3 DB Č. 4 AUSTRÁLIE PRACOVNÍ LIST Č. 1 Nejmenší SVĚTADÍL Pracovní list pro práci ve škole GEOGRAFIE Určeno pro individuální práci Austrálie je sice nejmenší světadíl, ale zároveň největší stát. Správný název Austrálie jako světadílu zní Austrálie a Oceánie, oficiální název Austrálie jako státu je Australský svaz. 1. Pokuste se všech 6 světadílů seřadit postupně podle rozlohy a počtu obyvatel a sledujte přitom postavení Austrálie jako světadílu. Řešení si ověřte v atlasu. 2. Austrálie jako stát měla a má specifický vztah k Velké Británii. Vysvětlete v krátké diskusi jeho podstatu. Vyjděte přitom z podoby australské vlajky. Světadíl Podle rozlohy Pořadí Podle lidnatosti 3. Commonwealth, volné sdružení Velké Británie a jejích bývalých dominií a kolonií, má 54 členů. Z uvedených států vyberte nejméně 3, které jsou podobně jako Austrálie členy tohoto společenství a přiřaďte k nim s pomocí atlasu jejich vlajky. Egypt, Etiopie, Indie, Izrael, Japonsko, Jihoafrická republika, Kanada, Keňa, Kypr, Mosambik, Nigérie, Rwanda, Singapur, Thajsko, Trinidad a Tobago, Zambie. 1\n4 4. Austrálie je rozdělena, jak naznačuje sedmicípá hvězda na australské vlajce, na 6 svazových států a Severní teritorium (oblast s největším podílem původního obyvatelstva). Nejprve přiřaďte hlavní města jednotlivým státům a teritoriím a poté na slepé mapě pojmenujte jednotlivé státy a teritoria. 1. Západní Austrálie 2. Jižní Austrálie 3. Queensland 4. Nový Jižní Wales 5. Viktorie 6. Tasmánie 7. Severní teritorium 8. Teritorium hlavního města Sydney Brisbane Adelaide Perth Hobarth Melbourne Canberra Darwin V atlasu světa si ověřte, zda jste zakreslili do mapy vše správně, opravte případně drobné omyly a doplňte chybějící. Atlas nezavírejte a pracujte s ním i při následujícím úkolu. Vyberte si tři z hlavních měst australských států či teritorií a blíže je s pomocí učebnice, atlasu, příp. internetu a svých znalostí charakterizujte. 5. Austrálie je vyspělý průmyslový stát s bohatými zásobami a významnou těžbou nerostných surovin. Označte surovinu, v jejíž těžbě představuje Austrálie významné místo z celosvětového pohledu. černé uhlí měď kobalt zemní plyn nikl stříbro platina železná ruda zinek uran diamanty olovo bauxit hnědé uhlí mangan cín zlato ropa titan 6. Austrálie má i další nej. Je to země, v níž Krokodýl Dundee lovil ty největší krokodýly, Kamenáč Bill stavěl ohradu z nejjedovatějších hadů a plyšový průmysl se inspiroval těmi nejroztomilejšími zvířátky. Pokud vyplníte následující křížovku, připomenete si některé termíny, které jsou s Austrálií úzce spjaty vačnatec, který se živí listy eukalyptů 2. blahovičník 3. australské město známé moderní budovou opery 4. savec s ptačím zobákem žijící v Austrálii 5. australské město, kde se v r konaly olympijské hry 6. australská dřevina zvaná též trnovník 7. typický australský vačnatec 8. australský divoký pes 9. hlavní město Austrálie 2\n5 A B? 7. Pokud jste vyplnili křížovku, zvládnete vyplnit i doplňovačku, která je malou rekapitulací základních informací o Austrálii. Přestože Austrálie nepatří mezi malé státy, má nedostatek (6,5 %) většinu plochy země tvoří louky a (54 %), necelou čtvrtinu lesy. Sklízí se pšenice, ječmen, oves, rýže a z bezlepkové zrno určené ke konzumaci, krmným nebo technickým účelům, známé pod názvy čirok, sorgo nebo velbloud světa. Dále se pěstuje cukrová, bavlna, luštěniny, brambory, zelenina, ovoce, slunečnice, řepka, sója, chmel a tabák. V poslední době stoupá význam produkce vinné révy. Nejdůležitější pro živočišnou výrobu je chov, kterých je , což je 5x více než v celé Austrálii. Austrálie je velmi řídce osídlená má téměř dvojnásobnou rozlohu než Indie, ale obývá ji přibližně 22 milionů obyvatel. Hustota zalidnění je 2,8 obyvatel na km % obyvatel žije ve velkých. 95 % obyvatel je britského nebo původu. V Austrálii žije asi původních obyvatel, kteří obývají především Severní teritorium a ostro vy v Torresově průlivu. Jsou to tzv.. Převážná většina australského povrchu má pouštní nebo polopouštní charakter, najdeme tu ale i tropické lesy. Dlouhé geografické odloučení způsobilo, že mnoho australských organismů je zcela unikátních: z rostlin například eukalypty nebo, ze zvířat ptakořitní, velké množství včetně klokanů, a wombata nebo ptáků, i těch, kteří nelétají, jako je např. a jeho příbuzný kasuár. Typickou australskou psovitou šelmou je, který tam byl zavlečen okolo roku 4000 př. n. l.?! dingo, pastviny, ovcí, irského, rostlinného, třtina, bílé, Aboriginové, lidí, deštné, Zéland, akácie, orné půdy, vačnatců, městech, koaly, emu 8. V tuto chvíli víte o Austrálii všechny základní informace. Pokud znáte něco navíc, prozraďte ostatním, pokud by vás zajímaly podrobnější informace, zeptejte se spolužáků, učitele nebo se mrkněte na internet. Austrálii navštíví ročně více než 5 milionů návštěvníků. Vyberte si, zda jste individuální turisté či majitelé cestovní kanceláře a připravte si potřebné podklady. 1. Plán míst a pozoruhodností, která byste chtěli v Austrálii navštívit, včetně mapky a základních informací. 2. Nabídku cestovní kanceláře, která chce zlákat movité klienty k návštěvě Austrálie. 3. Pokud cestujete raději virtuálně prostřednictvím literatury a máte rádi přehánění, přečtěte si útlou, ale kultovní knížku o Austrálii z pera Dala Stivense Kamenáč Bill. Níže najdete krátkou ukázku pro ilustraci. Krajina zlých hadů Kamenáč Bill utíkal před hadem v životě jenom jednou, a tenhle Joe Blake byl tak dlouhý, jako když tři páry bulíků spolu táhnou za namočené laso z nevydělané kůže. To bylo tenkrát, když si Kamenáč zabral šest set čtyřicet akrů v krajině zlých hadů. Bylo to v zimě a ze začátku Kamenáč na ty velké Joe Blaky moc pozor nedával, i když mu někdy balvany a skály přišly divné. Balvany byly ostrouhané na kameny, kameny opilované na oblázky a na všech viděl Kamenáč stopy vrubů jako po dlátě. První, do čeho se Kamenáč pustil, bylo, že si ohrazoval pozemek. Byla to sice bezvadná práce z kůlů a zábradlí, ale Kamenáč si tu námahu mohl ušetřit. Jednou večer, když tam byl už pár měsíců, usoudil Kamenáč, že už by mohl spát bez kabátu a bez bot. Když se ráno probudil, ohrada byla pryč. Našel ji svinutou jako divadelní kulisu železnice asi o dvacet mil dál. Nevšiml si totiž, že ji postavil na ohromném hadovi. Na tom místě pak začalo být hadů plno. Když chtěl jednou Kamenáč zabít hnědého hada, z prvních pěti klacků, které vzal do ruky, se vyklubali taky hadi. Potom nosíval Kamenáč při sobě tyčku a každé ráno z ní na obou koncích kousek usekl jen aby měl jistotu. Jednou klacek minul a zasekl sekyru do země. Černý had vystrčil z díry hlavu a kousl do topůrka a to naběhlo tak, že oko na sekyře prasklo. Kromě kobercových, černých a hnědých hadů tu byli obručoví hadi, krajty tygrovité a jedovaté užovky Všichni kromě kobercových byli vzteklí a většinou trávili čas tím, že syčeli a brousili si stoličky o kameny. Kamenáč potom říkal, že dívat se, jak po západu slunce lítají ze strání jiskry, je lepší podívaná než ohňostroj v Sydneyské zátoce STIVENS, DAL. Kamenáč Bill. Praha, SNKLU: s , kráceno. Mnohé zástupce australské fauny můžete najít v pražské zoo, řadu typických australských rostlin v trojské botanické zahradě. Pro návštěvu Zoo Praha je možné využít PL Za protinožci do zoo. Vzhůru za klokany skokem snožmo. 3


66 z 478 zařízení odpovídá Vašim filtrům. Vymazat všechny filtry\n61. nejvýhodnější možnost z 66 výsledků v destinaci 4hvězdičkové hotely - Sluneční pobřeží\n62. nejvýhodnější možnost z 66 výsledků v destinaci 4hvězdičkové hotely - Sluneční pobřeží\n63. nejvýhodnější možnost z 66 výsledků v destinaci 4hvězdičkové hotely - Sluneční pobřeží\n64. nejvýhodnější možnost z 66 výsledků v destinaci 4hvězdičkové hotely - Sluneční pobřeží\n65. nejvýhodnější možnost z 66 výsledků v destinaci 4hvězdičkové hotely - Sluneční pobřeží\n66. nejvýhodnější možnost z 66 výsledků v destinaci 4hvězdičkové hotely - Sluneční pobřeží\nČ. 9 z 229 hotelů – Sluneční pobřeží\nČ. 135 z 229 hotelů – Sluneční pobřeží\n“dovolená v Bulharsku”\nČ. 137 z 229 hotelů – Sluneční pobřeží\nČ. 122 z 183 speciálních ubytovacích zařízení – Sluneční pobřeží\nČ. 7 z 229 hotelů – Sluneční pobřeží


Vybíráme umělé mléko - Deník Těhulky\nVětšina maminek si přeje kojit. Je to ta nejlepší výživa pro miminko a měla by to být první cesta, po které se vydáme po narození děťátka.\nKojení bojí, zpočátku se pro mnoho maminek jedná o bolestivou věc. Trvá, než tělo začne produkovat dostatečné množství mléka. Ještě déle trvá, než si bradavky zvyknou na kojení a mohou opravdu hodně bolet. Je třeba jim věnovat řádnou péči a předcházet možným komplikacím. To je první krok k úspěchu.\nKojení může komplikovat také řada dalších problémů. Koliky děťátka a tím pádem značné omezení jídelníčku maminky, případně intolerance na některé potraviny, které maminka sní. V současnosti je nejproblematičtějí ABKM.\nVždy by měla maminka ale zkusit udělat pro kojení maximum, ať už se bude jednat jen o trpělivost, nebo třeba o vyhledání laktační poradkyně.\nSamozřejmě se také může stát, že zdravotní stav mamince prostě kojit nedovolí. Pak je řešení jediné: uvědomit si, že zdraví maminky je to nejdůležitější, bez zdravé a spokojené maminky nemůže být nikdy spokojené miminko.\nKdy vybíráme mléko?\nNení dobré vybírat mléko „pro jistotu“, kdyby něco. Nikdy netušíme, jaké potřeby bude miminko mít, zda nebudeme nuceni sáhnout po speciálním mléku. Přesto bychom měli vědět, kam pro mléko rychle dojít či dojet.\nNa začátku stojí rozhodnutí: klasika, nebo kozí mléko. Řada maminek se přiklání právě ke kozímu mléku, které je pro děti šetrné na zažívání a nehrozí problémy s ABKM. Kozí mléko nabízí česká společnost Goldim a nebo třeba nizozemská Loulouka.\nDalší otázkou je, zda děťátko bude dostávat mléko klasické, nebo dostane mléka speciální. To je ale otázka, se kterou nám pomůže jedině pediatr.\nPokud vybíráme klasické mléko, je otázka, zda dáme na reklamy a doporučení sociálních sítí, nebo ceně či snad sympatii. Protože umělé mléko není jen Sunar nebo v porodnicích hojně doporučovaná Beba.\nDalším vodítkem může být třeba požadavek na bio produkt. Bio mléko nabízí třeba Hipp a nebo již zmiňovaná Loulouka, která má všechna mléka ve své nabídce v bio kvalitě.\nRoli při výběru může hrát také cena. Možná nás překvapí, že mléko z DM patří co do kvality mezi velmi dobře hodnocená mléka, ale cena je velmi rozumná. Na druhou stranu by cena neměla být prvním (a ani nejzásadnějším) kritériem. Tím by mělo být to, jak děťátko na mléko reaguje, zda jej akceptuje.\nVybrala jsem dobře?\nO tom, zda je výběr mléka vhodný, nás bude informovat samo děťátko – svým chováním a zažíváním. Často nesedne děťátku první vyzkoušené mléko, jen výjimečně sedne hned první krmení. To se prostě může stát, není ale dobré mléko měnit často, ani rychle. Pokud se pro umělé mléko rozhodneme, je dobré vyčkat několik týdnů, abychom dali zažívání miminka prostor vyrovnat se s mlékem. Rozhodně není dobré střídat různé druhy umělých mlék příliš rychle, tím bychom ničemu nepomohli.\nPředchozí39. týden – úklid celé domácnosti\nDalšíAdvent za dveřmi


Časopis Automa S Eduardem Palíškem o vědě, výzkumu, vývoji a vzdělávání\nS Eduardem Palíškem o vědě, výzkumu, vývoji a vzdělávání\nIng. Eduard Palíšek, PhD., MBA, je generálním ředitelem skupiny Siemens v České republice a odpovídá za řízení celé skupiny, pro kterou pracuje v sedmi výrobních závodech a na obchodních a administrativních pozicích jedenáct tisíc zaměstnanců. Je členem představenstva Svazu průmyslu a dopravy ČR a členem Rady pro výzkum, vývoj a inovace. Rovněž je členem správních rad ČVUT v Praze a Masarykovy univerzity v Brně a vědeckých rad, ZČU v Plzni, UTB ve Zlíně a VŠB-TU v Ostravě a členem Akademického sněmu Akademie věd ČR.\nTématem našeho rozhovoru proto byla podpora vzdělávání, vědy, výzkumu a inovací, ale také průmysl 4.0 a šance České republiky uspět na světových trzích. Rada vlády pro vědu, výzkum a inovace pracuje v novém složení a je velká šance, že se systém hodnocení změní směrem k hodnocení skutečně kvalitních výsledků. V oblasti technického vzdělávání se nejen Česká republika, ale celá Evropa potýká s nedostatkem technického dorostu. Jak tento problém vyřešit? V oblasti Průmyslu 4.0 byl loni vypracován – konečně – Akční plán pro Společnost 4.0. Současně vzniklo Národní centrum Průmyslu 4.0, jehož je Siemens zakládajícím členem. Přesto se o průmyslu 4.0 stále více mluví, než by se skutečně uváděl do praxe. A nakonec jsme se dostali i k tomu, jaký je vztah České republiky k EU a jak EU vnímá Českou republiku. Je už čas vstoupit do eurozóny? A co to bude pro český průmysl znamenat?\nPrvní díl rozhovoru vychází v tomto čísle, dokončení bude zveřejněno příště.\nVěda, výzkum, inovace: Nové hodnocení výzkumných institucí 2017+\nPane řediteli, můžeme se nejprve věnovat oblasti vědy, výzkumu a inovací? Minulá vláda měla místopředsedu vlády pro výzkum, vývoj a inovace. Současné vláda v demisi tento post nemá. Jak to hodnotíte z Vaší pozice člena Rady vlády pro výzkum, vývoj a inovace?\nZa předchozích vlád byla Rada vlády pro výzkum, vývoj a inovace podřízena přímo premiérovi, který byl v jejím čele. Za vlády Bohuslava Sobotky vznikla na základě koaličních jednání funkce vicepremiéra, který se stal i předsedou rady. Nyní je otázkou, jak se k tomu postaví budoucí vláda. Na jedné straně bylo dobře, že ve vládě byl někdo, kdo se mohl vědě a výzkumu plně věnovat. Za vicepremiéra Bělobrádka určitě došlo k velkému zviditelnění vědy a výzkumu. Na druhou stranu to, že v čele rady stojí premiér, má tu výhodu, že se mu lépe prosazují systémová opatření, protože jeho pozice je při vyjednávání ve vládě silnější.\nCo se týče současné vlády, pod novým vedením proběhly dvě schůze rady, proto je na jakékoliv hodnocení příliš brzy. Zatím jsme ve fázi vzájemného poznávání a ujasňování priorit. Věřím tomu, že si všichni uvědomují, jak jsou věda a výzkum pro Českou republiku významné. Rada vlády pro výzkum, vývoj a inovace má klíčovou funkci při vyvažování pozic důležitých hráčů v tomto oboru, kterými jsou ministerstvo školství s vysokými školami, kde kromě výuky probíhá i výzkum, Akademie věd České republiky jako neuniverzitní výzkumná instituce a průmyslový sektor.\nZa minulé vlády se začalo se změnami v hodnocení výzkumu a vývoje. Byl to krok správným směrem?\nUrčitě. Kdybych měl krátce shrnout, o co v té změně jde: v původním nastavení hodnocení vědy a výzkumu se důraz kladl hlavně na kvantitu, a ne na kvalitu výsledků. Systému hodnocení se říkalo kafemlejnek, protože se v něm semlelo ledacos. Nové hodnocení je primárně zaměřeno na kvalitu výstupů a je postaveno na hodnocení odborných komisí, což je mnohem důležitější než jen počet publikací.\nProč byl starý systém pro vědu tak špatný?\nOn byl pro vědu destruktivní proto, že více méně umožňoval dopředu spočítat, jaký bude mít na hodnocení výzkumných pracovníků vliv, když vydají jeden, dva nebo tři články nebo si přihlásí patent či užitný vzor. Bez ohledu na kvalitu výsledků si tak každý mohl spočítat, kolik dostane bodů do hodnocení RIV (pozn. red.: Rejstřík informací o výsledcích) a kolik z toho dostane prostředků. To bylo, myslím si, velmi nezdravé, protože to vyvolávalo účelovost takového jednání. Nový systém je z principu zcela jiný, ale prosadit ho nebylo jednoduché, protože mnohým ten starý systém vyhovoval. Umožňoval totiž přežívat i těm ne zcela konkurenceschopným.\nV čem je tedy principiální změna?\nVýzkumné instituce nyní nebudou hodnoceny podle celkového množství článků, ale podle kvality těch nejlepších. Podle toho buď dostanou hodnocení s bonusem, nebo bude jejich financování zakonzervováno. Zatím do systému nebyl zaveden žádný malus, ale to je, myslím, otázka budoucnosti.\nJá osobně, kromě toho, že jsem se na tvorbě metodiky hodnocení, které se nazývá Nové hodnocení výzkumných institucí 2017+, v rámci Rady vlády pro výzkum, vývoj a inovace podílel, jsem také jeho velkým příznivcem. Zbývá ovšem udělat ještě velký kus práce, zejména v oblasti hodnocení veřejných vysokých škol, jejichž systém hodnocení je v dokumentu zatím načrtnut jen obrysově. Očekáváme, že vysoké školy si hodnocení samy upraví tak, aby vyhovovalo jejich podmínkám, ale cítíme tam velkou snahu posunout se zpět k již zmíněnému „kafemlejnku“. Já však věřím, že i na vysokých školách se podaří prosadit kvalitu nad kvantitou.\nTechnické univerzity: porevoluční systém řízení se přežil\nVy znáte dobře situaci zvláště na pražské ČVUT a na Masarykově univerzitě v Brně, protože tam jste ve správních radách, že ano?\nŘízení vysokých škol je také zajímavé téma. Jsem přesvědčen, že má-li se české vysoké školství někam posunout, je třeba revize vysokoškolského zákona, protože správní rady dnes, podle toho, jak jsou definovány zákonem, mají své pravomoci omezeny na nakládání s majetkem vysoké školy. To znamená, že schvalujeme přeložky kabelů, zřízení věcných břemen nebo prodej nepotřebného majetku. Když si vezmete, jací špičkoví a erudovaní odborníci jsou členy správních rad, tak využívat je jen na takové banální úkoly mi připadá velmi nešťastné. Například na ČVUT se snažíme jít trochu dál, i když k tomu nemáme mandát, ale ne vždy se setkáváme s pozitivní odezvou. Podle mého názoru by správní rada měla například jmenovat rektora. Myslím si, že současný systém, kdy je rektor přímo volen akademickým senátem, je přežitek z porevoluční doby, kdy bylo třeba se vypořádat s určitou zátěží z minulosti, ale v současnosti je velmi nešťastné, když akademické senáty tak, jak jsou sestaveny, volí rektora, který má být tím vizionářem, jenž povede školu vpřed.\nDruhá věc, která je podle mého názoru v současném vysokoškolském zákoně špatná, je postavení fakult v rámci vysoké školy jako takové. V současné době dochází ke zcela schizofrenní situaci, kdy fakulty mají téměř úplnou autonomii, mohou rozhodovat o všem, co se na fakultě děje – ovšem odpovědnost za tyto kroky nese rektor. To je systém, který snad nikomu nemůže připadat normální. Ale vede to k ještě horšímu důsledku: vysoké školy se jakoby parcelují na ostrůvky jednotlivých fakult, které se uzavírají samy do sebe.\nBudoucí vývoj vyžaduje, aby se obory maximálně propojovaly. Samozřejmě fakulty vytvářejí mezioborové studijní programy, v rámci nichž se některé předměty vyučují na jiných fakultách, ale to je z hlediska řešení mezioborových problémů strašně málo.\nSpeciálně problematika Průmyslu 4.0 tuto výzvu výrazně akcentuje.\nMáte pravdu, i já pozoruji, že často mají mnohem lepší vztahy fakulty z různých vysokých škol, že třeba Pražané se snáze domluví s fakultou z Brna než se svou sesterskou fakultou ze stejné školy.\nMyslím, že typickým příkladem je CIIRC ČVUT. To je institut, který vznikl s velkou vizí, jak z ČVUT vytvořit supermoderní výzkumnou a vzdělávací instituci, která bude řešit významná technická témata. Bohužel někteří děkani na ČVUT tuto vizi nesdílejí a snaží se CIIRC „vyhladovět“. Uvidíme, jak se k tomu postaví nový rektor, zda CIIRC pomůže k rozvoji, nebo ho svými rozhodnutími omezí. Myslím, že to by byla poslední kapka, která by ČVUT po všech předchozích eskapádách definitivně posunula do druhé ligy mezi českými vysokými školami.\nČVUT má vůči CIIRC velký dluh a CIIRC v současné době přežívá jen díky spolupráci s průmyslovou sférou; z hlediska institucionálních prostředků je CIIRC výrazně podfinancovaný.\nPodpora technického vzdělávání: od proklamací ke skutkům\nVy jste také členem předsednictva Svazu průmyslu a dopravy ČR. Do této funkce jste byl zvolen v roce 2015. Ten byl svazem vyhlášen Rokem průmyslu a technického vzdělávání. Když jsem o tom slyšel poprvé, říkal jsem si, no teda, co se asi dá stihnout za rok? Měla podle Vás tato akce Svazu průmyslu vůbec smysl?\nVíte, já si myslím, že každá akce tohoto typu, která propaguje vzdělání v technických oborech, smysl má. Pro Svaz průmyslu to byla jen úvodní kampaň, která měla téma zviditelnit a přinést je na stránky novin, do konferenčních sálů a na různá jednání.\nTypicky českou vlastností je, že si neustále na něco stěžujeme. Tak se také českým firmám nelíbí, že stát málo podporuje technické vzdělávání. Ale já si myslím, že kdyby každá firma začala sama u sebe a podporovala technické vzdělávání třeba tak, jak to dělá firma Siemens, tak by byl problém z velké části vyřešen.\nJak tedy firma Siemens podporuje technické vzdělávání?\nUrčitě víte, že udělujeme Cenu Wernera von Siemense. Letos už to byl dvacátý ročník a přihlásil se nám do ní rekordní počet velmi kvalitních diplomových a disertačních prací (pozn. red.: viz článek na str. 26). Rozšířili jsme ji také o podporu mladých výzkumných týmů a pedagogů. To před námi ještě nikdo nedělal a my tím chceme vyjádřit, že pedagogickou práci v technických oborech považujeme za velmi důležitou.\nZahájili jsme rovněž program podpory vysokoškolských profesorů na třech klíčových univerzitách, VUT v Brně, VŠB TU v Ostravě a ČVUT v Praze. Vytipovali jsme profesory, kteří jsou perspektivní právě v ohledu podpory mladé generace a přinášení nových myšlenek. Máme s jednotlivými univerzitami uzavřené smlouvy, prostřednictvím nichž se podílíme na financování těchto profesorů a vytváříme jim prostor pro to, aby se například sami mohli vzdělávat v nových technických oblastech.\nTo je také jedna z bolestí technického vzdělávání: někteří pedagogové jsou se sebou příliš spokojení a nerozvíjejí se ve svém oboru tak, jak by měli. My jim tedy umožňujeme, aby se sami vzdělávali a získávali nové poznatky. Naopak jejich prostřednictvím potom oslovujeme studenty a celou akademickou obec s našimi tématy. Vytváří se tak mnoho zajímavých projektů spolupráce, takže je to velmi intenzivní vztah.\nKdyž se zeptáte jiných podnikatelů, řeknou vám, jak je spolupráce s vysokými školami složitá. Jenomže ono je to složité, když sedíte a čekáte, kdo za vámi z vysoké školy přijde. Chce to vymyslet projekt, najít si na něj čas, investovat do něj peníze a potom ho školám nabídnout. Budování vztahů mezi akademickou a soukromou sférou je dlouhodobý proces. Vztahy musí být založené na důvěře, protože v nich často jde o citlivá data, ochranu autorských práv, patenty a licence.\nVznik Národního centra Průmyslu 4.0\nTím nejpodstatnějším, čím v současné době podporujeme spolupráci akademické a podnikatelské sféry, je to, že jsme spoluzakládajícím členem Národního centra Průmyslu 4.0. NCP 4.0 vzniklo při CIIRC ČVUT, ale jeho členy jsou i VUT Brno a VŠB-TU Ostrava. To jsou školy, které vstoupily do tohoto centra jako první pionýři a začali budovat systém propojených testbedů, které umožní studentům a pedagogům, ale nejen jim, vyzkoušet si získané poznatky v praxi. Kolem těchto tesbedů vzniká ekosystém spolupracujících firem, které potom dělají mezi svými zákazníky a partnery jakousi evangelizaci v oblasti průmyslu 4.0. V tom vidím velký přínos této aktivity. Ovšem zase to vyžaduje velké úsilí. Nejen Siemens, ale i já sám se v NCP 4.0 velmi angažuji a spolu se mnou i další odborníci z firmy Siemens, kteří se tomu věnují kromě své hlavní pracovní náplně. Myslíme si, že když nám, tedy České republice, v této oblasti „ujede vlak“, dostaneme se do velmi nezáviděníhodné situace. Dopady takového zaostávání si možná ani dost dobře neumíme představit.\nKdyž se ještě jednou vrátím k Roku průmyslu a technického vzdělávání, opakuji, že to byla užitečná akce. Byl to ovšem jen úvod, otevření problému, protože rok je opravdu málo. Pravda je, že se na podobných akcích často svezou různí oportunisté, kteří to využívají jako příležitost k vlastnímu zviditelnění, ale v tom nevidím velký problém. Cokoliv, co pomůže technickému vzdělávání, a obecně přírodovědnému vzdělávání, je dobré. Přitom nejsem z těch, kteří by stranili jen technickému a přírodovědnému vzdělávání. Myslím si, že společnost se musí vyvíjet v harmonii a stejně důležité je i kvalitní humanitní vzdělávání. Je to právě průmysl 4.0, který vyžaduje, aby se přírodovědné a humanitní obory systémově propojily, protože jinak by neřešené sociální výzvy uvedly společnost místo rozvoje do hlubokého chaosu a rozkladu.


Erik Best. (screenshot/youtube)\nPodle E. Besta si prezident USA Biden si nejprve myslel, že válka bude ukončena za pár dní. Ale jeho očekávání se nenaplnilo.\n„Postupně se dostáváme do okamžiku – „Pearl Harbor“, navozuje E. Best, „kdy zatímco Amerika váhá zapojit se do války, může se stát nějaká nečekaná situace a bude donucena do toho jít. A to může nastat kdykoli.“\nK ukončení války není chuť na žádné straně.\nFinanční pomoc Ukrajině od USA je obrovská, říká Novotný, letošní pomoc dosahuje neuvěřitelných 40,6 miliard dolarů.\nVyhrává se válka, když je dobře zafinancovaná?\n„Ne vše, co je v té částce obsaženo, jde na Ukrajinu,“ míní E. Best. Média kladou otázku, proč Putin nezastaví dodávky zbraní Ukrajině, proč nezničí infrastrukturu – proč to takto dělá a proč není efektivnější? Jakoby nechtěl vyhrávat.\nČástečně se nabízí odpověď – Amerika chce Rusko oslabit dlouhotrvajícím konfliktem, aby nemohlo začít válku další. Ze strany Ruska a Číny – ve smlouvě měli, že nechtějí bipolární svět, nechtějí, aby USA všechno vedly – takže oni taky mají zájem, aby byla Amerika oslabená.\nBest podotýká, že USA do války na Ukrajině investují vypůjčené peníze – to je americký rozpočet, na další roky – počítá s tím, že výdaje jsou o 50 % vyšší než příjmy. To Putin také ví, a tak má zájem to prodloužit.\nSankce v civilu – jsou dostatečně veliké?\nMůžeme se odpojit od Ruska, Rusko se může odpojit od nás. Je to však komické, protože když Čína kupuje od Ruska produkty, poté je přeprodává do Evropy – stále je to ten samý produkt.\n„My nemáme představu, do jaké míry jsme závislí na dodávkách z Ruska. Může se zastavit průmysl. Prodleva bude obrovská,“ upozorňuje Best.\n„Náš Fiala a německý Scholz správně říkají, že by škody mohly být pro nás větší než pro Rusko – myslím, se to tak bude. Rusko už s tím počítá a hledá další odbytiště, zatímco my tady velkou možnost nemáme.“\nNejde jen o sankce, ale ve hře jsou i existenciální cíle.\nCo znamená „prohrát válku“?\nEB: „Nikdo si nemůže dovolit prohrát. Je možné, že všichni prohrají, a nakonec z toho vyjde dobře jen Čína. Mír by si přáli – jsou někteří Rusové a jsou někteří další obyčejní lidé, co to chtějí ukončit.“\nCo vlastně znamená vyhrát?\nRusko nechá část Donbasu Ukrajině? Rusko má jasno – zůstane minimálně na Donbasu, zatímco my ostatní říkáme, že tam – nebudou.\nNebo vyhrát znamená, že Ukrajina bude jako předtím – včetně Krymu.\nNěkteří bankéři říkají, že růst úrokových sazeb je větší nebezpečí než válka s Putinem.\nEB: „Však to říká bankéř – každý bankéř chce vyšší sazby, to bych bral s rezervou. Je tu kombinace věcí – jsou to úrokové sazby, válka, sankce, covid, problémy s dodávkami z Ukrajiny, z Číny – a pak – co bude s jídlem?\nJestli budeme mít co jíst\nObětí války těch nepřímých může být daleko více. Prezident Rockefellerovy nadace nedávno mluvil o tom, že do 6 měsíců bude krize – hodně obilovin se nedostane na africký kontinent – jsou blokovány přístavy v Černém moři. Konflikt se stává globálním.\nZastaví tato hrozba Putina?\nEB: „Jak jsem pochopil v Rusku nebudou mít nové telefony a kabelky, ale budou mít pšenici, budou mít co jíst. Zatímco my budeme mít kabelky, třeba z Itálie, ale nebudeme mít jídlo. Pokud to Rusko považuje za totální válku, je to pro Putina výhoda, že my nebudeme mít co jíst.\nOtázkou je, proč nejsme schopni nebo ochotni predikovat dopředu, co se stane, a jednat podle toho.\nNeumíme vyjednávat ceny, ropy, plynu – myslím, že většina lidí ještě nepochopila, že bude problém s jídlem.“\nNovotný: „Vypadá to, že Putin není jen ve válce s Ukrajinou, ale je ve válce i se světovými bankéři. Oni to vědí, on to ví. Ale – oni mají tu měnu, kdežto on má ty produkty – potraviny, suroviny.\nProbíhá i bitva o rezervní měnu – jde o budoucnost dolaru.“\nJsme nyní na prahu resetu nebo nových změn?\nEB: „ Je to možné. Nevíme, kdy to přijde. Rusko zatím funguje v dolarovém systému a je možné, že ho i nějakaým způsobem podporuje. My jsme věděli, že přijdou sankce, i když nebyla válka… Za pár týdnů budou muset říci, jestli ten způsob sankcí je pružný vůči měně nebo ne. Brusel může říct – my nedovolíme, abyste za plyn platili v systému, který vyžaduje Rusko. A to znamená, že za tři týdny může být vypnutý plyn. Může být rozkol kvůli tomu – a to rozhodne Evropská komise.\nMohou říci, že to je porušení sankcí, a to nemůžeme akceptovat.\nPřitom to už chvíli akceptovali – ale kdykoliv mohou říci: – Už ne!\nPremiér Fiala podepsal 10-bodový plán, ve kterém stojí: Odříznout všechny ruské banky od Swiftu – to se nestalo. Ale když to uděláme, tak samozřejmě nebude možné platit za plyn! A jestliže my nebudeme platit, tak Rusko plyn vypne.\nErik Best – Původem je 100% Američan, s rodinou v Severní Karolíně, kde se narodil, a v Montaně, kam se jeho rodina přestěhovala, když byl dítě. Jeho první žurnalistickou prací bylo pracovat jako sportovní reportér pro The Missoulian (v Montaně) ve věku 16 let.\nKdyž Erik v roce 1991 přijel do Prahy, věnoval už více než půl desetiletí studiu střední a východní Evropy, ačkoli s tímto regionem neměl žádné rodinné vazby. Erik Best vystudoval v roce 1985 Georgetown University School of Foreign Service, obor východoevropská studia se zaměřením na ruský jazyk. V roce 1985 ukončil magisterské studium ruského jazyka na Middlebury College a v letech 1983 a 1984 studoval v Moskvě. Kromě češtiny a ruštiny hovoří také francouzsky. (Abyste byli skutečným ruským učencem, říká, musíte také mluvit francouzsky, protože to je jazyk, kterým mluvila ruská aristokracie.)


Ovčáček přestoupil z husitské církve ke katolíkům, obřad vedl Dukův tajemník - Aktuálně.cz\nMluvčí prezidenta Miloše Zemana se rozloučil s Církví československou husitskou. Důvody přestoupení ke katolíkům nesdělil.\nPraha - Mluvčí prezidenta Miloše Zemana Jiří Ovčáček odešel z Církve československé husitské k římským katolíkům, v neděli 2. září se nechal biřmovat v Hostivici.\nDo společenství římských katolíků mluvčího Hradu, známého ostrými výpady na adresu kritiků, uvedl osobní tajemník pražského arcibiskupa Dominika Duky Milan Badal. Ten je administrátorem římskokatolické farnosti v Hostivici. Pro Ovčáčka podle něj platily stejné podmínky přijetí jako u každého jiného. "Tři čtvrtě roku katechismus, zpověď a složení vyznání víry," uvedl Badal k dotazu Aktuálně.cz.\nDůvody přestupu k jiné církvi mluvčí Hradu nerozvedl, odvětil pouze, že se jedná o jeho bytostně osobní věc. Možnosti přijetí svátosti jsou dvě - v soukromí nebo na mši. Hradní mluvčí zvolil tu druhou. "Přijal svátost biřmování při bohoslužbě v kostele svatého Jakuba v Hostivici," informoval server Christnet.\nBadal má reputaci konzervativního duchovního, velmi blízkého arcibiskupovi Dukovi. Ten zase má v některých tématech, například v odporu k migraci, blízko k prezidentovi Miloši Zemanovi. Na druhou stranu se s ním rozchází v pohledu na komunisty, bývalý politický vězeň Duka je ostře protikomunistický. A zatímco Duka kvůli zvažovanému zdanění církevních restitucí zvažuje, že se obrátí na Ústavní soud, Zeman zdanění náhrad podporuje. O zdanění se budou poslanci bavit na nynější schůzi sněmovny.\nNicméně když Duka kvůli dosažení 75 let musel odeslat papeži Františkovi rezignační dopis, napsal Zeman do Vatikánu také a přimlouval se za to, aby papež arcibiskupa ve funkci ponechal, což se také stalo. V neobvyklém dopise prezident hovořil o Dukových morálních kvalitách.\nS nádechem ironie komentoval Ovčáčkův přestup ke katolíkům husitský plzeňský biskup Filip Štojdl. "Velký den husitské církve. Římským katolíkům přeji hodně sil," poznamenal na Twitteru. A krátce krátce poté retweetoval výrok s citací Karla Čapka, že "kdo mění víru, neměl žádnou".\nJiří Ovčáček před lety studoval Arcibiskupské gymnázium v Praze. Nedokončil ho, podle svých slov přestoupil na jiné gymnázium poté, co jednoho dne dorazil do školy s vlasy obarvenými na zeleno a vyučujícím se to nelíbilo. Posléze pracoval jako redaktor komunistických Haló novin, Blesku a Práva.\nZa éry Jiřího Paroubka, který se sám hlásí k Církvi československé husitské, pracoval jako zástupce ředitelky tiskového odboru úřadu vlády a jako šéf PR a marketingu sociálních demokratů.\ndomácí Aktuálně.cz Jiří Ovčáček Církev československá husitská


Cestujte se srdcem\nNaše základní charakteristika “Péče o zemi, divokou zvěř a lidi" řídí vše, co děláme. Když cestujete s námi, stanete se naší rodinou, která zachovává naši světovou kulturu a divokou zvěř.\nV našich rukou\nJsme Vám k dispozici 24 hod. denně a 7 dní v týdnu, abychom Vám během vaší cesty splnili všechny Vaše přání. Od chvíle kdy přistanete až do okamžiku kdy odjedete se o Vás stará našich vice než 2.000 kooperujících pracovníků v celé Africe, včetně průvodců a pozemních logistických týmů.\nCelý náš tým je připraven přizpůsobit každou Vaši cestu a všechny specifické požadavky či očekávání. Zaručujeme Vám jedinečné dobrodružství a pro každého specifický zážitek.\nMůžete očekávat ten nejlepší servis a informace o fauně, flóře a zážitky od našich neuvěřitelných a odborných průvodců.\nNikdy necestujete tam kde jsme sami nebyli a kde to neznáme.\nZákladním kamenem úspěchu PRIVATE SAFARI TRAVEL je naše vize, v rámci které propojujeme Vás, našeho hosta spolu se zemí, divokou přírodou a lidmi z Afriky. Naše vize žije v našich srdcích. Každá Vaše cesta s námi je výjimečná, protože Vám ji ušijeme na míru dle Vašich nejtajnějších cestovatelských snů. Zažijte s námi dokonalost požitkářského cestování.\nNaše přísady, které vytváří Váš dokonalý prožitek z cestování s PRIVATE SAFARI TRAVEL nezahrnují jen nádherné a romantické lodge a luxusní kempy, ale také široké zázemí služeb a speciálně vybraný tým, který Vás hýčká od momentu, kdy přistanete až po Váš odjezd.\nNa každé cestě s PRIVATE SAFARI TRAVEL můžete také vnímat naši oddanost a péči o zemi, divokou přírodu, a lidi.\nProzkoumejte naše oblíbené ikonické africké destinace\nZažijte lvy a slony z bezprostřední blízkosti, let balónem nad Serengeti, let helikoptérou nad deltou Okavango, východ slunce nad Sussuvlei, gepardy v Masai Mare a mnoho dalšího...\nNaše luxusní lodže a kempy jsou ideálně situované pro prozkoumání afrických safari


Zdravě, eticky a komplexně: přivítejte mezi periodiky Vegazín – Generace 21\nZdravě, eticky a komplexně: přivítejte mezi periodiky Vegazín\nNa talíři / 29.3.2017\nČistě veganský magazín v českém prostředí doposud chyběl. Vegazín tuto trhlinu nyní zaplnil, ačkoliv zatím jen v elektronické podobě.\nVeganský e-magazín vzešel z touhy začít s něčím novým. Za jeho vznikem stojí Klára Vohrnová, která se rozhodla spojit příjemné s užitečným a vytvořit smysluplný projekt, který by byl inovativní, bavil jeho tvůrce i uspokojil čtenáře. Pojďme si jej tedy představit blíže.\nMalý veganský svět na jednom místě\nProč tedy Vegazín vznikl? Odpověď je prostá – žádný český magazín zaměřený jen a pouze na veganství zahrnující všechny jeho rozmanité aspekty zatím nespatřil světlo světa. Protože se však komunita veganů i v Česku neustále rozrůstá, bylo na čase prolomit ledy a tento nedostatek napravit. S nezištnou pomocí několika autorů (z nichž jsou někteří dokonce aktivně blogující nebo se o veganskou osvětu zasazují již delší dobu) tak vznikl Vegazín, jenž má být studnicí důvěryhodných informací, rozmanitých receptů a nápaditých tipů, ale i pozvánek na akce, které s veganstvím nějakým způsobem souvisí.\nPokud si však myslíte, že jsou cílovou skupinou pouze lidé stravující se striktně vegansky, jste na omylu. Jistě, tahle skupina čtenářů jej pravděpodobně ocení nejvíce. Hravě ale může posloužit i jako prostředek objasňující principy veganství širšímu okolí. Vyznavači všech stravovacích filozofií se mohou inspirovat lákavými recepty nebo se dozvědět cenné informace, které je dosud tak nějak míjely. Možná tak uznají, že by přece jen stálo za to nad některými aspekty mainstreamového konzumního chování zauvažovat a vyzkoušet alespoň nějaký ten kompromis. Poutavě zprostředkovaný pohled „z druhého břehu“ také může přispět k lepšímu pochopení motivací k veganství, a tím i k větší toleranci.\nZ obsahu prvního čísla\nOrganizace Kolektiv pro zvířata Brno\nRozhovor s Olgou Garajovou (EtikButik)\nSvaly z rostlin\nRecenze: Restaurace Forky‘s\nReportáž ze Dne pro Život bez krutosti\nDětské okénko pana Mrkvičky\nCo od Vegazínu můžete očekávat?\nAť vegan nebo všežravec, pokud jste alespoň trochu fanda do jídla a gastronomie, nejspíše se shodneme na tom, že inspirace, receptů i tipů, které restaurace si rozhodně nenechat ujít, není nikdy dost. Mnohdy ale tápeme i nad vlivem stravy na naše zdraví, o němž (nejen v souvislosti s veganstvím) stále koluje spoustu mylných domněnek, které je třeba uvést na pravou míru. Právě to a mnohé další hodlá Vegazín svým čtenářům nabídnout.\nCílem je podat relevantní informace jak pro vegany samotné, tak pro všechny ostatní, kteří jsou otevřeni změnám a nebojí se na svět, tak jak jej známe a jak je nám předkládán, podívat kritickým okem. Články osvětového charakteru jsou proloženy pozvánkami na zajímavé akce, reporty a recenzemi. Pomyslnou třešničkou na dortu je pak sekce pro děti, jejíž součástí jsou například povedené říkanky, v nichž rozhodně nečekejte kravičku, která nám s radostí dává své mlíčko.\nPrvní číslo sklízí úspěch\nDíky jeho online podobě je Vegazín (zatím) zdarma a rychle se šíří napříč vegansky zaměřenými skupinami na Facebooku. S prvním číslem se strhla poměrně velká vlna nadšení – již během několika dní po jeho zveřejnění překročila FB stránka Vegazínu tisícovku sledujících. Počet stažení dokonce v současné době atakuje metu tří tisíc!\nTaké slovní hodnocení bylo velmi kladné – čtenáři iniciativu autorů chválili a podpořili, přispěli také konstruktivními připomínkami a návrhy témat, o nichž by se rádi dozvěděli více, jako je například tematika veganství v těhotenství a u dětí.\nJak můžete Vegazín podpořit?\ndát like FB stránce a pozvat i své přátele\nnavrhnout zajímavá témata či nápady na zlepšení\ndohodit schopné grafiky – každé číslo bude pod taktovkou jiného designéra\nA jak bych první číslo Vegazínu zhodnotila já? Obdivuji každého, kdo najde odvahu jít tak trochu proti proudu a také dokáže do konce dotáhnout to, co si zamane.\nAčkoliv mě grafické zpracování tohoto magazínu zprvu příliš neoslovilo, nadšení z obsahu tuto drobnou vadu na kráse velmi rychle převálcovalo. Důkladně zpracované články ždímající z daných témat vše zásadní jsem přečetla jedním dechem a jistě se k nim ještě vrátím, abych naplno využila jejich informační hodnotu.\nPrvní číslo Vegazínu nasadilo laťku opravdu vysoko. Nechme se tedy překvapit, zda se ji podaří udržet i v příštích vydáních a zda si tento magazín vybojuje své čestné místo na trhu třeba i v tištěné podobě.\nCo na Vegazín říkáte vy? Podělte se s námi o své dojmy v komentářích!\nZdroj úvodní fotografie: avopix.com


V komunálních volbách ve Francii slaví úspěch pravicová Národní fronta — ČT24 — Česká televize\nPaříž - V prvním kole francouzských komunálních voleb zaznamenala výrazné zisky pravicově populistická Národní fronta (FN). Její vůdkyně Marine Le Penová označila dosavadní výsledky za konec bipolarismu v politickém životě Francie. Vedení radnic mnohých měst naopak pravděpodobně budou muset vyklidit vládní socialisté. Ti navíc o pět procent zaostali za opozičními konzervativci. Druhé kolo voleb proběhne 30. března.\nObyvatelé Francie dnes v komunálních volbách rozhodovali o složení správních rad měst a obcí v příštích šesti letech. Volby se přitom pokládají za první velký test pro socialistického prezidenta Francoise Hollanda, který po 22 měsících u moci čelí rekordní neoblibě. Celkově socialisty volilo 43 % hlasujících, konzervativce zhruba 48 % a Národní fronta získala 7 % hlasů.\nSocialisté zřejmě řadu měst ztratí\nV úspěchu Národní fronty vidí její vůdkyně Marine Le Penová „konec bipolarismu“ v politickém životě Francie. „Národní fronta se stala důležitou nezávislou silou, politickou silou na národní i místní úrovni,“ řekla Le Penová televizní stanici TF1.\nStrana získala těsnou absolutní většinu v domovském městě Le Penové Hénin-Beaumont. V někdejším hornickém městě se 125 tisíci obyvateli, ovládaném dlouho socialisty, se tak příští neděli už nemusí konat druhé kolo voleb a starostou by se měl stát kandidát FN Steeve Briois. Podle institutu Ipsos-Steria zvítězila Národní fronta také v jihofrancouzských městech jako Béziers, Avignon nebo Perpignan. Vládní socialisté se naopak musejí obávat o ztrátu radnic v Remeši, Saint Etienne, Amiens nebo Pau.\nVe druhém největším francouzském městě Marseille by měl post starosty obhájit Jean-Claude Gaudin z UMP (Unie pro lidové hnutí), jemuž předběžné výsledky připisují čtyřicetiprocentní zisk, zatímco jeho socialistickému vyzyvateli Patricku Mennuccimu pouze 20 %. Toho porazil i kandidát FN Stéphane Ravier s 22 %.\nKomunální volby ve Francii\nZa neúspěchem levice může stát podle odborníků i nižší volební účast\nVolební účast dosáhla 64 % ze 45 milionů oprávněných voličů. V roce 2008 to bylo přitom 66,5 %. Nižší účast podle odborníků mohla poškodit především vládní levici a k vyšším ziskům naopak pomoci právě krajní pravici. Ta se v posledních letech stala třetí nejsilnější politickou silou v zemi po socialistech a tradiční pravici v čele s formací UMP. Volební místnosti se pro dnešní první kolo hlasování uzavřely podle velikosti volebního okrsku v rozmezí 18:00 až 20:00 SEČ.\nV čele Paříže poprvé stane žena\nZvláštní pozornost patřila hlasování v Paříži, kde se předpokládal vyrovnaný boj o prestižní a vlivný post starostky metropole mezi socialistkou Anne Hidalgovou a kandidátkou UMP Nathalie Kosciuskovou-Morizetovou. Kandidátka konzervativní UMP nakonec podle odhadů překvapivě porazila socialistku Hidalgovou v poměru 34,8 % ku 33,6 %. Dosavadní socialistický starosta metropole Bertrand Delanoë už nekandidoval.\nVolby ve Francii potvrdily propad důvěry Hollandově vládě\nVe francouzských komunálních volbách zabodovala krajní pravice


Fotogalerie: Designové byty v rezidenčním projektu | Jo magazín\nVydáno 4. 11. 2016 autor:\nPrestižní bydlení v jižním svahu pod rezidenční čtvrtí Hřebenky, vedle Kinského zahrady, pár minut pěší chůzí od Petřínského vrchu, Malé Strany a Pražského hradu. To je Rezidence Sacre Coeur2, která je určena především milovníkům historického centra Prahy a lidem s vysokými požadavky na bydlení, kvalitu a maximální komfort. Kromě limitované nabídky dvoupodlažních bytů v prvních dvou patrech nabízí bytové jednotky o velikosti 1+kk až 5+kk a pět luxusních penthousů na střeše objektu.\nExkluzivní lokalita a architektura\nÚžasné výhledy, kvalita srovnatelná s nejvyššími světovými standardy, nadčasová a vzdušná architektura, funkčnost v každém ohledu. To vše jsou kritéria, se kterými renomovaní architekti Schindler Seko (4A) přistupovali k návrhu rezidence. Klidné a zároveň aktivní centrum městské části Prahy 5 nabízí v docházkové vzdálenosti historickou část metropole, obchodní centrum Nový Smíchov, bohatou síť restaurací, kaváren, fitness klubů, dětských hřišť, kulturních a zdravotních zařízení. Výborná je i dopravní dostupnost, na letiště či na golf dojedete za pár minut.\nBydlení ve špičkovém stadardu\nByty vynikají jedinečností navržených dispozic. Každý z bytů má prostorné zádveří s místem pro šatnu nebo vestavěnou šatní skříň, nechybí ani technická místnost pro pračku a úložný regálový systém. Všechny byty jsou členěny na privátní a obytnou zónu. Každá obývací zóna má vlastní WC s umyvadlem, což jistě ocení nejen majitelé bytu, ale i hosté. Byty 3+kk a 4+kk mají ve standardním provedení 2 koupelny, jedna je vždy součástí ložnice. Večerní atmosféru pak podtrhuje možnost příjemného posezení na balkoně nebo terase. Samozřejmostí Rezidence jsou 24/7 recepce, bezpečnostní a kamerový systém a dostatečný počet garážových stání i sklepů a dětské hřiště.\nUnikátní dvoupodlažní byty\nLofty obecně jsou synonymem pro volnost a prostorovou svobodu. Rezidence svými lofty dokazuje, že podobný typ bytu může být příjemný i pro rodiny s dětmi, zejména díky zahrádkám, které náležejí ke každému mezonetu. Obývací pokoje s výškou stropu přes 5 metrů nabízejí potřebnou „vzdušnost“ i pohled daleko přes Vltavu, zatímco ložnice jsou orientovány do klidové zóny vnitřního atria. Samozřejmostí je velkoplošné prosklení interiéru, vysoký standard provedení a dostatek úložného prostoru, stejně jako příprava pro krb a jacuzzi na terase. Příjemné chvíle teplých letních večerů je možné trávit na zahrádkách nebo terasách, které patří ke každému mezonetu.\nRezidence Sacre Coeur2 získala v rámci soutěže „Czech Real Estate Award“ (Realitní projekt roku) Cenu odborné poroty v roce 2014 a Cenu veřejnosti v roce 2014 a 2015 za městskou část Praha 5.


MONIX LIMA set příboru cena od 699 Kč - Srovname.cz\nMONIX COBALTO MONIX Fresa sada příborů MONIX LIMA set příboru\nSrovnání cen » Domácnost a kancelář » Kuchyňské náčiní » Jídelní příbory » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna MONIX LIMA set příboru\nMONIX LIMA set příboru\nPříbory 24 dílný set příboru 6x lžíce, vidlička, nůž a kávová lžička. Vyrobený lisováním funkční části z nerezové oceli 18/c, v nejtenčím bodě minimální tloušťka oceli 1.5mm, barva zelená. Do zelena laděná sada 24 příborů značky Monix krásně doplní váš servis.Kvalitní příbory značky Monix krásně ozdobí vaši ...a dál?\nProdukt MONIX LIMA set příboru neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt MONIX LIMA set příboru nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt MONIX LIMA set příboru neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nMONIX Příbory 24ks RAINBOW zelená M184972\nDo obchodu » MONIX LIMA set příboru Alza.cz\nSpecifikace MONIX LIMA set příboru\nPříbory 24 dílný set příboru 6x lžíce, vidlička, nůž a kávová lžička. Vyrobený lisováním funkční části z nerezové oceli 18/c, v nejtenčím bodě minimální tloušťka oceli 1.5mm, barva zelená. Do zelena laděná sada 24 příborů značky Monix krásně doplní váš servis.Kvalitní příbory značky Monix krásně ozdobí vaši prostřenou jídelní tabuli. Sada obsahuje celkem 24 kusů - 6 lžic, 6 vidliček, 6 nožů a 6 kávových lžiček. Příbory jsou vyrobeny lisováním nerezové oceli. Úchopovou část zdobí zelený plast ve velmi vkusném » ... a dál?\nPorovnat ceny MONIX LIMA set příboru\nMONIX Fresa sada příborů\nZkuste další jídelní příbory MONIX\nMONIX LIMA set příboru - parametry\nPříbory 24 dílný set příboru 6x lžíce, vidlička, nůž a kávová lžička. Vyrobený lisováním funkční části z nerezové oceli 18/c, v nejtenčím bodě minimální tloušťka oceli 1.5mm, barva zelená. Do zelena laděná sada 24 příborů značky Monix krásně doplní váš servis.Kvalitní příbory značky Monix krásně ozdobí vaši prostřenou jídelní tabuli. Sada obsahuje celkem 24 kusů - 6 lžic, 6 vidliček, 6 nožů a 6 kávových lžiček. Příbory jsou vyrobeny lisováním nerezové oceli. Úchopovou část zdobí zelený plast ve velmi vkusném provedení. Na nejtenčím bodě je minimální tloušťka oceli 1,5 mm. Proč si k vašemu jídelnímu setu zvolit tuto příborovou sadu? vyrobeno z kvalitní ocelicelkem 24 kusů v saděplastová rukojeť v designovém provedení Klasická příborová sada pro šest osob. Barevná kolekce Rainbow značky Monix, vnese do vaší jídelny kus barev. Příbory jsou vyrobeny z nerezavějící oceli a barevná rukojeť zelené barvy je z plastu.


Fyzika Ekologie ©2008 (PowerPoint) Petra Křenová, Jirka Juřena a Lukáš Gottwald™ - ppt stáhnout\nPrezentace na téma: "Fyzika Ekologie ©2008 (PowerPoint) Petra Křenová, Jirka Juřena a Lukáš Gottwald™"— Transkript prezentace:\n1 Fyzika Ekologie ©2008 (PowerPoint) Petra Křenová, Jirka Juřena a Lukáš Gottwald™\n2 Současné elektrárny Z ekologického hlediska rozlišujeme zdroje obnovitelné a neobnovitelné. Jako neobnovitelné zdroje energie jsou označovány ty, jejichž množství je omezené, potenciální regenerace dlouhodobá a hrozí jejich brzké (v řádech desítek nebo stovek let) úplné spotřebování. Většina elektrické energie se dnes vyrábí z takových neobnovitelných zdrojů. Za obnovitelné zdroje se považují takové zdroje, které se v přírodě samovolně regenerují ze zdrojů s velmi dlouhým horizontem vyčerpání (např. vyčerpání sluneční energie se očekává až za několik miliard let). Elektrárny využívající obnovitelné zdroje: * tepelné, spalující biomasu * vodní (včetně přílivových) * větrné * geotermální * solární (tepelné nebo fotovoltaické). Elektrárny využívající neobnovitelné zdroje: * tepelné, spalující fosilní paliva * jaderné\n3 Tepelné elektrárny Výhody: Nevýhody: Poměrně velký výkon\nProdukují obrovské množství emisí –(oxidy dusíku (NOx), oxid siřičitý, prachové částice nebo polyaroamatické uhlovodíky a také oxid uhličitý (CO2), který se podílí na vzniku skleníkových efektů). Hnědé uhlí, které zde slouží jako palivo, patří k neobnovitelným zdrojům energie. * V České republice pochází přes 62% energie z tepelných elektráren! (Skupina ČEZ provozuje v ČR 11 uhelných elektráren). * Tepelné elektrárny patří mezi nejméně ekologické!\n5 Jaderné elektrárny Nevýhody: Výhody:\nNevýhodou jsou vysoké náklady na výstavbu Technologicky náročné získávání paliva Produkce jaderného odpadu Riziko jaderné havárie (byť je u moderních elektráren velmi nízké). Využívání neobnovitelného zdroje (U235) Výhody: Výhodou jaderných elektráren je vysoký výstupní výkon vzhledem k dodanému množství paliva. Jaderné elektrárny spotřebovávají velmi malé množství paliva. Za běžného provozu prakticky nulové exhalace (elektrárna produkuje pouze odpadní teplo a vodní páru). Nízké výrobní náklady. * V České republice téměř 1/3 elektrické energie vyrábí jaderné elektrárny! * V ČR máme v současné době 2 jaderné elektrárny – Dukovany a Temelín. * Ekologie je v tomto případě velmi spornou otázkou.\n7 Vodní elektrárny Výhody: Nevýhody:\nVýstavba malých vodních elektráren je vnímána jako užitečná a je obvykle podporována. Jako malé vodní elektrárny se označují elektrárny s instalovaným výkonem do 10 MW včetně. Využití obnovitelného zdroje energie Nevýhody: Nevýhodou velkých vodních elektráren je nutnost budování velkých přehrad nebo nádrží, kvůli čemuž jsou i přes svůj obnovitelný charakter považovány za ekologicky kontroverzní Nelze je vystavět všude. Zasahují do přírodní krajiny. * Dlouhé Stráně mají největší energický výkon mezi vodními elektrárnami v České republice. * Skupina ČEZ provozuje v České republice 35 vodních elektráren. * Velmocí v počtu vodních elektráren je náš soused – Rakousko, jež se plně zaměřuje na ekologickou energie a striktně odmítá energii jadernou.\n8 Vodní elektrárna\n9 Větrné a sluneční elektrárny\nNevýhody: Sluneční elektrárna zabírá poměrně velké množství místa. Náklady na stavbu jsou navíc velmi vysoké. Větrné elektrárny zase narušují estetický dojem krajiny. Když je tma nebo bezvětří elektrárny jsou nevyužitelné. Mají malý výkon Výhody: Slunce i vítr poskytují zdroj energie „zadarmo“  Obě dvě elektrárny jsou ekologické Využívají obnovitelné zdroje Nevypouští do ovzduší žádné emise, a proto nenapomáhají vzniku skleníkových efektů. * Skupina ČEZ vlastní v České republice jednu sluneční elektrárnu.\n10 Větrné a sluneční elektrárny\n11 Ekologický závěr Elektrárny více čí méně životnímu prostředí ubližují, ať už se jedná o estetický vzhled, emise, zastavování přírody či ukládání jaderného odpadu, vždy strádá právě PŘÍRODA. Nejekologičtější je samozřejmě nevyužívat žádnou elektrárnu, ale to bychom nemohli hrát na počítači své oblíbené hry (Warcraft ), koukat na televizi nebo jen tak surfovat po síti. (Myšlenky vycházející z ekologické skupiny Greenpeace)\nStáhnout ppt "Fyzika Ekologie ©2008 (PowerPoint) Petra Křenová, Jirka Juřena a Lukáš Gottwald™"


Refew: Abych viděl konkurenci, musel bych závodit, což nedělám | BBaRáK - hip hop magazín\nRefew: Abych viděl konkurenci, musel bych závodit, což nedělám\nNebudu pokrytec a přiznám, že originál jeho prvního mixtapu "Z místa" se mi v polici válí i zásluhou mamutího hypu, který s jeho příchodem odstartoval label BiggBoss. Příjemné ale je, že pokrytec v tomto ohledu není ani sám Refew. V rozhovoru s libeňskou šedou eminencí jsme se zabývali jeho prvním půl rokem ve stáji BiggBoss a vyptali se i na debutové album. Autor zatím nebyl v otázkách směřujících k desce příliš sdílný, pokud vás ale zajímá, kdy první sólovka libeňského hráče vyjde, stačí se začíst...\núterý 09. září 2014, 15:38\nPrvní půlrok pod BiggBossem je za tebou. Jaké zážitky a zkušenosti ti pobyt pod křídli zásadního pražského labelu zatím dal?\nMěl jsem tu příležitost poznat stage, zažít přepychový akce, tvořit něco co má smysl a získal jsem rodinu.\nJaké to je, když rapper, který uskutečnil poměrně málo vystoupení najednou vstoupí do tolika rybníků jako je třeba HH kemp během tak krátké doby? Nervozita? Stres?\nNemám problémy s nervozitou. Občas bych uvítal víc klidu před show, ale to bych asi měl změnit žánr, co? Baví mě energie lidí, užívám si to. Pro ty, co to čtou a jsou zároveň na koncertech, velkej dík.\nJakou úlohu ve tvém startu sehrály pražské legendy PSH?\nTu, že to mají na svědomí oni. Dělám rap už dlouho, díky nim jsem slyšet. Vkládají do mě své naděje. Jsme rodina a fungujeme na tomhle principu.\nTakže první impuls k tvému vstupu pod BiggBoss přišel od někoho z členů?\nPřesně tak. Nejdřív mě kontaktoval DJ Doemixxx. Pak proběhl check s Orim a s V518 a na obou stranách bylo jasno.\nZměnily se nějak tvé postupy v důsledku nových zkušeností?\nKaždej den se pokoušim o to, to dělat líp. Jinak je u mě vše při starém. Vyslechnu si názor (kolegů z labelu - pozn. aut.) na můj rap od kohokoliv a třeba Mike T je executive producer mojí Boss tvorby, takže nejsem v tomhle až takovej vlk samotář, ale furt píšu to, co chci napsat já. Jde mi o to se zdokonalovat v tvorbě, ne o to se měnit kvůli kalkulu.\nProtože Mike Trafik v závěrečné skladbě tvého mixtapu „Z místa“ avizuje tvůj sólový debut, musím se na ni pochopitelně zeptat. V jaké je fázi?\nTenhle měsíc se začne hodně nahrávat a postupně to budeme dávat do kupy. Máme dost materiálu a chceme vybrat jen to nejlepší. Dobrý je, že díky Heavy Weight Tour, kterou teď pojedem v sestavě Vladimir 518, Hugo Toxxx, Orion, DJ Mike Trafik, DJ Nobody Listen a já, budu neustále v pracovním moodu, takže album bude nabitý.\nMůžeš již prozradit, koho sis na desku pozval?\nVladimir 518, Orion, DJ Mike Trafik, DJ Wich, Peacock a další. Brzy prozradím další konkrétní jména.\nAlbum tedy bude hudebně a koncepčně navazovat na mixtape z místa nebo se vydáš jiným směrem?\nBude navazovat, ale nechci dělat dvakrát ten samej projekt. Album bude dospělejší a něčím odlišné od mixtapeu Z místa. Bude ucelenější. Mixtape podle mě splnil účel, ale na albu chci dospět.\nVe svém okolí i mimo něj - vidíš v někom konkurenci ve své věkové kategorii?\nUrčitě. Nejsem jedinej mladej talentovanej raper na CZ/SK scéně. Jsem zvědavej jak se některý jména budou vyvíjet dál. Ale konkurenci jako takovou nevidim. To bych musel s někym závodit, což nedělám.\nPoslední otázka směřuje k datu vydání. Stíháte podzimní termín, který uváděl Mike Trafik na tvém mixtapu?


Kendrick Lamar a SZA se postarali o povedený soundtrack k marvelovce "Black Panther" - musicserver.cz\nKendrick Lamar a SZA se postarali o povedený soundtrack k marvelovce "Black Panther"\nVydáno: 08.01.2018 08:48 v sekci Audio - Simona Knotková | foto: facebook interpreta\nPrvní dny roku 2018 jsou za námi a my jsme už bohatější o několik pozoruhodných nových skladeb. Jednou z nich je spolupráce Kendricka Lamara a SZA "All The Stars". Píseň vznikla jako hlavní singl soundtracku pro nejnovější marvelovku "Black Panther". Lamar si zde střihl tvůrčí premiéru a společně s Anthonym Tiffithem se zhostil produkce celé kompilace snímku Ryana Cooglera.\nPráci s filmaři si rapper v oficiálním prohlášení nemohl vynachválit. "Všichni byli úžasní, od hereckého obsazení až po režiséra. Síla filmu tkví v dokonalém propojení umění a kultury. Jsem skutečně poctěn, že jsem svými producentskými a skladatelskými znalostmi mohl přispět Ryanově a Marvelově vizi," prohlásil.\nSong se SZA si také zaslouží samé superlativy. Střednětempý synth-pop zní jako to pravé zklidnění do závěrečných titulků po stylové komiksové náloži. Není to přitom poprvé, co se muzikanti ocitli v jednom studiu. Za všechny společné projekty zmiňme například song "Doves In Wind" z loňského, kritiky i posluchači ceněného debutu zpěvačky "Ctrl".\nNa "Black Panthera" můžete v Česku chodit do kina od 15. února.\n- Naživo: Co Szigetu nedal Kendrick Lamar, to mu dala Dua Lipa (15.08.2018 22:47)\n- Kendrick Lamar získal za "Damn" Pulitzerovu cenu (17.04.2018 13:49)\n- Video: Kendrick Lamar a SZA útočí s "All The Stars" na pozici nejlepšího klipu roku (09.02.2018 15:41)\n- Hip hop je poprvé v historii nejposlouchanějším žánrem v USA (05.01.2018 15:21)\nRecenze: "Boží mlýny melú, starci starnú" a Richard Müller je na albu "Hodina medzi psom a vlkom" stále v plné síle\nDEATH DEALER zveřejnili druhý singl o vlčím úprku\nBruno Mars AC/DC Lady Gaga Kryštof Beyoncé Coldplay Adele Madonna Rihanna Taylor Swift Katy Perry Metallica Miley Cyrus Dua Lipa Sia Ewa Farna Britney Spears The Cure Ava Max Lana Del Rey


Září 2019 – Rock match\nPosted in Září 2019:\nZajímá vás tohle téma? Je pro vás erotika, sex a krásné sexy slečny atraktivní téma? Chtěli byste mít také možnost zažít opravdu krásné chvilky s takovou slečnou, která by se vám podřídila a ukázala vám, co všechno za ty roky nasbírala za zkušenosti a co všechno dokáže třeba pouhým dotykem nebo svým tělem? Jestliže ano, tak […] Read more...\nAdded: 18.9.2019 Author: Tags: privát\nChytře a bez starostí\nNabízíme vám bezvadnou pomoc, jakou využijte také a nemějte starosti, když je potřeba přestěhovat firmy v Praze . Jen náš tým pracovníků, s dokonalými druhy moderních vozidel i techniky, vám dokáží vždy dobře a rychle pomoci a vy se nemusíte starat o nepotřebné věci. Věřte, že vám umíme pomoci v mnoha směrech a tak se nebojte, nás oslovit […] Read more...\nAdded: 18.9.2019 Author: Tags: stěhování firem Praha\nZvolte si vlastní design na tričko. Specializovaná firma na potisk triček vám na zakázku vyrobí textil s vámi požadovaným motivem, který si můžete libovolně vybrat, ať už z nějakých daných motivů nebo z vašich vlastních, stvořených dle vaší nejkreativnější fantazie. Ať už zvolíte jako motiv fotku nebo obrázek, vždy bude výsledek kvalitní a efektivní. Různé střihy a barvy […] Read more...\nAdded: 15.9.2019 Author: Tags: potisk triček\nNaučte se, jak správně mluvit\nCo odlišuje úspěšného člověka od toho, který úspěšný není? Může to být talent na práci, kterou vykonává, může to být štěstím, které v životě má. Ale ve většině případů za tím stojí zejména těžká dřina, sebezdokonalování, práce sám na sobě. To je jediná investice, která se vám vždy stoprocentně vrátí. A pracovat na sobě, to […] Read more...\nAdded: 6.9.2019 Author:


Udmurtská autonomní sovětská socialistická republika – Wikipedie\nUdmurtská autonomní sovětská socialistická republika (rusky: Удмуртская Автономная Советская Социалистическая Республика, udmurtsky: Удмурт Автономной Совет Социалист Республика) byla autonomní republikou v rámci Ruské sovětské federativní socialistické republiky v Sovětském svazu. Útvar se nacházel na východě evropské části Ruska mezi Volhou a Uralem, na území obývaném převážně ugrofinskými Udmurty. Hlavním městem byl Iževsk.\nУдмурт Автономной Совет Социалист Республика\n← 1934–1991 →\nMotto: Вань кунъёсысь пролетарийёс, огазеяське (Proletáři všech zemí, spojte se!)\n1 418 000 1970\nUdmurtská autonomní oblast\n4. listopadu 1920 byla na udmurtském území vytvořena Votská autonomní oblast s administrativním centrem v Iževsku, roku 1932 byla přejmenována na Udmurtskou autonomní oblast, která byla 28. prosince 1934 přetvořena na autonomní sovětskou socialistickou republiku. Roku 1937 byla k republice připojena okolní území o rozloze zhruba 12 000 km². Udmurtská ASSR zanikla 4. listopadu 1990, kdy její Nejvyšší sovět vyhlásil suverénní Udmurtskou republiku. Ta se stala po přijetí ústavy v roce 1994 subjektem Ruské federace.\nV původní Votské AO, která měla rozlohu 29 939 km², žilo 710 000 obyvatel, z nichž se 52 % hlásilo k udmurtské a 43 % k ruské národnosti. Podíl ruského obyvatelstva se výrazně zvýšil ve třicátých letech. Jednak byla roku 1937 k ASSR připojena území s ruskou většinou a jednak do Udmurska z důvodu industrializace přicházelo velké množství nových obyvatel různých národností, především Rusů. Podle sčítání obyvatelstva roku 1970 na území Udmurtské ASSR žilo 1 418 000 obyvatel, z toho 57 % ruské, 34 % udmurtské, 6 % tatarské a 1 % ukrajinské národnosti.\nCitováno z „https://cs.wikipedia.org/w/index.php?title=Udmurtská_autonomní_sovětská_socialistická_republika&oldid=20068756“\nNaposledy editováno 14. 6. 2021 v 20:34\nStránka byla naposledy editována 14. 6. 2021 v 20:34.


Koronavirus ovlivní obchody firem v regionu - Svitavský deník\nKoronavirus. Epidemie smrtelného onemocnění v Číně se začíná odrážet také na chodu firem v regionu.\nVývoj situace v Číně, kde tisíce lidí onemocněly koronavirem sledují s napětím i majitelé některých firem v kraji. Litomyšlský Orion, prodejce domácích potřeb, dováží zboží z Číny. Výrobce automobilových dílů omezil cesty svých zaměstnanců. Naopak největší výrobce pletených rukavic v Evropě vidí v současné situaci nové možnosti.\nTisíce nemocných lidí, fabriky zavřené… Koronavirus ovlivňuje obchodování v regionu. „Obáváme se ovlivnění celkového dovozu v roce 2020. Situace se stává závažnou. Továrny v Číně ukončily výrobu v polovině ledna a stále nemají povolení otevřít linky, vyrábět a nakládat zboží pro celý svět. Není jednoduché zajistit nabídky, objednávky, komunikaci. Města jsou uzavřená a cestování po Číně málo reálné. Kamionová doprava po Číně i námořní přeprava je omezená a obchod pro letošní rok může být silně ovlivněn,“ sdělila Magda Kutová ze společnosti Orion Litomyšl, která prodává domácí potřeby.\nJejich sortiment ale není tvořen pouze dovozem. Vedení firmy upozorňuje, že jsou schopni reagovat na aktuální situaci. „Nakupujeme výrobky v Čechách, Evropě a jiných zemích. Budeme se snažit nesnížit nabídku pro naše zákazníky. Tlačíme na možnosti zahájení výroby,“ dodala Kutová.\nVývoj epidemie zajímá i vedení Rehau Automotive v Moravské Třebové, kde vyrábí díly pro automobilový průmysl. „Co se týká českého zastoupení, tak koronavirus způsobil pouze omezení pracovních cest do Číny,“ uvedla Marcela Benešová z oddělení marketingu firmy Rehau.\nSituace v Číně se mění každý den a tamní fabriky chtějí podle zástupců českých firem rozjet výrobu co nejdříve. Přízi z Číny dováží i Miroslav Koumar, největší výrobce pletených rukavic v Evropě. „Uvidíme, jak vše dopadne. Případů nemocných lidí neustále přibývá a nemají to ještě pod kontrolou. Co mám informace z Číny, tak do konce února je velmi omezený provoz, většina továren je zavřená,“ vysvětlil Koumar, majitel společnosti Miro Borová.\nPostupně se továrny v Číně otevírají, ale stane se, že tam pracovník kýchne a vedení továrnu ihned zavírá. „Nás to ovlivní. Až se situace stabilizuje, všichni budou chtít dovézt zboží z Číny, ale nebudou přepravní kapacity, tím se dovoz zdrží. V tu chvíli by někdo mohl poptat i nás jako největšího výrobce rukavic v Evropě,“ podotkl Koumar.\nOtázka je, jestli lidé nebudou mít ze zboží z Číny strach. Podle odborníků nejsou obavy na místě. Virus na zboží nebude, životnost viru je den, ale než dojde zboží, trvá to týdny. Čína je pro borovskou pletárnu rukavic největším konkurentem. „Téměř cokoliv, co vyrobíme, oni dokáží taky. Nikdy nebudeme dělat obrovské série. Děláme speciální věci,“ dodal Koumar.\nBrexit je problém\nNaopak velkou ztrátu znamená pro výrobnu rukavic odchod Velké Británie z Evropské unie. „Měli jsme několik anglických zákazníků, ale všichni vyčkávají, jestli obnoví spolupráci. Obchodníci se bojí a hledají jiné cesty. Dokud nepodepíší smlouvy s Unií, nebudou zboží odebírat,“ dodal podnikatel. Nyní má v Británii jednoho malého zákazníka, se kterým spolupracuje dvacet let. Ostatní čekají.\nObavu má majitel pletárny také z obnovy celních kontrol, protože potom bude vývoz zboží trvat déle a ne všichni zákazníci to budou chtít absolvovat.


Česko zasáhne silný mráz, teploty klesnou až na minus 17 stupňů Celsia - Deník.cz\nČesko zasáhne silný mráz, teploty klesnou až na minus 17 stupňů Celsia\nPraha - Většinu krajů ČR zasáhnou o víkendu silné mrazy, až minus 17 stupňů Celsia. Výstrahu před velmi nízkými teplotami dnes vydal Český hydrometeorologický ústav (ČHMÚ). Podle meteorologů může mráz způsobit zdravotní problémy seniorům, dětem a nemocným lidem, ale ohroženi jsou i řidiči. Mohou se totiž tvořit sněhové jazyky a náledí.\nVýstraha ČHMÚ platí od dnešních 19:00 do nedělních 10:00 pro téměř celou Moravu a část Čech, zejména na východě. Silné mrazy podle meteorologů zasáhnou Karlovarský, Pardubický, Královéhradecký, Liberecký, Zlínský, Olomoucký a Moravskoslezský kraj a také Vysočinu a okres Brno-venkov v Jihomoravském kraji.\nHrozí sněhové jazyky a náledí\nAž v noci na pondělí se mrazy zmírní. „Na horách se ale začnou místy tvořit sněhové jazyky. Večer a v noci na úterý se potom místy vytvoří také náledí," upozornili meteorologové.\nPracovníci ČHMÚ doporučují lidem, aby se teple oblékli, nejlépe do několika vrstev oblečení, a nezapomínali ani na rukavice a čepice. Dětem, starším lidem a nemocným radí, aby venku pobývali co nejméně. „Proti prochladnutí pomáhá tělesný pohyb, teplý nápoj a jídlo. Nedoporučuje se konzumovat alkohol, který rozšiřuje cévy, a tím dochází k vyšším tepelným ztrátám, i když máme pocit tepla," upozornili meteorologové.\nNa mrazy se už například připravují pražská centra pro bezdomovce, magistrát od počátku prosince rozdává lidem bez střechy nad hlavou teplý čaj a polévku. Pražská radnice kvůli klesajícím teplotám vyhlásila první stupeň mimořádných opatření a stav nouze vyhlásila i centra Armády spásy. Některá střediska jsou již teď zcela zaplněná.


Kuba 2004 | HedvabnaStezka.cz\nLukáš a Věrka Hejlovi\n16.10. Sobota Naše cesta začala příjezdem na letiště v Praze – Ruzyni. Jako správní turisti jsme tu byli 2 hodiny dopředu. Což se nakonec ukázalo jako zbytečné. Nejdříve jsme museli si nechat předělat letenky u Student Agency, protože Air France změnil čas odletu z Havany.\nZacheckovali jsme se a dokonce se nám podařilo zacheckovat i z Paříže. Měli jsme místa 34 A a B. Mělo by to být u okýnka a ne nad křídlem. Tak se necháme překvapit. Poslední kontrola proběhla taky v pohodě. Prohlíželi si foťáček akorát. V Roztokách nám nabalili zásobu jídla, takže v Paříži neumřeme hlady.\nCesta do Paříže proběhla bez problémů. Z letadla jsme vystoupili na terminálu 2B, Gate B24. Autobus jsme našli hned, objížděl různý terminály. Pak jsme vystoupili, ale báli jsme se, že se nedostaneme do haly, kde jsou restaurace a záchody. Při vstupu do jiného terminálu se totiž provádí znovu kontrola přes detektory.\nVystáli jsme si frontu a pokračovali do 2. patra do haly. Tam jsme si sedli na kovové sedačky (velmi studené) a koukali na tubus vedoucí k naší přepážce. Jumba tam byli na denním pořádku. Přijížděli a odjížděli autíčka s nákladem a cateringem. Mezi tím byli vidět i odlety letadel, pouze větších. Snědli jsme želvičky nachystané od maminky, tvarohové buchtičky. Na koláček už nezbylo místo. Koupili jsme si kafíčko za EURa. Čas docela utíkal, protože přiletěli jsme po 9 hodině a těsně před 1 jsme si sedli ke Gate 43. Boarding měl začínat v 13:05. Trochu s opozdil, ale mezitím se tam začali kupit lidi různých národností. Nejhlučnější se ukázali Poláci.\nStart letadla se zpozdil skoro o hodinu, protože byl nějaký problém s třemi pasažéry. Seděli jsme na sedadlech 34 A a B, tedy u okýnka. Sedadla byla 3 4 3. V některých místech byli 2, ale hned u záchodů. Televize byli v uličce a ta naše byla celkem daleko. Na každé sedačce byla deka, polštářek, klapky na oči, špunty do uší, sluchátka a čistící ubrousek. Vedle nás nakonec seděl velmi zamlklý Slovák. Jídlo i s pitím začali nosit opět celkem pozdě. Ale stálo to za to. Kaše s kuřecím masem, zeleninový salát, zákusek, víno, liquér z rumu. Vodu během letu moc nedoplňovali.\nZa námi seděli Poláci, kteří se stali velmi opilími. Jeden dokonce šel za kapitánem, protože kouřil na záchodě. Turbulencí moc nebylo. Spát se taky docela dalo. Okýnkem bylo vidět samé moře.\nSem tam ukazovali, kde se nacházíme. Filmy byli pouze ve španělštině, či francouzštině a s anglickými titulky. Nakonec nám dali malý snack – sýr president. Výstup byl přes tubus. To už ale bylo kolem 1 hodiny avšak kolem 7 místního času, 29 °C a zataženo. Museli jsme projít kontrolou, kde se ukazoval pas, vízum, letenka a případně ubytování. Nebyli jsme jediní, kdo ze skupinky lidí uměl pouze jediný anglicky. Pak jsme se snažili najít zavazadla. Nebyli na běžícím pásu, ale už na zemi. Koordinátor nám zavolal taxi a tvrdil, že to stojí 25 USD do centra. Říkala jsem mu, že loni to stálo 20, ale on jen prohlásil „No jo, loni“.\nTak jsme nakonec jeli. Vyhodil nás přímo před hotelem. Dostali jsme pokoj 505, který byl se vším komfortem. Ručníky, klimatizace, lednice, televize, satelit, trezor. Snídaně se podávala od 7-10 v 7. patře. Odložili jsme teplé oblečení a vydali se do města na nábřeží Malecón. Než jsme se tam dostali, tak jsme museli projít takovou tmavou ulicí.\nMalecón byl velmi osvětlený a vlny šplouchali o skály. Několikrát nás někdo oslovil a ptal se odkud jsme. Až druhý den jsem si přečetla v průvodci ,že se jedná o tzv. jinetero, kteří si za určité služby nechávají platit. Sedli jsme si do jednoho venkovního baru. Po chvíli k nám přišel jeden Kubánec a ptal se odkud jsme, na naše jména a kde bydlíme. Pak se nás snažil nalákat na diskotéku nedaleko. Typický jinetero. Ochrana proti nim je buďto si jich nevšímat, či odpovídat nesmysly, či použít fráze: Por favor, no me moleste – please don’t bother me. No guaciós, no necesito nada – no thanks, I don’t need anything. Usnuli jsme jako špalci.\nRáno jsme se vzbudili v 8 hodin. tedy Lukáš se v noci vzbudil ve 4, ale stejně ještě usnul. Myslím, že časový posun jsme zvládli.\nSnídaně obsahovala vaječnou omeletu, lívaneček, toustový chléb a nějaké kynuté buchtičky, káva, džus. Pochutnali jsme si. Vysprchovali jsme se a vyrazili do měst. Nejdříve jsme si naplánovali okruh podle průvodce Havana Vieja a pak Centro Havana. Šli jsme podél pobřeží kolem Castillo de la Fuerza až na náměstí Armády. Trochu jsme se vrátili na Plaza de la Catedral. Už nás neotravovalo tolik lidí Vyfotili jsme si Kubánce, který měl typický starý ohoz, nechali si zahrát píseň. Já dostala od jednoho starého pána kytičku, jen tak. Po celou dobu nás nikdo neohrožoval, jen se ptali opět, odkud jsme. Snad fráze, kterou jedinou umí, ale i způsob navázat kontakt. Potkali jsme pekárnu. Banka však byla zavřená a tak jsme museli pořád platit v dolarech. Na informacích jsme zjistili odjezdy autobusů a daly se tam i koupit lístky (ulice Obispo u Vieja).\nNa Plaza Vieja nás oslovil jeden Němec, který nám doporučil výhled na město. Měl pravdu.\nDům na roku s pěknou fasádou naproti restauraci měl vyhlídku na město. Jelo se nahoru výtahem a tam po chvíli se zašlo do tmavé místnosti, kde uprostřed byl stůl, na který se pomocí zrcadel a čoček promítal obraz města. Prošli jsme všechny nejdůležitější místa.\nTím jsme skončili 1. okruh z průvodce. Na druhý jsme šli z druhé strany od hlavního nádraží. Prošli jsme i jeden z trhů a tedy nic moc. Zastavil nás i na ulici mladý pár, který po dlouhém povídání nakonec chtěl dolary na mlíko. Cestou na druh okruh jsme užbyli vyřízeni a tak jsme začali hledat restauraci, kde bysme se najedli. V jedné krásně hráli, tak jsme si tam sedli. Nakonec se z toho vyklubalo muzeum Havana Club. Jídlo bylo vynikající.\nProšli jsme si i muzeum, kde nám objasnili výrobu rumu. Ve skupince byl Japonec. Při ochutnávce barman zmínil, že je jeho fotka v Japonském průvodci. A taky tam byla. Mírně opilí jsme šli dál. Na pokoj jsme došli kolem páté hodiny. Večer u jsme nikam nešli. Ještě jsme zavolali Tomášovi, protože jsme nevěděli, zda chodí zprávy v pořádku. Musí se dát 119 420 ….\nHned ráno začali chodit SMS přání k svátku. Takže telefon funguje. Měli jsme naplánovanou cestu do Vedada, výměnu peněz a koupi lístků na autobus. Vyrazili jsme opět na Malecón, kde ale tentokrát moc lidí nebylo. Hledání banky na výměnu bylo nekonečné, naopak jsme poznali i jinou stránku Havany – moderní a uspěchanou.\nPeníze se v bance daly vyměnit jen v kurzu 1:1. Ale nakonec jsme zjistili, že se dají vyměnit v kurzu 26 v takových stánečcích kousek od hotelu Havana Libre u vyhlášeného stánku se zmrzlinou.\nVyřízeni vedrem jsme se šli občerstvit do pizzérie. Přisedli jsme si k paní s dítětem. Pak jsme vyrazili směr autobusové nádraží. Mimochodem 1,5 l vody, chlazené, bez bublinek, stojí 1 USD. Dá se koupit v takovém krámku s pitím, vypadá to jako restaurace. Lukáš nás zavedl až na terminál de Omnibus. V průvodci popisovali agenturu, kde se dají koupit lístky. Původní stanoviště je totiž ještě o kus dál od centra. Naštěstí tam byl pán, který uměl výborně anglicky. Dostali jsme lístky i s rezervací a jelo to další den v 8:15 směr Trinidad. Na tom místě máme být o 20 minut dříve. Došli jsme až na Plaza de la Revolution. Nejvyšší bod města, obrovitánský sloup ve tvaru hvězdy. Vzali jsme si Co-co taxi na cestu zpátky. trochu zabloudil a vypadalo to, že se nevyzná v mapě. Přestože spousta lidí mluví španělsky a my na ně anglicky, tak se domluvíme. Ale stejně by někdy člověk chtěl jim rozumět. Den však ještě nekončil Vyrazili jsme najít pekárnu a koupit si pečivo na zítřejší cestu.\nStejně se tam platilo v dolarech. Musíme ještě vyzkoušet, jestli i ta jejich pouliční pizza se prodává za USD. To by byla docela drahá (6 $). Dolar a pesa označují stejně.\nPak jsme si v průvodci našli paladar. Našli jsme ho a jídlo bylo vynikající. bylo ho strašně moc. Smažené kuře (2 stehna), rybí filety, kopec rýže s černými fazolemi a smažené banány. Vše za 8 USD za porci. Byli jsme v restauraci jediní.\nOdnesli jsme na hotel pečivo a vyrazili na El Morro. Maják a pevnost na druhé straně přístavu. tam vede jediná cesta – tunel po vodou. Coco taxi se použít ńedalo, tak jsme jeli taxíkem.\nPevnost se dělí na El Morro a La Cabaňa. Obě jsou moc krásné. Na El Morro nás vzali do strážní budky 2 chlapi, kteří kontrolují přístav a vjezd do zátoky. Mají tam všechny vlajky zemí světa i ČR. Znal města Prahu, Brno, Kladno. Dalekohledem nám ukázal nejkrásnějšího chlapa – socha Jesus Crista, dům Bacardi, náš hotel a štětky. Nad Havanou se přehnala bouřka s deštěm. Nás to samozřejmě minulo. Je odtamtud krásný výhled na celé město. Pak jsme šli na druhou část, kde v 9 hodin večer měli střílet z kanónu vojáci v dobových krojích.\nPo západu slunce nad Havanou (kolem 7 hodiny) nastala atrakce. Po východu z pevnosti bylo venku nepřeberné množství taxíků. Nenechali jsme se zlákat a vybrali si svůj taxík. Nejdříve řekl cenu 4, ale hned jsme mu říkala, že jsme sem jeli za 3. Nic nenamítal a jeli jsme. V hotelu jsme padli z vlast.\nRáno jsme vstali velmi brzo, protože autobus odjížděl v 8:15 z Vedada, tedy 20 minut taxíkem.\nNa snídani jsme pro jistotu přišli o 10 minut dříve, ale stejně nás tam nepustili. Na recepci stačilo jen zaplatit pití a vyrazili jsme. Taxi kupodivu stálo míň než coco taxi. Sedli jsme si do agentury, ujistili se, že autobus skutečně jede a ve správný čas nás stevardka odvedla k autobusu .Za zavazadlo chtěl zaplatit dolar. Autobus byl skoro plný. Seděli jsme vzadu. Komfortní sedadla byla super, vzadu záchod, akorát všechny věci hlásili pouze španělsky.\nZe začátku byla docela zima, ale později to ztlumili a bylo dobře. Šest hodin uteklo ani nevíme jak.\nProstudovali jsme průvodce a rozhodli, že nebudeme bydlet v centru Trinidadu, ale v nedaleké La Boca vesnici u moře. Při výstupu z autobusu bylo vidět zástupy lidí, jak nabízejí ubytování. Neskutečné. Za výdej zavazadla chtěla dolar, ale nevydal zavazadlo, dokud pořádně nezkontroloval číslo. Všichni byli za takovou šňůrou. Avšak jedno taxi bylo před ní. tak jsme do něho nasedli a jeli. Přesně věděl, kde je naše casa. Pán skutečně uměl anglicky podle průvodce. Ukázal nám pokoj, ten se nám líbil, jídlo bylo za 7 a snídaně za 3, tak jsme to vzali. Uvítal nás a všechno nám vysvětlil. Anglicky uměl perfektně, protože jeho rodiče v jeho dětství pracovali v USA.\nProšli jsme si vesnici a moc se nám líbila. Moře bylo coby kamenem dohodil a tak jsme si vzali plavky a šli se koupat. dostali jsme i ručníky. Louhovali jsme se v moři dlouho, protože vstup byl přes cestičku mezi korály. Věci jsme si nechali na pobřeží a celou dobu na ně mohli koukat. Uschli jsme u jednoho baru. Večeře byla v 7, byly krevety, rýže, bramborová kaše, okurka a nějaké další mističky se zeleninou, které nám moc nechutnaly. Po večeři kafíčko a pak procházka na pivo a spát.\nNa středu na 9 ráno jsme domluvili s majitelem šnorchlování. Auto přijelo až v 9:30. Snídani jsme měli v 8:00. Byly 2 natvrdo uvařená vajíčka, šáteček plněný osmaženým kokosem, papája, ananas, pomeranč, grep, káva, horké mléko a samozřejmě všude navlhlý cukr. Americkým bourákem jsme dojeli nedaleko na pláž. Jela s námi jedna Holanďanka. S tou se aspoň dalo o něčem povídat. Ona s průvodcem šli se potápět. Dostali jsme ploutve, já s botami z neoprénu, brýle a šnorchl a šli jsme do vody. Dostali jsme instrukce a hurá do toho. I když jsme se drželi pobřeží, v klidu jsme viděli spousty rybiček a ježků. Po hodině jsme si udělali pauzu. Holanďanka nás upozorňovala na sluníčko, protože to se dostává i pod hladinu a působí jako lupa. Povídali jsme o jejím cestování. byla na kurzu španělštiny v Santiagu na 2 týdny, doporučila mi hotel v Baracoa, jinak taky nesnáší huslers (naháněče). Do vody jsme šli ještě jednou a půjčení na 3 hodiny bylo dostačující. Vyhodili nás v penzionu a protože jeli do Trinidadu, tak na nás počkali, až se osprchujeme.\nNechali si tu cestu samozřejmě řádně zaplatit. Ale aspoň nám tam celé 3 hodiny hlídal věci. Prošli jsme si Trinidad, okusili jejich pizzu, která se skutečně dá koupit za pesa. Šli jsme na jeden kostel nad městem, kde byl nádherný výhled na Trinidad a až na moře. byla vidět zátočina, Castila i La Boca. Koupili jsme si rovnou lístky na výlet doValle de Los Indenios parním vláčkem. Zakoupili jsme si lístky na autobus na pátek do města Bayamo. takže vlastně stejně jako cestovka.\nCesta bude trvat 10 hodin a odjezd je v 8:15. Nechali jsme se odvézt coco taxi na bar v La Boca. Číšník už nás vítal. Vrátili jsme se v 5 hodin na hotel a zjistili jsme, že z toho šnorchlování jsme hodně spálení. No snad přežijeme noc.\nK večeři byla ryba, prý king fish a španělsky sierra, což je pila, tak nevím. Ptali se nás na večeři na další den a nevěděli jsme, co nám to nabízí. Nakonec byli velmi překvapeni, že langusta se řekne stejně španělsky i česky. Po kafíčku jsme šli zase spát. Unaveni, spálení. A máme jednu čtvrtinu za sebou.\nRáno jsme měli snídani později, parní vláček nám jel až v 9:30. Měl být objednán taxi na 9, ale pořád nic nejelo. tak nám majitel stopl dodávku, která nás vzala na nádraží a nic nechtěl.\nVlak stejně odjížděl o půl hodiny než měl. Byla to skutečně parní lokomotiva. Moc nás tam nebylo, ale bylo to super. Projížděli jsme údolím Valle de Los Indenios.\nPřed námi na koleji ale se stala místnímu vlaku nehoda. Měl něco s kolečkem. Hodinu jim trvalo, než to opravili. Pak jsme se vydali dál. byli 2 zastávky, kde jsme se vždycky byly podívat na nějaký objekt související s otrokářstvím.\nVrátili jsme se včas v 14:30. Šli jsme shánět lepidlo na boty. To jsme sice nesehnali, ale aspoň obuvníka, který to zalepil chemoprenem a zajistil dvěma švy. Sice jsme jim nerozuměli ani slovo, ale vždy jsme jen ukázali lísteček s nápisem lepidlo na boty. Při návratu ještě začalo pršet a spustila se pěkná průtrž mračen. Pak už jen sem tam poprchávalo.\nŠli jsme se podívat do keramické dílny, ale tam měli jen květináče. Tak jsme šli shánět nějaký obchod s vodou, abychom se vybavili na další cestu. Nic jsme nenašli a tak jsme šli na autobusové nádraží pro taxi. Nejdříve nám řekl 4, ale Lukáš nekompromisně řekl 3 a šel pryč. Taxikář se samozřejmě chytil a odvezl nás tam. Na večeři jsme přijeli včas. byla langusta naporcovaná na malé kousíčky. ˇŠpatný to nebylo, ale opět nám dali stejnou zeleninu a kaši, kterou když jsme nesnědli, tak ji vyhodili. Zaplatili jsme účet a obdrželi vizitky. Pochválil nás, že jsme byli perfektní. No, my ten pocit neměli. Odešli jsme do baru na pobřeží a dávali si mojita a čekali na západ slunce. Byl krásný, my taky. Noc byla ošklivá. Bolelo mne v krku a uši.\nAutobus nám jel v 8:15, ale pro jistotu jsme taxi objednali na 7:00 hodinu. K snídani nebylo nic nového. A protože jsme nechtěli mít během cesty problémy, tak jsme si nedali žádné ovoce.\nTaxi tam byl úplně přesně. Ověřila jsem si autobus a ten skutečně pojede. Před ním jel autobus do Havany. Byl docela plný. Pět minut po jeho odjezdu přiběhli 3 lidi a sháněli se po autobuse. Nakonec si museli domluvit taxi, protože jim asi letělo letadlo. Náš autobus byl celkem prázdný. Klimatizace však pustili zase naplno, jsou jí úplně posedlí. Mě nebylo dobře, škrábalo mne v krku a bolelo mne ouško. Ještě že jsme měli tolik vody.\nJel hrozně pomalu. V polovině nás vyhodil na 30 minut ven u takového hotelu. V Bayamu jsme vysedali pouze my. Dlouho jsme se nemohli dobrat správného směru a najít hotel podle průvodce. Všichni nám ale ochotně pomohli. V hotelu jakoby se divili, proč tam chceme ubytovat, ale pokoj byl super. Večer jsme vyrazili do paladaru. tam nás uvítal nesmírně ukecaný chlap, ale jídlo a zelenina byla výborná. Zákusek byla marmeláda se sýrem, sladké ale výborné. byl nadšený Českou Republikou a chce poslat tričko s nápisem ČR a nějaký časopis.\nVysílení jsme šli spát. Noc to byla strašná, nemohla jsem polykat a Lukáš hodně chrápal. taky měl něco s krkem.\nV hotelu bylo sice spaní super, ale já ztratila hlasivky. Chtěli jsme si od agentury zaplatit jednodenní výlet do hor, ale vůbec jsem se na to necítila. taky jsme hledali něco k snídani a nakonec jsme skončili v hotelu a dali jsme si bagetu. Pak jsme šli na autobusové nádraží koupit lístky. tam nám řekl, že na zítra se dají koupit až zítra. taky jsme pochopili, proč jsme nemohli trefit do hotelu, protože mají 2 autobusová nádraží. Šli jsme na hotel a já se začala potit. Potila jsem se 4 hodiny. Až do 4 hodin jsme byli na pokoji. Mně se udělalo lépe. Kloktala jsem slivovici, dávala si Paralen a Ibuprofen. Hlasivky furt pokulhávali. Pak jsme se vydali na další dobrodružství za jídlem.\nPrej mám napsat všechno, co chci říct. Přišla jsem o hlas. A jsem z toho smutná. Snad z toho ledového pití, mojita. Ale ráno se probudím a budu zdravá jako rybička. Na večeři jsme šli do jiného paladaru. Uměl trochu anglicky a tak jsme si objednali rybičku. Byla výborná. Pět s rýží a černými fazolemi a smažený banán k tomu. Moc jsme si pochutnali.\nPak jsme šli na náměstí a všimli jsme si,, že všichni jsou hezky oblečení a že se asi něco chystá. Nakonec jsme si sedli do baru v hotelu. Byla tam taková smutná číšnice. Když si ale Lukáš objednával pátý cuba libre, tak už se i smála.\nPak se tam ukázala rodinka s nastrojenou nevěstou a fotografem. Pořád splašeně pobíhali. U ničeho nic se tam ukázal turista digitálem a vyfotil je a hned jim to ukázal. Byli z toho nadšený a zapomněli na svého fotografa.\nJeště jsme si obešli náměstí, protože oni každý víkend takhle slaví, pijí, tancují, jí. Takže Bayamo můžeme doporučit, ale pokud jste unavení a chcete se vyspat, tak si vyberte ubyto vání mimo centrum, protože tam to prostě žije. Dobrou noc miláčku a děkuji za krásný týden na Kubě.\nTato noc by se dala označit za nejhorší. Do dvou do rána v hotelu byla diskotéka. Měli to na plný pecky, mně nebylo dobře a tak jsme čekali až to vypnou. Pak už jsme usli. Došli jsme si ráno na snídani v hotelu a objednali si kotel čaje. Byl úžasný. Pak jsme vyrazili na nádraží. Lístky nám prodal a autobus přijel včas.\nDo Santiaga jsme přijeli za dvě hodiny, tedy v půl dvanácté. Hned se na nás sesypali taxikáři a hustleři. Protože jsem rovnou kupovala lístky na další den do Baracoi, tak jsme tam zbyli poslední. Nemohli jsme se jich zbavit. Pořád kolem nás poletovali, cpali nám vizitky a nedali si říct ani anglicky, ani španělsky. Jeden bělejší to hned pochopil, když jsem mu vysvětlila, že nechceme ubytování v centru a že nemůžu mluvit,a ť nás nechají jít. Až po delší procházce jsme se všech zbavili. Až jsem se skoro bála, aby nám něco neudělali. Hodili jsme směr ke casa, které by nemělo být daleko. Když jsme došli k příslušnému domečku, otevřela nám paní, která uměla perfektně anglicky a pokoj volný neměla, ale hned zavolala paní, která bydlí o řadu dál, zda má volno. Měla a tak za námi vyrazila.\nMezitím jsme se bavili, kam pojedeme dál. Řekli jsme, že ráno do Baracoi a že ubytování nemáme. Zavolala někomu, zda má volno, nadiktovala moje jméno a zítra v poledne tam na nás bude čekat. Paní, u které jsme nakonec zůstali, uměla anglicky taky, protože byla učitelkou angličtiny a teď je v důchodu. Oproti pánovi v La Boce, zde bylo útulno a čisto. V koupelně měli vlastní vynález na teplou vodu. Akorát vždycky všude špatně teče voda, jakoby tlak. Poprosili jsme ji o čaj a ten nám taky udělala. Úžasná paní, ale jsme ji překvapili, když nám chtěla vyprávět o Santiagu a Baracoi a myto všechno věděli. Zaplatili jsme rovnou a vyrazili do města. Lukáš se o mne stará poctivě, všechno vyřizuje a komunikuje. Hlas se mi totiž ještě nevrátil. V průvodci psali, že Santiago je velmi rušné město, ale nám tady připadalo po vymření. Sem tam nás někdo oslovil, ale stačilo odpovědět, že jsme z Islandu a skončilo to. Nevím, jak to že to zabírá.\nObešli jsme hlavní památky a vyrazili do paladaru. tam nám dali kuře, takže nic zvláštního. Po cestě jsme za pomocí konverzace koupili kloktadlo a vteřinové lepidlo na Lukášovy boty, protože oprava nevydržela. Vrátili jsme se potom pomalu na pokoj a ubírali se k spánku.\nBrzo ráno (5:30) jsme vstali a nasnídali se. Rozloučili se s velmi hodnou paní a šli ještě za tmy na autobusové nádraží směr Baracoa. Autobus tam jel 5 hodin a závěrečný úsek stál za to. Klikatá cestička horami. V Baracoi už na nás čekal Gustavo z casa Colonial. Tam si nás vzala do parády paní, která byla velmi milá. Pokoj byl opravdu veliký, dvě menší dvojpostele, koupelna normální, ale s největším tlakem, který jsme zatím zažili. K večeři jsme si hned objednali rybu a dali nám čerstvě vymačkaný pomeranč. Pak jsme se šli projít do města, protože se mi zrovna udělalo dobře. Malé, tiché, městečko. Navštívili jsme dům čokolády, kde nechápali, proč si v takovém horku dáváme horkou čokoládu. Tam se platilo v pesech a nemusí se nikdo bát, že to byla nějak závratná částka. Město je položeno hned u moře a tzv. Malecón (nábřeží) je vskutku na dlouhé koukání.\nPo procházce unavení jsme si lehli a v mžiku usli. Večeře měla být v 18 hodin. Po probuzení mi ale bylo ještě hůř, asi teplota. Večeře byla výborná a od každého trochu. Fazolová polévka, ryba, rýže, rajčata, fazolky, papája, hranolky. Po večeři jsme se vykoupali, vyprali prádlo a šli spát. Teplota mi asi ještě stoupla a tak jsme nasadili zábaly. Přes noc se spalo perfektně. Určitě jsme nemocní z klimatizace.\nNoc byla perfektní. Oba dva jsme se krásně vyspali, v noci hodně pršelo, ale nemělo to na nic vliv. Snídaně v 8 byla nad očekávání. Káva, horké mléko, med, kakao, džus, housky, máslo, sýr, omeleta, ovoce, rajče. No prostě úža. Pak jsme vyrazili na pláž.\nNejlepší pláž je prý Playa Maguana, na kterou se jelo s hlavního náměstí od cestovky minibusem za 4 USD. Taxi totiž stojí 18 USD. Platilo se až při zpáteční cestě. Odjezd minibusu je v 10 a zpátky ve 4. Bylo to dostačující. Krásná modrá pláž, kde jediní lidé byli z toho minibusu. Na oběd jsme si zašli do Grill baru a Lukáš si dal grilovanou rybku. Na hlasivky to bylo zázračné. Je mi mnohem lépe a jsme příjemně odpočatí.\nKoupili jsme taky první suvenýr – dřevěnou nádobu. Nechal se normálně ukecat na 2 USD, ale trvalo mu to. Viděl, že nás nezlomí. Po návratu jsme se byli zeptat na výlety od cestovek, ale rozhodneme se až ráno. Na náměstí krásně hráli. Máme už naplánované další dny, tak uvidíme, jak to vyjde. Večeře byla úžasná, ani nevím, jak se odvděčit. Měli jsme garnáty. Pak jsme si zašli na kafíčko a spinkat.\nRáno začalo hned pršet, ale za chvíli to přestalo. V agentuře nikdo nebyl, tak se žádný výlet asi nekonal. Šli jsme tedy sami na výlet uvedený v průvodci. Po chvíli nás to ale přestalo bavit, a tak jsme se rozhodli, že pojedeme dál už dnes. Domluvili jsme se s hostiteli, šli si koupit lístky a dali si bagetu v hotelu.\nHostitelka mi napsala adresu casy v Holgínu, zaplatili jsme a šli pomalu na autobus. Tím jsme dojeli do Santiaga a tam stačilo počkat a za chvíli jsme jeli dál do Holguínu. Tam jsme přijeli až v noci v půl dvanácté. Měla nás tam čekat jedna paní, ale nečekala. Jeden hodný pán (člen ochranky) mi řekl, kdy jede autobus a sehnal i taxi. Casa byla plná a tak nás dala k paní, která neuměla ani slovo anglicky. Tak jsme vytáhli konverzaci a domluvili se. Takováhle noc, nic moc. Postel byla měkká a houpala se.\nRáno jsme se vykoupali a měli jsme připravenou snídani. Ta tam měla ještě sestru. Ale snídaně vynikající. Domluvili jsme se, že si tam necháme batohy a večer se pro ně stavíme. Vyrazili jsme do agentury, kde dělají zájezd do delfinária. On mluvil německy, já na něho anglicky, ale pochopili jsme se. Museli jsme tam jet taxíkem, protože agentura tam jezdí pouze každý druhý den a my tam byli ten první. Vysadil nás u hotelu Rio de Mares. Došli jsme tam a zjistili, že to jsou jen delfíni, ke kterým může člověk do vody na 20 minut. Žádné představení tam není. Jo, agentura ten den prostě nejela. S taxikářem jsme se domluvili na 3 hodinu. Když odešla taková velká skupina lidí, tak jsem tam zbyla sama. Dala mi ochrannou vestu a pustila mne mezi 4 delfíny. Pak už to bylo všechno jenom úžasný. Lukáš vyfotil celý film.\nProtože to bylo v oblasti hotelů all inclusive, museli jsme si najít jinou zábavu. Našli jsme restauraci v džungli a jedli jsme mezi slepicemi a kachnami. Pak jsme taky zjistili, že jsme někde zapomněli konverzaci. taxikář už nás vyhlížel a měl dokonce naši konverzaci. Byl super. U paní jsme se převlíkli a šli na nádraží. takové zmatky jsme ještě nezažili. Naštěstí se tam objevil jeden člověk z Barcelony, který nám to všechno vysvětlil. Ale tady byl Viazul nejhůř organizovaný. Opět jsme potkali známé tváře. Noc byla docela v pohodě až na tu naplno zapnutou klimatizaci. Ty řidiči by chtěli zastřelit. Ráno jsme dorazili do Havany. Dali jsme si sendvič, koupili lístky a nasedli do dalšího autobusu do Pinar del Rio.\nCesta do Pinar byla krátká. Hned se tam na nás sesypali lidi. Mezi nimi ženská, která mi připadala sympatická a chtěla jen 10 za noc. Uměla hezky anglicky. Ubytování bylo super, i teplá voda. Dala nám džus a vyřídila všechny formality. Odpoledne jsme vyrazili do města. Od Havanatour jsme si rezervovali hotel na osamělém ostrově i cestu tam a zpátky do Havany. Ale plány jsme museli přehodnotit a teď pojedeme na 2 dny do Viňáles. V case samozřejmě někoho znala ve Viňáles a dokonce nám zajistí levnější odvoz. Prostě podnikavá dívka, ale nevtíravá.\nPodívali jsme se do továrny na výrobu doutníků a rovnou nějaké koupili i s dalšími suvenýry. Už se to krátí, tak to musíme začít nakupovat. Odeslali jsme pohledy (Roztoky, sklípek, Doležalovi, maminka, ségra, práce). Tak uvidíme, jestli to dojde. Navštívili jsme přírodovědecké muzeum, šli se najíst do paladaru a nakonec si sedli do parku a povídali si. Už se začalo stmívat a ulice vylidňovat.\nMáme šestileté výročí a začíná krásný den. Snídaně dobrá, omlouvala se nám, že jsme dostali jen 1 vejce každý, ale že je nedostatek vajec v Pinaru. Už nám zajistila i taxi a jela s námi do Viňáles. Cesta byla malebnou krajinou. Ubytovala nás přímo na náměstí ve velmi příjemné rodině, která neuměla anglicky. Časem se ukázalo, že to nevadí.\nZapsali jsme se. Pak jsme šli si půjčit mopeda. Vzali jsme si ho na 24 hodin, abychom mohli na východ slunce. Projeli jsme si kde co všechno. Navštívili jsme malbu na skále, jeskyni s projížďkou na lodičce, nějaké restaurace. I jsme jeli mezi plantážemi. Prostě krásná příroda.\nK večeři jsme měli langustu. Jako zákusek ovoce. No paráda. Nakonec Lukášovi ke kafi nabídl i doutníka. Večer při procházce jsme si koupili v galerii obrázek.\nV 6 ráno jsme vstali na východ slunce a jeli na motorce k hotelu Jazmines. Byla úplná tma a docela zima. Kolem 7 začalo pomalu svítat a zdálo se, že sluníčko ne a ne vylézt. Nakonec nad kopečky vylezla velká červená koule. tak jsem zvědavá na fotky. Snídaně byla jako obvykle. Koupili jsme si vodu, doplnili benzín a vyrazili na cestu.Kochali jsme se krajinou, navštívili další jeskyni, dali si oběd a pak jsme dlouho dobu jen jeli.\nZastavili jsme se na chvíli u jednoho osamělého domečku. Vyběhlo dítě a začalo nám nabízet kokos. Pak se objevil pán, tak jsme mu řekli, že bysme chtěli pomeranč. Přišel s náručí plnou grepů. Vzali jsme si 4 a dali jsme mu 20 pesos. Poděkoval a rychle utekl. Byly výborný, čerstvý. Dojeli jsme až do jedné vesnice a pak už nás to přestalo bavit, tak jsme jeli zpátky. Dali jsme si kafíčko, sedli si na náměstí a pozorovali lidi. Pak už to bylo takové poflakování, odpočívání a tedy napodobování Kubánců. to by nám šlo dobře.\nJeště bude večeře. Rybka, taková normální a jako zákusek – puding, ale pečený se sladkou šťávou politý. Zašli jsme si na jedno pivko. Zhasli elektřinu, ale rodina měla takové velké zářivky. V horku, bez větráku jsme usínali plni očekávání z ostrova.\nRáno jsme vstávali celkem brzo na autobus na ostrov. Poděkovali jsme rodině a šli. Autobus už tam byl. za hodinu a půl byl u člunu, který měl jet na ostrov Cayo Levisa. Starý člun nás asi tak za půl hodiny dovezl na vysněný ostrov.\nZe strany ke Kubě (protože to taky je ostrov) byl porostlý mandrovníky a z druhé byl bílý jemňoučký píseček. Palem tu moc nebylo, ale i tak to bylo krásný. Bohužel jsme museli čekat do 3 než se vyklidí chatička. Pokoje jsou v takových chatičkách. Vevnitř je to však super komfort. dokonce i teplá voda. Chatičku sice nemáme u vody, ale to nevadí.\nŠli jsme znovu do vodičky a pak jsme se procházeli na jednu stranu pláže. Bylo to pořádně daleko, ale krásná procházka. Večeře se podávaly až od 7:30 PM, tak jsme si sedli na bar a zkoušeli různé nápoje s rumem.\nVečeře byla malá a nevypadala moc dobře. Chutnalo to docela dobře, ale u kuřete jsme vůbec nepoznali, která část to byla. Číšník vůbec neuměl anglicky, takže jakákoliv komunikace byla marná. Unaveni sluníčkem jsme šli do postýlky. Pustili jsme si televizi, klimatizaci nastavili na rozumnou míru a nastavili budíčka na východ slunce.\nTak už se to opravdu krátí. Ráno jsme vstali na východ slunce. Šli jsme na druhou stranu pláže než včera. Slunce bylo už sice nahoře, než jsme tam došli, ale taky to bylo krásný. Slunce ráno není tak horké, ale postupně nabírá na své síle. Fotili jsme na pláži kraby, tak vylézají z nor. Pak jsme zašli na snídani. Se snídaní v case se to nedá srovnat, ale taky to šlo. Pak jsme se pozeptali na šnorchlování. Jede se lodí na korálový útes. V 11 vyrážel člun. Mezitím přijeli dalšíturisté a celá loď nového personálu. Šnorchlování nebylo nic zvláštního. Pár velkých ryby, v Trinidadu bylo přece jen lepší.\nPo návratu jsme se vykoupali a šli na oběd. Obměněný personál byl stejně zmatený jako ten předtím. Viděli jsme i hada. U jednoho bungalovu v kytce, šedý.\nVečer jsme šli na západ slunce. Byl krásný, dokud slunce nezalezlo za mrak. Potom jsme se odsolnili a odpískovali a šli na večeři. Při západu slunce mne Lukáš požádal o ruku. Při večeři nový personál měl dobrý zmatek. Dali jsme si pár drinků a unaveni šli spát.\nRáno opět netekla voda, asi se jim porouchala loď se zásobou vody. Nasnídali jsme se odevzdali klíček a čekali na lodičku. Nakonec nás vezl takový rychlý člun. V přístavišti už na nás čekal autobus do Havany. Toto všechno klape. Havanatour sice nabízí zajímavější cestu ze západu, ale ty díry na silnici moc pohodlné nejsou, ani ten autobus. Autobus nás ale vyhodil přímo v centru a tak jsme se po 16 dnech vrátili na místo činu. Ubytovali jsme se hned v hotelu.\nPak jsme vyrazili do města. Nejdříve na zmrzlinu, pak pěšky po Malecónu do Havana Clubu. Nakoupili jsme nějaké obrázky. V Havana Club baru jsme si dali správné drinky a nakoupili dárečky – flašky. Taky jsme tam potkali dva lidi, kteří s námi ráno odjížděli z ostrova. Jak je ta Kuba malá.\nMírně zrumovaní jsme vyrazili do paladaru. Rybky neměla tak jsme si aspoň dali kuře. Unaveni, přepití a najezení jsme se vrátili do hotelu, kde strávíme poslední noc na Kubě.\nA je to tady. Poslední den a dlouhé čekání na odlet. Vstávali jsme celkem pozdě a šli na snídani. Číšník se na nás smál a mohli jsme si nabrat v podstatě cokoliv. Při snídani se stalo, že přístroj na džus se pokazil a tekl pořád. Lukáš si toho všiml a šel to říci číšníkovi. Ten si myslel, že jen došel džus a řekl: „Finito.“ Lukáš kroutil hlavou a snažil se ho dotáhnout k přístroji, obrazně řečeno. Když to číšník uviděl, tak se to snažil zastavit rukou a pak až zavolal na druhého číšníka. Celkem sranda. A bylo po dobrém džusu.\nŠli jsme ještě nakoupit piva a chvíli jsme se koukali na kolemjdoucí. Pak jsme šli zpátky na pokoj. Celý den nefungoval výtah, ještě že jsme bydleli v druhém patře.\nPomalu jsme se sbalili, vykoupali a opustili pokoj. Navštívili jsme ještě muzeum hudby, capitolio, paladar, kde ale nebyla ta rybka už tak dobrá. Pak jsme šli do hotelového baru a v 5 jsme odjeli na letiště.\nNa letišti to bylo v pohodě. Zacheckovali jsme se, zaplatili letištní taxu, přešli přes letištní kontrolu a nakonec vlezli až do haly k letadlům. Letadlo tam ještě pořád nebylo.\nLetadlo přiletělo po 7 hodině. Za 1,5 hodiny už nastupovali noví cestující. Nebylo vůbec plné letadlo. takže jsme seděli jen 2 u okýnka.\nLukáš se těšil na dobré teplé jídlo od francouzů a čekal ho podraz. Bylo jídlo kubánské.\nVe 4 nám začali podávat snídani, která už byla celá francouzská. Let probíhal naprosto v pohodě. V Paříži máme na přestup jen 2 hodiny, což si myslí bude úplně akorát. V Havaně nás rovnou zacheckovali až do Prahy.\nAneta 11.3.2015, 17:22:27\nDokážu si představit, že si autorka článku dovolenou užila… Vzhledem k absenci užitečných a vlastně vůbec jakýchkoli informací s výjimkou toho, co si dala se svým partnerem k jídlu, mi článek naprosto nic nedal.. zeměpisné informace a jiné rady, aby zde člověk hledal lupou. S plánováním cesty mi nijak nepomohl, ani pro samotnou Kubu mě díky jeho nezáživnosti nedokázal nadchnout… Ještě, že existují jiné prameny 🙁\nTy asi nemáš co dělat, že kritizuješ 9 let starý článek o 10 let staré cestě pro nedostatek informací v něm. I kdyby byl sebelepší, pro zemi, kde se vše rychle mění, byl byl z hlediska informací k ničemu.