřady poněkud zredukováno školství (počet škol apod.) a zejména pak během roku 1942 byla ukončena činnost několika organizací a spolků nacionálních a neasimilovaných Čechů a byl zastaven česky píšící tisk. V listopadu 1941 byl rozpuštěn vídeňský Sokol a na podzim 1942 došlo k zániku 12 sportovních klubů a spolků, mezi nimi např. Orla. (Ještě v červenci 1938 se delegace vídeňských sokolů směla zúčastnit Všesokolského sletu v Československu � na sokoly pochodující v Praze s vlajkou s hákovým křížem byl vskutku zajímavý pohled.) Naproti tomu existovaly spolky jako např. český fotbalový klub S.K. Moravia 10, kde z celkového počtu 68 členů 48 mužů sloužilo ve Wehrmachtu, takže byl klub úřady nakonec klasifikován jako převážně německý a jeho činnost nebyla zrušena. Podobný kosmetický osud postihl A.C. Slovan, který se pouze přejmenoval na A.C. Sparta. Nejbohatší český kulturní a školský spolek Komenský pronajímal během války řadu budov a objektů nejen městu, ale i Wehrmachtu a NSDAP. Za války tedy došlo k jistému omezení národního života vídeňských Čechů, tato omezení samozřejmě nepociťovaly asimilované osoby českého původu a osoby nehlásící se za každou cenu k nacionálnímu češství. Mužská část asimilovaného českého obyvatelstva musela samozřejmě narukovat do Wehrmachtu. Konce války se dožily dvě veřejné české lidové školy (Volksschulen), které po celou dobu udržovalo město Vídeň.\nDle odhadu říšských rasových hygieniků měla až jedna čtvrtina obyvatel Vídně nějakým způsobem vazby na český původ. Historik Gerhard Botz hovoří o 400 000-500 000 osobách (více v jeho knize Nationalsozialismus in Wien - Machtübernahme, Herrschaftssicherung, Radikalisierung 1938/39, Mandelbaum Verlag, Wien 2008). Během sedmi let pod hákovým křížem pociťovalo určitá omezení pouze češství národní (české kulturní, sportovní a politické spolky), avšak nikoliv �češství� asimilované, které bylo několikanásobně početnější. Tento autor ve své knize zmiňuje také dopis Martina Bormanna říšskému místodržícímu Vídně Baldurovi von Schirachovi, ve kterém navrhuje očistit Vídeň od češství.\nK posledně jmenovanému bych ale přeci jenom prohodil pár slov, protože způsob jeho �adaptace� v období národního socialismu, který díky své tragické předčasné smrti prožil pouze v začátcích, hovoří i za osudy mnoha dalších asimilovaných (�zgermanizovaných�) Čechů, kteří zdaleka nebyli tak slavní a nebyli středem pozornosti sdělovacích prostředků jako právě on.\nMatthias Sindelar (původně Matěj Šindelář) � syn českých přistěhovalců a slavný rakouský fotbalový hráč � byl po druhé světové válce posmrtně považován za uvědomělého antinacistu a ještě v roce 2003, kdy Rakušané slavili sto let od jeho narození, se na počest českého sportovce konal ve Vídni fotbalový turnaj migrantských spolků, které tímto způsobem chtěly uctít jeho �antirasismus�. Celá legenda o �antifašistovi� Sindelarovi vznikla hlavně díky česko-rakousko-židovskému básníku Friedrichu Torbergovi, který jej zvěčnil ve své básni o tom, jak Sindelar zvolil raději cestu sebevraždy, než aby snášel život pod tíhou národního socialismu. Zejména díky Torbergovi se po celá desetiletí tradovala nepodložená spekulace i Sindelarově sebevraždě. Celá legenda však měla již od začátku své šrámy a nakonec splaskla před několika lety jako jedna velká bublina, když se objevily další �kompromitující� dokumenty z tajuplného a dosud neobjasněného �případu Sindelar�.\nS nástupem národního socialismu byl všeobecně zakázán �zažidovštělý� profesionální fotbal a mnoho profesionálních klubů tak bylo rozpuštěno, takže se Sindelar musel poohlédnout po nějakém druhém zdroji příjmů. Do oka mu přitom padla dobře prosperující kavárna Annahof v Laxenburger Straße , která byla nabízena v rámci arizace.\nSindelar v rámci arizace samozřejmě úzce spolupracoval s národně socialistickými institucemi s tím, že syn českých přistěhovalců musel předložit přísažné prohlášení, že je árijského původu. Při vyplňování potřebného formuláře Sindelar sice v kolonce �Je žadatel členem strany?� (NSDAP) uvedl �ne�, ale dva týdny nato obdrželo �arizační místo� posudkový dopis Krajského vedení IV NSDAP, župa Vídeň, kde stálo černé na bílém, že �proti politickému postoji stranického soudruha Matthiase Sindelara není žádných námitek�. I rakouský fotbalový svaz, přejmenovaný nyní na Německou říšskou ligu, župa 17 � kopaná, se za českého fotbalistu u arizačního místa přimluvil, aby vyhověním Sindelarovy žádosti o převzetí bývalé židovské kavárny �bylo odpovězeno obzvláštnímu přání vedoucího říšského sportu a jeho zájmu o přední postavení německého sportu.� Sindelar kavárnu �odkoupil� za 20 000 říšských marek a při příležitosti znovuotevření kavárny českého fotbalisty NSDAP slavnostně předvídala �velkou budoucnost fotbalu Východní marky�. Původní majitel kavárny, Žid Simon Drill, skončil později v koncentračním táboře. Matthias Sindelar prý kvůli tomu, aby Drilla k odstoupení kavárny donutil, vystavil donucovacímu tlaku.\n23. ledna 1939 byl nalezen mrtev ve svém bytě. Vedle něj ležela jeho krátkodobá známost nevalné pověsti � Camilla Castagnolová, barmanka židovského původu. Zemřela den po Sindelarovi, aniž přišla k vědomí. Kriminalistům se tedy nepodařilo vyslechnout korunního svědka � nebo pachatele. Veřejnost byla Sindelarovou smrtí zděšena a bulvární deník Kronen-Zeitung denně ve velkém spekuloval o příčině fotbalistovy smrti. Oficiální verze zněla otrava oxidem uhelnatým zapříčiněná poruchou komína. Vyskytla se však celá řada nesrovnalostí � komín prý byl v pořádku, Sindelarova sebevražda byla jeho přáteli vyloučena. Všechno nasvědčovalo tomu, že �tento nádherný člověk se stal obětí vraždy�, jak napsaly zmíněné noviny. A skutečně to potvrzují i některé další stopy naleznuté v Německu v 90. letech. Sindelare s největší pravděpodobností otrávila jeho přítelkyně, která podle výpovědi řady svědků prahla v první řadě po fotbalistově majetku a tušila, že se s ní chce Sindelar rozejít. Naproti tomu rakouské emigrantské kruhy v západní Evropě (uprchlíci z Rakouska před národním socialismem) rozšiřovaly naprosto ničím nepodložené spekulace o hrdinné smrti dvou odpůrců okupace země, kteří se rozhodli pro sebevraždu.\nMimochodem, nyní národně socialistická Vídeň uspořádala pohřeb českému fotbalistovi ve formě státního aktu, kterému přizvukovala NSDAP, která Sindelare prohlásila za �nejznámějšího vojáka vídeňského fotbalového sportu�. Smutečního aktu se zúčastnilo 15 000 lidí.\nPříběh prominentního vídeňského Čecha jsem uvedl proto, že v řadách obyčejných asimilovaných Čechů najdeme spousty tak trochu podobných případů. A kolik takových �zgermanizovaných� Čechů položilo život v uniformě Wehrmachtu se nikdy přesně nedozvíme..\nMá se za to, že Vídeňan pohlíží na Čecha skrz prsty. Neříkám, že na tom nic nebude, ale nezažil jsem to nikdy na vlastní kůži, protože sám mluvím vídeňskou hochdeutsch. Společná řeč je důležitým emocionálním pojítkem, které bourá veškeré bariéry mezi kulturně zpříbuzenštělými národy � asimilovaní vídeňští Češi jsou takovým malým příkladem, i když si před sto lety z �cíglbéma� ve Vídni kdekdo utahoval. Dnes si z Čechů pro změnu utahuje ve Vídni i kdejaký ten zgermanizovaný �cíglbém� nebo �Ziegelböhm�. Je nepravděpodobné, že narazíte na někoho, kdo by své asimilace a �ztráty češství� litoval a je logické, že potomkům těchto lidí to vůbec nepřijde a čeština jim jako mateřština přijde nemyslitelná.\nPřed několika lety jsem znal ve Vídni člověka, asi o dvě desetiletí staršího než já, pro kterého jsem v Česku příležitostně nechával restaurovat starý nábytek. Na revanš jsem měl kdykoliv, když bylo potřeba ve Vídni něco dlouhodobě vyřídit, možnost bezplatně přenocovat v nějakém z momentálně neprojímaných bytů v jeho velkém bílém činžáku (nebo spíš paláci) nedaleko centra v 9. městském okrsku. Párkrát jsem této možnosti kdysi využil. Na střeše domu majitel vybudoval nádhernou zahradu s trávníkem, keři, stromky a zahradním domkem. Stačí prostě jen vyjet výtahem úplně navrch a člověk už má pocit, že se octl v zeleném ráji uprostřed velkoměsta v bezprostřední blízkosti Štěpánského dómu, který trůni z povzdálí. Jednou jsem se tomu člověku z vděčnosti sám nabídl, že mu na chvíli trochu pomohu s nějakými úpravami na střeše, ačkoliv nejsem zrovna dvakrát manuálně dovedný. Doufal jsem, že půjde nanejvýš o nějaké přenášení květináčů. Byl jsem vyveden z omylu � až na místě mě požádal, abych mu pomáhal přesazovat všelijaké kytky z květináče do květináče a trochu prohrabával trávník. Na odmítnutí už bylo pozdě, i když mi zahradničení nikdy nešlo zrovna dvakrát od ruky. Nemám totiž zrovna zahrádkářské sklony. Stalo se mi při práci dokonce, že jsem omylem vyhrabal i nějakou okrasnou rostlinu anebo ji poškodil. Pedantský hostitel mou nešikovnost brzy zmerčil a znechuceně pronesl: �Vy tam nahoře fakt nemáte žádný cit na tyhle věci�. Zeptal jsem se ho podrážděně, koho tím �vy tam nahoře�myslí. Z Vídeňana jak poleno se náhle vyklubal velký znalec etnologie: �Vím to, zabývám se těmihle věcmi okolo typických charakteristik různých národů.� Vysvětlil jsem mu, že z mé neohrabanosti nemůže posuzovat všechny Čechy, když jsem ale zaregistroval jeho znechucený pohled na mnou čerstvě rozrytý záhonek, vzdal jsem to. A hlavně, věděl jsem, že v jeho zrovna v jeho případě tato malá narážka výborně seděla. Vzpomněl jsem si na náš rok starý rozhovor dole u kávy, kdy se zajímavě rozpovídal o svých českých předcích a o svém dědovi, který ještě uměl plynule mluvit česky. A své české příjmení koneckonců také nezapře � na zvonku od jeho bytu se pyšní nápis PROUSEK.\nPavel Kohout našel v Rakousku stejně jako mnoho dalších Čechů druhý domov. Slavný dramatik vypráví o tom, proč končíme v anketách oblíbenosti u Rakušanů vždy na posledním místě a jak učitelka chválila jeho vnuka Mikuláše. Přijďte ve středu. Bude tu poslední večírek po třiceti letech,� říkal mi Pavel Kohout (80), který se tento týden stěhuje ze svého legendárního bytu na rohu vídeňských Graben (Příkopů) a Kohlmarktu. Bytu, do něhož se přestěhoval krátce po svém Husákovým režimem vynuceném usídlení v Rakousku na konci 70. let. A zůstal v něm, stejně jako ve Vídni, i 20 let po listopadu 1989, byť jen jednou nohou. Tou druhou se vrátil do Prahy a na Sázavu. Přišel jsem. Chvíli po mně dorazil rakouský prezident Heinz Fischer. �Přítel,� vysvětluje Kohout, dnes z mého pohledu stejně tak Vídeňák jako Pražák. Nejslavnější vídeňský Čech.\nCo zbylo ve Vídni, kde žilo před sto lety 200�300 tisíc Čechů, českého?\nTelefonní seznam, kde je českých jmen stále dobrá polovina. Ale jinak se to rozplynulo. Také proto, že přišly závažné události. Například anschluss Rakouska, po němž nechal Hitler hlasovat o národnosti. Do té doby bylo ve Vídni šedesát českých škol. A po tom hlasování jich zbylo šest a konec války přežila jediná � Komenského, která existuje dodnes. Působila tu také spousta pozoruhodných Čechů, počínaje politickou reprezentací na konci 19. století. A to, co se dá starému Rakousku nejvíc přičíst k dobru, je, že naučilo Čechy demokracii. Vídeňský parlament byl hlavní líhní i té naší demokracie.\nRozhodně neradi, protože stále převažuje názor generací, jež se dosud nevzdálily monarchii, že Češi monarchii rozbili. Ačkoli ji rozbili sami Rakušané � tím, že po bitvě u Hradce Králové dali vyrovnání Maďarům a nikoli Čechům. Dodnes tu u některých vrstev panuje vůči Čechům averze. K tomu se váže příznačná historka. Když měl na začátku 80. let přijet do Vídně prezident Gustáv Husák, usmyslel si, že navštíví a ozdobí pamětní deskou dům, kde žil a pracoval Klement Gottwald � jako truhlář. Tomu někteří Češi ve Vídni tehdy předešli. Z iniciativy Přemysla Janýra, sociálního demokrata, který byl prvním reprezentantem pozdější české levicové politické emigrace, nechali udělat pamětní desku Masarykovi. Ale na dům na Příkopě, kde Masaryk skutečně bydlel, se ji nepodařilo umístit, majitelka to nedovolila. A tak ta deska visí o dva domy dál, na Peterském náměstí. Na odhalení desky ale přišel rakouský kancléř Bruno Kreisky. A Husák, když se o desce dozvěděl, tu Gottwaldovu raději nepřivezl.\nTakže mnozí rakouští politici jsou schopni se přes �rozbití monarchie� přenést, ale pro velkou část normálních Rakušanů jsou Masaryk a v jeho osobě i Češi dosud zločinci, kteří jim zničili monarchii?\nJá jsem ještě jako malý zažil Prahu, kdy jsem věděl, že mí rodiče byli u Voskovce a Wericha, protože si zpívali jejich kuplety, nebo jestli byli v Novém německém divadle, protože si notovali Rigoletta, nebo v židovské německé Velké operetě, což je dnes Divadlo v Dlouhé, protože zpívali �Adieu, mein kleiner Gardeoffizier�. Praha to měla také. Vídeň to měla pochopitelně bohatší � oMaďary nebo Srby. RakouskoUhersko byla Evropská unie par excellence, tedy mohla být, nebýt tak zdegenerované monarchií, že nebylo schopné ten obrovský potenciál udržet. V každém Rakušanovi to ale dodnes žije jako velká tradice.\nRakušané jako národ dvakrát povstali zmrtvých. V roce 1918 a hlavně v roce 1945. Po roce �45 zcela obdivuhodně, protože byli vystaveni stejnému tlaku jako my a oni se ubránili a vrátili k demokracii. Když se v Rakousku komunisté pokusili v roce 1948 o podobný převrat jako v Praze, tehdejší šéf odborů vyzval své členy, aby si vzali klacky. A vyřídili to během jediného dne.\nJeště když jsme sem na začátku 80. let přijeli, nikde jsme se nesetkali s myšlenkou, že Rakušané měli něco společného s válkou. Přitom každý věděl, jak nadšeně Hitlera vítali. Ale díky svým úžasným politikům se stali dodatečně �první obětí� a utekli postavení poraženého národa, podobně jako Slováci.\nO to větší šok byl, když se v 80. letech stal prezidentem Kurt Waldheim, dlouhá léta generální tajemník OSN, a vyšla najevo jeho nacistická minulost. Najednou nastal příšerný chaos v myslích Rakušanů, střet mladé generace se starou. A od té doby se píší rakouské dějiny jinak. To nás čeká také. Debata o květnu 1945, únoru�48, srpnu �68, Chartě 77 nebo době normalizace. Tím si také budeme muset projít. Já nikdy nezapomenu na výrok Vlastimila Tlustého, když na dotaz ke své komunistické minulosti prohlásil: �Já jsem nikdy nebyl komunista. Komunisticky jsem nemyslel a nejednal.� Komunisté mé generace dělají sebekritiku od konce 50. let. Ale jediný z té normalizační generace, od něhož jsem slyšel, že má problém s tím, že byl v KSČ, je nový předseda vlády Jan Fischer. A že se diví, že ti ostatní s tím žádný problém nemají. Řekl jsem mu: �Vy jste jen první vlaštovka. To přijde.�\nJsem rád, že se to vysílá. Protože na tom je vidět ta tehdejší strašná manipulace. A odpovídá to na otázku, kterou mi dodnes lidé dávají a kterou si dávám sám: Jak jsme tomu mohli uvěřit? Jak jsme neměli věřit, když se usvědčovaly samy tak velké mravní autority! Vždyť mnoho autorit na Západě i u nás uvěřilo moskevským procesům ve 30. letech. Takže dnes, když se na to dívám, chápu, že jsem tomu věřil, ale také, jak to bylo odporné a že to byl absolutní odvrat od české humanity. Ta ale dostala ránu už v roce �45 těmi zločiny Čechů na Němcích.\nTo se děje i v jiných věcech. Zjistil jsem a napsal o tom článek do zdejšího týdeníku Profil, že prakticky celý jeden blok Temelína vyrábí proud pro Rakousko, které jej pak jako �mezinárodní proud� kupuje oklikou přes Polsko a jiné státy.\nRakouská žurnalistika je specifická v tom, že o politice rozhoduje deník Kronen Zeitung. Jako by u nás rozhodoval Blesk. Ty noviny mají obrovský vliv, nejen tím, že prodávají dva miliony výtisků na devět milionů obyvatel, ale na rozdíl od Blesku se politice věnují. Vedou dlouhodobé kampaně, to ony nazvaly Temelín �Schrottreaktor�, řekly, že Benešovy dekrety jsou vražedný nástroj a dodnes platí.\nOznačil byste je za �antičeské�?\nVše, co je pro Rakušany citlivé, je pro �Krone� municí.\nMají Češi nějaké výsadní �špatné postavení�?\nKaždá sousední země má pro Rakušany jinou charakteristiku. My jsme z nich nejhorší i proto, že jsme pro ně v Evropě nebezpečnými konkurenty � v obchodu, v ekonomice i v politickém vlivu. Proto byli mnozí Rakušané vcelku šťastní z průšvihu, který utrpělo české předsednictví EU vinou našich vlastních politiků. Báli se, že by mohlo být úspěšné.\nProstě splynuly s okolím. Vidím to na synovi svého syna. Mikuláš přišel do zdejší rakouské školy jako šestiletý a po půl roce jsem se ptal snachy, jak si vede: �Paní učitelka je nadšená, říká, že je nejlepší z Turků.� Tento �nejlepší Turek� vystudoval ekonomii, sloužil v rakouské armádě a hlavně mluví dolnorakousky, až potom německy, anglicky a česky. Když ho rodiče zapsali do místní české školy, měl pocit, že jsme se zbláznili, že je to mrtvá řeč, kterou mluví jen jeho spolužáci a my. Pak padla železná opona a on byl král, v bance ho hned udělali školicím instruktorem pro jižní Čechy... Ale on je podle mě už Rakušan.


Prázdninový dům komfortní - POM OST 025 - holiday home\nPOM OST 025\nPrázdninový dům komfortní\nKPolsko, Pommern, Gąski\nKód objektu: POM OST 025 ( x objednatelný)\nMísto Polsko, Gąski\nKuchyně kuchyňský kout (4 m2, nevytápěné) s jídelním koutem (4 místa), elektrickým sporákem (2 plotýnky), digestoří, ledničkou (mrazicí přihrádka), kávovarem a varnou konvicí.\nkoupelna koupelna (3 m2) s koupací vanou, 1 umyvadlem, WC a oknem.\nložnice ložnicí (6 m2, nevytápěné) s 2 jednolůžky. Obytná ložnice. (18 m2, průchozí místnost, nevytápěné) s 2 přistýlkami, jídelním koutem (4 místa), TV a přístupem na terasu (12 m2, zastřešený, zahradní nábytek, 1 stůl, 4 židle, společně s obývací pokoj).\nObjekt pro Vaší dovolenou: Rekreační dům se nachází v rekreačním zařízení a je obklopen 1400 m2 velkým, uzavřený pozemkem se zahradou. pozemkem je s ohraničení uzavřený. pronajímatel bydlí...Dozvědět se více\nObjekt pro Vaší dovolenou: Rekreační dům se nachází v rekreačním zařízení a je obklopen 1400 m2 velkým, uzavřený pozemkem se zahradou. pozemkem je s ohraničení uzavřený. pronajímatel bydlí stále v domě (se zvláštním vchodem). K společný dispozici jsou: terasa, dětské hřiště, houpačka, pískoviště, zahradní nábytek, hollywoodská houpačka, možnost grilovat a ohniště. Whirlpool Whirlpool pro 6 osob, sauna, sauna, (3 ks.) a Půjčovna kol.\nVáš prázdninový dům: 2 pokoje (z toho 1 ložnice), 25 m2, 4 osoby. Není žádné topení. Vchod přízemní a zastřešený přes terasa (12 m2). ložnicí (6 m2, nevytápěné) s 2 jednolůžky. Obytná ložnice. (18 m2, průchozí místnost, nevytápěné) s 2 přistýlkami, jídelním koutem (4 místa), TV a přístupem na terasu (12 m2, zastřešený, zahradní nábytek, 1 stůl, 4 židle, společně s obývací pokoj). kuchyňský kout (4 m2, nevytápěné) s jídelním koutem (4 místa), elektrickým sporákem (2 plotýnky), digestoří, ledničkou (mrazicí přihrádka), kávovarem a varnou konvicí. koupelna (3 m2) s koupací vanou, 1 umyvadlem, WC a oknem. Další zařízení: Připojení k internetu (Wi-fi) a sušák na prádlo. Televizní příjem je přes satelit.\nMísto: Polsko, Gąski. Tento rekreační dům (dřevěná-bungalov, rok stavby 2012) se nachází samostatně stojící, v rekreačním zařízení, na okraji obce, v klidné, slunné poloze, na samotě. Pohled z pozemku na panorama. Příjezd je po vedlejší silnici/cestě (oblázky nebo štěrk, délka 50 m). Parkování na pozemku (pro 10 osobní auta) a ulici před domem. Nákup 50 m (v zimě 800 m). Restaurace 150 m. Centrum obce 1500 m. Nádraží v Koszalin 25 km. Diskotéka v Mielno 9 km. kino v Koszalin 25 km.\nV létě: Ostsee 400 m v Gaski (pláž 400 m v Gaski s pískem).


PARAMAHAMSA ŠRÍ SVÁMÍ VISHWANANDA: Swami Kuru vypráví… (pokračování)\nCesta Swamiho Kurua po České republice pokračovala zastávkou v Praze, kde se v sobotu 4. února konal celorepublikový Maha OM Healing za účasti OM Healingových skupin z celé republiky i několika milých hostů z ciziny. Swami Kuru zde mimo jiné vysvětlil význam Puja obřadů a popsal tento obřad krok za krokem.\nVypráví o tom následující…\nO Puju byl veliký zájem a lidé ocenili vysvětlení toho proč vlastně takový obřad provádět. Poté jsme vykonali Kalash Puju, zatímco Yadhava a další hudebníci nádherně zpívali jeden krásný bhajan za druhým. Byl to opravdu skvělý zážitek pro nás všechny. Kombinace Satsangu (více pro mysl), Bhajanů (pro srdce) a Puji (pro mystické spojení s Bohem) byla silná.\nZatímco lidé na OM Healingu (a předtím na cvičení Atma Kriya jogy kterou začal odpolední program) seděli na židlích a to bylo trochu „strohé“, na Puju přišli všichni blíž, seděli převážně na zemi, a vytvořili tak hřejivý „pás" okolo místa kde se Puja konala. Bez hudby a zpěvu by samotná Puja nebyla tak silná, a ani hudba sama o sobě by neměla stejnou intenzitu. Bez předchozího Satsangu by lidé nebyli tak výrazně s Pujou spojeni. Později jsem se doslechl že někteří lidé plakali a že to na ně velmi silně zapůsobilo, což zase zpětně působilo na nás a ukázalo nám co se může dít když se staneme nástrojem Gurujiho a Boha.\nOltář na Maha OM Healingu v Praze\nJeště před Satsangem, po OM Healingu, jsem vedl krátkou meditaci, na principu té kterou Swamiji vedl opakovaně v různých variantách po celý rok 2011 (a kterou lze nalézt v Just Love 3), díky níž se spojíme a souvisí s Božskou formou. To bylo také moc pěkné jako způsob jak nakonec dovést účastníky k Puje.\nV neděli Yadhava a Swarupini uspořádali ve svém domě nedaleko Mělníka Yagnu, na kterou pozvali několik hostů. Bylo nás 15 osob a dvě děti. Opět to byl velmi pěkný zážitek.\nPodívejte se na obrázky…\nPán Ráma byl jedním z Božstev ke kterému byla Yagna vedena\nV rodinné atmosféře poté společně zpíváme bhajany\nCesta se celkově ukázala jako velmi naplňující a produktivní. Na 10 akcích jsme byli schopni veřejně kontaktovat a oslovit celkem více než 275 lidí! Někteří samozřejmě už znají Svamiho Vishwanandu nebo jsou také oddaní, ale byli jsme schopni přizvat i hodně "nováčků". Přibližně 40 lidí se rozhodlo začít dělat 40 denní džapu (japa) – zpívání manter - v rámci „Mantra projektu“. Rovněž máme nyní první 3 oficiální místní vedení „Mantra projektu“ (Yadhavu, Jagadishena a Vamana z Bratislavy), což značí začátek ještě většího šíření. „Mantra Projekt“ se zdá být opravdu dobrým nástrojem jak mohou lidé začít. Ach ano, a přibližně 70 lidí obdrželo požehnanou vodu a začne ji šířit. Také pěkné! :-)\nOpravdu velký DÍK patří všem českým oddaným, díky jejichž obrovské lásce, kterou rozdávali bez nároku na odměnu, bylo možné toto uskutečnit.\nDharmananda a já máme v plánu přijet na návštěvu znovu v červnu na Hudební dílnu (workshop) a Satsang.\nHodně lásky ♥\nPS: po Satsangu v Písku jedna účinkující dáma začala zkoušet malý koncert, následovaný pěveckým workshopem, kde zpívala "Otče náš" v aramejštině…bylo to velmi silné, doufám že i vám se ukázka bude líbit – poslechnout si ji můžete na:


#5 Příspěvek od Adem » 10 led 2019, 23:35\n#6 Příspěvek od Ventero1 » 11 led 2019, 09:21\n#7 Příspěvek od Adem » 11 led 2019, 09:58\n#8 Příspěvek od juhele2014 » 11 led 2019, 21:36\n#9 Příspěvek od Ventero1 » 12 led 2019, 09:06\n#10 Příspěvek od juhele2014 » 17 led 2019, 21:30\nMašina je sice rozjetá, ale řidič není zcela při smyslech, eufemisticky řečeno. Dnes jsem si vzpomenul na výraz KOUKÁ, JAKO BY MU SPADLY HRAČKY DO KANÁLU ... Jo jo, přesně tento článek o anglickym brexitu https://vlkovobloguje.wordpress.com/201 ... na-loutka/ mě evokoval toto známé rčení ... Je to tak, autor (Vlk) je celej hin, že se Anglie trhá. Správně. Co taky ve spolku, kde na nás koukaj krz prsty? Já sem pro, budoucnost to nemá, je to ouplně na nic, akorát na tom tratíme.\nNicméně - nedávno jsem shlédnul dlouhý "dokument" Above Majestic https://sledujufilmy.cz/film/above-majestic/20103/ To je velmi zajímavé. (ale pozor - berte to s rezervou) Sice dlouhé, ale doporučuji těch pár úvodních několik (desítek) minut vydržet. Pustil jsem si to ve Vivaldi + plugin AdBlock. Je to s vloženýma titulkama, a je to místama dost neuvěřitelný ... To, co tam uslyšíte, vám dneska ve škole neřeknou.\nA obecně - pokud by někdo měl nápad, touhu, nebo třeba nutkání založit vlákno, řekněme s názvem kulturní tipy, tak já jsem všema deseti pro. Mohl by tam přispívat v pohodě každý čtenář zde na foru, nešlo by zde primárně o linux, ale o tipy na skvělý filmy, dívadlo, knížky, muziku, atd, zkrátka trochu relax, abysme se tady z toho nezbláznili ... Že jo. Trochu si vorazit, to je to, oč tu kráčí ...


Muž přišel o půl miliónu v podvodu s "marinovanými" penězi – Novinky.cz\nMuž přišel o půl miliónu v podvodu s "marinovanými" penězi\nVietnamec žijící v Norsku přišel o 180 000 norských korun (více než 570 000 Kč). Uvěřil totiž, že smícháním peněz a obyčejného papíru se speciální tekutinou dojde k okopírování a výsledkem bude stejné množství falešných bankovek.\npondělí 12. května 2008, 19:49 - OSLO\nDvaatřicetiletý Francouz půjde před soud v Oslu - je obviněn z toho, že napálil důvěřivého Vietnamce. Francouz mu prý řekl, že se má nechat směs pravých peněz a papíru nastříhaného na velikost bankovek marinovat přes noc ve speciálním roztoku. Do rána se z kusů papíru měly stát opravdové nefalšované bankovky.\nMagická proměna měla samozřejmě probíhat u Francouze doma. Výsledek asi nikoho kromě Vietnamce nepřekvapil. Nejen,že se žádné nové peníze magicky nevyrobily, ale do rána zmizel kouzelník i s penězi.\n"Vietnamec nám dal prohlášení, z něhož vyplývá, že opravdu věřil, že je takové množení peněz možné. My samozřejmě nechápeme, jak je vůbec možné, že někdo mohl na takovou báchorku naletět," řekl dle AFP policejní důstojník Ragnar Ingberg.\nPřed pár týdny naštěstí policie podvodníka zatkla i s penězi, které mu nepatřily. Ten se brání tím, že nevěří, že vůbec může být obžalován z takového nesmyslu, kterému by přeci nikdo nemohl uvěřit.


Banány a pálení žáhy - Problémy 2018 2022\nBanana pálení žáhy Příčina a Banana jako lék\nPálení žáhy je nepříjemným důsledkem jídla. Většina odborníků se shoduje na tom, že její vzhled se stává hlavním příznakem refluxní choroby gastroezofágů. Pálení žáhy se nejčastěji objevuje po konzumaci mastných, smažených, kořeněných, slaných potravin. Může to být jakási reakce lidského těla na zdánlivě zcela neškodné potraviny, například kávu, čaj, rajčata, cibuli a další.\nPředtím, než se obrátím na hlavní téma článku a pochopím, co je možné jíst s pálením žáhy, se chci trochu zaměřit na samotnou nemoc. Člověk si tedy všimne nepříjemného pálení v jícnu, což je důsledek kontaktu obsahu žaludku se sliznicí jícnu. Následky pálení žáhy mohou být zcela zklamáním: často to bude znamenat rozvoj nádorů, zánětů, eroze. To je důvod, proč byste neměli tyto příznaky ignorovat, zejména pokud začnou pravidelně.\nMezi hlavní příčiny pálení žáhy patří:\nindividuální nesnášenlivost některých výrobků, způsobující podobnou reakci;\nPálení žáhy může mít neblahé následky, což je důvod, proč by pálení, nepohodlí v jícnu nemělo být ponecháno bez řádné pozornosti. Pokud budete dodržovat dietu přinese žaludek a střeva zpět do normálu.\nZákladní principy stravy pálení žáhy\nCílem jakékoliv stravy je nejen minimalizovat bolestivé pocity, ale také odstranit je, zajistit normální fungování životně důležitých procesů v těle. V tomto případě je nutné "uhasit" plamen, který vypukl v jícnu, a zbavit se nepříjemných symptomů. A tohle všechno může udělat pálení žáhy. Správná výživa pro pálení žáhy je založena na základních zákonech:\nrozdělená jídla - zkuste jíst 5-6 krát denně v malých porcích;\nnepřehýbejte se - nikdy by neměly být těžké v žaludku, jíst jen tolik, kolik potřebujete, je lepší opustit stůl s mírným pocitem hladu;\nklid při jídle - neměli byste jíst, jako byste byli řízeni smečkou vlků, to je pro vaše tělo obrovský stres, který může způsobit pálení žáhy;\naktivita po každém jídle - po vydatném obědě nebo večeři byste neměli okamžitě zaujmout horizontální polohu, ale také se vyčerpat fyzickou námahou - extrémní, lépe vstávat a chodit s klidným krokem po dobu 35-40 minut;\nodmítnutí špatných návyků a nezdravých potravin - pokud chcete být zdraví, starat se o svou dlouhověkost, vzdát se kouření, alkoholu, snažit se minimalizovat konzumaci smažených, mastných, slaných a kořenitých potravin. Změny v blahobytu nebudou trvat dlouho;\nChcete vědět, co pomáhá při pálení žáhy? Tajemství vaření pro lidi, kteří trpí takovými nepříjemnými příznaky, je už dlouho schazhenie jídlo. Co je to?\nPokuste se vařit své oblíbené pokrmy pro pár a okamžitě je před jídlem rozemele. Zlikvidujte všechny potraviny, které vyvolávají pálení žáhy, nahraďte méně nebezpečnými protějšky. A nakonec se vzdávejte tepelně dráždivého sliznice - v tomto případě horkého jídla a naopak příliš vychlazených jídel, jako jsou studené předkrmy, zmrzliny s ledem.\nCo můžete jíst s pálením žáhy? Nakonec jsme se tomuto problému přiblížili. Oproti převládajícímu stereotypu existuje poměrně málo produktů, které mají pozitivní vliv na sliznici jícnu a žaludku, vykazují neutralizační účinek a pomáhají snižovat zánět a bolest. Tyto produkty zahrnují:\nMléčné výrobky (nekvasené) - mléko pro pálení žáhy - tento lék, jeden z nejužitečnějších produktů, který musíte zahrnout do své stravy. Nízkotučné mléko země obklopuje stěny žaludku a jícnu, zmírňuje záněty, zklidňuje, má obálkový efekt. Je povolen sýr s vysokým obsahem tuku a tvaroh. Kefír pro pálení žáhy - téma je docela zajímavé. Většina odborníků souhlasí, že v malých množstvích kefír dokonce pomáhá tělu v boji proti hoření. Kefir je výborný nástroj pro zklidnění oteklého žaludku, zmírnění bolesti, zvládání přejídání.\nOvesné vločky. Co pomáhá při pálení žáhy? Ovesné vločky k snídani. Sliznice, kterými je záď obohacena, obklopují stěny žaludku. Ovesné vločky si po dlouhou dobu zachovávají pocit plnosti, nevyvolávají zvýšení kyselosti. Můžete přidat mléko do pálení žáhy do obilovin - v tomto případě můžete kombinovat prospěšné vlastnosti těchto produktů.\nChléb - pro lidi trpící pálením žáhy je užitečný pouze nekvašený chléb. Skvělým příkladem je pita chléb, může být zahrnut do stravy. Pokud mluvíme o tradičním chlebu s kvasinkami, rozhodně to není vaše volba. Zahajuje proces kvašení v žaludku, doprovázený uvolňováním kyseliny, což vede k pocitu pálení.\nLněný olej - olej na pálení žáhy, získaný z lněných semen, dokonale obklopuje žaludeční stěnu, zklidňuje ji, odstraňuje bolest. To může být přidáno do salátů, na přílohách a vzít lžíci na prázdný žaludek.\nBanana - toto tropické ovoce je obohaceno o obsah užitečných vitamínů a mikroprvků. Pokud nevíte, co můžete jíst s pálením žáhy, budete nejen poškodit banány, ale také pomoci vašemu tělu. Obsahuje téměř žádné kyseliny, které mohou vyvolat pocit pálení v žaludku. Díky vynikajícím obálkovým vlastnostem pomůže banán neutralizovat bolest a zklidnit podrážděné stěny žaludku.\nZelenina, dušená nebo dušená, je povolena v libovolném množství. To je skvělá volba pro ty, kteří trpí chorobami gastrointestinálního traktu.\nZeleninové polévky, vývar s nízkým obsahem tuku - žaludek každého z nás potřebuje tekuté jídlo.\nMožná je to nejsprávnější dieta pro pálení žáhy. Správná výživa pro pálení žáhy - slib dobrého zdraví, takže nezanedbávejte jeho základy.\nNeexistuje nic překvapivého ve skutečnosti, že není možné jíst potraviny, které by měly být podávány těm, kteří trpí pálením žáhy. Především je to:\nOvoce a zelenina s vysokou kyselostí - tato skupina zahrnuje jablka, citrusové plody, kiwi, švestky, rybíz, jahody, rajčata. Všechny tyto produkty opakovaně zvyšují hladinu kyseliny v žaludku, takže jejich použití je přísně zakázáno.\nPikantní pokrmy - je nutné odmítnout nádobí s pepřem, hořčicí. Jedná se o agresivní produkty pro žaludek a střeva, které mohou vést k popáleninám na sliznici, ostrým bolestem.\nKonzervy - ryby v různých omáčkách, marinované houby, okurky, squash, kaviár a další. Zlikvidujte tyto produkty, které nepříznivě ovlivňují podrážděnou sliznici jícnu.\nRychlé občerstvení - tato skupina zahrnovala pečivo, vysoce sycené nápoje, hranolky, sušenky. Nepředstavují žádný přínos, naopak, škodlivý účinek na činnost gastrointestinálního traktu a trávicího systému.\nUzené výrobky, káva a čokoláda - tyto produkty jsou umístěny v jedné skupině pouze proto, že přispívají k uvolnění svěrače, který otevírá přístup kyseliny k sliznici jícnu. Med pro pálení žáhy bude vhodnou alternativou k cukru a nahradí čokoládu.\nTady je, jídlo pro pálení žáhy. Menu, jak vidíme, může být nejrozmanitější. Je lepší vzájemně kombinovat zdravé produkty. Připravili jsme pro Vás příkladnou nabídku, která by prokázala, že konzumace pálení žáhy může být nejen vyvážená, zdravá, ale také chutná.\nOvesné vločky vařené v mléce jsou nejlepší volbou pro snídani. Můžete ji nahradit proso, mannu, rýži - ne zásadně. Pokud kaše nestačí, můžete přidat čaj s sendvičem z pita chleba a tvarohem. Pamatujte si, že snídaně by měla být hustá, ovesné vločky zvládá tento úkol.\nJako ranní občerstvení je sklenka mléka nebo kefíru dokonalá, ale pro odpolední svačinu si můžete vybrat ovoce, například banán nebo sendvič z nekvašeného chleba s avokádem a tvarohem.\nZeleninová polévka s nízkou kyselostí, kuřecí vývar - ideální řešení pro oběd. Polévka může být doplněna malým kouskem libového, vařeného masa (prsa) a těstovin z tvrdé pšenice, zeleniny a všech milovníků mořských plodů může nahradit maso nebo drůbež štíhlou rybou jako ozdobou.\nVečeře by měla být snadná: pamatujete si jedno ze základních pravidel pro konzumaci pálení žáhy? Tvaroh s ořechy a sušené ovoce bude dost dost. Pokud se nemůžete vyrovnat s pocitem hladu, můžete vařit malý kus prsa a doplnit ho salátem z čerstvé zeleniny.\nPřed spaním můžete vypít sklenku kefíru nebo mléka - tímto způsobem uklidníte stěny žaludku.\nDoufáme, že jsme ze všech stran pokryli téma: "Co můžete jíst s pálením žáhy, které produkty bychom měli vzdát." Jezte správně, pomozte svému tělu.\nPoužijte banán pro vředy\nNevýhodou je skutečnost, že používání ovoce sedavými obézními lidmi na banánu s prázdným žaludkem způsobuje nepohodlí v žaludku a nadýmání.\nGastritida je dnes běžným onemocněním u lidí různého věku. Jeho počáteční fáze nepředstavuje vážné zdravotní riziko, ale následný vývoj může vést k významným komplikacím. Z tohoto důvodu musíte být nesmírně zodpovědný vůči příznakům tohoto onemocnění. Komplikace nebudou překvapeny pouze včasným přechodem prevence a léčby.\nPo diagnóze "gastritidy" musí pacient pečlivě sledovat svou dietu. Mnoho produktů je zakázáno. Strava by měla zahrnovat pouze ty látky, které mají pozitivní vliv na činnost gastrointestinálního traktu a přispívají k urychlení zotavení. Banán s gastritidou je ideální pro tuto roli, protože je nejcennějším nutričním produktem rostlinného původu.\nNejprve musíte pochopit, co představuje nemoc. V současné době termín "gastritida" kombinuje všechna onemocnění žaludku, která jsou spojena se zánětlivou povahou sliznice stěn tohoto orgánu.\nPatologický proces je akutní a chronický. Akutní gastritida se vyvíjí poměrně rychle. To je způsobeno účinky agresivních chemikálií, alkoholu, některých léků a potravin na stěnách žaludku. Dlouhodobě se vyvíjí chronická forma onemocnění. Jedná se o progresivní patologii, při které jsou poškozené stěny žaludku a žláz, které jsou zodpovědné za produkci kyseliny chlorovodíkové, hlenu a pepsinu.\nExistují 2 typy chronické gastritidy:\nAtrofický zánět postupně poškozuje, ničí nebo snižuje počet žláz zodpovědných za produkci žaludeční šťávy. Výběr kyseliny chlorovodíkové se sníží.\nNon-atrofické nebo povrchní - pouze stěny žaludeční sliznice se zapálí. Hladina kyseliny chlorovodíkové je normální nebo zvýšená. Aby se atrofická gastritida stala atrofickou, trvá nejméně dvě desetiletí.\nBanány: chemické složení a obsah kalorií\nBanány jsou oblíbené u dětí i dospělých. Na rozdíl od obecného názoru je banán bobulí, protože roste na banánu, který nemá tvrdý kmen. Jeden takový kmen je schopen vydržet až 100 kg, což je asi 300 plodů.\nVlastnosti banánů spočívají v tom, že jsou nasyceny různými vitamíny, makro- a mikroelementy, které obsahují fosfor, karoten, pektin, škrob, dusíkaté látky a minerály. Také obsahují přírodní cukry - glukózu, sacharózu, fruktózu a vlákninu. Toto lahodné bobule obsahuje protein tryptofanu, který se pak promění v serotonin. Ten je známý jako hormon štěstí.\nDítě 3 měsíce často plivat


Tradiční „AKCE DŘEVO“ s přáteli z Čech 20 – 22.11.2015, autor: Luboš – ZO CSS 6-21 Myotis\nTradiční „AKCE DŘEVO“ s přáteli z Čech 20 – 22.11.2015, autor: Luboš\nPo roce se blíží zimní roční období a společně s tím je potřeba nadělat zásoby dřeva do základny. Letošní akce na dřevo proběhla ve stejný termín, jako loni 20 – 22. listopadu.\nTradičně přijeli přátelé z okolí Karlových Varů a Prahy, aby nám se dřevem pomohli a taky se podívali do nějakých dalších jeskyní u nás v Moravském krasu.\nV pátek večer se to postupně všechno sjíždělo ze všech koutů republiky. Mezi prvními dojel Dušan se svým kamarádem Pavlem z Beskyd. Ten dosud neviděl žádné naše pracoviště a tak ještě ten večer ve čtyřech lidech vyrážíme na exkurze Agrisu a Člupku. Jinej den by na to nebyl čas. Vrátili jsme se asi v 11 hodin večer a základna už byla plná lidí. Zábava se táhla do raních hodin.\nV sobotu jsme naštěstí vstávali celkem rozumně, takže kolem desáté mohla vypuknout honba za dřevem. Celé to začalo menším nedorozumněním, protože až do poslední chvíle nikdo nevěděl, kde to dřevo vlastně vzít. Adam, kterej měl být domluvenej s místním majitelem lesa, nějak domluvenej nebyl a dvacet nasraných lidí přešlapovalo nedočkavě před základnou.\nNakonec se vše v dobré obrátí a jsme vysláni za Vilémovické hřiště, kde údajně mají být nějaké soušky. Profík Michal nám nakonec shodil strom takové velikosti, že tím jedním stromem naplnil celou základnu dřevem až po střechu. On sám se alespoň pořádně vyřádil s pilou a nosiči nestačili nosit, protože strom byl hluboko ve stráni.\nDřevoakce musela být náhle utnuta, protože na druhou hodinu byla domluvena exkurzně-pracovní návštěva jeskyně u MSK Holštějn konkrétně díry s pracovním názvem Sonda pod Jedničkou.\nExkurze se všem líbila. Dobře vybraná jeskyně, která stála za návštěvu. Trocha akčního lezení, pěkná výzdoba a nedávno objevenej Kalciťák je fakt pecka.\nTrochu mě mrzí, že jsme moc nedali té pracovce. Exkurze trvala trochu déle, než se předpokládalo a ani domácím už se moc nechtělo. Ve finále jsme vytáhli alespoň 30 kyblíků útěchy, aby ta exkurze nebyla úplně zadarmo. Budem si to muset odpracovat někdy jindy.\nPo celodení hladovce se konečně všichni v 8 večer na baráku najíme a zapíchnem to naproti U Netopýra.\nV neděli se plná základna lidí musela rozdělit na 3 skupiny. Já jsem šel se čtyřmi lidmi do Srnčí jeskyně. Měli jsme od skupiny z Hlubokáču potvrzené informace, že jeskyně je vystrojená lany, ovšem po otevření vrátek se zjistilo, že tomu tak není. Kluci chtěli za každou cenu dolů, protože už loni jim to nevyšlo kvůli špatnému klíči. Vrátili jsme se na základnu, pobrali si vlastní lana, karabiny a potřebné věci na vystrojení a zkušenej Vláďa si to vystrojil sám.\nPoněvadž Srnčí jeskyně je fyzicky dost náročná, tak dámské osazenstvo a ti, co neměli lezecké vybavení tvořili další skupinu. Ta se vydala na prohlídky Balcarky a Sloupsko-Šošůvských jeskyní.\nPoslední skupina byl Aleš s pár lidma co museli dokončit tu utnutou sobotní dřevoakci. Bylo potřeba dosekat nařezaný špalky před základnou a dovézt poslední zbytky dřeva, co zůstaly v lese.\nKdyž jsme dorazili ze Srnčí, všechno bylo hotovo. Bylo pozdní odpoledne a návštěva z Čech to ještě měla 400 km domů. Rozloučili jsme se, poděkovali za výpomoc a potvrdili si opětovné shledání.\nDřeva je na celou zimu dost, takže hlavní úkol tohoto týdne splněn. Tímto všem zúčastněným hluboce děkujem. Sami bychom to neměli šanci zvládnout. Můžem jezdit bádat jak vzteklí.\nTrochu s Alešem poklidíme poslední bordel co zbyl na základně a asi v 6 večer to definitivně balíme a odjíždíme každý svou cestou.\nFotky: Luboš a Vláďa.\nTermín: 20.11.2015 – 22.11.2015\nTento záznam byl publikován v archiv 2015 . Uložit odkaz do záložek.\n← Pracovka Člupek, exkurze Kateřinská, výlet po krasu a samozřejmě chlast, autor: Luboš\nProstě obyčejná víkendovka v krasu 18 – 20.12.2015, autor: Luboš →


• že Němci přesouvají desítky divizí ze západní fronty na východní sovětskou, vyjádřila této myšlence podporu s tím, že zastavení přesunu těchto jednotek je důležitou prioritou.[22\n• Letecký útok RAF na pomoc sovětské ofenzivě by mohl mít ničivý efekt na morálku Němců. 25. ledna poté, co zpravodajská služba (Joint Intelligence Committee) usoudila, že Němci přesouvají desítky divizí ze západní fronty na východní\n• Dobře, OK kazateli.\n• Cílem bylo bombardování Berlína a několika dalších měst v součinnosti s postupem sovětských vojsk, aby tak způsobily zmatek mezi německými jednotkami a uprchlíky z východní fronty a narušily jejich zásobování ze západu.\n• Němci ustupovali na obou frontách,8. února překročili Sověti řeku Odra pouze 70 kilometrů od Berlína. východní a západní se fronta přibližovaly, Spojenci na západě chtěli pomoci Rudé armádě v postupu svým bombardovacím letectvem.\n• Několik desetiletí po válce odhadovaly různé zdroje počet mrtvých až na 250 000, Ve srovnání s bombardováním Hamburku v roce 1943, které způsobilo nejničivější požár v dějinách RAF a USAAF, vyžádalo si asi 50 000 obětí a které zničilo prakticky ce...\n• Bylo to é bombardování vojenského a průmyslového centra, jež bylo důležitým železničním a komunikačním bodem se 110 továrnami a 50 000 dělníky podporujícími vojenské tažení nacistického Německa\n• Skrz Drážďany tehdy postupně procházeli vojáci utíkající před postupujícími sovětskými vojsky. Následná ohnivá bouře zničila plochu 6,5 km² městského centra.\n• Ve čtyřech náletech shodilo 769 těžkých bombardérů britské RAF a 527 strojů USAAF přes 3 900 tun výbušných a zápalných pum (napalmových M69) na Drážďany, hlavní město Saska, spolkové země nacistického Německa\n• Bombardování Drážďan byl britsko-americký vzdušný útok, který provedly Royal Air Force (RAF) a americké United States Army Air Forces (USAAF) 13.–15. února 1945 během druhé světové války.\n• Bezpečné Rusko bude až bude Putin poražený jako Hitler a Rusko nebude schopno války. Jenže mají atom.\n• Ty se bavíš?To já ne!Agresor,okupant, travič a vrah Putin už všem zemím okolo Ruska vyhrožoval zničenim,přepadl UA,okupuje Donbas,Krym,Bělorusko,Kazachstán,a západ na to vždy jen čuměl,ale teď jeho konflikt s UA bude hodnĕ krvavý!\n• Dnes se na událostech kolem Ukrajiny dobře bavíte a nahrazujete si jimi hračky. Až to vypukne budeme všichni blednout. Ty se bavíš?To já ne!Putin už všem zemím okolo Ruska vyhrožoval zničenim,přepadl UA,okupuje Donbas,Krym,Bělorusko,Kazachstán,...


Vojenská helikoptéra s vojákem jen za 510 Kč - Hračky-CZ.cz\nV akci je právě teď Vojenská helikoptéra s vojákem od výrobce Toys Group - tento artikl nepropásněte za bombastickou cenu 510 Kč. Pozor, počet kusů na skladě může být u akčního zboží omezený, zajistěte si svůj kus včas. Jen nyní je POŠTOVNÉ ZDARMA, když si vyberete zboží nad 2500 Kč. Neotálejte s nákupem, cenu můžeme garantovat jen pro tuto chvíli.\nV akci je právě teď Vojenská helikoptéra s vojákem kvalitní značky Toys Group - toto zboží si můžete objednat při likvidaci skladu za nepřekonatelných 510 Kč. Naše výhodné nabídky čekají právě na vás. NEPLAŤTE DOPRAVNÉ A BALNÉ, nabídka platí pro objednávky v hodnotě nad tisíc pětset. Nakupování na internetu je tak opět výhodnější než v kamenné prodejně, která má vyšší náklady.\nBojová vojenská helikoptéra s letovými a bojovými zvuky potěší každého malého milovníka vojenské techniky. Senzační hračka s vojenskýn příslušenstvím jistě osloví každé dítě a poskytne mu mnoho hodin tvůrčí zábavy. Helikoptéra je vybavena zvukovými efekty, kde slyšet zvuk motoru a střelby z kulometu. Celá sada je vyrobena z kvalitního plastu ve vojenské barvě. Postava vojáka mají pohyblivé ruce a nohy. Hračka je vhodná pro děti od 3 let.Souprava obsahuje: vojenská helikoptéravojenské autopostava vojákazbraněkanystrvojenské příslušenstvíRozměry vrtulníku:délka: 31 cmšířka: 9 cmvýška: 15 cmRozměr auta:délka: 13 cmšířka: 7 cmvýška: 10 cmvoják: výška: 10 cmRozměr balení: délka: 45,5 cmšířka: 15 cmvýška: 24 cm\nBojový tank na baterie\nKamion Manny Cars 48 cm - červená\nTerénní auto na setrvačník - bílá\nSouprava nákladní auto + nakladač\nHůlka Harryho Pottera s krabičkou od Ollivander - 35 cm


Jste zde: Úvodní stránka > Alternativní medicína > SRT\nZveřejněno: 6. 3. 2006\nJak zhubnout? Zkuste Spiritual Response Therapy\nTrápí vás nějaké to kilo navíc? Pokud jste už vyzkoušely všechny možné diety a stále máte nadváhu, chtělo by to změnu. Tu nabízí alternativní terapeutka IVA HÉDLOVÁ (50) z Brna pomocí tzv. mentálního hubnutí a metody Spiritual response therapy (duchovní terapie odezvy).\nZveřejněno: 21. 5. 2016\nJak známo,vše souvisí velice úzce s naší psychikou. My i naše okolí nám dává do podvědomí hesla, která se tam usadí a protože tělo vykonává pouze to, co mu mozek přikáže, je nasnadě, že po větě: "jsem tlustá" se bude naše tělo chovat tak, abychom opravdu nehubnuly, ale spíše naopak.\nKdo je to Vyšší Já?\nČas a prostor tak, jak ho známe my, vlastně neexistuje. my ho ze svého úhlu vnímáme velmi omezeně. Jako horizontální úsečku: Minulost-přítomnost-budoucnost. Ale ve vesmíru to takto nefunguje. Představte si to jako úsečku vertikální, která celá je vlastně přítomný okamžik.\nSRT ČISTÍ A ODSTRAŇUJE PROGRAMY\n1. Předprogramované nemoci (některé duše přicházejí na svět s různými nemocemi, které si ve stavu mezi smrtí a novým zrozením - v tzv. bardu - naprogramovaly)\nSEBETRESTÁNÍ – SRT\nZveřejněno: 21. 1. 2014\nJSME VÍCE NEŽ VÍME\nUvnitř každého z nás je neodbytné naléhání učit se, růst, narůstat a stát se větším a větším. Toužíme po pravdě. Pozastavujeme se nad tím, co v našich životech chybí. Je to láska, duševní klid, blahobyt nebo zdraví. K lepšímu poznání sebe sama a porozumění životu je třeba určitě víc než jen to, co můžeme vidět na povrchu materiálního světa.\nDOPIS AUTORA METODY SRT PANA DETZLERA VŠEM ZÁJEMCŮM O TERAPII\nVážený kliente, očista metodou SRT je velmi silný proces vyhledání a odstranění škodlivých programů z tohoto života, z minulých životů, paralelních životů, paralelního universa a budoucích životů. Práce, kterou děláme, má u většiny lidí obvykle značný efekt. Díky tomu už došlo k mnoha mentálním, emocionálním a duchovním uzdravením.\nZveřejněno: 30. 9. 2005\nNegativní programy v terapii SRT\nNegativní programy, které se vyskytují nejčastěji? Jako alternativní terapeutka přicházím denně do kontaktu se svými klienty, kteří za mnou chodí nebo jezdí ze vzdálených míst s tím, že potřebují pomoci. Jezdí s problémy fyzického rázu, ale hlavně s problémy, které mají v oblasti psychiky.


Agriturismo La Genziana - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Alghero\nAgriturismo La GenzianaRegione Sa Segada 111, Sa Segada, Alghero, Itálie, 7041 - Zobrazit na mapěSkvělé8,3Na základě26hodnoceníAgriturismo La GenzianaZobrazit více fotografií"Presentation was nice. Position perfect.\nFamily orientated,..."LayleUnited KingdomZobrazit více fotografiíZobrazit všech 40 fotografií8,3 Velmi dobrá polohaZobrazit na mapě8,3Poloha\nAgriturismo La Genziana – podrobnější informaceStručný popisVýhodně umístěný ve městě Alghero,je hotel Agriturismo La Genziana skvělou základnou pro prohlídku tohoto živého města. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. O nic méně mimořádný je snadný přístup hotelu k nesčetným městským atrakcím a pamětihodnostem, jako je Letiště Alghero-Fertilia, Nautisub, Traghetti Navisarda. Využijte bohatství bezkonkurenčních služeb a vybavení v tomto hotelu ve městě Alghero. Hoteloví hosté si mohou užívat vybavení jako Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, zařízení pro tělesně postižené, úschovna zavazadel, parkoviště, rodinný pokoj. Kromě toho jsou všechny pokoje vybaveny celou řadou vymožeností. Mnoho z nich má k dispozici i klimatizace, topení, stůl, balkon/terasa, LCD televize / plazmová obrazovka, které potěší i toho nejnáročnějšího hosta. Po celý den si můžete užívat pohodovou atmosféru golfové hřiště (v dosahu 3 km), dětské hřiště, zahrada. Agriturismo La Genziana je ideálním místem k pobytu pro cestovatele hledající kouzlo, komfort a pohodlí ve městě Alghero.Zobrazit víceCo nabízíPřístup k internetuWi-Fi zdarma ve všech pokojích Služby a vybaveníkuřácká část Přístupdomácí zvířata povolena Dostupné ve všech pokojíchbezplatná balená vodapracovní stůlvysoušeč vlasůledničkasprcha moskytiératelevize s plochou obrazovkou Zobrazit méněPoznámky k ubytováníPřistýlky závisí na vybraném pokoji, pro více podrobností zkontrolujte kapacitu jednotlivých místností.Pokud rezervujete více jak 5 pokojů, mohou se na vás vztahovat odlišné podmínky.Zobrazit víceUpozorněníInformujte prosím Agriturismo La Genziana o svém předpokládaném čase příjezdu předem. Tuto informaci můžete napsat do políčka pro zvláštní požadavky při rezervaci nebo se obraťte přímo na ubytování. Kontaktní údaje jsou uvedeny v potvrzení rezervace. Pro zaručení rezervace je třeba provést platbu předem bankovním převodem. Ubytování Vás bude kontaktovat po provedení rezervace a poskytne Vám instrukce ohledně bankovního převodu.Zobrazit více


kb04-univerzalni-drzak-klavesnice Televizní stojany www.drzakytelevize.cz\nSTRICT BRAND KB04 univerzální držák klavesnice\nUniverzální držák klávesnice je dokonalým doplňkem k počítači ke stolu. Držák je připevněn ze dvou stran ke stolu. Díky tomu to řešení získáme ergonomickou pracovní polohu. Obrovské regulační možnosti posuvu vám umožní… Více informací\nDržák je připevněn ze dvou stran ke stolu. Díky tomu to řešení získáme ergonomickou pracovní polohu.\nObrovské regulační možnosti posuvu vám umožní přizpůsobit polohu klávesnice individuálním potřebám uživatele. Jednoduchá montáž. Dodáváme v černém provedení.\nrozměr klavesnice 68 × 28.5 × 27.5 cm


PLÁN NA ROK 2018/2019 - Oficiální stránky obce Kytín\nPLÁN NA ROK 2018/2019\n1.6. - 28.6. Hurá na prázdniny\nDětský klub Kytíňáček, Kytín 65 se sídlem na OÚ\nPRO DĚTI VE VĚKU 2 – 5 LET.\nZPRACOVANÝ PRO ŠKOLNÍ ROK 2018/2019\nNázev: Dětský klub Kytíňáček, Kytín 65\nSídlo: OÚ Kytín č. p. 65\nTelefon: 777 288 361, 723 522 840\nZřizovatel: OÚ Kytín\nLEKTORKA: Eva Hůlková\nLEKTORKA: Alice Slepičková\nDélka programu – pro školní rok 2018/2019\nNázev školního vzdělávacího programu: Poznáváme náš Kytín\nŠkolka je umístěna v prostorách OÚ v Kytíně. Školka obývá čtyři místnosti, které jsou útulné a nově zrekonstruované. Velké plus je, že Kytíňáček se nachází v nádherném prostředí naší malebné vesničky, takže se nemusíme bát vyjít na ulici, jelikož auta zde jezdí minimálně.\nDostatečně velké prostory tříd umožňují vytvoření hrací místnosti, pracovní a zároveň jídelní místnosti i místo pro odpočinek. V okolí Kytíňáčku je dětské hřiště vybudované OÚ Kytín. Hřiště se nachází v poklidném prostředí. Školičku navštěvují děti od 2 do 5 let a většina dětí bydlí v obci Kytín nebo v okolních vesničkách. Provoz školičky je od 7:00 – 16:30.\nSoučástí Kytíňáčku není školní jídelna.\nLEKTOKA: Eva Hůlková\nrodiče mohou volně vstupovat do tříd\nrodiče otevřeně jednají s učitelkami, mají připomínky k chodu školky\nučitelky zjišťují, na jaké úrovni nastoupilo dítě do školky\nučitelka zjišťuje stravovací návyky dítěte\nsleduje potřeby dítěte\nŠkolka organizuje pro děti různé akce – společné výlety do přírody, dny otevřených dveří\nInformace, které rodiče chtějí vědět o svém dítěti, se mohou dozvědět na individuálních schůzkách\nRodiče mají možnost konzultovat výsledky vzdělávání jejich dítěte\nUčitelka poskytuje rodičům informace o pokrocích ve vývoji dítěte, na požádání ukáže záznamy o dítěti\nInformace o dětech zná jen učitelka, která s dítětem pracuje, nikdo jiný je nezná\nDěti jsou přijímány na základě zápisu. Školka má v provozu jednu třídu, ve které jsou děti v rozmezí 2 – 5 let.\n„POZNÁVÁME NÁŠ KYTÍN“\nVzdělávací program „Poznáváme náš Kytín“ je vypracován jako integrovaný vzdělávací program, který umožňuje dítěti poznat a vnímat okolí. Získat reálný pohled na celý svět ne jenom na Kytín.\nRámcový vzdělávací program se bude dělit na 4 roční období, které v naší zemi zažíváme každý rok. Vzdělávací program je rozdělen jednotlivě na každý měsíc.\nPODZIM – záři, říjen, listopad\nZIMA - prosinec, leden, únor\nJARO – březen, duben, květen\nLÉTO – červen, červenec, srpen\nŠkolička se otevírá 1. září a je tedy jasné, že začínáme podzimem.\nPODZIM – dny jsou kratší a chladnější, stromy začínají ztrácet svou vůni a opadává listí. Na stromech je hodně ovoce, pole hlásí svojí sklizeň a jsou zoraná. Některé zvířátka si připravují zásoby jídla na zimu, staví si domečky. Stěhovaví ptáci odlétají do teplých krajin.\nZIMA – zima je nejchladnější období roku. Dny jsou krátké a velmi brzo se stmívá. V mnoha zemích je sníh a led. Rostliny přestávají růst a zvířátkům narůstá huňatější srst, která je chrání před chladem. Jiná zvířátka celou zimu prospí, např. medvědi.\nJARO – všechno směřuje k veselejšímu a lepšímu. Ptáci se vracejí z teplých krajin, začínají nám tu krásně zpívat. Stromy se začínají zelenat, tráva se dostává z té těžké dávky sněhu a dostává opět svou krásnou zelenou barvičku. Zvířátka si hledají své partnery a přivádějí na svět nová mláďátka.\nLÉTO – léto je nejteplejší období roku. Dozrává ovoce, zelenina, obilí. Dny jsou dlouhé a děti chodí později spát. Začínají prázdniny a každý jezdí na dovolenou se svými rodiči. Všechno je krásně rozkvetlé, sluníčko nás krásně hřeje.\nPLÁNY JSOU PŘIPRAVOVANÉ NA KAŽDÝ MĚSÍC\n(Každý měsíc bude vyvěšený na nástěnce ve školce a na webových stránkách obce Kytín.)\nKaždý měsíc se zaměřujeme na jedno téma.\nPlány jsou pro děti od 2 – 5 let\nPlány budou rozděleny tak, aby to zvládli jak mladší tak starší děti.\nPři výtvarné činnosti budeme rozdělený na dvě skupiny\nKaždý týden bude zaměřený pro malé šikulky\nNa každý týden mají děti za úkol si přinést pomůcky na výtvarnou činnost, proto prosíme rodiče, aby četli týdenní\nXSochařské sympozium v Bratřínově\nXKytínské kulturní léto 2019 pode vsí a na návsi\nSochařské sympozium v Bratřínově\nKytínské kulturní léto 2019 pode vsí a na návsi\nXLéto s kovbojem\nDnes je čtvrtek, 22. 8. 2019, 2:47:35


Ďábelská jízda trvá! Přijeli jsme vyhrávat, nikoliv hrát krásný fotbal, hlásí trenér Belgie - Sport.cz\n27. června 2014 08:55 - Praha\nBelgická spanilá jízda fotbalovým mistrovstvím světa pokračuje. Ani fakt, že poslední zápas skupiny E hráli Rudí ďáblové pětačtyřicet minut v deseti, nepřibrzdil jejich brazilské tažení. I na třetí pokus slavili vítězství. Ve čtvrtek zničili korejský sen o postupu do osmifinále těsnou výhrou 1:0, přičemž už dříve získali skalp Alžírska a Ruska. Nyní se mohou chystat na osmifinálový souboj s USA.\n„Můj mladý tým měl tendenci tlačit se v průběhu prvního poločasu zápasu s Korejci až příliš do útoku. Nabádal jsem chlapce o přestávce, aby se trošku uvolnili. Není snadné hrát zápas s vidinou, že můžete postoupit se stoprocentní bilancí. Jde o historický úspěch pro naši zemi," rozplýval se ve vítězné euforii trenér belgického týmu Marc Wilmots.\nKdyž Belgičané dosáhli zatím historického úspěchu v podobě čtvrtého místa v Mexiku 1986, postoupili ze skupiny až jako třetí s bilancí jedné výhry, jedné remízy, jedné prohry. O čtyři roky později v Itálii prošli do osmifinále z druhého místa s jednou prohrou ve skupině, stejná situace se opakovala o čtyři roky později v USA. Při šampionátu 2002 v Koreji a Japonsku posunulo belgický tým do osmifinále pět bodů za jednu výhru a dvě remízy.\n„Vyhrát skupinu poté, co jsme hráli přes poločas v deseti, je skutečně velmi uspokojující pocit," radoval se Jan Vertonghen, který gólem zařídil těsné vítězství 1:0 a byl vyhlášen nejlepším hráčem zápasu.\nBelgičany totiž o rekordní zápis v podobě zisku devíti bodů ve skupině nepřipravilo ani vyloučení Defoura ve 45. minutě. „Korejci pak měli sice velký tlak, ale my jsme se koncentrovali na defenzivu a dobře bránili," přemítal brankář Thibaut Courtois.\nWilmots: Naše mise ještě nekončí\n„Vyhráli jsme sice nejtěsnějším rozdílem, ale nikdo nemůže pochybovat o morálce a našem týmovém pojetí," vykládal Courtois. „Přesně tak. Náš kádr je velmi silný. Každý z nominovaných odvádí sto procent práce pro Belgii. A tak získáváme vítězství," analyzoval cestu ke třem výhrám ve skupině Wilmots.\nJeho tým čelí obrovskému očekávání. Vždyť v kádru jsou hráči elitních evropských klubů. Snad i proto se v Belgii řešilo, jak moc přesvědčivé byly úvodní výhry nad Alžírskem (2:1) a Ruskem (1:0).\n„Jsme v Brazílii, abychom vyhrávali, nikoliv abychom hráli krásný fotbal. A naše mise ještě nekončí," vyslal oponentům jasný vzkaz trenér Wilmots. V úterý se v osmifinále Belgičané utkají s výběrem USA, který postoupil jako druhý tým ze skupiny G. „Podlehli jen Německu, které je velmi silné. Zatím hrají skvělý turnaj," přemítal už Courtois o příštím soupeři. A jak Belgičané doufají, snad ne o posledním. Cíl brazilské party Rudých ďáblů je mnohem větší než jen osmifinále.\nPostoupí do čtvrtfinále MS fotbalisté Belgie, nebo USA?\nBelgie 78,7 %\nUSA 21,3 %


Prostě běhám: října 2021\nSofie chladná, mokrá, kluzká a rychlá\nTak nalijme si čistého červeného vína, bulharská Sofie není vyhlášenou turistickou destinací. Maličké centrum s několika hezkými sakrálními památkami obklopuje značně nevzhledná paneláková zástavba, u které našince napadne, že Žižkov, Libeň nebo Vršovice jsou vlastně moc hezká místa. My se sem ale nejedeme kochat, nýbrž si běžecky odškrtnout další zemi v abecedním pořadí. Albánie, Andorra, Arménie, Ázerbájdžán, Belgie, Bělorusko i Bosna s Hercogovinou jsou již odběhané, Bulharsko bylo na řadě.\nNaše abecední vyzobávání zemí dostalo covidovou pandemií slušný bodyček, po kterém rok a půl zůstalo otřeseno ležet. Posledním zahraničním výletem byla Madeira před více než rokem a půl.\nDo Bulharska bohužel nevyrážím v nejlepší formě. Týden před závodem se znepokojením zjišťuji, že mám podezřele citlivé zuby na pravé straně úst. Pití čehokoliv chladnějšího se stává dost bolestivým zážitkem. No co, snad to přejde. Ve středu se jdu naposledy před závodem proběhnout, pak už chci odpočívat. Půl hodiny po běhu mi z úst začne střílet taková bolest, že mám pocit, že se mi rozskočí hlava. Takže to asi nepřejde. V noci nespím, ve čtvrtek se vnutím coby akutní případ k zubařce. Zanícené kanálky šestky vpravo nahoře. Lokální mrtvení, odvrtání, čištění kanálků, desinfekční vložka, provizorní výplň, přijďte za měsíc, nějak to dořešíme. Kdyby to bolelo dál, přijďte brzy ráno. Spokojeně konstatuji, že akutní bolest je skutečně pryč, stejně jako přecitlivělost. Večer však zjišťuji, že zub na dotyk a poklep bolí dál. A my v poledne letíme do Sofie. Představa problémů se zuby o víkendu v Bulharsku mě hodí do takového stresu, že druhou noc za sebou nespím.\nRáno v půl osmé jsem opět u zubařky. Opět anestetikum, odvrtání a přečištění kanálků. Zub je mrtvý, takže nemá čím bolet, bolí jeho usazení v kosti, zřejmě zánět. Ale to musí přejít samo. Ptám se, zda se s tím dá v neděli běžet závod. Tváří se, jako že ona by to tedy nedělala. Cestou metrem na letiště zažívám opravdu hlubokou krizi. Dvě noci beze spánku, hlad, protože jsem včera neobědval, jen lehce večeřel a dnes nesnídal, znecitlivělá tvář z druhé dávky anestetik během dvou dnů. Zpět na nohy mě na letišti postaví cola, opatrné uždibování měkkého sendviče a jeden brufen.\nAle v záplavě negativních pocitů se najdou i pozitiva, například v Sofii má být běžecky vyloženě krásně. Pravda, když člověk letí z Prahy na jih, tak většinou čeká něco jiného, v Bulharsku panuje počasí, které člověk touto dobou očekává spíš na severu Skotska, ale já si nestěžuji, zcela mi to vyhovuje.\nSofie nás vítá deštěm přesně dle předpovědi. Držím se naší cestovatelské strategie "taxíkem jen když nelze jinak" a volím MHD. Bulharsko je sice ve většině kritérií za námi, ale metro na letiště mají. Ale abych je nepřechválil, lístky kartou nekoupíte, potřebujete hotovost. Metro je takové legrační, staré, pomalé a hlučné, nicméně do centra k hotelu nás doveze za 25 minut bezpečně.\nVečer se hraje kvalifikační fotbalový zápas ČR - Wales. Normálně by musela nastat zcela mimořádná událost abych ho nesledoval, ale tentokrát to fotbalisté musí nějak zvládnout beze mě - v sedm večer usínám.\nKromě fotbalu a půlmaratonu jsou také volby. V sobotu ráno se jdeme podívat na českou ambasádu v Sofii a plníme svou občanskou povinnost, voličské průkazy jsme si vyřídili v předstihu. Pro dámy sedící v komisi jsme milým zpestřením dopoledne a hezky si popovídáme.\nOd voleb jdeme krátkou deštivou procházkou pro startovní čísla. Kancelář závodu je prý pod pomníkem Sovětské armádě. Ten nacházíme snadno, kalašnikov nad hlavou je vidět zdaleka.\nZbytek deštivého dne trávíme na hotelu s výjimkou cesty na večeři. Sice stále mohu kousat jen nalevo protože pravá strana na skus bolí, ale dvě chlazené Zagorky mi udělají dobře.\nVečer se Zagorkou\nV neděli ráno je ideální běžecké počasí. Devět stupňů, pod mrakem, chvílemi přeháňky, moc nefouká. Volím letní variantu oblečení, chladno mě aspoň bude nutit udržet se v tempu a neprochladnout. Ústupkem počasí je čepice a lehká bunda, kterou ale těsně před výběhem sundám. Sledujeme start maratonců kteří vybíhají patnáct minut před námi, pak jdeme do koridoru my.\nPrůchod dezinfekční branou\nDo koridoru se vstupuje branou s aerosolovou proticovidovou dezinfekcí. Je čas na posledních pár fotek a za chvíli startujeme. Start je takový skromnější, žádná show jako na pražských akcích, jen krátké odpočítávání a startovní výstřel.\nZačínám zvolna, není kam spěchat, o osobák nebojuji. Navíc mám pořád obavu, jak bude na fyzickou zátěž reagovat rozvrtaný zub. Je mi příjemně chladno, což je oproti posledním závodům značný pokrok. Zhruba po třech kilometrech opouštíme centrum Sofie a přesouváme se do panelákovo-průmyslového předměstí. Výhodou trasy je, že je příjemně rovinatá, kopečky jsou téměř zanedbatelné, celkem snadno se tedy dá držet stabilní tempo. Na občerstvovačkách nám nabízí láhve vody či ionťáku. Beru si ionťák, párkrát si loknu a zbytek láhve zahazuji. Celkem plýtvání, ale prý je to protiepidemické opatření.\nChvilkami prší, což vůbec nevadí, aspoň se nepřehřívám. Nejprve jsme opustili centrum, pak proběhli sídlištěm, nyní běžíme směrem z města kolem letiště po regulérní dálnici. Ve směru z města má čtyři pruhy, ve dvou jsme my běžci, dvěma vnitřními jezdí auta. Poté na jednom z exitů dálnici podběhneme a protisměrem se vracíme. Zajímavé.\nS úlevou zjišťuji, že už jsem v poslední čtvrtině a stále na mě neleze žádná krize. Dokonce si mohu dovolit lehce zrychlovat. Jsme zpět v centru, trasa nám teď vede kolem nejvýraznější dominanty Sofie, katedrály svatého Alexandra Něvského. Technicky je to náročnější, běžím celkem svižně a musím vybrat ostrou zatáčku v dešti na mokrých dlažebních kostkách v lehkém svahu. Je třeba si hlídat, abych se nevymázl. Cílová rovinka. Mám ještě dost sil na slušný finiš, ale na mokré kluzké dlažbě je pořád třeba opatrnost. S výsledným časem kolem 01:47:30 jsem spokojený, na lepší jsem ani nepomýšlel. Jdu si do úschovny pro batoh, abych si převlékl mokré tričko. V úschovně vládne totální chaos. Organizátoři měli výborný nápad, že budou akceptovat jen batohy závodu označené číslem závodníka. Jenže je do úschovy házeli jeden přes druhý a neobtěžovali se je podle těch čísel řadit. Takže tam leží několik stovek úplně stejných batohů na jedné velké hromadě. Strávil jsem tam snad deset minut a jen tak tak se stihl vrátit zpět na trať, abych nafotil Angeliku:\nAngelika si také zaběhla svůj dobrý standard, takže běžecká prohlídka Sofie nakonec dobře dopadla. Vracíme se na hotel abychom se zcivilizovali a jdeme do jedné z restaurací na trati na oběd. U jídla sledujeme a povzbuzujeme maratonce, kteří ještě bojují s druhým kolem. My tentokrát dali jen půlku, ale už příští závod by měl být maratonsky plnohodnotný.\nVystavil Tomáš Šimeček v 21:08 Žádné komentáře:\nMísto: ploshtad "Knyaz Aleksandar I", 1000 Sofia Center, Sofia, Bulharsko\nTucet Běchovic za mnou...\nRok se s rokem sešel a Běchovice jsou opět zde. Moc jsme toho letos neodzávodili. Koronavirovou a zdravotní pauzu jsme snad definitivně ukončili před měsícem na Žebrácké 25 a věříme v návrat do dřívějších běžeckých kolejí.\nNěco je stejné jako loni na mých jedenáctých Běchovicích, například opět přijel kamarád Jirka z Moravy, kterému rádi pomáháme s logistikou kolem závodu. Něco se však liší. Například už je opět v běžeckém i Angelika. A na rozdíl od loňska není chladno a pod mrakem, ale jasno a celkem teplo. Což tak nějak předurčuje můj výkon. A zatímco loni bylo konání závodu do poslední chvíle v nejistotě a s omezeními, letos jsou to Běchovice v plné parádě.\nSám si na start jdu jen pro další čárku. Nijak systematicky netrénuji, jen si tak pobíhám. Navíc příroda mi dnes nepřeje, oteplilo se, což je u mě zabiják výkonu.\nJá a Angelika startujeme v první vlně, Jirka o deset minut později ve druhé. Cíl mám tedy jasný: ani jeden z nich by mě neměl předběhnout. Máte-li pocit že laťka není příliš vysoko, máte pravdu. A víte co? Mně je to jedno.\nPřesto se po startu snažím neflákat a nasadit ostřejší tempo. Hned od počátku však cítím, že to nebude ono. Pocitově celkem dřu, ale běžím pomaleji než bych čekal. Nelámu si s tím hlavu, poběžím co to půjde, je to jen desítka, trápení nebude dlouhé. Občerstvovačku na pátém kilometru nevyužívám, což je možná chyba.\nV hrdlořezském údolí mám tentokrát fandící a fotící rodiče:\nMávám na ně vesele, ale krize je na obzoru na jmenuje se "stoupání na Spojovací". Zatímco loni jsem kopec vyjel velmi uspokojivě, dnes to bude jinak. Nemýlím se. Už krátce po začátku přecházím do chůze a zklidňuji tepy. Dnes nemám svůj den. Než se dostanu na vrchol kopce, následuje ještě jedna chodecká vložka.\nNa Koněvce se pak snažím vrátit k původnímu tempu, je to ale jen zbožné přání. Cílem probíhám ve druhém nejhorším čase ze svých dvanácti účastí. Hlavu si s tím příliš nelámu, v cíli jsem a počítá se účast.\nJirka dobíhá nedlouho po mně, svůj desetiminutový náskok jsem naštěstí celý neprohospodařil.\nI letos jdu kousek před cíl čekat na Angeliku. Zatímco já se letos trápil, ona na oblíbené trati podala dobrý výkon, takže nečekám nijak dlouho:\nDíky laskavosti zaměstnavatele mám opět nedaleko cíle nachystané auto, takže se na Žižkově moc nezdržujeme a vyrážíme k domovu.\nDvanácté Běchovice za mnou, třinácté snad přede mnou. Snad mi třináctka bude přát a místo oteplení přinese ochlazení, abych napravil letošní ostudu, Do té doby nás ale snad čeká celá řada jiných pěkných závodů, snad konečně i nějaké to zahraničí...\nVystavil Tomáš Šimeček v 20:02 Žádné komentáře:\nMísto: Českobrodská 3, 190 11 Běchovice, Česko


Jablkový koláč z 1.12 recept\nJablkový koláč z 1.12 recepty, které budete milovat. Vyberte si ze stovek receptů na Jablkový koláč z 1.12, které se vám budou snadno a rychle vařit. Připravte si ingredience a můžete se pustit do vaření Jablkový koláč z 1.12. Užijte si objevování nových porkrmů a jídel z nejlepších Jablkový koláč z 1.12 receptů z čech i ze světa. Dobrou chuť!\nTématické fráze: koláč z jablek bez cukru jablkový koláč bez másla jablkový chleba jablkový koláč bez prášku do pečiva paleo koláč koláč z 1 vejce jablkový koláč bez cukru www jablkovy kolacč cz jablkovi kolac z prasku jablkový koláč na prášku jablkovy kolac paleo koláč s jablky palačinkovy jablkový\nRychlý vrstvený jablkový koláč . Rychlý podzimní jablkový koláč . Babiččin rychlý jablkový koláč . Linecký jablkový koláč . Jablková pochoutka . Jablkové knedlíky . Jablkový křen . Jablková miminka . Tématické fráze: recepty z jablek jablka recepty jablkové recepty jablkovy dort jablkov ...\nTěsto lehce opečeme 1 minutu po každé straně. Nyní na pizzu poskládáme plátky cukety a baklažánu, na to nakrájená rajčata a posypeme strouhaným sýrem. Grilujeme asi 5 minut. Vyndáme z grilu a posypeme oreganem a ozdobíme lístky bazalky.\nJablkový koláč se sněhem Jablkový koláč se švestkami a drobenkou Jablkový koláč se zakysanou smetanou Jablkový koláč z bramborového těsta Jablkový koláč z kuchařky Rum v kuchyni Jablkový koláč z Normandie Jablkový koláč z ořechového těsta Jablkový krém Jablkový krém II.\n1. 12. 2006 16:15. Paní Danuše, koláč je vynikající. Vůbec jsem nečekala, že bude tak dobrý. Omylem jsem dala do těsta o něco více jablek, ale myslím, že to nevadilo. ... Jablkový koláč se sněhem Jablkový koláč se švestkami a drobenkou Jablkový koláč se zakysanou smetanou Jablkový koláč z bramborové\nTěsta můžeme připravit o něco více, budeme jím koláč také pokrývat. Polovinou vyložíme suchou formu. Naplníme většími kusy jablek, která pocukrujeme a posypeme skořicí. Mezi náplň vložíme 2 hřebíčky. Přikryjeme plackou z druhé části těsta a upečeme.\nJablkový koláč se švestkami a drobenkou Jablkový koláč se zakysanou smetanou Jablkový koláč z bramborového těsta Jablkový koláč z kuchařky Rum v kuchyni Jablkový koláč z kynutého těsta. Jablkový koláč z ořechového těsta Jablkový krém Jablkový krém II.\nRychlý koláč s broskvemi a tvarohem Rychlý koláč s tvarohem a ovocem Rychlý koláč se sušeným ovocem Rychlý koláč z pomazánkového másla Rychlý květákový salát Recepty.cz Rychlý jablkový závin II.\nApple pie - anglický jablkový koláč. ... Vynikajuce!!! jednoduche,rychle.Na skusku som robila iba z 250g muky a 250g masla do maleho plechu ale nabuduce urobim urcite na velky plech.Diky za recept Doporučujeme. 100 minut. Ořechové košíčky. 50 minut.\nVymícháme žloutky s cukrem, přidáme 5 lžic horké vody, olej, mouku s práškem do pečiva a nakonec sníh z bílků. Do sněhu při šlehání přidáme 5 lžic Jablkový dort II.\nJablkový koláč z bramborového těsta Jablkový koláč z kuchařky Rum v kuchyni Jablkový koláč z kynutého těsta Jablkový koláč z Normandie Jablkový koláč z ořechového těsta. Jablkový krém Jablkový krém II.\nVýborný koláč, těsto jsem nevyvalovala, spodní plát jsem vymačkala na vymazaný plech a vrchní jsem nastrouhala na připravená jablka / z lenosti, nechtělo se mi vyvalovat těsto/. Díky za recept.\nPo vyjmutí z trouby necháme koláč vychladnout a pak ho polijeme polevou, kterou jsme připravili smícháním výše uvedených surovin - na mírném ohni a za stálého míchání.\nJablkový koláč se zakysanou smetanou Jablkový koláč z bramborového těsta Jablkový koláč z kuchařky Rum v kuchyni Jablkový koláč z kynutého těsta Jablkový koláč z Normandie Jablkový koláč z ořechového těsta Jablkový krém Jablkový krém II.\nJablkový perník II.\nJablkový mřížkový koláč Jablkový nákyp s niťovkami Jablkový páj Jablkový páj + varianta DIA Jablkový perník. Jablkový perník III. Jablkový perník IV. Jablkový perník promazávaný jablkovými povidly Jablkový pudink z Anglie Jablkový salám.\nPodobné recepty jako Jablkový perník II.\nKřehký jablkový koláč . 10–12 porcí do 1,5 hodiny Křehký jablkový koláč Autor: Marek Kučera Je až francouzsky jemný a pikantní s tím máslovým těstem a šťavnatou náplní. Reklama. Článek. Voňavé a lahodné jablečné koláče, to pravé k odpolednímu mlsání ...\nJablkový koláč z bramborového těsta Jablkový koláč z kuchařky Rum v kuchyni Jablkový koláč z kynutého těsta Jablkový koláč z Normandie Jablkový koláč z ořechového těsta. Jablkový krém II.\nVychladlá jablka rozmixujeme, přimícháme strouhané mandle, 125 g cukru a skořici. Přidáme sníh z bílků. Těstem vyložíme dortovou formu, přičemž uděláme asi 4 cm vysoký okraj. Jablkovou hmotou vyplníme koláč a pečeme asi 45 min. při 175 °C.\nJablkový koláč z kuchařky Rum v kuchyni Jablkový koláč z kynutého těsta Jablkový koláč z Normandie Jablkový koláč z ořechového těsta Jablkový krém Jablkový krém II. Jablkový krémeš Jablkový kynutý koláč Jablkový moučník Jablkový moučník II.\nJablkovo-pudinkové koblížky Jablkovo-tvarohový koláč se skořicovou drobenkou Jablkový "nářez" Jablkový crumble Jablkový čokoládový koláč - dort Jablkový dech bez mouky Jablkový dezert Jablkový dezert po anglicku Jablkový dort Jablkový dort II.\nJablkový koláč od Alice Jablkový koláč od babičky Jablkový koláč podle A. Girardotové Jablkový koláč s čokoládou Jablkový koláč s čokoládovou polevou Jablkový koláč s kakaovým krémem Jablkový koláč s mandlovou krustou Jablkový koláč s mandlovými kousky Jablkový koláč s ořechovým těstem Jablkový kolá\nJablkový koláč obrácený Jablkový koláč od Alice Jablkový koláč od babičky Jablkový koláč podle A. Girardotové Jablkový koláč s čokoládou Jablkový koláč s drobenkou Jablkový koláč s kakaovým krémem Jablkový koláč s mandlovou krustou Jablkový koláč s mandlovými kousky Jablkový koláč s ořechovým těstem\nZ uvedených přísad zpracujeme těsto a necháme ho odpočinout v lednici.Jablka oloupeme a nastouháme nahrubo, přidáme trochu vanilkového cukru a Jablkový koláč z ořechového těsta - Recepty.cz - On-line kuchařka\nKoláč posypte drobenkou, vložte do trouby a pečte 30 až 35 minut, až bude zlatohnědý. Nechte ho vychladnout na drátěné mřížce nejméně 10 minut, pak vyjměte z formy a krájejte na řezy.\nJablkový koláč z kynutého těsta Jablkový koláč z Normandie Jablkový koláč z ořechového těsta Jablkový krém Jablkový krém II. Jablkový krémeš Jablkový kynutý koláč Jablkový moučník Jablkový moučník II.\nLinecký jablkový koláč/Jarka\nLinecký jablkový koláč. Linecký koláč s jablky a drobenkou. Linecký koláč trochu jinak. Vyberte, co chcete vytisknout. Ingredience a postup přípravy Hlavní fotografie Galerie Komentáře. Postup přípravy receptu Vložit do kuchařky. 1.\nPodobné recepty jako Linecký jablkový koláč/Jarka\nZ tohoto těsta dělám štrůdl, jen přidávám prášek do pečiva,Z tohoto množství nadělám tři šišky. Co jsem toto těsto objevila, štrůdl z jiného těsta nedělám. Je bezvadný, že si mohu dát cukru, tak jak nám to vyhovuje.\nOdstavíme z ohně a přimícháme mandle. Rozdělíme na dva díly, z každého uděláme váleček, obalíme pevně oplatkou a tři dny sušíme na prkénku na teplém místě. Usušené salámy vybalíme z oplatky, pomažeme bílkem, hustě obalíme v cukru a po oschnutí krájíme dle potřeby na tenké řezy. Vydrží několik měsíců\nBáječný jablkový koláč. Vyberte, co chcete vytisknout. Ingredience a postup přípravy Hlavní fotografie Galerie Komentáře. Postup přípravy receptu Vložit do kuchařky. 1. Ve větší míse smícháme všechny ingredience a vytvoříme hladké tekutější těsto. Na tukem vymazaný a strouhankou vysypaný plech nalij\nNajít recepty, články a fotografie podobné Jablkový koláč z 1.12 recepty, články a fotky\nV našem magazínu by mohly být Jablkový koláč z 1.12 články\nPodívejte se v galerii na Jablkový koláč z 1.12 fotky\nkrkovička pečená na černém pivu\nvepřova panenka steak\nrychla porkova polevka


Zimní pneumatika také umí snížit spotřebu | Rozhlas\nZimní pneumatika také umí snížit spotřebu\nKolo automobilu - ilustr. foto|foto:Fotobanka stock.xchng\nStále častěji se od výrobců pneumatik dozvídáme o jejich ekologických pneumatikách, které snižují spotřebu. Většinou je to způsobeno takzvaným nižším valivým odporem, což zjednodušeně řečeno znamená nižším třením. Je však taková pneumatika vhodná i na zimu?\nOdpovíme hned v úvodu. Ano, i na zimu vyrábějí renomované značky pneumatiky s nižším valivým odporem a to znamená, že vhodné jsou. Nikdo z nich by si totiž nedovolil riskovat své renomé s pneumatikou, která by nefungovala.\n„Jízdní parametry pneumatik podléhají náročným testům a jsou samozřejmě tím podstatným, co fabriky prezentují. Pneumatika, která zohledňuje nižší valivý odpor, má naprosto stejné jízdní vlastnosti jako ostatní pneumatiky. Je třeba brát v úvahu, že často je to pouze marketingový tah, který má pneumatiku ekologicky zviditelnit,“ potvrzuje Pavel Procházka, jeden z vůbec největších obchodníků s pneumatikami v Česku. Zákazníci podle jeho zkušeností zatím na ekologické parametry pneumatik nijak zvlášť neslyší.\n„Připadá mi, že ekologie je jakési novodobé náboženství. Pravdou je, že se někteří zákazníci už ptají po pneumatikách s nižším valivým odporem, ale dá se říct, že většina značkových výrobců pneumatik si už nemůže dovolit udělat gumu s velkým valivým odporem, což nese za následek zvýšení spotřeby.“ Spotřeba totiž s valivým odporem přímo souvisí.\nSituace na trhu s gumami je dnes taková, že se s jistým zjednodušením dá říct, že najít na trhu pneumatiku vyloženě do sněhu je větší potíž než dřív. Většina gum je totiž postavena do měst, do sněhové břečky a na promrzlý asfalt. Pokud tedy bydlíte například na horách a předpokládáte, že se budete opravdu pohybovat po sněhu, vybírejte pneumatiku obezřetně, ideálně na osobní doporučení zkušeného mechanika z pneuservisu.\nObecně platí, že při nákupu byste se měli pohybovat v takzvané první lize, tedy mezi značkovými výrobci. Víceméně stokorunové rozdíly v pořizovacích cenách se totiž projeví posléze nejen na délce brzdné dráhy, ale také na hlučnosti.\n„To je poměrně důležitý faktor. Celkově se snižuje hlučnost vozidel a u řady aut jsou to právě pneumatiky, které jakožto jediné za jízdy slyšíme. Dalším důvodem, proč kupovat kvalitní zimní obutí, jsou krizové situace – například intenzivní brzdění. V takové chvíli se lze opravdu spoléhat pouze na to, co pneumatika dokáže a jestli nás z problémů dostane,“ uzavírá Pavel Procházka.\nVýběr pneumatiky tedy rozhodně nepodceňujte. Ideální je jezdit ke zkušenému mechanikovi do pneuservisu.\nPneumatiky likvidujeme ekologicky!\nS přezouváním nečekejte na první sníh\nProč platit za benzín, když je vzduch zdarma


Předchozí Další Eshop WATAIN\nKód zboží: 22842\nLicence Import - Velká zádová nášivka. Tisk na materiál je proveden pomocí metody sítotisku. Obšití zabraňuje třepení materiálu. Velmi snadné na našití. Tvar a rozměry jsou kompatibilní s původními nášivkami na záda v USA. Rozměry: výška cca 36 cm; šířka ... Celý popis\nWatain - Tipy\nNášivky čtvercové 1x\nNášivky na bundu 1x\nNášivky obdelníkové 2x\nNášivka na bundu Watain - black Metal Militia - Popis\nLicence Import - Velká zádová nášivka. Tisk na materiál je proveden pomocí metody sítotisku. Obšití zabraňuje třepení materiálu. Velmi snadné na našití. Tvar a rozměry jsou kompatibilní s původními nášivkami na záda v USA.\nRozměry: výška cca 36 cm; šířka cca 29 a 26 cm\nNášivka Watain - Logo Flaming\nNášivka Watain - Lawless Darkness\nNášivka Watain - Black Metal Militia


Možná to není zvláštní výročí, ale Asuna cítila, jak v jí v hrudi vyklíčila jistá silná emoce. Rozešla se po ulici Ejtaj [Zde na Google maps můžete sledovat, kde se tato kapitolka odehrává. Názvy míst píšu českým přepisem, jelikož se tak dají (alespoň některé) i vyhledat na českých stránkách.], vzhlédla. Stála naproti císařskému paláci. Bezhlučně zašeptala.\nTrochu dlouhá ofina. Velice hubený profil, ale vypadal díky tomu bystře. Oblečený v černém tričku s černou bundou a vybledlými černými kalhoty.\n„Sever až jih asi dva kilometry, východ a západ v rozpětí asi kilometr a půl. Severní park a vnější zahrady mají celkem rozlohy asi 2,3 milionu metrů čtverečních, zabírají dvacet procent Čijoda-ku [Oblast celého císařského paláce]. V porovnání s vatikánským nebo Buckinghamským palácem je to o dost větší, ale prohrává s Versaillským zámkem… Není to jen povrch, dole není ani jediná podzemní dráha nebo tunel, nad palácem nemůže nic létat. Zkrátka je tohle místo svislá zeď v prostředku Tokia, velká zóna bez přístupu.“\nKdyž uslyšela něco, co se až příliš podobalo fastballu [Typ nadhozu v baseballu, při těch nejsilnějších dosáhl míček rychlosti až 170 km/h], nahrnula se Asuně znovu krev do tváří, zahihňala se.\n„Neboj se, jednoho dne spolu budeme moc žít. FullDive technologie se brzy vyvine ještě víc a AR prostředí [Více anglicky ZDE - i s videem.] bude častěji používáno, určitě.“\nRECTO nedávno začalo spolupracovat s velkými producenty informací [Myslím, že tohle odkazuje třeba na Google či podobné stránky], aby takový přístroj vytvořili, ale nastaly různé problémy při užívání a ukázalo se, že je třeba vysokokapacitní baterie a změnit i další věci, takže přístroj ještě nebyl praktický.\nOba se společně lehce zasmáli. Po několika vteřinách se Kazuto zhluboka nadechl, stále se držel za ruce s Asunou, postavil se z lavičky.\n„Mm, příště vezmeme i Lisbeth a Leafu-chan. Dát si oběd na trávníku bude určitě zábava.“\nArigato super překlad\nCindý 27. června 2014 22:49\nAnonymní 30. června 2014 15:04\nCindý 30. června 2014 17:37\nDíly vychází každých šest dní, další tedy bude ve středu 2. 7.\nHellworm2008 30. června 2014 21:52\nDíkes moc moc :3\nCindý 1. července 2014 19:53