poruch srdečního rytmu, jako je syndrom dlouhého QT či Brugada syndrom a není opomenuta ani farmakologie - PDF\nporuch srdečního rytmu, jako je syndrom dlouhého QT či Brugada syndrom a není opomenuta ani farmakologie\nDownload "poruch srdečního rytmu, jako je syndrom dlouhého QT či Brugada syndrom a není opomenuta ani farmakologie"\n1 Z odborné literatury Aschermann M et al. Kardiologie. Praha: Galén stran. ISBN Napsat recenzi na tak obsáhlé a v naší lékařské literatuře ojedinělé dílo, jakým bezesporu Kardiologie od profesora Michaela Aschermanna je, představuje sice úkol obtížný a nelehký, ale na druhé straně krásný, protože recenzent si musí najít čas, s publikací se postupně seznámit, začíst se do některých kapitol, prohlédnout krásné obrázky a schémata. Maixner E. Nemoci srdce a cévstva (1912); Prusík B. Nemoci srdce a cév (1934); Jonáš V. Klinická kardiologie (1950); Jonáš V. Speciální kardiologie I a II (1957, 1959); Jerie P. Kardiologie praktického lékaře (1964, 1967); Víšek V. Kardiologie (1981); Gregor P., Widimský P. Kardiologie (1994, 1999); Štejfa M. Kardiologie (1995, 1998); Hradec J., Spáčil J. Kardilogie a angiologie (2001) tak to je výčet těch rozsáhlejších dosavadních učebnic a monografií o kardiologii, které u nás vyšly od roku 1912 a tato řada je korunována v roce 2004 vydáním Aschermannovy Kardiologie a je to důstojné vyvrcholení pro českou kardiologii. Je obdivuhodné, jak se profesor Aschermann vyrovnal s obtížným úkolem zpracovat poznatky v kardiologii na začátku 3. milénia a musím říci, že vytvořil obdobné dílo jako v angličtině prof. Braunwald, v českém jazyce, s českými a moravskými autory, a po právu mu náleží proto náš obdiv. Již jen úkol zkoordinovat 68 spoluautorů, i když mu při tom jistě pomáhali pořadatelé prof. Petr Widimský a doc. Josef Veselka a spolupracující pořadatelé prof. Aleš Linhart a dr. Jiří Krupička a recenzent prof. Jan Petrášek, je úkol nadlidský a nemá v našem lékařském písemnictví po roce 1989 obdoby. Co všechno si musel protrpět profesor Aschermann při tvorbě tohoto díla si dovedu představit, ale výsledek je opravdu vynikající: jistě mu všechna utrpení a bezesné noci vynahradil. Ve dvou dílech je 1481 stránek textu, 1198 obrázků velmi kvalitních a instruktivních a celkem citací. Dále kniha obsahuje přílohy (zkratky, studie a rejstřík) na konci obou dílů, což velmi usnadňuje hledání potřebných odkazů. V budoucnu bude kniha potřebovat vydávání postupných doplňků nebo ještě lépe webový přístup s inovacemi, tak jak je to nyní již u řady moderních učebnic a přehledných monografií. V části I Anatomie a fyziologie, je v pěti kapitolách podán podrobný přehled poznatků nejen o anatomii, histologii, fyziologii srdce a oběhové soustavy, ale navíc jsou zde popsány regulační mechanizmy oběhových funkcí spolu s klinickými parametry, kapitola trombokardiologie, kde jsou popsány základní mechanizmy hemokoagulace a trombolýzy, arteriální trombózy a zánětlivé reakce s aktivací endotelu. Poslední kapitola této části je originálně věnovaná iontovým kanálům myokardu, na 30 stránkách je podán podrobný výklad této problematiky, včetně vysvětlení vrozených poruch srdečního rytmu, jako je syndrom dlouhého QT či Brugada syndrom a není opomenuta ani farmakologie ovlivňující jednotlivé iontové kanály (Na, Ca či K). Vyšetřovací metody jsou náplní II. části, kdy anamnéze, kardiovaskulární symptomatologii a fyzikálnímu vyšetření je věnováno pouhých 15 stránek a ostatním metodám od EKG, ECHO až po elektrofyziologické vyšetření 228 stránek. Přece jen je zde patrná nutnost se více věnovat sofistikovanějším vyšetřovacím metodám, protože ty dnes jsou v kardiologii nezbytné a natolik složité, že vyžadují více prostoru. Ve III. části jsou rozebrány rizikové faktory od arteriální hypertenze, hypotenze, dyslipidemií, diabetes mellitus, homocysteinu, estrogenů, kouření a genomiky až po aterosklerózu. Je obdivuhodné, jak se prof. Aschermannovi podařilo tuto část tak přehledně uspořádat. Klinická kardiologie je tím nejpodstatnějším v celé publikaci, a proto zaujímá největší její část. Začíná ICHS a pokračuje přes vrozené a získané srdeční vady, kardiomyopatie, choroby endokardu a perikardu, srdeční selhání s plicním edémem, až po onemocnění plicní cirkulace, hrudní aorty a nádory srdce. Nelze pravděpodobně udělat podrobnou a úplnou recenzi celého rozsáhlého díla, proto si vyberu namátkou některou kapitolu tak, abych čtenáře nalákal na pořízení této velmi kvalitní publikace. Myokarditidy často podceňovaná diagnóza, s obtížným poznáním, chudou symptomatologií a spíše empirickou léčbou než léčbou na základě důkazů (EBM). Epidemiologicky autoři udávají 1% výskyt v období 10 let dle literatury, ale s náhlým úmrtí v mladistvém věku v 17 až 21 %. Z etiologických agens jsou uvedeny kromě známých Coxsackie B i adenoviry, cytomegaloviry, HIV a další. Z bakteriálních infekcí spirochety borrelióza, mykotické a protozoální Chagasova choroba a také 761\n2 helmitické infekce. V patologicko-anatomickém obraze jsou popsána dallaská kritéria pro histologickou diagnózu z myokardiální biopsie. V patogenezi myokarditidy se uplatňují 3 mechanizmy: průnik infekce, tvorba toxinu a imunitní reakce. Bifazický průběh s první fází 5 7 dní po infekci je benigní, druhá fáze intersticiálním monocytárním infiltrátem s přechodem do chronické fáze a špatnou prognózou. Klinický obraz je rozmanitý, nespecifický a může připomínat např. akutní infarkt myokardu či jiná srdeční postižení. Diagnostika myokarditidy se opírá o anamnézu, fyzikální nález, EKG a RTG srdce a plic, stěžejní místo zaujímá dnes echokardiografie. Z laboratorních vyšetření kromě zánětlivých ukazatelů, jsou často pozitivní kardiospecifické enzymy (CK-MB a troponin) a vždy opakované virologické vyšetření. Myokardiální biopsie (mimochodem prof. Aschermann ji u nás před více než 25 lety zaváděl do klinické praxe) je sice exaktní, avšak málo senzitivní a používáme ji jen v nejasných případech či u akutních forem. Jak je správně uvedeno, diferenciální diagnóza je nejobtížnější, od akutního IM až po různé typy kardiomyopatií. Největší pozornost je věnována léčbě myokarditid, antibiotika se podávají jen u známých bakteriálních infekcí nebo jako prevence superinfekce, nesteroidní antiflogistika jsou nevhodná, protivirové léky zatím nejsou účinné, imunosupresiva a kortikoidy jsou stále předmětem diskusí. Autoři rozebírají řadu studí z důvodů objektivity tohoto problému. Podávání imunosupresiv doporučují u obrovskobuněčné myokarditidy a u hypersenzitivního postižení myokardu ev. u srdeční sarkoidózy. Betablokátory v akutní fázi nedoporučují, naopak ACE inhibitory ev. sartany ano. Na podrobnějším rozboru jedné diagnózy jsem chtěl ukázat, že učebnice je velmi dobře hlavně postgraduálně a pedagogicky členěna, čtenář zde nalezne základní informace o dané problematice, včetně potřebných citací. Elektrofyziologie a arytmie jsou náplni V. části knihy a obsahuje vše, co potřebuje kardiolog a všeobecný internista o diagnostice a léčbě poruch srdečního rytmu vědět. Je zde popsána anatomie a fyziologie převodního systému, dále mechanizmy vzniku arytmií, včetně genetických a molekulárních podkladů. Vlastní arytmie jsou rozděleny dle klinických příznaků, EKG projevů a dle prognózy arytmie. Dále je popsána léčba jak farmakologická, tak zejména nové nefarmakologické postupy od ablací až po implantaci defibilátorů či biventrikulární stimulace. VI. část je věnována nejdříve koronární angioplastice od indikací až po komplikace, arterektomii, rotablaci a nakonec laserovým systémům. Dále je zde uvedena problematika chirurgické léčby ICHS, intervenční i chirurgická léčba chlopenních vad, chirurgická léčba arytmií a srdeční transplantace vše s vynikající obrazovou dokumentací. Nesmírně zajímavá, poučná, ale hlavně užitečná je VII. část, do které prof. Aschermann et al zahrnuli mezioborovou problematiku, což je nejen originální začlenění, ale navíc velmi praktické. Tato část pojednává o problematice kardiologie ve stáří, u těhotných, o endokrinologických postižení srdce, je zde kapitola o srdci a ledvinách, hematologická a onkologická problematika se zaměřením na kardiovaskulární systém, postižení srdce u abúzu návykových látek, srdce u sportovců, rehabilitace a trénink kardiaků, psychosociální otázky, o roli kardiologa v péči o kardiologické nemocné, ambulantní péče po chlopenních operacích a nakonec péče o kardiaky před mimosrdeční operací. Vše prakticky, názorně a účelně uvedeno. Není co dodat a zvláště tato kapitola si zaslouží pozornost nejen kardiologů, ale také ostatních interních odborností a praktických lékařů. Závěrečná VIII. část je věnována původu kardiologie, kterou působivě ztvárnil prof. Martin Riedel, když píše, že vývoj kardiologie též ukazuje, jak člověk v dějinách smýšlel o sobě a svém místě ve vesmíru. Jak zakončit recenzi této vskutku ojedinělé publikace v české medicíně? Je to monumentální dílo, podávající velmi podrobný přehled kardiologie. Bude jistě užitečnou a nezbytnou pomůckou pro kardiologické vzdělávání a přípravu k atestaci, ale své místo bude mít i na pracovním stole všech kardiologů, internistů i praktických lékařů. Každý z nich zde nalezne pomocnou ruku při řešení svých kardiologických problémů. Aschermannova Kardiologie jistě nemůže a ani to v dnešní době není možné, aby pojala vše do detailů, na to máme internet a další rešeršní služby, ale je to aktuální přehled problematiky, který se řadí mezi nejlepší publikace v naší lékařské literatuře. A tak na závěr: Vážený pane profesore, milý Michaeli, dovol, abych Ti za všechny kardiology, internisty, praktické lékaře a zájemce o kardiologii poděkoval za grandiózní publikaci, která tak skvěle podává podrobný přehled o krásném oboru, jakým kardiologie je. prof. MUDr. Jiří Vítovec, CSc., FESC přednosta I. interní kardio-angiologické kliniky LF MU a FN u sv. Anny Pekařská 53, Brno Doručeno do redakce: Vnitø Lék 2005; 51(6)\n3 Lukáš J et al. Tracheostomie v intenzivní péèi. Praha: Grada Publishing stran. ISBN Čtenářům se dostává do rukou kniha s názvem Tracheostomie v intenzivní péči Jindřicha Lukáše a kolektivu, která čtivým a živým jazykem uvádí nejenom historické poznámky, ale i základní poznámky anatomické nutné k dobré orientaci, což tudíž činí publikaci vhodnou nejen pro specialisty v otorinolaryngologii. Autoři se věnují důvodům k zajištění horních cest dýchacích, a to nejen tracheostomií, ale i jinými nechirurgickými metodikami. Jsou zmíněny i jiné možnosti, které vedou k zabezpečení dýchacích cest bez provedení tracheostomie. Dostatečně jasně jsou vysvětleny rozdíly mezi koniotomií a vlastní klasickou tracheostomií. Poměrně obsáhle jsou uvedena i různá farmaka umožňující snadnější provedení tohoto život zachraňujícího výkonu. Za vhodné považuji rovněž autorův zdravě kritický přístup k punkčním tracheostomiím. Schematické znázornění incizí dává čtenářům dobrý přehled o prováděných chirurgických výkonech na vlastní průdušnici. Stejně tak jsou názorné a schematicky přehledné jednotlivé typy prováděných výkonů. Za zdařilou považuji i kapitolu zabývající se komplikacemi tracheostomií. Celkově je možno říci, že čtenáři dostávají zdařilou publikaci, která má jistě své uplatnění v této trvale aktuální problematice. Je určitým paradoxem, že v krátké době se dostává české lékařské a zdravotnické veřejnosti již druhá publikaci zabývající se touto problematikou. prof. MUDr. Rom Kostřica, CSc. Klinika otolaryngologie a chirurgie hlavy a krku LF MU a FN u sv. Anny Pekařská 53, Brno Doručeno do redakce: Tate P. Pøíruèka komunikace pro lékaøe. Jak získat dùvìru pacienta. Praha: Grada Publishing stran. ISBN Nikdo z nás nepochybuje o důležitosti mezilidské komunikace, stejně jako o tom, že každá komunikace má vedle obecně platných zásad i svá specifická zadání a požadavky. U nás se doposud těmto problémům v praxi nevěnuje odpovídající pozornost, snad jen s výjimkou některých obchodních a delearských profesí. Proto je třeba každou publikaci o profesní komunikaci vítat, byť jen jako nastavené zrcadlo. Příručka komunikace pro lékaře, uvedená v závěru loňského roku na trh, je už 4. přepracovaným a doplněným vydáním základních poznatků o komunikaci s pacienty od zkušeného praktického lékaře a učitele dr. Petera Tate. Vychází v ní z analýzy desetitisíců videozáznamů autentických rozhovorů v ordinacích mezi lékařem a pacientem, které jako povinnou součást odborné zkoušky předkládají angličtí lékaři Královské akademii praktických lékařů. Ukazuje se, že i v zemi, kde se profesní komunikaci věnuje nesrovnatelně více pozornosti než u nás, je vedení rozhovoru požadovaného obsahu a také správného formou, stále silně kritizováno, a to nejen odbornými porotami, ale hlavně pacienty a jejich právními zástupci. Zatím si neumím představit podobnou zkoušku u nás. Při kolokviu z rétoriky v postgraduálním studiu mi jeden z lékařů, který je momentálně zaměstnán v Sydney, vyprávěl o své zkoušce, pro australské lékaře naprosto běžné, jejíž součástí byl rovněž záznam přímé komunikace lékaře s pacientem. Australský lékař dostane téma rozhovoru až v průběhu zkoušky a tři minuty na přípravu. Poté přijde figurant a rozhovor s ním je natáčen na dvě kamery. Videozáznam je promítán, efektivita rozhovoru vyhodnocena odbornou porotou, posouzena je metodika vedení rozhovoru, lékařova verbální dovednost i doprovodná mimika a gestikulace. Asi nejsme příliš vzdáleni době, kdy se obdobné nároky objeví i u odborných zkoušek našich lékařů. Bohužel, statistiky stále vykazují procentuálně poměrně nízký skutečný zájem o pacienty a přirozenou dovednost mluvit s nimi. Proto je nutné se profesní komunikaci vytrvale učit. Z vlastních zkušeností doplňuji, že je třeba především dobře si osvojit psychologii osobnosti a nezapomínat, že všichni jsme jedineční, odlišní, ale zasloužíme si stejný respekt, a to vzájemný. Je známo, že pacienti se často lékaře bojí, přicházejí k němu se svými představami a očekáváními, a to proto, že se mění jejich zdravotní stav. Chtějí být dostatečně informováni a navíc s léčbou musí souhlasit. Chtějí si odnést radu i léčbu, přísně individuální (na míru šitý) léčebný plán a naději. Jejich očekávání jsou jasná, méně jasně je však obvykle dokáží formulovat. Na lékaři je sdílené porozumění právě tady je třeba mnohému se učit. Např. po- 763\n4 skytnout tolik informací, kolik jich nemocný dokáže přijmout, formou, které rozumí a hlavně je chce slyšet přímo od lékaře. Psané informace (brožurky a letáky) jsou jen doprovodné, obtížně totiž zjistíme, zda je pacient skutečně četl a zda jim rozumí. Proto nemohou v žádném případě suplovat mluvené slovo. O tom všem je Tateova kniha. Autor v ní také rozvádí zásady konzultací mezi lékařem a pacientem, pojednává hlavně o partnersky a odborně vedených rozhovorech, v nichž jsou respektovány i neodborné či dokonce zcestné názory pacientovy. Výsledkem rozhovoru má být mj. i pacientem odsouhlasený společný plán managementu léčby. Tate účelově charakterizuje potřebné verbální i neverbální dovednosti lékaře, nabízí různé strategie konzultací a formuluje jejich cíle: najít skutečně důvod, proč pacient přišel (ne vždycky ho do ordinace přivádějí symptomy, které uvádí), definovat klinický problém, pochopit problém pacientův, umět mu ho vysvětlit, zjistit, zda mu rozumí a zformulovat zdravotní rady tak efektivně, aby si zachoval či získal pacientovu důvěru. Autor často cituje ukázky z konkrétně vedených konzultací s různými psychickými i mentálními typy pacientů. Stále více se ukazuje, že role lékařů se mění a ne všem se to líbí. I proto doporučujeme prostudovat Tateovu komunikaci, v níž se opírá o více než 130 publikací vesměs anglosaské provenience. To studium nás přinutí uvažovat nejen o tom, jak je důležité v nemocnicích a ordinacích mluvit s pacienty, ale také jak je třeba umět ovládat vlastní verbální i neverbální chování a jak číst z obdobného chování pacientů. Myslím si, že v mnohém je kniha pro naše lékaře provokující i šokující. Rozhodně je poučná a motivující. doc. PhDr. Věra Linhartová, CSc. Oddělení dějin lékařství Ústavu sociálního lékařství a veřejného zdravotnictví LF MU Komenského nám. 2, Brno Doručeno do redakce: Josef Koøenek. Lékaøská etika. Praha: Triton stran. ISBN Autor MUDr. Mgr. Josef Kořenek, CSc., přednáší jako externí vysokoškolský učitel lékařskou etiku na Lékařské fakultě UP Olomouc. Problémům etiky a morálky se věnuje dlouhodobě a také v disertační práci na CMTF UP v Olomouci Lékařské stavovské ctnosti se této problematice věnuje zevrubně. Etiku můžeme definovat různě: Webster Collegiate Dictionery rozšiřuje např. etiku jako disciplínu, teorii a systém, který hovoří o dobru a zlu, morálních povinnostech a hodnotách. Lékařská etika je součástí obecné etiky je tedy souhrnem pravidel, norem a pokynů, jak jednat a podmiňovat lékařskou morálku. Pod tímto pojmem si představujeme nenadiktovaný, nevnucovaný, spontánní souhrn úvah, ale také popudů pramenících někdy z naší povahy, výchovy nebo promyšleně budovaného morálního kodexu. Kniha je členěna do 8 kapitol, závěr publikace s krátkým shrnutím autorova kréda etiky pro 21. století tvoří obsáhlá kapitola Přílohy umožňující čtenářům podrobné seznámení se základními morálními kodexy od Hippokratovy přísahy až po současnost. První kapitola se zabývá morálkou a etikou jako předpokladem etického lékařského přístupu. Jsou rozvedeny mravní hodnoty, morální kategorie, vztah morálky a práva, nebo vztah morálky, etiky a bioetiky. Autor definuje etiku jako souhrn zásad lidského chování. Ke správnému rozhodnutí člověk potřebuje znát určitá fakta. Sama znalost faktů však nestačí, nepřijímáme-li zároveň etickou direktivu zásadu. Je třeba si vytvořit a osvojit určité etické zásady (etické normy jsou nepodmíněné, na jakémkoli cíli nezávislé). Druhá přepracovaná a rozšířená kapitola se věnuje lékařské etice. Autor zde rozvádí různé zdroje lékařské etiky počínaje Hippokratovou přísahou, přes judaizmus, katolicizmus, protestantizmus, principy angloamerické oblasti a další současné směry, jako je sociobiologizmus a nonkognitivizmus. Principy etického rozhodování lékaře spočívají na profesionální etice zodpovědnosti, která nemocnému zajišťuje kvalitativně vysokou odbornou péči a zábranu možných škod (primum non nocere), dále právo na sebeurčení (autonomie) s právem tzv. informed consent, tj. souhlasem pacienta s plánovanými diagnostickými a léčebnými postupy, a konečně spravedlnost a sociální únosnost poskytované péče. Autor zdůrazňuje rovnocennost odbornosti a lidskosti v lékařské péči. V další části této kapitoly se autor zasvěceně zabývá problematikou odpovědnosti v lékařské etice a rozlišuje odpovědnost právní, odpovědnost společenskou a etickou. Podrobně rozebírá etické situace lékaře v rozhodování včetně modelů řešení etických situací. V závěru této podnětné kapitoly autor vysvětluje pojem epikie, který je podle Aristotela opravou záko- 764 Vnitø Lék 2005; 51(6)\n5 na tam, kde zákon pro svou obecnost nedostačuje. Třetí kapitola s názvem Komunikace lékaře s pacientem je věnována vztahu lékaře a pacienta, právům pacientů, vztahu lékaře a pacienta v kontextu právních norem. Názorný obrázek znázorňuje souvislosti vztahu lékaře a pacienta jako základu medicíny. Následující kapitola patří problematice jednotlivých lékařských oborů: etické problémy prenatální diagnostiky, etika ve vztahu ke gynekologii a porodnictví, k pediatrii s odkazem na Chartu práv dětí v nemocnici (příloha 10.6.). Etika a anesteziologie, etika a chirurgie; odpovědná profese chirurga je podmíněna nejen vysokou odborností, ale také respektováním a uplatněním etických principů. V části etika a psychiatrie autor poukazuje na některé nedostatky v našem právním systému a navrhuje jisté změny. Vždy máme vidět i v duševně nemocném součást lidské společnosti, jak to dokládá Madridská deklarace (příloha 10.11). Ve vztahu k praktickému lékaři definuje autor postavení praktika takto: 1. lékař jako odborník na straně života, 2. lékař jako komplexní expert, 3. lékař jako průvodce, který má doprovázet i zdravého člověka kvalifikovanou radou a vést k uvědomělejšímu způsobu života. Pozornost je věnována také ožehavým otázkám klonování, transplantační medicíně, ale také intenzivní medicíně. V otázce klonování autor uvádí etické námitky, které mají rozlišovat mezi mohu a smím. Podrobně je probrána etická problematika ve vztahu ke geriatrii. Věnuje se vlastní zdravotní péči včetně problematické otázky resuscitačně intenzivní péče u starších osob. Obsáhlá pátá kapitola se zabývá etikou v procesu umírání. Autor diskutuje dvě možnosti přístupu k blížícímu se úmrtí: do poslední chvíle jsou využity všechny dostupné prostředky akutní medicíny k prodloužení života; za druhé příprava na důstojný odchod ze světa v kontaktu s blízkými. Zabývá se dále problémem eutanazie a uvádí některé diskusní příspěvky na toto téma. Šestá kapitola je věnována etice klinického výzkumu, která má jiné dimenze než etika klinické práce. Autor odkazuje na Norimberský kodex, který zdůrazňuje dobrovolný a informovaný souhlas člověka, jenž se účastní biomedicínského výzkumu. Na Norimberský kodex navazuje Helsinská deklarace Světové zdravotnické asociace (příloha 10.8), která klade důraz na vědeckost výzkumu a prezentaci výsledků. Etické komise mají jako hlavní poslání ochranu lidských práv a dohled na respektování lidské důstojnosti u pacientů i subjektů, které se účastní biomedicínského výzkumu. Autor se nevyhýbá ani problematice ekonomie ve vztahu k etice. Zdůrazňuje, že jako kontrolní prvek ve zdravotním systému by měl fungovat pacient. Nejen spoluúčastí na úhradě léků nebo nemocničních paušálů, ale také jestliže vyhledá další ošetření mimo svého ošetřujícího lékaře či specialistu, by měl realizaci tohoto svého práva uhradit. Další kapitoly jsou věnovány osobnosti lékaře, étosu lékaře, kultivaci étosu lékaře prostřednictvím lékařských stavovských ctností. Vyslovuje také své krédo: lékařský étos není žádný izolující, mytologizující či fundamentalistický extrakt, ale je odbornou, emoční a spirituální výbavou těm, kteří se věnují lékařské profesi, kteří prostřednictvím svého lékařského povolání věnují hodně své energie i svého charakterového bohatství ochraně zdraví svých svěřených občanů. Závěrem bych zdůraznil, že etika není přírodním jevem, ani není dána nějakým obecně platným zákonem. Proto se mění s kulturou a civilizací. V mysli moderního člověka by mělo být zakotveno něco ojedinělého, co mu poskytuje pro léčebnou činnost trvalou zásadu protknutou humanismem a soucitem, která přetrvává nejrůznější sociální, společenské i vědecké změny. Publikace MUDr. Mgr. Kořenka, CSc. k tomu napomáhá a měla by mít místo v knihovně každého lékaře. prof. MUDr. Jaroslav Rybka, DrSc. Interní klinika IPVZ Baťovy krajské nemocnice Havlíčkovo nábřeží 600, Zlín Doručeno do redakce: Block B. Prùvodce sonografií kapesní atlas. Praha: Grada Publishing stran. ISBN Vzhledem k širokému rozvoji ultrazvukové diagnostiky u nás je každá česká publikace z tohoto oboru žádaným počinem. Tak se na první pohled také jeví i posuzované dílo. Obsahuje 244 echogramů s odpovídajícími barevnými schématy. Při podrobném prostudování knihy však čtenář, očekávající skutečného průvodce monografií, bude zklamán. Dílo totiž obsahuje jen obrazy standardních ultrasonografických řezů normálních tkání abdominální oblasti a štítné žlázy. Název díla je tak poněkud zavádějící, protože neodpovídá očekávanému obsahu. V knize je velmi cenná kapitola úvodní, obsahující polohy vyšetřovací sondy pro základní řezy vyšetřovanou oblastí a kapitola závěrečná, podávající přehled fyziologických 765\n6 rozměrů jednotlivých orgánů a tkáňových struktur. Oněch již zmíněných 244 obrazů zahrnuje echogramy cév dutiny břišní, jater, žlučníku, pankreatu, sleziny, ledvin, nadledvinek, žaludku, močového měchýře, prostaty, dělohy a štítné žlázy. Všechny echogramy byly zřejmě pořízeny stejným přístrojem, bohužel nikoliv se špičkovými zobrazovacími schopnostmi, takže mnohé popisované struktury čtenář spíše tuší než vidí. Ze všech kapitol se jako nejproblematičtější jeví kapitola první, zobrazující v odstupňované šedi cévy v abdominální oblasti. Je pochopitelné, že zkušený vyšetřující musí být schopen i v šedém B-zobrazení identifikovat cévy. Při současné nabídce barevných dopplerovských technologií však již nikdo cévy touto metodou nevyšetřuje. Považuji proto tuto kapitolu, představující téměř pětinu rozsahu knihy, za zbytečně obsažnou. Také výběr zobrazovaných a popisovaných struktur není vždy optimální. Tak např. na 12 obrazech jaterní krajiny je popisováno ligamentum teres, jehož praktický diagnostický význam je omezený, ale v žádném řezu jaterní krajinou nejsou popsány žlučové cesty, jejichž diagnostický význam je nepoměrně větší. Na řadě echogramů jsou také artefakty, ale bez jakéhokoliv popisu. Málo kvalitní jsou také obrazy prostaty a dělohy. Rovněž obrazy štítné žlázy, které se poněkud vymykají z konceptu celé knihy, nejsou ani příliš zdařilé, ani příliš kvalitní. Podélné řezy jsou zaměřeny jen na levý lalok, příčné řezy na lalok pravý, přičemž na obr. 242 je chyba v popisu, nejedná se o levý, nýbrž o pravý lalok. Svoji úvahu nad na první pohled sympatickou knihou končím s jistými rozpaky. Je otázka, komu ji seriózně doporučit. Snad skutečně jen začínajícím radiodiagnostikům a internistům či gastroenterologům, kteří se chtějí věnovat ultrasonografii. Ti si však patologické obrazy, v nichž spočívá těžiště metody, budou muset doplnit z jiných zdrojů. Pro studenty medicíny chybí principy metody a rovněž základní patologické obrazy s podrobným výkladem. A zkušení ultrasonografisté nenajdou v knize nic nového. Grada Publishing vybírala pro překlady vždy vynikající zahraniční tituly. V případě Blockovy publikace však volba nebyla nejšťastnější. prof. MUDr. Ivo Hrazdira, DrSc. Klinika zobrazovacích metod LF MU a FN u sv. Anny Pekařská 53, Brno Doručeno do redakce: Vnitø Lék 2005; 51(6)


E15: Americká Citibank žaluje OKD o deset miliard korun – Roklen24.cz\n05:15 21. září 2016\nAmerická Citibank se u ostravského krajského soudu, který se zabývá úpadkem těžařské společnosti OKD, domáhá uznání pohledávek za 10,1 miliardy korun. Podala žalobu, napsal dnes deník E15. Pohledávky Citibank jsou v rámci insolvenčního řízení s OKD největší přihlášené, které insolvenční správce Lee Louda neuznal.\n„U incidenčních sporů, které se týkají OKD, se očekává, že začnou být věcně projednávány začátkem příštího roku. U společnosti Citibank se jedná o obsáhlou žalobu, kde budou například nutné překlady důkazů do českého jazyka, což může mít také vliv na délku řízení,“ sdělila deníku mluvčí Krajského soudu v Ostravě Lucie Olšarová. Podobná řízení se podle zkušeností z praxe mohou táhnout až několik let, píše E15.


Fialová mrkev - Purple Haze - prodej semen mrkve\nČíslo zboží: 1001207\nMrkev Purple Haze je velmi zajímavou odrůdou s úžasnou chutí a především netradiční barvou. Velké oblibě se těší v Asii, v našich podmínkách není zatím tolik rozšířena. Kořeny jsou až 22 cm dlouhé, tmavě fialové až purpurové barvy. Ta je způsobena vysokým obsahem antokyanů, látek, které mají příznivý vliv na lidské zdraví.\nChuť mrkve Purple Haze je sladká, lehká, a využívá se pro zpestření salátů či jiných zeleninových pokrmů.\nBalení o hmotnosti 0,1 g obsahuje cca 70 ks semen.\nJahodník bílý - semena - Fragaria vesca - 10 ks


Kompletní realizace staveb | Stavby Rufa\nJiž více než 20 let realizujeme stavby pro soukromé a podnikatelské subjekty, stejně tak jako stavby v oblasti veřejných zakázek. Specializujeme se na pozemní stavby, bytovou i průmyslovou výstavbu, vodohospodářské stavby a rekonstrukce objektů.\nPro své zákazníky realizujeme kompletní dodávky a montáž instalací vody, odpadů, topení, rozvodů plynu, klimatizačních jednotek, stejně tak jako vlastními pracovníky realizujeme dodávku a montáž solárních kolektorů pro ohřev vody a bazénů.\nJsme aktivní partner programu Nová zelená úsporám. Zajišťujeme komplexní servis v rámci vyřízení dotací jak pro rodinné tak i bytové domy. Realizujeme opatření pro snížení energetické náročnosti budov a efektivní využívání zdrojů energie.\nStavební firma vedená majitelem Zdeňkem Růžičkou působí v oblasti pozemního stavitelství na regionálním trhu již od roku 1993. V roce 2012 změnila společnost svou právní formu a stala se společností s názvem Stavby RUFA, s.r.o. Portfolio nabízených služeb představuje stavby jak bytové a občanské, tak i stavby průmyslové a vodohospodářské. Dnes již více než 20 let zkušeností v oblasti stavebnictví řadí firmu Stavby RUFA mezi významné stavební firmy na Jižní Moravě.\nSTAVBA PRŮMYSLOVÝCH OBJEKTŮ A VODOHOSPODÁŘSKÝCH STAVEB\nINSTALACE VODY, ODPOADŮ, ROZVODŮ PLYNU, TOPENÍ\nREALIZACE FASÁD BUDOV\nŘEMESLNÉ PRÁCE (OBKLADAČSKÉ, ZEDNICKÉ, TOPENÁŘSKÉ A DALŠÍ)


Prodej restaurace Praha 4 | Eurobydleni.cz\nProdej restaurace Praha 4\nHledáte prodej restaurace Praha 4? V naší databázi jsou restaurace na prodej Praha 4 přesně podle vámi požadovaných kritérií.\nProdej, obchodní prostory, 107 m2, Praha 4 - Michle\nOhradní, Praha 4, Michle\nRestaurace na prodej Praha\nRestaurace na prodej Praha 4\nProdej restaurace Praha 4 (340+)\nMít svou vlastní restauraci třeba v Praze 4 je odjakživa sen mnohých českých podnikatelů, neboť v gastronomii se mohou točit zajímavé peníze. Z toho důvodu je i velmi hledanou frází prodej restaurace Praha 4. Získat vlastní pohostinství, ve kterém si můžete vybudovat jméno, není zcela jistě špatným startovacím bodem. Důležitý je ovšem faktor místa, neboť i sebelepší hostinský nemůže přitáhnout lidi na místo, kam spíše zabloudíte. Proto je také dobré si projít restaurace Praha 4 prodej. V naší databázi jsou restaurace na prodej Praha 4 přesně podle vámi požadovaných kritérií.\nRestaurace Praha 4 prodej\nVychutnat si dobré pivo, k tomu pravý český gulášek nebo vypít láhev francouzského vína a k tomu skvělou rybu z moře. I takto se může odvíjet vaše budoucnost podniku, který najdete přes inzerát prodej restaurace Praha 4. Získat klientelu, která k vám bude chodit na jídlo i pití nemusí být tak obtížné. Vyberte si proto restaurace Praha 4 prodej dle svého a odstartujte svou gastronomickou kariéru. A není nutné začínat hned u restaurací, klidně se můžete zaměřit i na bar. U nás najdete i prodej baru Praha 4, stačí si vybrat z naší nabídky.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii restaurace na prodej Praha 4, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující restaurace Praha 4, a to restaurace na prodej Praha 4, pronájem restaurace pronájmy restaurací Praha 4, Restaurace, bar Praha 4 na dražba.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii restaurace k prodeji Praha 4 nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích komerční nemovitosti Praha 4, komerční nemovitosti k prodeji Praha 4, komerční nemovitosti k pronájmu Praha 4, Komerční nemovitosti Praha 4 na dražba.\nJe možné, že v lokalitě Praha 4 nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Praha 4 na prodej nebo komerční nemovitosti na prodej Praha 4. Pokud se nechcete navíc omezovat druhem prodeje nemovitosti Praha 4 použijte následující kombinace pro vyhledání nemovitostí Reality Praha 4 případně komerční nemovitosti Praha 4.\nDalší lokality v okolí restaurace na prodej Praha 4\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii restaurace na prodej Praha 4, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr restaurace na prodej Praha 4. Určitě lépe naleznete restaurace na prodej Praha 4, který hledáte.\nrestaurace na prodej Braník\nrestaurace na prodej Cholupice\nrestaurace na prodej Háje\nrestaurace na prodej Hodkovičky\nrestaurace na prodej Kamýk\nrestaurace na prodej Komořany\nrestaurace na prodej Krč\nrestaurace na prodej Kunratice\nrestaurace na prodej Libuš\nrestaurace na prodej Michle\nrestaurace na prodej Modřany\nrestaurace na prodej Nusle\nrestaurace na prodej Písnice\nrestaurace na prodej Šeberov\nrestaurace na prodej Točná\nrestaurace na prodej Vinohrady\nrestaurace na prodej Záběhlice


4 Tipy, které mají zabránit onemocnění ledvin - cs.imevictoria.com\nRenální onemocnění jsou zdravotní problémy, které mohou mít vliv na kohokoli.\nProtože ledviny vyčistí toxiny, které vstupují do těla s jídlem, pomůže vyhnout se těmto typům problémů\nJaké jsou kroky, které užíváte k prevenci onemocnění ledvin?\nPravidelně očistíte ledviny? Ujistěte se, že vaše strava je rovnovážná nebo jíte ji?\nSložitost problémů s ledvinami je zřejmá, protože tiché patologie jsou zjištěny pouze tehdy, když jsou v jedné. pokročilý stav a kdy je obtížné léčit.\nNejčastější je pocit bolesti, zatímco ledvinové kameny jsou již velké\nCo jsou onemocnění ledvin\nOnemocnění ledvin pod názvem nefritida) jsou komplikace, které snižují schopnost ledvin a brání jejich optimálnímu fungování.\nPostupují postupně, dokud ledviny již nemohou plnit své poslání v těle. > Dobrou zprávou je, že\n, když jsou detekovány, pak lze obnovit některé nebo všechny ztracené funkce. Lékař vám poskytne seznam tipů, které můžete v písmu sledovat. Navíc můžete provést následující doporučení:\n1. Věnujte pozornost vaší stravě\nPravděpodobně jste již četli, že je důležité mít pestrou stravu. To vám umožní vytvářet jídlo, jíst zdravější a lépe.\nTělo dostane více živin, které pomáhají předcházet onemocnění ledvin\nPotraviny, které by neměly chybět ve vaší stravě, jsou: :\nBorůvky jsou vynikající pro prevenci onemocnění ledvin nebo boje, pokud jsou stále přítomny. Kromě toho mají lahodnou a čerstvou chuť a přinášejí velké množství antioxidantů.\nI když jsou poměrně drahé, měli byste vědět, že\npotřebujete pouze 25 plodů, abyste získali . 800 až 100 mg fosforu, kromě toho, že obsahují téměř žádný draslík, živinu, která je třeba se vyhnout, když jeden je náchylný k onemocnění ledvin\npřečíst také :. syndromu bakteriálního přetížení ve střevě : příznaky a dieta\nČasto se říká, že celer by neměl být jeden, když máte onemocnění ledvin. Přesto, že přináší velké výhody, aby se zabránilo jakékoli néphrologies.\njeho organické chemické sloučeniny,\nrovnováha stresové hormony a zlepšuje funkci imunitního systému . Tyto dva faktory jsou změněny, když onemocnění ledvin se objeví.\nKromě toho je ztráta hmotnosti snadnější, když jíte celer. Ve skutečnosti má celerová stopka jen 10 kalorií a tělo tráví mnohem více energie v procesu absorpce.\nPacienti, kteří žijí s onemocněním ledvin, mají často velmi přísnou stravu. Jednou z doporučených potravin je baklažán\nTato zelenina je bohatá na vlákninu, která usnadňuje práci s trávicí systém\nNavíc nám přináší vitamín B, vitamín C a kyselina listová, základní živiny pro tělo Vyhněte se jíst příliš mnoho bílkovin\nI když je nutné jíst bílkovinu\n, není nutné v potravě překračují 35%, aby se zabránilo onemocnění ledvin\nJe lepší se rozhodnout pro rostlinné bílkoviny spíše než pro maso a živočišné produkty 2. Omezte příjem soli\nJsme zvyklí na konzumaci velkého množství soli a my si o tom vůbec nevíme.\nSůl je přítomná ve všech skupinách potravin, a pokud nedbáme pozornost, může to způsobit onemocnění\nDobrý začátek je snižovat množství soli, které jsme sezonizovali s naším jídlem.\nNapříklad v salátech není zapotřebí sůl, přestože doporučuje přidání šlehačky\nOmáčky jsou často plné soli a konzervačních látek.\nPokud vaříte jídlo, vyberte si hrubou sůl. I když existují náhrady soli, lépe se jim vyhýbejte.\nČasto se připravují s chemickými látkami, které mohou ovlivnit ledviny\nDůvod, proč se musíte vyhnout jemné soli, je\n"může zvýšit krevní tlak, vyvolat komplikace, jako je cukrovka nebo jiná onemocnění.\nViz článek: Ovesná voda snižuje hladinu cholesterolu a reguluje cukrovku 3. Sledování hladiny krevního tlaku a glukózy\nVěděli jste, že lidé s krevním tlakem a cukrovkou mají vyšší riziko onemocnění ledvin?\nJe to proto, že obě nemoci ovlivňují způsob, jakým fungují. Pokud máte hladiny krevního tlaku nad normální hodnotou,\nmají ledviní problémy s filtrací krve, moči a toxinů\nPokud tato situace není monitorováno a kontrolováno, ledvinám je těžce poškozen V případě cukrovky také vysoké hladiny glukózy způsobují ztrátu bílkovin v moči Pokud žijete s Za těchto podmínek musíte zajistit, že máte odpovídající hladiny glukózy v krvi.\nby Váš lékař měl revidovat alespoň dvě funkce ledvin ročně.\n4. Cvičení Pravidelně\nSedavý životní styl je jedním z hlavních nepřátel ledvin. Když strávíte příliš mnoho času sedět bez pohybu, vaše ledviny jsou líné a jejich funkce je snížena Vyvarujte se onemocnění ledvin je možné s několika cviky denně\nMusíte udělat alespoň 30 minut Fyzická aktivita třikrát týdně\nOnemocnění ledvin může vážně ovlivnit váš život. To je důvod, proč je důležité podniknout kroky k jejich předcházení.\nPokud se již potýkáte s tímto problémem, musíte vědět, že s těmito malými změnami je možné tyto věci změnit. >\nVěděli jste, že komponent! skořice jsou vhodné pro léčení degenerativních neurologických onemocnění, jako je Alzheimerova choroba nebo demence? zlepšují paměť a stimulují kognitivní funkce. skořice je určitě vynikající koření, že kromě chuť a vynikající aroma, je velmi dobré pro zdraví a může přinést řadu výhod, které nám pomohou vést zdravější život.\nSEXUÁLNĚ PŘENÁŠANÉ CHOROBY


1 << 12 - 13 - 14 - 15 - 16 - 17 - 18 - 19 - 20 - 21 - 22 - 23 - 24 - 25 - 26 - 27 >> 38\n23. 10. 2015 - BESIP spouští během dvou měsíců další velkou kampaň. Po velmi úspěšném „Děláš to taky!“ se tentokrát zaměřuje na viditelnost chodců v kampani „Vidíme se?“ „Statistiky obětí dopravních nehod nemůžeme brát jen jako abstraktní číslo, se kterým se smíříme a necháme ho být.\n„Děláš to taky!“ – kdo není vidět, neexistuje….\n20. 10. 2015 - Každý den umírají na našich silnicích také chodci a cyklisté. Tedy v provozu ti nejzranitelnější lidé. Příčinou těchto tragických nehod je v mnoha případech to, že nejsou dostatečně vidět. V roce 2014 bylo při nehodách usmrceno celkem 112 chodců, z toho na noční nehody připadá 65 usmrcených.\n„Děláš to taky!“ – agresivní řidič je neřízená střela….\n13. 10. 2015 - Agresivity na našich silnicích stále přibývá. Vystresovaní lidí v dnešní uspěchané době jednaní často zkratkovitě i v situacích, kdy by jindy zůstali klidní. Proto se vzájemné napadání mezi řidiči stává stále běžnějším projevem vzájemného chování. Ale co je to vlastně agresivní chování?\n„Děláš to taky!“ – Jeho poslední slova: „To ještě stihneme…“\n06. 10. 2015 - „Poběž, vždyť stejně nic nejede“!, „Dělej, to ještě stihneme!“ – i to slýchají děti od svých rodičů na přechodech pro chodce, na jejichž semaforu se právě jasně rozzářilo červené světlo. Červená vždycky znamená STOP!!! To platí obecně, nejen pro řidiče, ale i pro chodce.\n„Děláš to taky!“ – opilý cyklista není veselý cyklista….\n30. 09. 2015 - Kdo v dnešní době nejezdí na kole, jakoby nebyl. Cyklistika je stále populárnější. I u nás se ale pomalu opět stává významným prostředkem pro dopravu na kratší i delší vzdálenosti.


> Doplňky>Chokery>Choker „Mr. Channard“\nChoker náhrdelník elegantního designu, dekorovaný vpředu zavěšenými kovovými řetízky, které díky různým délkám tvoří iluzi šikmého okraje. Každý řetízek je k podkladu připevněn nýtem v stříbrné barvě s tím, že prostřední, tedy ten nejdelší, měří 11 cm. Tento doplněk je ručně vyráběn z 2cm pásku měkkého PVC a zapíná se vzadu na kovovou přezku.\nNabízíme jej v mnoha barvách a ve všech velikostech od S po XL. Pokud máte zájem o jeho modifikaci, stačí nás kontaktovat a rádi vám vyhovíme.\nPokud to jsou módní doplňky s řetězy, jste na správném místě. Choker „Mr. Channard“ je elegantní choker, bohatě zdobený kovovými řetízky různých délek, které visí ze 2 cm širokého pásku měkkého PVC, ke kterému je drží vždy jeden nýtek stříbrné barvy. Nejdelší řetízek uprostřed měří 11 cm. Zapíná se klasicky vzadu na přezku, která koresponduje s barvou ostatních kovových prvků.\nVezměte si jej k latexovým šatům s hlubším výstřihem, ke kterým se tento choker náhrdelník obzvláště hodí, a zaručeně jím na sebe strhnete pozornost. Máte-li zájem o další doplňky s dekorativními řetězy, prohlédněte si stylový pásek „Mr. Girland“ z naší nabídky, nebo se ozdobte doplňkem, jako je třeba choker „Mr. Oberon“, jenž je vpředu zdobený dvěma řetízky s přívěskem ve tvaru měsíce.\nChoker „Mr. Channard“ vyrábíme ručně v naší dílně z širokého výběru barev a ve velikostech od S po XL. Rádi vám jej zhotovíme i s modifikacemi dle vašich představ, stačí nás kontaktovat přes Messenger či kontaktní formulář.


Primadonna Realness: ledna 2019\nPřemýšlím, kdy jsem se začala zamilovávat do vonění domácnosti. Už od malička jsem ráda pálila všemožná vonítka - svíčky, vonné tyčinky, lampičky na esenciální olejíčky a o Vánocích jsem se vždycky těšila na františky. Ale to, že existují osvěžovače sprejové jsem zjistila během posledních měsíců. Samozřejmě jsem věděla, že existují, ale nelákaly mě. Až když jsem metodou pokus omyl zjistila, že s deoušky od Weledy se dá nejen deodorantovat, ale i sprejovat, otevřely se mi úplně nové obzory. Speciálně růžový deodorant jsem do domácnosti vítala s jasným úkolem - osvěžení a provonění vzduchu.\nDneska si popovídáme o doopravdických aroma sprejích, které jsou k provonění domácnosti přímo určené. Od Saloos jsem dostala na hraní dva - osvěžující Litsea Cubeba a kořeněný Vánoční sen.\nVánoční sen. Ach! Ten název mě okamžitě bere z reality a vrací do očí zářící hvězdičky. Vidím blikající stromeček v tmavém pokoji, hromadu dárečků a zlatou záři, která se vine všude kolem. Je to Ježíšek? Nebo zlaté prasátko? Je to všechno, jsou to Vánoce! I když jsou Vánoce poslední dobou pro všechny spíš obdobím neklidu, tak je miluju a zase se příští rok těším, protože ať už je to jakékoli, tahle tradice má pro mě kolem sebe tu nejmocnější auru. Sen. Vánoční sen.\nOsvěžovač vzduchu s pohádkovým nádechem Vánoční sen je přírodní osvěžovač vzduchu. Na tom je fajn především to, že nebudete nechtěně čuchat něco, co nechcete. Místo toho čekejte skořici, santalové dřevo, hřebíček s lehkým citrusovým závanem. Esenciální oleje od Saloos máme doma snad odjakživa a pamatuju si, že byly dlouho jediné a správné, které jsme do vonných lampiček používali. Maminka mě naučila tohle kouzlo a já pak ovoňovávala a očmuchávala všechny lahvičky a vybírala, na co mám zrovna náladu. Skořici jsme měli doma vždycky, taky třeba borovici nebo právě to santalové dřevo. Saloosovské éterické oleje jsou v aromaspreji cítit. Jsou to přesně ty krásné vůně, na které si můj nos pamatuje z dětství.\nK provonění místnosti stačí jedno dvě pumpnutí. Kolem vás se rozline jemná a příjemná kořeněná vůně a před očima vám naskočí obrázek mističky se skořicí, badyánem, pomerančovou kůrou a dalšími lahodnostmi. Místnost samozřejmě nevydrží provoněná celý den a záleží, jak je velká, jak často větráte nebo za jak dlouho si váš nosík zvykne. Pro mě je to takové navození nálady. Jako když ucítím vůni čerstvé kávy a najednou se mi zbystří smysly. Vánoční sen je pro mě večerní vonění, díky kterému se cítím v teple, zahřátá a zachumlaná. Jen kdybych k tomu měla výhled na zasněžené stromy a ne na uhánějící tramvaje. To by byla atmosféra dokonalá :D\nJedním z úkolů, který aroma airspray Vánoční sen má, je pohlcování vůní. Čestné místo má proto v koupelně a jiných místnůstkách :) Zároveň mi ale pomáhá i v kuchyni, když něco připálím (a že se to občas stává). Pak větrám a voním, abych připálenost vyhnala z bytu co nejrychleji.\nDruhý voňavý kamarád má jméno jako nějaká africký šaman - Litsea Cubeba. Není to ale žádná cizokrajná specialita, Litsea Cubeba je totiž latinský název pro vavřín kubébový. Jak byste si tipli, že voní? Už zelenožlutá etiketa možná napoví, že to bude osvěžující vůně. Plná, sladká, citrusová. Jako zelené Calippo! Doteď o sobě tvrdím, že mám radši kořeněné vůně a citrusy v kosmetice moc nevyhledávám. Pravda je ale taková, že zrovna Litsea Cubeba patří odteď k mým nejoblíbenějším vůním. To je totiž úplný nářez!\nPokud se chcete probudit, nastartovat, nažhavit mozkové závity, zbystřit pozornost a přivolat slunečné dny, cákněte si jednu pumpičku Litsea Cubeba nad sebe (rozkaz, provedu!). Najednou jste uprostřed voňavého obláčku sladkých citrusů a máte chuť dokonce běžet i luxovat! Umím si představit, že mám tento sprej po ruce i v autě a když na mě padá únava, osvěžím s ním autový prostor. Saloos o tomto přírodním osvěžovači vzduchu říkají jedno krásné slovíčko - povzbuzení. Mají naprostou pravdu. Povzbuzení, nakopávačka, startovačka. Miluju!\nAby byla aplikace a rozprašování co nejpříjemnější, oba flakonky mají na konci šroubovací rozprašovač. To na Saloos miluju - stejnou lahvičku mají i jejich květinové vodičky a po dopotřebování si ji nechávám, naplním holou čistou vodou a osvěžuju kytičky, nebo před aplikací olejů na vlasy tak namokřím hlavu. Stejně to můžete po dobrém vymytí udělat i s lahvičkami od aromasprejů, nebo vymyslet nějaký jiný ženiální nápad.\nLahvičky jsou z mléčného skla a na vrchu rozprašovače je ještě plastové víčko. Ze začátku, když jsem se před těmi mnoha lety začala seznamovat s přírodní kosmetikou, mě sklo v koupelně trochu děsilo. Na holý pupík ale přísahám, že se mi zatím nic nerozbilo. Párkrát už mi samozřejmě něco upadlo, ale Saloosácké lahvičky jsou pekelně bytelné (a taky jsem měla štěstí). Házení o zem bych ale samozřejmě nikomu nedoporučila.\nAromaspreje a osvěžovače vzduchu jsou mým novým miláčkem a vždycky chci mít nějaký po ruce. A zásadně jen přírodní kosmetiku, abych si domácnost nesprejovala něčím nedobrým. Zálusk mám na Saloosácký Energie nebo Levandule, mmm to musí vonět jako léto v plném proudu!\nS Vánočním snem i citrusovou Litsea Cubeba jsem moc spokojená, lepší vonění si ani neumím představit. Pokud si o nich chcete přečíst něco víc, koukněte na stránky Saloos, nebo přímo na detail osvěžovačů Vánoční sen a Litsea Cubeba.\nMoc děkuji milému týmu Saloos za provoněnou domácnost ♥\nVoníte si svou domácnost? Čím a jak?\nŠtítky: aromaterapie, domácnost, Lifestyle & DIY, osvěžující sprej, Saloos, vůně\nZimní lakování: šedý lak + matující top coat\nZnáte takové to, jak si asi šest hodin lakujete nehty, dáváte si pozor, na nic nesaháte, skoro se ani nejdete vyčůrat, aby se vám lak někde neodřel a neotřel, každou vrstvu necháváte hezky zaschnout. Pak přijde na řadu poslední top coat a vy si nějakým záhadným způsobem sedřete jeden nehet? V tu chvíli mám vždycky chuť si useknout obě ruce a vyhodit je i se všemi laky z okna. Přesně tohle se mi teď nedávno stalo když jsem nanášela matný top coat od L'Oréal Paris. Díky tomu mi ale došlo, že jsem už setsakramentsky dlouho nepřidala žádný článek s dekorativní kosmetikou. Ono je to taky totiž tím, že už na ní tak moc neulítám a spíš se věnuju péči. Ale zásobičky mám slušné, o tom žádná. A co teprve zásoby fotek! Třeba tyhle fotky jsou z roku 2015 a vždycky s novým rokem je přendávám do nové složky "to letos fakt napíšu". No, tak abychom s tím tedy doopravdy začali, ne? :)\nBěhem zimy mám ráda tmavé a studené odstíny, nebojím se ani téměř černých nebo hodně tmavých nehtů. Sice bych mohla barvičkami přivolávat jaro a sluníčko, ale raději jdu s tmou a studeným počasím a jednou za rok si tohle období šedých nehtů užívám. K tomu jsem si zamilovala matný top coat, který podle mě z každého "pouťového" laku udělá eleganci nejvyššího kalibru. Teda samozřejmě pokud k němu nosíte i hezky pěstěné a nejlépe delší nehty. Ty moje krátké kuličky moc elegance nenadělají. I tak si ale nehty lakuju ráda.\nDo dnešní recenze jsem vybrala dva laky. První je Rimmel London 60 Seconds v odstínu nějaká tmavě šedá. Během těch čtyř let, co mi fotky hybernovaly v počítači, jsem lak vylakovala a vesele vyhodila. Zároveň si myslím, že v drogérkách už tuto variantu neseženete. Že to už má nové balení, nové schopnosti, nové všechno. Lak jsem měla dost ráda hlavně kvůli širokému štětečku, které se v tom roce 2015 začal pomalu objevovat a úplně měnit lakovací hru. Na mé nehty jsou tyhle široké štětečky naprosto ideální.\nLak o sobě tvrdí, že je "one coat" a uschne do 60 vteřin. Vždycky dávám dvě vrstvy, protože tu první často nanesu nerovnoměrně. U tohoto laku byla velmi slušná pigmentace, ale stejně jsem nanášela dvě vrstvy. Všechny čerstvé laky usychají rychle a ani tady to nebyla výjimka. Samotný se mi ale moc nelíbil, přišel mi takový moc tmavý a nezábavný. Proto jsem se vydala na lov matného top coatu, kterým bych ho proměnila na matný samet.\nPamatuju si, jak jsem běhala po déemkách a hledala něco, o čem jsem netušila, jak to vypadá. Ptala jsem se prodavaček a nějakým kouzlem jsem se dostala k tomuto laku. Myslím, že byl v té době na výběr od dvou značek, ale na tento od L'Oréal Paris jsem našla na internetu lepší recenze. Taky to bylo v době, kdy jsem ještě neměla Instagram a matné šedé nehty jsem našla asi na Pinterestu. To vám ale byly časy! A dokonce se ještě nevyráběly ani matné barevné laky! Dokonce ani nebylo ještě Trend it up, které dělá boží matné laky. Z té doby mám taky goth me up od Miss Sporty, který vůbec nepoužívám, protože vlastně nevím jak a k čemu :D\nKdyž tak přemýšlím, tak vlastně ani nevím, jestli je tenhle matující top coat v obchodech ještě k dostání. Rozhodně jsem ale viděla spoustu jiných variant, takže pokud Loreálí už nenajdete, určitě koukněte o stojan vedle.\nLíbí se mi na něm dvě věci - stačí jedna vrstva a lak je okamžitě matný. Rychle zasychá a slouží jako plnohodnotný top coat. A navíc je i po téměř čtyřech letech (!!!) pořád jako nový a zasychá přijatelnou rychlostí. Na horní fotce vidíte porovnání laku bez a s matným svrchním lakem.\nHmm... Tak přemýšlím, o čem ta dnešní recenze s archaickými fotografiemi vlastně je. Asi o dvou produktech, které už nemám a možná se už vůbec nevyrábějí? Nebo pochvala, že lak L'Oréal Paris Top Coat Matte skvěle funguje i po tolika letech? Sama nevím. Pokud jste zmatení, nejste sami, jsme všichni :D\nPoužíváte matné laky nebo matné top coaty? Které jsou vaše nej?\nJakou barvu laků máte přes zimu nejradši?\nŠtítky: dekorativní kosmetika, Krása, L'Oréal Paris, lak, lak na nehty, matný lak, matte, Rimmel\nAhoj Vesmíre, přeju si hodinky s vodotryskem aneb Jak si správně přát\nVěřím na vesmír, četla jsem tuhle na Instagramu a tuhla mi krev v žilách. Tohle už je trošinku moc. Moc konkrétní, doslovné a hmatatelné. Já taky samozřejmě věřím na vesmír, hlavně proto, že ho vidím. Vidím slunce, vidím měsíc, vidím v zimě Orion a v létě Velký Vůz. Vidím nádherné západy slunce, tmu i světlo úplňku. Ale nevidím tam žádnou mocnou entitu, která plní přání jako kouzelný dědeček. Ale chápu, o co jde. Vesmír nám nahradil Boha.\nPřání do vesmíru tady u nás proslavila (alespoň podle mě) Anie Songe. Taky mám doma její knížku a taky jsem to četla. A taky si přeju. Ale ten vesmír mi prostě přijde legrační. Vždyť ho vidím! Vím, že existuje. Přát si do Vesmíru je pro mě podobné, jako přát si do Frýdku Místku - vím, že existuje, vím, kde je, ale nikdy jsem tam nebyla.\nProtože jsem takovýhle šťoura, nutí mě přemýšlet, proč toto zrovna potřebujeme. Proč ten Vesmír? A tak si prostě myslím, že tahle kouzelná nádherná entita, skutečnost, fantazie, krása, obava i neskutečno ztělesněná Vesmírem nám nahrazuje to, co speciálně tady v České republičce postrádáme - víru, Boha a náboženství. Protože něco takového potřebujeme.\nMyslím si a mám to v životě vyzkoušené, že když si člověk něco hodně moc přeje, tak se to i splní. A musí si přát naprosto konkrétně, doslovně, hmatatelně. V roce 2009 se mi splnily tři velké sny. Přála jsem si je napůl konkrétně a napůl neurčitě. Jedním z těch přání bylo jet na koncertní turné. Vesmír se dal do pohybu, Pražský studentský orchestr pořádal zájezd do Francie, já se k nim přidala a týden jsme hráli Stabat Mater od Dvořáka.\nOd té doby moc dobře vím, jaká je síla přání. A musí to být pořádné, konkrétní. A člověk na tom taky musí makat. "Turné" mi nespadlo jen tak pod nos. Ne. Hrála jsem na housličky jak zběsilá a obětovala tomu spoustu času. A taky šlachy. Od té doby trpím na záněty šlach, které se už nikdy nevyléčí.\nMiluju vesmír. Miluju planety. Miluju sluníčko. Miluju všechno. Mám vesmír vytetovaný na noze. Ale děsně se bojím, aby k nám nepřilétli mimozemšťani. Vyrostla jsem na Star Treku a vesmírných lodích. To je pro mě vesmír. Ne žádná magická věc, která plní přání. A ani si nemyslím, že Bůh bydlí ve vesmíru. Moje představa Boha bydlí někde nad tím vším. Proto mi přijde přát si do Vesmíru hrozně divné slovní spojení. I přes to si ale někdy řeknu "Tak, Vesmíre, potřebovala bych tohle a přeju si tamto". A co se pak stane? Začnu na tom makat, aby se mi to přání splnilo. Protože jen sedět doma na zadku a čekat, až se planety pohnou do správných konstelací, nefunguje.\nPřejme si. Přejme si hodně. Konkrétně. Bláznivě. Přejme si dobré věci. Přejme si nedosažitelné věci. Přejme si milion na účtu, koncertní turné, změnu práce, nový byt, vydat knížku, cestovat ke hvězdám... Ale neseďme na zadku, hejbněme kostrou a pomožme si k tomu přání. Sny a přání jsou tak nejkrásnější motivace, kterou můžeme mít. Ať už nás inspirují inspirativní lidé, nebo jsme si o tom, že se všechny síly vesmíru spojí přečetli v Alchymistovi od Coelha, přejme si. A nevzdávejme se, i když jsou ty cesty někdy hrbolaté a trvá to hrozně dlouho.\n„Když něco opravdu chceš, celý vesmír se spojí, abys to mohl uskutečnit.“ píše Coelho. Tak si přejme. Protože sny se plní.\nRůžová zahrada: 100% přírodní deodorant\nNe a ne a ne. Já si prostě nedám pokoj a budu ty deouše zkoušet furt dál. S potěšením i vyděšením. Jako bych jich neměla osm načatých v koupelně. Jakmile ale uvidím něco, co na mě laškovně mrkne očkem, hned zapomenu na logiku a nechám se strhnout vášní. Mě totiž deodoranty hrozně baví. Sice mi skoro žádné nesedí a nakonec mám doma jednu pohromu za druhou, ale stejně je mám ráda a zkouším pořád nové a nové. S prvotní obavou a následným nadšením jsem se tak během léta vrhla na zkoušení deodorantu Biorythme Růžové zahrada, který jsem si vybrala na testování v obchůdku Krásná každý den.\nMůj deouš je ještě ze "staré várky" designu Biorythme. Dneska už jsou tyto deoušky v novém průhledném kabátě, který jim ohromně sluší. Vyrábějí se taky ve dvou velikostech, což mi přijde naprosto geniální. Na začátek si můžete pořídit malý 15 g, na kterém si vyzkoušíte, jestli vám sedí. A pokud ano, pak tu na vás čeká velký 30 g. Co myslíte o novém balení? (kukněte na odkazy) To je nádhera, že? Spousta značek přírodní kosmetiky začínala jednoduše a potom se během posledních dvou let ohromně vypracovala a jsou z nich krásné designovky.\nNení na škodu si připomenout, co to vlastně ten přírodní deodorant je a proč je to lepší, než se patlat chemčou. Přírodní deodorant je takový, který neucpává póry a tím nezabraňuje pocení. To, co vám ucpe podpaždí je antiperspirant a s tím jsem se v přírodním světě zatím nesetkala. Dlouho jsem s přírodními deoušky váhala, protože se potím dost a došla jsem až k takovým drasťárnám, jako je Driclor a taková ta Rexona na noc, co vám ucpe všechno. Z Dricloru jsem měla rozežrané podpaždí a z obou bolestivé záněty potních žláz. Potom jsem díky tomuhle blogísku a blogovací osvětě začala objevovat svět přírodní kosmetiky a dozvěděla jsem se spoustu věcí sama o sobě a o svém těle. Začala jsem zkoušet, objevovat, poznávat... A zjistila jsem, že se chci touhle cestou vydat úplně.\nKdyž člověk přechází na přírodní kosmetiku, čeká ho doba odvykací a zvykací. U šamponů to někdy trvá dva měsíce (tohle období jsem ale prošla docela hezky), u deodorantů to může být klidně půl roku. Tělo se totiž začne zbavovat všech škodliviny, které se v těle nahromadily. Normálně vás čeká detox. Může se stát, že se dokonce začnete potit mnohem víc. Ale pak najednou, skoro ze dne na den to všechno přestane. Najednou se budete potit mnohem míň než předtím. Tuhle informaci jsem někde načetla a viděla na jůtůbu a samozřejmě jsem nevěřila nikomu nic. Když se to ale stalo i mně, musela jsem tomu dát za pravdu. Neznamená to, že bych se nepotila vůbec, ale je to jiné.\nDeodorant Biorythme Růžová zahrada vám nebude ucpávat póry a zabraňovat přirozenému procesu pocení. Bude vám pomáhat regulovat zápach, který mají na svědomí bakterie, které se během potícího procesu v podpaždí vytváří. Deouš slibuje ochranu po celý den, příjemnou vůni a svěží pocit. To je řekla bych dost individuální záležitost. Někomu stačí nanést deouš každé pondělí, druhý musí obnovovat v půlce dne. Obsahuje kakaové máslo, esenciální oleje z levandule, růže a geranie, jedlou sodu, kukuřičný škrob, včelí vosk nebo třeba mandlový olej. Složení si doporučuju prostudovat na stránkách Krásná každý den.\nKakaové máslo je při pokojové teplotě tuhé, proto je potřeba se s ním i s deouškem naučit zacházet. Míša z KKD doporučuje pro snadné nanášení nechávat deouš v teple, nejprve přiložit na pár vteřin k pokožce, aby se vrstvička nahřála, a následně tlačit, aby se vrstva uvolnila. Deouš mi hodně připomíná Růžovou alej od Ponio, který mě naučil jeden trik - před nanesením si navlhčím prsty teplou vodou a horní vrstvu deouše prostě rozmasíruju. Potom přiložím k podpaždí, chvilku počkám a pomalu jedním tahem přejedu. Potom ještě rozmasíruju/rozetřu do pokožky, když náhodou nanesu moc velkou vrstvu. Stejný proces opakuju i na druhé straně.\nVůni deouša dokonale popisuje Míša: "Přivoňte si a ocitnete se ve skutečné zahradě plné rozkvetlých květin." Naprosto trefné. Vůně je lahodná, sladká, květinová, rozmanitá a sjednocená. Je to taková kombinace vůně babičky květinářky a Šípkové Růženky. Jako když Šípková Růženka zasvětí svůj život bylinkám a kytičkám a ke stáru už voní nejen ona a její chaloupka, ale okolí široko daleko.\nCo bych této deoušovské verzi vytkla po technické stránce, tak je způsob zavírání. Obyčejné klasické deoušovské víčko dneska už nedovřu, protože se tam ty záhyby uvnitř opatlaly deodorantem a brání v dosednutí víčka až do konce. Šťourám je pak špachtličkou, ale po nějaké době se zase upatlá a nejde zavřít. Zas až tak moc mi to nevadí, protože s sebou deouš ven nenosím.\nNo dobře, ale co účinky? Schválně jsem si je nechala až na konec, abyste byli napnutí jako kšandy. Řeknu vám k tomu pohádku. Deouš se ke mně domů dostal během letních pařáků a já se ho bála vyzkoušet, protože v takovém horku se experimenty tohoto typu nevyplácejí. Jednoho odvážného rána jsem ale deodorant nanesla a šla vesele ven. Vesele jsem se vrátila domů a zjistila jsem, že deouš funguje. Že jsem žádné potící a smrdící maléry nezaznamenala. Asi náhoda, řekla jsem si. Pak jsem opakovala za nějaký čas znovu a znovu a znovu... a vždycky to fungovalo. Jo, potím se a klidně mám někdy do patnácti minut vlhké podpaždí. To ale setřu kapesníčkem, ubrouskem... a pak mám klid. Dneska je pro mě Růžová zahrada taková deodorantovací jistota. Vím, že když nanesu, nebudu nikde zapáchat jako týden nošené ponožky, ale budu vonět jako princezna. Nemusím ho během dne obnovovat (pouze na toaletě stírat přebytečné potící podpaždní pocity) a voním až do večera. Na oblečení nenechává skvrny a ani se nedrolí a nežmolkovatí.\nÚčinky a vůně jsou za mě na jedničku s hvězdičkou, technika nanášení a blbé dovírání zas mají mínus čtyři. Z těch dvou druhých důvodů to není nejpraktičtější deodorant, ale zase je tak účinný a příjemný, že se to skoro vyvažuje.\nKde ho seženete? V obchůdku Krásná každý den!\nMalá velikost za 179 Kč\nVelký velikost za 249 Kč\nŠtítky: Bio Rythme, Biorythme, deo, Deodorant, Krása, Krásná každý den, přírodní deodorant, přírodní kosmetika, recenze\nUž se tak moc těším na jaro, že se ho snažím přivolat pravidelným jarním úklidem šatníku. Protože miluju udržitelnou módu (což chápu jako svoje věci, které s láskou zašívám a nosím tisíc let), tak nerada vyhazuju oblečky. Když už, tak je dávám do sběrných kontejnerů, ale stejně mám v dušičce trochu strach, co se s nimi stane a kam půjdou. Proto jsem si řekla, že obnovím svůj profil na Vinted a zkusím nějaké kousky prodat.\nZ oblečků tam najdete třeba moji první minisukni, kterou mám už strášně dlouho a která polovinu toho času už jen leží ve skříni se třemi dalšími mini sestřičkami. Taky třeba malé černé šatičky nebo náušnice s 3D motýlky, které jsem si přivezla z Erasmu v Barceloně. Každý kousek pro mě má vzpomínkovou hodnotu, ale vím, že není dobré, aby mi jen ležel ve skříni.\nKoukněte do mého Vinted obchůdku a pokud se vám něco zalíbí, pište tam, tady, na mail, na instáči... a domluvíme se :) Budu ráda, když se tyhle mé oblečky vydají do světa, kde je ještě někdo další užije. Nu a já jdu třídit dál :)\nŠtítky: Móda, prodej, udržitelnost, Vinted\nNejdobřejší ze všech dobrých věcí je mít pořádně napucnuté bříško. Nadlábnout se něčím dobrým, co nás (hlavně teď v zimě) pěkně zahřeje, pohladí a navodí nám takovou tu příjemně malátnou poobědní atmosféru, kdy bychom si nejradši dali šlofíčka a na hoďku to zalomili. Osvědčilo se mi, že nejdobřejší papánky bývají ty nejjednodušší. Ty, na které použiju dobré základní suroviny, přidám kvalitní koření a do hodiny i s přípravou servíruju ještě se kouřící na talíři. Několik hodin marinované a připravované věci mají taky svoje kouzlo a když jsou uvařené dobře, pak za to hodinové otročení stojí. Moc praktické to ale není a na každodenní vaření už vůbec ne.\nDneska si ale nechci stěžovat na problémy s vařením. Dneska si chci povídat o kořenící směsi Vše v zeleném od Sonnentor, která je přesně tím, co jednoduchému jídlu dodá šmrnc, chuť a požitek. Třeba takovým bramborům, které nakrájím na čtvrtky, osolím, okořením, zakápnu olivovým olejem a peču do zlatova a do křupava. Věřte nebo ne, pečené brambory jsou jedny z mých nejoblíbenějších papánek a často si je dělám jen tak samotné. Když jsem nemocná, tak si je pak namáčím v česnekovém dipu (protlačený česnek, olivový olej a sůl). Bacily to zahání naprosto perfektně.\nO kořenících směsích od Sonnentoru jsme si už párkrát povídali. Už jsme spolu ochutnali koření na zeleninu Holy Veggie, kuřátko jsme uvařili s dobroučkým Steak That a dokonce jsme zapekli dýni s celou dávkou těhle koření, kde ani skřítek Vše v zeleném nemohl chybět. Naučila jsem se po něm sahat často a ráda. Je to dobroučké koření plné věcí ze zahrádky. Jen si poslechněte sami, co koření obsahuje: kopřiva, petržel nať, dobromysl, medvědí česnek, tymián, slunečnice květ, růže okvětí, chrpa květ. Celá kytičková zahrádka od babičky ♥\nKdybych vám měla vůni koření popsat, tak je prostě kořenící bylinková. Vůně je krásně silná a vitální, špetka koření pak v jídle zmizí než bys řek ham ham. Ráda dávám Vše v zeleném na jednodušší jídla hlavně proto, že na nich se chuť koření krásně rozline, spojí a zharmonizuje. A mít nebe v hubě je hlavní důvod toho, proč se vůbec pouštím do vaření (a taky zahnání hladu samozřejmě). Co mě na koření taky hrozně baví, tak to jsou kousky slunečnice, chrpy a růže, které mezi zelenými bylinkami vykukují a smějí se na mě. Takže říkání z krabičky je tuze pravdivé - už jen pohled na ty barvičky mi zvedá náladu.\nKoření můžete použít na bambilion způsobů. Můžete si zkusit upéct brambůrky z prvního odstavce (taky jsou moc dobré nakrájené na kolečka, to pak skoro chroupáte brambůrky, ale zdravé), zkusit si připravit nějakou dobrou pomazánku (na ty mě ale moc neužije) nebo si koření přidat klidně i do salátu. Hlavní je, že si tam budete přidávat dobré koření z kvalitních surovin, protože Sonnentor ani jiné než kvalitní nepoužívá. Vše v zeleném je prostě lahůdkové koření, které ze všech jídel tu lahůdku jednoduše vykouzlí. Kdo z vás dostal během čtení hlad? :)\nMoc děkuji Sonnentoří rodině za zásobu dobrot k ochutnávání a recenzování ♥\nPapáte rádi pomazánky? Jakou máte nejraději?\nŠtítky: Dobroty, koření, Papánky, Sonnentor, vaření\nSlaná zubní pasta od Weledy\nSlaná pasta na zuby? Fuj, to zní nechutně, říkala jsem si, když jsem si Zubní pastu Sole od Weledy prohlížela. Trošku jsem ale byla zvědavá. Trošku hodně. Co když to nebude takový šok, jakého se bojím? Třeba takovou Vincentku jsem se naučila pít a milovat během let a dneska jsem nervózní, když ji doma nemám. Zkusím to a při nejhorším tu pastu prostě vyplivnu. A představte si, zkusila jsem, pasta vůbec není hnusná a dneska už vyškrabuju poslední zbytečky. Ale pozor, má to jeden zádrhel.\nSlanou zubní pastu Sole najdete na eshopu Weledy a dočteme se o ní, že je to medicínská ochrana proti zubnímu kameni a pomáhá předcházet tvorbě zubního kazu. Obsahuje měkké krystalky mořské soli, které pastě dodávají specifickou chuť, vyrovnávají v ústní dutině pH a tím bojují proti všem zlým bakteriím, které by se v zubech chtěly zavrtat a rozbolavět. Pasta obsahuje také výtažky z kořene jihoamerické ratanhy, což zní jako zaklínadlo nějakého šamana, ale ve skutečnosti je to tuze dobrá věc. Weleda má na svém účtu i přímo Ratanhovou zubní pastu, kterou jsem zkoušela jako jednu z prvních přírodních a se kterou jsem byla moc spokojená. Jako další léčivé kytičky najdeme ve slané pastě také výtažky myrhy (a když ji přinesli Tři Králové Ježíškovi, musí být dobrá i pro nás) a výtažky z kaštanů a plodů trnky, které zpevňují a hojí dásně.\nJak je dobrý Weledím zvykem, pasta bydlí v recyklovatelném hliníkovém obalu, který můžete přinést do Weledích obchůdků a dostanete slevu na nákup, nebo ho můžete po dopotřebování hodit do kontejnerů na železo. Tubička má pak ještě papírový obal. Weledí rodina prostě myslí nejen na prodeje, ale hlavně na matičku přírodičku. Čím víc toho zrecyklujeme (nebo ještě lépe čím méně odpadu vyprodukujeme), tím lépe pro nás všechny.\nZubní pasta (ó) Sole (mióóó) je nepěnivá, takže vás při prvním čištění zubů čeká hned několik překvapení. My "přírodňáci" jsme na absenci pěny už zvyklí. Víme, že pěna nerovná se čistota, ale přidané pěnivé látky. U čištění zoubků je pěna spíš záporem, protože se dostává mezi štětinky kartáčku a zoubky a zabraňuje tak vlastně jejich čištění. Na nepěnění se dá ale velmi rychle zvyknout.\nDruhý překvapením je samotná chuť pasty Sole. Bála jsem se, že to bude jak jíst lžičku soli, ale vůbec ne! Chuť je taková sladkoslaná s mentolovým nádechem. Ale ne jako preclíky v čokoládě, popkorn se zmrzlinou nebo hranolky se šejkem od Mekáče (kdo někdy tyhle prasárničky ochutnal, ten by si opravdu měl jít vyčistit pořádně zoubky). Je to jemná chuť do sladka s jemným slaným nádechem a mentolovým výdechem. A je to moc příjemná chuť. Sama bych nevěřila, jak moc mi bude pasta chuťově příjemná. Rozhodně to ale je o zvyku.\nZatím to všechno vypadá docela slibně, co myslíte? Tak kde se schovává ten zádrhel, o kterém jsem psala na začátku? Po pravidelném čištění, u kterého odváděla pasta velmi slušnou práci, jsem zhruba v polovině tubičky začala pociťovat citlivost zubů na horké a studené. Samozřejmě jsem se bála, že je to zánět dásní, které se mi sem tam objevují, nebo kaz. Navštívila jsem zubaře, kaz jsem neměla a dostala jsem fluoridové mazání. Pak mě napadlo vyměnit zubní pasty a zjistila jsem, že tady je kámen úrazu. Pro mě je Slaná zubní pasta Sole vhodná jako doplněk k čištění. Když ji používám dvakrát - třikrát do týdne, všechno je v pohodě. Jakmile ji ale používám každý den, mám citlivé zoubky. Je dost možné, že to může být právě tou solí, nebo jinou složkou, protože se mi stejná věc děje i u dalších zubních pastiček. Jakmile jsem si ale našla ideální způsob použití, s pastou vesele čistím a brzy ji dokončím.\nStalo se vám někdy něco podobného? Nebo máte přímo zkušenosti s touto zubní pastičkou? Zajímalo by mě, co na to říkají i ostatní, jestli ji milují, nebo se jí obávají. Pokud se ji rozhodnete zkoušet, tak bych doporučila raději s mírou a opatrně, ať se pak nevyplašíte jako já. Za vyzkoušení ale rozhodně stojí.\nŠtítky: Krása, pasta na zuby, přírodní kosmetika, Weleda, Zdraví\nAhoj Vesmíre, přeju si hodinky s vodotryskem aneb ...


supmag.cz ~ Strana 2 z 3 ~ Magazín o paddleboardingu, paddleboardech a lásce k vodě.\nS Lucií Fialovou, letošní mistryní ČR v long distance a technical race, jsme si popovídali o paddleboardingu, závodění a České federaci SUP, v níž má na starosti marketing a komunikaci.\nZatímco desítky českých SUPařů sjížděli o víkendu 13-14.10. Krumlovský vodácký maraton, dva ze skupiny těch nejlepších si zazávodili mezinárodně. A udělali českým barvám moc dobrou pověst.\nNa video Jaimena Hudsena natočené v zátokách západní Austrálie se dá říct snad jedině: To je velká nádhera.\n16. ročník Krumlovského vodáckého maratonu se stal líhní SUPařů. Co původně začalo jako recese ve stylu: „pojedeme maraton na paddleboardech“, se v roce 2018 zhmotnilo do 167 přihlášených SUPařů (páteční sprint + sobotní maraton).\nNa akci Napříč Prahou – Přes tři jezy jsme upozorňovali už předem. Jak to ale vypadalo ve skutečnosti?\nVideo týdne: Slušná jízda na SUP-foilu\nTenhle chlapík očividně moc dobře ví, co dělá. Chtěli byste SUP-foiling zkusit? Nebo už jste ho zkusili?\nKousíček od hlučné Strakonické, sevřená mezi Smíchovem a Císařskou loukou, nachází se kolonie pitoreskních domečků na vodě. Kdysi, ještě v 60. letech minulého století, tu členové dvou klubů vodního motorismu dostali možnost postavit si na vodě přístřešky pro své lodě.\nNázvy, názvy, všude samé názvy prken. Změť kódů a apostrofů. Uvozovek. Wo co tady vlastně go? Co se dá vyčíst z kódu výrobce plováků?\nNa paddleboardu se dají sjíždět i pořádný vlny. Nevěříte? Tohle video z Kalifornie vám to dokáže…\nSezóna se nám pomalu končí, je čas se pomalu začít připravovat na tu následující. Tak to vnímá i Tambo, číslo 1 na trhu tuzemských výrobců paddleboardů, tedy prken, která znamenají svět (ať si divadelníci tvrdí, co chtějí). Na svém Facebooku už teď Tambáci poodhalili, jak budou vypadat jejich modely pro následující rok.\nJiž tradičně se v Den české státnosti koná závod „Přes tři jezy“ – jedinečný způsob, jak si celou Prahu sjet třeba i na paddleboardu.\nVideo týdne: SUP s motorem\nMožná je to cheatování. Možná byste někdy ale přeci jen chtěli ujet víc, dál ve stejném čase, rychleji.\nMalý výkladový SUP slovník\nTermínů a slovíček je kolem paddleboardění spousta. Připravili jsme pro vás proto výčet těch nejzákladnějších.\nSezóna pomalu končí – ještě však neřekla své poslední sbohem. Několik zajímavých událostí a závodů nás stále čeká. Jedním z nich je Den dolů a nahoru, vytrvalostní závod pořádaný oblíbenými pražskými Žlutými lázněmi…\nStand Up Paddleboarding, to není jen skvělá zábava. Nádherná relaxace. Je to také – a pro mnohé především – sport, plnohodnotný, náročný a fyzický, alespoň tedy, když jej děláte pořádně. A jako takový má samozřejmě mnoho pozitivních vlivů na vaše tělo a svalstvo.\nPaddleboarding je taková zábava, že ho chtějí dělat všichni. Občas tak chtě nechtě musíte prkno půjčit: kamarádům, dětem, rodičům… nebo třeba olihni.


Dárky na poslední chvíli: jak potěšit sportovce, milovníka hudby i audioknih? - Svět aplikací\n17.12.2019 10:57 Mirek Kočí\tSystém:\nTagy: Android, FreeBuds 3, Huawei, Huawei Watch GT 2\nVánoce už jsou skoro za dveřmi a to znamená, že s nákupem dárků už bychom měli pomalu končit. Pokud však s jejich výběrem stále tápete, připravili jsme si pro vás malý tip na poslední chvíli. Ať už máte doma technického geeka nebo chcete naopak obdarovat někoho, kdo tráví většinu svého času v posilovně, tenhle dárek určitě potěší každého.\nKaždý správný hudební fanoušek potřebuje pořádné audio vybavení. Sáhněte proto například po nejnovějších bezdrátových sluchátkách Huawei FreeBuds 3. Jednoduše s nimi spárujte svůj smartphone a užívejte si technologii aktivního potlačení okolního hluku pro křišťálově čistý a nepřerušovaný zvuk. FreeBuds 3 zvládnou při použití s bezdrátovým nabíjecím pouzdrem až 20 hodin poslechu na jedno nabití. Vysoce přesný a citlivý 14mm dynamický reproduktor pak přináší studiovou kvalitu zvuku i basů. Užijte si kvalitní muziku celý den, bez kabelů či nabíjení.\nKvalitní sluchátka jsou must-have všech milovníků technologických vychytávek či her. Huawei FreeBuds 3 díky extrémně nízké latenci totiž zaručují okamžitou a plynulou zvukovou odezvu, aktivní potlačení hluku se pak postará o pohlcující zážitek z hraní nebo streamování. Sluchátka mají navíc aerodynamicky tvar, takže se nemusíte bát ani celodenního nošení. Současně je snadno a rychle spárujete s jakýmkoliv zařízením pomocí technologie Bluetooth.\nPro fitness nadšence\nPokud hledáte dárek pro sportovce a vyznavače aktivního životního stylu, pohodlná bezdrátová sluchátka FreeBuds 3 mohou být trefou do černého. Díky absenci kabelů totiž neomezují při pohybu, navíc jsou sluchátka ergonomicky tvarovaná pro maximální komfort a pohodlí. Aerodynamický tvar mikrofonu pak dokáže potlačit nápor větru a snížit jeho hluk tak, aby byly hovory dobře slyšitelné i během větrných dní, běhání, nebo jízdě na kole.\nMalý tip – těm nejnáruživějším sportovcům přibalte také nové Huawei Watch GT 2. Ty přinášejí bohaté možnosti monitorování fyzické aktivity, stresu nebo spánkové aktivity. Sluchátka a hodinky pak mezi sebou můžete snadno spárovat a užít si hudbu i ve chvílích, kdy si s sebou nevezmete svůj smartphone.\nPro fanoušky audioknih\nPopularita audioknih stále roste, jen za loňský rok se jejich prodej zvýšil o 43 %. Pokud také máte doma podobného knihomola, postarejte se o to, aby si poslech mohl užít kdekoliv a kdykoliv. Huawei FreeBuds 3 nabízí aktivní potlačení okolního hluku v reálném čase. V praxi to znamená, že ať už jste kdekoliv, v přeplněné kavárně nebo na hlučném vlakovém nádraží, nic vám už nebrání se naplno ponořit do vašeho příběhu. Sluchátka navíc při použití spolu s nabíjecím pouzdrem vydrží až 20 hodin poslechu a díky svému designu se postarají o celodenní komfortní nošení.


Claro eco classic tablety 75 ks - Bakterie a enzymy, jezírka, ekodrogerie\nClaro eco classic tablety 75 ks\n340,- Kč Běžná cena:\n340,- Kč Cena s DPH:\nVysoce účinné tablety na mytí nádobí v myčkách a to již od 40C.\nZaručují maximální čistotu díky inovátorskému technologickému složeni, které respektuje životní prostředí a umožňuje nepoužití fosfátů a chloru. Čistící schopnosti poskytuje dokonce i za nízkých mycích teplot (od 40C).\nKaždá tableta je v biologicky rozložitelném obalu, který se ve vodě zcela rozpustí a tím napomáhá ke snížení odpadů.\nTableta se i s obalem vloží do zásobníku v myčce.\nDůkazem ekologické šetrnosti čisticích přípravků Claro je právo označovat své výrobky logem ecolabel.\nČisticí přípravky Claro neobsahují chlór ani fosfáty při zachování vysoké čistící síly.\nVýrobky značky Claro nejsou testovány na zvířatech a jsou plně biologicky rozložitelné


ŽENA-IN - Maličkosti, které vám zpříjemní pracovní den\nV zaměstnání tráví VĚTŠINA lidí prakticky VĚTŠINU dne. V zimě do něj chodíme za tmy a stejně tak se vracíme. V létě je to lepší, ale slunce za oknem pracovní náladě rovněž nepřidá... Posbírali jsme pro vás pár tipů od úspěšných žen, které se naučily mít svůj čas v práci rády.\nSamozřejmě by také raději byly doma se svými dětmi, ale vydělávat se musí (i když nejste kariéristka), tak proč si povinnost ještě více znepříjemňovat, že? Mnohdy stačí opravdu pár maličkostí, které vás sice od práce nevysvobodí, ale učiní ji snesitelnější. A hlavně bez nepříjemných následků...\nKromě specifických profesí tráví VĚTŠINA žen svou pracovní dobu sezením (nebo aspoň její část) u počítače v uzavřených prostorách. Do této pozice nás dotlačil vědecký pokrok a my se s tímto faktem musíme vyrovnat, ačkoliv se tělo (a mysl) někdy brání. Jak na to?\nPsychickou únavu zaženete nenápadným protažením, mnohdy stačí jen vstát a narovnat se. Hlavu vytáhnout vzhůru a rameny zakroužit vzad. I když se z hlediska efektivity práce radí mít vše při ruce, umístěte si některé věci v kanceláři tak, abyste občas musela vstát od počítače a rozproudila aspoň trochu krev. Těch vás minut výsledek práce jistě neovlivní. Naopak mu může i prospět.\nDíváte se celý den do monitoru? Pak bude pro vaše oči velmi blahodárné občas vstát a zahledět se do dálky, pokud to váš výhled umožňuje. V případě, že si o příjemném pohledu z okna můžete nechat jen zdát, proveďte si čas od času aspoň jednoduché oční cviky - pomalu střídejte pohled nahoru, dolů a do stran. Unaveným očím také prospěje, když jim předáte energii z přiložených dlaní, které jste před tím chvíli intenzivně třela o sebe.\nNadechněte se venku a nastavte tvář slunci\nI když zvlášť ve velkých firmách se vyplatí trávit čas v kuřáckých partičkách, které bývají nejlépe informované a kolegiálně drží při sobě, nepodléhejte jako nekuřačka, případně sváteční kuřačka, těmto svodům a místo cigaretky si raději jděte udělat několik hlubokých nádechů před budovu firmy. Nejde o žádné lelkování, ale zdraví prospěšnou pauzu, kterou by měl každý osvícený šéf pochopit.\nJe-li slunný den, načerpáte i tolik potřebný vitamin D. Nejen že nebudete vypadat v obličeji jako dcera ředitele vápenky (říkalo se za mého dětství), ale dopřejete tělu důležitou látku, jež se v něm podílí na řadě zdraví prospěšných reakcí.\nPodléháte nervozitě a pracovnímu stresu? Je každý den, kdy se koná důležitá porada nebo setkání, vaší noční můrou? Pak mějte po ruce Bachovy přírodní esence ve spreji s názvem První pomoc. Kapky stejného názvu jde pak brát dlouhodobě bez jakýchkoliv vedlejších negativních účinků.\nZklidnění mysli pomůže také dýchání pouze levou nosní dírkou, tj. pravou si zlehka přidržte a proveďte několik pokud možno klidných nádechů a výdechů.\nPracujete na počítači? Pak nezapomeňte pravidelně uvolňovat vaše ruce - zakroužit v zápěstí, několikrát natáhnout prsty a zatnout je v pěst, případně využít malých míčků. Syndrom karpálního tunelu přichází bez pozvání a nehodlá se hned tak rozloučit. Jde o velmi nepříjemný a obtížně léčitelný stav, který mnohdy vyžaduje chirurgický zákrok.\nOpět rady jen pro pracující v kancelářích.Zkusila tohle některá z vás,která maká u pasu,nebo nějaká pokladní už ji vidím....\nžena by měla dýchat pravou nosní dírkou.....\njo je to tak a vše pomáhá


Práva vězeňského architekta Nabyl Paradox Interactive - Jeden rozzlobený hráč\nIntroverzní software a Double Eleven Prison Architect se stal poněkud významným fenoménem. Poté, co v průběhu Early Access vytvořil několik působivých čísel, a od září, 1.25 a Října získal 2012 milion hráčů, 2015, který činil 19 milionů $ v prodejinedávno to oznámili Prison Architect za posledních sedm let vydělalo více než 4 milionů hráčů.\nOznámení přišlo v tiskové zprávě, kde bylo potěšeno, že se společně spojili Double Eleven a Paradox Interactive. Společnost Paradox Interactive také získala práva od společnosti Double Eleven Prison Architect.\nZprávy byly také doprovázeny videem z Double Eleven a Paradox Interactive, zatímco Introversion se zdá být mimo smyčku.\nKromě práv, která získává společnost Paradox Interactive, existuje také několik dalších bezplatných aktualizací PC a domácí konzole, včetně nedávno vydané aktualizace „The Clink“ pro PC verzi hry, která přidává nové funkce Guard, novou kosmetiku a schopnost umisťovat staré objekty s různou orientací. Do hry byly také přidány čtyři nové podlahové dlaždice a do nabídky rychlého sestavení byla přidána možnost rychlých místností, takže můžete snadno a rychle stavět místnosti za běhu.\nDoufejme, že tato akvizice od společnosti Paradox Interactive nezahrnuje přílišnou změnu vzorce, protože nevidím, že by to s hráči hrálo dobře. Některé tituly mají tendenci opouštět starou demografickou skupinu a hledat fantomové publikum Battlefield Vspolu s ateliéry jako Volition Software honí fantomový dav Agenti Mayhem, který započítal oba tituly na bod Získejte Woke; Go Broke - Master List.\nIntroverze již byla oznámena Květnové 2015 že Vězeňský architekt demografický šikmý muž 90%, takže to snad neznamená, že se chystají odhodit dav ve snaze pronásledovat demografickou situaci, která pro hru neexistuje.\nUvidíme, jak to vše dopadne na budoucí aktualizace a záplaty obsahu. Prozatím si můžete vyzvednout digitální kopii Prison Architect pro Nintendo Spínač, PS4, Xbox Jeden, mobilní zařízení a na PC.\nPublikováno v Novinky, Nintendo Spínač, PC, PS4, videa, Xbox OneŠtítky: Double jedenáct, Nintendo Spínač, paradox Interactive, PC, Prison Architect, PS4, Údaje o prodeji, Strategie hry, Xbox One\nMary Skelter 2 čištění videa Udržujte to Lewd pro Nintendo Switch


Vybrané komentáře českých deníků ze čtvrtka 23. 4. 2008\nKdo chce střežit Terezín Z pytláka nejlepší hajný. I tak někdo může vnímat návrh českých národovců. Národní garda, její „zemský velitel“ Michal Kubík, nabízí Památníku Terezín stálou ostrahu zdarma. No řekněte, není to pěkné? Neukazují vstřícnost a zájem chránit památku zavražděných právě ti, kteří bývali spojováni s hanobením „nenárodních“ hrobů? Není to pěkné a šéf památníku Jan Munk s touto vstřícností po právu vyběhl.\n„Náš“ program pro Romy – práce, práce, práce Něco se musí dít, když už i ministryně pro lidská práva Džamila Stehlíková mluví o tom, že Romové (skupina, ne jednotlivci) jsou nepřizpůsobiví, nechtějí pracovat a odmítají obecné hodnoty. Skrze jindy korektní mluvu ministryně proniklo něco, co je v české společnosti považováno za pravdu už dlouho.\nJsi mladý a vzdělaný? Paroubek ti zvýší daně Pro lidi před příštími volbami pak mohou být daně opravdu velmi zásadním vodítkem při rozhodování o tom, koho budou volit. Paroubek fakticky slíbil jejich zvýšení nějaké čtvrtině, možná i třetině obyvatel, byť mu to nejspíše v zápalu diskuse nedošlo. Dovolí si prohlásit natvrdo i před opravdovými volbami, že zaměstnanci s nejvyššími příjmy jsou rentiéři a příživníci, které je třeba pořádně zdanit, tak jak to říkal v diskusi k Topolánkově reformě?