Zvyknout si na mír je těžké, vojáci problémy podceňují, říká zakladatelka spolku na pomoc veteránům | info.cz\nUž pět let pomáhá Spolek Vlčí máky válečným veteránům. „Nejdůležitější je přimět člověka, aby se stal pánem svého osudu a začal svůj problém řešit,“ říká v rozhovoru pro INFO.CZ jeho zakladatelka Miroslava Pašková. Vypráví mimo jiné o úskalích péče o vojáky, o tom, jak složitá může být adaptace po návratu z války nebo také, jak jí jedna inspekční cesta do Afghánistánu zbavila strachu z výšek.\nStále vás fascinuje létání vrtulníkem?\nAsi narážíte na to, jak jsem se k pomoci veteránům dostala, tedy na moji zkušenost na Ministerstvu obrany. Byla jsem na inspekční cestě za našimi vojáky do Afghánistánu. Zamilovala jsem si tehdy létání vrtulníkem, kterého jsem se nejprve strašně bála. Výšky obecně mi vadily od dětství, cesty letadlem jsem vždy přetrpěla, ale z vyhlídky přesunů vrtulníkem mi bušilo srdce k nevydržení. Když jsem konečně nastoupila a Chinook se odlepil od země, zmizelo to z vteřiny na vteřinu. Od té doby výšky vyhledávám, ale vrtulníkem jsem se už proletěla jen jednou, krátce nad Prahou.\nA kdybych dnes měla znovu možnost letět do Afghánistánu, nebo jakéhokoli působiště našich vojáků, neváhala bych. Člověk se přirozeně bojí, a tak se odpoutá od poněkud přízemních každodenních starostí, uvědomí si to skutečně důležité – vlastní život a zdraví. To mi pomohlo nasměrovat se na pomoc veteránům. Do té doby jsem se v charitě angažovala, ale ve prospěch jiných skupin, například znevýhodněné mládeže nebo handicapovaných.\nVěděla jste tehdy, do čeho jdete, když jste do Afghánistánu odlétala?\nZhruba jsem to tušila. Letěla jsem v rámci komunikačního odboru ministerstva s kolegyní, která tam byla již několikrát. Provázela oficiální návštěvy ministra nebo náčelníka Generálního štábu. Je ale zapotřebí si uvědomit, že když se letí na takovouto kratší inspekční cestu, není to srovnatelné s půlročním pobytem vojáků na misi. Proti tomu je to jen jako poznávací turistický zájezd. Adrenalinový, inspirativní, poučný.\nTo zní pěkně. Akorát to moc nejde dohromady s tím, jak jste na ArmyWebu popisovala přesuny, aby vás náhodou nezasáhly nepřátelské střely.\nDodnes se uklidňuji, že při jednom takovém vypustil vrtulník Blackhawk klamné cíle jen pro parádu. A raketový útok na základnu? Ty jsou velice časté. My jsme tam byli na začátku března, kdy býval ještě relativní klid. Když tam jezdili vojáci na letní turnusy, zažívali třeba 15 raketových útoků za den. Já zažila jeden. Rozezněly se sirény, když jsem stála frontu v jídelně, tácy létaly vzduchem, zalehlo se na zem a po pár vteřinách se běželo do krytu. To jsou zážitky, které zpětně působí komicky. Kryty jsou rozmístěny všude, aby to každý měl blízko. Kdo je zrovna ve sprše, běží tak, jak je.\nDá se na takový režim zvyknout? Teď myslím tak moc, že vám to už přijde jako běžný stav.\nDomnívám se, že ano. Sama jsem se přepnula hned, každý musí. Spíše se tam může mezi vojáky rozvinout něco jako ponorková nemoc nebo stres z odloučení od rodiny. A co je větší problém, to je návrat zpět do Česka. Říká se tomu porucha adaptace, kdy je těžké si zvyknout na běžný mírový režim, vůbec chodit do obchodu, na poštu a podobně. Ve válce se lidé naučí velmi citlivě reagovat na určité typy zvuku, takže když se pak tady na ulici rozezní klakson nebo někomu bouchne výfuk, mohou na to reagovat až nepřiměřeně. Třeba si lehnou k zemi.\nTaková porucha adaptace trvá řádově týdny. Co je ještě horší a o čem se hodně mluví v zahraničí, ale v českých poměrech stále okrajově, je posttraumatická stresová porucha, PTSD. Ta se může dostavit až třeba s odstupem půl roku. Je to závažný psychický stav, který se musí léčit psychoterapií nebo i farmakologicky.\nJak funguje v Česku systém pomoci pro vojáky s těmito problémy?\nPokud vojáci dál slouží v armádě, mohou využít pomoci vojenského psychologa nebo kaplana. Problém je, že vojáci nemají v psychologickou pomoc důvěru. Bojí se stigmatizace, že připustit psychickou nepohodu povede k označení za blázna. A že se to o nich dozví třeba velitel a povede to k problémům ve službě a další kariéře. Takže nezřídka dochází k podcenění a zanedbání psychických problémů, což se může později projevit jak kolapsem celého organismu, tak zhroucením sociálních vztahů. Když se voják sám o pomoc nehlásí, nikdo jej aktivně neoslovuje, je to vnímáno jako normální, ba kýžený stav. A v čem osobně vidím velké riziko, je absence monitoringu veteránů, kteří už z aktivní služby odešli.\nExistuje ta obava i v případě kaplana? Tam musí platit zpovědní tajemství.\nZa kaplany vojáci naopak chodí velice rádi. Kaplani s nimi na misích i na útvarech tráví hodně času a jsou populární. Problém je, že kaplan jim nemůže poskytnout odbornou pomoc, tedy mimo tu duchovní. Jen naslouchá a může člověka nasměrovat. Ve spolku jsme také měli případy klientů, které k nám nasměroval právě kaplan.\nCo byl moment, který u vás spustil chuť pomáhat vojákům? A teď nemyslím misi nebo let vrtulníkem, ale konkrétní okamžik, kdy jste si řekla: „Veteráni potřebují pomoc a já se toho ujmu“.\nTen zmiňovaný Afghánistán byl takovým pracovním vyvrcholením. Já jsem měla na Ministerstvu obrany od začátku roku 2011 na starosti sociální sítě. Založit je, spravovat. Zavedla jsem velmi otevřenou komunikaci. Měli jsme na Facebooku i diskusní skupinu a vojáci začali záhy otevřeně komunikovat, bavit se o tom, co je trápí v každodenní službě, co zažívají na misích i v osobních životech. Často se obraceli na mě jako na správce. Taková facebooková linka důvěry. Se spoustou z nich jsem se dostala i do osobního kontaktu a jejich postřehy a náměty prezentovala nadřízeným.\nParalelně s tím jsem ale pomáhala v neziskovce na podporu znevýhodněné mládeže. Pro veterány jsem se zkoušela nejprve uplatnit v již zavedené neziskovce, ale měla jsem jinou představu, jak a v čem jim pomáhat – jaksi komplexněji. S kamarády, kteří se pro věc také nadchli, jsme tedy založili Spolek Vlčí máky. Je tomu akorát pět let.\nO nich budeme určitě ještě mluvit, ale přidržím se ještě těch aktivit na sociálních sítích. Stránky, o nichž jste mluvila, stále fungují?\nDiskusní facebooková skupina Ministerstva obrany byla zrušena. Ministři se různě střídali. Když jsme armádní sociální sítě rozjížděli, byl ministrem Alexandr Vondra, který byl tomuto velice nakloněný a otevřený, bytostný demokrat, kterého názory řadových vojáků zajímaly a především se jich nebál. S pozdějšími ministry zájem a vůle opadaly. Facebookové stránky armády samozřejmě zůstaly, převzal je do správy Generální štáb. Na něm to vzali za dobrý konec, jsou nadále velice otevření, aktivní, jiné státní úřady by se od nich mohly učit. Spousta problematických témat se také přenesla do skupin, které zakládali sami vojáci. Některé z nich jsou jen pro schválené členy, tedy širší veřejnosti neviditelné.\nVy v podobných projektech také pokračujete?\nJeště když jsem byla na ministerstvu, rozjela jsem portál Ozbrojené složky, o němž jsem doufala, že bude platformou pro lidi, kteří chtějí takové věci komentovat, bohužel málokdo si dá práci napsat ucelený článek. Udělali jsme k němu Facebook a máme partnerství s Armywebem, což je patrně nejsledovanější tuzemské médium zaměřené na vojenská témata. Komunikace na Facebooku funguje velice dobře, ale starají se o něj jiní lidé. Když mi něco hodně leží na srdci, napíšu článek nebo komentář. Už proto, že to na Ministerstvu obrany a Generálním štábu čtou, někdy jim asi zvedne mandle, ale tím pádem se problémy diskutují a řeší. Nemluvě o tom, kolik obyčejných lidí pak nabídne pomoc.\nNázev vašeho spolku evokuje akci, která se koná pravidelně 11. listopadu na Den veteránů, tedy prodej vlčích máků. Jak se podílíte na této akci?\nVlčí mák je od první světové války symbolem válečných veteránů. Když jsme zakládali spolek, tak jsme přemýšleli o názvu a došli jsme k tomu, že tam dáme tento symbol, aby bylo jasné, čím se zabýváme. Jenže to tak jasné není, protože v Česku není ta tradice natolik rozšířená. Od začátku jsme se snažili nabízet a prodávat máky do klopy, nejvíce lidí si je kupuje před Dnem veteránů dopředu přes e-shop, ale je to spíše záležitost komunity – fanoušků vojenství a příslušníků bezpečnostních složek.\nLoni a předloni akci masivně pojala organizace Post Bellum, která distribuovala máky přes knihovny a jiná veřejná místa. Myslím, že je to dobře, jelikož řada lidí vůbec zaregistrovala tento symbol. Na druhou stranu cítím i jisté rozčarování. Pro organizace pomáhající veteránům je prodej vlčích máků hlavním zdrojem financování, tak to bylo právě hned po první světové válce v Británii a USA zavedeno. Post Bellum teď masově máky prodává, aby získalo peníze na projekt natáčení rozhovorů s válečnými veterány. Je to bohulibá věc, ale není to přímá sociální a psychologická podpora veteránů v tíživé situaci. Když mi pak lidé říkají, že nás v tom přeci už podpořili, ale vyjde najevo, že koupili jiný mák a podpořili něco jiného, než sami zamýšleli, co jim mám říct?\nMně vždycky přišlo zvláštní, že se žádná organizace nepokusí o tak masivní akci, jakou vidíme například v případě tzv. Květinového dne na podporu boje proti rakovině. Tedy, že by prodejci a dobrovolníci byli na každé stanici metra. Nemělo by to vypadat právě takto?\nMně by se to také moc líbilo. Zpočátku jsem si naivně představovala, že by to tak mohlo fungovat, oslovila jsem několik dalších organizací. Ale je to strašně náročné. Musíte mít peníze takové množství kytiček a pokladniček objednat, , desítky až stovky prodejců, také přístup do médií. Když jsem to zkoušela dva roky po sobě, tak zájem nebyl. A to jsem nebyla jediná, ani první. Problematika veteránů zřejmě není takatraktivní a nezajímá tolik organizací jako zavedené sbírky.\nMyslím ale, že v našem spolku máme ohromnou efektivitu. Náš užší tým čítá osm dobrovolníků, širší zhruba patnáct. Zdůrazňuji dobrovolníků, nikoli placených zaměstnanců, nejsme neziskovka, ale čistokrevná charita. Členy spolku jsou dobrovolníci, kteří zadarmo pracují pro veterány a ještě sami platí členské příspěvky. A přesto jsme pomohli už stovce lidí, obvykle stačí pár rozhovorů, poradenství, troufnu si ale říct, že tuctu jsme pomohli zásadně zlepšit život. Podobně dosud funguje asi většina organizací zaměřených na veterány – dělají je srdcaři – přijdou domů z práce a do půlnoci pomáhají jinému člověku, protože si váží jeho služby.\nMáte pocit, že zájem veřejnosti o válečné veterány roste?\nMluví se o tom více. Mění se pozornost veřejnosti. Nejen kvůli na úmrtím vojáků, ale změnila to bezpečnostní situace v Evropě - migrační krize, teroristické útoky, válka na Ukrajině. Lidé si začali uvědomovat, že bezpečnost není samozřejmá a armádu potřebují. Pozitivní přínos nemůže nikdo upřít i prezidentu Miloši Zemanovi, který dost možná jako první dokázal nejširší veřejnosti srozumitelně a pořád dokola vysvětlovat, jaký smysl má účast našich vojáků v zahraničních misích, že si jich máme vážit Narážím na tu zkratku, že u Kábulu se bojuje i za Prahu. Zafungovala.\nProjevuje se to i na počtu lidí, kteří se vám hlásí s nabídkami pomoci?\nAno, ale zrovna nedávno jsem s kolegyní z našeho týmu řešila, že jsem z konečného výsledku spíš smutná a unavená. Čím dál více lidí problematiku vnímá a hlásí se jako dobrovolníci, jenže si neuvědomují, co to obnáší. Že jste někde dobrovolník, totiž neznamená, že práci děláte, jen když chcete a hodí se vám to. Naopak ji musíte dělat velmi zodpovědně, na termíny, naplno. Přestože to děláte zadarmo, podřídíte tomu svoje osobní zájmy.\nVždy, kdy se nám ozvou dobrovolníci, tak jsem ráda, voláme si, sejdu se s nimi, vysvětlím jim to, hledám pro ně náplň, která by skloubila potřeby spolku s jejich zájmy a možnostmi. Na konci takového dvouhodinného setkání vypadají nadšeně, sami si stanoví úkoly. Když se pak za měsíc neozývají, tak jim volám a často se dozvím odpověď, že si neuvědomili, že na to vlastně nemají čas. Když to člověk absolvuje dvacekrát, tak si začne říkat, co by za těch čtyřicet hodin býval stihl udělat pro klienty sám. Ještě horší je, že třeba rozplánujeme nějaký program, který se pak musí odložit, protože dobrovolník si to rozmyslel. Nakonec, přibývá i lidí, kteří by se u nás rádi nechali zaměstnat, to ale píšou na špatnou neziskovku.\nCo osobně považujete za největší úspěch, kterého jste s organizací dosáhli?\nTo, že když se někdo ozval, tak jsme mu pomohli. Je celkem jedno, jestli to byla drobnost nebo vážný problém. Nejdůležitější je přimět člověka, aby se stal pánem svého osudu a začal svůj problém řešit. Nikdy jsme nikoho nenechali ve štychu a neřekli mu, že tohle neřešíme. Naopak, když jsme narazili na někoho se specifickým problémem, řekla jsem, že na to sice nejsme zařízení, ale zařídíme se. Vojáci mají krásné heslo: Voják se stará, voják má.\nNejvíce si cením, že jsme už pomohli třem veteránům bezdomovcům. Během dnů jsme jim zajistili bydlení a zaměstnání. Ti lidé fungují. Vrátili jsme je zhruba za šest týdnů do života. Pomáháme také těm po úrazu, někdy kvůli trvalým následkům už nemůžou zpátky do služby, není nad to slyšet, že se znovu seberealizují v nějaké civilní práci.\nŘešili jsme i vojáka, který se neopatrností dostal do obvinění z podvodu, kdy si vzal půjčku od jakési šmejdské společnosti. Půjčil si osm tisíc a za měsíc měl zaplatit dvanáct. Byl obviněn a ve zkráceném řízení bez své přítomnosti odsouzen. Dostal podmínku, což by znamenalo vyhazov z armády, zhroucení finanční situace rodiny. Tam jsme zasáhli, máme skvělé partnery ve dvou advokátních kancelářích, on by býval na právníka prostředky neměl, ale takto stačilo napsat odvolání, žádat řádné stání, pročež byl vyviněn. Jinými slovy, nikdy neměl být ani obžalován, z tohoto případu mi proto dodnes běhá mráz po zádech. Počítám jej také mezi zachráněné životy.\nvojáci|armáda|váleční veteráni|armáda české republiky|válka


Zateplení střechy, hydroizolace, hydroizolace střechy | Maveizol České Budějovice\nPloché střechy: 7 nejčastějších otázek\nIn blog, Hydroizolace, Zateplení střechy\nJako každoročně startuje i letos touhle dobou stavební sezóna. Řada majitelů domů s plochými střechami nebo SVJ v panelácích často právě nyní řeší, zda již nastala vhodná doba pro rekonstrukci ploché střechy. Připravili jsme pro Vás odpovědi na 7 otázek, které nám v souvislosti s rekonstrukcí ploché střechy naši zákazníci nejčastěji pokládají.\n1 ) Na co je dobrá hydroizolace střechy?\nHydroizolace je izolace proti vodě. V případě ploché střechy plní funkci vrchní vrstvy střešního pláště, a tak (stejně tak jako např. tašky u střechy šikmé) zabraňuje zatékání vody do domu.\n2) Jak se pozná, že je třeba demontáž hydroizolace střechy a nová hydroizolace?\nSignálů je několik. V případě, že se Vám podaří odhalit zhoršující se stav hydroizolace včas, je možné obejít se bez její kompletní demontáže, což značně sníží finanční náklady na obnovu její funkčnosti.\nStáří hydroizolace více než 8 let\nBoule, výdutě nebo praskliny v povrchu hydroizolace\nV případě posypového pásu smývající se posyp\nV případě folie vytrhávání z kotev\nV případě, že dochází k zatékání nebo tvorbě plísní a střešní souvrství již po více let opravováno a je tvořeno více nesoudržnými vrstvami, jedná se již většinou o havarijní stav a je nutná kompletní rekonstrukce. Čtěte více v článku: Vysílá Vaše plochá střecha jasné signály, že je čas na její rekonstrukci?\n3) Jaká rizika hrozí při špatné hydroizolaci ploché střechy?\nNejčastější chybou při hydroizolaci ploché střechy je zvolení takového postupu, kdy je havarijní původní hydroizolace překryta další hydroizolační vrstvou. Toto řešení ve finále donutí investora zaplatit střechu dvakrát. Poprvé zakrývající vrstvu, podruhé demontáž nové vrstvy i všech původních, jelikož problémy se budou po čase dále projevovat. V některých případech má toto řešení i fatální důsledky pro statiku celé budovy.\n4) Proč zateplit plochou střechu panelového domu/výrobní haly?\nJednoznačným důvodem pro zateplení ploché střechy je snížení nákladů na vytápění, které může přinést úsporu až 30%. V případě obytných prostor také při zateplení střechy dochází ke zvýšené tepelného komfortu v posledním patře – v létě chládek, v zimě teplo. V neposlední řadě předchází efektivní zateplení vzniku tepelných mostů a potažmo nebezpečných plísní. Každý typ ploché střechy (jednoplášťová, dvouplášťová) musí být ale zateplen odpovídajícím systémem.\n5) Jaké jsou výhody zateplení střechy panelového domu/výrobní haly – cca úspora nákladů?\nVýhodou efektivně zateplené střechy je samozřejmě úspora nákladů za vytápění a také zvýšení tepelného komfortu v posledním patře pod střechou. V případě výrobních hal záleží na jejich velikosti a způsobu vytápění. U běžného osmipatrového paneláku vytápěného CZT se zatepleným obvodovým pláštěm a vyměněnými okny dochází po efektivním zateplení střechy k roční úspoře za vytápění v řádu desítek tisíc.\n6) Jak se pozná, že sníh střechu poškodil, že je třeba její výměna?\nSníh střechu většinou jednorázově nepoškozuje. Je jen pomyslnou poslední kapkou pro hydroizolaci, která se již blíží konci své životnosti. Každý materiál časem degraduje a vliv povětrnostních podmínek tomu jen přispívá.\nNejčastějším důvodem pro předčasný konec Vaší ploché střechy jsou:\nmateriál nízké kvality,\nšpatné provedení hydroizolačních prací,\nnevhodné zateplení, které neodvádí páry z domu a namáhá tak střechu navíc „zespodu“.\n7) Kdy a jak se má střecha řádně zkontrolovat a kdy je třeba oslovit specializovanou firmu pro rekonstrukci?\nProvádět kontrolu ploché střechy je třeba každoročně, v případě problémů jako je zatékání nebo plísně samozřejmě ihned. Nejvhodnější je zkontrolovat střechu, jakmile odtaje sníh, její hydroizolační těsnost prověří i první jarní deště. Vzhledem k tomu, že stavební sezona je časově omezena, je potřeba začít s výběrem seriozní firmy pro rekonstrukci co nejdříve.\nMáte další otázky? Chcete bezplatné zhodnocení stavu Vaší ploché střechy a rozpočet její rekonstrukce? Ozvěte se nám!\nZATEPLENÍ PLOCHÉ STŘECHY ZDE


Derby jako razítko vzestupu. Uspěje domácí Příbram nebo Mladá Boleslav? - Příbramský deník\nNavázat na povedené výkony ze zápasů minulého kola. To je hlavní a společný cíl fotbalistů Příbrami a Mladé Boleslavi před vzájemným duelem 9. kola FORTUNA:LIGY. Ten se odehraje už dnes na stadionu u řeky Litavky. Jeho výkop je ve 14 hodin.\nZe zápasu Příbram - Mladá Boleslav. | Foto: 1. FK Příbram\nStředočeské derby se ponese v duchu snahy o potvrzení vzestupu obou týmů. Příbram je s pouhými dvěma body sice nadále na chvostu tabulky, ale naposledy uhrála cennou remízu v Brně (1:1), čímž ukončila čtyři zápasy trvající sérii porážek.\n„Je to impuls do další práce, do dalších zápasů. V Brně jsme ukázali, jak chceme hrát,“ říká příbramský útočník Stanislav Vávra, přestože si uvědomuje, že jedna vlaštovka „podzim“ nedělá.\n„Teď záleží, co ukážeme v nadcházejícím zápase doma proti Boleslavi. Musíme předvést podobný výkon a hlavně zvítězit,“ má jasno.\nKoronavirus rozhodl! Kocouři se v derby s Orly střetnou až v prosinci\nNa plný počet bodů ale pomýšlí i Mladoboleslavští. Ti se po hrozivém úvodu sezony (prohráli první tři duely) začínají dostávat do provozní teploty. Důkazem je to, že během uplynulých pěti utkání prohráli pouze jednou (na Slavii 0:1). Jinak dvakrát remizovali a dvakrát vyhráli.\nMimo jiné před týdnem doma s Pardubicemi, které doma po gólech Tataeva, Budínského, Túlia a Drchala rozstříleli 4:1.\n„Tyhle body jsme potřebovali, abychom se uklidnili a zase trochu vzchopili,“ přiznává obránce Bolky Jakub Klíma.\nČtrnácté místo se ziskem osmi bodů je pro ambiciózní celek přesto velkým zklamáním. Ačkoliv Mladá Boleslav je před zápasem mírným favoritem, hraje proti ní její dosavadní sezonní bilance na hřištích soupeřů, kde získala jen bod. To bude chtít nyní určitě změnit. Dvojnásobnou motivaci pak bude mít trojice Dominik Mašek, David Šimek a Michal Škoda, která v minulosti působila právě u Litavky.\nŠimek a Škoda ještě v minulé sezoně. A tak zažili v dresu Příbrami i poslední vzájemnou konfrontaci, která v hornickém městě proběhla 29. února letošního roku. Jednalo se o duel 23. kola ročníku 2019/2020 a i díky tomu, že příbramský brankář Ondřej Kočí chytil penaltu Lukáši Budínskému, se v něm zrodila bezbranková remíza.


Škola bezpečné jízdy 2014\nI letos se pro zaměstnance Pepsi konala škola bezpečné jízdy, která probíhala na více místech České i Slovenské republiky, dokonce i v Rakousku. Výcvik, kterým prošlo skoro 250 kolegů, se skládal ze dvou částí - teoretické (školení) a praktické (jízdy). Účastníci jej absolvovali z praktických důvodů firemními vozy, se kterými najezdí mnoho tisíc kilometrů ročně. Kurzy jsou zaměřeny k osvojení návyků pro řešení krizových situací i způsobu bezpečné jízdy, podle druhu dopravního prostředku, zaměření a potřeb jeho využití (osobní vozidla, nákladní vozidla a autobusy, off road, motocykly).\nV teoretickém školení instruktor seznámí a provede účastníky všemi bezpečnostními pravidly jako jsou: změny v pravidlech, rizikové faktory, defenzivní způsob jízdy, kontrola vozidla před jízdou, způsob řízení a jízdy, bezpečná vzdálenost, vliv alkoholu, léků a drog, rychlost jízdy, bezpečný průjezd zatáčkou, jízda za mokra a na sněhu, brždění, brzdné dráhy, vyhýbání se překážce, předjíždění, řešení krizových situací…\nPraktická část probíhá na speciálně upraveném povrchu imitujícím ledovou plochu, postupně vyzkoušíte brzdné dráhy svého vozu na suché, částečně mokré a zcela mokré vozovce, otestujete své reakce i podvozek vozu při vyhýbacích manévrech a to jak na suchém tak i na kluzkém povrchu, naučíte se reflexně reagovat na krizové situace, naučíte se zprávný způsob krizového brzdění, a také zvládnutí smyku vozu v prudké zatáčce. Po celou dobu je na jednotlivých cvičištích profesionálně vyškolený instruktor, který dohlíží na správnost jednotlivých úkonů a pomocí vysílaček promlouvá ke všem účastníkům přímo do vozu. Na závěr dostane každý účastník certifikát o úspěšném absolvování kurzu.\nHlavně mužská část účastníků si praktickou část výcviku velmi užila, když mohli vyzkoušet, co si normálně na silnici nemohou dovolit a zažít více adrenalinovou jízdu. Samozřejmě měla celá akce velký přínos pro řidiče, protože dostali možnost více poznat své vozidlo a poznat, jak se chová v různých jízdních situacích.


Časté otázky o živnostenském podnikání - iPodnikatel.cz\nPobírání invalidního důchodu podnikání formálně nepřekáží. Skutečnost, že podnikáte přes určitý handicap, stát naopak zohledňuje a umožňuje vám uplatnit zvláštní slevu na dani, jejíž výše se odvíjí od stupně invalidního důchodu. Samostatná výdělečná činnost je u invalidních důchodců posuzována jako vedlejší příjem. To znamená, že nemáte povinnost automaticky platit minimální zálohy na sociální a zdravotní pojištění.\nZde je třeba rozlišovat pojmy, které se často v neformální komunikaci zaměňují, a to peněžitá pomoc v mateřství (mateřská dovolená) a rodičovský příspěvek (rodičovská dovolená).\nV době pobírání peněžité pomoci v mateřství (na mateřské dovolené) nesmíte osobně vykonávat samostatnou výdělečnou činnost, jinak o příspěvek přijdete. Pokud ale žena na mateřské vykonává výdělečnou činnost například prostřednictvím svých zaměstnanců, nemusí podnikání přerušit a může v něm prostřednictvím svých zaměstnanců pokračovat, aniž by přišla o nárok na výplaty peněžité pomoci v mateřství.\nZa ohlášení živnosti při vstupu do podnikání vám živnostenský úřad naúčtuje správní poplatek 1 000,- Kč. Při dalším ohlášení živnosti činí správní poplatek 500,- Kč, a to i v případě, že bylo ohlášeno více živností současně – poplatek se vybírá jen jeden.\nPodnikatelé mohou od 1. 8. 2006 oznámit zahájení podnikatelské činnosti (ohlásit živnost), včetně údajů pro všechny instituce, tj. registrace pro daňové účely, plnění oznamovací povinnosti a dalších povinností vůči České správě sociálního zabezpečení, úřadům práce a zdravotním pojišťovnám přímo na živnostenském úřadě a to prostřednictvím podání Jednotného registračního formuláře (JRF).\nŽádost o zrušení živnostenského oprávnění se podává v písemné formě živnostenskému úřadu. Pokud splníte všechny náležitosti žádosti o zrušení oprávnění, živnostenský úřad vydá rozhodnutí bezodkladně, nejpozději však do 30 dnů ode dne doručení žádosti. Za zrušení živnostenského oprávnění se neplatí.


pomoc se zapojením origo rádia - E30.cz\npomoc se zapojením origo rádia\nRegistrován: 30. 03. 2009 09:59\nPříspěvek od mortuus » 24. 09. 2015 16:37\nAhoj. Hledal jsem to tu, ale nic mi nenaběhlo, ale pokud to tu je, omlouvám se .\nPodařilo se mi sehnat origo rádio bmw bavaria reverse III, ale jsem úplně v koncích. Vzhledem k tomu, že jsem antitalent skoro na vše, potřebuju pomoct se zapojenim.\nVůbec mi nesedí ty konektory, který tam mám. Je mi jasný, že asi budu muset sehnat origo, ale nvm, kde.\nPokud by se mi to nějak podařilo, jak tam vložím ten kód??\ne30 325ix Tour\nRe: pomoc se zapojením origo rádia\nPříspěvek od DVORIS » 27. 09. 2015 07:06\nPoužitelný konektor bych mohl mít v garáži tuším i s popisem co kde zapojit\nPříspěvek od mortuus » 27. 09. 2015 19:34\nPokud by jsi ho měl a prodal by jsi mi ho, byl bych ti moc vděčný\nPříspěvek od mortuus » 30. 09. 2015 17:03\nPříspěvek od MazuPm » 06. 01. 2017 19:11\nVytáhnu staré téma..\nMám Bavaria C III a redukci BMW konektor - ISO, ale konektoru BMW chybí piny na signál rychlosti a na mute. Rád bych osadil signál rychlosti.\nPři pohledu na piny mi připadá, že by mohli být stejné, jako pro dveřní konektor. Bohužel nemám porovnání a naslepo kupovat piny se mi moc nechce..\nMůžete mi tuto domněnku někdo potvrdit či vyvrátit?\nVíte někdo, kde se dá sehnat BMW konektor, který bude mít osazené i tyto piny?\nMáte někdo v Praze nebo okolí venku piny z dveřniho konektoru, že bych si to vyzkoušel?\nPříspěvek od Huska » 06. 01. 2017 22:21\njá koupil redukci Iso BMW v www.ahifi.cz a byly osazeny všechny piny. Výhledově mám v plánu vycvakat to ISO (po předchozím majiteli) a napájet BMW konektor ... nicménw zatím jsem to pořešil jen redukcí\nPříspěvek od Beton » 06. 01. 2017 22:44\nMůžeš se stavit u mne, něco pohledáme.\nRegistrován: 11. 05. 2004 13:03\nBydliště: Slapy - Praha\nKontaktovat uživatele Ládínek\nPříspěvek od Ládínek » 07. 01. 2017 14:06\nZ dveřního konektoru jsou piny menší. Já sem si vždycky sehnal ustřihanej origo konektor a na těch jsou tyhle piny osazený vždy!\n325iC 92" E30 ///M-technic II cabrio Sommerwagen\n325iX 89" E30 sedan Winterwagen\n32?i 87" E30 Chrom coupé\n525iX 94" E34 sedan\nPříspěvek od MazuPm » 07. 01. 2017 20:23\nBeton: v kolik končíš v pondělí nebo v úterý v práci? Vyzved bych Tě...\nLádínek: díky za info...\nHuska: díky za odkaz. Na fotce (https://www.ahifi.cz/oem-kabel-bmw.html) osazeny nejsou, ale je to dobrej typ, dyštak jim tam zavolám :)\nPříspěvek od Huska » 07. 01. 2017 23:46\nna fotce ne, ale ve skutečnosti jsou všechny (alespoň na té co jsem koupil to tak je)\nPříspěvek od alkaba » 08. 01. 2017 11:39\nSežeň originální ustřižený kabel... Je to lepší než tyhle čínské redukce.\nPříspěvek od MazuPm » 12. 01. 2017 19:20\nBeton kvůli mě rozštípal jakýsi konektor, jehož piny pasují do konektoru pro rádio. Osadili jsme tedy signál rychlosti, až to dám do auta, tak dám vědět jak to dopadlo.\n(Nedokázali jsme identifikovat co to bylo původně zač, má 8 pinů, 2x4, všechny stejného rozměru. Je černé barvy a co si pamatuju, vede do něj několik hnědo-nějakých, žluto-modrý, zeleno-fialový a možná i bílo-modrý. Jen kdyby někdo řešil kde sehnat piny tohodle rozměru :) případně mě prosím doplňte, co si myslíte, že by to mohlo být za konektor. Děkuji)\nPříspěvek od Ládínek » 13. 01. 2017 16:43\nJestli to bylo z tříci, tak bych si tipnul konektor kabeláže co vede pod auto (plovák, benzinová pumpa a diff)\nPříspěvek od Beton » 13. 01. 2017 19:41\nNevím, byl z is. Černý, 8 pinů.\nPříspěvek od SwissCabrio » 15. 01. 2017 22:18\n[quote="mortuus"]Ahoj. Hledal jsem to tu, ale nic mi nenaběhlo, ale pokud to tu je, omlouvám se :oops: .\nPředem děkuji za pomoc :oops:[/quote]\nMam tu jeden souvisejici dotaz - taky chci dat puvodni Business radio do e34, ale jsem zjistil ze je nejaky velky. Ted tam mam CD/MP3 radio, ktery tam sedi v takovym tom plechovym drzaku. Ale ani zaboha tam nemuzu narvat to origo BMW radio. Tak me napadlo ho zmerit a zjistil jsem ze je stejne velky jako ten drzak plech (sirka, vyska). Takze z toho my plyne, ze origo radio se tam vklada primo, bez zadneho pomocneho plechu.\nPříspěvek od JohNNyE30 » 15. 01. 2017 22:55\nBusiness je bez rámečku. Ale třeba Reverse má rámeček.\nPříspěvek od MazuPm » 01. 09. 2017 12:11\nTak před nějakou dobou jsem již rádio osadil :)\nzelený konektor v budíkách byl, tak Ti, Betone, ten Tvůj můžu vrátit.\nKabel k signálu na rychlost tam byl původní ustřižený, tak stačilo jen všechno připájek a bylo hotovo.\nBohužel při jízdě bez střechy nemůžu říct, zda zesilování hlasitosti podle rychlosti funguje..


Články z 5.6.2018\nVláda bude řešit možné zrušení poplatku u antimonopolního úřadu\n5.6.2018 17:13, Zdroj: ČTK\nPraha - Vláda ve středu zaujme postoj k řízení u Ústavního soudu, které se týká případného zrušení povinného desetitisícového poplatku u antimonopolního úřadu. Poplatek musí zaplatit každý, kdo úřadu navrhne zahájit správní řízení podle zákona o zadávání veřejných zakázek. Ministryně pro místní rozvoj chce, aby se kabinet k návrhu na zrušení postavil zamítavě. Vyplývá to z materiálu, který má ČTK k dispozici.... Více »\nZa uplácení manažerů České pošty zatím nikdo potrestán nebude\n5.6.2018 16:39, Zdroj: ČTK\nPraha - Za uplácení bývalých vrcholných manažerů České pošty zatím nikdo potrestán nebude. Obvodní soud pro Prahu 8 dnes zprostil obžaloby šéfa bezpečnostní agentury Alkom Václava Růžičku, jelikož se podle něj neprokázalo, že by skutek spáchal. Zproštěn obžaloby byl i Radko Hašek, u kterého se podle soudu nepodařilo prokázat, zda byl skutek popsaný v obžalobě trestným činem. Rozsudek není pravomocný. Případem se kvůli odvolání státního zástupce j... Více »\nNová lávka v Radotíně bude stát 61,9 milionu korun\n5.6.2018 15:29, Zdroj: ČTK\nPraha - Radotínský a zbraslavský břeh Berounky spojí nová lávka. Předpokládané náklady na lávku pro pěší, která nahradí stávající lávku v havarijním stavu, jsou 61,9 milionu korun. Stavba by měla začít ještě v tomto roce a potrvá dva roky. Vypsání veřejné zakázky musí schválit zastupitelé hlavního města, vyplývá z materiálu, který dnes schválili radní.... Více »\nProjekt terminálu ve Špindlerově Mlýně se vrátil na začátek\n5.6.2018 13:07, Zdroj: ČTK\nŠpindlerův Mlýn (Trutnovsko) - Projekt nového autobusového nádraží v největším krkonošském středisku Špindlerův Mlýn se vrátil na začátek. Krajský úÚřad z podnětu vlastníka sousedního pozemku zrušil stavební povolení. Město už přitom mělo v soutěži vybraného dodavatele stavby, řekl ČTK starosta horského města Vladimír Staruch (Pro náš Špindlerův Mlýn). Terminál by měl vzniknout na městských pozemcích vedle parkoviště u Hromovky.... Více »\n5.6.2018 12:28, Zdroj: ČTK\nOstrava - Zdravotní ústav Ostrava nesouhlasí s některými závěry nedávné kontroly ministerstva zdravotnictví, která odhalila údajné nedostatky a problémy v hospodaření za přibližně 80 milionů Kč. ČTK to dnes řekla Šárka Doškářová, která je dočasně pověřená vedením ústavu. Dosavadní ředitel Petr Hapala po výzvě ministra zdravotnictví k 30. červnu rezignoval. Nyní je na nemocenské.... Více »\n5.6.2018 09:55, Zdroj: ČTK\nPraha - Ministerstvo zemědělství chce poprvé podat podnět Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS) kvůli slevovým akcím v obchodních řetězcích. ČTK to dnes sdělilo tiskové oddělení úřadu. Ministru zemědělství v demisi Jiřímu Milkovi (za ANO) se nelíbil prodej litru mléka v Kauflandu za korunu. Firma ČTK sdělila, že jde o běžnou praxi.... Více »


Temelín dál posiluje bezpečnost – Novinky.cz\nTemelín dál posiluje bezpečnost\nJaderná elektrárna Temelín posiluje svoji bezpečnost. Další nezávislý způsob doplňování vody do reaktoru zprovoznili její technici. Nově tak mohou zajistit chlazení reaktoru i v případě, že přijdou o všech deset variant elektrického napájení. Jedná se o další opatření realizované v návaznosti na výsledky zátěžových testů EU.\nstředa 28. srpna 2013, 12:27 - Temelín\nDosud byl Temelín vybaven čtyřmi nezávislými způsoby chlazení reaktoru. Každý ze systémů je minimálně dvakrát zálohovaný. Pouze jeden z nich však není závislý na dodávkách elektřiny.\n„Tyto systémy sice do reaktoru doplní vodu, ale ta by necirkulovala, pokud by čerpadla byla bez proudu. I přes velké množství záloh na dodávku elektřiny jsme hledali způsob, jak zajistit chlazení reaktoru i v případě, že všechny tyto záložní zdroje z nějakých příčin nebudou k dispozici,“ vysvětlil důvody úpravy Miloš Štěpanovský, ředitel JE Temelín.\nTemelínští hasiči zkoušejí nový způsob chlazení reaktoru v případě mimořádné události.\nV takovém případě temelínští hasiči přistaví mobilní čerpadlo a zvnějšku obestavby reaktoru ho napojí do přípojného místa, které elektrárna právě pro tento účel speciálně zřídila. „Technicky se nejednalo o jednoduchou záležitost. V místnosti, kam jsme přípojné místo k chladicímu systému zřizovali, je řada potrubních tras. Při manipulacích jsme tak museli být velmi opatrní,“ doplňuje Štěpanovský.\nPřípojné místo je osazeno několika armaturami, jejichž hmotnost se pohybuje od 150 do 250 kilogramů. Systém je připraven i tak, aby umožňoval doplňování vody zvenku. Té je v elektrárně dostatek. Z vlastních zásob by Temelín dokázal oba bloky chladit celý měsíc.\nTři čtvrtě hodiny na zapojení a zprovoznění\n„Jedním ze zdrojů vody jsou bazény pod chladicími věžemi, což je přibližně 200 metrů od přípojného místa. Pro její přečerpání k výrobnímu bloku bychom použili klasické požární hadice,“ popsal vodní cestu Radek Vymazal, velitel temelínských hasičů.\nObnovení cirkulace vody v reaktoru je otázka několika desítek minutRadek Vymazal, velitel temelínských hasičů\nPrávě v těchto dnech byl nový systém fyzicky odzkoušen. „Za 45 minut jsme byli schopni mobilní čerpadlo zapojit a systém vnějšího doplňování zprovoznit. Obnovení cirkulace vody v reaktoru a pomocných systémech je tedy otázka několika desítek minut,“ dodal Vymazal.\nZátěžovými testy prošlo všech 140 evropských reaktorů v roce 2011. „I když tzv. stress testy potvrdily, že projekt elektrárny je velmi robustní i s ohledem na nejhorší havarijní situace, na základě poučení z havárie elektrárny Fukušima jsme získali další podněty, jak bezpečnost elektrárny ještě posílit. Plánované akce, zařazené do projektu zvyšování bezpečnosti, postupně realizujeme. Zajištění alternativního způsobu odvodu tepla z reaktoru je jedna z důležitých akcí,“ doplnil Bohdan Zronek, ředitel bezpečnosti elektráren ČEZ.


Fotka z mobilu dnes už neznamená nadávku – Fotokurzy Angelo\nDoba, kdy fotka byla zázrak, je pryč. Doba, kdy jsme si šetřili každé cvaknutí spouště, nám proplula mezi prsty. A doba, v níž cvakáme jak šílení a fotky plují světem v moři sociálních sítí, už nějakou dobu trvá. Mobilní telefon je tak alfou a omegou veškerého lidského bytí. Umíme z něj však jako uživatelé dostat maximum?\nLidé se odjakživa rádi dívali na obrázky. Z nich okamžitě získali jasnou představu o situaci. Pravěké jeskynní malby, fenomém výtvarného umění a nezadržitelný rozvoj fotografie jsou jasným důkazem touhy zaznamenat okamžik navždy a relativně jednoduše. Dnes už tato výsada nepatří těm, kteří svoje řemeslo ovládají, ale prostě všem.\nFotka sem, fotka tam…\n… každý to seká jak na běžícím pásu a fofrem posílá do světa. Takže máme kolem sebe plno přesvícených katedrál bez věží, jezera se zbytky zábradlí, lidi s „useklýma nohama“ a celou řadu dalších lahůdek. Každý majitel mobilního telefonu se dnes stal fotografem a my všichni jsme často nedobrovolně na výstavě fotek, které nestojí ani za pohled. Zrovna nedávno jsem úpěla při podhledu na fotky mé známé z dovolené. Vztekle sem klikala myší a čekala, že další fotka už nebude tak příšerná a že mě třeba může inspirovat. Bohužel, fotky mi nepředaly ani informaci, ani tolik potřebnou emoci.\nMobily to umí a vy?\nBez fotky to dneska nejde, to je fakt. Dobrá fotka dokáže oslovit mnohem více lidí, než si dokážete představit a dnešní chytré mobilní telefony už umí udělat skutečně skvělé fotografie. Dobře, zrcadlovce se fotomobil nevyrovná, má svoje limity. Kvůli menšímu senzor není možné pracovat s takovou hloubkou ostrosti jako u kvalitních fotoaparátů, a rizikem je také větší šum na fotkách. Ale vy si můžete vyhrát s expozicí a správnou kompozicí. Pokud to váš telefon dokáže, zkuste s nastavením expozice experimentovat. Většinou si můžete vybrat v režimech s manuálním nastavením, jestli chcete čas a ISO dopočítat automaticky, nebo zda si tyto hodnoty určíte sami. Nezapomeňte si aktivovat mřížku fotoaparátu. Komponování tak bude mnohem snazší.\nA ještě jedna praktická rada, od naší lektorky a specialistky na focení mobilem Šárky Purgertové:“U mobilu je základní chytit ho oběma rukama, lokty opřít o břicho a moc se u toho nesmát. Pokud se totiž fotka rozostří, už jí nic nepomůže…“ Oproti klasickým foťákům totiž telefony zpravidla nebývají tak pevné a pohodlné, a proto hrozí, že si snímky rozmažete vlastním pohybem.\nChcete to všechno umět hned?\nNemáte čas na samostudium, nechcete se zatěžovat technickými nuancemi, anebo tomu prostě moc nerozumíte? Vyberte si jakýkoliv kurz nebo workshop, který vás naučí váš foťák v mobilu ovládat snadno a rychle. Naše fotoškola Angelo má nejbližší workshop Fotíme mobilem 20. září 2018, tak ho nepromeškejte:-) Seznámíme vás se specifiky fotografování mobilem, naučíme vás využívat různé režimy fotoaparátu a ukážeme, jak upravovat fotky. Vedle technického ovládnutí vašeho foťáku v mobilu vás nenecháme tápat ani v pravidlech kompozice, zákonitostech práce se světlem a zjistíte, jak na dokonalou ostrost fotky. Přesvícená katedrála bez věže bude navždy passé:-)\nSebelepší práce s fotoaparátem však nenahradí člověka a jeho kreativitu. Tak hodně inspirace do dalšího focení!\n← FOTOKLUB PRAHA je otevřená komunita\nMálokdo si uvědomuje, že nenosíme po kapsách jen mobil, ale celý výkonný počítač… →


Jihomoravské město Slavkov u Brna se rozkládá na pravém břehu říčky Litavy, asi 20 km od Brna.\nPůvodní osada vznikla na křižovatce kupeckých stezek, vedoucích od Brna na Bučovice, Hodonín a Vyškov. Nejstarší písemná zmínka se objevuje v listině krále Václava I. z roku 1237. Dalším důležitým mezníkem v historii Slavkova je rok 1416, kdy král Václav IV.\nStravování je zajištěno v místních restauracích, ubytování je k dispozici v penzionech a hotelech. Velmi známý je Lázeňský dům, který krom ubytování nabízí i různé relaxační procedury (www.austerlitz.cz).\nSlavkovem protéká řeka Litava. U zámku je překrásný zámecký park.\nV obci Slavkov u Brna se z občanské vybavenosti nachází tři základní školy, menší děti mají k dispozci mateřskou školku. Pro využití volného času je v obci k dispozici koupaliště, sportovní hřiště, stadion a další sportoviště.\nZájemcům o aktivní odpočinek se ve Slavkově nabízí možnost návštěvy koupaliště s beachvolejbalovými kurty, a také stadionu, v jehož areálu se nacházejí tenisové, volejbalové a nohejbalové kurty, fotbalové hřiště a atletická dráha.\nNabízíme Vám tipy kam na výlet v obci Slavkov u Brna a jejím okolí.\nSeznam informačních a turistických center obce Slavkov u Brna.\nStatistiky obce Slavkov u Brna: počet obyvatel\nPoslední data: 23.10.2021 06:46\nHrad Cimburk u Koryčan - Nový Cimburk je ve vzdušné vzdálenosti 25 km od obce Slavkov u Brna?\nOd roku 2013 se počet obyvatel v obci Slavkov u Brna zvýšil o 708?


Tady Je Moje – Netradiční magazín o bydlení 8 blbůstek do kuchyně co vám udělají radost | TadyJeMoje.cz\n8 blbůstek, které budete v kuchyni milovat\nInspirace\t17. 10. 2016\nOd nástrojů, s nimiž v kuchyni pracujeme, očekáváme hlavně, že budou fungovat. Vždycky ale potěší, když nás navíc dokážou zaujmout originálním designem nebo vtipným nápadem. Našli jsme pro vás pár pozoruhodných kousků.\nLouskáček s designem robota\nLouskáček s designem roztomilého robota si zkrátka musíte zamilovat, i když máte třeba na oříšky alergii. K dokonalé idylce už chybí jen R2-D2 z Hvězdných válek, který by vylouskaná jádra dovezl pěkně na podnose až k vám.\nOtvírák na víno vypadající jako pirát\nAč mu chybí jedna noha, lahev dobrého vína otevře levou zadní. Jestli se svojí posádkou rádi trávíte večery nad sklenkou, pak vám tenhle mořským větrem ošlehaný otvírák bude výborným společníkem.\nTajemné hlubiny oceánů s touhle ponorkou sice moc neprozkoumáte, čaj si s ní však vylouhujete prvotřídně. A při jeho pití si pusťte třeba nesmrtelnou pecku od Betles Yellow Submarine.\nKořenky vypadající jako zasněžené hory\nNež mít ve spíži horu koření v nejrůznějších sáčcích, to si jej raději stylově vystavte na poličkách jako barevné, na vrcholcích zasněžené hory. S takovými designovými kořenkami se vám bude vařit jedna báseň.\nDržák na houbičku na nádobí\nTaké vás otravují vodou nasáklé houbičky na nádobí, které se věčně válí kolem dřezu? Pak pro vás máme ryze elegantní řešení. Přilepte si ke dřezu tohohle retro štramáka, který houbičku zbaví vody a ještě ji využije jako obřího motýlka pod krkem.\nKopretina která ohlídá vaření těstovin\nUž žádné zběsilé skoky ze sedačky k přetékajícímu hrnci a zvedání pokličky holou rukou. Tahle roztomilá kopretina na to sice nevypadá, ale vaření těstovin či rýže spolehlivě ohlídá za vás.\nLednička s designem Rubikovy kostky\nPo tomhle kousku zatouží asi především pánové. Velikost je totiž tak akorát na pár piv k jednomu zápasu (bez prodloužení), a navíc se bude skvěle vyjímat vedle gauče. Ještě štěstí, že otevřít tuhle ledničku je mnohem jednodušší než složit slavnou Rubikovu kostku.\nNapichovátka ve tvaru racků\nPodávejte drobné občerstvení zábavně, a uvidíte, že hosté se na něj slétnou rychleji než hejno vyhladovělých racků chechtavých.\nFoto: Animicausa.com, Noveltystreet.com, Buzzfeed.com, Mochacasa.com, Thegreenhead.com, Krealinks.com, Craziestgadgets.com


ANKETA: Udrží Horácká Slávia Třebíč první ligu? - Třebíčský deník\nANKETA: Udrží Horácká Slávia Třebíč první ligu?\nTřebíč - Horácká Slávia Třebíč se na konci nadstavbové části neprobojovala do play-off první hokejové ligy. Scházely ji pouhé dva body, které by ji zaručovaly záchranu v soutěži.\nO udržení bude klub z Vysočiny bojovat ve skupině play-out, kde se popere o dvě místa v příštím ročníku druhé nejvyšší soutěže s celky z Mostu, Berouna a Poruby.\nV základní části svedla s těmito kluby velmi tuhé boje. Podaří se Třebíči vyhrát existenční zápasy? Nebo půjde po jedenácti sezónách strávených v první lize znovu do druhé ligy?\n„Máme sedmibodový náskok, ale je to samostatná soutěž v uvozovkách s jinými pravidly. My s tím nemáme mnoho zkušeností, neboť jsme se v minulých letech tomu dokázali vyhýbat. Já věřím tomu, že se na to kluci dobře připraví a s pomocí fanoušků, kteří doufám budou šestým hráčem, pro Třebíč první ligu zachrání. Bude to naše společné dílo,“ říká generální ředitel klubu Karel Čapek.\n„Myslím si, že se Horácká Slavia, které o fous uniklo paly-off, v první lize zachrání a má sedmibodový náskok, což je dobrá výchozí pozice,“ je přesvědčen dlouholetý fanoušek, pětadvacetiletý Michal z Náměště nad Oslavou.\n„O našich hokejistech vůbec nepochybuji. Je to výborný tým složený ze spousty mladých a výborných hráčů, ale i zkušených matadorů. Ostatně i průběh některých, byť nakonec smolných, zápasů v průběhu soutěže ukázal, že třebíčští hokejisté góly prostě dávají. Hokej, stejně jako každý jiný sport, je vedle sebevědomí, disciplíny a důslednosti i o potřebné dávce štěstí, a tak držím palce a přeji Horácké Slavii úspěch. Ten má jasnou podobu – udržení v první lize. Věřím, že se zadaří,“ přidal se k podpoře hokejistů Ivo Uher starosta Třebíče.\nHLASUJTE V ANKETĚ V PRAVO NAHOŘE.


Nový kabinet jmenuje Klaus 13. července\nNová vláda v čele s Petrem Nečasem bude jmenována v úterý 13. července, informoval na svém webu časopis Reflex. Jen o den později ministři převezmou své povinnosti.\nNová vláda=Jurský Dinopark\nOdstřelme politické dinosaury... a co tu máme? Tyrranosaurus avis caerulea Netchasii, Calouscosaurus Anus Niger, Somnambulosaurus Schwarzenbergii, Nicotinosaurus Vondrii Americanoanophilus a celou partu doplňuje Johnosaurus Johnosaurus Querulaensis. Tohle mi vychází na\ndocela slušný Jurský park.Ti co se domnívají, že Calouscosaurus, který půl roku vykřikoval, že Česku žádná krize nehrozí, je schopen zázračně\nnapravit státní dluh, na jehož tvorbě se svým neumětelstvím přímo\npodílel, by měli okamžitě odevzat občanské průkazy a absolvovat ústavní\nléčbu. Jo a v té Nečasově síťovce už nejsou banány teď\nRe: Nová vláda=Jurský Dinopark\nDávám nové vládě,tak dva roky,až VV zjistí propad preferencí bude po reformách i po vládě mladých dinasaurů.\nRoko Blábola 06\nTy budeš určitě od té agentury, co předpovídala s. paroubkovi 40%\nó velký proroku Klausi!\nUž dlouho jsem neslyšel žádné Klausovo moudro. Mám absťák!\nDřív by to nešlo?\nAť už začnou něco dělat. Keců bylo dost.\nSoudruzi, dneska slabota, nějak vám chybí inspirace\nPřestaly vycházet Haló noviny nebo Tvrdíkovi už došly peníze pro placené diskutéry?\nRe: Soudruzi, dneska slabota, nějak vám chybí inspirace\nTvrdík a Paroubek budou mít podobný problém, jako Zeman s Altmannem. Řešení je zřejmě také okouknuté. Duo Tvrdík- Paroubek si vypůjčilo 180 miliónů Kč u FIO- družstevní záložny. Po vyhraných volbách je bilance zdrcující- na nákup plakátů a hlasů bylo vydáno daleko víc, než co se vrátí ze státního příspěvku. Nyní začíná ta napínavější fáze povolebního přežití- zdroje přece jsou?!?!\ntak je přinejmenším smutné, že kvalita a úspěch člověka se dnes poměřuje podle mamonu a ne podle toho, jaký ten člověk má názory. Vzájemný respekt názorových skupin by zde měl spíše vést k věcné diskusi a ne k bezhlavým urážkám. Je smutné, že politika rozděluje českou společnost na dva nesmiřitelné tábory a tím vrhá naši společnost ne do soudržnosti, ale naopak do postupného rozpadu. A pokud si tohle včas všichni neuvědomíme (ať jsme leví či praví), povede to nevraživosti mezi obyvateli.\nVsak o to v podstate jde... plati stare zname "divide et impera".\nJak výstižné. Rozděl a panuj. Ale já se nehádám. My tady u nás v práci se docela bavíme nad blbostí jednoho diskutujícího. Nic více. Kdyby to nebylo zábavné, tak jsem to již dávno utnul. Moje relevantní příspěvky do diskuse jsou zde také, ale těm tento člověk nerozumí, tak se k nim nemůže vyjádřit.\nDiskutére, ty tu ze sebe děláš sečtělou hvězdu, co všechno ví a všechno zná, ale přijde mi, že se tím akorát ztrapňuješ. Pročetl jsem si pár tvých příspěvků a je v nich jen zloba a ani šptka inteligence. Přestaň předstírat vysoké IQ, přestaň se povyšovat nad ostatní a buď člověkem.\nVčerejší diskusi s kristem. , nemůžete brát jako tu, podle které jste svůj příspěvek napsal. To byla jen sranda z toho člověka. A co se týče ostatních, tak nevím nic o zlobě. To co píši je podle mne pravda. Navíc je mi naprosto jedno co si ostatní myslí. Nejsem ani pravicový, ale ani levicově zaměřený. Píši jen to co je pravda-tedy podle mne. A zloba ta tam vůbec není. Maximálně na politiky, kteří si z lidí dělají kašpárky. A ta zloba tam není hlavně proto, že pracuji v oboru, v kterém mi je naprosto jedno jestli je u vlády Petr , nebo Pavel, budu stále vyšší střední třída. A proč píší, tak ostře proti pravici, protože její politika ničí obyčejné poctivé lidi a přivádí je na okraj společnosti. Ne každý má sílu se proti tomuto kapitalismu 18 stol. bránit. A toto mám podloženo tvrdými daty ze své profese.\ntak jsem si četl váš duel s "krist." Popravdě řečeno, zařadil bych vás oba do jedné, nepříliš lichotivé kategorie. Ale třeba se pletu.\nno když mohl dělt ministra vnitra ruml\nco vystudoval taky v plzni tak jon to zvládne stejně tam bude na dvě věci\nještě že to není pátek.\nUž je to docela trapné. Stále jen přiblble opakujete dokola ty samé nesmyslné výroky, které jste se pracně naučili na předvolebních mítincích. Když nemáte na věcnou diskusi, tak jen v tichu čtěte rozumné názory druhých. Už jste opravdu nudní.\nano, jste trapný\nA kdy bude jmenována stínová vláda\nse Škromachem, Rathem, Urbanem, Filipem, Jandákem a Krausem?\nRe: A kdy bude jmenována stínová vláda\nMyslím si, že vláda co jste tu nastínil by byla lepší a kompetentnější, než ten odpad co tam bude po třináctém.\nJistě soudruhu, jistě\nJe vidět, že jste pohrobek KSČ, když tuto nálepku dáváte druhým. Docela normální psychóza a frustrace z bezvýznamnosti. Na rozdíl od tebe ty kašpárku jsem v 89 nemohl zvonit klíčema, protože jsem seděl v kriminále a vše podle paragrafů první hlavy.\nA nějakou jinou pohádku tam nemáte?\ntřebas tu o fungujícím socialismu?\nRe: A nějakou jinou pohádku tam nemáte?\nS blbem nemá cenu diskutovat.\nOtázka ale pak je, co budete na těch sjezdech ÚV KSČM a ÚV ČSSD dělat\nDělaš, jako bys to zapoměl.\nUrčitě ne to co ty. Nebudu vylizovat řitě svých výše postavených spolustraníků.\nA co , máš neštovice, nebo afty?\nA když o něčem nemáš ponětí tak si urážej svojí mámu. Ta jediná ti to asi promine. Pokud není na návštěvě u soudružky Kabrhelové.\nNo co kriste, už ti tatínek dal na holou a zakázal si hrát s počítačem.\nto určitě není možné, protože něco tak blbého mohl Bůh stvořit pouze jednou.\nten Klaus je ale zlomyslný .... alespon to fiasko bude na co svést\nRe: Pátek třináctého\nA není to náhodou úterý?\nPremiér šetřílek Nečásek chachacha\nTo co Petr Nečas chystá pro státní zaměstnance, neplatí ovšem pro jeho přátele. Proto své nejbližší spolupracovnici na ministerstvu práce a sociálních věcí Janě Nagyové, o které média spekulovala jako o jeho milence, zařídil skandálních 577.000 Kč odměny a průměrný měsíční čistý plat 178.761 Kč\n254 tis měsíčně\nRe: Paroubkova tlumočnice\nA to ji platil kdo?\ngratuluji ČSSD k vítězství ve volbách do PS!\npokračující frustrace levicového elektorátu,přecházející u některých individuí až do trapnosti,je velice,ale opravdu velice úsměvná !\nRe: gratuluji ČSSD k vítězství ve volbách do PS!\nNerozděloval bych to na levici a pravici. To je frustrace poctivých lidí z toho, co na nás tito rádoby odborníci chystají. A jak si zase lidi naběhli. Volby do PS jsou již zapomenuty. Teď nás čeká svrab, bída , neštovice a Řecko.\nPoctivý člověk je s volbami spokojen\nKomunisti mají jen 82 mandátů a už třetí volby ztrácejí\nRe: Poctivý člověk je s volbami spokojen\nPokud vím, tak nejvíce ztratila ODS. Nějak v té euforii nevnímáte realitu.\nMandáty komunistů a jejich satelitů:\na to je důležité\nAno, ale nějak jste zapomněl doplnit, že většina stran, které byly nějak spolčeny s ODS již neexistuje.\nHlavněže komanči mají míň jak 100. Ostatní není důležité\nNo jak dlouho? Dva roky max.?\nTo ste říkali i před 4mi lety, soudruzi\nNo to si povíme, až budeš stát tváří v tvář exekutorovi.\npak mi komanči pomohou? A bude pak tak dobře jak v KLDR?\nNo modli se aby jsi nebyl prorokem.\nTémata: Chile, Jiří Dufek, Mexiko, nákupní centrum, přepadení, sebevražda, sklad, televize, volby, ZPRÁVY, Česká tisková kancelář (ČTK), Dálnice D1, Ivan Bartoš (Česká pirátská strana), Ivo Rittig, Ivo Vondrák, Jana Bobošíková, Jiří Hladík, KDU-ČSL, Komunismus, Nejvyšší správní soud, New York, Oprah Winfreyová, Papež, Pardubický hejtman, Počasí, Robert Pelikán, Roman Janoušek, Ředitelství silnic a dálnic (ŘSD), Třinec, TV Nova, Ústavní soud, Václav Moravec, Vrbětice, Vrchní státní zastupitelství, Žďársko


Leki hole Journey\n> Vybavení>Turistika>Trekové hole>3 a vícedílné hole>Leki Journey\nKód skladu LEK211\nEkonomická verze holí se zámky Speed Lock\nKvalitní hliníkové hole ze série Ultralight nabídnou velmi dobrý poměr cena/výkon. Největším bonusem je snadno ovladatelná aretace vnějších zámků Speed Lock, se kterými je radost pracovat.\nHmotnost: 564 g (čistá váha páru holí s malými talířky)\nAluminium HTS 6,5 (aluminium 7075 velké torzní pevnosti, zpracovávané za velmi vysokých teplot. Využívá se např. v leteckém průmyslu). Průměr trubek 16/14/12\nPA Safety (Soft) - jednodušší gumový grip s rychle nastavitelnou délkou popruhu\nLock Security Strap – pevné nylonové poutko. Poutko je zajištěno speciálním systémem – když je taženo směrem vzhůru, povolí se. Dovoluje tak automatické nastavení. Pokud je zatíženo směrem dolů, pevně drží svou pozici.\nSpeed Lock: zaaretování hole v potřebné délce pomocí vnější páčky, která při přiklopení k trubce hole stiskne objímku. Stisk lze dolaďovat snadno rukou pomocí matice. Nosnost hole při tlaku do její osy je při správném zaaretování 70 kg.\nCarbid Flextip (karbidový hrot, vynikající tvrdost, dlouhá životnost a flexibilita – snese ohyb až 30°)\npokud si zakoupíte hole Leki z roku 2010, máte jistotu, že i v roce 2020 budete moct vyměnit třeba jen opotřebovaný hrot, roztržené poutko či ztracený talířek!\nMaximální délka [cm] 135\nDélka po složení [cm] 67\nHmotnost páru [g] 564\nPohodlné, pevné, speedlock dovolí lehce upravovat výšku,\nLeki talířek stře...


Zlobivé může být dítě i dospělý. Existuje ale léčba, říká Cyril Höschl | Dvojka\nHost: Prof. Cyril Höschl. Moderuje Miroslav Dittrich. Co je to ADHD? Průlomové rozhodnutí soudu v metanolové kauze. Pohled na Pražské jaro.\nJde o syndrom poruch spojených s hyperaktivitou. Dá se též charakterizovat jako hyperkinetická porucha. „Všichni jsme se s tím už setkali. Je to zlobivé dítě, které se nevydrží soustředit,“ řekl psychiatr Cyril Höschl moderátorovi Miroslavu Dittrichovi.\nÚplnou novinkou psychiatrie je, že ADHD (Attention Deficit Hyperaktivity Disorder) není specifickou dětskou poruchou. Vyskytuje se i u dospělých. „Ti se zbytečně trápí. Přitom se mohou léčit.“\nZajímavé je, že léčba spočívá v podávání stimulantů, a to s překvapivě velmi dobrým výsledkem.\nJak poznáme, že jde o ADHD?\nČlověk je nepozorný, není schopen dokončit úkoly, nevěnuje se detailům. „Určitě to znáte. Jsou lidé, na které mluvíte, a oni vás nejsou schopni poslouchat tváří v tvář. Raději pozorují mouchu na zdi.“\nMezi další příznaky patří únik od myšlenek, které vyžadují dlouhé soustředění. Dalším je neustálé ztrácení věcí nebo ztráta vlády nad svým vlastním režimem.\nCestu k lékaři by člověk měl zvážit, i pokud často nervózně poklepává nohama či rukama, pořád se vrtí. Pokud cítí vnitřní neklid nebo skáče do řeči.\n„Ale pokud máte třeba jen jeden příznak, vůbec nic se neděje,“ uklidňuje psychiatr.\nLidé nemocní ADHD mají bohužel v životě problémy v mezilidských vztazích nebo dokonce se zákonem. Často se rizikově chovají za volantem. Překvapivě ale mívají nízké sebevědomí.\nPodle Höschla existuje 10stupňová diagnostická škála, která může napovědět, jestli jde o syndrom ADHD nebo ne. Poslechněte si v iRadiu.\nV záznamu najdete i jeho názor na průlomové rozhodnutí soudu v metanolové kauze nebo jeho pohled na Pražské jaro.\nPřepis: Jak to vidí Cyril Höschl – 22. května\nSamozřejmě, že i dítě, které donese horší známky, má nevyčíslitelnou hodnotu a není špatné\nKde roste spotřeba antidepresiv, klesá sebevražednost\nAntidepresiva asi lidem chutnají. Proto je tak rádi polykají\nautoři: lup , Miroslav Dittrich , Cyril Höschl


Okolo Doubravky po druhé\nV září jsem se v tomto článku zmiňovala, že jsem šla údolím Doubravky u Chotěboře a teď jsem schodou náhod naplánovala výlet podél této řeky zase v jiném úseku. Tentokrát jsme šli z Třemošnice přes Ronov nad Doubravou do Žlebů. Mezi Třemošnicí a Ronovem vede Chittussiho údolí, díky kterému jsem tuhle trasu vymyslela. Ve Žlebech je nádherný zámek kde jsem byla už několikrát, ale i tak mi bylo líto, že vzhledem k situaci je areál zámku zavřený. Trasa měla asi 15km, úplně náročné to nebylo, ale sem tam kopeček a cesta s kameny byla.


Jak se rodí sběratelé umění a který z umělců je dobrou investicí, vysvětluje přední český galerista a spolumajitel DSC Gallery Petr Šec\nMezinárodní trh se současným uměním má vcelku jednoduchá pravidla. Prodávají se ti, o nichž se mluví, ti, kteří jsou vidět ve významných galeriích, sbírkách a na světových veletrzích. Do nich se vyplatí investovat a na jejich dílech můžete zbohatnout. A i když nezbohatnete, budete mít ve sbírce alespoň něco krásného. Co je doma, se sice počítá, ale pokud umělci nevystavují za hranicemi své rodné země, do mezinárodní špičky nikdy patřit nebudou.\n* Kdy jste se rozhodl vstoupit na trh současného umění a jak se za tu dobu trh změnil?\nNaše galerie existuje víc než šest let. V té době ještě nebylo mnoho sběratelů současného umění, sbírala se především česká moderna a starší umění. Čeští žijící umělci se moc neprodávali, a když už, tak daleko více přímo z ateliérů než z galerie, a to často za ceny, které byly velmi nízké. Osobně tomu rozumím, umělec ušetří za provizi pro galerii a sběratel nakoupí levněji. Pokud má umělec větší ambici, je tento systém dlouhodobě průšvih jak pro umělce, tak pro sběratele. Cena díla nestoupá, nebo dokonce klesá a mezinárodní povědomí o umělci je téměř nulové. Takže v této situaci jsme vše podřídili tomu, abychom lidi pro současné umění nadchli. Spíš než galerie jsme si mnohdy připadali jako eventmarketingová agentura. Prostřednictvím různých společenských akcí jsme se snažili lidi seznámit se současným uměním a s jeho autory a udělat z nich sběratele. Mám pocit, že nyní už dozrál čas na to, abychom se začali chovat jako regulérní galerie a abychom mohli maximálně podporovat autory, které zastupujeme.\n* Jak se z lidí dělají sběratelé?\nTak, že se s uměním seznámí. My například vozíme naše sběratele na Art Basel a na podobné významné veletrhy umění v Londýně nebo New Yorku. Pořádáme návštěvy v ateliérech umělců, které zastupujeme, setkání s nimi, například i v podobě večeří, vydáváme svůj časopis ArtLover, zkrátka děláme vše pro to, aby si umělci a sběratelé byli blíž. Protože třeba zrovna setkání s umělcem může někoho přivést k tomu, že si koupí jeho dílo. Sběratel si často vytvoří hlubší vztah k umělci nebo se prostě nějak lépe napojí.\n* Dělali jste to i opačně, vozili jste zahraniční sběratele k nám, abyste je se současným českým a slovenským uměním seznámili?\nTo ani ne. Zahraniční sběratele si drží zahraniční galerie a rozhodně by se jim nelíbilo, kdybychom je brali k nám a něco jim prodávali. My se musíme hodně snažit, abychom autory, které zastupujeme, dostali do zahraničních galerií a institucí, třeba do vyhlášených výběrových řízení. Zahraniční sběratelé přijedou na dobré umění, je jim jedno, jaká je národnost umělce. Dobré galerie jsou jako špičkové fotbalové týmy, reprezentují nějaký styl nebo tendenci, ne národnost. Naši autoři musejí být v zahraničí vidět, to je úkolem galerií a to je nejlepší způsob, jak podpořit české a slovenské umění. Devadesát devět procent českých umělců je likvidních zase jen v České republice a to si přejeme změnit. Jsme v kontaktu se zahraničními kurátory, galeriemi a dalšími institucemi. Výsledkem naší práce by měla být silnější pozice našich umělců v mezinárodní sběratelské a kurátorské komunitě. Naše galerie nebude mít teď důležitější práci než toto.\n* Jaké umělce zastupujete? Jen známá jména, která mají šanci v zahraničí prorazit, nebo hledáte i mladé, na trhu dosud neetablované umělce, kteří mají potenciál udělat „díru do světa“?\nObě skupiny, zastupujeme třeba Davida Černého, Jiřího Černického, Romana Týce, Jiřího Georga Dokoupila, to je podle mého názoru creme de la creme současné scény. To jsou osobnosti, o kterých se pravděpodobně bude mluvit i za 50 let. Zastupujeme ale i mladé výtvarníky, v jejichž potenciál věříme, a snažíme se jim pomoci dostat se do hledáčku našich i zahraničních sběratelů.\n* Můžete jmenovat nějakého konkrétního mladého umělce, který je teď v popředí vašeho zájmu a o kterém určitě ještě uslyšíme?\nU nás v galerii právě probíhá již téměř vyprodaná výstava Ašota Haase, mladého autora, který žije na Slovensku. Má mezinárodní kořeny, jeho tatínek je Rus a maminka je Arménka. On se se bez jakéhokoli podbízení dokázal trefit do vkusu zkušenějších i začínajících sběratelů. Jeho umělecké objekty jsou esteticky přijatelné, interaktivní, nedepresivní. Tak o nich mluví spokojení sběratelé. Stejně tak věřím, že se ještě více dokáže prosadit i slovenský malíř Andrej Dúbravský, který žije v New Yorku a vystavoval nejen tam, ale i v řadě evropských měst a v Japonsku. Andrej se pohybuje v mezinárodním prostředí, to je cesta, věřím, že uspěje.\n* Máte pocit, že se vám daří nasměrovat sběratele od vzpomínané české moderny právě k současnému umění?\nJe to těžká práce, někdy se daří, jindy ne. Ale když se podíváte na díla například Emila Filly, zjistíte, že tu koluje celá řada falz, to se vám u současného umění nestane. Současné umění vytvářejí žijící autoři a ti svá díla bezpečně poznají. Mrtvý autor se zkrátka nemůže bránit. U děl současných umělců máte jistotu, že si kupujete originál, a přitom ukazujete i určitou odvahu. Koupit si Fillu je skvělé, ale jako sběratel tím ukazuji, že sázím na jistotu. Když si koupím současného autora, musím prokázat nejen estetický úsudek, ale právě i tu odvahu. Zároveň ti známí čeští autoři jako jmenovaný Emil Filla nebo Josef Čapek či František Kupka nejsou mezinárodně likvidní, ty prodáte jen v Čechách, možná ještě na Slovensku. My se snažíme prodávat současné autory, kteří mají šanci být likvidní celoevropsky. A děláme pro to všechno. Chceme dostat tyto autory do zahraničí.\n* Kdo ze současných autorů se prodává v zahraničí nejlépe?\nPřiznám se, že kromě Jiřího Georga Dokoupila to zatím není žádná velká sláva. Do té nejvyšší mezinárodní ligy, která čítá 30 až 40 jmen, je strašně těžké se dostat, stejně těžké je proniknout i řekněme do druhé ligy, která zahrnuje možná tisíc jmen. Každé jméno, které přibude, zvětšuje trh a oslabuje pozici těch, kteří už v tom nejdražším světě jsou. Ale Jiří G. Dokoupil má určitě potenciál se do nejvyšší světové špičky dostat. Dosud v ní není z jediného důvodu – pro zahraniční galeristy je komplikovanou osobností. Je uměleckým vynálezcem, který vytvořil přes sto technik. Jiří má příjemný lidský rozměr, potřebné sebevědomí a myšlení, které mu umožňují být mezi těmi nejlepšími, a věřím, že mezi nimi bude. Jeho obrazy se jednou budou prodávat za miliony dolarů. Jeho výhodou je, že od 14 let žije v zahraničí a ve světě velkého umění vyrostl a umí se v něm pohybovat.\n* Může tedy být problém současných českých a slovenských umělců v tom, že se na mezinárodním trhu neumějí pohybovat?\nMůže, ve skutečnosti je ale problém v tom, že se o nich neví. Výjimkou je teď třeba Karel Malich, kterého prodává renomovaná berlínská galerie Max Hetzler. Ten zde vystavuje krásné objekty, které rezonují u mnoha sběratelů, a již nyní je známý a dále se prosazuje v mezinárodním kontextu. Ale panu Malichovi je přes 90 let. Kdyby žil v New Yorku, byl by celosvětově známý třeba už od třiceti čtyřiceti let. Je to o zastupující galerii, o renomovaných neprovincionálních kurátorech.\n* Jak to tedy udělat, aby o našich umělcích svět věděl víc? Měla by to být úloha státu?\nMyslím, že stát dělá na institucionální úrovni pro české umění relativně dost. Existuje Národní galerie, galerie krajské, galerie při velkých městech, které pořádají celou řadu zajímavých výstav. Ale tyto instituce nemají finanční prostředky na to, aby umění nakupovaly a mohly ho prezentovat a prosadit v zahraničí. Nejvíc by trhu pomohlo, kdyby existovalo alespoň pět takových galerií, jako jsme my. Aby se nám společně podařilo zvýšit povědomí o českém a slovenském umění v mezinárodním kontextu. Pak by se trh pohnul, našli by se noví sběratelé a líp by se žilo i samotným umělcům. Já jsem přesvědčený, že dříve nebo později se to stane. Myslím, že se tomu okamžiku blížíme.\n* Prozradíte mi na závěr, kdo ze současných umělců je podle vás opravdu dobrou investicí?\nUrčitě zmiňovaný Ašot Haas, jehož díla se zatím prodávají velmi výhodně. Ceny jeho děl se pohybují kolem 100 tisíc až 300 tisíc korun, a jsou tak dostupná i začínajícím sběratelům. A samozřejmě i Jiří Georg Dokoupil. Ceny jeho děl půjdou od příštího roku o 25 procent nahoru. Význam Jiřího Georga Dokoupila a jeho zahraniční výstavy jsou legitimním důvodem, aby cenu zvýšil. Příští rok bude mít společnou výstavu v Národní galerii s Julianem Schnabelem, fenomenálním americkým malířem a filmovým režisérem, jehož obrazy se pohybují v cenách kolem jednoho milionu dolarů a výš. Další výstavu bude mít v Madridu a i zájem těchto institucí prokazuje, že je významným autorem a nárůst cen jeho děl je odůvodněný.


Doprava - Kos - CK FISCHER\nSilniční a autobusová doprava na Kosu, vypůjčení vozu\nZa poznáním ostrova se můžete vydat autobusem, taxíkem nebo zapůjčeným osobním vozem (motocyklem). Vzhledem k rozměrům Kosu tady neexistují železniční tratě. Lodní doprava se organizuje k plavbě na okolní ostrovy (Kalymnos, Nisyros) i na tureckou pevninu (především do Bodrumu).\nMezinárodní letiště Kratikós Aeroliménas Kos „Ippokrátis“ (KGS/LGKO) se nachází u obce Antimachia v jižní polovině ostrova. Provoz zahájilo v roce 1964, jeho areál postupně procházel rozšiřováním a modernizací a dnes odbaví přes 2 milióny cestujících ročně. Let na Kos z Prahy trvá podle okolností přibližně necelé 3 hodiny.\nSilniční doprava na Kosu\nNa ostrově se vine kolem 130 kilometrů hlavních (asfaltových) silnic s dobrou dostupností čerpacích stanic a bezpočet místních silniček, většinou bez zpevněného povrchu.\nmaximální rychlost v obci 50 km/h,\nmimo obec 80 km/h,\npovinnost používání bezpečnostních pásů na předních sedadlech,\npovinnost používání dětských sedaček,\npovinnost používání přilby při jízdě na motocyklu.\nPozor na kruhových objezdech, kde platí přednost zprava – má ji ten, kdo na kruhový objezd vjíždí! Řízení věnujte zvýšenou pozornost, protože svérázný způsob jízdy místních řidičů vás může občas nepříjemně překvapit. Vezměte v potaz také to, že častý písek a jemný prach prodlužují brzdnou dráhu a zvyšují nebezpečí smyku.\nCestování Kosem autobusem\nVe městě Kos jezdí cca každých 20 minut zhruba do 23 hodin menší modrobílé autobusy. Mezi obcemi, turistickými atrakcemi (Pyli, Zia) a letovisky (Kardamena, Tigaki, Kefalos atd.) přepravu zajišťují zelené autobusy KTEL. Jízdenky zakoupíte u řidiče. Jízdní řády naleznete i na recepci, ale jsou spíše orientační.\nPronájem auta na Kosu\nNabízíme vám pronájem vozů prostřednictvím smluvní autopůjčovny. Informace o možnostech a cenách půjčení vám poskytne delegát, který vám v případě zájmu zařídí rezervaci i předání vozidla a doporučí vám zajímavé cíle a cesty. Stačí mu sdělit model vybraného automobilu, počet dnů, název vašeho hotelu a číslo pokoje, případně věk dětí pro zapůjčení sedačky. Auto bude vždy přistaveno na recepci hotelu, kde sepíšete smlouvu se zástupci firmy. Počet najetých kilometrů je neomezený, benzín hradíte sami. Čerpací stanice jsou u všech hlavních silnic.\nPodmínky zapůjčení osobního vozu na Kosu\nČeský řidičský průkaz vydaný před více než jedním rokem,\nminimální věk řidiče 21 let,\nobjednávka vystavená nejpozději 24 hodin předem.\nPokud si pronajmete vůz (motorku, skútr, čtyřkolku…) v jiné než smluvní autopůjčovně, doporučujeme dobře se seznámit se smluvními podmínkami, především co se týče pojištění automobilu.\nJak funguje taxi Kos\nVozy taxi poznáte podle nápisu ΤΑΞΙ. Kromě jízdného můžete platit také další příplatky (za nástup u nádraží, přístavu nebo letiště, za zavazadlo, jízdu v noci, o svátcích apod.). Doporučujeme si cenu domluvit s řidičem předem.


Právní aspekty humoru | eshop C. H. Beck\nPrávní aspekty humoru\nObjednací č.: PS13\nPublikace Právní aspekty humoru se zabývá humorem v jeho nejrůznějších formách jakožto určitým prvkem významným v právních vztazích. Obecně lze říci, že v těchto souvislostech má humor a legrace význam tehdy, když s existencí tohoto jevu právo spojuje určité právní následky. Problémem však je, že pozitivní právo o humoru a legraci zpravidla neuvažuje.\nZ povahy věci je patrné, že tematické okruhy, na něž se kniha zaměřuje, jsou: právní úkony učiněné v žertu, parodie z hlediska autorského práva, parodie na ochranné známky, karikatura jako možný zásah do práva na ochranu osobnosti. Autor čtenáře nejen uvádí do problematiky, ale ilustruje ji celou řadou případů z praxe, zejména zahraniční.\nKniha je rozdělena do sedmi kapitol, kromě úvodu a závěru jsou jednotlivé části zaměřeny na témata zmíněná výše a ještě na „humor v oplzlých a sexuálních kontextech“. Příklady jsou doplněny fotografiemi a obrázky, aby čtenáři lépe přiblížily pojednávané okruhy. Nechybí samozřejmě ani bohatá judikatura, jak našich, tak cizích soudů.\nPrávní aspekty humoru poučí a v neposlední řadě i pobaví zájemce z řad právníků i laiků, zejména ji lze doporučit advokátům a soudcům specializovaným na ochranu osobnosti, antidiskriminační právo, autorské a známkové právo, ale také samozřejmě všem ostatním.\nBez DPH: 2 627,27 Kč S DPH: 2 890,00 Kč


nar. 2.8.1950 (69 let)\nJussi-Adler Olsen se narodil v Dánsku v roce 1950. Vystudoval politologii a filmovou vědu. Po studiu pracoval jako novinář, redaktor a nakladatel. Ve své tvorbě se zaměřuje na téma mezinárodních konspirací a psychických poruch, ve kterých mu byl zjevně značnou inspirací jeho otec, který byl psychiatrem.\nDo literárního povědomí se Olsen dostal v roce 1997 díky své knize Alfabethuset, která se stala bestsellerem. V roce 2003 vydal další román A děkovala Bohům, o tři roky později následoval román Washingtonský dekret, po kterém se vrátil k tématům v rodném Dánsku. V roce 2007, tak vzniká první díl z detektivní série o kodaňském detektivním oddělení Q s názvem Žena v kleci. O rok později je doplněn pokračování s názvem Zabijáci. Během následujících dvou let byla detektivní série doplněna o další dvě pokračování s názvem Vzkaz v láhvi (2009) a Složka č. 64 (2010). Série o oddělení Q dosáhla mezinárodního ohlasu a prodalo se přes tři miliony výtisků.\nV roce 2013 byl zfilmován režisérem Mikkelem Nørgaard první díl knižní série, který nesl i stejný název jako předloha, Žena v kleci. O rok později bylo natočeno stejným režisérem pokračování, které neslo název Zabijáci.\nVít Maxmilián "movieband" Pavlůsek\nMarco effekten - kniha\nSkavlan (TV pořad)


Trolejbusy jezdí Plzní 80 let. Nebyla prvním „trolejbusovým“ městem, ale vydržely jí nejdéle — ČT24 — Česká televize\nTrolejbusy se do mnoha měst, kde dnes jezdí, dostaly ve druhé polovině minulého století jako náhrada tramvají. Nebylo to tak bez výjimky, někde tramvaje nikdy nejezdily, jinde zůstaly a trolejbusy je doplnily. Zůstaly i ve dvou z nejstarších trolejbusových provozů, které letos shodně jubilují. Ten starší, pražský, by v létě oslavil 85 let od svého otevření, kdyby ovšem v 70. letech nezanikl. Kulatější výročí však slaví plzeňské trolejbusy. Provoz, který funguje vůbec nejdéle ze všech v republice, začal před 80 lety.\nZdroj: ČTK Autor: Mirek Chaloupka\nPlzeň je čtvrtým největším městem v Česku a zároveň jedním ze čtyř, kde je možné v ulicích potkat tramvaje, autobusy i trolejbusy. Její trolejbusy se mohou chlubit nejdelší nepřerušenou historií. Pražský provoz, i když začal pět let před Plzní, si vybral 45letou pauzu. V Českých Budějovicích sice jezdily trolejbusy již před první světovou válkou, ale nynější provoz je již třetí nově postavený, zatímco v Plzni se jezdí od 9. dubna 1941 dodnes.\nMotivace ke stavbě prvních trolejbusových tratí v Československu, jak vyplývá z historických dokumentů, mohla být do určité míry i ta, že zkrátka byly trolejbusy ve 20. a 30. letech považovány za něco zajímavého, módního.\nPlzeňskými ulicemi nejezdily jen běžné trolejbusy, sloužily i jako „testovací polygon“. Zkušební jízdy podstoupil i vylepšený trolejbus 9Tr\nFrantišek Jansa, který byl u počátků trolejbusových provozů v Praze i dalších městech, se v rozhovoru publikovaném v knize České trolejbusy od Martina Haráka zmínil i o ekologickém aspektu trolejbusového provozu. Ale v prvé řadě šlo o peníze a zároveň o schopnosti trolejbusů. Oproti tramvajím byl jejich provoz levnější, oproti tehdejším autobusům se snáze vypořádaly zejména se stoupáním.\nZačátek trolejbusového provozu v Plzni dávají některé články o jeho historii do souvislosti s nedostatkem pohonných hmot během druhé světové války, což prý vedlo k nahrazení autobusů trolejbusy. Rozhodnutí mít ve městě trolejbusy však padlo ještě před okupací. Stavba první tratě začala před válkou v roce 1939 a skončila na jaře 1941, tedy v době, kdy bylo Německo ještě zadobře se Sovětským svazem, a pohonných hmot mělo dost. Rozhodnutí zavést v Plzni trolejbusy mělo tedy především ekonomický podtext.\nJeden ze dvou dochovaných vozů typu 3Tr, které zahajovaly trolejbusový provoz v Plzni, je vystaven v plzeňské Techmanii. Druhý je ve sbírce Technického muzea Brno\nPravda ale je, že první dvě tratě přišly záhy po svém otevření – tedy v době, kdy se Německu ve válce vedlo hůř a hůř, pohonné hmoty začaly opravdu docházet a ty, co zbývaly, se nelily do autobusů a aut, nýbrž do tanků, stíhaček nebo ponorek – vhod. První trať, po které jezdila linka A, vedla od Městských lázní do Doubravky. Ještě v roce 1941 začaly jezdit trolejbusy s písmenem H k Ústřednímu hřbitovu (později bylo označení linek změněno na 10 a 11).\nNa těchto trasách začaly trolejbusy jezdit místo autobusů. Podobně jako v Praze i v Plzni vznikaly první trolejbusové tratě v kopcovitých částech města, kde se autobusy potýkaly s nejprudším stoupáním. Za války se ale plzeňská trolejbusová síť již nerozvíjela, naopak před jejím koncem poničilo prostor konečné u Městských lázní bombardování.\nVozy 15Tr plzeňské dopravní podniky vyřadily poslední v roce 2012, typ 14Tr vydržel v provozu o šest let déle\nStavět se opět začalo po roce 1945. V roce 1948 byla zprovozněna trať procházející centrem na trase ze Skvrňan do Božkova, o rok později vzniklo napojení z Doudlevců do Bolevce. Od roku 1950 byly tratě plně propojené s ústředním bodem na křižovatce u Mrakodrapu. Další tratě přibývaly v 50., 70. a 80. letech a zatím poslední na Borská Pole oslavila loni v létě desáté výročí.\nPlzeňské městské dopravní podniky navíc posílají trolejbusy i do míst, kam nevedou troleje – bateriové vozy, případně trolejbusy s pomocným dieselovým agregátem jezdí do Radčic či Letkova.\nRozvoj trolejbusové sítě v Plzni byl v některých obdobích „soubojem“ s tramvajemi, nebylo to však tak, že by jeden provoz měl druhý zcela vytlačit. S otevřením trolejbusové tratě Lochotín–Doudlevce na konci 40. let byla zrušena tramvajová trať tamtéž. Naopak v 70. letech vznikly nové tramvajové tratě na Košutku a Bolevec a zanikly paralelní trolejbusové tratě.\nTrolejbus 3Tr na náměstí Republiky\nTrolejbusy také „přebraly“ tramvajím vozovnu v Cukrovarské ulici, která jim slouží od roku 1949. Zcela zpočátku museli pracovníci dopravních podniků pečovat o plzeňské trolejbusy přímo v prostoru konečné u Městských lázní, později dostali k dispozici alespoň koutek ve vozovně na Slovanech.\nFakta Trolejbusové tratě v Plzni\nTrolejbusové tratě v Plzni\nMěstské lázně – Doubravka (1941)\nMěstské lázně – Ústřední hřbitov (1941)\nSkvrňany – Nová Hospoda (1955)\npřeložka přes část Petrohradu (1958)\nJižní Předměstí – Borská Pole (2010)\nPrvní trolejbus jel Plzní dříve než v Praze, potřeboval ale asistenci\nJak ale v Plzni často zdůrazňují, trolejbusy měli ve městě dříve než trolejbusové tratě, a to o celých pět let. V pražském provozu otevřeném 28. srpna 1936 totiž zprvu jezdily tři vozy, každý od jiného výrobce. ČKD dodala trolejbus nazvaný Praga TOT, Ringhoffer vyrobil pro Prahu Tatru 86 a ze Škodových závodů dorazil vůz Škoda 1Tr. Ten nenajel své první kilometry na trati od vozovny Střešovice na Hanspaulku ke svatému Matěji, nýbrž při zkušebních jízdách v Plzni.\nŠkodovka jej testovala za využití tramvajové troleje a přívěsného vozíku, který sloužil jako druhý pól. První plzeňsko-pražský trolejbus se nedochoval. Pražský dopravní podnik jej sice v 50. letech předal Národnímu technickému muzeu, ale to ho nechalo sešrotovat.\nPrvní tři pražské trolejbusy byly prototypy, na které všichni tři výrobci navázali dalšími vozidly. Zatímco ČKD a Ringhoffer je dodávali jako evoluci původního typu, ve Škodě označili další trolejbusy dodané do Prahy v letech 1938 a 1939 již jako nový typ Škoda 2Tr.\nPrvní trolejbus plzeňské výroby Škoda 1Tr jezdil od roku 1936 v Praze. Dostal se do muzejní sbírky, přesto se nedochoval\nPraha stihla ještě ve 30. letech otevřít druhou trolejbusovou trať, která vedla ze Smíchova od Anděla k Waltrově továrně do Jinonic (později byla prodloužena do centra a na opačném konci k jinonické sokolovně), ve 40. a 50. letech se trolejbusy dostaly na Václavské náměstí, na Strahov i na Vinohrady a do Strašnic.\nNejtypičtějším pražským trolejbusem nebyl žádný typ z Plzně, nýbrž Tatra T400, kterých bylo do města dodáno přes 140. Škodovka nakonec po prototypu 1Tr a pěti sériových vozech 2Tr, které jezdily na tratích ke svatému Matěji a do Jinonic, dodala až vozy 8Tr, kterých do Prahy přišlo 35, a spolu s T400 první trolejbusový provoz v metropoli ukončily.\nZatímco v Praze hrály trolejbusy Škoda spíše druhé housle, ve svém domovském městě dominovaly. Škodovy závody zkonstruovaly pro Plzeň typ 3Tr. Ten konstrukčně navazoval na úvodní „pražské“ typy. Shodný byl rámový třínápravový podvozek a odpružení i konstrukce karosérie, i když její provedení se lišilo. Přední dveře, kterými se nastupovalo, byly na 1Tr a 2Tr za přední nápravou, zatímco u 3Tr se přesunuly před ni a v poslední výrobní sérii byly tyto trolejbusy již třídveřové.\nPlzeňané mohli „své“ a „pražské“ trolejbusy ostatně v ulicích přímo porovnávat, protože vozy 2Tr se po vyřazení z pražského provozu v 50. letech ještě dostaly do Plzně, kde doplnily vozový park. Ale bylo jich jen pět oproti 34 vozům 3Tr, které Škodovka dopravnímu podniku dodala ve třech sériích v letech 1941, 1943 a 1948. Posily z Prahy byly potřeba s tím, jak se otevíralo větší množství nových tratí, protože zcela nové vozy začaly do Plzně přicházet až v roce 1950 a šlo to pomalu. Ačkoli trolejbusy ještě vyráběla i Tatra, ze Škodovky se postupně stával jejich hlavní dodavatel pro československá města.\nZatímco první škodovácké trolejbusy byly vyráběny pro konkrétní města – 1Tr a 2Tr pro Prahu, 3Tr pro Plzeň a 6Tr pro Brno, od typu 7Tr chodily dodávky již do mnoha měst po republice (což souviselo i s tím, jak přibývalo „trolejbusových“ měst) a od typu 8Tr i do jiných zemí Rady vzájemné hospodářské pomoci (RVHP).\nTrolejbus Škoda 7Tr před sekretariátem KSČ v Plzni\nZatímco pražský provoz trolejbusů skončil v roce 1972 a v ulicích města se vystřídalo sedm typů trolejbusů včetně prototypových jednokusových vozů Škoda 1Tr a Tatra T401, v Plzni byl provoz rozmanitější. Spoléhal se výhradně na dodávky od Škodovky – a to i v době, kdy se výroba trolejbusů přemístila do Ostrova nad Ohří (Škoda Ostrov vyráběla trolejbusy v letech 1960 až 2004).\nVe městě jezdily typy Škoda 2Tr, 3Tr, 6Tr (pouze jeden vůz), 7Tr, 8Tr, 9Tr, unikátní T11, 14Tr včetně 14TrM, 15Tr a 15TrM, 21Tr, 24Tr, 25Tr, 26Tr a 27Tr. Poslední čtyři uvedené typy jsou stále v provozu.\nZatímco pracovníci PMDP odtlačují z křižovatky na Americké třídě uvázlý „starý“ trolejbus 14Tr, přijíždí na ni již novější nízkopodlažní 24Tr\nVelenice, Budějovice, Praha\nTrolejbusový provoz v Plzni je nejdéle fungujícím v Česku, historicky však vznikl až jako čtvrtý. Že mu o pět let předcházelo zahájení provozu trolejbusů v Praze, bylo již zmíněno stejně jako fakt, že původní pražský provoz přetrval pouze 36 let a v roce 1972 byl zrušen. Rozhodnutí, že v Praze přestanou jezdit trolejbusy, padlo již koncem 50. let, kdy ustal dosavadní rozvoj a začalo postupné rušení tratí.\nPříčin bylo více, jak uvádí autoři Encyklopedie pražské MHD: v 50. letech se objevil problém s výrobou elektřiny, situaci umocnily v 60. letech dodávky levné ropy ze Sovětského svazu, které vedly i k úvahám o zrušení tramvajové dopravy.\nProtože ukončení provozu trolejbusů v Praze jen o rok předcházelo začátku ropné krize, která zvrátila pohled na výhody a nevýhody vozidel poháněných elektřinou a spalovacími motory, začalo se záhy spekulovat o jeho obnovení. Nejblíže mu Praha bylo počátkem 90. let, kdy již měl dopravní podnik vyškolené řidiče, ale stavba trati do Jinonic nakonec ztroskotala hlavně na nedostatku peněz.\nAž v roce 2017 vznikla trolejbusová trať v Prosecké ulici. Troleje jsou pouze v části trasy z Palmovky ke stanici metra v Letňanech, po trati jezdí takzvané parciální čili hybridní trolejbusy vybavené baterií. Dopravní podnik nicméně plánuje stavbu dalších trolejbusových tratí, zejména by chtěl elektrifikovat linku 119 obsluhující Letiště Václava Havla.\nMnohem dříve než v Praze a Plzni jezdily trolejbusy v Českých Budějovicích. Jejich provoz sice začal už před 111 lety, avšak reálně tam jezdily jen zhruba polovinu této doby. První trolejbusový provoz v Budějovicích vydržel necelých pět let od podzimu 1909 do srpna 1914. Po první světové válce nebyl obnoven.\nSetkání trolejbusů 9Tr a 15Tr při výroční jízdě v Českých Budějovicích upomíná na dvě etapy. Starší vůz ve městě jezdil v závěru druhého období provozu trolejbusů, novější zahajoval po dvacetileté přestávce třetí období.\nPo druhé světové válce však patřily České Budějovice k městům, která se rozhodla zrušit tramvajový provoz a nahradit ho trolejbusovým. Ten existoval mezi lety 1948 a 1971, kdy byl ukončen ve prospěch autobusů. Napotřetí byl zahájen provoz trolejbusů v Českých Budějovicích v roce 1991 a funguje stále.\nNaopak vůbec nejstarší trolejbusová trať na území dnešní České republiky nikdy obnovena nebyla. Na české území zasahovala ostatně jen okrajově. Trolejbusy totiž jezdily v rakouském městě Gmünd a spojovaly centrum s nádražím. Nádražní předměstí bylo v roce 1920 připojeno k Československu jako České Velenice. V té době však již trolejbusy nejezdily. Jejich provoz byl zahájen v roce 1907 a ukončen o devět let později.\nTramvaje versus trolejbusy\nDruhým nejdéle fungujícím trolejbusovým provozem v Česku je ten zlínský, respektive zlínsko-otrokovický otevřený v roce 1944. K jeho zajímavostem patřilo prvotní použití trolejbusů vyvinutých a částečně zkonstruovaných ve Švýcarsku, a provoz trolejbusů Škoda Sanos v 80. a 90. letech.\nNejvětší vlna stavění trolejbusových tratí ale přišla na přelomu 40. a 50. let. Jak bylo již naznačeno, vesměs šlo jejich zavádění ruku v ruce s rušením tramvají. Bylo tomu tak kromě Českých Budějovic i v Mariánských Lázních, Jihlavě, Opavě a Teplicích. Většinou nebyly trolejbusy přímou náhradou tramvajových provozů, spíše je postupně vytlačovaly.\nBez jakékoli souvislosti s tramvajemi začaly jezdit trolejbusy v Hradci Králové a Pardubicích, což jsou největší města v Česku, kde tramvaje nikdy nejezdily. V Brně a Ostravě vznikly trolejbusové provozy, aniž by kvůli nim tramvaje skončily. A v Mostě a Litvínově to bylo naopak. Poválečný trolejbusový provoz byl zrušen poté, co obě města propojily tramvaje.\nV Ústí nad Labem se zvažovalo zavedení trolejbusů po ukončení tramvajové dopravy v roce 1970, ale nakonec se do města dostaly až bezmála dvacet let poté. V Chomutově a Jirkově potom trolejbusy sice tramvajovou trať nahradily, šlo však o trať, která byla rozestavěná, ale město od jejího dokončení kvůli finanční náročnosti nakonec ustoupilo.\nV Mariánských Lázních začaly trolejbusy jezdit místo tramvají. Později samy čelily snaze nahradit je elektrobusy\nDnes nejsou hlavními „soupeři“ trolejbusů tramvaje ani klasické autobusy se spalovacími motory, nýbrž elektrobusy. Může to být s podivem, protože některé parciální trolejbusy jsou de facto zároveň elektrickými autobusy, ale je to tak.\nV minulém desetiletí byl boj o trolejbusy velkým tématem v Mariánských Lázních nebo Jirkově. Argumentem pro zrušení trolejbusového provozu bylo, že je podle zastánců tohoto kroku lze snadno nahradit elektrickými autobusy, které nepotřebují troleje. Zatím nikde ale odpůrci trolejbusů neuspěli a od 70. let nebyl žádný veřejný trolejbusový provoz zrušen.\nTrolejbusové provozy na území dnešní ČR\nČeské Velenice (Gmünd): 1907–1916\nČeské Budějovice I: 1909–1914\nPraha I: 1936–1972\nPlzeň: od 1941\nZlín a Otrokovice: od 1944\nMost a Litvínov: 1946–1959\nČeské Budějovice II: 1948–1971\nJihlava: od 1948\nHradec Králové: od 1949\nBrno: od 1949\nPardubice: od 1952\nMariánské Lázně: od 1952\nTeplice: od 1952\nOstrava: od 1952\nOpava: od 1952\nOstrov a Jáchymov (neveřejná trať): 1963–2006\nÚstí nad Labem: od 1988\nČeské Budějovice III: od 1991\nChomutov a Jirkov: od 1995\nPraha II: od 2017\nM. Harák: Trolejbusy v České a Slovenské republice a ve světě\nVydáno pod RegionyPlzeňský krajHlavní město PrahaDopravaTrolejbusMHDHistoriePlzeňPrahaŠkodaŠkodovy závodyČeské BudějoviceČeské VeleniceVýročíTramvajeAutobusyElektrobusyPrvní světová válkaDruhá světová válkaVálkaRada vzájemné hospodářské pomociJirkovTramvajová dráhaJinoniceNěmeckoČeskoBrnoOstrov nad OhříŠkoda OstrovGmündRakouskoVídeňWeidlingZlínOtrokoviceŠvýcarskoJihlavaOpavaTepliceHradec KrálovéPardubiceOstravaMostLitvínovÚstí nad LabemChomutov


Faber Úchyt potrubí 204 x 90 mm | Faber - Moje spotřebiče\nPříslušenství ke spotřebičům K odsavačům Faber Úchyt potrubí 204 x 90 mm\nÚchyt plochého potrubí 87.922 87.922 » Celý popis\nZnačka: Faber Kód zboží: FB-922 Záruka: 24 měs.\nBěžná cena: 197 Kč, ušetříte 20 Kč 177 Kč včetně PHE a DPH\nDržák plastový hranatý je určen k přichycení vzduchovodů ke zdi či stropu. Držák je vhodný do teploty 45°C. Držák je vyroben z hmoty ABS v bílé barvě.\nRozšířený název Úchyt plochého potrubí87.922\nŠířka krabice 0.0450\nDélka krabice 0.0900\nHmotnost brutto 0.010\nHmotnost netto 0.010


Dopravní inspektorát | Bezpečná PRAHA ZÁPAD\nAutor: Dopravní inspektorát\nZ důvodu havarijního stavu opěrných zdí u mostu přes Únětický potok v Černém Vole, zde neprodleně dojde k omezení průjezdu vozidel. Vjezd bude zakázán všem nákladním vozidlům nad 3,5 tuny. Z těžších vozidel bude průjezd umožněn výhradně autobusové dopravě pro zajištění dopravní obslužnosti přilehlých obcí. Objízdná trasa pro nákladní vozidla bude vedena z Prahy po […]\nPublikováno v: dopravní informace, informace od PČRNapsat komentářDopravní inspektorát\t 26.10.2020\nZ důvodu pokračující rekonstrukce povrchů sil. III/0057 a III/00516 v obci Jinočany zde dojde k dopravnímu omezení. V termínu: od 29.4. do 17.7.2020 (II.etapa 29.4.2020 – 1.6.2020, III.etapa 2.6.2020 – 22.6.2020, IV.etapa 23.6.2020 – 17.7.2020). Vedení objízdné trasy obousměrně je následující: z Jinočan po III/00516 ul. Hlavní / Jinočanská do Zbuzan – dále po sil. […]\nPublikováno v: dopravní informace, informace HOSTIVICKO, informace od PČRNapsat komentářDopravní inspektorát\t 17.4.2020\nV termínu od 9.3. do 9.12.2020 bude uzavřen podjezd pod železniční tratí v Radotíně mezi ulicemi Vrážská – Karlická (Horymírovo nám. a nám. Osvoboditelů). Je zřízená obousměrná objížďka od Strakonické do Karlické po trase: Strakonická – Pražský okruh – exit 15- K Cementárně – Pod Klapicí – přímo nám. Osvoboditelů – vpravo Karlická. Toto omezení […]\nPublikováno v: dopravní informaceNapsat komentářDopravní inspektorát\t 3.4.2020\nDne 1.2.2020 bude v době od 21.15 do 04.30 hod. omezen provoz na dálnici D4 u obce Řitka (exit 14). Důvodem je provádění prací na mostní konstrukci. Provoz bude zcela omezen vždy v délce 20 minut (úplná uzávěra dálnice v obou směrech), dále bude provoz uvolněn na dobu 30 minut a bude následovat další uzávěra. […]\nPublikováno v: dopravní informace, informace od PČR, obec Mníšek pod BrdyNapsat komentářDopravní inspektorát\t 31.1.2020\nPublikováno v: dopravní informace, informace lIBČICKONapsat komentářDopravní inspektorát\t 29.1.2020\nDne 19.10.2019 dojde k omezení silničního provozu na dálnici D4 u obce Řitka. Důvodem je plánovaná demolice mostu přes dálniční těleso. Provoz bude postupně omezován od 11h, kdy bude na dálnici sveden provoz do levého jízdního pruhu v obou směrech jízdy, přičemž v 19h dojde k plné uzavírce dálnice D4. Ta skončí v 09h dne […]\nPublikováno v: dopravní informace, informace MNÍŠECKO, informace od PČR, informace ŘEVNICKONapsat komentářDopravní inspektorát\t 17.10.2019


Úvodní strana > Konference > Železniční mosty a tunely > 6. ročník Tisk článku | poslat článek e-mailem\nŽELEZNIČNÍ MOSTY - SPRÁVA A VÝSTAVBA\nToto dnes již tradiční setkání mostařů - správců, projektantů a stavitelů uspořádal SUDOP PRAHA a.s. ve spolupráci s Českými drahami, s.o., Divizí dopravní cesty 25.ledna 2000 v osvědčených prostorách Kongresového centra hotelu Olšanka.\nZákladními tématy konference bylo setkání, výměna zkušeností a diskuse o praktických problémech stavitelství železničních mostů.\nNa poptávku po příspěvcích odpověděla mostařská veřejnost zájmem, který přesahoval časové možnosti jednodenní akce, a tak stáli pořadatelé před dilematem, které příspěvky vybrat na program a které pouze zveřejnit ve sborníku. Za pořadatele musím konstatovat, že výběr se zdařil.\nNejrozsáhlejším tématickým blokem konference byly příspěvky o čerstvě dokončených mostních novostavbách a rekonstrukcích. Jednalo se o příspěvky:\nIng.Libor Marek, Ing.Petr Dobrovský (Topcon) : Optimalizace traťového úseku Choceň - Ústí nad Orlicí, rekonstrukce mostů\nJednalo se o rekonstrukci čtyř velkých mostů o třech až čtyřech polích přes Orlici a dvou menších objektů. Staré plnostěnné ocelové konstrukce s mostnicemi byly vyměněny za ocelové konstrukce s kolejovým ložem. Zajímavý je nejen návrh samotných konstrukcí, ale i postupu výstavby za provozu v jedné koleji.\nIng.Ján Husák (ŽSR) : Výstavba železničných mostov při Žiline\nJednoznačně nejmohutnější most na konferenci byl realizován jako dvě paralelní jednokolejné konstrukce trámu vyztuženého obloukem o rozpětí 112 m a výšce oblouku 18 m (viz obr 1).\nIng.Ivan Hladík, Ing.Jiří Elbel (SUDOP Praha) : Železniční most na Zlíchově (most v km 1,847 trati Praha Plzeň - stavba "Městský okruh Zlíchov - Radlická")\nZajímavá konstrukce sdruženého uzavřeného rámu s extrémní šikmostí, která bohužel nebude po dokončení celé stavby téměř vůbec vidět. Most pro čtyři koleje přes čtyřpruhovou rychlostní komunikaci.\nIng.Karel Štěrba, Ing.Petr Adam (SUDOP Praha) : Sanace Hranického viaduktu betonového (most v km 210,844 trati Přerov - Petrovice)\nV rámci modernizace koridoru Přerov Hranice probíhá i sanace dvou ze tří rovnoběžných 400m dlouhých Hranických viaduktů. Příspěvek byl o nejmladším z nich, s kamennou spodní stavbou z doby Rakouska Uherska a řadou třiceti tenkostěnných železobetonových kleneb z první republiky (viz obr.2).\nIng.Zdeněk Hrdlička (ČD, SDC Hradec Králové), Ing.Václav Křivánek (Metroprojekt) : Rekonstrukce mostu v km 38,887 trati Hradec Králové - Jaroměř\nIng.Martin Havelka (Chládek a Tintěra Pardubice) : Rekonstrukce mostu v km 27,407 trati Jaroměř Královec\nprof.Ing. Ivan Vaníček, DrSc. (ČVUT) : Mostní opěry z vyztužené zeminyZajímavý příspěvek o praktických poznatcích a návodech k navrhování těchto konstrukcí.\nK předchozímu bloku patří částečně i příspěvek :\nIng.Roman Šafář (SUDOP Praha), Mgr.Filip Dudík (GeoTec GS) : Vznik a vývoj projektu estakády u Dlouhé Třebové Tento most se ještě nezačal stavět, ale historie vzniku projektu, spojená s řešením extrémních geotechnických problémů se založením ať už násypu nebo pilířů mostu, je zajímavá a poučná (viz foto - vizualizace projektu).\nV bloku příspěvků o správě mostů u ČD byly zařazeny příspěvky :\nIng.Karel Chvojka (ČD, OMT) : Dokumentace železničních mostních objektů\nIng.Milan Kučera (ČD, OMT) : Protikorozní ochrana ocelových konstrukcí a mostů u ČD\nIng.Blanka Karbanová (ČD, OMT) : Navrhování vodotěsných izolací železničních mostních objektů se zřetelem na nově schválené předpisy ČD\nIng. Josef Sláma, Csc. (ČD, TÚDC) : Pružné uložení koleje na mostech s mostnicemi\nV bloku příspěvků o ze světa výzkumu a jeho aplikace jsme vyslechli příspěvky :\nprof.Ing. Ladislav Frýba, DrSc. (ÚTAM) : Chování železobetonových mostů a jejich elementů při dynamickém a únavovém namáhání\nIng.Lukáš Beran, prof.Ing.Hynek Šertler, DrSc. (Universita Pardubice) : Simulace provozní spolehlivosti stávajícího mostu Pokud Vás program konference zaujal, chtěli byste se dozvědět o uvedených tématech více a nemáte k dispozici sborník, pak jej můžete získat u pořadatelů.\nZbývá si jen přát, aby na sedmý ročník této konference bylo k dispozici nejméně stejné množství nejméně stejně zajímavých témat.


PR články | MojeZdraví.org – vše o zdraví\nVětšina nutričních poradců a také laická veřejnost má vryté hluboko v paměti, že během diety je výslovně zakázáno konzumovat sladké pokrmy. Do jisté míry to může být pravda, protože sladké většinou bývá nezdravé a přeplněné cukrem, ale na trhu s přípravky na chudnutie je dobře etablovaná jedna dieta, která nejenže dovoluje konzumaci sladkých jídel, ale ve svém portfoliu má polovinu jídel právě sladké příchutě. Všichni dobře víme, že během samotného hubnutí má lidský organismus nejvíce chuť na sladkosti a proč bychom tuto chuť měli potlačovat? Právě naopak, pokud existuje dieta, která to povoluje, měli bychom toho využít, tak jak to dělá několik milionů lidí po celém světě. Celý článek »\nRubrika: PR články, Zdraví, Zprávy Štítky: ako schudnúť, bielkovinová diéta, chudnutie, protissimo Vložit komentář »\nRubrika: PR články, Zdraví našich dětí Vložit komentář »\nRubrika: PR články, Těhotenství, Zdraví našich dětí, Zdraví z přírody Vložit komentář »\nS nejprodávanějším rodinným kalendářem je plánování hračka. Pro přehlednost má každý člen rodiny svoji kolonku a nikomu nic neunikne. Autorkou výtvarného pojetí kalendáře je opět Petra Cífková. S jejími rozpustile nápaditými linoryty prožijete s dětmi další rok „v pohybu“. Domácí rodinný kalendář je skvělým pomocníkem, ale i pěkným dárkem pro přátele. Celý článek »\nRubrika: PR články, Zajímavosti Vložit komentář »\nHmota, ze které 3D odlitek připravíte, je využívána běžně ve zdravotnictví, nemusíte mít tedy strach, že by byla pro Vašeho potomka škodlivá. Splňuje České normy o zdravotní nezávadnosti pro děti do 3 let. Celý článek »\nRubrika: Nakupujeme, PR články Vložit komentář »


V barvách, které se vám líbí či nelíbí, se odráží vaše nitro. Chcete o sobě vědět víc? Test barev vám poskytne podrobný rozbor vaší aktuální a osobní situace v mnoha životních oblastech.\nVolíte postupně v devíti sériích barvy, tvary a odstíny základních barev - podle těchto voleb a jejich kombinací se sestaví výsledná charakteristika. Test barev vyplníte online a vyhodnocení následně provede psycholog. Podrobný popis Testu barev naleznete níže na této stránce.\nVýsledek je velmi rozsáhlý a podrobný, 3-4 strany A4. Cena za vyhodnocení testu je 590 Kč (je zde velký podíl "ruční" práce psychologa) a platí se předem buď platební kartou nebo převodem na účet.\nMěli byste vědět, že je vždy lepší absolvovat test osobně s klasickou testovou příručkou, protože odstíny prezentované elektronicky mohou být v určité míře změněny vlivem nastavení, typu a stáří monitoru či displeje. Pokud se s tímto faktem smíříte, bez obav pokračujte dál.\nVýsledky posíláme nejpozději do osmi pracovních dní od projití testu.\nVyplňování testu vám zabere asi 10-15 minut. Vyhraďte si nerušenou chvilku a své volby s nikým nekonzultujte, aby výsledek nebyl zkreslený.\nOnline test jako bonus zdarma:\nKe každému vyhodnocení Testu barev získáte zdarma jeden online test dle vlastního výběru!\nNa konci Testu barev si zvolíte, který z online testů budete chtít. Výběr je velmi široký: Testy osobnosti OSPAT, ICAP a PESO, Test duševních poruch BITEPT, Profesní testy MACH a FULJOB, Test vztahu PTEST, Testy paměti a mentálního výkonu MEMREX a COGIT nebo Test emoční inteligence EQ TEST. Volný přístupový kód dostanete spolu s vyhodnocením Testu barev.\nTento test se v psychologické diagnostice používá již déle než půl století a vychází z předpokladu, že z upřednostnění určitých barev lze usoudit na vlastnosti člověka. Postupně v devíti sériích se volí barvy, tvary a odstíny základních barev; tyto výběry jsou posuzovány v interakci (ve vzájemném vztahu) a výsledkem je informačně velmi bohatý a inspirativní materiál.\nTip na neotřelý dárek - věnujte poukázku na Test barev. I k poukázce náleží bonusový psychotest zdarma a cena je stejná, 590 Kč, obdarovaný dostává na poukazu kód pro přímý vstup. Objednávejte na info@psyx.cz\nProvozuje: Psychologické služby, PhDr. Michaela Peterková, kontakt naleznete na www.psyx.cz. Podmínky užití


Famílie | Janina v USA\n20. prosince 2010 v 5:02\t| Můj život v Tennessee (2)\nFamílie je teda dobrá, já jsem konečně spokojená. Dneska když jsem k večeru seděla s Hallem na gauči, dívali jsme se na telku a házeli si s míčem (míč na americkej fotbal.. nevim jak se tomu říká odborně), tak jsem měla takovej hezkej pocit. Prostě jsem si konečně oddychla, že Texaskej masakr motorovou pilou je za mnou. Dejte mi chvilku, já určitě najdu nějakej horor, kterej bude mít Tennessee v názvu :D\nS Hallem jsme taky hráli něco jako stolní fotbal, akorát to nebyl fotbal, ale hokej, ale to taky není ten správnej název. On tomu říkal "air hockey". Já bych to nazvala asi jako "curling proti sobě" :D\nNevim jestli to můžu napsat a jestli to není úchylný, ale ten prcek má hrozně krásnej úsměv a oči. Tak tohle je teda úchylný :D Nebo spíš já sem asi úchylná :D No zamilovala jsem se do něj. Fakt nevim kde to vzal, protože táta není hezkej. Není ošklivej, ale muj typ to není.\nHall je super klučina. Hrozně moc sportovec, kvůli němu si nechávam posílat zimní bundu z Holýšova (ještě uvidíme podle ceny, možná si koupim novou) a taky koupim nějaký tepláky, abysme spolu mohli chodit na hřiště hrát různý hry. Vůbec není rozmazlenej, v krámu nedělal žádný scény - prostě už je asi velkej a má ty špatný roky za sebou, kdo ví :-) Tady doma jsem si taky nevšimla, že by nějak zlobil... co se řekne to udělá. Dneska jsme spolu závodili v běhu a já vyhrála (hihi :D), on byl hrozně udejchanej a lehl si na zem a já mu řekla, ať se zvedne, že je to studený a on vyskočil úplně okamžitě, sem se až lekla jak rychle mě poslechnul :D Je to něco na co sem vůbec nebyla zvyklá. Takže prosím ať mu tohle chování vydrží.


Fotbal je jedna velká špína. Co s tím? - Havlíčkobrodský deník\nFotbal je jedna velká špína. Co s tím?\nHavlíčkův Brod - Fotbal se nežene z bláta do louže, ale z louže do bláta.\nMísto, aby šel kupředu, vrátil se do bolševických let. Několik let již bojuje proti korupci, kterou v první vlně za všechny odskákal populární „Ivánek" – Ivan Horník, a to i za Peltovo „cinknuté" jaro. Naposledy dala podnět k šetření tohoto nešvaru Křetínského podivná kabela a vyvolaly je i praktiky ovlivňování estébáka Romana Berbra. Doposud nemohu pochopit, proč nebyla před volbou předsedy Fotbalové asociace České republiky připravena jiná varianta, než vítězství bosse Pelty a jeho nohsleda Berbra. Při hlasování dalo Berbrovi červenou kartu pouhých jedenáct delegátů. Zbytek zřejmě stojí o fotbalovou špínu, nebo se bojí Berberových praktik. Považuji to za výsměch všem poctivým lidem, kteří se v českém fotbale pohybují. Vznikla sice petice, Dejte kmotrům červenou, kterou podepsalo přes osmnáct tisíc fanoušků, včetně mě, dovedu si ale živě představit, jak se nad ní při kávičce pánové Pelta a Berbr dobře bavili.\nJe už načase zvolit silnější prostředky. Navrhuji sabotáž nadcházející sezony. V první fázi třeba tím, že týmy k mistrovským zápasům nenastoupí. Ať mají pánové Pelta a Berbr o čem přemýšlet.