Obchodní podmínky - Rychlebská jóga\nse sídlem: Tomíkovice 370, Žulová 790 65\ntelefon: 722 963 353\nTyto obchodní podmínky upravují vzájemná práva a povinnosti prodávajícího a fyzické osoby, která uzavírá kupní smlouvu mimo svoji podnikatelskou činnost jako spotřebitel, nebo v rámci své podnikatelské činnosti (dále jen: „kupující“) prostřednictvím webového rozhraní umístěného na webové stránce dostupné na internetové adrese rychlebskajoga.cz (dále je „internetový obchod“).\nGeis kurýrní služba v ČR – 130 Kč\nGeis kurýrní služba doručení na Slovensko – 8 Euro\nPo obdržení objednávky zašle prodávající kupujícímu potvrzení o obdržení objednávky na emailovou adresu, kterou kupující při objednání zadal. Toto potvrzení se považuje se za uzavření smlouvy. Přílohou potvrzení jsou aktuální obchodní podmínky prodávajícího. Kupní smlouva je uzavřena potvrzením objednávky prodávajícím na emailovou adresu kupujícího.\nBezhotovostně převodem na bankovní účet prodávajícího č. 228122581/0600 , vedený u MONETA Money Bank.\nOdstoupení od smlouvy, není možné, vstupenky jsou nevratné. Je možno přepsat vstupenku na jiné jméno. Nutno hlásit změnu na e-mail rychlebskajoga@protonmail.com.\nTyto obchodní podmínky nabývají účinnosti 18. 12. 2019


AKTUALIZOVÁNO: Přepište dějiny! V Plumlově na konci II. světové války zvítězili Němci - Prostějovský Večerník Zprávy -- Zpravodajství -- Krimi zprávy -- Ze života města -- Z regionů Sport -- Lední hokej ---- Hokejové Play-Off 2015/16 -- Fotbal ---- Šlágr Večerníku ---- Referáty z utkání ---- Rozhovory ---- Zápasové meníčko ---- Výsledkový servis ---- 1. SK Prostějov ---- Valná hromada -- Volejbal -- Basketbal -- Box -- Tenis -- Házená -- Cyklistika -- Nohejbal -- Ostatní ---- Florbal ---- Korfbal ---- Futsal ---- Malá kopaná -------- Haná Cup -------- Bedihošť Cup ---- Šipky ---- Požární útok -- Pod drobnohledem Večerníku -- Publicistika Kultura -- Ve městě -- V regionu Společnost -- Děti -- Zdraví -- Školství -- Narozená miminka Rozhovory Rubriky -- Publicistika ---- Analýza ---- Glosa ---- Fejeton -- Víme víc... ---- Starý případ ---- Napsáno před 10 lety ---- Jak šel čas ---- Anketa ---- Průzkum v marketech -- Téma Večerníku -- Barometr -- Číslo týdne -- Osobnost týdne -- Výrok týdne -- Ankety Zveme vás -- Kaleidoskop -- Kulturní tipy -- Sportovní tipy -- Kam za fotbalem -- Pozvánky Redakce -- Složení týmu -- Inzerce ---- Řádková inzerce -- Předplatné > -- Archív\nPři nich se střetli vojáci sovětské, maďarské a německé armády. Do akce se zapojilo všech zhruba 180 členů klubů vojenské historie z celé ČR a střelba se rozléhala všude kolem. To vše ovšem moderátor zastavil a nechal diváky hlasovat o tom, která z armád by nakonec měla zvítězit. Výsledek byl stejně těsný jako překvapivý, z triumfu se nečekaně radovali vojáci Wehrmachtu. U toho prostě Večerník nemohl chybět.\nSlunečné počasí, vojensky důkladná organizace, neuvěřitelné množství zbraní a techniky z I. a zejména II. světové války, bezmála dvě stovky účinkujících v historických uniformách a celá řada bojových ukázek, při nichž se lidé mimo jiné dozvěděli řadu zajímavostí z průběhu největších válečných konfliktů v dějinách lidstva. To vše stovkám přítomných diváků přineslo letošní Dobývání Plumlova. „Tentokrát to byl nejlepší ročník ze všech!“ měl jasno Jaroslav Dvořák z pořádajícího KVH Dukla.\nNa atraktivnosti akci jistě přidával fakt, že se pravděpodobně jednalo o poslední setkání podobného rozsahu na hodně dlouhou dobu. „Předpokládám totiž, že vláda kvůli šíření koronaviru opět vystaví stopku. My jsme rádi, že se jak účinkující, tak i diváci nezalekli a dorazili ve skutečně hojném počtu. Atmosféra byla naprosto fantastická. Všem bych za to rád poděkoval,“ shrnul Dvořák.\nOrganizátoři se před zahájením museli potýkat s poměrně značnými problémy. „Mělo nás na tohle všechno být třináct, ale sešlo se nás skoro o polovinu méně. Někdo je nemocný, jiný musel kvůli trasování do karantény, nebylo to vůbec jednoduché. Naštěstí zaskočili členové ostatních klubů vojenské historie,“ prozradil Jaroslav Dvořák.\nPřestože pořadatelé v průběhu dne museli občas improvizovat, diváka se to nijak výrazněji nedotklo. I tentokrát vše probíhalo skutečně s vojenskou přesností a disciplínou. „Moc se mi tady líbí. Snad jediný problém bych viděl v tom, že ukázky jdou tak rychle za sebou, že jsem měl problém, abych si vůbec odskočil na záchod a nic důležitého nepropásl,“ svěřil se jeden ze zaujatých diváků.\nPřestože vše jelo v zajetých kolejích, připravena byla i celá řada novinek. „Z nich bych vybral například ukázku repliky německého lehkého přepadového vozidla Horch 108, které bylo vytvořeno na podvozku Tatry, či originální kus obojživelného vozidla Volkswagen Schwimmwagen, jež vytvořil tvůrce Porsche 911,“ vypíchl Dvořák dvě z celé řady zajímavostí.\nČlenové KVH Dukla měli na nadcházející podzim naplánovanou účast na celé řadě akcí. Z těch však zřejmě sejde. „Měli jsme jet do Maďarska, kam nemůžeme kvůli koronaviru, a také do Běloruska, kde nám to neumožní politická situace v zemi. Předpokládáme, že i tuzemské akce budou brzy zrušené, takže se dá říci, že jsme Plumlovem letošní sezónu uzavřeli. Na tu příští bychom opět mimo jiné rádi připravili tradiční kolonu vítězství a samozřejmě se rádi sešli tady v Plumlově. Jak to vše bude, to ovšem zatím nikdo neví...,“ povzdechl si Jaroslav Dvořák.


Úpravné jednotky vzduchu│kovaz.cz\nNacházíte se:Úvod»Pneumatické prvky»Úprava stlačeného vzduchu»Úpravné jednotky vzduchu\nPneumatická šroubeníPneumatické nástrčné šroubení LegrisPneumatické šroubení Legris s převlečnou maticíŠroubení s integrovanou funkcíTlumiče výfuků LegrisBrzdové šroubení pro vzduchové brzdyKulové kohouty a ventily LegrisOfukovací pistole LegrisVodní pistole Legris pro průmyslAdaptéry mosaznéPneumatické adaptéryPneumatické hadičkyRECTUS rychlospojkyRychlospojky LEGRISPneumatické válcePneumatické vzduchové motory - pohonyPneumatické pohony pro automatizaciPneumatické prvky pro automatizaciPneumatické ventilySušičky a čističky vzduchuÚprava stlačeného vzduchu\nKombinace jednotek pro úpravu vzduchuFiltry pro úpravu vzduchuKoalescenční a absorbční filtryRegulátory tlaku vzduchuFiltr-regulátorPřimazávačeProporcionální regulátoryPříslušenství k úpravným jednotkám\nNabízíme 152677 produktůPoslední aktualizace 20.01.2017 v 19:44\nKoalescenční a absorbční filtry\nPřimazávače zajišťují optimální dávkování oleje do pneumatického systému. Olej je jemně rozprašován proudem vzduchu. Bez použití přimazávače dochází k pouškození jednotlivých prvků pneumatického systému, způsobuje například korozi.\npředchozí1 2 3 4 5 6 7další pouze sklademřadit dle\n243,12 Kčbez DPH\nOsobní odběr KOVAZ Pardubice: pátek 27.1.Doručení PPL na adresu: pondělí 30.1.\n82,05 Kčbez DPH\n1 396,23 Kčbez DPH\nSkladem na externím skladě: 17 ks\nDostupnost při objednání:Osobní odběr KOVAZ Pardubice: čtvrtek 26.1.Doručení PPL na adresu: pátek 27.1.\n1 466,17 Kčbez DPH\nSkladem do 46 dnů\nOsobní odběr KOVAZ Pardubice: úterý 28.3.Doručení PPL na adresu: středa 29.3.\n1 232,91 Kčbez DPH\nSkladem na externím skladě: 68 ks\nSkladem do 13 dnů\nOsobní odběr KOVAZ Pardubice: čtvrtek 9.2.Doručení PPL na adresu: pátek 10.2.\nSkladem do 53 dnů\nOsobní odběr KOVAZ Pardubice: čtvrtek 6.4.Doručení PPL na adresu: pátek 7.4.\nTlakový spínač spínací, G1/4", bar 0,1-1\n1 185,57 Kčbez DPH\nTlakový spínač rozpínací, G1/4", bar 0,1-1\nTlakový spínač rozpínací, G1/4", bar 0,2-1\n1 266,58 Kčbez DPH\n1 197,08 Kčbez DPH


Sucho, kam se podíváte. Ale o hlavním problému tohoto stavu nikdo nehovoří. Co je nejdůležitější? | Krajské listy.cz\nPopisek: Sucho citelně ovlivní naše životy\nSucho, kam se podíváte. Navíc odborníci konstatují, že v Česku panuje sucho extrémní. A na otázku proč, odpovídají, že kvůli našemu kořistnickému využívání krajiny. Málo se přitom mluví o tom, že českou krajinu trápí nejen nedostatek vody, ale také snižování vlhkosti vzduchu. Tento stav lze naštěstí změnit, především, pokud budeme bojovat o záchranu každého jednoho stromu v krajině a podporovat takovou vegetaci, která má velký výpar. Tento názor zastává i lesnický expert Petr Horáček z Ústavu výzkumu globální změny Akademie věd ČR.\nPříčin extrémního sucha v Čechách, ale i jiných zemích Evropy, je hned několik. Jednou z nich může být dopad globální klimatické změny, kvůli níž se do naší země postupně nasouvá kontinentální klima od východu, při němž se zvyšuje teplota vzduchu, snižuje množství srážek a mění směr větru. Zatímco studený severní vítr přináší suchý vzduch, krajina potřebuje teplý, vlhký vzduch. Důsledkem tohoto trendu je neblahý fakt, že vzdušná vlhkost v krajině klesá pod čtyřicet procent. „To ty stromy nejsou schopny rozdýchat. K mému obrovskému překvapení o vlhkosti vzduchu v zásadě nikdo nehovoří,“ uvedl Horáček v Interview ČT 24.\nNejdůležitější jsou stromy\nPodle experta musíme dostat co největší množství vody zpět do krajiny a tomu nejlépe poslouží vegetace, která má co největší výpar. „Tou nejdůležitější vegetací, která nám pomůže změnit dopady klimatické změny, jsou stromy,“ říká. Čím více budeme podporovat ty složky krajiny, které vodu vypařují, tím menší podíl slunečního záření zůstane v neprospěch ohřívání vzduchu. Z jednoho metru čtverečního jakéhokoliv vodního díla se odpaří čtyři litry vody, zatímco z lesa deset litrů! Les je tedy 2,5 x účinnější co se týká ochlazování krajiny než jakékoliv vodní dílo. A stromy jsou dokonce i podstatně výkonnější než klimatizace.\nVegetace = voda\nPetr Horáček také zdůrazňuje, že nejde pouze o stromy v lese, ale i na dalších místech. Varuje přitom, že krajinu hodně vysušuje i zemědělská půda, která zůstává nepokrytá vegetací. Působí totiž jako radiátor. Podle něj nejde ani tak o rozlohu zemědělské půdy, ale o skladbu pěstovaných plodin. Největší problém spočívá v tom, že drasticky klesla výměra pícnin, například vojtěšky či jetele, z někdejšího milionu hektarů na více než polovinu.\nPícniny pole ozeleňují v zásadě po celý rok, ta nezůstávají holá a suchá. „V první řadě je proto zapotřebí zasáhnout do způsobu, jak obhospodařujeme celou krajinu. Avšak měli bychom ji posuzovat jako celek. Nejdůležitější složkou krajiny není voda, ale vegetace. Pokud je vegetace, je i dostupná voda,“ prozrazuje, jak boj se suchem řešit.\nHP, sucho, Akademie věd, Petr Horáček, Ústav výzkumu globální změny AV ČR, ČT24, Naše ekologie,


Pozvánka do Edukavárny…\nZítra: sraz dětí bude ve třídě v 8:00 hod.\nMatematika trochu jinak a chutně :-)\nMatematika trochu jinak…\nDěti ze 4.B dnes v hodině matematiky upekly chutný perník. To se jim podařilo jenom díky tomu, že správně nadávkovaly všechny ingredience. A právě tady využily své znalosti o jednotkách hmotnosti a objemu. Perník všem moc chutnal a domů si odnesly recept, aby ho mohly připravit pro rodiče. Společně zjistily, že matematika může být i velice zábavnou činností.\nředitelské volno-PÁ 2.10.\nNa pátek 2. října je vyhlášeno ředitelské volno.\nVe čtvrtek 1. října se koná dopolední oslava pro všechny děti z naší školy. Ten den se samozřejmě bude slavit, nebude výuka. Pro děti jsou připraveny různé aktivity ve venkovním areálu a okolí školy. Konat se budou v případě drobného deště. Oslava bude končit po 5. vyuč. hodině. Prosím vybavte děti sportovním oblečením podle předpovědi počasí.\nS sebou ještě svačinu a pití.\nOdpoledne můžete přijít oslavovat vy, rodiče, ale musíte jako správní hosté potvrdit svou účast (zaregistrovat se).\n18. 9. 2020 Důležitá sdělení, Nezařazené\nVV : Jeskynní malby 4.B ( uhlíkem a rudkou )\nzářijové třídní schůzky 23. září neproběhnou tradičním způsobem. Prosím věnujte pozornost dopisu paní ředitelky, který přikládám. Posílám Vám informace ode mě, které by zazněly na třídní schůzce.\nNabízím kroužek angličtiny, kde budeme s dětmi hrát hry a vypracovávat testy ke zkoušce YLE – Young Learners(Cambridge) English. Je vhodný jako příprava na složení mezinárodně uznávané zkoušky úrovně Starters / Movers.\nNa konci kurzu se děti rozhodnou, zda chtějí přihlásit na zkoušku nebo ne. Společně se také zamyslíme, jestli je pro ně vhodnější úroveň\n• PRE A1 – Starters – Zkouška je určena pro děti ve věku sedmi až osmi let, které absolvovaly přibližně 100 hodin výuky angličtiny.\n• A1 – Movers – Zkouška je určena pro děti ve věku osmi až jedenácti let, které absolvovaly přibližně 175 hodin výuky angličtiny.\nZkoušky organizuje British Council Praha. Zpravidla se konají v květnu – červnu. Cena zkoušky je 1650 Kč. V případě zájmu můžu děti na zkoušku hromadně přihlásit, doprovod ale zajišťují rodiče.\nVíce informací o zkouškách najdete na: https://www.britishcouncil.cz/zkousky\nAbsolvování zkoušky není podmínkou přihlášení do kroužku, přesto kurz doporučuji dětem se zájmem o angličtinu, nejedná se o doučování látky probírané ve škole.\nKroužek angličtiny se bude konat v úterý od 13:00(začínáme 6.10.2020). Cena kurzu je 1250 Kč za 25 lekcí. V ceně jsou zahrnuty výukové materiály. V případě zájmu si u mě v kabinetu děti vyzvednou závaznou přihlášku.\nProsím o odevzdání učebnic, kdo ještě doma nějaké má, hlavně Matematiku 1-3 díl…Za učebnici, kterou žák neodevzdá, bude následně ze ŠOP stržena platba za ztrátu učebnice.\nNejpozději do pátku 18.9.2020 je potřeba učebnice vrátit.


AS 2004, č. 5, s. 46 - 48, rozhovor připravila Lenka Lázňovská.\nTexty: AS 2004, č. 5, s. 46 - 48, rozhovor připravila Lenka Lázňovská.\nJSEM RÁDA, ŽE SE DIVADLO VRACÍ K LIDSKÝM PŘÍBĚHŮM\nříká herečka Veronika Týcová\nVeronika Týcová, členka Rádobydivadla Klapý, patří od poloviny devadesátých let k hereckým hvězdám českého amatérského divadla. Zhruba od inscenace Krvavý Lorco, corridou voníš si z celostátních přehlídek odnáší ceny za herecký výkon. Pod režijním vedením, Ladislava Valeše se vypracovala na charakterní herečku, jichž má soubor ostatně několik a byť na to svými životními zkušenostmi nemůže mít, troufla si např. na slečnu Julii ve Strindbergově stejnojmenné hře či na Faidru ve Valešově a Enquistově Faidraricii. Letos dokončila studium herectví na DAMU a nastupuje dráhu profesionální herečky. Bude-li mít i potřebné štěstí, věřím, že se i zde prosadí. AS ji požádala o rozhovor na letošním JH.\nVeroniko, máte něco společného s fotbalistou Romanem Týcem, který také pochází z Vašeho regionu?\nVzdálené příbuzenství tady asi je, patrně nás spojuje nějaký prastrýc. Je pravda, že bydlíme od sebe 7 km daleko. To je všechno.\nDobrá, myslela jsem, že trochu potěším část našich čtenářů. Zmínila jste se, že jste k divadlu přišla jako patnáctiletá. Patrně mluvíte o Rádobydivadlu, neboť jste v žádném jiném souboru nebyla?\nRádobydivadlo je opravdu můj zatím jediný divadelní soubor. Nechodila jsem ani do lidušky. Věděla jsem, že soubor tady funguje i to, že tehdy šlo o generační soubor, tj. většina lidí byli vrstevníci. Mladých tam moc nebylo.\nJak Vás napadlo se přihlásit. Viděla jste je například?\nPřekvapím Vás, neviděla. Je to mnohem prostší. Chodila jsem do školního dramatického kroužku, nebavilo mě to. Chtěla jsem to zkusit v souboru a Rádobydivadlo bylo nejblíže. Kamarádka mé maminky se znala s Valešem a řekla mu, že zná jednu praštěnou holku. A on řekl, že mám přijít. Přišla jsem a naskočila jsem jako záskok asi do dvanácté reprízy inscenace Hor. Pak jsem dělala v inscenaci Jedna, dva, tři, čtyři, pět, cos to chlapče, cos to sněd, která neměla moc repríz. Poté přišel Valešem výrazně upravený Dům Doni Bernardy (Krvavý Lorco…) a už to jelo.\nZnamená to, že jste bez problémů zapadla do souboru lidí starších než Vy?\nPro mě to zase takový problém nebyl. Jednak jsem v souboru měla známé. Např. s Liběnou Štěpánovou jsem se znala od dětství. Jednak jsem byla zvyklá pohybovat se mezi staršími. Mám starší rodiče, např. bratranci jsou padesátníci. Být benjamínkem nebylo pro mne tudíž nic nového. Soubor mě ostatně přijal v pohodě.\nJak Vás napadlo přihlásit se na DAMU? Ptám se, zda být herečkou jste si vždy přála?\nAle vůbec ne. Hlásila jsem třikrát. Poprvé to bylo v 17 letech, to jsem ještě chodila na gymnázium a v souboru působila rok a půl. Postrčili mě a řekli, ať to zkusím a že stačí, když zažiju tu atmosféru. Já sama jsem vlastně nevěděla, zda to chci. Samozřejmě, že mě vyhodili. Neměla jsem na to. Tři roky jsem pak dělala jen amatérské divadlo a byla spokojená. V té době jsme nastudovali zmíněného Lorcu a Peer Gynta a mně stouplo sebevědomí. Pak jsem to už chtěla zkusit sama. Podruhé mě vyhodili v jednom z posledních kol. To už jsem si byla jista, že na to mám. A potřetí to vyšlo.\nV kolika Valešových inscenacích jste vlastně hrála?\nNevedu si statistiku. Osciluje to někde mezi sedmi až deseti kusy.\nŘekla bych, že jste se u Valeše vypracovala na charakterní herečku. Souhlasíte?\nTo souvisí s tím, kam směřovalo Rádobydivadlo. Já se takovému označení nebráním. Možná však, že prostě s jinými žánry jako je komedie např. nemám zatím žádné zkušenosti a že se ve mně později objeví ještě další struny. Takže označení charakterní platí pro teď a tady.\nMáte už profesionální angažmá?\nAno, v Městském divadle v Mostě. Od konce srpna nastupuji.\nNabídli Vám roli?\nZačnu od podlahy. Jsem obsazena v Drdových Dalskabátech do role Mančinky, mladé, naivní dívky, takže se z charakterních rolí budu muset vzpamatovat.\nUmíte si představit, že budete i nadále v Rádobydivadle hostovat?\nOno se to vlastně muselo řešit už v době studií na DAMU. Nejprve jsme se domluvili, že Faidraricii nebudu komplikovat a hrát v ní nebudu. Nakonec jsem na poslední chvíli musela převzít hlavní roli. Podařilo se to skloubit docela dobře. Taková podivná kombinace citů také fungovala bez problémů. Zvládli jsme i přehlídky. Byli jsme rádi, že nám vyšlo vstříc Divadlo v Lounech. Ředitel je pro amatérské divadlo pozitivně naladěn. Nabídl nám zdarma zkušebny pod podmínkou, že v divadle uděláme premiéru. To samozřejmě byla velkorysá nabídka. Jak to bude dál, se uvidí. Láďa má v hlavě nějaké projekty, v nichž bych teoreticky mohla hrát, ale nemusím. Mohou hrát lidé, kteří stáli nebo měli malé role. U nás to tak funguje. Valeš ví, že má vyrovnaný ženský ansámbl a snaží se role, jde-li to, rozdělovat spravedlivě.\nMůžete prozradit, co to bude?\nSnad ano, chystá Tanec na konci léta. V minulé sezóně to dávalo Městské divadlo ve Zlíně a nás na tom nejvíc zaujalo, že v tom hraje pět žen, navíc středního věku. To je kus přesně pro náš soubor.\nPoznala jste na vlastní zkušenosti, do jaké míry může být amatérské divadlo dobrou průpravou pro budoucího profesionálního herce. Jak to tedy je?\nMyslím si, že je to hodně relativní. Vždycky záleží na úrovni konkrétního souboru. Jistě si z takového souboru mohu odnést dovednosti, ale také zlozvyky a manýry. Určitě mám v sobě něco, co je ovlivněno směřováním a stylem inscenační práce Rádobydivadla. Není jistě náhoda, že jsem DAMU absolvovala rolí lady Macbeth, což je podobný typ role, jaký jsem dosud hrála. Sama za sebe říkám, že mně amatérské divadlo pomohlo orientovat se v tom, co chci. Těžko bych jinak pomýšlela na DAMU, natož abych se tam dostala. Asi chodit pouze do divadla jako divák a inspirovat se profesionály, je mnohem složitější cesta, než přijít z fungujícího a kvalitního amatérského divadla.\nMimochodem, máte nějaký herecký vzor?\nVyhraněný názor v tomto směru nemám. Kdybych měla říci, koho jsem vždycky obdivovala a vážila si, byť nazvat jej hereckým vzorem by bylo hodně nadsazené, napadá mě jediné jméno Dana Medřická. Mohla vlastně hrát cokoliv a bylo to vždycky dokonalé.\nOna uměla ještě něco. Měla schopnost přirozené existence na jevišti, a to je hodně vzácné. Veroniko, říkala jste, že v Mostě budete debutovat rolí Mančinky, což je jistě jiný druh postavy než jaký jste dosud hrála. Myslíte si, že budete mít dostatek příležitostí a budete umět přijímat cokoliv a přesto se prosadit?\nKdybych se bála, že se neprosadím, tak snad ani nemá smysl do divadla chodit. Jsem sice člověk pochybující, to je můj problém, nicméně si musím věřit a brát i takové role jako je Mančinka jako výzvu. Je jistě pravda, že jsem z Rádobydivadla zvyklá na kvalitní texty přinášející zajímavé lidské příběhy a Dalskabáty by Valeš neuváděl ani náhodou. Jsem však zaměstnancem divadla a nemohu se uzavírat do nějaké ulity. Upřímně říkám, že jsem sama na sebe zvědavá, jak si s rolí, o níž mluvíme, poradím. Jsem připravena pracovat na různých projektech a vím, že v profesionálním divadle neexistuje ona pro amatéry tak typická absolutní svoboda volby.\nProzraďte nám, jak se připravujete na roli?\nJako základ beru hru, zkoumám příběh, souvislosti a motivaci jednání postavy, kterou mám hrát. Chci mít jasno po první čtené zkoušce. Pokud nemám, řeším to s režisérem. Kdybych neměla jasno v pojetí postavy režisérem, zbytečně bych si komplikovala život. To neznamená, že v té chvíli je postava hotová. Režiséři jako Valeš postupně odkrývají svůj záměr a často hledají i na základě našich reakcí. Základem je určitě příběh, takže příprava musí být hodně individuální. Když jsem připravovala slečnu Julii, což je role pro třicátnici a mně bylo o deset méně, nemohla jsem čerpat z osobních zkušeností. Snažila jsem se zpracovat své příběhy, které jsem měla v sobě. To jistě nepřineslo optimální výsledek. Bavilo mě se s tím poprat a jsem za tuto zkušenost vděčná.\nJak Vám jde učení se textu?\nNemám ráda naučit se text nazpaměť hned od začátku a fixovat si i intonaci. Je lepší ponechat tomu volný průběh. Učím se na zkoušku vždy několik obrazů. Valeš se vždy vracel na začátek, takže jsem si text postupně fixovala tak, že se stal automatickým. V takové podivné kombinaci citů jsem se kvůli škole musela z čistě praktických důvodů text naučit ihned. Nebyla to špatná zkušenost. Měla jsem tak čas urovnat si to v sobě.\nS Rádobydivadlem jste měla příležitost srovnat české divadlo se zahraničním. Jak si stojí?\nMyslím si, že dobře. V zahraničí jsou pro mě vždy nejzajímavější inscenace obecně řečeno ze zemí bývalého východu. Mají v sobě něco niterného, chtějí vždy něco sdělit. Možná je to dáno tím, čím jsme i my prošli, takže jsme naprogramováni jinak. Vzpomínám si na zajímavý zážitek ze 70. JH, kdy s německým souborem nastudoval polský režisér (Michael Nocon, poznámka redakce) Vojcka. Najednou to nebylo typické německé divadlo, precizně udělané, ale studené a učesané. Takže Němci pod vedením Poláka v sobě našli potenciál pro emotivní divadelní výpověď obrazem. Určitou neběžnou vřelost jsem cítila i z letošního německého Othella z Drážďan. Nerozumím německy, takže jsem přesně nepostřehla to, co bylo ve slovním sdělení, a víc jsem se soustředila na herecké akce. Vzpomeňte si, kolik temperamentu bylo jen v závěrečné děkovačce. Je pravda, že divadlo budované na příběhu s lidským rozměrem, dokáže setřít jazykovou bariéru. Pamatuji se, jak v Belgii, kde jsme byli s Lorcou, jsme bydleli s finským souborem. Po našem představení jsme se spřátelili a oni, nešťastní z toho, že odjíždíme před koncem festivalu a jejich představení neuvidíme, na chodbě internátu hráli pouze pro nás. Byli si jisti, že jim budeme rozumět díky blízkosti našich divadelních jazyků. Bylo to úžasné a opravdu jsme jim rozuměli, byť jsme se jinak domlouvali hodně složitě.\nVeroniko, a co Vás v poslední době v divadle zaujalo?\nViděla jsem toho sice hodně, ale málokdy člověk odchází z divadla a je tak emotivně zasažen nebo okouzlen, že nemá chuť nic rozebírat. Společně jsme před zhruba třemi lety viděli v německém Rudolstadtu jako divadlo jednoho herce inscenaci onoho režiséra, který nastudoval Vojcka. Bylo neuvěřitelné sledovat, co dokáže vyjádřit jediný herec, samozřejmě musí být dostatečně kreativní, herecky vybavený a vedený nápaditým režisérem. Já jsem zvyklá na partnerskou souhru a divadla jednoho herce se trochu bojím. V profesionálním divadle obdivuji herecké kreace mého učitele Borise Rössnera. Zaujal mě např. jako Frederik v Divadle ABC. Vím, že má osobitý herecký styl a je zvyklý na velkou scénu. V komorním prostředí Divadla ABC skvěle fungovala souhra s členy souboru. Mimochodem v této hře se říká tolik věcí o divadle, že to člověk musí spojit se sebou. Hodně znám produkci svého budoucího divadla. Chci ocenit muzikál Šakalí léta, který je zábavný a zvládnutý, a také hostující inscenaci Striptýz bratří Battěků, jeden z nich je mým spolužákem, uváděnou pro projekt 56 (komorní záležitosti pro 56 diváků jako protipól velké scény pro 500 diváků). Fakt je, že se oba herci přirozeně dobře znají, takže výsledkem je hluboce intimní představení. Na letošním JH mě zaujala inscenace Imperium vrací uhlo. Je to současná věc, vtipně udělaná s humornou nadsázkou, a přitom je velmi vkusná.\nDěkuji za rozhovor a držíme Vám palce.


Aura-Pont Zase vedle | Žijeme divadlem\nTitul v originále: Zase vedle\nProstitutka Eva má poměr s deseti zámožnými ženatými muži. Přijde do jiného stavu se svým bývalým pasákem Friedrichem, kterého miluje. Když Eva Friedricha přesvědčí, že je v jiném stavu s ním, vymýšlí spolu, na kterého boháče dítě svedou. Když si uvědomí, že se klienti Evy spolu neznají, rozhodnou se ždímat vysoké alimenty z deseti bohatých zákazníků. Pro strach z manželek, ze ztráty společenského kreditu a z obav o kariéru nikdo z nich neodporuje a všichni ochotně platí. Eva a Friedrich inkasují každý měsíc příjem 100.000,- marek a rychle bohatnou. Po pěti letech na sebe narazí dva z plátců alimentů - skladatel Keller a hoteliér Adler. Keller se svěří Adlerovi se svým osudem, Adler podle jeho vypravování zjistí, že oba platí vysoké alimenty té samé prostitutce na to samé dítě. Kellerovi neprozradí, že jsou oba ve stejném maléru a hned volá svému advokátovi. Plánují, jak dostat z prostitutky alimenty zpátky. Předpokládají, že na dítě mohou platit ještě další muži a tak uvažují o anonymu, kterým by prostitutce sdělili, že jeden z plátců odhalil její velký podvod a žádá všechny alimenty za pět let zpět. Kvůli manželce si Adler nemůže dovolit aféru a tak nejedná s prostitutkou otevřeně.\nPod hrozbou udání jeden z deseti plátců Evu anonymně vydírá o třicet tisíc marek měsíčně. Eva s přítelem Friedrichem se snaží přijít na to, který z deseti boháčů jim "pouští žilou". Zabijí Kellera, o kterém jsou přesvědčeni, že je vyděrač. Pro kontrolu uloží jako vždy požadovaných 30.000 marek do mrtvé schránky - ale peníze si opět někdo vyzvedne. Dále pátrají a dospějí k dalšímu podezřelému. Zabijí ho - a ZASE VEDLE! Při kontrolní operaci po vraždě zase si někdo peníze vyzvedne. Když Eva a Friedrichem zlikvidují třetího plátce, policisté přijdou na spojitost všech vražd. Sledují bývalou milenku všech zavražděných Evu a jejího partnera Friedricha a usvědčí je v závěrečné scéně, kdy se dvojice snaží zavraždit dalšího "otce" - Adlera. Po zatčení vraždící dvojice vyjde najevo, že už první zavražděný byl hledaným vyděračem. Schránku po jeho smrti a pak i po smrti dalších boháčů vybírala servírka, která vyslechla v kavárně hovory Evy s Friedrichem, ke všem dalším vraždám došlo naprosto zbytečně. Eva, Friedrich a servírka jsou po půl roce propuštěni na svobodu a stávají se informátory policie.\nCelá hra se odehrává v městské kavárně, kde se střídavě scházejí Eva s Friedrichem, policisté a také Adler se svým advokátem. Těžiště komičnosti této tragikomedie by bylo v naivních směšných rýmech a pak zejména v jejich nehodícím se klasickém "hamletovském" přednesu. Žádná vražda se neodehrává na jevišti, všechny akce vyplynou z veršovaných dialogů.


Karate Tajfun, Sleduj filmy online zdarma na SledujuFilmy.cz\nSledujete: Karate Tajfun\nPopis: Lei Chi Fung oslavuje se svými přáteli své 60. narozeniny, ale radost mu zkazí jeho syn So Lei, který jeho hosty urazí a vyžene z domu. Otec se na něj rozzlobí a nechápe, proč tak učinil. Dozví se, že na cestě je klan zabijáků, kteří si říkají Vražedné včely. Před 15 lety se podařilo tento klan téměř rozprášit. Ovšem dívka, která tehdy masakr přežila, se nyní chce pomstít. Otcovi nejvěrnější přátelé včetně jeho ženy se rozhodli, že půjdou do boje spolu s ním. Celý rod je však vyvražděn. Naživu zůstává jen So Lei, aby trpěl stejně tak, jako dívka, která př…\nVražda s intrigami\nRok: 1977 /CZ dabing /Země: Hong Kong /Délka: 106 min.\nJackie Chan, Hsu Feng, Shin Il-ryong, Yu Ling-Lung, George Wang, Tung Lam, Ma Chi, Chiang Ching-Hsia, Chan Wai-Lau, Lee Man-Tai, Chan San-Yat, Weng Hsiao-Hu, Tsang Ming-Cheong


Čtvrtek, 12 Únor 2015 15:54\nChcete se zbavit světlých šupinek lupů ve vlasech, případně i na oblečení? Není to úplně jednoduché, chce to čas, trpělivost a také správnou péči. Důležitý je výběr vhodné vlasové kosmetiky. Pomoci by vám mohla novinka řady Syoss Anti-Dandruff Control Platin 100 se systémem Platinum pyrithion zinku. Působí již po prvním umytí a zabraňuje návratu lupů až na 10 týdnů.\nAktualizováno Neděle, 15 Únor 2015 16:18\nÚterý, 10 Únor 2015 19:48\nAktualizováno Sobota, 14 Únor 2015 20:17\nÚterý, 16 Prosinec 2014 10:58\nAktualizováno Úterý, 16 Prosinec 2014 12:05\nČtvrtek, 11 Prosinec 2014 20:46\nAktualizováno Neděle, 14 Prosinec 2014 20:59\nPátek, 05 Prosinec 2014 12:06\nKaždá žena miluje zářivé, čerstvě obarvené vlasy, jenže ty mohou rychle vyblednout. Aby se tomu předešlo a barva zůstala déle jako nová, vyvinul Wellaton NOVOU barvu na vlasy 2 v 1. Barva Wellaton 2 v 1 je novinka v domácím barvení vlasů a revolučním způsobem oživujepigment v půlce cyklu barvení.\nAktualizováno Neděle, 07 Prosinec 2014 22:31\nHledáte pana Božského? Aussie je zde, aby vám pomohl najít „to pravé“!\nTrable s vlasy nebo účesem? Dramaturgyně pořadu Sama Doma už ví, co s tím\nDodejte objem řídnoucím a zplihlým vlasům\nNovinky v péči o slabé, lámavé a řídnoucí vlasy


EMČa's world: London baby - day #1\nLondon baby - day #1\nMiluju Londýn. Splnil se mi sen.\nTěch pár dní bylo neskutečných. Byla jsem tam se svojí skvělou kamarádkou (troufnu si říct, že je pro mně něco jako druhá ségra - věkem by to i odpovídalo :D) Miou. Dny plné smíchu, radosti, ale i zklamání (třetí den, kdy naše průvodkyně hnala jako splašená, že jsem ani nestíhala fotit ... taky sme se od nich odpojily, že? :D). Dny, kdy jsem se konečně na ulici cítila, tak anonymně. Dny, kdy jsem nemyslela na nic jiného, než "Tohle musim vidět, tohle musim vyfotit, vyfotíš mě?". Dny, kdy jsem se rozhodla pro pár věcí, které chci změnit.\nFotoreport bude rozdělen po dnech. Fotek je celkem 1114 (ehm, manuál a mé nezkušené ruce, no) a já jich vybrala 173. Mia taky nějaký vybrala :)\nDen začal velmi brzi ráno. Do Calais jsme přijeli v půl třetí místního času (-1h) a trakjekt nám jel až ve 4. Prošli sme pasovou kontrolou bez problémů. Jen na mou občanku koukal brit nějak dlouho a přejížděl z ní na mě sem tam. Znervózněla jsem. Nakonec řekl něco jako "welcome" a šla jsem. Co dělat hodinu a půl v přístavu ve tmě? No jasně fotit! Fotek je mnoho, ale jak jsem řekla, mám nešikovný ruce a nebo blbě stojim či blbě koukám. Šly jsme se podívat přímo i k moři (Chápejte, já jela úplně poprvý někam ... když nepočítám Vídeň a Žitavu.) a našla jsem dokonce i mušli ... smrděla hodně :D Potom sme stáli všichni u autobusu a kecalo se. Poznala jsem další nový lidi a jsem ráda! Na trajekt jsem si vzala batoh plný věcí a igelitku s polštářkem a dekou. Nepotřebovala jsem ani jednu věc z batohu (snad jen ten "neopravenej" mobil ...). Při posledních 20ti minutách plavby na nás přišel samozřejmě ten největší spánek. Těsně za Doverem většína z autobusu ještě usla, včetně mě i Mii. Kolem 7dmé se stavělo kdesi na benzínce na ranní hygienu. Od Londýna nás dělila hodina kousek. Byla jsem nervózní, tolik jsem se těšila.\nKonečně Londýn! Po tak nějak prospané hodince jsme dorazili do centra. Autobus nás vysadil u St. Paul's Cathedral. Nádhera. Od katedrály jsme šli na Milenium bridge. Jako skalní fanynky Harryho Pottera, jsme si dělaly srandu, že je tenhle most postavili znovu či je to hologram :D Na druhé straně řeky Temže na nás čekala Tate Modern galerie. Tu jsme měly v Miou v plánu druhý den. Všichni jsme se zase vrátili po mostě zpět ke katedrále. Dál jsme pokračovali ... už ani nevím kolem čeho jsme šli. Další naší zastávkou bylo Museum of London. Venku nás zaujala Lomowall, která byla i uvnitř. Musím říct, že první část dějin Londýna, zejména pravěk atd. mně vůbec nebavila, tak jsem to rychle prošla. Ostatní (hlavně pak ke konci) části byly krásně udělané. Mají tam i super interaktivní stolečky a obrazovky. Po prohlídce jsem samozřejmě navštívila jejich obchod. Koupila jsem si tam pár věcí, které jste měli možnosti vidět v New in postu. Z Museum of london se pokračovalo Londýnskýma uličkama k Monumentu. Teda řeknu vám, byla to fakt fuška! V půlce schodů z 311, to moje nohy a plíce chtěly vzdát. Ale já jsem řekla ne! a šlo se dál. Nahoře jsem málem umřela :D Výhled byl krásný :) Z Monumentu se šlo k Toweru. Do Toweru jsme nakonec s Miou nešly. Rozhodly jsme se že přístě, stejně jako London Eye a Madame Tussauds :) Místo prohlídky jsme měly 2 hodiny rozchod. Rozhodly jsme se jít najíst, protože jsme jedly naposled ráno v autobuse. Dala jsem si slavné Fish&chips. Ryba chutnala skvěle a hranolky byly ucházající. Poté jsme šly nakupovat suvenýry další. Když se blížil čas setkání, tak jsme sešly dolu k molu a fotily sme se u Tower bridge. Projížďka další lodí byla super, ale mega se to houpalo :D Dojeli jsme do Greenwiche. Námořní muzeum i observatoř byla už bohužel zavřená. Křižník je fakt velká loď. Procházeli jsme se parkem a mě fascinovalo, jak briti opravdu do parků chodí. U brány na nás čekal autobus a odjeli jsme do Croydonu, kde bydlely naše rodiny.\nNaší hostitelkou byla Aysha. Byla to malinká paní, ale strašně milá a hodná. Jelikož jsme se s Miou rozhodly a domluvily se s průvodkyní, že druhý den na Stonehenge a Windsor nepojedem - nastal problém! Nevěděly jsme jak se dostaneme do centra Londýna a tak začla moje první anglická prověrka. Naštěstí to dopadlo skvělě. Ona pochopila mně a já ji. Po večeři nás čekal tolik vytoužený spánek!\nDůležitý detail těsně nadpopiskem - whaaat?!\nFuška, fuška to byla\nTo světýlko fakt neni photoshop.\nKnock knock, můžu se k vám nastěhovat?\nDalší den již brzy :)\nVystavil Barbora Hlaváčová v 14:51


5 nejlepších aplikací pro iPhone, které vám pomohou s fyzikou – Jablíčkář.cz\n5 nejlepších aplikací pro iPhone, které vám pomohou s fyzikou\nAdam Kos • 10. 9. 2021\nFyzika zrovna není tím předmětem, který bývá mnohými oblíbený. Naštěstí ale existují četné mobilní aplikace, které vám s ní pomohou. Zde tak najdete 5 nejlepších aplikací pro iPhone ale i iPad, se kterými budete mít všechny její zákonitosti v malíčku.\nAplikace pro malé děti na iPhone a iPad: Psaní, počítání i logopedie\nV aplikaci si můžete vybrat z velkého množství testů, které jsou zde přehledně seřazené do několika okruhů. Převážná většina z nich je kompletně zdarma. Výsledky testů jsou oznámkované a zaznamenané, takže si následně můžete ověřit, kde jste udělali chyby. V současnosti titul, který je neustále rozšiřován, zahrnuje okruhy z mechaniky, elektřiny, optiky, termodynamiky, astrofyziky a mnoha dalších.\n1 Fyzika testy 1\n1 Fyzika testy 2\n1 Fyzika testy 3\n1 Fyzika testy 4\n1 Fyzika testy 5\n1 Fyzika testy 6\nStažení aplikace v App Store\nFyzika pro 6. a 7. třídu\nAplikace je kurzem v souladu s rámcovým vzdělávacím programem MŠMT. Ten je určen nejen žákům základních škol, ale všem, kteří se chtějí dozvědět o pravidlech a fyzikálních zákonech, podle kterých se příroda chová. Kurz samotný je pak složený z výukových kartiček a otázek. Kartičky vysvětlují základní pojmy, které si následně procvičíte a zopakujete v otázkách.\n2 fyzika 1\n2 fyzika 2\n2 fyzika 3\n2 fyzika 4\n2 fyzika 5\n2 fyzika 6\n2 fyzika 7\nTitul nad rámec svého digitálního obsahu nabízí i sérii tisknutelných učebně-pracovních listů formátu A5. Vytištěné listy následně slouží jako spouštěče animací, kterých je až 47, a které v AR názorně ukazují a vysvětlují konkrétní fyzikální zákony a jevy. Mimo to je aplikace s pracovními listy koncipována tak, aby rozvíjela digitální gramotnost a kreativitu. Vlastnoručně vyplněné pracovní listy s rozpracovanými příklady mohou studentům nadále sloužit i jako učební pomůcka.\n3 FyzikAR 1\n3 FyzikAR 2\n3 FyzikAR 3\n3 FyzikAR 4\n3 FyzikAR 5\nJde o jednoduchou, přehlednou a uživatelsky přívětivou aplikaci pro snadný výpočet fyzikálních vzorců. Titul obsahuje na 17 základních fyzikálních vzorců (např. elektrická práce, tlak, Archimédův zákon, teplo apod.), které jsou rozdělené do několika patřičných kategorií. U každého vzorečku pak samozřejmě nechybí ani dodatečné informace.\n4 Fyzikální vzorce 1\n4 Fyzikální vzorce 2\n4 Fyzikální vzorce 3\n4 Fyzikální vzorce 4\n4 Fyzikální vzorce 5\nSkupenství od Tinybop\nZjistěte, jak změny v teplotě ovlivňují skupenství, když mrazíte sodovku, pražíte popcorn, nebo např. tavíte zlato. V aplikaci děti poutavou a přehlednou formou prozkoumají, jak pevné látky při změnách teploty tají, tekutiny tuhnou a plyny kapalní. Prozkoumají jednotlivé fáze změn a zjistí, které změny jsou nezvratné. Nechybí informace o bodu tuhnutí a tání jednotlivých předmětů ani to, jak se se různé předměty chovají při extrémních teplotách (od -300 °C do 3000 °C).\n5 Skupenství 1\n5 Skupenství 2\n5 Skupenství 3\n5 Skupenství 4\n5 Skupenství 5\n5 Skupenství 6


NO.1 D5+ - stylové hodinky s vychytanými funkcemi [sponzorovaný článek] - Dotekomanie.cz\nNO.1 D5+ – stylové hodinky s vychytanými funkcemi sponzorovaný článek\nNO.1 D5+ – stylové hodinky s vychytanými funkcemi [sponzorovaný článek]\nSponzorovaný článek • 27. 9. 2016\nDomů » Články » NO.1 D5+ – stylové hodinky s vychytanými funkcemi [sponzorovaný článek]\nChytré hodinky jsou v poslední velmi populární záležitostí. To se děje díky jejich funkcím a neustálému vylepšování. Díky takovým chytrým hodinkám vám například odpadne nutnost neustálého vytahování telefonu z kapsy. Everbuying.net zlevňuje jeden model o populární značky NO.1.\nHodinky NO.1 D5+ vám přinesou pohodlí a urychlí vaši práci při zjišťování například notifikací. D5+ mají displej o velikosti 1,3 palce. Díky tomu, že jsou tzv. chytré, potřebují ke své práci procesor. Výrobce se s ničím nepáral a dovnitř umístil hned čtyřjádro s taktem 1,3 GHz.\nStylový náramek z kůže dodává uživateli luxusní vzhled ve společnosti. Velkým plusem je kulatý displej, protože chytrým hodinkám je často vytýkán čtvercový tvar.\nD5+ mají různé funkce, například se jedná o možnost využívání GPS při výletech, anebo sportovních výkonech. Pod krytkou se nachází slot na SIM kartu, takže nebudete omezeni pouze na připojení pomocí Wi-Fi, ale používat se dá i mobilní připojení.\nVynechán nebyl ani měřič senzor tepu. Hodinky se svým telefonem propojíte pomocí bluetooth. Zařízení běží na operačním systému Android, který je upraven. Vzhled hodinek si můžete měnit díky možnosti stahování nových ciferníků z internetu.\nNO.1 D5+ si můžete zakoupit v akci za 2 600 Kč (109 $). Akce má omezenou platnost.


Klub přátel Dolního Žandova - Turistika - Lekce první - "Májovým Chebskem"\nÚvod » Turistika » Lekce první - "Májovým Chebskem"\nLekce první - "Májovým Chebskem"\nVážení přátelé Dolního Žandova,\nv úvodní rubrice jsem slíbil, že kromě turistiky vám povím i něco o sobě a o svém letitém vztahu k Dolnímu Žandovu. Jak jsem se již zmínil ve svém prvním vstupu, poprvé jsem tu byl v poválečných letech se svými rodiči u odborného lékaře. Moje druhá návštěva Dolního Žandova se uskutečnila v roce 1966 a prožil jsem tu také svojí první noc, na kterou rozhodně nikdy nezapomenu. Mám-li být upřímný, představoval jsem si jí úplně jinak a myslím, že po tom slibném úvodu asi také i vy. Tehdy jsem vykonával první rok základní vojenské služby na letišti v Líních a za nějaké mimořádné zásluhy jsem dostal tři dny „opušťák.“ Do Dolního Žandova jsem se vypravil za dívkou svého srdce posledním vlakem z Plzně. Protože před vojnou jsem bydlel asi dva kilometry od letiště, převlékl jsem se doma do civilu a s jediným dokladem - vycházkovou knížkou, kde sice byly zapsány tři dny volna, avšak s místem pobytu úplně někde jinde, jsem vyrazil k Dolnímu Žandovu. Tehdy jsem byl dost naivní a netušil jsem, že sotva vystoupím na nádraží tak blízko u hranic se zlými imperialisty, už musím být podezřelý nějakému pomocníkovi pohraniční stráže. Moje dívka tenkrát bydlela v podkroví u Tunderů a proti našemu setkání zapůsobil zákon schválnosti. Dopis, kde jsem jí avizoval svůj příjezd, nedostala a tak odjela na návštěvu k sestře. První vlak ze Žandova, kterým bych se mohl dostat zpět do Plzně, odjížděl až o půl páté ráno a protože byl únor, venku mrzlo až praštělo. Protože jsem byl z frajeřiny oblečen jen nalehko, po několika pokusech chodit do rána po okolí, jsem byl zanedlouho vyléčen. Raději jsem se vrátil do teplejší čekárny žandovského nádraží. Sice se mne odtud snažil vystrnadit službu konající železničář, avšak potom se mu přece jen pohnulo srdce a nechal mne nocovat na tvrdé lavici, kterých bylo v čekárně několik. Brzy byla zima i tady, ale přece jen ne taková jako venku. Naštěstí to nebyl pomocník pohraniční stráže ani pomocník VB a tak jsem se dostal bez následků zpět do Plzně. Nevím jak se ten člověk jmenoval, ani jestli dosud žije. Pokud ano, chtěl bych mu touto cestou moc poděkovat, protože za civilní oblečení mimo okruh posádky a ještě k tomu v hraničním pásmu, bych si mne vojenský prokurátor zcela jistě vychutnal. Tolik tedy o mé druhé návštěvě Dolního Žandova. A nyní už se konečně dostávám k té turistice.\nDlouho jsem přemýšlel, čím vlastně zahájit tuhle rubriku. Nakonec jsem došel k závěru,že by to nemělo být ničím jiným, než pochodem "Májovým Chebskem 2012." Zejména proto, že je to nedaleko od vás, v místech, které možná mnozí z vás dobře znají a zase třeba jiní tam nikdy nebyli. Mám-li být upřímný, já jsem se do těchto míst po dobu svého desetiletého pobytu v Dolním Žandově vůbec nedostal. Člověk mnohdy cestuje do ciziny, aniž by za celý svůj život poznal kraj, ve kterém žije. Ne nadarmo se říká, že nikdy není pozdě a já jsem se to na poslední chvíli rozhodl napravit.\n12.5.2012 „ Májové Chebsko“ - naše osmnáctá padesátka v roce 2012.\nAbych byl upřímný, do tohoto pochodu, ač jsme se na něj dlouhou dobu těšili, jsme nastupovali tak trochu s obavami. A to hned ze dvou důvodů. Katastrofická předpověď meteorologů, čítající déšť bouřky a krupobití, nás strašila již předem. Problematický úsek kolem přehrady Skalka u Chebu bývá podmáčený i za suchého počasí a je také poměrně špatně značený. Jak se vidět z následujícího grafu, ani členitý profil trasy nebyl důvodem k přílišnému optimismu.\nVe svých prognózách jsme se nemýlili, protože pořadatelé byli nuceni v době, když jsme už byli na cestě, přeznačit trasu a od tohoto problémového úseku jí zcela odklonit. Udělali to velmi rychle a operativně, protože při našem příchodu do kritického místa již bylo nové značení dokončeno. Naše ranní cesta do Chebu nám příliš také optimismu nedodala. Obloha byla černá a téměř celou jsem měl zapnuté stěrače. Když jsme v Chebu vystoupili z auta, bylo nejméně o deset stupňů méně než v Plzni.\nPři pohledu na Marušku ani nepotřebujete teploměr, abyste poznali, jaká tam byla zima. Já jsem sice vyjel v bundě letní, avšak v autě jsem měl připravenou i zimní variantu oblečení, která se mi v tuto chvíli docela hodila.\nZima a terén však byly jen částí problému. Měli jsme tak trochu černé svědomí, protože ve stejném termínu pořádal náš mateřský oddíl TJ Baník Líně hlavní pochod roku „Líňský maratón,“ kterého jsme se kvůli Májovému Chebsku nemohli zúčastnit. Stalo se to letos poprvé, protože termíny těchto dvou pochodů spolu ještě nikdy nekolidovaly. S pořadateli pochodů v Chebu už dlouhodobě spolupracujeme a kromě toho tu mívám jako bývalý vedoucí pracovník chebské Esky různá společenská setkání. Vždycky už se na ně velmi těším. Protože se jedná o pochod s mezinárodní účastí, rádi se tu setkáváme i s německými turisty, se kterými se na trasách hecujeme již mnoho let. Abych důvod tohoto našeho „úletu“ vysvětlil ještě o něco důkladněji, vkládám do textu úryvek ze své knihy „Chebské zastavení,“ který nejvýstižněji charakterizuje můj vztah k Chebu i k bývalým pracovníkům chebské Esky:\n„Říká se, že člověk nemůže dvakrát vstoupit do téže řeky. Já už budu Esku vždycky vidět tak, jak jsem jí opustil. Naplněnou nepředstavitelně krásným tepem lidského umu, všemi těmi více než tisíci postavami a postavičkami, které tvořily její bohatou historii. Ať budu ve světě kdekoli, zůstane už tento obraz jednou provždy uzamčen v nejtajemnějších hlubinách mého srdce. Když si na většinu těch lidí vzpomenu, připadá mi, jako by někdo pohladil mojí duši. Bez ohledu na to, kolik času uplynulo, stále cítím tu nesmírnou touhu vrátit čas a prožít s nimi, stejně jako tenkrát, alespoň jeden jediný den. Dobře však vím, že to není možné, protože vstoupit dvakrát do stejné řeky se skutečně nedá.“\nAle teď již k samotnému pochodu. Déšť pomalu ustal a když jsme se vydali na trasu, už jen tu a tam sporadicky spadla nějaká ta kapka. Prošli jsme starou částí města, kde na nás skutečně dýchala historie. Město Cheb, německy Eger, je poprvé zmíněno r. 1061. Po roce 1179 byla budována románská císařská falc, od roku 1322 je Cheb součástí Čech, do roku 1775 se zvláštním postavením. Od roku 1981 je město památkovou reservací. Z památek vyniká hrad, románská falc německého císaře Friedricha Barbarossy, je dochována Černá věž, kaple svatého Erharda a Uršuly a zříceniny paláce. Na náměstí řada cenných gotických, renesančních a barokních domů, z nichž nejproslulejší je tzv. Špalíček, samostatně stojící blok 11 kupeckých domků budovaný od 13. století. V Pachelblově domě byl 25. února 1634 zavražděn vojevůdce Albrecht z Valdštejna, nyní je v této budově muzeum. Barokní radnice je z let 1723-1728, a na náměstí stojí kašny rytíře Rolanda z roku 1591 a kašna se sochou Divého muže z roku 1728.\nK církevním památkám patří románsko-gotický farní kostel sv. Mikuláše a Alžběty, dominikánský barokní kostel sv. Václava z let 1674-1688, minoritský klášter s kostelem Panny Marie gotického původu ze 13. století, gotický kostel sv. Bartoloměje řádu křižovníků s červenou hvězdou z roku 1414. Ve městě se také narodil barokní architekt Balthasar Neumann (1687-1753) a klavírní virtuóz Rudolf Serkin (1903-1991).\nPotom už jsme opustili město a vydali se k prvnímu cíli naší cesty, kterým byla bývalá sopka Komorní Hůrka.\nTento nenápadný vršek (503 m n. m.), je druhá nejmladší česká sopka činná ještě před milionem let. V minulosti byl narušen těžbou sopečného popela a strusky. V letech 1808-1822 tu prováděl průzkum německý básník a amatérský mineralog Johann Wolfgang Goethe. Z jeho podnětu nechal hrabě Kašpar Šternberk v letech 1834-1837 vykopat štolu, která prokázala sopečný původ návrší. Ukončení prací dokládá portál průzkumné štoly s nápisem, na skalce nad ní Goethův reliéf. 21.prosince 1985, tedy v době, kdy jsem pracoval v Esce, postihlo Chebsko silné zemětřesení. Poškodilo řadu budov a některé z nich dokonce musely být uzavřeny. Po návratu do Dolního Žandova jsem zjistil, že v domě máme utržené schodiště a kompoty ze spíže ležely rozbité na zemi. Dopadli jsme však lépe něž naši sousedé Zajíčkovi. V jejich domku se propadly stropy a museli být evakuováni do provizorních prostor. A právě v této době vynosili místní šprýmaři na Komorní Hůrku haldu starých pneumatik a zapálili je, takže v době, kdy se lidé třásli strachy o své příbytky, valil se z Komorní Hůrky sloup černého dýmu. Slabší jedinci, kteří nepochopili, že se jedná o nejapný žert, zcela podlehli panice.\nJak vidíte, ze sopky se dá udělat i byznys. Tenhle hotýlek je pořád přeplněný zahraniční klientelou. V jednom z okolních domů jsem pro vás vyfotografoval velmi povedenou dvojici. Měl by to být recept, jak si užívat důchodu, ale pro mne by to zcela jistě nebylo. Asi bych se při tom sezení ukousal nudou.\nPod Komorní Hůrkou bylo první kontrolní stanoviště. Do popisu trasy jsme obdrželi razítka a hlavně jsme si popovídali s místními co je v Chebu nového. Také jsme se zde seznámili s dalšími dvěma pochodníky, kteří sem přijeli až z Havlíčkova Brodu.\nPotom už jsme se vydali na další úsek trasy směrem ke Klestu a odtud pokračovali dále k Cetnovu a na Břízu. Na tomto poli můžete vidět sněm racků chechtavých při jeho pravidelném zasedání.\nTak vypadala krajina u Cetnova při našem příchodu. Zasmušilá ale krásná. Žluté pampelišky během týdne zmizely v nenávratnu a zbylo jen šedé chmýří, rozhazující své padáčky do všech světových stran. Na žluté louky plné pampelišek si budeme muset zase rok počkat.\nDalší zastávkou na naší cestě byla zřícenina hradu Pomezná, německy nazývaná Markhausen. Gotická tvrz z roku 1309 byla r. 1629 přestavěna na mlýn. Při úpravě hraničního pásma v roce 1950 byla kromě věže zbořena, její zbytek je zachován na severním břehu přehradní nádrže Skalka. Na dalším obrázku vidíte, jak tvrz vypadala kdysi.\nA takhle vypadá dnes po té „úpravě pohraničního pásma.“ Zůstalo jen torzo bývalé věže.\nPotom nás čekalo prudké a dlouhé stoupání nad Libou. Vlevo od nás na protější stráni nás zaujaly tyto dvě věže a na následujícím obrázku mohutný smrk uprostřed louky.\nJe to zvláštní, jak osamělý na náhorní planině odolává povětrnosti a je ze všech stran mnohem bohatší, než jeho kolegové v prostředku lesa. Asi má zdravý základ jako Maruška.\nPříroda je tu neporušená a některá její zákoutí tak trochu připomínají prales.\nLibá nás uvítala pohledem na panoráma hradu Libensteina.\nObec je poprvé doložená roku 1264 a leží na Libském potoce. Nad ním se vypíná románsko-gotický hrad Liebenstein z poloviny 13. století. Z původní stavby je dochována věž opatřená v 16. stol. renesanční helmicí. V 18. století byl hrad přestavěn na barokní zámek, po 2. světové válce se změnil ve zříceninu. U hradu je barokní kostel svaté Kateřiny z let 1753-1763, upravován byl v 19. století. Nyní je bez vnitřního zařízení. V obci jsou dochovány zděné i hrázděné lidové stavby, nejstarší z roku 1774. V současné době, stejně jako i na jiných místech Karlovarského kraje, má tento zámek ruského majitele.\nJak jsem se již v úvodu zmínil, nedílnou součástí mého putování po Chebsku, jsou i setkání s bývalými Eskováky. Muž, se kterým jsem na následujícím fotografii se jmenuje Jan Šimek a byl po dlouhá léta vedoucím obchodně technických služeb chebské Esky. Kdybych to měl vyjádřit tak, jak to cítím, napsal bych že to byl Eskovák s velkým E. Je mu osmdesát dva let, žije ve svém domku v Libé a patřil k těm několika málo jedincům, kteří byli po dlouhá léta skutečnou duší podniku. Řídil také dílnu, kde se vyráběly nové modely jízdních kol a výstavní exponáty. Byly to skutečně výstavní kousky, z kterých i renomovaným zahraničním zákazníkům přecházel zrak. Jak je z fotografie zřejmé, Jan Šimek je stále svěží a i v současné době vyvíjí mnoho aktivit. Přeji mu tímto hodně zdraví a svěžesti do dalších let.\nZe zajímavostí Libé vám představuji ještě tuto židli v nadživotní velikosti, která je větší než já a je současně i reklamou na místní truhlářskou dílnu.\nJeště jeden pohled na zámek Libenstein z druhé strany a potom už jsme se vydali na další cestu.\nCestička k Táborské vedla mezi nepřehlednými lány řepky a později také mezi rybníky, na kterých sídlí kromě divokých kachen i hejna labutí.\nTohohle cválajícího koně jsem vyfotografoval před jedním z nich.\nJak můžete vidět na následujícím snímku, krajina měla chvílemi i zlověstný ráz.\nV obci Táborská jsem pro vás vyfotografoval dvě nádherně hrázděné a bezvadně udržované chalupy, které neodmyslitelně patří k místní architektuře, nacházející se prakticky kolem celé česko-německé hranice v oblasti Chebska. Tyto chalupy jsou ve větším množství soustředěny i v obci Salajna u Dolního Žandova, kde se dokonce nachází i funkční sklářská huť.\nZ Táborské jsme se vydali po kamenité polní cestě k obci Hazlov.\nByl vystavěn po roce 1200 (první zmínka roku 1224) a až do roku 1501 patřil pánům z Hazlova. Dále velmi často měnil majitele, ale stále sloužil jako sídlo a byl několikrát přestavován. Jak vidíte na následujících snímcích, na cestě k Hazlovu jsme se předháněli s našimi německými přáteli. Bylo od nich milé, že se snažili něco naučit česky. Zatím umí jenom „achoj,“ ale do příštího roku jistě udělají další pokroky. Teď se sice ještě snaží být před námi, avšak až uvidí u pohostinství v Hazlově tabuli lákající na jejich oblíbený Eisbein (ovarové koleno), jejich předsevzetí se vytratí a skončí tak, jako mnoho jiných, v propadlišti dějin tohoto pochodu.\nNa následujícím snímku je zámek v Hazlově, ovšem tentokrát nás z místních pamětihodností zaujalo něco zcela jiného.\nMísto piva jsem si dal tři kopečky vynikající zmrzliny a svět hned vypadal tak nějak lépe. Moje nálada se ještě zlepšila, když jsem viděl vývěsní štít na následujícím snímku. Tak nějak mi to připomnělo ten prvorepublikový obchod v Draženově u Domažlic s nápisem „Prodej bičů a jiných kořalek.“ I tyhle vietnamské obchody už tak nějak patří k folklóru německého pohraničí a hraniční tržnice jsou něčím, co člověk ve vnitrozemí ani neuvidí. Zboží je tu o něco kvalitnější s ohledem na německou klientelu.\nProtože každý vietnamský prodejce by měl ze zákona složit zkoušky z Českého jazyka, chtěl bych vidět státního úředníka, který vydal osvědčení tvůrci tohoto vývěsního štítu. Ten je asi za vodou.Pak jsem si ovšem řekl, že mnohem zajímavější by to asi bylo, kdybych to psal já vietnamsky. Potom Hazlov zůstal za námi a další zastávkou na naší cestě byl hrad Seeberg.\nZaložen byl zřejmě již okolo roku 1200, ale poprvé je připomínán až roku 1322, kdy získal Chebsko Jan Lucemburský. Dále patřil králi, od 15. století několikrát změnil majitele (Junkerové, Šlikové atd.). Za třicetileté války roku 1635 byl dobyt Königsmarkem a vypleněn. Roku 1703 hrad definitivně získalo město Cheb a drželo jej až do 20. století. Od hradu Seeberg jsme začali sestupovat do údolí k Františkovým Lázním. Po celou cestu bylo vidět dominantu krajiny - vrch Grünberg s rozhlednou a retranslační věží.\nV jednom okamžiku jsme se sice přiblížili až k Františkovým Lázním, avšak to bylo skutečně jen přiblížení, protože další část trasy nás opět zavedla jiným směrem.\nTímto borůvkovým lesem jsme po zelené turistické značce došli až na Antonínovu výšinu a odtud k restauraci Štekrův mlýn.\nJe to překrásné restaurační zařízení s chovem koní, cenově ovšem spíše pro naše německé sousedy. Plzeňské pivo za padesát korun je toho živým důkazem.\nTéma dnešní cesty nebude Maruška a pes, nýbrž Maruška a koně. A musíte uznat, že se k Marušce chovali velmi přívětivě. Jen to krmení jsme opět zapomněli doma. Když se podíváte lépe, sami uznáte, čeho by tihle mlsouni byli schopni za kousek jablka nebo čerstvé mrkve.\nOd Štekrova mlýna jsme pokračovali v cestě krajinou směrem k Žirovicům. V obci Žirovice mezi Františkovými Lázněmi a rezervací SOOS se nachází Motýlí farma. Ve svém domě si ji založil entomolog a sběratel motýlů pan Stanislav Macek. V přízemí je entomologické muzeum, sbírka tropických motýlů, terária s housenkami a spousta suvenýrů na prodej - od hrnečků po vitráže. Kolem cesty k Žirovicům jsou mezi žlutými lány řepky vidět i modrá oka rybníků, na jejichž hladinách tu a tam vyskakují ryby, kterým se alespoň na chvíli zachtělo podívat na svět.\nA potom už jsme vstoupili do Františkových lázní. K následujícím fotografiím snad ani není třeba komentáře. Zadívejte se se mnou do kvetoucích parků, na historické sochy a lázeňské kolonády. Pro mnohé je to krásný svět, avšak nic pro nás dva.\nSvérázně to vystihla Maruška, která prohlásila, že kdyby jí někdy měli zavřít do vězení, bylo by pro ní daleko větším trestem, kdyby musela trávit čas právě tady.\nMusím jí dát za pravdu, protože ani já jsem se jako kluk z vesnice necítil mezi těmi lázeňskými šviháky příliš dobře.\nAsi jsme přece jenom jiní a nějak sem do tohoto světa nepatříme. Ať jsem byl ve světě kdekoli a v jakémkoli postavení, nikdy bych tu své místo nehledal.\nKolem téhle restaurace jsem prošel žíznivý se smutkem v očích. V Chebu jsem měl totiž zaparkované auto a na další pivo nebylo možno ani pomyslet. Pocit zodpovědnosti že vezu Marušku byl jako obvykle silnější. Docela stačí, že po té padesátce jezdím od příkopu k příkopu a ještě k tomu pivo, hrůza pomyslet..\nZ Františkových Lázní jsme došli až do Komorního dvora. Ještě jednou jsem stihl vyfotografovat Komorní Hůrku, tentokrát v odpoledním světle a potom už jsme se pomalu vraceli do Chebu do cíle pochodu.\nKrajina u Chebu byla opět ve znamení kvetoucí řepky. To, co zůstalo ráno zakryto, nebo bylo skryto v mlze, se teď objevilo v celé své kráse. Bylo vidět až na Sokolovsko.\nBylo možno dohlédnout i na hřebeny Krušných hor, které se modraly na obzoru. Únava jako by z nás spadla a já osobně jsem se cítil mnohem lépe, než ráno na prvních kilometrech.\nAsi po čtyřech kilometrech chůze jsme vstoupili do starobylého Chebu. Uvítaly nás úzké uličky, z nichž jako by dýchala pohnutá historie tohoto města. Od vraždy Albrechta z Valdštejna, přes projevy Konráda Henleina z balkónu na Chebském náměstí až po demonstrativní pochody Lidových milicí každého pětadvacátého února.\nMěl jsem v sobě rozporuplný pocit. Když jsem Cheb opouštěl, bylo to město plné průmyslových podniků, poskytujících zaměstnání tisícům lidí. Teď už je to však minulostí.\nNa tomto místě kdysi stávala Eska Cheb, která vždycky patřila ke stříbru českého průmyslu. Byla to perfektně zorganizovaná továrna, kterou každý den opouštělo sedm set novotou zářících jízdních kol, srovnatelných a někdy i kvalitnějších, než tomu bylo u našich německých sousedů. Když se dívám do té díry, zaplněné vodou, vidím před sebou všechny ty postavy a postavičky, které tvořily její bohatou historii. Většina z nich už nežije, ale poté, co Eska byla za směšnou cenu prodána „vekslákovi“ z Karlových Varů, mnozí z nich museli vykonávat za mrzký peníz podřadnou práci pro naše německé sousedy. Některá děvčata z montáže dokonce stála u silnice a nabízela se cizincům. Takový osud si nezasloužili. Úplně stejně zmizely z mapy i ostatní podniky, zejména Tosta, Karna i Kovo Cheb, případně z nich zbylo jen torzo. Když jsem stál nad tou dírou naplněnou vodou, která zbyla po Esce, bylo mi jako lidem, kteří se vrátili po pohřbu do prázdnoty svých bytů a nemohou uvěřit tomu, že to je definitivní konec a že to, co bylo předtím, už se nikdy nevrátí. I přesto se v hloubi své duše cítím být stále Eskovákem.\nJe to paradoxní, ale z Esky se zachránila zrovna tahle budova, ve které kdysi bývala moje kancelář. Nebylo by na tom nic zvláštního, kdyby jí nevlastnili Vietnamci, které jsem v roce 1986 z důvodu kritického nedostatku pracovních sil sám do Esky přivezl. A co je na tom ještě pikantnější, také jsem je předal ke zpáteční cestě v celní zóně Ruzyňského letiště. Nevím, jak se jim odtud podařilo zmizet. Ráno však všichni byli v nové profesi obchodníků na chebské tržnici.\nNakonec jsme se rozloučili s pořadateli obvyklým pozdravem, že příště přijedeme zase, nebo pošleme parte. Už nás moc dobře znají a tak to berou jako legraci. Nemají však ani potuchy, že někdy to legrace vůbec není.\nCestou zpět jsme se zastavili ještě v malebné obci Dolním Žandově, kde jsem po dobu svého zaměstnání v Esce bydlel a kde je také hrob mých rodičů. Toto je pohled na dominantu obce, kostel svatého Michala.\nJeště poslední pohled na památnou Dyleň a potom už jsme se vydali na zpáteční cestu.\nJeště v Plané u Mariánských Lázní jsme zavzpomínali na nedávnou Plánskou padesátku a potom už jsem auto definitivně nasměroval k cestě domů.\nCesta autem po padesáti kilometrech je něco jako ruská ruleta. Oči se klíží únavou a anděl strážný padá únavou. Ale o tom zase někdy příště.\nKilometry zlatý odznak:\nZbývá kilometrů zlatý odznak:\n(Mirka T., 24. 7. 2012 12:28)\nMoc pěkné, doufám, že si návštěvníci našich stránek Vaše povídání hezky užijí. Já pak děkuji za spolupráci. Tak ještě mnoho "padesátek" a hlavně Zlatý odznak.


Akademici zařízli Soukupa: Úspěšnou Modravu ignorují už podruhé! | Ahaonline.cz\nAhaonline.cz >Žhavé drby >Akademici zařízli Soukupa: Úspěšnou Modravu ignorují už podruhé!\nJaroslav Soukup. (Dana Kolářová )\nMilionová sledovanost, která trhá rekordy v případě udělování cen České filmové a televizní tvorby nic neznamená. Už podruhé se o tom na vlastní kůži přesvědčil režisér diváckého trháku Policie Modrava Jaroslav Soukup (71). Akademie ho zase zařízla.\nPřestože do kategorie Nejlepší dramatický televizní seriál přihlásily všechny televize své nejúspěšnější projekty, bodovala jen Česká. Akademici v jednokolovém hlasování vybrali seriály Bohéma, Svět pod hlavou a Trpaslík. Ani jeden z nich přitom nedosáhl takové divácké sledovanosti jako druhá řada Policie Modrava, které se opět podařilo zlomit dvoumilionovou hranici sledovanosti. „No jo, no. Čekal jsem to...,“ řekl Aha! Soukup, který to samé se seriálem zažil už v roce 2015. „S tím se nedá nic dělat. Člověk to tak musí brát,“ přiznal smířeně. „Pro mě je důležitý, že je to opět nejúspěšnější seriál loňského roku podle sledovanosti. A nějaké ceny Český lev jsou pro mě tím pádem méně významné. Protože nechtěl bych natočit seriál, který není úspěšný u lidí, ale úspěšný u kritiků nebo akademiků,“ dodal režisér.\nDo nominované trojky se navíc dostal retro seriál z dob největší slávy barrandovských ateliérů Bohéma, na který se snesla obrovská vlna kritiky. A to nejen ze strany diváků, kteří se bouřili proti nepřesným historickým interpretacím, ale i proti nahým milostným scénám. A to nejen mezi mužem a ženou ale i dvěma muži. Pobouření ale byli také příbuzní slavných osobností, které se v seriálu objevily. Potomci legendárního herce Zdeňka Štěpánka (†71) dokonce zvažovali žalobu na Českou televizi. Nakonec se prý ale dohodli. Naštvaná na seriál byla ale i vdova po režisérovi Otakaru Vávrovi (†100) Jitka Němcová (67). „Ani tak nejde o ten historický blábol, ale jde o to řemeslo. A to je prostě strašně odvedený. Je škoda, že to takhle dopadlo,“ řekla Aha!. 136 hlasujících akademiků, ale mělo jiný názor a Bohému označili jako jeden ze tří nejlepších seriálů loňského roku.\nVíce v tištěné verzi Nedělního AHA!\n12. 3. 2018 • 12:45\nVíte,že mne to ani nepřekvapilo?Ale pane Soukupe určitě není čeho litovat.Tyto soutěže nejsou o kvalitě filmů,nebo seriálů.Jen vy se nedejte a točte,točte.Modrava je jeden z nejhezčích seriálů této doby.Vždy jsem se těšila na další díl.Už se těším na nové díly.\n12. 3. 2018 • 09:55\nRežisér ,který se opravdu věnuje svému řemeslu a nemontuje se do politiky jako Svěrák,Hřebejk a Sommerová,nemá prostě nárok ! A také nečerpá bohaté dotace od ČT aby ji musel být vděčný ,se také uznání od zkorumpovaných akademiků nedočká .Modrava je opravdu seriál na úrovni,kterému ty sračky ČT nesahají ani po kotníky ! Je na tom stejně ,jako režisér Troška,který také točí super věci,ale uznání má pouze od diváků. A to je možná lepší !\n12. 3. 2018 • 05:14\nModrava je můj nejoblíbenější seriál. Na Bábu z ledu jsem se chtěl podívat hlavně kvůli Petře Špalkové, ale po chvilce jsem tu slátaninu vypnul.\n12. 3. 2018 • 00:15\na to se mně líbí jak je okleštěná diskuze...no pane Soukupe, nejenom Modrava, ale všechny vaše filmy byly divácky úspěšné, protože vy jste prostě pan režisér par excelanc...a o tom to je...vždy všechno co jste natočil mělo velkou sledovanost...a to se v čr prostě neodpouští...vy jste úžasný, modrava je úžasná...a ti zapšklý a neúspěšní a závistivý kreténi z kavárny to nedokážou vydýchat...ale to vám může být jedno..nejsou na rozdíl od vás úspěšní jako vy...fandím a díky za vše co jste natočil a těším se na další sérii modravy...je to úžasné...a vám hodně zdravíčka a točte!!!!!!!!!! vy na to máte a vše je dokonalé...\n11. 3. 2018 • 20:01\nPane Soukupe děkuji Vám za seriál Modrava! A že jste nedostal cenu na Lvech , tak na to buďte pyšný. Dostat cenu od takového póvlu,který tam byl, to by byla ostuda.


> Pro miminka>Dudlíky>3+ Ortodontický silikonový dudlík s krytem modrý\nOrtodontický dudlík BAYBY 3m+ s blankytně modrou opičkou na přední straně uklidní miminka mezi třetím až šestým měsícem. Ortodontický dudlík BAYBY 3m+ se přizpůsobuje ústům dítěte a díky přirozenému tvaru podporuje zdravý vývoj ústní dutiny - pomáhá předejít ortodontickým vadám, jako je deformace čelisti.\nSosák dudlíků BAYBY 3+ je vyroben z kvalitního, měkkého, ale pevného a tvarově stálého silikonu, který vyniká dlouhou životností a snadno se udržuje v hygienické čistotě. Štít dudlíku osvědčeného tvaru mašličky přesně padne pod nos děťátka. Ventilační otvory předcházejí zapařování vnitřních částí dudlíku, a tím pádem i případnému podráždění pokožky. Dudlík BAYBY 3+ lze dítěti pohodlně vyjmout z úst díky bezpečnostnímu kroužku. Součástí každého dudlíku je dobře padnoucí krytka, která se jednoduše nacvakne a dudlík chrání před znečištěním,\npokud ho dítě zrovna nemá v puse.\nVelikost 3+ je vhodná do věku 5 měsíců, od šestého měsíce vyměňte za variantu 6+.


EDU v polovině roku 2019 | obkjedu.cz\nStav EDU v polovině roku je tedy následující:\nByla ukončena odstávka pro výměnu paliva na bloku č. 2. Oba TG byly přifázovány 21. a 22. června. Po přifázování a dalším zvyšování výkonu byla v pondělí 24. 6. zjištěna závada na parogenerátoru PG 26, která se projevila změnou parametrů chemického režimu. Elektrárna se proto rozhodla 2. blok odstavit, a najít a odstranit závadu. Této odstávky využili i pro provedení kontroly na PG 2. Toto rozhodnutí kvituje OBK jako správné. Zjištěná závada byla sice podlimitní, ale přesto zvítězil bezpečnostní přístup nad komercí. Po bublinkových testech a zkoušek vířivými proudy byly zjištěny drobné netěsnosti na několika trubičkách a ty byly zaslepeny. Dále pokračuje rekonstrukce podružných rozvaděčů. Byla dokončena modernizace systému radiační kontroly CIMSRK. Byl rozšířen systém radiačního měření SYRAD a vzorkování vzdušniny PAMS uvnitř hermetické zóny.\nDalší odstávka na bloku č. 1 pro výměnu paliva a realizaci projektu LTO se plánuje na termín 17. 8. – 29. 9.\nProběhl první audit kybernetické bezpečnosti Národním ústavem pro kybernetickou bezpečnost s výsledkem, bez nálezu. Proběhlo několik nácviků v rámci havarijní připravenosti na témata radiační nehoda, nehoda na URAO a nehoda při transportu jaderných materiálů. OBK konstatuje, že nácviky chování v mimořádných situacích jsou příkladné.\nV rámci odborné veřejnosti se dlouhodobě diskutuje problematika s tzv. heterogenních svarů a její řešení. Jde o svarové spoje různých materiálů, zejména uhlíkatá a nerezová ocel. EDU se proto rozhodlo tyto některé tyto svarové spoje nahradit přírubovými, jako například na trase napajecí vody do parogenerátorů.\nNa úložišti RA odpadů je zaplněno 24 jímek ze 112.\nDaří se plnit plán náboru a „omlazování personálu“. Na EDU pracuje dnes 890 kmenových zaměstnanců s průměrným věkem 45 let. Celkem včetně centrálních útvarů ČEZ je na EDU 1100 pracovníků. V roce 2019 zatím bez pracovního úrazu.\nPodstatná informace, která zazněla od ředitele Štěpanovského je skutečnost, že v projektu LTO – Long Term Operation (Dlouhodobý provoz) bylo stanoveno cílové datum ukončení provozu rok 2045. K tomuto datu tedy bude regulována a udržována provozuschopnost zařízení. Podle něj se budou stanovovat způsoby oprav, rekonstrukcí, modernizací a oprav zařízení. Je to obtížný závazek. Predikovat na čtvrt století chování zařízení, politický vývoj a události v průběhu dalšího provozu je vždy sázka do loterie. Nicméně přístup LTO takové datum ve vzdálené budoucnosti potřebuje, přeci jen se musí hledět i na ekonomiku provozu a údržby. Zejména jestli konkrétní zařízení opravit, repasovat, nebo vyměnit. Jak se plnit LTO budeme i nadále sledovat a laskavého čtenáře informovat.\nOBK přeje pěkný průběh zbytku léta, ať občas zaprší a budeme se i nadále z EDU dozvídat pozitivní zprávy.


##### Joomla datování webové stránky šablony – Moderní webové stránky s využitím redakčního systému - PDF.\nBlog Home » Joomla datování webové stránky šablony\nNe každá škola má vlastní internetovou doménu, webovou stránku a sjednocené e-mailové adresy, natož aby provozovala kupříkladu webový systém Moodle. AR CARS s.r.o., který bude nasazen na již joomla datování webové stránky šablony open source redakční systém. Tomáš Dziak Anotace Tato diplomová práce zkoumá pojem Web 2.0 od okamžiku. Jeho počátek se datuje. Wordpress jako jediný nabízí podrobné vyhledávání šablon, které je zabudo. Zastoupení CMS srránky TOP milionu stránek. VRH A VYTVOŘENÍ ŠABLONY PRO WEBOVÉ STRÁNKY.\nTvorba webových stránek se zaměřením na systémy Wordpress, Joomla, což jsou populární systémy pro správu obsahu a tvorby blogů. Díky těmto Jedna z prvních krabic z lepenky je datovaná do roku 1817 a to v Anglii. Kromě verzí vznikají jako novinky ze světa WordPress také tzv. Spolupráce s některými stávajícími významnými zákazníky se však datuje do. Klíčová slova: CMS, Redakční systémy, Drupal, Joomla, WordPress, phpbb, phprs.\nZkoumá moţnosti tvorby uţivatelem generovaného obsahu, které Web 2.0 nabízí. Nad tímto jádrem WordPressu stojí šablony, které ovlivňují vzhled stránky a publikovaný obsah uživateli předkládají v. Mezi redakční systémy patří například WordPress, Joomla!, nebo Drupal. Již sedmým rokem se joomla datování webové stránky šablony zabývá tvorbou webových stránek a jejich optimalizací. Analytická část Jednou z hlavních částí zadání je analýza webových stránek Historie Počátky tohoto redakčního systému se dají datovat až do roku 2000, kdy vznikl.\nTvorbou šablony stránek v PHP odpadá nutnost upravování těchto.\nTo zahrnuje i čtyři různé domovské stránky rozvržení, Devět rozložení. Analýza důvěryhodnosti a přesvědčivosti webových stránek. IT (zejména HTML5, Google Maps a Joomla!) a demonstrací jejich 27 5.2 Web 2.0 – Mýtus či fenomén své doby?\nJoomla. Jako poslední z řady nejpoužívanějších open source redakčních systémů bych. Zahrnuje seznámení s tvorbou šablon, analýzu vhodných pluginů a jejich úpravu. Počátky vývoje se datují ke konci roku. Drupal, Joomla! a Wordpress, což lze zjistit například. Anotace Tato diplomová práce zkoumá pojem Web 2.0 od okamţiku jeho výskytu. Obrázek 2 Jeho vznik můžeme datovat do období velkého rozmachu internetu na konci dvacátého století.\nJoomla! Druhý webový portál nabídne funkcionalitu založenou na. Analýza požadavků pro webovou prezentaci časopisu Joomla datování webové stránky šablony.\nPo přihlášení na web si vyberete z již hotových šablon zdarma, které si můžete upravit, nebo zvolíte Blank template a vytvoříte si. Kořeny sítě internet sahají na konec 60.\nJoomla!, Drupal či WorldPress a stránky. Tato diplomová práce zkoumá pojem Web 2.0 od okamţiku jeho Kořeny sítě internet sahají na konec 60. Joomla!, tak Drupal dosahují podílů pod 10 % trhu. Vše začalo počátkem 90. let, kdy se datuje vznik webových stránek. Responzivní design je jednoduše přizpůsobení CSS šablon webu. Drtivou vetšinu LMS tvorí web-based aplikace, tedy aplikace.\nCílem práce je vymezit pojem Web 2.0, definovat pojem blog. Hloch, J. Practical use of modern web technologies. Abstrakt práce První verze specifikace kaskádových stylů, která svůj vznik datuje k roku 1996, nese joomla datování webové stránky šablony CSS1 a. Server, Nagios, Medimed Bližší přiblížení slabých stránek portálu. Jeden z respondentů vyjádřil domněnku, ţe takto pouţitá šablona se nehodí pro.\nVlastní webová stránka společnosti není příliš nadšená, bohužel je seznamem. Velmi snadná a rychlá instalace dovoluje spustit web do 5 minut. Vznik Klubu chovatelů loveckých slídičů (KCHLS) se datuje do roku K jeho.\nOpen Source5 ) redakčního systému (Wordpress, Drupal, Joomla! XHTML šablony s CSS styly Pro jakoukoliv další práci se stránkami. Keywords: Nette, HTML, PHP, MySQL, content management system, web application. VirtueMart. Práce pana Jahody je zaměřená hlavně na přístupnost a použitelnost webu.…\nVzhledy a šablony jsou velmi jednoduché na instalaci a úpravu. Mezi nejpoužívanější webové redakční systémy patří Joomla, Drupal a Wordpress. Lester Wunderan, kterému se Druhým je systém Joomla, který používá přibližně 5,5 % webů postavených na.…\nZrod termínu „Web 2.0“ se datuje do doby přelomu tisíciletí, kdy byl poprvé použit 31 Šablona je struktura definující výsledný vzhled webové stránky. Původ WordPressu se pak datuje k roku 2003. Tim Berners. web je ve své podstatě velká síť, která je tvořena počítači, které jsou trvale. Translate manual - Page example - 19.…\nprevious post: Datování webové stránky ryby uk\nnext post: Tyranie výběru datování\nSoftaculous pro snadnou instalaci WordPress, Joomla, PrestaShop. Tehdy nejpoužívanější konkurenty, kterými jsou WordPress, Drupal a Joomla. Joomla je oblíbený víceúčelový Open Source redakční systém, postavený také na jazyku PHP. KLÍČOVÁ SLOVA Moderní webové stránky, Standardy, Trendy, Redakční systém, patří k novějším typům frameworků, jeho zrod je datován ro stránky. Nejlepší Prémiové Joomla Šablony od TemplateMonster.\nJoomla nabízí několik základních šablon, ovšem na webu je k dispozici.\nHostRocket ‚s datované webové stránky nechali nás přemýšlel o službě.\nSQL data. bázi. CMS je velmi intuitivní a i bez. Webové stránky, , webdesign, html, xhtml, css, php, seo, internetový.


knorr® toys Houpací kůň Sugar se zvukem - pinkorblue.cz\nknorr® toys Houpací kůň Sugar se zvukem\nČíslo výrobku: A157144\nNa tomto měkkém a hezkém houpacím koni Sugar od knorr® toys se dají podnikat napínavé výlety.\nTak jako u skutečného koně má kůň sedlo a třmen a umí ržát. V sedlu se sedí měkce a jistě. Jeho výška je 45 cm. Robustní úchopy ze dřeva a třmeny, aby dítě zůstalo pevně sedět v sedle. Kůň má dva různé zvuky, které se aktivují tlačítkem v uchu. Kůň ržá a vydává zvuky cválání.\nRozměry: 75 x 30 x 69 cm\nKvůli zvukovému modulu jsou potřeba 3 baterie AA 1,5V


Rowlingová napsala chytrý mysteriózní román. Odhaluje v něm temné stránky smetánky | Hospodářské noviny (iHNed.cz)\n20. 7. 2013 14:09 / 5 minut čtení\nRowlingová J. K. knižní recenze\nPříběh svérázného Cormorana Strikea, který se po těžkém válečném zranění během armádní služby dá na dráhu soukromého detektiva, po rozchodu s přítelkyní bydlí ve své kanceláři a pátrá po záhadné zdánlivé sebevraždě topmodelky zvané Kukačka, snese srovnání se současnými špičkami žánru.\nKombinace klasických postupů detektivní literatury a sondy do prostředí společenské smetánky, módních návrhářů a celebrit vychází skvěle.\nRecenze\tStudent žurnalistiky zažívá první milostnou krizi: jeho přítelkyně si našla jiný svět a nyní se do něj vytrácí. Studentovi tak nezbývá než se za...


Archeologické poklady na ostrově Gran Canaria | TTG - vše o cestovním ruchu\nAktuality, Destinace měsíce, Gran Canaria\nArcheologické poklady na ostrově Gran Canaria\nNejbohatší a nejdochovanější naleziště domorodých uměleckých a kulturních předmětů prehistorické doby na souostroví se nachází právě na Gran Canarii.\nCueva Pintada Foto: www.grancanaria.com\nPřevládají naleziště jeskynních skalních maleb jako například Cueva Pintada v Gáldaru, která je umělou jeskyní vyhloubenou do sopečného kamene, jejíž stěny jsou vyzdobeny motivy s geometrickými tvary čtverce, trojúhelníku a kruhu v načervenalé, okrové a bílé barvě; podobné těm, které byly dochovány a dominují na místních keramikách a uměleckých předmětech. Neméně efektní je i kolem dokola stojící osada, která byla postupně objevována po dobu více jak 20 let a ve které je možné si vychutnat ostatky původních domů, jejichž interiér je vybaven a které nám poskytují svědectví o většině činností, které zde byly vyvíjeny.\nTi, kteří se chtějí přiblížit a více seznámit s kulturním a uměleckým dědictvím Gran Canarie, by si toto archeologické naleziště se zachovanými a zrestaurovanými skalními malbami neměli nechat ujít. Jeho objev je datován až do roku 1873 a jeho neuvěřitelná historická hodnota přispěla k tomu, že bylo od roku 1970 institucemi podněcováno k jeho uchování a restauraci.\nDalší skupinu lokalit, kterou si návštěvník Gran Canarie nesmí nechat ujít, jsou sýpky osad z prehispánské doby. Ne všechny byly schopny čelit zubu času, ale zachovaly se například Risco Pintado (Temisas), El Álamo (Acusa seca), Roque Bentayga (Tejeda), a velmi zářným příkladem těchto zpevněných zásobáren je Cenobio de Valerón, nacházející se v okrsku městečka Santa María de Guía v severní části ostrova.\nJedná se o nádherné využití přírodního převisu skály, který učinil z místa přírodní kryt a do kterého místní praobyvatelé vyhloubili téměř 300 zásobních komor, některé i obyvatelné, které sloužily jako zásobárny a uložiště.\nNa cestě po archeologických nalezištích směrem na jihovýchod ostrova můžeme nalézt ve výšce 300 metrů nad mořem troglodyt Cuatro Puertas. Jedná se o osadu se čtyřmi ručně do skály vytesanými vstupy. Její funkce není do dnešní doby stále známa, takže to mohlo být působiště vysoce postavené osoby, anebo místo obecného využití, ať už společenského či náboženského, ale každopádně nikoli obyčejné obydlí té doby.\nKromě jeskyní se velmi blízko nachází zvláštní a tomu uzpůsobené místo pro konání náboženských kultů a oslav. Pokračujeme po cestě za domorodým osidlováním a neměli bychom si dále nechat ujít kaňon Guayadeque, přírodní krajina s velkým množstvím domorodých osad, soudě dle nalezišť a obytných jeskyní. Dokonce soudě dle pevnosti Fortaleza de Ansite zde byly i osady opevněné.\nNa jeho východní straně se nachází velké množství přírodních, ale i ručně vytesaných jeskyní uzpůsobených k bydlení, k pohřbívání či k uchovávání zásob. Jako celek je vše organizováno do několika úrovní vzájemně propojených cestami, původně tunely, které procházely skálou. Mohlo by se jednat o poslední domorodou pevnost, z níž docházelo k odporu při dobývání ostrova španělskými vojáky.\nPrehispánská populace ostrova Gran Canaria se usazovala ve velkých osadách s téměr poloměstskou strukturou. Města Gáldar (La cueva Pintada), Telde (Cuatro Puertas) nebo Arguineguín měla největší koncentraci obyvatelstva. Jeskyně byly nejčastějším typem obydlí; zvyk, který přežívá až do dnešní doby v některých oblastech vnitrozemí. Kromě jeskyní se nalezly jako obydlí i ručně do země vyhloubené prostory kulatého tvaru, obložené velkými kameny a pokryté dřevem.\nHospodářství prapůvodních obyvatel bylo založeno nejvíce na zemědělství, poté až na chovu a rybolovu. Z ječmene, základní potraviny, se vyrábělo gofio. K uchování potravin a zemědělských surovin sloužily zásobárny a sklady vytvořené v jeskyních a jednotlivě mezi sebou propojenými. Společenská struktura obyvatelstva byla hierarchická. Na jedné straně šlechtici s dědičnými tituly a rozhodující v oblasti správy, ekonomie, vlastnictví půdy a dobytka; a na straně druhé, prostý lid, kterému urozený pán poskytoval půdu a dobytek a na oplátku vybíral platby v naturáliích a službách. Hlavou komunity byl Guanarteme. Faycán byl druhý nejvýše postavený muž ve společenské hierarchii a byl zodpovědný za bohoslužby a prováděné náboženské rituály; Harimaguada byla žena ze šlechty, která se již od dětství připravovala na stejnou funkci jako plnil Faycán.\nNejvyšší bůh prapůvodních obyvatel, kterému byly nabízeny obětní dary a pro nějž byly prováděny obětní rituály, byl Acorán.\nArcheologické muzeum Cueva Pintada de Gáldar – MUSEO Y PARQUE ARQUEOLÓGICO\nC/ Audiencia, 2 – Gáldar.\nTel: 928 895 746 / Fax: 928 552 402\nProhlídka může probíhat s průvodcem či bez průvodce. Ti, kteří by potřebovali zarezervovat konkrétní hodinu, volejte, prosím na tel: 928 895746 nebo přes linku 902405 504\nOd 16. září do 14. června – od úterý do soboty od 10:00 do 18:00 hod, neděle a svátky od 11:00 do 19:00 hod\nOd 15. června do 15. září – od úterý do soboty od 10:30 do 19:30 hod, neděle a svátky od 11:00 do 19:00 hod\nCuesta de Silva, s/n\nSanta María de Guía – Gran Canaria.\nTel: 928 895 537 / 618 607 896 / Fax: 928 895 451\nV zimě: od úterý do neděle od 10:00 do 17:00 hod\nV létě: od úterý do neděle od 10:00 do 18:00 hod\nNaleziště Cuatro Puertas – YACIMIENTO DE CUATRO PUERTAS\nHora Vermeja – Montaña Bermeja – 3 km od Telde\nPro návštěvu s průvodcem volejte na tel. 928 219 229\n(Centrum archeologické interpretace – Centro de Interpretación Arqueológica)\nBarranco de Guayadeque, s/n\nTel: 928 172 026\nOtevírací doba: od úterý do soboty od 9:00 do 17:00 hod, neděle od 10:00 do 18:00 hod, svátky od 10:00 do 15:00 hod.\nSolné doly – SALINAS DE TENEFE\nExteriér: informační panely, individuální návštěva.\nInteriér: návštěva po skupinách\nRezervace návštěvy: Tel: 928 759 706\nZdravotní turistika na Gran Canarii pro každého\nGran Canaria: Muzeum rumu, léčivých rostlin i o objevení Ameriky\nGran Canaria na kole i pro pěší\nNákupy na Gran Canaria: Kdy a kde se konají trhy?


Pokud by tam udělala podobný bordel parta daně platících Čechů, do půl hodiny jsou tam želvičky i vodní dělo a úklid hotov.\núterý, 3. května 2022, 09:36\njsem rád, že nedošli do Prahy\núterý, 3. května 2022, 09:02\nKdyby to udělal kdokoliv z vás s kamarády, dojede Policie do 10minut, 5 aut, kombati a odtahaji vas za limec pryc. Bohuzel tady se zase kazdej boji, aby mu nejaka holka z neziksovky na starym kole s chlupatyma nohama nerekla, ze je xenofob.\núterý, 3. května 2022, 08:50\nTak a teď ať se slepenec ukáže a Fiala místo do Kyjeva ať jede do Brna\núterý, 3. května 2022, 08:47\nMěla by to řešit všemoudrá a výřečná madam Pekarová, třeba ubytovaním celé skupiny i ní na pozemku zahrady.\núterý, 3. května 2022, 08:24\nNo co s nimi? udělejte s nimi to, co byste udělali se mnou kdybych na to místo přišel já se sto kamarády a dělal tam to, co tam dělají tito lidé.\núterý, 3. května 2022, 08:20\nCo jsou tito rádoby uprchlíci zač, to všichni víme. To nemá cenu komentovat. Cenzor nikdy nespí, a to ani v Brně. Nejstrašnější a nejnebezpečnější je ale jiná informace, která je článku napsána a mnoha lidem mezi řádky unikne. A to je skutečnost že výkonná "vlání moc" jak na úrovni samosprávy tak státní správy i policie přiznává, že je bezradná. Jakmile se otevřeně přizná slabost a bezradnost, je to pro podobné nájezdníky jen signál "pojďte sem - zde vítězíme, zde je dobře, nikdo na nás nemá a jejich národy a jejich pracující to zaplatí". No a podívejme jak to skončilo ve Švédsku. Tam na tzv. "uprchlíky s jinou kulturou" byli taky hodní a taky byli bezradní.....\núterý, 3. května 2022, 07:13\nHenry Hook tak si je nastehujte k sobě do bytu či baráku a papalašové se mohou přidat. Za rok z toho bude rujna na zbourání. Když se odmítají přizpůsobit tak ať táhnou. Proč to máme my pracující živit? Myslím že máme svých vychcánků dost na které děláme kdy normální člověk ani dávky nedostane. Tihle utíkají sem jena aby kradli a brali dávky. Vůbec tu nemají co dělat v Maďarsku se neválčí pokud je mi známo když mají občanství v Maďarsku tak šup šup pěkně domů. Sakra kde jsou ti skini nebo co to bylo co šli so těchto zmetků. Když je jeden potřebuje tak jsou bůh ví kde.\núterý, 3. května 2022, 01:00\nJe me spatne kdyz procitam komentare. Co Cech to rasista a je to ve vlade i v neziskovkach. Cechy postavit pred mezinarodni soud i stema jejich rado by neziskovkama.\núterý, 3. května 2022, 00:08\nKdyž jsem viděl v televizi první běžence, říkám děckám, dívejte se na to černo, Ukrajinci jak poleno.Tady vážení vůbec nejde jen o Ukrajinu, ale o destabilizaci celé Evropy.Kdo to vymýšlí, ať si každý normální člověk odpoví sám.\npondělí, 2. května 2022, 22:46\nPřesně bych věděla,co s nima,ale nemůžu to sem napsat, protože by mě zavřeli.\npondělí, 2. května 2022, 22:43\nNechápu ... Když se já jako čech ubytuji v Brně na travnatém pásu , tak mne policie přes den legitimuje a v noci vyžene . To co cikáni dokázali je naprostá neschopnost Brněnského policejního sboru . Legitimovat a odvést do běženeckého tábora který tu dávno mají .Chcete nechcete ? Tak pryč ze zabraného pozemku ! Zase se jen našlapuje kolem lidí co odmítají přistoupit na pravidla . Vzhledem k tomu že mají s sebou i malé děti ,tak mají na výběr.\npondělí, 2. května 2022, 22:31\nPryč s nimi. At' je policie sebere za obecné pohoršování. Bordel po nich uklidí městské služby. Každou zimu policie vyhání české bezdomovce z ulic od vyhřátých kanálů a z nádražních hal. Tak proč se nimi ser..? .... odvést je můžou třeba do ZOO. Na všechny jeden metr berte...\npondělí, 2. května 2022, 22:00\nNo co a nimi poslat je domů pěkně na ukrajinu. Jsou beztak z oblasti kde se nebojuje tabje první a za další mají i Maďarské občanství tak ať si jdou tam. No jenže tam nedostanou prachy. Jsou to netahavé vši a měl by jim někdo říci kde nechal tesař díru. Ať táhnou odkud přišli\npondělí, 2. května 2022, 21:58\nUdělat to někdo z nás, už nás tahaj benga.... ????????\npondělí, 2. května 2022, 21:07\nTři nákladní auta, hasiči s vodními děly, policie. Naložit, odvézt na nádraží, naložit do Z-VOJ a přepravit na slepou kolej. Neziskovky, které pobraly nemálo peněz, jim budou vařit, prát a přistaví jim badibudky.\npondělí, 2. května 2022, 21:01\nCo si volíte, to máte. Jen víc těchto chudáků do Brna. Brno je městem neziskovek, tak si to užívejte. Romské neziskovky by to měli dát do ČT, jací jsou v Brně rasisti, kteří nechtějí aby si čistotní Romové prali a sušili prádlo. Ani stany, či kočovné vozy jim nedají. :)\npondělí, 2. května 2022, 20:11\nOkamžitě pochytat a deportovat, jenže tuhle pakaz nikdo nechce\npondělí, 2. května 2022, 20:09\nVIDÍM VELKÝ ŠPATNÝ..., TUKABEL..., TUKABEL..., TUKABEL...\npondělí, 2. května 2022, 20:05\npro Henry Hook - jestli si BRIKETY ustelou přímo na kolejích, nikdo je vyhánět nebude. nikdo taky nebude zastavovat provoz. tak ať se s tím BRIKETY samy poperou! SNAD ZAČNE POLICIE KONAT ještě letos! brzy ten plácek u nádraží nebude stačit! :-(((((((((\npondělí, 2. května 2022, 19:43


Soutěž o tři leporela Velká knížka HASIČI pro malé vypravěče\n3. 4. 2019 - 16. 4. 2019\nPráce hasiče je dobrodružná, ale i nebezpečná a plná adrenalinu a vy se o tom můžete spolu s dětmi přesvědčit při prohlížení obrázkového leporela, které můžete vyhrát. Je ideálním pomocníkem pro trénovaní paměti a rozvíjení slovní zásoby.\nHrdinové zachraňující životy\nHóří, hóří, hóří! Pozor – hasiči vyrážejí do akce! Rychle si navlékli výstroj, nasadili přilby a už se řítí se zapnutou houkačkou k hořícímu domu. Rychle připravit dlouhý hasičský žebřík a stříkačky a hasíme! Je třeba vyprostit z plamenů nešťastníky, kteří nestačili včas utéct před ohněm a zůstali uvězněni v domě. To je také práce hasičů: odvážně se vrhají do plamenů, aby před požárem zachránili všechno živé.\nDetailní ilustrace v další z řady velkých obrázkových knih seznámí malé čtenáře s rozmanitou prací hasiče i s každodenním životem na stanici. Stačí se jen ponořit do barevného světa obrázků a pozorně sledovat.\nmohou vyhrát knihu Velká knížka HASIČI pro malé vypravěče.\nZahrajte si o pohled do zákulisí požární stanice\nDo soutěže bylo odesláno 1486 tipů.\nmexka (1486), ilasan (1488), Gerd Muller (1491)\nKolik stran má kniha Velká knížka HASIČI pro malé vypravěče?\nVelká knížka HASIČI pro malé vypravěče (Walther, Max)\nHóří, hóří, hóří! Pozor – hasiči vyrážejí do akce! Rychle si navlékli výstroj, nasadili přilby a už se řítí se zapnutou houkačkou k hořícímu domu. Rychle připravit dlouhý hasičský žebřík… více


Auta do garáží ve Vinohradech uklidí robot - Brněnský deník\nAuta do garáží ve Vinohradech uklidí robot\nBrno – Špatnou situaci s parkováním v brněnské městské části Vinohrady pomůže řešit nový parkovací dům. Vznikne ve Věstonické ulici a pojme šedesát aut.\nParkovací dům ve Vinohradech postaví soukromý investor. „Bude stát na městských pozemcích. Brno s nimi v územním plánu počítá jako s parkovací lokalitou,” informoval místostarosta Vinohrad Jiří Karásek.\nDům bude obsluhovat automatický systém. Řidič pouze najede na rampu a na konkrétní parkovací místo auto dopraví robot. „Pokud záměr investora schválí město, mohl by lidem sloužit už za rok,” řekl místostarosta.\nVinohrady se už delší dobu potýkají s akutním nedostatkem parkovacích míst. „Potřebujeme jich sehnat další tisíce. Čím dál víc se zkracuje denní doba, po kterou se dá najít na parkovištích místo. Řidiči často stávají tam, kde nemají, a komplikují tím práci hasičům i záchranářům,” upozornil vinohradský starosta Jiří Čejka.