Jak si v roce 2020 vybrat CRM nástroj podle velikosti firmy? (průzkum) | Anodius\nÚvodní stránka 1 » Blog 2 » Jak si v roce 2020 vybrat CRM nástroj podle velikosti firmy? (průzkum)\nPrůzkum, který CRM nástroj je vhodný právě pro Vás podle velikosti obchodního oddělení a překážek, jež nejčastěji řešíte v roce 2020.\nPokud máte cokoli společného s obchodem, řídíte nebo jste součástí menšího či většího obchodního týmu, tak tento článek je přesně pro Vás. Pokud si právě vybíráte, nebo byste rádi načerpali nové poznatky ohledně nástrojů řízení obchodu (CRM), tak jste také na správném místě.\nVeškeré údaje, které si budete prohlížet jsou čerpány z dotazníku, který dosud vyplnilo přes 80 společností (aktualizováno k 8.5 2020). Doporučuji si před dalším čtením spustit samotný dotazník. (Pokud jste ho již vyplnili samozřejmě netřeba znovu – duplikované vyplnění se nezapočítávají mezi odpovědi). Jednak Vám budou následující řádky mnohem blíže a zároveň díky Vaším odpovědím bude následující aktualizace (jednou za 1-2 měsíce) ještě lépe popisovat aktuální situaci s CRM nástroji na Slovensku.\nPokud jste se dostali až sem a není Vám pojem CRM zcela jasný, doporučuji přečíst si vystihující článek, nebo si prohlédnout webinář – Co je to CRM.\nNásledující hlavní část je rozdělena podle velikosti obchodních týmů, abyste se mohli s výsledky lépe ztotožnit a zjistíte, co za nástroj (a zda vůbec) používají společnosti Vaší velikosti. Zároveň s Vámi sdílíme témata a překážky, které ředitelé, a manažeři řeší a očekávají, že právě CRM jim je pomůže překonat. V závěru jednotlivých částí si zodpovíme, proč je situace právě taková a zároveň, jak Vám mohou kvalitní CRM nástroje s těmito různými zpomalovači v řízení obchodu pomoci.\nNyní se možná ptáte, proč se právě naše společnost vyjadřuje k tomuto tématu a odpovídá na důvody proč? Odpověď je jednoduchá – v oblasti CRM, nebo po novém i CX (Customer Experience) působíme již více než 12 let a nedržíme se jediné technologie. Spolupracujeme s těmi nejlepšími na trhu a tím pádem vybíráme pro zákazníky přesně ty systémy, které jsou pro ně vhodné vzhledem k preferencím, existujícím IT ekosystémem a speciálními požadavky.\nAle pojďme se nejprve podívat, jaké CRM nástroje se využívají na Slovensku napříč všemi společnostmi:\nA nyní část, která zajímá každého z vás – rozdělení podle velikosti obchodních teamů: Obchodní tým 1 až 5 lidí:\nObchodní tým 6 až 10 lidí\nObchodní tým 11 až 20 lidí\nObchodní tým 20 a více lidí\nSledované otázky jsou tyto:\nVyužíváte v současnosti nástroj pro řízení obchodu?\nJaký typ nástroje na řízení používáte?\nS čím by Vám měl CRM nástroj určitě pomoct?\nVýsledky mohou být oproti slovenské realitě mírně zkreslené, protože téměř všichni odpovídající jsou aktivní na síti LinkedIn. To znamená, že jsou aktivní v digitálním světě a mají vyšší náklonnost využívat nápomocné technologie. Průměr využívání CRM nástrojů je zřejmě o několik procent nižší.\nSpolečnosti s obchodním týmem 1 až 5 lidí:\nJaký typ nástroje na řízení obchodu používáte?\nS čím by vám měl CRM nástroj jistě pomoci?\nSprávná marže při přípravě nabídek\nMnohé firmy z tohoto segmentu ještě nevyužívají CRM nástroj (skoro 50%, pokud započítáme i Excel) a nejpoužívanějšími systémy jsou Salesforce, Pipedrive a Raynet. Za nás doporučujeme vybrat si nástroj, který bude růst s vámi. Častým řešením v tomto segmentu bývá i „Custom made“ řešení, které může být v úvodu levnější, ale časem, když přijde potřeba aktualizací na nové funkce, nebo legislativu, případně integraci na další systémy, řešení se výrazně prodraží. Horší varianta bývá, pokud původní společnost, která Vám CRM vyrobila zcela zanikne.\nZ témat, které by měl CRM nástroj řešit bych Vás rád pozval na tyto webináře:\nPřehledný reporting a plánování (datum a link dodáme brzy)\nMnohé činnosti se opakují dokola – jak je zautomatizovat?\nSpolečnosti s obchodním týmem 6 až 10 lidí:\nAko si vybrať CRM nástroj podľa veľkosti firmy?\nPři společnostech s 6 až 10 obchodníky se od CRM nástroje očekává hlavně, že pomůže s tématy:\nJak zajistit, aby Vám neunikl jediný lead? – nejžádanější téma\nS přehledným reportingem a plánováním\nOproti menším obchodním týmům, již výrazně větší počet společností využívá CRM nástroj – téměř 70%. Podle mého názoru při 5 a více obchodnících je už CRM samozřejmost. V případě, že Vás obchodník opustí a vy ztratíte všechna data, nebo při 6 a více obchodnících se již reporting v Excelu stává noční můrou. Do čela nejpoužívanějších nástrojů se dostává Salesforce a SAP. I Salesforce, i SAP se již dlouhodobě objevují v žebříčcích GARTNER a FORRESTER jak nejlepší systémy. Co však mnozí nevědí, obě tyto platformy prošly v poslední době úžasným vývojem a právě proto Vás zveme prohlédnout si aktuální webináře s živými ukázkami jednotlivých funkcí:\nNejžádanější téma – Jak zajistit, aby Vám neunikl jediný lead?\nPřehledný reporting a plánování. (Datum a link dodáme brzy)\nSpolečnosti s obchodním týmem 11 až 20 lidí:\nObr. 7 Jaký typ CRM využívají slovenské firmy s 11 až 20 obchodníky\nPři společnostech s 11 až 20 obchodníky se od CRM nástroje očekává hlavně, že pomůže s tématy:\nPříležitosti – se kterými se vyplatí pracovat a se kterými ne?\nZískat kontrolu nad činnostmi a informacemi obchodníků\nJak zajistit, aby Vám neunikl jediný lead?\nPři obchodním týmu větším než 10 lidí na Slovensku již využívá nástroj pro řízení obchodu téměř 100% společností. Při takto velkém týmu je už samozřejmost aktivní práce s leady, příležitostmi, sdílení informací, využívání znalostní databanky. Zároveň už CRM nástroj musí být aktivně užitečným při reportování a plánování. Obchodní ředitelé a manažeři jsou zodpovědní za několik různých KPI’s a právě CRM nástroj jim jejich pomáhá vyhodnocovat. Společnosti, které se stále spoléhají na Excel už nemají šanci. Na Slovensku se aktuálně používají CRM nástroje hlavně SAP a Salesforce, zadruhé například Hubspot nebo Superoffice.\nRádi bychom Vás pozvali na webinář, na jedno z nejžádanějších témat:\nSe kterými příležitosti se vyplatí pracovat (datum a link dodáme brzy)\nSpolečnosti s obchodním týmem 20 a více lidí:\nPři společnostech s 11 až 20 obchodníky se od CRM nástroje očekává hlavně, pomůže s tématy:\nPříležitosti – se kterými se vyplatí pracovat a se kterými ne? – nejžádanější téma\nPři velikosti obchodního týmu 20 a více lidí už využívá CRM nástroj na Slovensku 100% společností. Obchodní oddělení má jasnou hierarchii, množství různých odpovědností, úkolů a KPI’s. CRM nástroj je nedílnou součástí dennodenní práce obchodníka. Sledování leadů, příležitostí, reporting a plánování na měsíce, kvartály, nebo roky musí být přístupné přes všechna zařízení, včetně mobilní aplikace. CRM je v tomto případě již propojeny s jinými systémy, dotahuje si aktuální ceníky, pomáhá při tvorbě nabídek a zároveň slouží jako nástroj pro zaučování nových zaměstnanců nebo jako průvodce při jednotlivých fázích obchodních případů. Většinou spolupracuje s nástroji marketingové automatizace nebo servisními odděleními, aby byly všechny údaje o zákaznících na jednom místě.\nTakové možnosti už zastávají jen některé CRM / CX nástroje a jak vidno podle využívání nástrojů na Slovensku, mezi velkými společnostmi dominuje SAP. Co však ještě ne všichni znají, je nové cloudové řešení od SAP – CX suite obohacují možnosti on-premise řešení o stovky nových funkcí a zároveň jsou předpřipravené hotové balíčky migrací ze starších systémů.\nPokud by Vás zajímaly ukázky, jak vypadají tyto systémy živě, zvu Vás na některé z webinářů:\nTak jako v běžném, tak v pracovním životě musíme dělat množství rozhodnutí. Čím vyšší je naše pozice, tím stoupá naše odpovědnost a některá rozhodnutí mohou změnit celé směřování společnosti. Výběr obchodního nástroje bych klidně přirovnal k manželství ve všech fázích.\n1. Randění – v této úvodní fázi jsme si už vybrali naši „oběť“, líbí se nám vizuál systému, jeho funkce, zabudovaná inteligence, jasná komunikace a podpora. Systém pochází z dobré rodiny, má výborný zdravotní stav a snadno pochopí a umí se přizpůsobit našim procesům a velikosti firmy. Na různých demo ukázkách a webinářích poznáváme, jak se chová ve specifických situacích, jak nám bude nápomocný. Pokud nám něco nevyhovuje, ještě není pozdě zkusit si prohlédnout jiný systém.\n2. Svatba – Pro mnohé jeden z nejdůležitějších momentů, ale pokud jsme zodpovědně prošli všemi částmi randění, tak se v podstatě jedná o formalitu. Samozřejmě si třeba pořádně prohlédnout smlouvu a podmínky případného exitu.\nPokud máte zkušeného svatebního agenta, tak příprava by v případě malé svatby (5 až 10 uživatelů) neměla zabrat více než jeden měsíc. Avšak pokud plánujeme více hosty, mnoho integrací na různé systémy a uživatelé bude mít různou hierarchii, různé typy odpovědností, přístup k různým funkcím, reportům a KPI’s, třeba se připravit na delší dobu (1–2 měsíce). V případě, že přecházíte z jiného CRM nástroje, důležitá je správná migrace stávajících dat a k času přidejte ještě dva tři týdny. Před ostrým obřadem je vhodné vyzkoušet si svatbu ve zkušebním prostředí a vychytat případné poslední mouchy. Tuto funkcionalitu poskytují už jen některé CRM nástroje.\n3. Dlouhodobé Manželství – Pokud by lidé zůstávali stále stejní a okolnosti kolem nás by se vůbec neměnily, byla by to řádná nuda. Proto v této fázi očekáváme, že CRM nástroj se bude přizpůsobovat aktuální legislativě, bude získávat nové funkce, které nás často příjemně překvapí a zahodí nastávající stereotyp. Je nádhera, pokud se náš partner nebo partnerka rovněž vzdělává, je nám rovnocenným partnerem a dokáže nám ukázat někdy lepší cestu, jak dělat rozhodnutí. Zároveň náš nejlepší kamarád Anodius bude stále při nás a v případě jakýchkoliv nejasností nám poradí – protože „Experience Matters“ 😊\nP.S. – Také se Vám líbí nástroj, přes který je dotazník tvořen? Jedná se o systém Qualtrics a je to světová jednička v měření a řízení Customer Experience, Employee Experience, ale i Product a Brand Experience. Pokud byste měli zájem, rád Vám ukážu jeho využití pro Vaši společnost.\nMiroslav Procházka, CX/ EX Consultant\nPředchozí příspěvekPředcházející Salesforce, co máš nového? (Spring’20)\nDalší příspěvekDalší Jak šetřit čas a zvyšovat efektivitu obchodníka


Záložky se štítkem: domu,\n02.06.2016 13:41, Petan\nPři příchodu do svého domu či bytu se u vchodových dveří obvykle dlouho nezdržíte. Na tuto nedílnou součást domu či bytu jsou přitom kladeny vysoké nároky, design je jen jeden z nich. Jsou pevné? Izolují? Jsou bezpečné? Přečtěte si, jak je vybrat.\nvchodové dveře, exteriérové dveře, dveře do domu, dveře do bytu\n13.12.2016 17:37, Petan\nTipy jak nejlépe zabezpečit dům před odjezdem na vánoční dovolenou. Bezpečnostní desatero před odjezdem: - nešiřte na sociálních sítích, že odjíždíte z domu. - klíče od bytu nikdy nenechávejte blízko dveří. - a další\nzabezpečení domu, zabezpečení bytu, odjezd z domu\n05.02.2018 11:04, Petan\nPokud se chystáte postavit dům či rekonstruovat, přečtěte si rady a tipy architektů a stavařů v jejich eboocích. V článku najdete seznam nej ebooků, které vám poradí s výběrem pozemku, finančním rozpočtem, výběrem materiálů a samotnou stavbou.\n22.03.2018 10:33, vimvic.cz\nHome office neboli práce z domova, je velmi vyhledávaným zaměstnaneckým benefitem. Ať už se jedná o jednorázovou výpomoc, brigádu, nebo hlavní pracovní poměr, lidé benefit práce z domova často hledají cíleně. Které firmy jej nabízejí?\npráce z domova, home office, práce z domova na pc, práce na doma, práce z domu, benefity, zaměstnanecké benefity, benefity pro zaměstnance\n22.03.2018 11:11, vimvic.cz\nsyndrom nemocných domů, příspěvek na bydlení, home office\nAktivním a vrcholovým sportovcům pomáhá osobní trenér\n31.05.2018 16:09, registrace\nTrenér do domu radí i méně zkušeným jedincům, kterým není lhostejná jejich kondice a vzhled. Ať se snažíte sebevíc, stále se vaše fyzická kondice nedostala na potřebnou úroveň?\nosobní trenér praha, trenér do domu, osobní trenér


Le Penová nebezpečně útočila, ale u diváků vyhrál Macron. Televizní debata ukázala šance kandidátů | Radiožurnál\nLe Penová nebezpečně útočila, ale u diváků vyhrál Macron. Televizní debata ukázala šance kandidátů\nMiliony televizních diváků sledovaly debatu dvou kandidátů na úřad francouzského prezidenta. Byla velmi bouřlivá a plná vzájemných útoků. Podle průzkumů si lépe počínal centrista Emmanuel Macron.\nFoto Eric Feferberg, ČTK\nNesmlouvavý boj přinesla přímá televizní konfrontace mezi Marine Le Penovou a Emmanuelem Macronem, oba moderátoři byli často zaskočeni osobními útoky a nebyli schopni oba kandidáty přerušit. Ve vzduchu bylo cítit velké napětí.\nMacron podle průzkumů vyhrál poslední televizní debatu francouzských prezidentských kandidátů. Le Penovou předčil především v ekonomických otázkách. Pravicová kandidátka zase získávala půdu pod nohama v otázkách bezpečnosti a boje proti terorismu.\nDebatu zahájila Marine Le Penová a hned v samém úvodu označila Macrona za kandidáta globalizace, nejistot, sociální brutality a obvinila ho z toho, že chce ničit Francii velkými ekonomickými zájmy, ona sama, jak zdůraznila chce vrátit Francii její slávu.\nMarine Le Penová|foto: flickr.com , Evropský parlament, CC BY-NC-ND 2.0\nEmmanuel Macron zdůraznil, že jeho projekt sází na otevřenou společnost a sociální spravedlnost. Několikrát obvinil soupeřku z toho, že žije pouze z hněvu Francouzů a její strategií je říkat lži. On sám chce Francouze spojovat a ne je rozdělovat.\nPředpokládá se, že debatu vidělo kolem 25 milionů lidí.\nOba kandidáti se nejvíce střetli v otázkách ekonomiky, terorismu i roli Evropy, debata, jejíž součástí byly i osobní útoky, trvala více než dvě a půl hodiny. Podle prvních reakcí expertů vsadila Le Penová na špatnou kartu, nepůsobila prezidentsky, jako by apelovala pouze na své voliče a nesnažila se získat další.\nMacron se nechal zejména v úvodu zatlačit do defenzívy a jen pomalu hledal ztracenou rovnováhu. Ale působil kompetentnějším a klidnějším dojmem a své odpovědi dokázal formulovat přesvědčivěji než kandidátka Národní fronty.\nEmmanuel Macron (leden 2016)|foto: World Economic Forum, Zdroj: Flickr, CC BY-NC-SA 2.0\nNa televizní obrazovce vypadal Macron mnohem více jako prezident. Snažil se přes četné výpady udržet nadhled a svůj klid ztratil jen výjimečně. Ale podcenil agresivitu soupeřky a zejména v úvodu se dostal do defenzívy. V debatě o složitých ekonomických problémech pak ale jednoznačně dominoval.\nPrezidentská debata vs. semifinále Ligy mistrů? Francouzi se musí už večer rozhodnout\nJan Fingerland: Macron se bojí a Marine cítí šanci\nautoři: jšm , jch , jaw


Antialergická deka 4 roční období SEASONS | Expedo.cz\nPopis produktu: Antialergická deka 4 roční období SEASONS\nOdpočinek je důležitý a v teple se odpočívá nejlépe. Tato deka SEASONS, kterou Vám nabízíme je vhodná pro alergiky a pro každé roční období. Její potah je vyroben z mikrovlákna a výplň ze 100% recyklovaného vlákna HCS. Váha deky je 1,7 kg a gramáž výplně 300g/m2. Deka je příjemná na dotek, výplň načechraná a pružná. Vzhled je zvýrazněný modrým okrajem. Můžete si zakoupit i polštář či celý komplet.\npříjemná antialergenní deka\ndeka z mikrovlákna a vlákna HCS\nmožnost praní do 60°C\nKomplet 4 roční období SEASONS - antialergická deka + polštář\n1 790 Kč 1 420 Kč


La Prairie Advanced Marine Biology Collection, pleťové tonikum pro všechny typy pleti | notino.cz\nKód: LPR0063 | Toto zboží není momentálně k dispozici\nPopis produktu La Prairie Advanced Marine Biology Collection\nPleťové tonikum pro všechny typy pleti La Prairie Advanced Marine Biology Collection je luxusní kosmetický přípravek, který díky třem fázím pleť oživuje, dodává jí kyslík a zároveň ji nádherně rozjasní. Osvěžující tonikum odhaluje tajemství omlazující síly oceánu a mohou ho používat ženy, stejně jako muži.\nTonikum Advanced Marine Biology Collection je rozděleno na tři fáze, které je nutné před použitím spojit protřepáním. Modrá vodní fáze pleť rozjasňuje, tonizuje a dodává jí energii a vitalitu. Zlatá olejová fáze má antioxidační účinky a zajišťuje pleti ochranu před vnějšími škodlivými vlivy. Čirá kyslíková fáze dodává pleti potřebné množství kyslíku. Spojením těchto jedinečných složek dostane vaše pleť potřebnou výživu, která zajistí její jemnost, pružnost, vitalitu a sjednocenou rozjasněnou barvu.\nPleťové tonikum Advanced Marine Biology Collection pomáhá snižovat pigmentové zabarvení pleti, chrání pleť před poškozením a aktivuje buněčnou energii a vitalitu. Ihned po nanesení jemné textury je pleť dokonale osvěžená a připravená na noční odpočinek nebo na další denní kosmetickou péči a následné líčení. Dopřejte své pleti jemný dotek moře, aby byla přirozeně krásná a dlouho mladá!\ndodává pleti kyslík\nzajišťuje pleti ochranu před vnějšími škodlivými vlivy\nAqua Culture – brání předčasnému stárnutí pleti\nmořská voda – hydratuje a vytváří ochrannou vrstvu, posiluje pleť\nkyslík – dodává pleti energii a vitalitu\nvitamin C – tonizuje pleť a rozjasňuje její vzhled\nantioxidanty – vyživují a regenerují pleť\nProtřepejte přípravek tak, aby se spojily jednotlivé fáze. Naneste ráno a večer menší množství tonika na vyčištěnou pleť a jemně vklepejte konečky prstů. Pokračujte další denní nebo noční péčí o pleť.


Život na vidieku a Praha na dosah ruky. Českí architekti vám ukážu, ako spojiť modernu s prírodou | REFRESHER.sk\nŽivot na vidieku a Praha na dosah ruky. Českí architekti vám ukážu, ako spojiť modernu s prírodou\n8. október 2018, 13:41\nPolohou je dům vhodný i pro ty, kteří svůj pracovní a studijní čas tráví v Praze a ve volných chvílích touží po klidu bez rušivých zvuků města.\nNadčasový rodinný dům vybavený moderními technologiemi a špičkovým designem se nachází uprostřed neporušené přírody, jejíž scenérie se díky posuvným skleněným plochám stávají součástí interiéru.\nPraktická dispozice složená do písmene H poskytuje 3 samostatná apartmá; každé s ložnicí, koupelnou, toaletou a prostornou šatnou. Místem pro společná setkávání je obytný prostor s designovou kuchyní a volně navazující terasou, kam lze vstoupit na několika místech.\nRelaxační zóna obsahuje krytý bazén, vířivku a přípravu na saunu. Dále je součástí interiéru pracovna, vstupní hala a provozní zázemí s komorou, technickou místností, prádelnou a garáží pro 2 auta. Ať už vaříte, pracujete nebo odpočíváte, vždy můžete pohledem spočinout na zelených zvlněných plochách okolo řeky Sázavy, vidět je i vrch Medník.\nStavba je koncipována jako energeticky velmi úsporná. Okna stíní screenové rolety na elektrické ovládání, interiérové dveře jsou bezobložkové. Domácí PC síť a uložiště dat, sound systém Sonos se skrytými reproduktory Bose, 2 klimatizační jednotky (v obytném prostoru s kuchyní a v pracovně), odvlhčovací jednotka v relaxačním prostoru. Nemovitost je nabízena včetně veškerého zařízení vyrobeného většinou na míru.\nBazén je vybaven automatickou úpravou kvality vody s UV lampou a možností přednastavení teploty. Rovná střecha je vhodná pro instalaci fotovoltaických panelů včetně akumulace elektřiny do baterií nebo propojení s akumulačními nádržemi. Tepelné čerpadlo vzduch-voda je napojeno na několik okruhů (ohřev TUV a vody pro podlahové vytápění; vyhřívání bazénu; koupelnové radiátory). Zavlažování zahrady dešťovou vodou s 10 okruhy závlahy trávníku a 2 okruhy kapkové závlahy stromů a keřů. Bezpečí střeží kamerový systém a zabezpečovací systém Paradox.\nLokalita, která je součástí přírodního parku Střed Čech, poskytuje naprosto čistý vzduch, klid a těsný kontakt s přírodou. Veškerá občanská vybavenost je v sousední Davli nebo Jílovém u Prahy, do obou míst je to autem nebo autobusem jen pár minut. Cesta do Prahy trvá asi půl hodiny, tuto dobu ještě zkrátí plánovaná dálnice D3.\nPozemok: 1680 m²\nZastavaná plocha: 466 m²\nObytná plocha: 382 m²\nZdroj: svoboda-williams.comFoto: svoboda-williams.com\tTagy: Svoboda & Williams, Praha - západ (Česká republika), praha\nSkupina nejbohatšího Čecha nahradí bývalý komunistický hotel Praha prestižní soukromou školou


78% 2668 hlasů\nfilm / animovaný, komedie, fantasy, muzikály, romantický, USA, 2010, 92 min.\nKinopremiéra v ČR 27.1.2011 v SK 16.12.2010, DVD a Blu-Ray od 18.5.2011 Magicbox\nHerci: Mandy Mooreová, Zachary Levi, Donna Murphyová, Ron Perlman, M.C. Gainey, více...\nKomentář k filmu Nádherně udělané, příjemné vyprávění, nádherná hudba ale co, samé nej nej nej, Prostě americká věc\nWeb: IMDB, Titulky, Oficiální stránka ČR, Oficiální stránka 2 Videotéka: přidat si do ní film\nBylo, nebylo…kdysi dávno se chtěla být jedna čarodějnice navždy mladá. K tomu jí pomáhala mocná kytka, která po zpívaném zaklínadle vždy omladila její tělo a stařena tak žila jako mladice po dlouhá léta. Jednoho dne ale onemocněla místní královna a kytka jí pomohla přežít, za což zaplatila rostlina svým životem. Její vliv však přešel na čerstvě narozenou královskou dceru Lociku, jejíž vlasy si zachovaly stejnou uzdravující schopnost. Mamá Gothel, jak je nám čarodějnice představena, se pokusí mladou Lociku ostříhat a vlasy si přivlastnit. Při prvním ustřižení však zjistí, že vlasy mají svou moc jedině, pokud zůstávají na hlavě královského dítka. Gothel tedy mladou Lociku unese, zavře do věže a vychová ji jako vlastní dceru. Dítě si myslí, že je vše správně a její matkou je Mamá Gothel, tedy až do doby puberty. Ta v člověku probouzí různé touhy a mladá dívčina tak stále víc přemýšlí nad okolním světem, který jí zůstává zapovězen. Osud ji do cesty pošle... Celá recenze\nPopis filmu Na vlásku\nNa vlásku je animovaná hudební komedie plná efektů a dobrodružství o dívce, která má kouzelné vlasy zlaté barvy dlouhé víc než 70 stop. Princezna Locika je unesena z hradu svých rodičů již jako dítě a zamčena v tajné věži a touží po dobrodružství. Nyní je ve věku teenagera s bujnou fantazií a odhodlá se s pomocí temperamentního bandity provést velký husarský kousek. Locika a její komplici nacházejí dobrodružství, srdce, humor a vlasy\n<>Obrázek nenalezen<> „Na vlásku je nabité zábavnými postavami, ale najdete v něm i úžasné akční scény a spoustu emocí,“ prohlašuje John Lasseter, hlavní tvůrčí vedoucí Walt Disney a Pixar Animation Studios. „Chtěli jsme stvořit unikátní svět a příběh, které připomínají bohatý a dramatický styl, který je spojen s klasikami společnosti Disney, ale současně je svěží a zábavný, a výsledkem je něco, co diváci v oblasti počítačově animovaných filmů ještě neviděli. Tvůrci filmu vytvořili svět, který vychází z Disneyho dědictví, ale přenáší nás do země, která je naprosto nová.“\n„Jde o úžasný příběh dvou lidí, kteří tak docela ještě nevědí, kým jsou, a v průběhu filmu odhalují, co jim je souzeno,“ dodává producent Roy Conli. „Chtěli jsme prolomit některé stereotypy, které jsou v takovýchto filmech zaběhlé. Flynn je člověk, co všechno zná a všechno ví a nic ho nezaskočí. Locika je naivní, ale chytrá dívka, která vyrůstala v ústraní, takže nezná a neví nic a zaskočí ji naprosto cokoliv. Flynn jí pomáhá uvědomit si, kým vlastně je, a ona jemu pomáhá napravit některé z chyb, které v životě udělal. Společně se navzájem doplňují.“\nLasseter s režií jubilejního padesátého animovaného celovečerního filmu společnosti Disney oslovil dva z největších talentů této společnosti. Jakožto vycházející hvězdy animovaného světa byli povoláni Byron Howard a Nathan Greno, aby vytvořili film, který bude možné umístit na poličku do společnosti klasických animovaných filmů společnosti Disney, ale který je současně zábavnou hříčkou pro současné diváky. A Lasseter, který získal dva Oscary a na svém režijním kontě má filmy jako Příběh brouka či Auta, prohlašuje, že se jim to povedlo. „Jsou to jedni z nejtalentovanějších mladých režisérů, jaké jsem poznal,“ soudí. „Mají neuvěřitelný smysl pro příběh, ale jednou z věcí, které na nich mám rád, je jejich smysl pro humor. A dokonale chápou, co dělá film společnosti Disney filmem společnosti Disney: emoce. Walt Disney vždycky říkal, že každý úsměv by měl být vyvážen jednou slzou. Velice svěžím a moderním způsobem přistupují k něčemu, co je jinak naprosto klasický Disney.“\n„Vypadá jako klasický animovaný film, ale je to současně 3D počítačová animace,“ podotýká Lasseter, „takže se opravdu nepodobá ničemu, co jsme dosud udělali.“ Howard režíroval v roce 2008 pro společnost Walt Disney Animation Studios komediální dobrodružný film Bolt: Pes pro každý případ, který po světě vydělal více než 300 milionů dolarů a vysloužil si nominaci na Zlatý globus ve dvou kategoriích (nejlepší animovaný celovečerní film a nejlepší původní skladba) a nominaci na Oscara v kategorii Nejlepší animovaný celovečerní film. Greno, zasloužilý animátor společnosti Disney se čtrnáctiletou praxí, se na filmu Bolt: Pes pro každý případ podílel jako vedoucí týmu scenáristů a coby animátor nebo scenárista se podílel i na filmech Legenda o Mulan, Medvědí bratři a Robinsonovi.\nDíky neuvěřitelnému obsazení působivých lidských i zvířecích postav, fantastickým reáliím - od hradů a věží až po lesy a hostince - a ohromujícím vizuálním efektům, které zahrnují velkolepou scénu s až 46 tisíci zářícími lampiony, je Na vlásku moderní komedií pro diváky všech věkových skupin, která současně reprezentuje technický a umělecký milník Walt Disney Animation Studios i umění počítačové animace samotného.\n„Diváci si mohou myslet, že vědí, co od filmu s Locikou očekávat,“ míní Greno. „Ale my jsme to vzali úplně odjinud a udělali film, který je relevantní, nový a odlišný. Oba máme s Byronem rádi klasické filmy od Disneyho a chtěli jsme se vrátit k té úžasné retro podobě filmů z padesátých let a zkombinovat ji se současnými vypravěčskými postupy, tempem, akcí a humorem. To takovémuto příběhu dodává zcela novou dimenzi.“\n„Rozpětí tohoto filmu je obrovské,“ dodává Howard. „Honičky na koních a šermířské souboje, útěky z vězení a povodně. Příběh nám dal šanci vzít klady moderní filmové výroby a aplikovat je na klasický příběh.“\n<>Obrázek nenalezen<> „Kromě toho jsme měli k dispozici neuvěřitelně vtipného a inteligentního Dana Fogelmana, který nám psal scénář,“ pokračuje Howard. „To on vdechl život Flynnovi, dodal Locice ostrý a štiplavý jazýček a Gothel obohatil o úžasný sarkastický rozměr a bez něj bychom to byli nedokázali.“\nPodle režiséra Byrona Howarda je Na vlásku „velkolepé dobrodružství nabité akcí, vtipem, okouzlujícím koněm Maximem a celou řadu rozmanitých postav, na které, jak doufáme, hned tak nezapomenete.“ Tvůrci filmu se shodují na tom, že stvořili úžasné postavy. „Postavy vás prostě uchvátí,“ domnívá se Lasseter.\nLocika možná strávila celý život zavřená v tajné věži, ale to neznamená, že je to bezmocná princeznička. Dívka s dvacetimetrovými zlatými vlasy má svého života už po krk a těší se na dobrodružství. Když se v její věži ukryje okouzlující zloděj, uzavře s ním dohodu, která má změnit její život, opustí věž a vydá se na neuvěřitelnou dobrodružnou pouť, ze které vám budou vstávat vlasy na hlavě a na které se rozplete nejedno tajemství. Mandy Moore, která Lociku v původním znění namluvila, o tom říká: „Věděla jsem, že Disney si celý příběh nějak upraví po svém, jak je u této společnosti obvyklé. Je opravdu velice zábavný a milý. Locika je mladá dívka, která právě dospívá. Je ohromně citlivá, tvůrčí a odhodlaná poznávat svět. Je velice otevřená a touží se seznámit se vším, co potká. Rozhodně má dobrodružnou povahu. Film v sobě ukrývá obrovskou dávku ženské síly - Locika je mnohem silnější, než si i ona sama uvědomuje.“\nNeskonale sebevědomý Flynn Rider je sám sobě svým největším fanouškem a velice dlouho se spoléhá na svůj důvtip, na své kouzlo a příjemný vzhled, aby se s jejich pomocí dostal z každé patálie. Flynn je zloděj, který touží po jednom posledním velkém zločinu, který mu umožní konečně žít životem, o kterém vždy snil. Když potká Lociku, podivnou dívku s neuvěřitelně dlouhými vlasy, je tomuto svému snu blíže než kdy předtím. Překvapující spojenectví s touto dívkou z věže ho uvrhne do víru dobrodružství, jaké dosud nezažil. „Je to šarmantní bandita,“ míní Zachary Levi, který jeho postavu v angličtině nadaboval. .“Ale líbí se mi, jak se to celé obrátilo proti němu samotnému - je to sobecký zloděj, ale současně velice okouzlující chlapík. Humor je v tomhle filmu velice důležitý, což je ohromná zábava.“\nMožná se ji snaží ovládat, je manipulativní a přehnaně opatrná, ale matka Gothel je jedinou matkou, jakou kdy Locika poznala. Tím, že Lociku ukradla jako nemluvně a vychovala ji ve věži, si Gothel zajistila jako jediná přístup k jejím kouzelným vlasům, které používá jako svůj soukromý elixír mládí. „Mám moc rád, když v příběhu figuruje pořádný zloduch, a ve filmu Na vlásku je zloduch úžasný, matka Gothel,“ svěřuje se Lasseter. „Je teatrální. Je ohromná. Je úžasně nadsazená - je jedním z nejlepších zloduchů, jaké jsme kdy stvořili.“\nKapitán strážných koní, Maximus, proměnil úkol dopadnout hledaného zločince, Flynna Ridera, ve své osobní poslání. Tento kůň, nezdolný ve svém pronásledování, následuje nebojácně Flynna tam, kam si ostatní netroufnou - zdá se, že tohoto „drsného poldu“ před Flynnovým dopadením nedokáže nic zastavit. Jakmile Maximus pozná Lociku, vloží se do pronásledování i jeho srdce a začne věci vnímat trochu jinýma očima. Z toho, co začalo jako nemilosrdné pronásledování, se možná stane krásné přátelství. Kůň, který se chová spíše jako pes než jako kůň, na sebe podle tvůrců filmu tak trochu strhává pozornost. „Je to animovaný kůň v pojetí, jaké jste ještě neviděli,“ domnívá se Greno. „Je opravdu svěží a inteligentní.“\nLocičiným jediným skutečným přítelem je její mlčenlivý, barvy měnící kamarád Pascal. Pascal je možná jen malý chameleon, ale v Locičině životě hraje zásadní roli. Je jejím důvěrníkem, učitelem i fanouškem a má přímý podíl na jejím rozhodnutí opustit její osamělou věž. A pokud tento věrný a povzbuzující společník odhalí své pravé barvy, možná bude klíčem k rozlousknutí jedné královsky velké záhady. „Pascal je její kamarád a nejlepší přítel,“ vysvětluje Howard. „Je to malinký zelený chameleon, a ve filmu se objevuje proto, že jsme potřebovali postavu, které by se Locika mohla svěřovat se svými nadějemi a sny. Chtěli jsme to pojmout nějak netradičně, a tak se zrodil Pascal. Ve skutečnosti je inspirován skutečným chameleonem jménem Pascal, který patřil Kelly Lewis, jedné z animátorek filmu. V titulcích je uvedena jako 'krotitelka chameleona'. Pascal je rozverný a vytrvalý a sledovat ho je ohromná zábava.“\nPříběh o Locice talentované pracovníky společnosti Disney fascinuje už dlouho. Už ve čtyřicátých letech na něm pracoval sám Walt Disney. Režiséři Byron Howard a Nathan Greno pomáhali tomu, aby se snímek Na vlásku na stříbrná plátna skutečně dostal.\n„Nathan předtím, než jsme se stali režiséry filmu, pracoval na jeho příběhu, a Locika ho opravdu zaujala,“ vzpomíná Howard. „Během našich úvodních rozhovorů o podobě filmu jsme řešili celou řadu věcí. Kdo je Locika a jak rychle ji můžeme dostat ven z věže? Věděli jsme, že musí být nosným bodem celého příběhu, a pokud bude neustále zavřená v jedné místnosti, nikam se nedostaneme. To mělo zásadní vliv na její roli v příběhu.“\n„Chtěli jsme, aby byla mnohem dynamičtější, což znamenalo, že jsme potřebovali někoho, kdo by ji vyvažoval,“ dodává Greno. „Potřebovala někoho, kdo by se jí vyrovnal - postavu, která by obstála i vedle takové zvláštní a inteligentní dívky. Je velice chytrá, ale nemá žádné zkušenosti. Má na svět velice omezený pohled a nemá vlastně tušení, jak vypadá a funguje. Ví, že si chce prohlédnout ta vznášející se světla a zjistit, co jsou zač. A tady přichází na scénu Flynn Rider. Je to protřelý a zkušený člověk, který už leccos prožil a vyzná se. V průběhu filmu jeden druhého vzájemně doplňují.“\nS tvorbou příběhu režisérům pomáhali hlavní autor námětu Mark Kennedy a scenárista Dan Fogelman. Díky vzájemné spolupráci všech zúčastněných film nabral zcela nový směr a proměnil se v pozoruhodné dobrodružství dvou zajímavých postav.\n„John toužil po tom, aby film diváka uchvátil,“ vybavuje si Mark Kennedy. „Vždycky mu záleželo na tom, aby byla Locika velice silnou postavou a aby její život ve věži nepůsobil nepříjemně nebo děsivě. Vysvětloval nám, že je to dcera krále a královny, a že má v povaze být za každých okolností odvážná.“\n„Nathan a Byron měli od začátku velice jasnou představu o tom, jak příběh uchopit,“ dodává Fogelman. „Chtěli vyprávět klasický Disneyho příběh naprosto novým způsobem, který bude ladit se stylem počítačové animace. To znamenalo posunout komediální složky příběhu a postavy v určitém smyslu do 21. století, ale současně zachovat řadu prvků, které diváci mají na Disneyho filmech odjakživa rádi. Klíčem bylo po celou dobu najít tu správnou rovnováhu.“\n„Locika byla tak zajímavá a výtečná postava, že jsme museli Flynna udělat co nejzajímavějšího, aby se jí vyrovnal,“ dodává Greno. „A pak se občas stávalo, že byl zajímavější než ona, takže jsme zase museli nějak obohatit ji. Ale následkem toho se z nich obou staly velice silné postavy. Film by samozřejmě bez Lociky nefungoval, ale současně nefunguje, pokud si z něj odmyslíte Flynna Ridera. Potřebovali jsme zkrátka oba.“\n„Snažili jsme se udělat z Flynna Ridera toho nejkrásnějšího a nejatraktivnějšího muže, jaký se kdy ve filmech společnosti Disney objevil,“ vypráví Howard. „Věnovali jsme tomu hodně času. Sezvali jsme všechny ženy na takzvané 'frajerské schůzky', na kterých jsme shromažďovali fotografie podle nich nejpohlednějších mužů. Velice specificky se mluvilo o tom, co se jim na kom líbí a nelíbí.“\n„Ale připomínky se našly prakticky na každého,“ upozorňuje Greno. „Všichni byli patřičně zkritizováni. Nikdo nebyl dokonalý,“ konstatuje Howard. „Byly to pro muže velice náročné schůzky. Když jste z nich odcházeli, cítili jste se příšerně. Ale pak jsme se pokusili všechny tyhle informace spojit dohromady a vytvořit úžasně pohlednou a přitažlivou postavu.“ „Stvořili jsme dokonalého muže,“ chlubí se Greno.\nTen měl nakonec na výslednou podobu postavy zásadní vliv. „V devíti případech z deseti, když jsme potřebovali v denních záběrech něco ujasnit, se toho ujal Nathan a roli nám přehrál,“ vysvětluje Howard. „ A protože pro něj byla ta postava tak přirozená, tak v ní z něj samozřejmě leccos zůstalo.“\n„Na tomhle filmu byla nejúžasnější právě spolupráce s Nathanem a Byronem,“ dodává producent Conli. „Přišli s příběhem, který bylo třeba přepracovat, a velice rychle ho dokázali adaptovat pro naše potřeby a učinit ho výjimečným. Nathanovy vypravěčské schopnosti a Byronův smysl pro zábavu a animaci měly zásluhu na tom, že oba dokázali dokonale komunikovat s ostatními členy týmu. Bylo pozoruhodné pracovat ve společnosti tak mladých a tak nadaných tvůrců.“\nÚkol zhostit se vyprávění příběhu Na vlásku po vizuální stránce a být skutečnou inspirací pro postavy a expresivní, detailní animované herecké výkony, byl svěřen pozoruhodnému a talentovanému Glenovi Keanemu, pětatřicetiletému veteránovi studia Disney, který je považován za jednoho ze skutečných moderních mistrů tohoto média.\n„Máme tu tolik neuvěřitelně nadaných animátorů,“ míní Greno, „a máme tu Glena, který využívá veškeré své znalosti a tradice, které získal, aby je předával této nastupující generaci animátorů. Máme také něco, co žádné jiné animační studio nemá: odkaz minulosti.“\nV průběhu své působivé kariéry Keane, který se na filmu Na vlásku podílí jako vedoucí výroby, přispěl svým uměním ke vzniku takových památných postav jako profesor Ratigan, Ariel, Marahute, Zvíře, Aladdin, Pocahontas, Tarzan a John Silver a řady dalších. V případě Na vlásku byl také vedoucím animačního týmu (společně s Johnem Kahrsem a Clayem Kaytisem) a těsně spolupracoval se všemi animátory ve snaze pozvednout laťku počítačové animace lidských postav.\n„Od prvního okamžiku, kdy jsme s Johnem Lasseterem spatřili první testovací záběry z filmu Tron v roce 1981, jsme byli ohromeni možnostmi pohybu v tomto působivém světě,“ vzpomíná Keane. „Nikdy jsme nic podobného neviděli a okamžitě jsme začali mluvit o tom, že bychom si něco takového vyzkoušeli. Vypracovali jsme pozadí a já zjistil, že kdykoliv se počítačová animace kombinuje s ruční, vždycky vás to nutí kreslit lépe. O řadu let později, když John začal se světem sdílet svou práci v Pixaru, mi bylo neustále připomínáno, že v počítačové animaci se můžeme danými světem a kolem daných postav pohybovat zcela volně. V případě Tarzana jsem spolupracoval s technologickými odborníky, abychom dodali hloubku scénám, ve kterých se hrdina ve 2D prostředí houpe na liánách. Kdykoliv něco animuji, vnímám to spíše očima sochaře.“\nKdyž v roce 2006 přebral Lasseter kreativní vedení společnosti Disney, vyvstala všem na mysli otázka, zda Na vlásku pojmout jako klasický animovaný film či jako počítačovou animaci. „Přemýšlel jsem o vlasech, o jejich osvětlení, struktuře, o strukturách pokožky,“ vzpomíná Keane. „Takže jsem se této cesty držel a zakomponoval do procesu tolik Ollieho (Johnstona) a Frankových (Thomasových) principů tvorby postav, kolik jsem jen dokázal. To bylo v zásadě základem.“\n„Animace lidských postav v tomto filmu je odlišná od čehokoliv, co kdy měl kdo šanci spatřit,“ dodává k tomu Howard. „A tím se nesnažím chlubit, protože myslím, že jsme oba velice pyšní na to, co naši animátoři dokázali. Podívali jsme se na filmy jako Ratatouille nebo Úžasňákovi - na úroveň detailů, která v nich je - tyhle filmy nastavily laťku a poté ji ještě posunuly. Potřebujeme ji stále zvedat. A animátoři se toho ujali opravdu svědomitě - drobné mikroanimace víček pod očima, mírné pohyby očí, které jsou báječné v subtextu filmu, ale hrají zásadní roli i pro příběh.“\nLepší technologie umožnila animátorům a režisérům spolupracovat na výsledné podobě filmu tak jako nikdy předtím. Keane měl při sledování každodenních nových záběrů dokonce možnost kreslit přímo do obrazových snímků. „Byron a Nathan jsou fenomenální herci,“ říká Keane. „Předehrávali animátorům scény. Byron hrál Flynna a Nathan Lociku, nebo naopak. Mohl jsem obraz převíjet dopředu, zastavit si ho a pak do něj něco dokreslit.“\n„Glen Keane je jedním z nejlepších animátorů, jaký ve společnosti Disney kdy působil,“ dodává Lasseter. „Je to skutečně jeden z nejvýjimečnějších umělců, se kterými jsem měl kdy možnost spolupracovat. Znám ho od léta 1975. Zrovna jsem tehdy dodělal střední školu a chystal jsem se na vysokou, kde jsem měl studovat obor animace postav. Glen tehdy u Disneyho začínal v rámci výukového programu. Měl čerstvě po vysoké. Postupem času vytvořil jedny z nejlepších postav vůbec - Ariel, Zvíře, Aladdina, Pocahontas, Tarzana - a díky jeho talentu budou žít navěky. Součástí týmu Na vlásku byl od samého počátku a inspiroval celou novou generaci animátorů k tomu, aby se zajímali o počítačovou animaci a někam ji posunuli. Klasická Disney animace, ručně kreslená animace - té je Glen Keane ztělesněním. Spolupracoval s animátory. Spolupracoval s tvůrci postav. A skutečně se díky tomu tenhle film podařilo posunout na úroveň, jaké žádný předchozí nedosáhl. Jde o klasický film společnosti Disney, ale přesto je svěží a nový, nepodobá se ničemu, co jsem doteď viděl.“\nAnimace lidských postav patřila v počítačové animaci vždy k nejtěžším věcem. Průkopníky byly filmy jako Úžasňákovi či Ratatouille, které k lidské animaci přistupovaly s výrazně karikujícím přístupem a představovaly divákům detaily a výrazové prostředky, které v počítačově animovaných filmech do té doby neviděli. Animace snímku Na vlásku pod vedením Glena Keaneho, Claye Kaytise a Johna Kahrse představuje další krok v evoluci animace lidských i jiných postav. Animovaný „herecký tým“ filmu zahrnuje pět hlavních postav, 21 lupičů, krále a královnu a 38 řadových občanů.\n„Prvním, co musíte u animovaného filmu udělat, je ujistit se, že jsou vaše postavy zajímavé,“ zamýšlí se Howard. „V našem filmu jsou lidé karikování právě tolik, aby to bylo zábavné. Nejsou příliš realističtí, ale nejsou ani příliš přehnaní. Jsou natolik skuteční, abyste jim věřili emoce, ale nadsazení tak, že vás baví komediální scény, které jsou velice důležitou součástí každého animovaného filmu.“\n„Locika je jednou z nejnáročnějších postav, jaké jsme kdy museli animovat,“ míní Kaytis. „Prvním krokem bylo zajistit, aby model vypadal dobře, poté aby se správně pohyboval a tváře správně reagovaly na pohyby úst. Jakmile ale začnete postavu animovat, dostáváte se na zcela jinou úroveň. Musíte zjistit, ze kterých úhlů postava vypadá dobře a ze kterých ne. Když dobře nevypadá, musíte pečlivě prozkoumat každé políčko filmu a zjistit, jak to napravit. Počítačová animace je velice zrádná. Neposkytuje vám automaticky ty správné výsledky. Musíte si je 'zasloužit'.“\n„Animátoři tohoto filmu odvedli úžasnou práci, podařilo se jim zachytit veškeré emoce i jejich nuance,“ dodává Kahrs. „Občas se stávalo, že jsme seděli v projekční místnosti, dívali se na dokončený záběr a zdálo se nám, že se díváme na skutečnou dívku. Zapomněli jsme, že je animovaná. A právě to by mělo být vaším cílem. Vždy by mělo jít o to, abyste dokázali diváky přimět zapomenout, že sledují animovaný film, zapomenout, že jsou v kině, že sledují film, a nechali se vtáhnout do příběhu samotného. Animátoři mi předkládali scény, které právě tohle dokázaly. Jsem na ně a na jejich práci opravdu hrdý.“\nGlen Keane má specifický přístup k umění a technologiím a neustálou touhu obojí kombinovat. Film Na vlásku pro něj proto představoval vítanou šanci. „Nejde o to, že bych se snažil za každou cenu najít možnost posunout techniku někam dál, ale spíše jde o mou touhu realizovat animaci formou sochařské kresby,“ vysvětluje Keane. „Pokud bych měl popsat svou práci, pak sochařská kresba je přesně ten správný výraz. Kdykoliv něco animuji, je to jako bych se snažil vám dokázat, že nejde o pouhou plochou kresbu. Při každé příležitosti, kterou mám, postavou v prostoru rotuji a ukazuji vám její záda! Stínuji své kresby, aby vypadaly reálněji. Počítačová grafika poskytuje cestu k tomuto svatému grálu plastičnosti. A přesto se nacházím na cestě, která je definována kresbou. Při práci na filmu Na vlásku jsme se opakovaně museli ptát sami sebe, kde vlastně leží hranice kresby.“\nZa účelem pomoci Keanemu a dalším jeho kolegům nalézt odpověď na tuto otázku bylo uspořádáno setkání, které bylo označeno jako „To nejlepší z obou světů“. Na jedné straně místnosti byly nahromaděny nejlepší příklady počítačové grafiky. Na straně druhé to nejlepší z ručně kreslené animace.\n„Ruční kresba má přirozený, intuitivní styl, který automaticky působí estetičtěji a pohledněji,“ vzpomíná Keane. „Počítačová animace má hloubku a věrohodnost - působí uvěřitelněji. Máte k dispozici obrovské množství možností, co se týče textur i čehokoliv jiného, které můžete využít. Rozdělili jsme se do malých skupinek a přemýšleli o tom, jak náš film natočit nejlépe. Celá řada z principů, které jsme tehdy objevili, se stala základem Na vlásku. Byron a Nathan to, s ohledem na jejich historii v ručně kreslené animaci, velice podporovali.“\nKlíčem k úspěchu filmu bylo nalezení způsobu, jak zanimovat Locičiny vlasy, aby působily uvěřitelně, přirozeně a dokázaly vše, co po nich tvůrci filmu a animátoři chtěli. Co se animování vlasů týče, Keane je pravděpodobně největším expertem. „Pokud se podíváte na moje postavy, jsou jejich problémy vždy definovatelné pomocí jejich vlasů,“ poznamenává. „Ariel má neustále nadýchané zrzavé lokny, které nám připomínají, že žije v jednom světě, ale chtěla by žít tam nahoře v jiném. V případě Zvířete jsou jeho vlasy neustálou připomínkou srsti. Je to zvíře a pokrývají ho po celém těle. Pocahontasiny vlasy neustále povlávají ve větru. To představuje její spirituální stránku a její snahu zprostředkovat kouzlo neviditelné spirituální podoby jejího světa těm, kteří v něm vidí jen jeho zlaté bohatství. Tarzan je ve skutečnosti lord Greystroke a je aristokratického původu, ale nyní má dredy, které nikdy nepoznaly hřeben. Vlasy poukazují na jeho problém s tím, zda je divokým zvířetem či člověkem. V případě Lociky jsou její vlasy neustálou připomínkou toho, že v sobě ukrývá obrovský potenciál.“\nKeane instruoval animátory o tom, jak vlasy animovat, a spolupracoval s technickým týmem na jejich simulaci. „Nakreslil jsem spoustu náčrtků a mluvil o různých principech, na které je třeba myslet. Její vlasy musely působit přitažlivě - musely být opravdu atraktivní a krásné. Musely mít svou váhu. Locika se jich musí být schopna dotýkat a používat je. Hraje to roli i v jejím příběhu. Může se ve vlasech schovat, a když je na svobodě, dopřeje větší svobodu i jim.“\n„Žádné studio ještě nepracovalo na animaci dvacet metrů dlouhých vlasů,“ objasňuje hlavní animátor Clay Kaytis. „Už jsme sice měli možnost vidět počítačově animované vlasy, ale většinu času velice pasivní. Postavy s nimi obvykle nejsou nijak v kontaktu. Nepohazují je kolem sebe nebo je neuvazují k židlím. Tenhle film je první svého druhu. Obdivuji technickou úroveň, na jakou jsme se díky tomuto filmu dostali. Jde opravdu o technický zázrak.“\nVedoucí týmu vizuálních efektů Steve Goldberg, vedoucí týmu počítačové animace Jesus Canal a tým vlasových expertů (pod vedením Sinman Čao a Kelly Ward) byli pověřeni úkolem vdechnout Locičiným vlasům život. Vyvinuli zcela nový software (zvaný Dynamical Wires) a nové technologie s účelem realizace Keaneho ambiciozních představ o vlasové animaci.\n„Glen nás instruoval a poskytoval nám konkrétní rady potřebné k tomu, abychom zajistili, že Locičiny vlasy vždy působí krásně, přitažlivě a přirozeně,“ říká Canal. „Nechtěl, aby za žádných okolností byly nudně rovné. Toužil po tom, aby vyvolávaly silný vizuální dojem. Musely mít objem, svůdné záhyby, ladné křivky, neposlušné pramínky a tradiční vlnu na čele. V případě každého záběru jsme je museli modelovat a simulovat přesně podle těchto instrukcí. Technický tým animoval 147 trubic, představujících strukturu vlasů, které byly potom při výsledném renderování nahrazeny více než 140 tisíci jednotlivých vlasů.“\n„První překážkou byla už samotná délka vlasů,“ vysvětluje Kelly Ward, softwarová inženýrka, která se na vlasy specializuje a je považována za dost možná největší světovou kapacitu v oboru počítačové animace vlasů. „Dynamic Wires jsme vyvinuli pro film Bolt: Pes pro každý případ, ale v tom filmu byly všechny vlasy velice krátké. Delší vlasy znamenaly obrovské problémy s rychlostí, protože simulace vlasů je velice náročná na počítačový výkon. Dalším problémem bylo to, že se vlasy měly tendence hromadit na zemi, když se Locika pohybovala po místnosti. Jakmile jsme se dostali po stránce technické na úroveň, kdy jsme byli schopni zvládat něco, co by se blížilo dvaceti metrům vlasů, museli jsme začít úpravy po stránce umělecké. Dalším krokem byla spolupráce s animátory a režiséry, abychom pochopili, jak podle nich mají vlasy vypadat a jak by se měly pohybovat a chovat.“\nVýzkum subjektu zahrnoval například sledování reklam na šampony na YouTube a pozorování modelky se skoro dvoumetrovými vlasy za účelem pochopení jejich fyziky. Proběhla celá řada testů, které měly zaručit, že se budou vlasy pohybovat přirozeně.\n„Opravdu to byla dlouhá cesta,“ popisuje vedoucí simulačního týmu Čao. „Dospěli jsme do bodu, kdy jsme dokázali vlasy nasimulovat, ale pak jsme museli zohlednit specifický umělecký žánr, který si vyžadoval jisté změny chování. Na začátku nám vytvoření jednoho záběru trvalo dva týdny. Po optimalizaci všech procesů jsme se dostali na deset hodin, někdy i méně.“\nKromě pozoruhodného využití technologických inovací pro animaci jako takovou vyžadoval snímek Na vlásku také rozmanité vizuální efekty. Jedna z nejpozoruhodnějších scén, založených na efektech, se odehrává v důlní šachtě. Locika s Flynnem prchají jeskyněmi, které postupně zaplavuje voda z protržené hráze.\n„Ještě nikdy jsme tolik vody nepotřebovali,“ popisuje vedoucí efektového týmu Michael Kaschalk. „Jde o téměř 90 milionů litrů virtuální počítačové vody, po které plavou stovky a stovky prken a všude kolem dochází k všemožné destrukci. Záběry jsou vymyšlené tak, aby působily co nejpoutavějším a nejdramatičtějším dojmem a mimo záběr kamery jsme vytvořili spousty falešných vodních zdrojů, ze kterých voda do záběrů stříká.“\nDalším náročným úkolem pro efektový tým bylo vytvoření nebe plného lampionů pro jednu z nejzásadnějších scén celého filmu, kterou doprovází píseň „I See the Light“. Inspiraci pro ni poskytl jeden z autorů námětu, John Ripa, a také přímý zážitek Johna Lassetera.\n„Tloukli jsme hlavami do stolu a snažili jsme se přijít na něco, co by Lociku dokázalo vylákat z její věže,“ vzpomíná Greno. „Bavili jsme se o ohňostrojích a podobných věcech, které by mohla spatřit v dálce, když v tom se ozval John Ripa a zmínil tyhle létající lampiony.“\n„Četli jsme o lampionových obřadech, které se konají v Indonésii a ve východní Asii, kde lidé vyrábějí z rýžového papíru lampiony, zapalují pod nimi svíčky a vypouštějí je k obloze,“ dodává Howard. „Bývají jich i desítky tisíc a je to úžasný zážitek. Když jsme se o tom zmínili Johnovi Lasseterovi, poznamenal jen 'Ano, u toho jsem byl'. Se svou ženou Nancy v Indonésii byli a jednoho z těchto obřadů se zúčastnili. Věděl ihned, o čem mluvíme, a povzbuzoval nás, ať to do filmu dáme, že to bude působivé.“\nEfektový tým vytvořil skupinu čtrnácti lampionů různých tvarů a barev. Potom byl do každé z nich vložen plamen z deseti tisíc světelných mikrobodů a lampiony byly duplikovány až do potřebného množství. V jedné z vrcholných scén jich je k vidění 46 tisíc. „Sekvence s lampiony je vyvrcholením jejich milostného příběhu - film přestává být romantickou komedií, ve které si spolu dva hlavní hrdinové zábavným způsobem nerozumějí, a stává se plnohodnotným romantickým filmem,“ soudí umělecký vedoucí Dave Goetz. „Kromě toho ona touží po tom zjistit, co jsou ty lampiony zač. Chtěli jsme, aby tahle scéna byla romantická a opravdu krásná.“\n<>Obrázek nenalezen<> Umělecký vedoucí Dave Goetz, pomocný umělecký vedoucí Dan Cooper a výtvarník Doug Rogers se ujali úkolu vytvořit celkovou podobu filmu, od prostředí a architektonického designu až po barevnou paletu. Nechali si poradit Lasseterem a Locičinu věž vytvořili ve stylu „toho nejkrásnějšího a nejkouzelnějšího malého hotelu na jihu Francie, jaký si jen dokážete představit.“ Argumentoval tím, že jelikož je Locika velice inteligentní dívka, těžko by někde vydržela být zavřená až do svých osmnáctých narozenin, pokud by to tam nebylo opravdu krásné. V případě královského hradu si výtvarný tým prostudoval architektonické styly snad z celého Evropy, aby se ve finále rozhodl pro dánský styl, ve kterém figurují mědí posázené cibulovité střechy a střešní štíty se zakroucenými motivy. Inspirován tvary v podobě písmene S, které jsou k vidění v Popelce, a masivním stylem z Pinocchia, vytvořil tým počítačové kulisy, které byly unikátní i krásné. Goetz se spoléhal na paletu sytých barev, aby s její pomocí docílil pocity, po kterých tvůrci filmu toužili.\n„Nejdůležitější na věži bylo to, aby byla přívětivá a pohledná,“ říká Goetz. „Stojí v krásném údolí a Locika tam žije šťastně, i když osaměle. Kreslí na zdi a zachycuje v kresbách život kolem sebe. Nástěnná malba je jako její deník, který odráží její zážitky. Něco vidí, převede si to do grafické podoby a zapracuje to do své nástěnné malby.“\nCo se pestrobarevných nástěnných maleb na zdech Locičiny věže týče, je jejich autorkou Claire Keane, Glenova dcera, která zde popustila uzdu svému talentu a představivosti. „Proces tvorby nástěnné malby jsem začala studiem středověkých maleb a také toho, jak někteří umělci objekty ve svých kresbách propojují,“ vysvětluje Keane. „Chtěl jsem přijít s novým jazykem, kterým by se vyjadřovala. Nástěnná kresba není jenom dekorací, ale vyjadřuje i její podvědomé touhy a city. Tráví svůj život tím, že zalévá květiny a zpívá ptákům. Květiny miluje. Současně jsem přidala náznaky toku času. Získáte dojem, že vidíte podzim, zimu, léto i jaro. Kromě toho je tam také zřetelná výšková míra, protože v průběhu let samozřejmě rostla.“\n„Claire mi připomíná Lociku samotnou - vždycky v sobě měla jakousi nezkrotnost, což je přesně výraz, kterým bych Lociku popsal,“ míní Glen Keane. „Když bylo Claire osmnáct měsíců, dal jsem jí do postýlky pastelky a papír, a ona nakreslila svou matku. Bylo to vzhůru nohama, ale mohli jste rozpoznat, kdo to je. Odjakživa se nás ptala, jestli by mohla kreslit na strop.“\nDíky zázrakům moderní techniky a výjimečné kvalitě systému Disney Digital 3DTM, si budou moci diváci po celém světě vychutnat divoká dobrodružství Lociky a Flynna zcela důvěrným způsobem.\n„Prezentace ve 3D divákům umožní prožít příběh a akci tak, jak je dosud nikdy prožít nemohli,“ soudí režisér Byron Howard. „Místo toho, abychom viděli hrady jen jako kreslená pozadí, nám před očima celé království ožívá a stává se skutečným. Les je skutečný a ve sloupech světla se vznáší prach. Diváci se ocitají ve stejném prostředí jako postavy samotné.“\nPro Roberta Neumana, vedoucího týmu stereoskopického zpracování, představoval film Na vlásku celou řadu vzrušujících možností pro využití 3D efektů a jednalo se o další krok ve vývoji 3D technologií společnosti Disney. Společně se svým týmem se na podobě filmu podílel od prvních návrhů a úzce spolupracoval s režiséry i dalšími technickými vedoucími, aby z filmu společně vytěžili maximum.\n„Jedním z důvodů, proč je Na vlásku pro 3D proces tak ideální, je to, že vlasy jsou v tomto systému velice efektivním materiálem,“ popisuje Neuman. „Vnímáte to, jak jsou jednotlivé vlasy oddělené od sebe a jasně vidíte jejich objem. A když Locika své vlasy spustí z věže, máme příležitost užít si pár 3D legrácek. Režiséři toužili po dynamickém úhlu pohledu na daný záběr. Opravdu se snažili 3D využívat a tvrdě pracovali na optimálních kompozicích, které budou v prostorovém zobrazení ideálně fungovat.“\n„Tenhle film je představitelem nejnovějších pokroků ve 3D technologiích, kterých jsme ve společnosti Disney dosáhli,“ pokračuje Neuman. „Používáme hloubku scény mnohem umělečtěji než kdy dříve a nezabýváme se tak úzkostlivě přesným převodem hloubky mezi kamerou a projektorem, jako spíše její interpretací.“\n„Snažíme se tu pracovat s něčím, co vypadá úžasně už ve 2D, a dodáváme tomu něco navíc, něco, co divákovi sdělí, že sleduje cosi víc než jen světlo, promítané na plátno - že sleduje realitu, do které by mohl vstoupit,“ shrnuje Neuman. „Možnost vzít ty úžasné záběry a dále je obohatit je poměrně vděčná z hlediska pocitu uspokojení. Jedná se o zatím nejambicioznější projekt společnosti Disney a jsme opravdu pyšní na to, jakým způsobem se nám podařilo ho dovést do konce.“\n<>Obrázek nenalezen<> Ve filmu Na vlásku zazní celkem pět nových skladeb a také orchestrální soundtrack osminásobného držitele Oscara, skladatele Alana Menkena, který má na svém kontě hudbu například k filmům Malá mořská víla, Kráska a zvíře, Aladdin, Pocahontas či Kouzelná romance. Slova k písním napsal Glenn Slater, který byl nominován na ceny Tony a Grammy za svou práci na filmu Malá mořská víla. Skladbu Something that I Want, která zazní při závěrečných titulcích, napsala a nazpívala známá skladatelka a zpěvačka Grace Potter.\n„Je vždycky zábavné inspirovat se zdrojovým materiálem a najít nějaký moderní způsob, jak jeho příběh zprostředkovat a současně zachovat nadčasovost,“ míní Menken. „Velice mě láká možnost zkoušet se vyjadřovat novými způsoby. Jednou z prvních věcí, které jsem udělal, bylo, že jsem si přečetl pohádku o Locice a snažil se přijít na to, v jakých ohledech k ní bude přistupováno novátorsky. Cosi ve spojitosti s těmi vlasy a věží mi připomnělo folk rock a umělce jako Joni Mitchell, James Taylor, Cat Stevens a Jackson Browne. Od toho jsem se už mohl nějak odrazit.“\nNapříklad úvodní píseň filmu s názvem When Will My Life Begin? (Kdy začnu žít?) zpívá sama Locika a vyjadřuje v ní svou touhu prozkoumávat svět. „V jistém smyslu jde o začátek pouti, o které neví, že už začala,“ vysvětluje Menken. „Nemá tušení, že existuje nějaký větší svět. Víceméně to v sobě potlačuje. Takže tu čelíme nutnosti vytvořit v ní touhu po něčem, o čem ona vlastně ani neví, že po tom touží.“\nJednou z nejzábavnějších scén ve filmu je ta, ve které Locika s Flynnem vejdou do hostince a ocitnou se tváří v tvář hrozivě vyhlížející bandě hromotluků a hrubiánů. Locika situaci uklidní písní I Have a Dream (Mám jeden sen) a přitom o místních hrubiánech objeví některé překvapivé skutečnosti.\n„Pro Lociku bylo velice důležité, aby na začátku své pouti našla nějakou komunitu, jejíž součástí by se toužila stát,“ objasňuje Menken. „Flynn se ji snaží vystrašit, aby se vrátila zpátky do věže, ale v téhle scéně dojde k zásadnímu zvratu. Během psaní téhle písně jsem se snažil o něco, co byste mohli slyšet někde na folkovém koncertě. Na jednu stranu musela skladba působit středověkým dojmem, na stranu druhou spíše jako lehkovážná až ironická folková píseň.“\n„Většina naší práce na tomhle filmu coby skladatelů spočívá v tom, že potřebujeme vyvolat určité emoce a zeptáme se, zda se k němu můžeme dostat po dálnici, kterou hodláme postavit,“ shrnuje Menken. „Naším úkolem je v podstatě v tom příběhu najít hlas, který umí zpívat.“


Stovky fanoušků se shromáždily v hongkongském nákupním centru, aby sledovaly Cheungův závěrečný boj v televizi. (ISAAC LAWRENCE / AFP via Getty Images)\nHongkongská policie zasáhla proti několika sportovním fanouškům za to, že během veřejnoprávního televizního vysílání olympijských her zpívali písně kritizující čínskou komunistickou stranu. Incident se vyšetřuje, uvedl v pátek mluvčí tiskové agentury AFP. Podle informací z hongkongských policejních kruhů šlo o „urážlivé jednání“ vůči čínské národní hymně. V souvislosti s incidentem byl zatčen 40letý muž.\nSe dvěma stříbrnými medailemi od plavce Siobhan Haugheyho a zlatou medailí od šermíře Edgara Cheunga si Hongkong na letošních olympijských hrách již vede lépe než kdy dříve. Nadšení bylo odpovídajícím způsobem velké. Stovky fanoušků se shromáždily v hongkongském nákupním centru, aby sledovaly Cheungův závěrečný boj v televizi.\nPři ceremoniálu předávání medaile někteří jeho fanoušci vypískali čínskou národní hymnu a poté skandovali fotbalovou píseň „We are Hongkong“. Události v nákupním centru byly vysílány živě v televizním přenosu.\nMluvčí čínské policie novinářům řekla, že několik lidí „otevřeně a záměrně“ drželo hongkongskou vlajku, zatímco hrála čínská hymna. Někteří požádali kolemjdoucí, aby se také vysmívali hymně čínské komunistické strany a uráželi ji výkřiky. Cílem kampaně bylo „vyvolat nenávist a politizovat sport“, uvedla zástupkyně místní policie.\nHongkongská vláda v minulém roce schválila zákon kriminalizující jakýkoli přestupek proti čínské národní hymně a komunistické vlajce. Zákon cílil konkrétně na fotbalové fanoušky, kteří v minulosti během čínské státní hymny opakovaně zpívali píseň „We are Hong Kong“ (My jsme Hongkong).\nV roce 2019 v Hongkongu proběhly měsíce masových protestů proti rostoucímu vlivu komunistické strany na demokratické zřízení města. Od té doby úřady jednají s rostoucí tvrdostí proti kritikům čínského režimu v Pekingu. Před rokem byl také zaveden takzvaný Zákon o státní bezpečnosti, který umožňuje hongkongským úřadům zakročit proti jakékoli činnosti, která podle nich ohrožuje „státní bezpečnost“ Číny.


Předvánoční přemítání | i60.cz\nVětšina života je za námi. Užili jsme si ho ale pořádně, co? Marie Rottrová to říká takhle: „Ten vůz už jel a na všech rozích byla zelená…“ Možná se vám to nezdá, ale opravdu – červenou nedostal zatím nikdo z nás. Maximálně žlutou – byly těžké úrazy, nebezpečné nemoci, úmrtí v nejbližším okolí… Ale pořád jsme jeli a jedeme dál. Však také Marie pokračuje: „Čas náš stál i běžel zároveň, to byl ten čas, kdy víš, co je štěstí a co znamená, a pak je poztrácíš…“\nMáme jen čekat? U někoho v lese se už kácí. On sám nebo ona sama má tady au a tamhle ouvej. Má si stále na co stěžovat, má co kritizovat, má koho pohanět – to je smutný život. Paživot.\n„Za množinou přání leží nový svět…“ To je krásně řečeno! Jsou to slova Jaroslava Wykrenta a zpívá je M. Rottrová. Představte si to. Zkuste si vzpomenout, co jste si v posledním roce přáli: hodně zdraví (co jste pro to udělali?), setkat se s dávným přítelem (nezemřel mezitím?), vyjít až na Sněžku jako zamlada (připravili jste se na ten výkon?), dozvědět se víc o středověké Praze (přihlásili jste se na univerzitu třetího věku?) atd. atd. To jsou přání. Byla by jich jistě celá množina. A teď si představte, že si je začnete plnit. Co si řeknete během dalšího roku? Že jste se skoro octli v jiném světě. Poznali jste, co vás ani nenapadlo, že existuje. Zažili jste věci, o nichž jste už nevěřili, že přijdou (šťastná únava z fyzického výkonu). Získali jste něco, o čem jste nevěřili, že to můžete mít (třeba vděčnost a radost obdarovaného). Nebojme se vytvořit si množinu svých přání. Vyplní se vám snad většina, snad jen menšina, ale něco dobrého se stalo, protože jste to chtěli a zařídili jste si to vlastními silami.\nLéta k našim životům přidávají hlavně lékaři – lidé se dožívají stále staršího věku, ale někdy to končí živořením. Co je některému člověku platné, že je tu ještě v devadesáti, když nemůže vstát z postele, dokonce se ani sám obrátit, nepoznává své blízké, musí být krmen, omýván, ošetřován chemikáliemi (tedy léky, kvůli nimž musí dostávat jiné léky) a nakonec nevíte, jestli víc žije nebo trpí a jaký to má celé smysl. Léta k životu přidávají lékaři, ale přidat si hezký život do těch let, to musíme my sami. Co je důležité: zůstat aktivní, dokud to jde. Co se nepoužívá, to zakrňuje, to ztrácí schopnost fungovat. A platí to o hlavě stejně jako o svalech, o každém orgánu lidského těla. Všichni to víme. Chci-li prožívat spokojené stáří, tak vím, že musím soustavně něco dělat jak hlavou, tak rukama a nohama. Jinak víc nebo míň degeneruju. Tak tady se hodí i nějaké to přání, které si sami splníte.\nMyslete tedy na sebe. Populární psychiatr Radkin Honzák na to má bláznivý matematický výraz 3+3=18. Znamená to, že si máte každý den v 18 hodin zapsat tři věci, které vás ten den potěšily, a tři věci, kterými jste se potěšili vy sami. Jo, vy sami! Že se to nehodí, že na to nemáte čas, že kdesi cosi? To je špatně. A jak se máte potěšit? Třeba i levně a jednoduše: udělejte si kafíčko, vyluštěte si v klidu křížovku, kupte si drobnost, pošlete stovku Pamele (hned ji poznáte), pomozte sousedovi atd. Vždyť se taky potřebujete pohladit. Americký psycholog Eric Berne to už před desítkami let zformuloval takto: Když vás nikdo nehladí, začne vám vysychat mícha. Myslel to obrazně, pochopitelně.\nTo mě nasměrovává k otázce, zda je důležité dělat i to, co má pozitivní vliv na druhé lidi. Ano, je to důležité. „Až ti bude nejhůř, pomoz druhým.“ Zkuste to a uvidíte, jak menší bude váš vlastní kříž. Mám to mnohokrát potvrzené u sebe i u jiných. Platí to – řekl bych – i celoživotně: mnozí lidé si nebudou pamatovat, co jste jim kdysi řekli nebo co vše jste vykonali. Ale všichni si zapamatují, jak se vedle vás cítili. Pamatujme na to.\nPřevor břevnovského kláštera P. P. Szostrzonek řekl: „Tím nejkrásnějším vánočním dárkem je přítomnost toho druhého, jeho ochota být se mnou.“ Když s mou zcela malou pomocí v Kadani koupili elektrotříkolo, takzvanou cyklorikšu, a začali první den vozit staré lidi, kterým již zdravotní stav nedovoluje chodit či se více pohybovat, jedna paní, když jí pomohli po projížďce vystoupit, říkala se slzami v očích: „Vy jste mi udělali takovou radost, jsem tak šťastná, že jste si vzpomněli, že jste mě povozili, že jsem si to takhle mohla užít. Já bych jezdila třeba každý den.“\nDnes je vůbec snadné pomáhat. Vlastně kvůli tomu nemusíte ani vstát ze židle. Sedím v teple, kliknu - a obdarovaný dostane peníze, aby si pořídil to, co potřebuje, co má skoro každý z nás, a on ne. Tak třeba organizace s názvem Spolu dětem zveřejňuje přání dětí z dětských domovů (DD). O ně je sice postaráno materiálně, tedy aspoň v těch základních potřebách – jíst, spát a podobně – avšak každý víme, že to nestačí. Zvlášť nebezpečné je první období po odchodu z DD. Pro mladé lidi je obtížné sehnat si práci a sehnat si bydlení, i když jim v tom někdo pomáhá. Ale pak má obstát v samostatném životě. A to se vám zdá snadné, když nevyrůstal v rodině, kde by mu táta a máma byli vzorem a denně ukazovali, jak na to? A tak mnoho děvčat a kluků brzy po vstupu do samostatného života končí u prostituce, v drobné kriminalitě, na drogách. Já ale chci, aby z nich vyrostli slušní a pořádní lidé. (Už jen kvůli tomu, aby nám někdo přispíval na důchod, že? To byl vtip, i když o to samozřejmě jde taky.) Takže díky za vše, co pomůže těmto mladým lidem, aby se takovými stali. A to se musí začít už pár let před jejich odchodem z DD. Minimálně se dá přispět na splnění jejich přání. Jsou tam přání jako chodit do sportovního oddílu, mít školní pomůcky a batoh do školy a podobně.\nČtrnáctiletá Pamela si na https://www.sance.cz právě přeje chodit do tanečního kroužku a mít k tomu potřebné vybavení. Potřebuje na to tři tisíce korun. To je docela dost, naštěstí se dá přispět jen zčásti, třeba pětistovkou nebo stovkou. Myslíte si snad, že to není důležité? To ve skutečnosti důležité je, protože tanec vedený profesionálem učí lidi slušnému chování, ohledu, potřebnému sebevědomí i sebekázni. Možná to nebylo vidět z nedávné StarDance, ale všichni by vám to potvrdili. Zrovna tento týden jsem o tom mluvil s Honzou Tománkem, někdejším výborným tanečníkem, který byl u prvních ročníků této soutěže. Takže bych si přál, aby Pamela do kroužku mohla chodit.\nPřipomenu zde několik známých křesťanských moudrostí: Nezáleží na tom, kolik toho vlastníme, nýbrž na tom, zda z toho, co máme, umíme dávat. Nezáleží ani na tom, zda se umíme prosadit, nýbrž na tom, zda se umíme přemoci, i když se nám do něčeho nechce. A konečně, nezáleží na tom, jak se umíme veselit, nýbrž na tom, zda dokážeme udělat radost druhým.\nA někde jsem četl, co nikdy nelze vzít zpět:\nSlovo, které jste vyslovili.\nKámen, který jste hodili.\nPříležitost, kterou jste propásli.\nA čas… který už uplynul.\nPěkné vánoce a dobrý nový rok vám přeje\nSoňa Prachfeldová 23.12.2018 22:32\nPravdivý článek, ano když jen trochu projevíme lidský zájem o druhé , obohatí to i nás. Pokud můžeme, buďme aktivní duševně i tělesně. Život je dar.\nOldřich Čepelka 23.12.2018 16:34\n"Pěkná příhoda" Aleny T. Jsem taky v kontaktu s Jež. vnoučaty. A taky s Veronikou K., která má na starosti děti jako je Pamela, kterou v článku zmiňuju, takže Ivano, ani koruna by se ztratit neměla, na režii tam získávají jiné peníze.\nivana kosťunová 22.12.2018 14:52\nDěkuji za tvé předvánoční rozjímání, píseň Marie Rottrové jsem umístila pro případné posluchače do Videí, nádherný text Zdeňka Borovce určitě spoustu z nás osloví. No nějaký ten obnos Pamela asi pošlu. Jenom musím prozkoumat, jestli bude použit opravdu k uvedenému účelu.\nHana Rypáčková 22.12.2018 07:47\nVánoční čas je ten nejlepší čas k zamýšlení.\nJana Šenbergerová 21.12.2018 22:44\nPřispívám lidem, zvířatům, přírodě. Potřebných jsou spousty. Stačí se rozhlédnout ...\nAlena Tollarová 21.12.2018 22:19\nMnožinu mých přání na letošní rok (vylézt na Sedlo, Bořeň a Lipskou horu) se mi splnit nepodařilo a přesouvám ji na rok 2019. Poslouchala jsem v rádiu pořad o Ježíškových vnoučatech, která se složila pánovi na elektrický vozík. Ačkoliv nemá obě nohy, nemá na něj ani nárok od VZP. Tak mě to vzalo, že jsem sedla a poslala peníze, které se stanou částečkou množiny a splní přání někomu dalšímu.\nOldřich Čepelka 21.12.2018 15:59\nPište, doplňujte, překonávejte mě. Nevadí mi to, jde osplečné dílo. Jen chci připsat, že můj minipříspěvek pro Pamelu už je též zveřejněn na https://sance.cz/detail-prani/2264. Třeba vás to bude inspirovat a Pamela bude jednou tančit ve Stardance :-)\nVěra Ježková 21.12.2018 15:50\nA čin, kterým jste ublížili. (Jeden takový mám. Bylo to z hlouposti, ale stalo se. Už je to dávno.) // Pro radost si něco dělám každý den, považuji to za samozřejmost. Pokud lze, udělám něco i pro druhé. Rekapitulovat den v šest večer by na mě bylo brzy, protože to na mě to nejlepší zpravidla teprve čeká: něco dobrého k večeři a před spaním, kafe, PC, knížka. Před usnutím si celý den promítnu a představím si další.\nZdenka Soukupová 21.12.2018 13:26\nTaké souhlasím. Když se to takhle napíše, vypadá to všechno tak jednoduše a samozřejmě. Ale ruku na srdce, uvažujeme tak? Nebo se raději pořád "nimráme" ve svých bolístkách a křivdách a kvůli tomu ty malé radosti vůbec nevnímáme? Vždyť tak ubližujeme sami sobě! Tak to zkusíme trochu změnit, ano?\nZuzana Pivcová 21.12.2018 11:44\nSvatá pravda. A ty tři každodenní věci nejsou marné. Zkraje mi to možná bude připadat trochu vykonstruované, ale pak už přijdou na mysl samy. Díky. P. S. Akorát jsem se musela pousmát nad částí písňového textu "za množinou přání leží nový svět". Nepochybně vznikl v době výuky množin, což bylo dost děsné.


Martina Drijverová | Albatrosmedia.cz\n© archiv AM\nVtipné a strašidelné vyprávění o malých rošťácích\nZkrácené verze nejznámějších českých pověstí přepsaných do jazyka srozumitelného dětem raného školní...\nZlobit se nevyplácí, jinak se proměníte v opravdová strašidla a příšerky!\nDobrodružství Sísy Kyselé pobaví všechny začínající čtenáře. Knížka vychází v oblíbené edici Druhého...\nProzkoumejte tajemné příběhy z českých a moravských zámků\nJak si Tamarín našel cestu ke zvířatům i lidem v ZOO.\nNetradiční pohled na české dějiny\nDalší příhody Sísy Kyselé!\nKde se líbí i Marťanům?\nPojďte na cestu historií se čtyřnohým kamarádem! Nové vydání populární knížky pro děti!\nSeznamte děti s Odysseem a dalšími hrdiny starých řeckých bájí a pověstí\nPraktické rady a originální nápady pro malé zahradníky s názornými ilustracemi Daniely Horáčkové


Adria - Biograd na Moru | Rainbowtours.cz\nHotel Adria - Biograd na Moru se nachází v borovém lese, cca 800 m od centra Biogradu na Moru. Město leží v jedné z nejmalebnějších částí střední Dalmácie a patří k váženým střediskům v této oblasti. Čisté moře a mimořádná atmosféra Biogradu jsou velkým přínosem pro tuto část pobřeží. Tato oblast má nejkrásnější pláže a Staré Město láká mnoho turistů. Biograd je také skvělým výchozím bodem pro výlety, např. plavba do Kornati, procházka k vodopádům na Krku. Transfer z letiště ve Splitu trvá cca 1,5 hodiny.\nHotel Adria - Biograd na Moru se nachází jen 300 m od známé písečné pláže Saline.\nRecepce 24 hodin s lobby, výtah, hlavní restaurace, kde se podávají regionální jídla z dalmatské a mezinárodní kuchyně, apertif bar, venkovní bazén s dětským bazénem a tobogánem, krytý bazén (uzavřený od 15.6. do 15.9.), bar u bazénu, à la carte restaurace, mini klub a hřiště, minigolf, bowling, ping pong, obchod se suvenýry.\nHotel Adria - Biograd na Moru má 200 útulných a funkčně zařízených dvoulůžkových pokojů s koupelnou (možnost přistýlky v podobě rozkládací pohovky). Všechny jsou vybaveny: centrálně řízenou klimatizací, satelitní TV, trezorem (za poplatek cca 3 EUR/den) a balkónem nebo terasou. Minibar je k dispozici za poplatek na vyžádání (cca 5 EUR/den). Dětská postýlka pro dítě (platí se cca 5 EUR/den).\nAll inclusive zahrnuje snídani, oběd a večeři formou bohatého bufetu. Kromě toho, odpolední přestávka na kávu (káva, čaj, sušenky). Místní alkoholické a nealkoholické nápoje od 10:00 do 23:00.\nVe vzdálenosti 200 m od hotelu je možnost využít tenisové kurty (za poplatek). Součástí hotelu Adria - Biograd na Moru je wellness centrum, včetně solné jeskyně (využití SPA za poplatek). Součástí programu je také animační program pro děti i dospělé (v hlavní sezóně).\nWi-Fi je dostupné ve společných prostorách za poplatek.\nVynikající poloha hotelu Adria - Biograd na Moru na klidném, zeleném místě, přesto v blízkosti velké písečné pláže a okouzlujícího Starého Města Biogradu. Skvělá nabídka pro rodiny s dětmi!\nod 12 299 Kč | sleva 41% dospělí 2, dítě 0, pokoje 1, Ø cena za osobu


Pro děti cizinců budou mít norské úřady zvláštní oddělení, pravidla ale platí stejná — ČT24 — Česká televize\nNorskem podepsaná Haagská úmluva o právech dítěte bude zásadním způsobem řešit mezinárodní spory o děti. Kvůli lepší komunikaci vznikne v Barnevernetu i oddělení, které komunikaci s ostatními zeměmi bude řešit. Přesto norské úřady rodiče cizince vyzývají, aby se před přestěhováním do této země informovali o tom, jaké zákony tam při výchově dětí platí.\nNeodebíráme děti jako na běžícím pásu, tak reaguje Barnevernet na případy odebírání dětí v Norsku, které v současné době řeší i česká diplomacie. „Akutní odebírání dětí se skutečně nestává často. Je to vyhrazeno ze zákona pouze pro případy, kdy dítěti hrozí závažné ublížení na zdraví, nebo mu jde o život,“ řekla právní poradkyně vrchního ředitelství Barnevernetu Agnete Krogvigová.\nPodle právní poradkyně Barnevernetu mají sociální pracovníci od nahlášení týden na to, aby zjistili, zda jde o skutečné podezření. Pokud se potvrdí, běží tříměsíční lhůta, během které se musí prošetřit vztahy a situace v rodině. „Pak Barnevernet určí, zda je rodina v pořádku a může si dítě ponechat, nebo zda je nutné zapojit nějaká pomocná opatření,“ popsala Krogvigová.\nNové oddělení Barnevernetu bude řešit případy dětí cizinců\nSoučasnou praxi - hlavně v případě dětí cizinců - bude měnit fakt, že Norsko podepsalo Haagskou úmluvu o právech dítěte. Jak norská strana, tak i ta česká připouští, že k podepsání Haagské úmluvy došlo i kvůli tlaku ostatních evropských států. „Můžeme spekulovat o tom, že mimo jiné i na nátlak Česka ratifikační proces v posledním roce eskaloval tak, že se Norsko stalo účinně smluvním státem,“ řekl ředitel Úřadu pro mezinárodněprávní ochranu dětí Zdeněk Kapitán.\nMezinárodní spory o děti bude nově řešit speciální oddělení. „Tato kancelář bude spolupracovat s obdobnými instancemi v členských zemích, například v Česku,“ vysvětlila Krogvigová.\nNovinka umožňuje i to, aby se případ řešil v zemi původu dítěte. Nebude to ale pravidlo. Přesto Norsko varuje - před příjezdem k nám si každý musí zjistit, jaké zákony u nás platí. „Já bych vyzvala všechny rodiče, kteří přichází do Norska ze zahraničí, aby si dobře nastudovali, jaká práva tady fungují, a dodržovali je. Mimo jiné není dovolené bít děti, a to ani z výchovných důvodů,“ upozornila právní poradkyně vrchního ředitelství Barnevernetu.\nHaagská úmluva o právech dítěte vznikla v roce 1996 a jejími signatáři je 42 států. Česká republika ji podepsala v roce 2001. Úmluva mimo jiné vyžaduje, aby stát bral ohled na vztah dětí k zemi původu. Od července by tím pádem děti, které Norsko eventuálně odebere například českým rodičům, neměly končit u norských pěstounů. Přistoupení k Haagské úmluvě a zřízení úřadu, který bude komunikovat se zahraničními institucemi na ochranu dětí, nebude mít zpětný účinek. Spor o české bratry Michalákovy, které odebral Barnevernet rodičům před pěti lety, tak bude pokračovat v plném rozsahu.