Onkologická diagnóza neznamená zákonitě konec sexu | CENTRUM NEWS\nDomů » Zpravodajství » Brno » Onkologická diagnóza neznamená zákonitě konec sexu\nOnkologická diagnóza neznamená zákonitě konec sexu\n18. Duben 2016 - 18:17\nKaždý třetí člověk onemocní během života nějakým typem nádoru. Onkologická onemocnění tak představují v naší republice velký zdravotní, ale i sociální a společenský problém.\nPo úspěšné léčbě se pacienti vracejí do běžného života včetně partnerského a sexuálního. Onkologické onemocnění ovlivňuje kvalitu sexuálního života, vnímání vlastní erotické atraktivity, mění sexuální funkce, potěšení ze sexu i rovnováhu v partnerském vztahu.\nSexualita onkologicky nemocných je však stále tabu. Během onkologické léčby se proto většině nemocných nedostane konzultace o možné změně sexuality a partnerského vztahu v souvislosti s nemocí, onkologičtí pacienti si stěžují na nedostatek kvalitní komunikace v oblasti sexuality. Stud jim však brání komunikaci zahájit a lékaři se většinou na sexuální život onkologicky nemocných neptají. Sexuální dysfunkce bývají podceňovány, proto nebývají rozpoznány, diagnostikovány, a tudíž ani léčeny.\nV roce 2013 byla otevřena Ambulance onkologické sexuologie ve Fakultní nemocnici Brno, kam se onkologicky nemocní mohou obracet se žádostí o pomoc. Muže trápí nejčastěji porucha erekce, ženy ztráta chuti k sexu. Nejvíce přicházejí se žádostí o léčbu poruchy erekce muži po operaci karcinomu prostaty, který je v současnosti nejčastějším nádorovým onemocněním mužů v ČR a jeho výskyt rok od roku roste. V roce 2015 si tuto diagnózu vyslechlo přes 9 tisíc mužů – pro srovnání, v roce 2000 to bylo méně než 2 tisíce. Karcinom prostaty postihuje nejčastěji muže ve věku nad 65 let, ale přibývá mladších pacientů mezi 40. a 60. rokem. Karcinom prostaty je onemocnění s dobrou prognózou. I když počet nových onemocnění stoupá, křivka mortality zůstává stejná.\nK důsledkům léčby karcinomu prostaty patří ztráta erekce postihující až 90 % pacientů, což výrazně zhoršuje kvalitu jejich partnerského života. „S erektilní dysfunkcí, ať už v důsledku operace karcinomu prostaty nebo z jiných příčin, není důvod se smiřovat! Její léčba je mnohem účinnější, začne-li se s ní včas. U mužů, kteří podstoupili operační odstranění prostaty, se s léčbou začíná co nejdříve po operaci, tehdy dosahujeme nejlepších výsledků. Obnovení partnerského sexuálního života zlepšuje kvalitu života celého páru,“ řekla sexuoložka MUDr. Taťána Šrámková, CSc.\nKam se obrátit pro odbornou pomoc:\nPoradna onkologické sexuologie při Sexuologickém oddělení FN Brno na Vinařské 6 je jediným odborným pracovištěm tohoto zaměření v jihomoravském regionu. Je otevřena každé pondělí v 8−15 hod.\n„Do ambulance onkologické sexuologie se hlásí pacienti, kteří řeší při onkologickém onemocnění sexuální problémy,“ vysvětlila MUDr. Taťána Šrámková, CSc., „nejčastěji jsou to právě muži s karcinomem prostaty, karcinomem střev a konečníku, s hematoonkologickými nádory, ale také s karcinomem prsu, penisu, plic a dalšími,“ dodala.


WALACHIA Stavebnice Vario Box cena od 2 449 Kč - Srovname.cz\nWALACHIA Železniční stanice Walachia WALACHIA Vario Fort WALACHIA Větrný mlýn Walachia Walachia Vlakové nádraží WALACHIA Fojtství Walachia WALACHIA Zvonice Walachia WALACHIA Špýchar Walachia WALACHIA Kovárna Walachia WALACHIA Chaloupka Walachia WALACHIA Samota Walachia\nSrovnání cen » Děti a maminky » Stavebnice » Dřevěné stavebnice » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna WALACHIA Stavebnice Vario Box\nVario Box 450 dílů(VARIO+XL+FORT)Rozměr: 30x43X43 cmVáha: 12kgVěk: 5+Dřevěná stavebnice Walachia Vario Box 450 dílů (VARIO+XL+FORT) Skládací dřevěná stavebnice VARIO v dřevěné bedně. Obsahuje stavebnici VARIO 72 dílů, VARIO XL 184 dílů a VARIO FORT 194 dílů bez kartónových krabic, celkem ...a dál?\nZa cenu 2 449 Kč\nProdukt WALACHIA Stavebnice Vario Box neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody.\nProdukt WALACHIA Stavebnice Vario Box nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody.\nProdukt WALACHIA Stavebnice Vario Box neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody.\nDo obchodu » WALACHIA Stavebnice Vario Box Hracky-4kids.cz\nS dopravou: 2 642 Kč\nDo obchodu » WALACHIA Stavebnice Vario Box Kukacka.cz\nDo obchodu » WALACHIA Stavebnice Vario Box Megaknihy.cz\nSrovnání cen WALACHIA Stavebnice Vario Box\nDo obchodu » WALACHIA Stavebnice Vario Box Mall.cz\nSpecifikace WALACHIA Stavebnice Vario Box\nNejnižší cena 2 449 Kč\nVario Box 450 dílků - WALACHIA W24. Výhodný set obsahuje Vario+Vario XL+Fort. Baleno v exkluzivním dřevěném boxu.\nPorovnat ceny WALACHIA Stavebnice Vario Box\nWALACHIA Stavebnice Vario Box - parametry\nVario Box 450 dílů(VARIO+XL+FORT)Rozměr: 30x43X43 cmVáha: 12kgVěk: 5+Dřevěná stavebnice Walachia Vario Box 450 dílů\n(VARIO+XL+FORT) Skládací dřevěná stavebnice VARIO v dřevěné bedně. Obsahuje stavebnici VARIO 72 dílů, VARIO XL 184 dílů a VARIO FORT 194 dílů bez kartónových krabic, celkem 450 dílů. Stavebnice VARIO obsahuje skládací a rozkládací modely staveb, zhotovené z hlazených bukových kulatin o průměru 15 mm, v délkách od 28 do 250 mm, opatřených frézovanými půlkulatými zámky. Jsou navzájem kompatibilní a umožňují postavit desítky variant staveb. Okna a dveře, slepené z masivních profilů, se vkládají do stěn staveb. Jsou uloženy v bytelné bedně vyrobené z bukového masivu a překližky, opatřené kolečky a sloužící také jako součást sedacího nábytku v dětském pokoji nebo ve školce. Česká firma WALACHIA® je rodinná firma, založená roku 1991 vyrábějící dřevěné hračky ve Zlínské kraji ve Fryštáku. Firma prosperuje, přibývá typů vyráběných stavebnic. Stavebnice se zdokonalují, používají se lepší materiály. Prototypy se mění v sériové výrobky. K původním pěti typům přibyly postupně další. Nyní vyrábí WALACHIA® 34 typů stavebnic. Pravidelně jsou prezentovány na výstavách v Praze, Norimberku, Dubaji, Lipsku a New Yorku. Stavebnice z masivního bukového dřeva Walachia. Box odpovídá souhrnu stavebnic Vario, Vario XL a Vario Fort. Dohromady naleznete v balení úžasných 450 dílků, které dítěti zajistí nekonečné hodiny stavění podle vlastní fantasie. Ocenění Správná hračka v roce 2013.\nDodává se v dřevěné bedýnce s kolečky, rozměry 40×30×44 cm. Bedýnka váží přibližně 12 kg a obsahuje 450 dílků stavebnice (díly na okna, dveře, střechy, a hlavně roubenou kulatinu).\nObsah stavebnice Walachia Vario Box odpovídá souhrnu stavebnic Vario, Vario XL a Vario Fort.\nMůžete ji skládat i rozkládat.\nVhodné pro děti od 5 let. Vario Box 450 dílků Walachia. Stavebnice Walachia z masivního bukového dřeva, průměru 15 mm, různých délek, ze kterých lze pomocí zámků na jejich koncích kompletovat stavby dle Vašich představ. Střechy spojíte se štíty jednoduše pomocí nalepených suchých zipů. Okna a dveře jsou zpracovány také z masivního bukového dřeva. Stavebnici lze skládat i rozkládat. Z této stavebnice postavíte mnoho variant staveb. Vario box 450 dílků. Skládá se ze stavebnic Vario + Vario XL + Fort. Slepovací dřevěná stavebnice Walachia - modely domečků a staveb z Valašského kraje v měřítku 1:32. Základem jsou dřevěné hranolky 9x9 mm a k tomu jsou v sadě vždy všechny papírové doplňky - okna, dveře, střešní části atd. Pro lepení se používá lepidlo Herkules, není však součástí stavebnice. Přiložený je montážní návod a malé kapitoly z historie lidové architektury. Obtížnost je označena číslem 1 - 5, přičemž 1 je nejlehčí.\nPřidat recenzi pro WALACHIA Stavebnice Vario Box\nStavebnice Walachia Vario Massive 209 dílků\nStavebnice z masivního bukového dřeva ( průměr 15 mm ). Lze ji skládat i rozkládat. Z této stavebnice postavíte mnoho variant staveb. Okna a dveře jsou zpracovány také z masivního bukového dřeva. Z celkem 209 dílů lze sestavit nejméně 37 typů srubů.Česká »\n213 dílků23 x 16 x 24cmVe stavebnicích WALACHIA® naleznete vše potřebné k sestavení. Jsou zde uloženy dřevěné hranolky o průřezu 9x9mm daných délek ke stavbě roubených stěn, díly na štíty a střechy, kartónové výseky oken a dveří i papírové potisky, plochy »


Ohs Dspiae Atz01/atz02 Model Hg šikmé Pinzety (možnost: špičatá/plochá) Hobby Modelář řemeslné Nástroje Modelování Příslušenství Výprodej \_ Model budovy / A-punk.cz\nOHS DSPIAE ATZ01/ATZ02 Model HG Šikmé Pinzety (Možnost: Špičatá/Plochá) Hobby Modelář Řemeslné nástroje Modelování Příslušenství\n1. ATZ01 (Špičatá hlava, zahnutá pinzeta) x 1 Ks\n2. ATZ02 (s Plochou hlavou, šikmé pinzety) x 1 Ks, tato pinzeta je vhodná pro vodní obtisk práce.\nNebezpečí udušení mějte, prosím, pryč od dětí.\nTento Model Dodávky Vyžaduje technologie a dovednosti provozovat.\nPodrobnosti a parametry nástroje jsou určeny výrobcem, nejsme zodpovědní za chyby provedené výrobcem.\nCeny výrobků nezahrnují CELNÍ DAŇ ve vaší zemi.\nPokud výrobce změnil balíček produktů, někdy nemůžeme změnit náš seznam obrázků v čase. pokud jste nákup položky. to znamená, že budete přijímat starší verze nebo nová verze produktu balíček. prosím, pozornost.\nMáme loď všechny objednávky prostřednictvím registrované letecké pošty. v případě, že zásilka je celková hmotnost pod 2 KG, budeme loď objednávky s jedním balíkem. v případě, že zásilka je celková hmotnost je více než 2 KG, nebo balíček je lodní doprava limit velikosti, rozdělíme to do dvou nebo více pozemků, aby se loď.\nPoté, co vaše objednávka je dodáván, tam bude vždy krátká prodleva pro sledování informací pro zahájení aktualizace. Můžete zkontrolovat jeho sledování informací ve vaší objednávce stav. Můžete také sledovat jej na webové stránky třetí strany. pokud nejste obeznámeni s tím. můžeme vám pomoci sledovat to.\nObvykle místní distribuční centrum(post office), je třeba 10-15 dní(Evropské, Asie),10-25 dnů(Severní Amerika,Austrálie),30-60 dnů(Jižní Amerika) až po dodání. pokud jste nechtěl příjmout váš balíček na 30 dní(Evropské, Asie),40 dní(Severní Amerika,Austrálie),60 dní(Jižní Amerika). použijte, prosím, číslo pro sledování přijímat vaše balíček, Od téměř poště, aby váš příjem adresa. Dej nám, prosím, vaši správnou adresu. nebo vaše zásilka nebude úspěšné doručení.\nMůžete nás kontaktovat A-punk.cz zprávu systém, obvykle zprávy budou odpověděl do 1 pracovního dne. pokud tam je nějaké problémy, prosím, kontaktujte nás, budeme se snažit v našich silách, aby vám pomohl.Můžete také kontaktovat zákaznický servis A-punk.cz.\nJsme také prodávat naše produkty na jiné platformy nebo webové stránky. takže tam je malá šance, že produkt, který jste zakoupili, je vyprodán. obvykle budeme vás kontaktovat za 1-2 dny. Prosím, zrušit objednávku laskavě. jsme tak omlouvám se za chyby. pokud je to se vám stalo. jsme tak se za to omlouvám. nabízíme vám slevu nebo kupón ukázat náš respekt. můžete jej použít na další nákup. děkuji vám za pochopení.\nVážné Kupující Pouze! Prosím, místo aby pouze tehdy, pokud souhlasíte se všemi PODMÍNKAMI\nŠtítky: plamen barvy, clay nástroj, dspiae nástroj, filtr ostré, hg p402, Hobby Nářadí, hobby plastový model nástroje, hobby modelovací nástroje, pinzety muži, telefon s30.\nVarování: Profesionální Pouze, Velmi Ostrý\nČíslo Modelu: ATZ01/ATZ02\nUstar UA-2600 Model Handy Craft Pila Pro plastikový Model Model Sestavy DIY Nástroje Doprava Zdarma\nT05K základní velikosti 71 mm*20mm, hlavní sada 51 mm*9mm*15mm obsah Balení: 1 x Hliníkové Slitiny Leštička pro Model - Verze(žlutá černá červená modrá zelená), stejně jako pro vašeho výběru.Prosím, si všiml, tento bod je POUZE za prodej\nGALAXY Nástroje Hliníkové Slitiny Leštění Leštička pro Modeláře Hobby Model Stavební Nástroje, 5 Barev\nUstar 80044 Leptání podrobnosti modelu změnit řemeslných nástrojů, Add-on, Gundam A Model Detail Přidat na Model Dodávky DIY\nModel Making Tool Ruční brusný papír Mlýnek Tryska Broušení Upnutí a Vyjmutí 5kusů/pytel


Pneuservisy Praha co 1282 cp servis s r o\nSoučástí Pneuservisy Opravy disků jsou rovněž doplňkové služby. Nabízíme široký výběr možností, který jistě splní vaše veškerá očekávání. Navštivte nás a ...\nPneuservis Opravy disků - PneuServisy Praha . cz - Největší ...\nNavštivte nás a přesvědčte se, že Pneuservisy Platba kartou představuje synonymum kvality a ... Pneuservisy Platba kartou je vám k dispozici ve všední dny i o víkendu. ... Zobrazit na mapě | Praha Zličín, Do Blatin 373/ 5 ... Katalog dle\nPneuservis Platba kartou - PneuServisy Praha . cz - Největší ...\nSoučástí Pneuservisy Výměna oleje jsou rovněž doplňkové služby. Nabízíme široký výběr možností, který jistě splní vaše veškerá očekávání. Navštivte nás a ...\nPneuservis Výměna oleje - PneuServisy Praha . cz - Největší ...


11/10 2018 Pozemky, směna pozemků\nProsím o radu se zaúčtování ohledně směny pozemků, kde kupní cena je uhrazena před podáním návrhu na vklad do KN. Směnná smlouva: Obec 1. směňující - směňuje Věc 1 v hodnotě (dle místa a času obvyklá) 221 000,- Kč, 2. směňující (manželé) - směňují Věc 2 v hodnotě 16 250,- Kč. Rozdíl, tj. 204 750,- Kč uhradí manželé do 15 dnů od podpisu smlouvy. Smlouva podepsána 19. 9., peníze na účtě 20. 9., návrh na vklad podán 26. 9.. Dle evidence je hodnota pozemků (věc 1) v majetku obce ve výši 495 515,68 Kč. Prosím o zaúčtování. Příjem peněz, návrh na vklad. Ještě bych se zorientovala ve směně běžné, vyřazení v naší hodnotě, zařazení pak nabývaného dle smlouvy, ale úhrada před návrhem? Zálohy, atd. Jsem už zmatená a nemůžu se dopočítat, co mám mít kdy.\n1. Příjem zálohy 231 odpa účelu pozemku pol. 3111/324\nK datu návrhu na vklad:\n2. předpis prodeje pozemku 311/647 221 tis. Kč\n3. předpis závazku 042/321 16250 Kč\n4. kompenzace 321/311 16250 Kč\n5. zúčtování zálohy 324/311 204750 Kč\n6. vyřazení vašeho pozemku 554/031 v účetní ceně 495515,68 Kč\n7. zařazení nabytých pozemků 031/042 16250 Kč\nVzhledem k rozdílu jste možná měli přecenit na RH? Máte stanovenou významnost? Na obec je těch 200 tis. Kč docela hodně, ale významnost mít můžete.\n10/10 2018 Koupě pozemku\nNějak jsem se zamotala do účtování koupě pozemku. Pozemek jsme koupili, pak neprošel návrh na vklad a asi zatím do konce roku ani neprojde, je tam nějaká zástava. Účtovala jsem všechny náklady spojené s koupí pozemku, vč. úhrady majiteli na 042, při zrušení návrhu na vklad, jsem odúčtovávala koupi (042/031) a při té příležitosti jsem přišla na to, že hodnota zaplacená majiteli (5.400 Kč) měla být spíš na 052, takže jsem to pro klid duše taky opravila (052/042) a už se v těch opravách ztrácím. Mělo by to být takto:? Zaplatili jsme za geom. plán a návrh na vklad 4,437 Kč (042/321), dále jsme zaplatili hotově za pozemek majiteli 5.400 Kč (052/3639 6130). Zařazení pozemku k datu návrhu na vklad: 042/052 5.400 Kč a 031/042 9837 Kč. Tzn. že pokud do konce roku nebude vklad dořešen, bude na účtu 042 - 4.437 Kč (geom.plán a částka za první návrh na vklad) a na 052 pořád - 5.400 Kč? (hodnota pozemku z kupní smlouvy)\nKupní cenu zaplacenou za pozemek před podáním návrhu na vklad jste dobře vyhodnotili jako zálohu na účet 052. K datu návrhu na vklad jste ale měli účtovat předpis prodeje zápisem 042/321 v kupní ceně 5400 Kč, zálohu zúčtovat zápisem 052/321 a pozemek zařadit 031/042. Vám to ve výsledku vyšlo stejně, ale přesnější je zobrazit tam i ten závazek a jeho zúčtování se zálohou a účtovat tedy takto. Jelikož se vklad ale neuskutečnil, tak zápisy zrušte, jak navrhujete a nechte to, jak to máte (do doby nového vkladu, ten účtujte pak viz výše) - související výdaje na účtu 042 a zálohu kupní ceny na účtu 052, je to tak v pořádku a správně.\n11/9 2018 pozbytí pozemku soud - vydržení\nMěsto pozbylo pozemek na základě rozsudku soudu, nový majitel pozemek vydržel. Jak prosím zaúčtovat, je správně 401/031? Jako škoda 547/031se mi to nezdá, váhám.\nKopíruji vám sem odpověď na podobný dotaz, vyberte podle toho, co více odpovídá vašemu případu, ale vypadá to spíše na ten náklad, pak můžete použít účet 549.\n21/9 2016 ! právo vydržení\nObec na základě práva vydržení dala část pozemku dvěma majitelům přilehlých pozemků, kteří tuto část pozemku využívali. Jak je to v tomto případě s přeceněním na RH. Pozemek máme v majetku 0,70 Kč za m. Jak mám v tomto případě zaúčtovat? Kdo platí daň z převodu nemovitosti.\nReálnou hodnotou se pozemky oceňují, jen když jsou určeny k prodeji. Pokud bylo uplatněno vydržení (majitelé užívali v dobré víře část vašeho pozemku déle než 10 let), tak k datu návrhu na vklad jen vydrženou část pozemku vyřadíte v účetní hodnotě 0,70 Kč x počet metrů vydržené části zápisem xxx/031. Daň z nabytí nemovitých věcí platí v případě vydržení nabyvatel.\nA teď problém s tím xxx MD. Vedli jsme k tomu diskusi s JMK a závěr byl asi tento:\n- Pokud je to případ vyplývající z "neschopnosti obce" a nedostatečné péče o majetek … - potom jako náklad 549 MD\n- Pokud vydávám něco, co se zjistilo, že mi asi historicky nemělo patřit – potom proti 401 MD.\n10/9 2018 Chodníček\nProvádíme výměnu žulové dlažby za zámkovou na chodníku u OÚ a na prostranství před OÚ. Protože se část výměny neuskutečnila zbyly žulové kostky tak jsme udělali cca 0,5 m x11 m chodníčky v parku ke kapličce a k pomníku padlých. Jenže já jsem dala do nákladů a na 5171 opravy a udržování a teď nevím jestli ten chodníček by neměl být jako stavba když tam byla tráva. Pokud by mi kameník odhadl cenu chodníčku mohla bych si odúčtovat z nákladů a pořídit jako stavbu na základě toho odhadu ? Nebo jak jinak ?\nUrčitě je vhodné je jako nové stavby pořídit do majetku. Zde je vhodné provést opravu - rozdělit fakturu na investici a neinvestici a investici přeúčtovat 042 MD/511 minus MD a i RS by se měla přeúčtovat v hodnotě investice z pol. 5171 na pol. 6121. Uvádíte, že jste účtovali na položku 5171, tzn. asi vám v jednom fakturovali materiál i práci a v době vynaložení výdaje už jste věděli, že část je oprava starých chodníků a část výstavba nových, tedy proto nejlépe takto.\n10/9 2018 Nákup pozemku a nemovitosti\nKoupili jsme pozemek - zastavěnou plochu a nádvoří, stav. parcela č. 77 ( součástí je budova - objekt k bydlení ) a pozemek - ostatní plocha, par. číslo 118/3. A mám dvě kupní smlouvy - 1/2 těchto pozemků koupili za částku 100 000 Kč , a druhou polovinu těchto pozemku za 1 000 000 Kč. Mám i znalecký posudek kde je upravena cena vlastnickým podílem a jedna celá polovina má hodnotu 2 071 260 Kč. ze znaleckého posudku je patrno pozemek č. 77 - má hodnotu 272 090,30 kč pozemek 118/3 - má hodnotu 173 4481,24kč¨ a provozní objekty areálu čp. 41 - mají hodnotu 3628230,90 kč zpevněné plochy štěrkové - mají hodnotu 44 534,90 kč septik - má hodnotu 22 280,80 kč oplocení z pletiva - ma hodnotu 1482,50 kč vrata ocelová s výplní z drátěného pletiva č. sloupku - má hodnotu 418,50kč Prosím o radu jak zaúčtovat do majetku - bohužel ve smlouvě nemají zapsáno kolik je cena pozemků a kolik budovy, je to celková částka. Napadlá mě pouze udělat si poměrový ukazatel a podle toho přepočítat jednotlivé části.\nJelikož majetek pořizujete koupí, musíte jej ocenit pořizovací cenou, tedy kupní + případné související výdaje. Znalecký posudek vám ale v tomto případě určitě poslouží - jak navrhujete, musíte rozvrhnout cenu pozemků a budovy zvlášť, pro to použijete poměr rozvrhu cen ze ZP. Poslouží vám i pro případný rozvrh společných souvisejících nákladů. Můžete v tomto případě pro vše použít v souladu s vyhláškou k RS pol. 6121.\n7/9 2018 Ocenění + účtování\nNaší MČ byl prodán Dlouhodobý hmotný maj. (opěrná zeď, venkovní schodiště, schodiště pasáže, podúrovňové prostory, dlažba) za celkovou kupní cenu 1 Kč (dala jsem na 042) . V současné době čekáme na znalecký posudek, který ocení prodej nemovitostí v reprodukční ceně. Jak zavést tento majetek, zda každé zvlášť v reprodukční ceně a zda tuto zaplacenou 1 Kč přidat k jednomu majetku nebo rozdělit na jednotlivé majetky a jak to účtovat, pokud reprodukční cena bude nižší než 40 000,- Kč.\nNejjednodušší je zavést v pořizovací ceně a rozdělit pořizovací cenu na cca 5 staveb co uvádíte. Nevím však, proč máte ZP na RPC. Majetek pořízený prodejem se RPC neoceňuje. Lze se odchýlit od metody, musí být popsáno do přílohy k účetní závěrce a náklad z odpisů pak snižuje VH. Když je to významná částka, tak bych doporučila odchylku od metody schválit radou, právě kvůli vlivu na VH. Otázkou je i to ocenění vedlejšími pořizovacími náklady, posudek na RPC při koupi mi připadá zbytečný, moc do ceny nepatří. Např. GP, náklady na smlouvu apod. ano, tak zvažte. Lze zavést každou stavbu do majetku za 1Kč a rozdíl dát na zaokrouhlení. Ohledně hranice 40 tis. Kč - jedná se o stavby, ty se oceňují bez ohledu na pořizovací cenu, hranice se týká jen dlouhodobých věcí.\n6/9 2018 TZ pronajatého majetku\nProsíme o zodpovězení následujících dotazů: Ve městě byl realizován velký projekt na revitalizaci areálu klášterů. Jednalo se o investiční akci za více než 300 milionů Kč, která byla financována z dotací. Jeden ze zhodnocených objektů patří Rytířskému řádu Křížovníků a tento objekt má město v dlouhodobém pronájmu. Nájem (518/321) je dlouhodobě započítáván proti provedeným stavebním úpravám předmětu nájmu v minulých letech 321/469. Nyní bylo v rámci projektu revitalizace provedeno TZ objektu ve výši 96,5 milionů Kč (máme na účtu 042), dotace činí 96 milionů (účet 403), neuznatelné náklady 0,5 milionu Kč. Řád nyní poslal nový dodatek k nájemní smlouvě, kde uvádí jako svůj závazek vůči městu pouze částku 0,5 milionu Kč, o celkové částce investice ani o dotacích se zde vůbec nezmiňuje. Jakým způsobem vypořádáme účty 042 a 403 ? Měli bychom toto TZ pronajatého majetku ve zbývající výši tedy 96 mil.Kč u nás zařadit a se souhlasem vlastníka a pronajímatele odpisovat (našli jsme podobný případ v dotazech stránek Obec účtuje z 23.3.2015) nebo existuje jiné účetní řešení ?\nV prvním případě si TZ eviduje majitel, bude tomu tedy tak nejspíš i ve druhém případě? Asi ano, když dodatkem k nájemní smlouvě uznali svůj závazek. Záleží, jak se dohodnete, je i možnost, pokud vám dají souhlas, abyste toto TZ vedli v majetku vy a odpisovali jej, pak byste i rozpouštěli dotaci a nezapočítávalo by se to samozřejmě na nájemné, tzn. žádný dodatek k nájemní smlouvě by se nesepisoval. Pokud ale souhlas nedají a chtějí ho evidovat oni, což vypadá na pravděpodobnější variantu, pak jim TZ v podstatě "prodáváte" (úplatně předáváte), jen vám nezaplatí kupní cenu, ale budou to započítávat na nájemné, tzn. měli byste zaúčtovat předpis zápisem 469/646 v "kupní ceně", tedy co oni nabízejí 0,5 mil. Kč, vyřadit TZ byste měli zápisem 553/042 v jeho hodnotě 96,5 mil. Kč a rozpustit k tomu dotaci 403/672, když vyřazujete přes náklad. VH z této operace bude 0. Zápočet byste účtovali nadále stejně 321/469. Jen je důležité být v souladu s podmínkami dotace, jinak je jedno, jak se s nimi dohodnete.\n5/9 2018 směnná smlouva pozemky a DPH,PDP\nobec plátce DPh na základě směnné smlouvy nabývá 3 m2 vceně 300 RPC celkem FO nabývá od obce 18 m2, 3267,-- RPC,jedná se o st. pozemky. 311/647 celkem 3267,-- 042 celkem 300/321 -celkem 248,--Kč,343 celkem 52,-Kč- , potom se mi nevyrovná 311/321,nebo je základ daně hodnota získaného pozemku 300,--? Doplatek byl staven ve smlouvě ve výši 2967,--Kč. Při prodeji st. parcely plátci DPH je PDP?Prodávali jsem st. pozemek plátci a odváděli jsme my. Děkuji\nJá to vezmu od poslední částí. Pokud prodáváte nemovitost, která splňuje podmínky, že z ní má být DPH odvedeno (například stavební pozemek), tak fakturujete ve standardním režimu i plátci DPH. Pouze v případech, kdy by podle zákona o DPH měl být daný prodej osvobozen od daně, ale podle §56 odst. 5 se s kupujícím (plátcem DPH) dohodnete na zdanění, tak se aplikuje režim PDP.\nNyní k vašemu případu směny - vycházím z toho, že uvádíte, že směňujete s fyzickou osobou a oba pozemky splňují charakteristiku "stavebních pozemků".\nNabýváte od fyzické osoby pozemek za 300 - nicméně on je neplátcem DPH, tedy u toho pořízení nemůžete nijak s DPH kalkulovat - tedy 031/321 ve výši 300. Na něj ale převádíte pozemky v RPC 3267 - tady vám ale nezbude nic jiného, než říci, že je to včetně daně - tedy\nMD 311 3267 / Dal 647 2700\nDal 343 567\nČástku 300 započítáte 321/311 a zbytek je doplatek - MD 231/Dal 311.\nPoznamenávám, že ty diskuse, co je vlastně základem daně, jsou relevantní u směn, kde by se třeba řeklo, že váš má hodnotu 2500 a jeho 300 a že se to smění bez doplatku (důvodem by byl nějaký mimořádný zájem obce ....). To ale není váš případ - tady se u doplatku plně respektuje rozdíl hodnoty pozemků a je jasné, že by se měla zdanit hodnota, kterou převádí vaše obec (vy to jakoby prodáváte).\n4/9 2018 Dotace IROP\nDobrý den, obracím se na Vás s prosbou ohledně účtování dotace z IROP. Část dotace je investiční a část dotace neinvestiční, 85 % je z EU, 5 % ze SR a 10 % spoluúčast, nástroj 107. Kolaudační souhlas na rekonstrukci mateřské školy byl vydán 18. 6. 2018, který nabyl právní moci dnem doručení datovou schránkou dne 20. 6. 2018. K tomuto datu jsem zařadila technické zhodnocení budovy do majetku. Započítala jsem všechny faktury, které se technického zhodnocení týkaly + dohadu na účet 389 (vícenáklady stavební firmy, které musí odsouhlasit ministerstvo pro místní rozvoj. Zaúčtovala jsem 042/389. Po odsouhlasení a zaslání dodatku smlouvy a faktury zaúčtuji: předpis - 321 - DAL ve výši na faktuře a 389 MD ve výši celé vytvořené dohad, kdyby byla částka vyšší než odhadovaná tak ještě MD na 551 ve výši, která přesahuje odhad, se kterým jsem počítala (pokud by byla faktura nižší než původní odhad byl by účet 551 na straně D).Úhradu bych provedla s výdajovou investiční položkou, protože většinu těch prací jsem zahrnula do pořizovací ceny právě tím odhadem. Dále jsem udělala dohadu dotace: 388/403. Dotaci ve výši účtu 403 k příslušnému majetku jsem již při zařazení majetku zapsala na majetkovou kartu a začala jsem v souvislosti s odepisováním rozpouštět do výnosů. Při vyúčtování dotace (ex post) zaúčtuji 346 ve výši uznané dotace MD a 388 D ve výši celé vytvořené dohadné položky. MD 672 ve výši rozdílu mezi uznanou dotací a odhadem (MD v případě, kdy bude dotace uznána v nižší částce než jsme očekávali) nebo D 672 ve výši rozdílu mezi uznanou dotací a odhadem (D v případě, kdy bude dotace uznána ve vyšší částce než jsme očekávali. Na majetkové kartě výši dotace 403 nebudu opravovat. Potom zaúčtuji 374/346. Ještě jsme dostali fakturu na autorský dozor k této akci, kterou jsem nezahrnula do vícenákladů na účet 389. Mohu tuto fakturu zaúčtovat již do nákladů na položku 5169 částka 24 200,- Kč., tento výdaj vznikl po datu zařazení majetku do užívání. Jak vysoký rozdíl může být mezi dohadou na 389 a skutečností?\nÚčtujete naprosto správně, ohledně vyúčtování dotace, tam je přesnější, když vznikne rozdíl od dohady, účtovat jej přes účet 403 ale tak, že nakonec se zúčtuje do výnosů, tzn. jak správně uvádíte, účet 403 zůstane v účetnictví i na majetkové kartě v původní výši, přesněji se to tedy účtuje takto: 346 MD ve výši přiznané dotace / 388 D ve výši dohady a 403 MD (popř. D) ve výši rozdílu od dohady a následně tento rozdíl zúčtujte zápisem 672 MD (popř.D)/ 403 D (popř. MD) a zúčtování záloh, tak, jak účtujete 374/346. Ale jinak tomu rozumíte velmi dobře.\nOhledně faktury za autorský dozor, zde je potřeba vědět, kdy byly uvedené práce realizovány. Pokud až po zařazení majetku do užívání, pak patří klasicky do provozních nákladů, v tomto případě na účet 518. Pokud vám však někdo tento dozor vykonával během výstavby, ale výdaj jste nestihli do zařazení vynaložit, pak je to přesný případ pro vytvoření dohady 042/389, v tomto případě, pokud byste jí opomněli, není to významná částka, lze teď zaúčtovat na účet 551, analogicky jako rozdíl od dohady.\nJinak nikde není stanoveno, jak velký rozdíl mezi dohadou a skutečností může být, ale pokud se vždy budete snažit dohadovat co nejpřesněji podle v tom čase dostupných informací, nikdo nemůže vytknout, pokud by následně vznikl nějaký větší rozdíl. Pak je ale otázkou, jak s daným rozdílem naložit, jestli se držet striktně předpisů a zúčtovat jej u dohad dotací do výnosů, u dohad nákladů do nákladů nebo se odchýlit od metody a upravit dotaci na kartě, případně vstupní ocenění majetku.\nNezapomeňte mít příjem a výdaj ve výši dotace označen nejen nástrojem, ale i účelovými znaky, ve vašem případě je potřeba oddělit i investici od neivestice.\n3/9 2018 Převzetí majetku od spolku\nNemůžete si pamatovat jak jsme spolu řešily bezúročnou půjčku , kterou naše obec poskytla spolku. Ten za ní pořídil Stezku italského přátelství a když mu zaplatili slíbenou dotaci, částku obci vrátil. Je to cca 5 let co akce proběhla. Nyní ZO rozhodlo na žádost spolku převzít bezúplatně Stezku do svého majetku. Spolek odpisy nedělal. Za jakou cenu máme do majetku zavést? Částka pořízení byla před 5 lety 1470000,-. Jde o soubor majetku - lavičky, zpevněné plochy, informační panely, hráz rybníka , zábradlí, zpevněný svah u kostela.\nBezúplatné převzetí majetku od spolku zaúčtujete zápisem 021/401, popř. 022/401, popř. drobný majetek 028/088 a u něj zároveň 558/649 (jelikož spolek není VÚJ), a to v RPC, zjednodušeně v aktuální hodnotě majetku. Ve vašem případě nejjednodušeji a asi i nejpřesněji by bylo vypočítat RPC z hodnoty majetku v době pořízení, když jí máte k dispozici (1470000 Kč), odhadnout opotřebení a zařadit majetek v takto vypočtené zbývající hodnotě. Je ale určitě potřeba majetek jednotlivě řádně zařadit do majetku. Není v souladu s předpisy dělat soubor majetku z hmotných věcí a staveb, je možné do souboru zařadit pouze hmotné věci a to i nejlépe ty, které spolu nějak funkčně souvisí. Musíte tedy do majetku zařadit takto: hráz rybníka jako stavbu na účet 021, u laviček lze soubor, podle ocenění pak buď účet 028 nebo 022, zpevněné plochy jako jednotlivé stavby, informační panely podle jejich charekteru, asi spíše jako drobné stavby, jestli jsou pevně a trvale umístěné, zábradlí - bude součást nějaké stavby, nejspíš komunikace, zpevněný svah u kostela - to bude asi nějaká opěrná zeď? Pak také stavba...\nOhledně první části dotazu, tam to nemohu bez dalších informací posoudit, proč se jim to nezdálo, nicméně na aktuální účtování by to nemělo mít vliv, důležité je, když to bylo v režimu půjčky a oni vám vše vrátili, tak nemít její hodnotu teď už nikde evidovanou (např. na účtu 403), jinak by v tom problém být neměl, jestli jste to účtovali nějak špatně, tak je to teď asi už opravdu zbytečné to zpětně řešit.\nAle hodně jinak by se postupovalo, kdyby spolek byl forma dobrovoleného svazku obcí, ujistěte se, že je předávající opravdu spolkem dle o.z.


Angels and Virgins - Sledovat film online - cele-filmy.cz\nEmail: info@cele-filmy.cz https://cele-filmy.cz/sledovat?zanr=dobrodruzne&film=Angels%20and%20Virgins sledovat celý film online zdarma. Nejlepší novinky ze světa filmů a seriálů, filmové premiéry\nKoukat na film Angels and Virgins, online ke zhlédnutí česky v hd, celý film on-line. Zkouknout celý online film zdarma a bez omezení. Přehrát online s možností stáhnout film. Angels and Virgins se odehrává…\nPřehrát film Angels and Virgins z alternativního zdroje 1\nPřehrát video Angels and Virgins z alternativního zdroje 2\nStáhnout film Angels and Virgins v HD kvalitě\nfilm Angels and Virgins vznikl na motivy úspěšného …


Šitá krajka: srpna 2014\nVýšivka na síti 4 - prolamovaná výšivka\nSíť je možné ušít i uvnitř nepravidelných tvarů. Jako příklad jsem vybrala motivek z plzeňského lidového kroje. V originále je to samozřejmě bílá výšivka - já jsem ale použila bledě modrou bavlnku, aby bylo na fotografiích vůbec něco vidět.\nU nepravidelných tvarů se obvykle nejdříve vyšívají okraje budoucí síťky a pak se teprve vytahují nitě. Odstřihují se co nejpečlivěji těsně u okraje výšivky (ale i tak jsou někdy jejich konečky trochu vidět...).\nZačínáme prošitím okrajů vzoru rozpichovaným předním stehem, který šijeme ve dvou řadách. Používá se vyšívací bavlnka nebo perlovka (ne mulinka):\nVznikne tak pevný okraj, který dobře udrží okraj vzoru. Stejným způsobem se ušije druhý okraj linky. Prázdný prostor mezi okraji se vyplní několika řadami stonkového nebo řetízkového stehu:\nPřes takto připravenou podlož teprve vyšijeme mulinkou plným stehem definitivní okrajové zoubky. Nejdokonalejšího výsledku dosáhneme použitím jedné nitky mulinky, ale je to hodně pracné, takže se obvykle používají nitky dvě.\nStejným způsobem se vypracují i větvičky s lístky a malé kroužky v horní části vzoru. U kroužků se jen navíc po vytvoření podlože křížem prostřihne střed. Následující plný steh se pak mírně stahuje tak, aby se uprostřed vytvořil okrouhlý otvor.\nPak už jen zbývají tenké linky vyšité stonkovým stehem a můžeme začít vystřihovat nitě v místě mřížky. Tato část práce je nejnáročnější na pozornost, protože špatně přestřižená nit se dá jen těžko opravit. Proto je důležitá i dobře zvolená hustota plátna - pro předkreslené vzory je lepší spíše větší hustota, ale jednotlivé nitky musí být dobře viditelné. Prostě tak akorát...\nVzniklá síť se obšije stejným způsobem jako u čtvercových nebo obdélníkových sítí. A můžou se použít i dekorativnější výplně - jenom je potřeba uhlídat, aby vzor nebyl "přeplácaný".\nA na závěr ještě nákres vzoru, pokud by si to chtěl někdo vyzkoušet. Velikost originálu je asi 5,8 krát 5,8 cm.\nVystavil Brona B. v 20:23 6 komentářů:\nŠtítky: Návody, Prolamovaná výšivka, Výšivka na síti


Kudlanka - FOTŘÍK - 81\nTak jsem se večer dívala na Dominika v televizi. Ano, otec Čenka, manžel Nataši a tč. chlap na rodičovské, byl hostem u Krause. Usedl na červenou pohovku a povyprávěl o svém otcovství. Jsem moc ráda, že Čeněčí zážitky máme na Kudlance a ještě nějakou dobu budeme mít - na rozdíl od knížky, která nepokračuje (mám ji!). Pro ty, kdo tenhle díl neviděli: Dominik je skutečně tak super chlápek, jak suprově píše!!!\nJednou z výsad a radostí rodičovství je sledovat své dítě, jak prospívá, jak se rozvíjí a jak je den ode dne dokonalejším člověkem. Tato výsada mě nějak minula, jelikož dle hesla "lépe už bylo", Čeněk svůj vývoj pojal po svém a tedy se nijak nevyvíjí. Je jisté, že Čeněk svého vrcholu dosáhl již před půl rokem a od té doby jsme zaznamenali spíše klesající trend. Ačkoliv naše dětská lékařka tvrdí, že tento útlum je u dětí častý a stává se, proto se nemáme čeho obávat, moje máma (tedy Čeňkova babička) nenechala nic náhodě a zakoupila si příručku Mladého autisty.\nDěcka si šla hrát do pokojíčku a já jsem se starým Soukalem hovořil v kuchyni o životě a taky konečně o chlapáckých věcech, jako je pot, krkání a špinavý ponožky. Jakmile jsme to probrali, tak přišlo na přetřes taktéž téma děti. Starej Soukal se chlubil, jak je ta jeho dcera zázračná a vyspělá. Vykládal, co všechno ovládá a prostě a jednoduše se chlubil. Ono to není tak těžké se pochlubit s dítětem někomu, kdo má doma Čeňka. Jako ten tonoucí, co se stébla chytá, jsem taktéž pokusil vychválit svého syna do nebe. Prozradil jsem starému Soukalovi, že Čeněk například ovládá orientaci v prostoru a že se pohybuje horizontálně, nikoliv vertikálně (což teda nevím, koho jsem tím chtěl oslnit, jelikož horizontální pohyb u dětí se tak nějak předpokládá). Taktéž jsem mu to vytmavil tím, jak Čeněk umí hrát "gól" a celkově je pohybově nadaný.\nČlověk se rád pochlubí svým dítětem, ale Čeněk moc prostoru pro vychloubání nedává. Ještě chvilku si s mladou Soukalovou hráli v pokojíčku. On žral syntetický písek a ona si četla obrázkové knížky o zvířátkách. Když jí pak Čeněk začal mlátit hokejkou, byl čas, aby návštěva odešla. Ve dveřích jsem dostal od mladé Soukalovou pusu, řekla mi nashledanou, Čeněk kousnul starého Soukala do holeně a pak se za naší návštěvou zavřely dveře a byli jsme opět sami.\nMyslím, že bylo o čem přemýšlet.\nNočníkové dovednosti jsou kapitolou sami pro sebe. Dříve nadějné výsledky byly nyní zašlapány do země stejně jako Čeňkův výsledný produkt. Poslední dobou odmítá na nočníku cokoliv provádět a raději jede takzvaně na přírodno, tedy, že se vydělá na zem. Již mnohokrát dostal důvěru (tu mu dává Nataša; já jsem u něj s důvěrou skončil dávno) a o víkendu, alespoň ráno, chodí bez plínky a pouze ve slipech. Většinou to stojí minimálně troje promočené slipy, než si Nataša přizná, že na důvěru ten kluk ještě není připraven.\nČeňkovu přihlášku do mensy jsme zatím odložili na neurčito, ale nevěšíme hlavu a jsme plni optimismu. Ono to přijde. Ne dnes, ne zítra, ani ne pozítří. Ale jednou určitě.\nNezbývá než to ukončit pozitivně a napsat: Hlavně, že ten kluk je zdravej.\nVčera byl Dominik v televizi jako host v Show Jana Krause. Tak jak to tady čteme, tak to vypráví. Docela vtipný.\nbřezen 26, 2015 10:38\nMilene : Iris\nviděla jsem, je úžasný. My na Kudlance ho známe, ale v práci se u nás dnes skoro o ničem jiném nemluví, než o "Fotříkovi".\nbřezen 26, 2015 12:44


NILA - Sukně Thelmaa Tropical\nHlavní stránka > Značky > Armedangels > ARMEDANGELS > Sukně Thelmaa Tropical\nSukně Thelmaa Tropical\nNepřehlédnutelná, optimistická a romantická. Sukně v midi délce je jako stvořená pro vyletněné outfity. Áčkový střih je vzdušný, stejně tak přírodní viskóza, která je chladivý a hebký materiál. Díky němu má sukně navíc splývavý efekt. Zapíná se na boku na zip a vnitřní knoflíček. Sukně je bez podšívky a s kapsami. Mrkvově oranžový základ vypadá skvěle s bílou i černou barvou. Noste s jednoduchými topy, zajímavý kontrast vytvoří sukně spolu s teniskami.


Pronájem garáže Strážiště | TISCALI, s.r.o.\nAktuální nabídka pronájem garáže Strážiště denně zásobovaná stovkami realitních kanceláří. Vyberte si pronájem garáže Strážiště než Vás někdo předběhne.\nKategorie pronájem garáže Strážiště se neobjevuje v nabídce tak často. Hledáte-li pro sebe, rodinu či přátele pronájem garáže Strážiště neváhejte ani chvilku a pokud Vás některá z nemovitostí osloví je dobré kontaktovat prodejce či makléře. Většinou je pronájem garáže Strážiště právě druhem nemovitosti, který je obvykle hledaný a díky menší četnosti v nabídce je hojně poptávaný.\nLevné pronájem garáže Strážiště\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii pronájem garáže Strážiště, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující garáže Strážiště, a to garáže na prodej Strážiště, pronájem garáže Strážiště, dražby garáží Strážiště.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii pronájmy garáží Strážiště nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích garáže Strážiště, garáže na prodej Strážiště, pronájem garáže Strážiště, dražby garáží Strážiště.\nNehledáte pronájem garáže Strážiště ?\nPokud jste v této kategorii pronájem garáže Strážiště omylem a hledáte jiný typ nemovitosti zkuste si vybrat z následujících :\nDalší lokality v okolí pronájem garáže Strážiště\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii pronájem garáže Strážiště, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr pronájem garáže Strážiště. Určitě lépe naleznete pronájem garáže Strážiště, který hledáte.


Dívka č. 4 - Krystyna Pyszková | MISS CZECH REPUBLIC 2022\nDatum narození: 19. 1. 1999\nPrávě studuji / pracuji: Univerzita Karlova – právo, MCI Innsbruck – Business Administration\nZáliby: modeling, projekt zaměřený na vzdělávání dětí v Tanzanii, cestování – objevování nových zemí, kultur a lidí, posilování, jízda na koni, seberozvoj\nMá talent na: malování, hra na příčnou flétnu, hra na housle\nOblíbený citát: „Jednej tak, abys byl šťastný, ne abys ses šťastným jen zdál.“ — Seneca\nOblíbená kuchyně / jídlo: nepohrdnu žádným jídlem, avšak svíčková od babičky je prostě jednička\nJak vidíte svoji budoucnost? Mou vizí je úspěšné dokončení studia na univerzitách, kde studuji. Také se chci nadále věnovat miss a modelingu, mým snem je účast na světové soutěži v zahraničí a reprezentace naší České republiky. Později bych si chtěla najít práci, která mě bude naplňovat a dávat smysl. Přála bych si procestovat celý svět a mít šťastnou rodinu.\nKdybyste se stala vítězkou, jaké charitě byste se věnovala? Chtěla bych pokračovat v práci na mé dosavadní charitě, v které jsem jíž pár let členem a věnuje se vzdělávání dětí v neprivilegovaných rodinách v zemích 3. světa. Vzdělávání je totiž jedním z nejjistějších způsobů, jak zlepšit život dětí ve Východní Africe. Základní vzdělání, které si zde mnoho zdejších rodin nemůže dovolit, je totiž klíčem k úspěchu ke zlepšení kvality jejich budoucího života. Chtěla bych tento projekt rozšířit více mezi lidi, stejně jako do více potřebných zemí. Věřím, že by mi Miss, a případná následná účast na vybraných světových soutěžích v tomto rozhodně dokázala pomoct.\nProč byste chtěla vyhrát Miss Czech Republic? Protože bych chtěla ukázat lidem mou pracovitost, důslednost a vytrvalost, a to nejen na světové soutěži Miss World, která je mým snem. Jednoznačně bych se chtěla spojit se zajímavými projekty, myšlenkami, či lidmi a s jejich práci, které jsou inspirativní, a ty šířit díky zvučnějšího jména výherkyně dále. Chtěla bych zde být pro lidi, naslouchat jim a být jim oporou.\nJaký je váš smysl života? Pro mě je smysl života život sám. Chci ho prožít naplno a nepromarnit, a to s lidmi, na kterých mi záleží.


Hlavní stránka » Fasádní obklady » fasádní obklad Solid Brick\nDesignově realisticky fasádní obklad Solid Brick se používá na jako finální vrstva provětrávaných zateplených fasád, také na obklady soklů a stěn. Je vhodný zejména na vlhké zdivo, kde napomáhá odvětr\nKout Solid Brick, SB 105\nKout Solid Stone, SS 105\nVnitřní roh (kout) Solid Stone se používá v koutech fasád. Spolu s ostatními doplňky se montuje před vlastními panely. Dodává se ve stejných barvách jako obklad Solid Stone. Kout a má výšku 420mm a ší\nNerezový vrut se používá k upevňování panelů Solid Brick, Solid Stone na podkladový rošt. Doporučené množství je 8ks na 1m2 obkladu. Na rohy a upovňovací profily je třeba přičíst dalších 10ks. Třída n\nTvarově a barevně věrný obkladový panel Solid Stone se používá na jako finální vrstva provětrávaných zateplených fasád, také na obklady soklů a stěn. Je vhodný zejména na vlhké zdivo, kde napomáhá odv\nAno, zahájíme novostavbu. (2336)\nAno, budeme rekonstruovat. (1522)\nNe, pouze drobné úpravy. (1180)


Aspen chtěla vidět Martina. Dnešní mekku amerického lyžařského světa - vždyť kdo v Americe lyžuje a něco znamená - má chatu v Aspenu. Ten byl kdysi malým hornickým městečkem - střediskem coloradského kutání stříbra. Hodně dávno předtím, tak dávno kam sahá 8000 let, žili v horách kolem budoucího Aspenu pralidé, jejichž kosti byly nedávno objeveny. První jména kraji vůkol dali staří Indiáni, kteří hory kolem Aspenu pojmenovali “Shining Mountains”. Musela to být předtucha, protože hory zářily nejen sněhem a ledem, ale později i stříbrem, které v nich bylo nalezeno. Po stříbru se staly lákadlem perfektní sněhové podmínky, které změnily v posledních desetiletích malé hornické městečko v americký luxusní Špindlerův Mlýn.\n“Stříbrná historie” Aspenu a sousedního Leadville však stojí za pár slov. Stříbrná horečka vypukla právě v tomto druhém městečku - které se tak stalo rivalem Aspenu. Od r. 1879 vyrůstaly všude kolem v horách hornické campy, z nichž ten největší se jmenoval Ute City, později Aspen. Díky dvěma konkurujícím železnicím, stříbrné rudě a hojným investicím se Aspen udržel, vyrostl a nakonec přeměnil v coloradské zimní Saint Tropez, které ve Francii také bývalo neznámým, ale zase rybářským městečkem. Z ostatních, kdysi podobně slavných campů, jako byly Independence, Ashcroft, Ruby a další, se staly města duchů (ghost towns), které v Americe najdeme v mnoha kdysi proslulých lokalitách. Na svůj první vrchol se Aspen dostal v r. 1893, poté co překonal v těžbě stříbra Leadville a získal 12000 obyvatel, pro které vycházelo šest deníků. Připočítat můžeme ještě čtyři školy, tři banky, elektrické osvětlení městečka, dvě divadla, jednu operu a dokonce i vykřičenou čtvrť. Vždyť i jen jedno divadlo má dnes málokteré americké město. Konec první slávě učinil “Sherman Silver Act” v r. 1883, zákon, kterým se americká vláda vrátila ke zlatému standardu. Paradoxně poslední tečku učinil o rok později největší kdy nalezený stříbrný nugget o váze 2200 liber.\nNás však Aspen zklamal. Asi jsme přijeli v nevhodnou dobu. Před Aspenem jsme míjeli malé letiště plné soukromých letadélek a těšili jsme se, jak si naloupeme z milionářských chaloupek americký perníček. Neloupalo se. Projížděli jsme tuctovým městečkem, nikde nikdo nebyl a dokonce ani nějakého hogofoga jsme neviděli. Domy byly sice rázovité, zapadaly do okolních hor, ale v jejich klínu se na rovině Aspen ztrácel, tak jako na pohlednicích, na kterých dominují hory a báječné sjezdovky. Přesto jsme odjížděli z Aspenu spokojeni - měli jsme jistotu, že Aspen naši romantickou Rokytnici, Harrachov nebo Špindl nepřekonal. Možná, že by to dokázaly Colorado Springs, o kterých jsme hodně slyšeli a proto je chtěli vidět. Projeli jsme Aspenem, ale po několika kilometrech nás zábrana na silnici zastavila. Začali jsme hledat nějakou objížďku a přitom zabloudili. Nakonec jsme se museli vrátit do Aspenu a zpět na původní trasu, z níž jsme odbočili na jih. Naší další zastávkou bylo Durango a Silverton. Tma byla ale rychlejší a tak jsme skončili v “Days Inn”. Zdejší “Inn” ze známého řetězu motelů sliboval větší luxus než naše oblíbená “Šestka”, o to větší bylo naše zklamání. Noční lampičky nesvítily, umyvadlo bylo dokonce v pokoji, ale než jsme zavolali ředitele k raportu, tak jsme únavou usnuli.\nRáno jsme našli celé bílé. Z nebe padaly velké kusy mokrého sněhu a v pošmournu kolem nás jsme si vzpomněli , co nám řekli v půjčovně aut: “Nejezděte do Colorada, nemáte zimní pneu”. To jsme ale nevěděli, co nás ještě čeká. Ze začátku to bylo hezké, užívali jsme si zimního Colorada, hory nás zdravily svými bílými čepci a my jsme se jich jeli nahoru dotknout. Projeli jsme Gunnisson National Forest, kolem Black Canyonu směrem na Montrose, minuli Ute Indian Museum a v Ouray - coloradské Rokytnici - bráně hor, jsme zastavili proto, že nás při stoupání hlavní ulicí zaujala červená vlajka s helvetským křížem nad jedním obchodem. Překvapili jsme majitele vystěhovaného ze své alpské domoviny pozdravem “Grüezi”a naší němčinou, prohlédli si švýcarské čokolády, suvenýry a Martina si koupila směšný klobouček, ve kterém má fantastickou ránu. Fotografie jsou zájemcům za mírný poplatek k dispozici.\nZ Ouray to totiž začalo pořádně stoupat a za Silvertonem jsme dosáhli prvního průsmyku v San Juan National Forest. Z poletujících vloček vznikla bílá stěna, led začal přimrzat ke stěračům a na silnici se přidával sníh k ledovým zmrazkům. Naše letní gumy po ní klouzaly, či spíše po ledové bobové dráze obtáčející skálu, která byla naší jedinou jistotou. Na protilehlé straně dráhy nebylo nic, ani svodidlo, ani lano, jen 3000 m hluboká propast. Zastavit se nedalo, stěrače zbavit ledu také ne, jen točit volantem a modlit se. Martina točila a já se modlil. Když jsem po první etapě smrti vylezl z auta v semišových mokasinech do rozbředlého sněhu, abych ze stěračů odlámal led, řekl jsem si, že jsem byl blbec, když jsem v květnu letěl do Ameriky bez pořádných bot a větrovky. Po prvním strachu však ještě dvě etapy smrti následovaly. Doprovázely nás cedule po kraji silnice s nápisem: “Snow tires or chains required”, čemuž jsme se mohli hořce usmívat. Neměli jsme ani zimní pneu, ani sněhové řetězy. Martinu jsem nevystřídal, ten kdo projel jednou - projede přece i po druhé a po třetí. Projela, z posledního průsmyku vyjela a fotografie sněžné královny a jejího ledového Daewoo to dokumentuje.\nZa ten strach jsme však byli odměněni. Za chvilku jsme byli v Durangu a zastavili až na historickém nádražíčku. Tam stálo kouzlo kouzel - pitoreskní vláček jako vystřižený z westernu. Martina hned vyskočila na stupátko vagónku a přikázala fotit.Tak vznikla fotografie s názvem - řekni mi můj vláčku, kdo je krásnější? Snad jen ta celá trasa z Duranga do Silvertonu, pro nás cesta smrti - pro coloradský kolejáček malebná cesta romantickým kaňonem “El Rio de las Animas Perdidas”, (The River of Lost Souls). Tuto trasu musíme projet ještě jednou, ale touto coloradskou lokálkou, abychom viděli tu pohlednicovou krásu: “one of the formidable engines of the Durango-Silverton Narrow Gauge Railroad puffs a cloud of coal smoke as it makes its way into the Colorado wilderness.”\nZ Duranga již nebylo daleko do Mesa Verde National Park. Na prohlídku bylo ale pozdě. Proto jsme zajeli do Mesa Verde Camp. Ve zdejším Days Inn jsme konstatovali pronikavé zlepšení. Recepční sice koktala, ale mojí angličtině to nevadilo - lépe jsem ji rozuměl. V pokoji byla zima, topení však fungovalo. Ráno nás probudilo vrčení pily, po kávě a sladkých doughnuts jsme vyjeli serpentinou nahoru k národnímu parku. Mesa Verde není velký park, i jeho kaňony jsou jaksi “mini”, ale je v nich největší koncentrace indiánských ruin a archeologických nálezů v Coloradu. Pod převisy kaňonů v zeleni borovic a jalovců sloužících jako vysoké střechy, jsou schouleny obydlí vypadající jako malinké hrádečky (cliff dwellings) národa Anasazi. Tento lid, archeology nazývaný “basket makers” (výrobci košíků), předchůdce kultury Indiánů puebel, tady po sobě zanechal z 12 - 13 století svědectví o své existenci.\nANASAZI - je jméno pro prehistorické indiány, obývající území “Four Corners”, tedy jihovýchodní Utah, severovýchodní Arizonu, jihozápadní Colorado a severozápadní Nové Mexiko po dobu asi 2000 let od r. 700 před Kristem do příchodu prvních Španělů. Ani Anasazi nebyli původními obyvateli Severní Ameriky, jejich předchůdci a předchůdci těchto předchůdců tzv. “precolumbian peoples” přišli do Ameriky přes Beringův průliv v době jeho zalednění. Tito pre-asiaté se pak měli rozšířit po celé Severní Americe a následně proniknout i do Střední a Jižní Ameriky. Takto to aspoň tvrdila dosavadní prehistorická věda - dnes tomu ale odporují mnohé archeologické nálezy. Jejich podobnost s nálezy v Egyptě a v jiných starověkých říších na Středním a Předním východě včetně podobnosti stavebních památek a znalostí astronomie, však může svědčit o tom, že na svoji dobu vyspělá civilizace mohla do Ameriky připlout přes oceán. Potvrzuje to jinak nevysvětlitelná skutečnost, že archeologické nálezy jsou tím starší, čím jsou položeny jižněji, když při severní migrační teorii by tomu muselo být opačně.\nAnasazijské ruiny jsou nejen pod útesy, ale i na povrchu a vede kolem nich turistická stezka. Prošli jsme po ní, postáli u sluncem vypálených kamenů a hnědých ruin a přemýšleli o Anasazích. Jak jsme zjistili z encyklopedií, moc se o nich nemluví. Jejich jméno znamená v jazyce indiánů kmene Navajo “staří lidé”. Jejich kultura se začala rozvíjet asi r. 100 našeho letopočtu a plynule na ni v průběhu dalších století navázaly indiánské kmeny v Utahu, Coloradu, Arizoně a Novém Mexiku. Jejich kamenná obydlí svědčí o tom, že to nebyli kočovníci jako Indiáni. Pobyt na jednom místě jim proto dával lepší předpoklady k vytváření kultury než prérijním Indiánům, kteří svoji energii věnovali lovu, neustálému stěhování a válčení mezi sebou.\nneboli “Čtyřroh”, je “meeting point” - jediné místo v USA, kde se stýkají čtyři státy. Měli jsme ho u cesty při naší cestě přes Arizonu do Nového Mexika. Moje sekretářka, která zde byla přede mnou, mě varovala, že tam nic není - ale nejezděte tam, když se tam hrne tolik čumilů!\nMezi stánky s indiánskými cetkami a vlajícími vlajkami byl monument - velká kamenná deska s vyrytými reliéfy čtyř sousedících států - Utahu, Colorada, Arizony a Nového Mexika, nad kterou se zvedala malá rozhledna. Kromě topografického významu poskytuje “meeting point” příležitost k fotografování uprostřed měsíční krajiny. Proto ta rozhledna. Pohled na všechny čtyři strany byl stejný - poušť a kamení. Jen rozhledna zářila - Martina na ní totiž pózovala ve svém neodolatelném kloboučku. Kdyby tam zůstala, byly by tam atrakce dvě. Takhle tam zůstala jediná - opravdu jediné místo styku čtyř států ze všech 50, které USA mají. Kam odsud?\nNechce se nám z Utahu, vždyť jsme neviděli Canyonlands, Zion Canyon, Glen Canyon, Bryce Canyon a Canyon Parc. Kupujeme proto ve visitor center alespoň publikace a jako generál Mac Arthur při útěku z Filipín obsazených Japonci, prohlašujeme: “My se vrátíme”. Před námi je Monument Valley. Údolí husích krků je na hranici Utahu s Arizonou a část Monument Valley rovněž. Jak publikace o Utahu, tak i o Arizoně, uvádějí pohledy ze své části. My jsme však žádnou hranici neviděli, jen hnědočervenou zem vůkol a červené siluety veleznámých skal. Než přišly ty pravé - plakátové, viděli jsme podle cesty jim podobné a bylo jich tolik, že jsme se museli stále přesvědčovat, že tam ještě nejsme. Údolí je proslulé zejména jako Marlboro Country z reklam na cigarety téže značky. Obvykle pózuje v pozadí za kovboji vychutnávajícími svoji cigaretu. Je to jiný park, než které jsme zde dosud viděli. Bizarní homole skal tyčících se v rovině navajské rezervace jsme dobře znali, protože kuřácké reklamě se v Praze nedá vyhnout. Naposledy jsem Monument Valley viděl v jejím metru. “The Forces of Nature that Created the Land” bylo napsáno na jedné ceduli před vjezdem do země, kterou výstižně charakterizuje výrok Josefa Muenche, fotografa, který bizarnímu kraji červených skal věnoval celý život - vždyť tam byl 354x: “Nowhere in the world can one find a similar effect of nature?s work. Words alone, the thousand-foot pyramid and castles, the slender tower, bridges and arches -cannot begin to describe the sandstone formations that dominate Monument Valley.” Tento fantastický kout země, který po indiánech a bílých pionýrech Západu objevil v r. 1938 Hollywood, vytvářel kulisy v mnoha westernech. Prvním zde natočeným filmem byl “Dostavník” režiséra Johna Forda s Johnem Waynem, který z něj udělal filmovou star. Indiány sem “movie-makers” vozit nemuseli. Žije jich zde 180 000. Monument Valley je součástí navajské rezervace “Navajo Tribal Park” a indiáni se neživí jen “indiánstvím” pro turisty, ale chovají i ovce a koně, kteří i na této poušti najdou vždy něco zeleného. Jejich vyhledávaným výrobkem jsou koberečky - předložky (rugs), jejichž pestré vzory mají nejen dekorativní úlohu, ale vypovídají i o topografii místa, kde byly vyrobeny. Zázrakem přírody v zázraku pouště je zdejší květena, která v určitých místech pouště vytváří kouzelné “krakonošovy zahrádky”, nejčastější zelení jsou nízké keříky husté trávy (Snakewood). Monument Valley nejsou jen bizarní homole a štíhlé věže, ale také oblouky, mosty a tunely ve zvětralém pískovci, kterými jsou skály v amerických kaňonech typické. I u nás máme něco podobného - Pravčickou bránu v Hřensku. Spolu s jeskyněmi dodávají všechny kamenné útvary spolu s pohádkovým zabarvením celému údolí mysteriozní ráz.\n“Tři sestry” nebo “El Capitan” jsou nejznámější skály, bez kterých se obejde málokterý western. Bez Indiánů, bez jejich koní a ovcí, za ranní opadající mlhy a vycházejícího slunce, vytváří Monument Valley až přízračnou krajinu Marsu, jak ji známe ze snímků sondy Voyager. Na rozdíl od Marsu je to však krajina živá. I když se to místy nechce ani věřit. Lidé zde byli již před tisíci lety a jako svoji vizitku zanechali i zde na mnohých skalách piktografy a petrografy - prastaré svědectví stálé lidské výzvy - byli jsme tady. O tom svědčí i podobná obydlí pod převisy skal, jako v Mesa Verde a jiných kaňonech. V údolí jsme zastavili jen kvůli fotografování, minuli skromná obydlí Navajů s výběhy pro koně, prodejny indiánských suvenýrů a než jsme se nadáli, byli jsme v Arizoně.\n“Arizona, pravých mužů zóna”, zpívá Tornado Lou v “Limonádovém Joe”. Jako děti jsme zase zpívali “Ruty šuty Arizona Texas...” Konečně tedy, vysněná země dětství, žádné jiné jméno nám v dětství neznělo tak westernově. Pohled z auta to potvrzuje, arizonská poušť vypadá jinak než ty v Nevadě a Utahu. Sem tam je na ní kaktus, je “zelenější” a dokumentují to i pohlednice, které si kupujeme v každém státě spolu s obrazovými publikacemi. Na obzoru jako vždy temné kopce či spíše hory a paleta hnědi, žluti a červeně má jen jiné odstíny. Arizona není ale jen poušť, The Grand Canyon State, jak má Arizona napsáno na své autoznačce, má nejen kaňony s obydlími Anasazijů a věčně zasněžené hory, ale i polní zahrady s květy všemožných barev, mezi nimiž ale nikdy nechybí pichlavé kaktusy. Také ale lesy, vodopády, divoké bystřiny a především největší přírodní zázrak - Grand Canyon of Colorado River, hlavní trhák třetí kapitoly naší cesty.\nPo otevření mapky Canyonu de Chelly bylo jasné, že si musíme vybrat severní nebo jižní trasu. Málokterý kaňon je tak malý, aby návštěvníku vystačila jedna trasa. Vybrali jsme si jižní trasu a z řady vyhlídek jsme zastavili u Junction Overlook, White House Overlook, Sliding House Overlook, Face Rock Overlook a nakonec Spider Rock Overlook. Jejich názvy vypovídaly i o charakteru výhledů. Málokterý výhled však návštěvníka zklame. Spíše ohromí a umocní předchozí pohled. Canyon de Chelly vyznačuje stříbrná stuha úzké řeky vinoucí se mezi bizarními skalami v dlouhé propasti hluboké stovky metrů. Tento kaňon byl první, kde jsme na obzoru neviděli vysoké útesy, ale tmavé lesy. Všude kolem a i na jeho skalách byly zelenošedé keříčky, mezi nimi i pevnější keřovité stromky a vyšší borovice. Tomu všemu kralovaly nakadeřené pinie. Samotný kaňon je vlastně labyrintem jednotlivých kaňonů, které se na rozdíl od jiných amerických západních kaňonů vyznačují strmými a hladkými stěnami. Leží “in the heart of Navajo nation”, v indiánské rezervaci a také od nepaměti sloužil lidem k úkrytu před počasím a nepřáteli. V době prehistorické 2000 - 200 let před Kristem to byli již zmínění lidé, o které vědci vedou dodnes spory. Přišli z Asie nebo připluli z Egypta či Předního východu? Po nich se objevili nám již známí Anasazi a pak již přišli indiáni kmene Hopi (1300 - 1600) a nakonec poslední historičtí obyvatelé - Navajové. Canyon de Chelly se díky této historii stal i významným archeologickým nalezištěm z těchto period. I zde jako v Mesa Verde a Monument Valley jsou na stěnách kaňonů piktogramy a petrogryfy a pod jejich “střechami” minidomečky Anasaziů a tvůrců puebel. Jasnou časovou hranici mezi vyrytými a namalovanými dokumenty doby na kamenných stěnách tvoří vyobrazení koně. Anasazi je neznali a jejich autory jsou tedy již Hopi a Navajové, kteří je poprvé viděli u španělských dobyvatelů. Ne vždy však Canyon de Chelly, přírodou stvořený jako obrovské útočiště, své obyvatele ochránil. Jeho mrakodrapové stěny se stopami vrstevnatého odlučování kamene, byly svědky řady tragických událostí. Tou největší byl “The Great Massacre” v zimě 1804 - 1805. Masakr Navajů byl jen jedním z pokračujících střetnutí mezi nimi a španělskými vojáky. Abychom shlédli toto místo, zajeli jsme i na severní trasu k Massacre Cave Overlook. Snažili jsme se z vyhlídky dohlédnout k jeskyni na úpatí hnědočervené stěny vypadající jako brána do pekla, ale byl to pokus stejně marný, jako se pokoušet zahlédnout z letadla pochodující mravence. Prohlédli jsme si raději obrazovou dokumentaci umístěnou pro návštěvníky na vyhlídce a zalitovali osudu nešťastných Navajů, které dole postřílela kavalerie španělských jezdců pod vedením poručíka Antonio Narbona. O této tragedii se dochoval písemný dokument - poručíkova zpráva guvernérovi v Santa Fé. Spolu se zprávou uvádějících počet 115 mrtvých nepřátel, poslal Narbona guvernérovi i zásilku 64 párů uřezaných uší indiánských válečníků s omluvou za 8 párů chybějících. Narbonovi po střetnutí také něco chybělo - jeden voják, který se zřítil v zápasu s jednou indiánskou ženou ze skalní římsy.\nCanyon de Chelly hrál i nadále významnou roli v dobývání Divokého Západu. Sloužil jako předsunutá indiánská pevnost hlídající pohyby amerických vojáků a také jako místo “diplomatických” jednání. První smlouvy “Velkého bílého otce” z Washingtonu s Indiány začaly být uzavírány po americko-mexické válce v r. 1848. Tyto smlouvy však neměly dlouhého trvání - zatímco omezený a stálý počet indiánů se snažil udržet rozsáhlá teritoria, tak se stále nově nastupující vlny osídlenců snažily do těchto teritorií proniknout, očekávajíce podporu armády. Jak víme z historie, pro Indiány to byl předem ztracený boj. Canyon de Chelly se tak stal nejen důkazem divotvorných sil přírody, ale i historickým svědkem slavné a tragické éry dějin USA - dobývaní Západu. Nemožnost smírného řešení byla dána nejen dějinnou nezbytností evropských kolonistů ovládnout obrovské prostory amerického Západu a jejich “proradností,” s jakou porušovali smlouvy uzavírané s indiánskými náčelníky na dobu, “po kterou bude voda téci a slunce svítit”, ale i nejednotností indiánských kmenů a vnitřními rozpory - vždy mezi nimi existovaly strany, které dnešní politická terminologie označuje za jestřáby a hrdličky. Jestliže se bílým osadníkům expanzí jednalo o získání území pro trvalé osídlení, pro které potřebovali “peacemaking”, tak po usazení jedné vlny nastupovala k získání dalšího území jiná vlna osadníků - pak mnoho indiánů považovalo kořistné nájezdy na již usedlé osadníky za legální způsob obživy. Jedním z pokusů o vytvoření “trvalého míru” bylo jednání s indiánskými náčelníky v r. 1849, které vedl plukovník John M. Washington právě v Canyonu de Chelly. I když jistě ojedinělí trappeři při lovu medvědů se do něj dostali dříve, bylo to první historicky zaznamenané proniknutí bílých Američanů do kaňonu. Účastník jednání James Simpson ve své zprávě popsal do detailů Canyon de Chelly jako obrovskou nedobytnou pevnost, jak ji líčily již dávné indiánské legendy.\nJeště dnes lze najít stopy tehdejšího využití kaňonu. Na začátku kaňonu před jeho ústím, kde se kaňon rozděluje na dvě části - Canyon de Chelly a Monument Canyon, stojí nejznámější zdejší skála “Spider Rock” (Pavoučí skála). Jsou na ní dosud patrné vyhlídkové terasy (lookouts), odkud navajští strážci vyhlíželi bílého nepřítele. Proto také všechny vojenské expedice proti Navajům končily u této skály. Po zjištění, že kaňon je připraven k obraně, se již do jeho ústí neodvážily vstoupit - nebylo divu, boj v takové pasti byl předem prohraný. Teprve slavnému zálesákovi Kitu Carsonovi se podařilo r. 1864 Navaje přimět k tomu, aby svoji pevnost opustili a vydali se na dlouhý pochod do Fort Sumneru do Nového Mexika, který do jejich historie vstoupil pod názvem “The Long Walk”. Pro nemocné, děti a staré Navaje to byla “dlouhá jízda”, pro některé i poslední. Tato tragická část dějin Navajů byla nakonec uzavřena mírovou smlouvou, kterou v r.1868 podepsali po skončení války Severu proti Jihu s vítězným unionistickým generálem Williamem Shermanem. Teprve poté bylo v průběhu let povoleno některým kmenům se vrátit, aby dnes opět celý kaňon spolu s okolním územím byl jejich vlastí - jako Navajo Indian Reservation. Ti turisté, kteří opustí pohodlí aut z vyhlídkové trasy nahoře, mohou pozorovat, jak farmaří na dně kaňonu. Viděli jsme je s Martinou také, ale zase jako mravence ze shora - na dno kaňonu máme ještě čas. Kaňon díky své poloze, převislým stěnám a jeskyním, poskytoval odjakživa dobrou ochranu před nepříznivým počasím, zvěří a nepřítelem. Dnes na kaňon “útočí” jen turisté. Jim jsou vyhrazeny silnice, stezky a vyhlídkové body, odkud je sice možno zpozorovat všechny části kaňonu, ale k jeho rozmanité květeně, vzácným druhům kaktusů a ruinám “středověkých”indiánských vesnic se dostanou jen pěšky nebo na koni. Jinak si vše mohou prohlédnout na pohlednicích a v publikacích prodávaných v návštěvnickém centru. Neradi opouštíme tak slavné a krásné místo. Jen vědomí, že nás čekají místa podobná, nás přinutí otočit volantem. I když prozatím z Arizony odjíždíme, víme, že za několik dnů se sem vrátíme.\nPřipomeňme si nejdříve, jak tento stát vznikl. Jeho adjektivum “nové” napovídá, že měl co dělat se starým Mexikem. A skutečně - toto území spolu s územím Kalifornie, Texasu a Arizony bylo odděleno od Mexika poté, co Mexiko bylo poraženo v americko-mexické válce v r. 1846. Bezprostřední příčinou této války byla negativní reakce Mexika na připojení Texasu k Unii a tou pravou - americký “Drang nach Westen”. Byla to válka imperialistická, kterou John Quincy Adams nazval “válkou nanejvýše nespravedlivou”. Jakýsi tehdy neznámý právník a nově zvolený kongresman za stát Illinois, Abraham Lincoln, vyzval prezidenta Jamese K. Polka, aby uvedl místa, kde byla v Mexiku prolita americká krev, na kterou se prezident odvolával ve svém poselství Kongresu při vyhlášení války Mexiku.\nNení zde místa na popis vzniku USA, víme ale už, že nové státy na západě severoamerického kontinentu vznikaly v důsledku expanze nově přibývajících osadníků. Stále rostoucí počet nových pionýrů překonával “velkou americkou poušť“ a Skalisté hory a dral se k Tichému oceánu. Ve čtyřicátých letech 19. století bylo údolí Mississippi plné hraničářů čekajících na “osvobození” západního území a prvním z těchto nových států byla “Republika osamělé hvězdy” - Texas. Původně pohraniční území Mexika se prohlásilo samostatným státem po sérii střetnutí a bitek Texasanů a amerických dobrovolníků s mexickým vojskem, z nichž zvláště jedna vstoupila jako heroická událost do amerických dějin. Hesla jako “vzpomeňte na Alamo”, či “hrdinové od Alama” zná každý americký školák. Malá bezvýznamná mise v poušti jménem Alamo, obsazená 188 americkými vojáky a hraničáři se stala svědkem největšího hrdinství doposavad krátkých dějin USA. Všichni padli v nerovném boji se čtyřmi tisíci vojáky mexického generála Santa Anny. Mezi nimi i jedna z legend Ameriky - neblaze proslulý pašerák otroků, indiánobijec a vynálezce bowie-nože, plukovník James Bowie, jehož mexické kulky provrtaly na nemocničním lůžku. Jeho nůž je však ve výzbroji každého zálesáka dosud. Smrt všech obránců ale vyvolala fanatický odpor zbylých bojovníků za nezávislý Texas a ti nakonec porazili Santa Annu a zajali jej. Svobodu si musel vykoupit podpisem dohody uznávající nezávislost Texasu. Podobně se “osvobodila” Kalifornie a tak nebylo divu, že se Mexiko nechalo vyprovokovat k válce, když se nesmířilo s odtržením těchto svých provincií.\nNová hranice podél řeky Rio Grande byla pak po neustávajících přestřelkách překročena bojovníky z obou stran a válka o mexické dědictví začala. Naštěstí pro Američany byla mexická armáda málo vycvičená, naštěstí proto, že ta americká na tom byla ještě hůř. Poprvé a naposledy ji reprezentovaly hordy tvrdých chlapíků, hraničářů a dobrovolníků bez uniforem, kázně a discipliny - zarostlých individuí barbarského vzhledu, tryskem uhánějících na mulách a mexických ponících se šavlemi, noži a revolvery. Jejich velitelem byl “lidový hrdina”, generál Zachary Taylor, pozdější americký prezident. Ani on neměl uniformu - jen starý slamák, záplatované kalhoty a obnošený hnědý kabát. Tito muži však měli skvělou bojovou morálku a některá z jejich jmen jsou dnes ve dvoraně americké slávy. Slavný stopař John Charles Frémont, zkušený zálesák Kit Carson nebo jeho ještě slavnější druh, Daniel Boon. Ti a další se postarali o to, že početně mnohem menší americké oddíly porazily armádu mexického diktátora Santa Anny. Cesta k vytvoření států Arizony a Nového Mexika byla volná.\nI naše oblečení připomíná nonšalantnost a nedbalou zálesáckou eleganci těchto amerických hrdinů. Vytahaná trička a špinavé džíny. Abych Martině nekřivdil, její džíny jsou čistší a tričko vytahané jen vzadu. Vpředu se vypínalo. Můj modrý svetr, kdysi zakoupený v obchoďáku “Hudson Bay” ve Viktorii v B. C. je tak odřený, že Martina mě vždy odhání, když se k ní na veřejnosti přiblížím. Proto jsme dnes po příjezdu do motelu porušili obvyklý rituál, kdy Martinu po osprchování složí únava, já odtahám zavazadla z auta do pokoje, najdu automat na led a provedu průzkum motelu a jeho okolí, abychom věděli, kde a co se bude ráno jíst. Večer jíme vždy jen ovoce. Tentokrát jsem měl najít prádelnu - nebyla, nebo jsem ji nenašel. Nepereme, budeme se dívat na seriál “Conquestadors”, jehož začátek se snažíme každý den stihnout. Běda motelu, který nemá tento televizní kanál. V takovém případě voláme ředitele a okamžitě na motel uvalujeme sankci svým odchodem. Ze seriálu totiž zjišťujeme, že Hernán Cortés (1485 - 1547), Francisco Pizarro (1475 - 1541) a Hernando de Soto (1496 - 1542) to měli při putování Amerikou mnohem těžší než my. Putovali v brnění a neměli daewoo jako my.\nRáno se probouzíme v Novém Mexiku a v autě po zapnutí přehrávače si ověřujeme, že jsme tam s Michalem Tučným všichni. Naším prvním cílem jsou puebla. Od Gallupu jedeme proto po Interstate Highway 40 na Albuquerque. Město Gallup nám připomnělo amerického žurnalistu a statistika George Horace Gallupa (1901 - 1984), který v r.1935 založil “The American Institute of Public Opinion” a vymyslel, jak provádět průzkum veřejného mínění systémem dotazování reprezentativního vzorku respondentů. Protože jsme v Mexiku “všichni” a chceme vidět “všechno”, nemusíme průzkum mínění “nás všech” provádět. Chceme vidět puebla. Zdá se však, že dálnice je zakletá osobnostmi, protože míjíme město Thoreau. Co má toto město společného se světoznámým americkým spisovatelem stejného jména? Bydlel snad Henry David Thoreau, (1817 - 1862), jehož encyklopedie uvádí jako autora - naturalistu zde nebo je to jen náhoda? Nemáme čas to zjišťovat, protože se rozhodujeme, zda vyjedeme z dálnice doprava na Acoma Pueblo Mission nebo doleva na Laguna Pueblo Mission. Doleva je to blíž. Z okresní silnice (County Trunk Highway) však nic není vidět. Vracíme se zpátky a před mezistátní dálnicí odbočujeme na cestu, kterou už není možno nazvat ani Highway s jakýmkoli jiným adjektivem. Na takovou, která třeba u nás spojuje Dolní Kotěhůlky s Horními Kotěhůlkami ještě před tím, než ji za komunistů vyasfaltovali. Cesta nás přivádí ke shluku domů, vzhledem odpovídajících cestě. Zastavujeme před bílým kostelíkem obehnaným zdí, který vypadá jako přenesený z Baleárského soustroví. Kde jsou však puebla? Jdu se na to zeptat jednoho starého Indiána, který právě nasedá do starého vehiklu, za který by se nemuseli stydět ani na Kubě. What ? Pueblos, where are any Pueblos? Rozhodí rukama, tady všude kolem. Rozhlížím se po domcích, které na rozdíl od některých egyptských mají i střechy, mezi kterými vlaje prádlo a košile na šňůrách, no jo, to jsou asi puebla. Kostelík se nám však líbí, koná se v něm právě bohoslužba a tak oslovují malého Indiánka, který si nás zvědavě prohlíží. Bonbony, vracím se pro gumové bonbony a jeho veliká kukadla se rozzáří. Rychle něco drmolí, z čehož vyrozumím, že má doma několik psů a koček a že se na ně mám jít podívat. Mám však své egyptské zkušenosti - jistě bych musel vyklopit několik dolárků, protože bude mít další sourozence a tolik bonbonů nemáme. Tak se jen vyfotíme, jednou se mnou a podruhé s Martinou a jedeme dál.\nMožná, že to, co jsme viděli, byla puebla - ale ta hnědá a pravá, ty kouzelné domky s rovnými střechami a velkými okny s modrými nebo zelenými okenicemi jsme uviděli až v Albuquerque. Tam jsme zaparkovali na parkovišti u nákupního střediska a šli do centra. Bylo to tam hezké, Martina tvrdila, že krásné a já jsem ji trumfnul - předtím jsme nemohli najít ve slovníku co znamená slovo “enchanted” a já jeho význam pochopil až z jedné vystavené pohlednice. Enchanted znamená přece okouzlující. Ano, Albuquerque je okouzlující. Bylo to jedno z nejkrásnějších míst, které jsme projeli. Jedině ten, kdo byl v Albuquerque, mohl natočit známou televizní reklamu na čokoládu ORION. Albuquerque je totiž město polité čokoládou. Důkaz najdete i na jeho pohlednicích. Všechno je hnědé, dokonce i jeho mrakodrapy v down town. Poseděli jsme na verandě restaurace, dali si mexické nachos s ostrými přísadami a pozorovali náměstí ovroubené obchody a obchůdky. Ještě, že je v Americe zvykem přinášet k jídlu ledovou vodu a tu stále dolévat. To, co jsme jedli, bych na jídelním lístku označil jako “kušna v plamenech.” Seděli jsme tam dlouho, já jsem stále odbíhal do vedlejšího obchodu, kde bylo moře suvenýrů a tolik lákadel, které jsem dosud nikde neviděl. Nakonec jsem se vrátil v černém klobouku okrášleném páskou z indiánských korálků. Vypadáš jako Krokodýl Dundee, řekla Martina, “Yes, I am Crocodile Dundee, nice to meet you”,odpověděl jsem jí a ukázal, jaké krásné magnety jsem koupil mamince na ledničku. Kaktus, kovbojský klobouk, kovbojské boty a pueblo. Jé, já chci taky a odběhla rychleji než Malý Muk v sedmimílových botách z filmu mého dětství. Vrátila se ovšem v módní indiánskonovomexické kreaci, za kterou by se nestyděla ani Šo-Či, sestra apačského náčelníka Winettoua. V té pak pózovala před krásou krás, puebelským chrámem San Felipe de Neri. Byl samozřejmě hnědý, jen jeho ornamenty měly jiný hnědý odstín jako ořechy na čokoládové polevě dortu a z jeho hnědých věží vykukovaly další bílé věžičky jako šlehačkové čepičky na kornoutech zmrzliny. Jak to, že nefotíš, ozvala se Martina dotčená tím, že jsem uchvácen touto krásou nezaregistroval její novou pózu. Její půvab s krásou chrámu-puebla, se nemohl snoubit více - neměl jsem hnědou barvu rád, ale tady jsem si ji zamiloval.\nKam po takové kráse ? Už můžeme jen tam, kde vypukla záře jasnější než tisíc sluncí. Tam, kde začal nový věk lidstva - tam, kde z oslepujícího záblesku vyrostl první atomový hřib. Vyrážíme z Albuquerque po Interstate Highway 25 na jih a již z pohledu na mapu zjišťujeme, že jestli jsme si dosud pouští neužili, tak, že tentokráte poznáme, zač je Sahary kousek.- do Alamogorda - příštího mezicíle naší cesty pojedeme celý den. Proto při tankování kupuji i čtyři největší láhve vody a dvoukilogramový pytel ledových kostek. Ten bude naší ledničkou a rezervní zásobou vody pro případ nouze. Znám to z knih a filmů; smrt žízní na poušti patří k nejhorším. Na highway jsme se ji nemuseli obávat, ale po odbočení v San Antoniu na U.S. Highway 380, která nás vedla na jihovýchod, se prodloužily vzdálenosti mezi benzinovými pumpami a tím i civilizací natolik, že jsme zapomínali, kdy jsme viděli poslední. Také auta nás míjela zřídka. Kolem nás bylo jen červenohnědo, na obzoru vždy linie temnošedých měsíčních skalisek a když jsme uviděli trs něčeho zeleného, tak jsme vykřikli nadšením. Nešlo nám ale na rozum, kde jsou ostatní, když všichni jsou přece už v Mexiku. Než je najdeme, budu Martině vyprávět o nejpozoruhodnější události II.světové války, která do dějin vstoupila pod názvem “Projekt Manhattan”.\nUdálosti souvisící se vznikem “Projektu Manhattan” jsou známé a není třeba je podrobně líčit. Na začátku byl strach výše uvedených vědců shromážděných s výjimkou Heisenberga v USA, že Hitler je blízko objevu atomové bomby. To je přinutilo přimět nejslavnějšího z nich, Alberta Einsteina, aby napsal dne 11. října 1939 prezidentovi F. D. Rooseveltovi, že podle všech informací nacisté konstruují atomovou bombu. Vše, co bylo teoreticky třeba vědět k její výrobě, se vědělo. Bylo třeba jen soustředit vědce, schovat je někam na bezpečné místo a vzít miliony dolarů. To vše se podařilo a vojenský velitel projektu generál Leslie Groves mohl 17. září 1942 k členům svého vojenského štábu v Los Alamos říci: “Nebude to žádná legrace pánové, tady budete muset dávat pozor na největší shromáždění nevypočitatelných bláznů, které se kdy sešlo.”\nTím bláznem, který stál v čele ostatních cvoků, byl americký fyzik Robert Oppenheimer (1904 - 1967), pod jehož vedením dokázalo asi sto vědců spolu s 6000 spolupracovníky to, co se zdálo nemožné, ač to teoreticky možné bylo. Vyrobit atomovou bombu na principu štěpení jádra uranu - izotopu U-235. Oním místem, kde se to podařilo, bylo Los Alamos v Novém Mexiku, nedaleko naší trasy, kam jsme se rozhodli nejet, protože by nás asi stejně nepustili dovnitř. Laboratoře se dodnes zabývají výzkumem pro válku. V tomto místě se tehdy sbíhaly výsledky práce ze dvou středisek - továren v Oak Ridge u Knoxville v Tennesee a z Pasca ve státě Washington. Např. z křižovatky s benzinovou pumpou v Oak Ridge, kde bylo několik domů, vzniklo město se 78 tisíci obyvateli a školami pro 11 tisíc dětí. Místo, kde první atomová bomba vybuchla, vstoupilo do dějin s názvem Alamogordo. A to je náš dnešní cíl. Teprve druhý den jsme se v Alamogordo dozvěděli, že jsme jej minuli. Místo výbuchu nebylo samozřejmě ve městě, ale v poušti Nejblíže něj jsme byli, když jsme v Garrizozo z U. S. Highway 380 přímo zahnuli na jih po U. S. Higway 54. Odtud bylo místo exploze -Trinity Size, asi 30 km, od Albuquerque přibližně 200 km. Ta nehostinná poušť kolem nás se jmenovala Jornada del Muerto (Cesta smrti) a ta úzká asfaltka odbočující kamsi do pouště, u které byla cedule “No Entry”, byla cesta k Trinity.\nUprostřed této pouště se nacházela vojenská základna, která byla po vícero testech harvardským fyzikem Kennethem Bainbridgem a fyzikem minnesotské university Johnem Williamsem vybrána za místo výbuchu první atomové bomby. V bezpečné vzdálenosti od ní přímo v poušti byla postavena ocelová věž vysoká 30 m, na kterou zavěsili atomovou bombu zvanou “Jumbo” (Slon) nebo Fat Man (Tlouštík). Toto místo nazval Robert Oppenheimer “Trinity”. (Trojice) Inspirovala ho k tomu poéma anglického metafyzického básníka Johna Donneho (1571 - 1631) : “Batter my heart, three-person´d God; for you as yet but knock, breathe shina, and seek to mend... “\nDne 16. 7. 1945 se rozednívalo nad pouští Jornada del Muerto s deštěm a hřměním. Ke 4. hod. v době rané snídaně všech zúčastněných, však bouře ustala. Skupiny vědců v podzemních pozorovatelnách vzdálených 10 km a 16 km, naplněných měřicími, fotografickými a filmovými přístroji, se zaměřily směrem k věži, na které visel výsledek investice 2 miliard dolarů a miliónů pracovních hodin, ve kterých se zkoncentrovalo v historii fyzikálního bádání nejvíce mozkové energie. Když bylo 10 minut “to countdown”, většina přítomných ulehla nohama směrem k věži a hlavu zabořili do země. Zbylí pozorovatelé s tmavými brýlemi se dívali z podzemí štěrbinou ve směru ležících nohou kolegů. V 5,30 h zahřmělo a otřásla se země. Krajem šlehla oslepující záře jasnější tisíc sluncí. K nebi se zvedl obrovitý, mnohabarevný oblak, který v 5 minutách dostoupil výšky 2,5 km. “Zář všemocného bez hranic a konce - toť tisíc sluncí rázem vyšlehnuvšíc,” recitoval v té chvíli Robert Oppenheimer z Bhagavadgíty.\nJá jsem věděl, kam v Alamogordo musím jít. Martina to zjistila, když uviděla z auta zdejší Mall. Zajela na parkoviště a vyrazila z auta. Jdeme za hadry. Pro dámy vpravo, pro pány vlevo. Když jsem uviděl sály plné stojanů a usmívající se prodavačky, bylo jasné, že se musíme rozdělit. Myslím, že muž může přinést své milované modré z nebe nebo ji zachránit ze spárů dravé zvěře a možná pro ni i vytunelovat banku, ale nemůže ji hodiny doprovázet kolem stojanů a dívat se, jak si přikládá halenky a šaty na sebe a prohlíží se v zrcadle. Ve své části jsem ale zjistil, že jsem nikde neviděl tolik hezkých věcí a tak běžím pro Martinu. Ta kupodivu vydržela to, co já ne. Pomáhá mi vybírat čtvery kalhoty i asistovat při jejich zkoušení a pak se rozdělujeme. Ona zůstává a já odjíždím do “The International Space Hall of Fame”. Do musea astronautiky a raketoplánů. Do muzea, ve kterém bylo napsáno: “Věnováno lidem, kteří snili o snu a pracovali na tom, aby jej uskutečnili.” Byl jsem v něm celé dvě hodiny, které si Martina vyhradila pro prohlídku dámské mallové hadrárny. Stačilo mi to jen k tomu, abych proběhl jeho pět pater. Bylo tam ve zkratce všechno, co jsem od svého dětství sledoval. Sovětsko-americké závody v pronikání do vesmíru, kabina vesmírné lodi, do které jsem se posadil a simulátor beztížného stavu. Když jsem se vrátil do Mallu, také Martina poletovala v beztížném stavu - s několika hadříky, ze kterých měla velkou radost.\nNevěděl jsem ale, že kousek vesmírné historie na mně ještě čeká. Z Alamogordo jsme vyjeli po highway “sedmdesátce” na jihozápad na Las Cruces. Po obou stranách auta jsme měli zase stejné panorama - poušť a temné hory na obzoru. Na něm se občas objevila čára z kondenzačních par letadla a na obzoru jsme uviděli i stříbrnou tužku startující rakety. Již od včerejška jsme se pohybovali v oblasti nejtajnějších vojenských základen USA. Zatímco Martina řídila, já jsem v roli pozorovatele hlídal oblohu v naději, že setkání s mimozemšťany neunikneme. Proto mi také neunikla u odbočující asfaltové silničky tabule hlásající, že kousek od ní se nachází “Hlavní velitelství amerických raketových vojsk”. “No Entry” tentokráte chybělo a když neprotestovala ani Martina, tak jsme odbočili. Konečně krátký pobyt v mexickém kriminále nám jenom prospěje. Když se z pouště před námi zjevila vojenská základna vypadající se svým stříbrným zadrátováním jako pravý americký kriminál, tak se mi do něj už nechtělo. Musel jsem ale, protože nás přivolával přátelským gestem vojáček od brány, který chtěl naše řidičské průkazy. Jestli rozuměl česky a francouzsky nevím; v jiné řeči totiž naše průkazy nebyly. Po nahlédnutí odešel k počítači do své kukaně a pak již jen pokynul - go ! Martina šlápla na plyn a vjela středem brány, což by nám záviděl i kapitán Minařík, který se sem vůbec nedostal. Já dokonce s dvěma fotoaparáty na krku. Na základně bylo totiž Muzeum raket. Na prostranství před ním jich stály desítky. Procházel jsem po cestičce mezi nimi a vzpomínal, která s čím byla spojena. S politikou, vesmírem a válkou. Byla zde i legendární německá V 2 a první americká poválečná balistická raketa typu země-země Redstone, kterou z V 2 v Americe překonstruoval dr. Wernher von Braun, tvůrce V 2. Redstone mohl nést i nukleární hlavici a stal se praotcem americké nukleární raketové síly. Redstone se také stal prvním stupněm rakety Jupiter, která vynesla na orbit první americký satelit a prvního amerického astronauta Alana Shepparda v r.1961. Kousek od ní byla raketa Honest John, kterou nás strašili na komunistické vojně a další rakety z počátku 50. let - Corporal, Falcon, Talos, Lacross. Po nich následovala generace z poloviny 50. let: Mace, Nike Hercules, Hawk včetně známé rakety vzduch-vzduch Sidewinder a vzduch - země Crosbow; tak to šlo až k raketě Pershing, kterou se komunisté tolik naproklínali. Zde byly všechny bílé, modré zde neměly. Jak známo, sovětské rakety byly natřené červeně a americké modře, abychom věděli, na které máme mávat a kterým hrozit. Zatímco Martina v autě na parkovišti studovala nějaký časopis o účesech, zřejmě kadeřnický manuál, já jsem byl v raketovém ráji. Je to opravdu tak dlouho, kdy jsem musel poslouchat bolševické kecy o nebezpečí amerických raket středního doletu, které ohrožovaly naše mírové budování socialismu ? Teď tyto rakety vypadaly jako bílé tužky napíchané do země, které spolupodepsaly konec komunismu.\nje podle mého soudu druhý největší přírodní zázrak v Americe po Grand Canyonu v Arizoně. Dorazili jsme k nim po State Highway 70 přímo z Alamogorda. Nasměrovala nás zase opačně, jihozápadně a její konec v Las Cruces znamenal i nejjižnější bod obratu naší cesty směřující potom mnoha zákrutami přes hory a doly zpět do San Francisca. Jejím vítaným zpestřením bylo, že jsme z rádia mohli poslouchat “pěknou mexickou muziku” a rozhlížet se, kde jsou ostatní, co nám zmizeli v Mexiku. Španělština vystřídala angličtinu a jen 20 - 30 mil nás dělilo od El Pasa, toho opravdového mexického města ve starém dobrém Mexiku. My jsme však zastavili jinde - ve White Sands National Monument. Ale až poté co jsme přenocovali v městečku Domingo v hezkém, čistém a levném motýlku - kde nechtěli za náš double bed room více než 40 dolarů. Ráno obvyklá snídaně - ham, eggs, bacon a Martina oatmeals (ovesné vločky) a za pár kilometrů jsme ve visitor centru. Před námi, kam oko dohlédne, je moře sněhobílého písku. Dojem moře nevytváří jen “nedohlednost” a běloba sahající až k horizontu, ale také velké a malé duny, jejichž povrch je vyšrafován vlnkami nakadeřeného písku v různých konfiguracích. Díky hře větru a písku, stejně jako na moři větru a vody, dolaďuje žebroví miliónů vlnek White Sands do fascinující pitoreskní krásy. Na některých místech, zejména na kraji dun, vyrůstají keře podivné trávy (Yucca), jejíž dlouhé stvoly se vějířovitě rozpínají do všech stran a evokují tak rozprskávání světlic při slavnostním ohňostroji. V botanických oázách je možno najít ještě jinou vzácnou květenu (Creosote Bush, Cottonwood Leaf, White Sands Mustard, Sand Verbena), podivné pokroucené stromy (Rio Grande Cottonwood) a kvetoucí kaktusy (Claretcup Cactus). Sádrové písky mají i svoje zvířátka. Bílé myšičky, prérijní ještěrky, pouštní chřestýše a zmije a pouštní kobylky a dokonce dikobraze - to vše však zde není dominující. White Sands, jak napovídá jejich název, kraluje běloba. Není divu, že se při prvních pokusech o založení národního parku objevil pro něj i název “Gypsum Hills” (Sádrové kopce). White Sands rozprostírající se na 640 akrech, je hříčka přírody. Před 250 miliony let pokrývalo zdejší území moře. Na jeho dně v oblasti tzv. “Tularosa basin” se po celou dobu usazovaly vápenné usazeniny (sádra), aby po změně klimatu a ústupu moře, jihozápadní větry po další milióny let foukaly větrající sádru do krajinné prolákliny, ze které pak vzniklo sádrové moře. Vskutku, ničemu víc se jemný bílý písek nepodobá; stejný pocit lze cítit v prstech mnoucích tento sypký a přece na prstech ulpívající píseček. Také toto místo má svoji bohatou historii. I zde si vytvářel člověk již před tisíci lety svá sídliště, archeologové zde našly stopy tzv. mogollonské kultury, střepy nádob, kamenné nože a pazourkové hroty šípů. Sierra Blanca, White Mountain nebo All Year National Park - to všechno jsou názvy kraje bizarní krásy. Mysterióznosti dodává tomuto místu skutečnost, že se nachází vlastně uprostřed nejtajnějších vojenských prostorů USA. K Trinity Size není daleko a když jsme se s Martinou vyhřívali na jedné velké duně, spatřil jsem nad sebou obrovského černého netopýra a hned také poznal i neotřesitelnou ženskou logiku. Podívej, to je neviditelný bombardér B 2 Stealth, zvolal jsem nadšeně, vidíce poprvé tento zázrak americké letecké techniky “živý”. Jak to, že je neviditelný, když ho vidíme, odpověděla Martina. No jo, jak to, že ho vidíme, podivil jsem se i já, protože vykládat “nejdokonalejšímu stvoření na světě”, že bombardér je neviditelný, protože jej nevidí radary, je zase nad ženskou logiku, které se musí nejdříve vysvětlit, co to je radar. Už vůbec je ale tentokráte nad mužskou logiku fakt, že radar mají v sobě ženy zabudovaný, aniž o tom vědí. Pozná to každý muž, který v domnění, že odstranil všechny stopy nevěry, přijde domů ke své ženě.\nWhite Sands můžete projet po osmikilometrové trase autem, zastavit kde chcete a vylézt také. Musíte ale počítat s tím, že pak se písku zbavíte až pod sprchou. Jediné, na co musíte dát pozor, jsou chřestýši (rattlesnakes). Vyhřívají se stejně rádi jako lidé. Proto jsme museli dávat pozor již na prvním vyhlídkovém stanovišti - Interdune Boardwalk, kde jsme se mohli projít mezi dunami po dřevěném chodníčku a prohlédnout si zelené a jinak barevné rostliny mezi bílým pískem. Zajeli jsme až do srdce dun (Heart of the Sands) a naši cestu dál zastavila až cedule “No public access.” To proto, že dál v bílé pustině bylo “White Sands Missile Range” - tedy “Bílopískový raketový polygon”. Vojenské rakety totiž vedle písku a skal hrají v Novém Mexiku prim. Vystoupili jsme ještě na pískovou královnu Big Dune a rozhlédli se naposledy po bílém ráji. Tady by se měla natočit pohádka “Sůl nad zlato”. Nebo jak “Cukr kraluje Americe”, kterou teprve napíši. Proč? Pro jednu nevyřešenou záhadu - proč v Americe musí být všechno jídlo sladké ?\nOpouštíme “Bílé písky” zcela opískováni, písek máme v autě i v uších, sype se nám po těle a těšíme se na sprchu v motelu. Ale také, až budeme o tomto bílém snu vyprávět v Praze. Kam teď? Do Las Cruces, Demingu, na Interstate Highway 10 a po ní zpět do Arizony. Pak Tucson, Phoenix a tam, kam jsem se rozhodl jet, když jsem před deseti lety viděl v mnichovském kinu Imax film o Velkém kaňonu. Ano, k dosud nesplněnému snu - Grand Canyon of Colorado River. Abych po nahlédnutí do něj mohl pronést svůj slavný výrok, kterým vstoupím do dějin: “ Na světě jsou jen dva přírodní zázraky - Grand Canyon a žena, kterou milujeme.”


Erich Roučka, člověk, který sestavil prvního robota | Listy regionů\nErich Roučka, člověk, který sestavil prvního robota\nPrávě ve své blanenské továrně na měřicí přístroje přišel Erich Roučka na historickou myšlenku regulačního zařízení, jenž nahrazovalo práci člověka. Jako první na světě ho pojmenoval slovem „robot“. Sledovat životní příběh inženýra Ericha Roučky znamená sledovat život zcela výjimečného člověka. Nejen badatele ve třech různých technických oborech, ale také velice úspěšného podnikatele a průmyslníka. V červnu byl o tomto významném blanenském vynálezci uveden film, otevřena výstava a sepsána kniha.\n„Studiem života a díla inženýra Ericha Roučky se zabývám už více jak 20 let. Za tu dobu jsem měl možnost seznámit se s obrovskou spoustou exponátů, fotografií a negativů fotografií (včetně ještě negativů na skle), knih, publikací, písemností, novin, časopisů, článků, plánů a jiných materiálů, které se osobě inženýra Roučky věnují nebo s nimi souvisejí. Lákalo mě, abych si získané poznatky nenechal jen pro sebe, ale abych se vzácnými dokumenty o životě tohoto vynikajícího člověka, který svým dílem ovlivnil životy desetitisíců lidí, seznámil širší veřejnost,“ představuje pozadí vzniku triptychu – výstavy, filmu a knihy Ing. Jaroslav Šejnoha, který se podílel na všech částech. Na slavnostním otevření výstavy byla také pokřtěna nová kniha.\nErich Roučka je zakladatelem tradice výroby elektrických měřicích přístrojů v Blansku, tradice dnes již více jak stoleté, tedy provázející region ještě v době před vznikem a potom po celé trvání samostatného státu Čechů a Slováků. Tradice, která vedle Moravského krasu a výroby turbín v ČKD Blansko proslavila město Blansko nejen v Evropě, ale i na jiných kontinentech. Podobně výroba kotlů a automatického řízení jejich provozu, u jejichž výroby Erich Roučka také stál, proslavila ve světě jak Blansko, tak brněnskou Slatinu. Erich Roučka už v deseti letech zhotovil jednoduchý ampérmetr a ve čtrnácti letech pec na tavení mosazi. Ve svém životopise o tomto období píše: „Již jako školák jsem se zajímal o elektrické přístroje, které mi pak později ve studentských letech doslova učarovaly. Tehdy ve mně vznikla touha, která mně již neopustila: zařídit si výrobu elektrických měřicích přístrojů, abych se mohl věnovat své zálibě jako svému povolání.“ To se mu také podařilo, když ve svých jedenadvaceti letech založil vlastní továrnu v Blansku.\nZdeňka Roučková, vynálezcova vnučka, která se o výstavě dozvěděla náhodou, se přišla na zahájení výstavy podívat se svou dcerou: „Výstava i její zahájení mi učarovaly, jsem překvapená a nadšená, kolik je tu o dědečkovi informací, fotografií a dalšího. Potkala jsem zde rodinu, se kterou jsem se nikdy předtím nesetkala a atmosféra koncertu byla skvělá.“ Slavnostní průběh vernisáže doplnil koncert orchestru Czech Virtuosi, čtyř pěveckých sólistů a blanenského sboru Rastislav. Ti pod širým nebem na nádvoří blanenského zámku vystoupili s Beethovenovou Mší C dur.\nzdroj: Muzeum Blanenska\n"MOJE OHLÉDNUTÍ" – VERNISÁŽ VÝSTAVY FOTOGRAFIÍ V. KEJÍKA "MOJE OHLÉDNUTÍ" – VÝSTAVA FOTOGRAFIÍ V. KEJÍKA Vernisáž výstavy ČTYŘI\nAdasped cup 2019 » « Turnaj v pétanque


Egon Schiele Art Centrum letos ovládnou ženy\nPro rok 2018 připravujeme několik samostatných výstav se zastřešujícím názvem POHLED ŽENY.\nNový výstavní projekt je připravován v souvislosti s výročím založení Československa a s tím spojeným rovným volebním právem také pro ženy a následnou dlouhou snahou žen získat rovnoprávnou pozici i ve výtvarném umění,“ prozrazuje ředitelka Egon Schiele Art Centra Hana Jirmusová Lazarowitz.\nPrvní zemí, která přiznala volební právo ženám, byl Nový Zéland (1893). Itálie, Francie či Japonsko umožnily ženám volit až po roce 1945; Švýcarsko dokonce až v roce 1971. Z tohoto pohledu bylo Československo velmi pokrokové. Samozřejmě, že situace v různých odvětvích se vyvíjela pro ženy různě. Pro umělkyně byl zahájený proces zrovnoprávnění zdlouhavý a vzhledem k reálné situaci v muzeích a galeriích se dá říci, že nebyl dokončen dosud.\n„Rok 2018 jsme tedy pojali jako “doplnění skutečností“ - jednak čistě statisticky, tedy poskytnout výstavní prostory v roce 2018 jen ženám, jednak obsahově, protože pohled mužů na svět zachycený v uměleckých dílech byl předkládán všem dlouhá staletí a žena měla maximálně roli modelu,“ doplňuje Hana Jirmusová Lazarowitz. Ostatně nejlépe situaci vystihuje věta známé skupiny umělkyň Guerrilla Girls: „Musí být ženy nahé, aby se dostaly do muzeí?“\nOd 30. března 2018 budou v samostatných výstavách zpřístupněna díla osmi umělkyň.\nIkuko Miyazaki převádí kresby Egona Schieleho do 3D podoby, kdy disproporční kresby domýšlí do figurálních rozměrů a vznikají zubožené panenky Barbie.\nBernadette Huber (*1962)Audioviovizuální rakouská umělkyně.Před několika lety již v Českém Krumlově vystavovala a ve své videoinstalaci „Egon´s blue sex box“ rozpohybovala postavy z Schieleho obrazů. Postupovala metodou animace za pomoci digitálního fotoaparátu a počítače. K tomuto účelu použila vystříhaných postav z kalendářů a pohlednic s reprodukcemi Schieleho kreseb a maleb. Erotické divadlo, které postavy díky autorce předvádějí, je groteskním představením, které využívá původního smyslného náboje Schieleho obrazů.\nNORMÁLNÍ ŽIVOT NA PLNÝ A POLOVIČNÍ ÚVAZEK!\nPráce snů v srdci Českého Krumlova.Peřiny v oknech, fotbal na ulici, procházka s kočárkem do centra města. Obyčejné každodenní jevy a činnosti, kterých si mnozí z nás ani nevšimnou. Co se ale stane, když všechny najednou zmizí? Z MĚSTA SE STANE KULISA. Máte pocit, že centra některých českých měst přestala patřit místním? Že zde dlouhodobě postrádáte činnosti, které dělají město útulné pro život? Zapojte se do projektu Kateřiny Šedé UNES-CO!V rámci této tříměsíční akce (červen–srpen 2018) můžete zažít v České Krumlově něco, s čím se už pravděpodobně nikdy v životě nesetkáte. Jen teď a tady můžete získat služební byt a mzdu za viditelné provozování normálního života (na plný úvazek, poloviční úvazek i brigádní výpomoc), přímo v centru historického města!rocházka s kočárkem do centra města. Obyčejné každodenní jevy a činnosti, kterých si mnozí z nás ani nevšimnou.\nVýstavy se konají za podpory: Soukromých sběratelů, Města Český Krumlov, Jihočeského kraje, Nadace Sabarsky-Sonnberger, Zámku Týnec, Dragon Press Klatovy.\nMediálním partnerem je Mladá fronta DNES.\nAutor / zdroj: Egon Schiele Art Centrum\nEgon Schiele Art Centrum letos ovládnou ženy - www.iUmeni.cz (2018)


MŠ Kytička - Slunečnice\nSlunečnice únor první týden 2022\nPrvní týden listopad 2021\nŘíjen 2021 poslední týden\nDuben 2021 čtvrtý týden\nVážení rodiče, milé děti ze Slunečnic,\nmáme tu čtvrtý týden měsíce dubna, který nese název Letí bába na koštěti (26.4. – 30.4.)\nPovídejte si s dětmi o čarodějnicích, kdo to je a jak ji poznáme? Jaká jsou charakteristická zvířata pro čarodějnici?\nZahrajte si s dětmi hru – námětová hra na čarodějnici – trénování převlékání a oblékaní různých druhů oblečení..\nPřitahování pavouka (namotávání na tužku), můžete také zkusit vymyslet taneček pro čarodějnici.\nV rámci pracovních činností můžete modelovat zvířata pro čarodějnici ( hada, pavouka...), vyrobit čarodějnici z různých materiálů.\nNa vycházce si zahrajte pohybovou hru – letí čarodějnice. Procvičení běhu, dřepu, skoku..\nProcvičujte s dětmi jednoduché grafomotorické cviky na uvolnění ramenního kloubu – kruh, kývání ruky ze strany na stranu...\nVenku můžete zkusit lektvary pro čarodějnici. Mícháním různých poměrů písku, hlíny, kamínků, trávy, vody….\nRozvíjejte s dětmi komunikační dovednosti – vymyslete společně jména pro čarodějnici.\nNaučte se básničku o čarodějnici\nPřeme Vám hezký poslední týden v dubnu, užijte si krásné pálení čarodějnic u ohně se svými blízkými. Už se na Vás moc těšíme.\nDuben 2021 třetí týden\nmáme tu třetí týden měsíce dubna, který nese název Bábiny perníčky (19.4. – 23.4.)\nPovídejte si s dětmi jaké je znají geometrické tvary.\nZahrajte si s dětmi hru – udělejte si z barevného papíru různé geometrické tvary a ty schovejte, děti tvary hledají. Můžete podpořit logické myšlení tím, že budete dětem slovně přibližovat místo, aby jej snáze našli.\nV rámci pracovních činností si vystřihněte z tvrdšího papíru nebo kartonu různé tvary perníčku a podle fantazie si je nazdobit.\nNa vycházce si zahrajte pohybovou hru – Bloudění lesem. Les nabízí spoustu překážek, které je potřeba zdolat, podlézt, vylézt na ně, obejít..\nVenku na písku můžete zkusit kreslení do písku klacíkem nebo na zem křídami.\nRozvíjejte s dětmi komunikační dovednosti – nechte je popsat, co právě dělají.\nVytiskněte dětem tabulku s geometrickými tvary a můžete tak společně hledat předměty, které mají stejný tvar.\nNaučte se společně básničku o tvarech\nmoc se libí sousedům.\nPřejeme Vám krásné jarní dny plné sluníčka, radosti a dobré nálady a už se na Vás moc těšíme.\nDěkujeme všem, kdo nám posíláte zpětnou vazbu.\nDistanční výuka Slunečnice


1. ŘEČNICKÁ ŠKOLA | EduCity\nDomů Kurzy Manažerské kurzy 1. ŘEČNICKÁ ŠKOLA\nTOP KURZ - 4 modulový projekt - přesvědčivý, kultivovaný a pohotový řečník - prezentující\nKód kurzu: RS-1115\ntrénink rétoriky, práce s hlasem, komunikace, prezentačních a argumentačních dovedností, krizové komunikace a mediální trénink.\nTERMÍNY aktuálně 2019 www.agentura-aha.cz\nMODULY 1. Řečnické školy (info prolink)\nModul Přesvědčivá argumentace a pohotová rétorika 19.-20.11.2015\nModul Praktická rétorika 02.-03.12.2015\nModul Prezentace – umění veřejného vystoupení leden-únor 2016\nModul Mediální trénink březen 2016\ntermíny modulů v r. 2016 budou upřesněny po dohodě se zájemci\nJednotlivé moduly lze absolvovat samostatně; pro vyšší efektivitu doporučujeme absolvovat všechny na sebe navazující moduly.\nkomplexnost výuky - návaznost modulů s gradací nároků na dovednosti posluchače a postupné zafixování dovedností,\nProjekt je složen ze 4 modulů = 7 dní tréninku (56 vyuč. hodin, 2 denní tréninky 1x v měsíci). Tréninky na sebe tématicky, obsahově a logicky navazují s gradující náročností až k simulovanému mediálnímu vystoupení pod vedením profesionálů v improvizovaném TV studiu (profi TV studio na vyžádání za příplatek).\nInteraktivní trénink s využitím moderované diskuse zaměřený na analýzu pro zlepšení mluvního projevu, komunikačních a prezentačních dovedností. Praktický nácvik řeči s použitím řečových technik a cvičení, komunikační a prezentační vystupování s videotréninkem a rozborem: individuální doporučení pro každého účastníka kurzu (osobní plán rozvoje). Cvičení, audio a videotréninky, modelové situace, nahrávky na CD/DVD pro zpětnou vazbu a případné pozdější vyhodnocení osobních rozvojových plánů.\nŠkolící centrum agentury AHA, metro C - Vyšehrad, Na Pankráci 30, Praha 4,\nTV studio - Praha (na vyžádání).\n29.000,- Kč bez DPHZvýhodněná cena při přihlášení na všechny moduly 27.500,- Kč\n(resp. 33.275,- Kč vč. 21% DPH)\nMám zájem o více informací o akci 1. ŘEČNICKÁ ŠKOLA. Prosím kontaktujte nás na níže uvedených kontaktech.