PSI: Procházky se psem - Neviditelný pes\nPSI: Procházky se psem\nV roce 2005 do našich životů vstoupili psi. Nejprve sousedovic bílá fenka Sadie, později černá Trixie.\nSadie a Trixie cestou na procházku\nS mladou Sadie jsme jezdili na procházky, když přibyla Trixie, vozili jsme v autě psy dva. Pak se fenky popraly (jednou trochu, podruhé ošklivě) a raději jsem dvojpsí jízdy vzdali. Začali jsme s nimi jezdit odděleně – Sadie dopoledne, Trixie odpoledne. Potom došlo i k oddělení psů. Sadie se odstěhovala do jiné čtvrti a Trixie se stala naším trvalým psem. Stalo se tak před víc jak šesti lety, ale jejich denní procházky pokračují.\nJá jsem postupně procházky se Sadie vzdala, chtěla jsem mít víc času pro sebe (no trochu výmluva, zlenivěla jsem!). Občas jdu do sebe a zkouším trochu zhubnout a na čas se k choti přidám. Jenže když nastanou vedra a vlhkost na padnutí, moje snaha vylepšit si kondici dostává trhliny. Manžel je nezmar a procházku s milovanou Sadie vynechá, jen když opravdu musí. Má přístup do jejího domu a kromě víkendů ji vyzvedává každý den. Představa, jak na něho Sadie marně čeká u dveří, je silnou motivací. Stará se o ni často přes dlouhé víkendy, když její panička Kris s rodinou odjedou. O letošních Vánocích to byl celý týden. Pak si Sadie užívá dokonce dvě dlouhé procházky denně, k večerní se skoro vždy přidám i já.\nBěhem měsíců, co jsme chodili s oběma fenkami, jsme si všimli, jak jsou rozdílné. Sadie je vytrvalý běžec, Trixie je čmuchal. Takže si fenky pozdějším oddělením vlastně polepšily, procházky jsme přizpůsobili jejich tempu.\nDohodněte se, kudy chcete jít\nZdejší divoká příroda má své kouzlo (a hlavně vůně), ale do krásy evropských lesů má hodně daleko. V Alabamě a jižněji na Floridě je řada státních lesních parků. V dobách „předpsích“ jsme do nich rádi jezdili, někdy se projít, jindy jsme s sebou brali naše skládací kola. Do vzdálenějších to byl celodenní výlet, náš nejbližší státní park je hodinu jízdy.\nKdysi, když jsme zase hlídali mladou Sadie přes víkend, rozhodli jsme se zajet s ní na Floridu. Do parku dvě hodiny jízdy. Ať si užije vůni vzdáleného moře a tropické flóry. Přestože byl říjen, na Floridě bylo o dost tepleji než u nás a příroda ještě zdaleka nespala.\nSadie v tropickém lese - po nás to byly nervy\nSadie šla na dlouhém flexi, ale manžel ho často zkracoval, ze strachu, aby Sadie nezaběhla příliš hluboko do nízkého porostu. Byl to hezký výlet, ale se psem jsme ho už neopakovali. Ano, Sadie byla nadšená, jenže pro nás to byly dost nervy, aby ji něco nekouslo.\nDo zdejšího státního parku se jezdíme projít s návštěvami a je to místo, kam jsme odvezli naše želvy. Sadie ho také zná a dvakrát jsme tam vzali i Trixie. První procházka se Trixie líbila. Byla u nás teprve několik měsíců a myslím, že by s námi byla šla kamkoliv. Pak měla období kulhání, a přestože se uzdravila, dlouhé procházky jsme raději zrušili. Před dvěma roky, když jsme odváželi várku želv na svobodu, rozhodli jsme se vzít i Trixie. Jak se ukázalo, byla to chyba.\nNáš místní nedaleký park\nTrixie měla už svůj pevný domov a v hlavě zakódovaný pachový okruh, do kterého patří, kde se cítí jistá. V autě jezdí moc ráda a nejprve se chovala jako jindy, klidně. Ovšem jakmile ucítila, že jsme opustili její „zónu jistoty“, rychle znervózněla. Na svém předním sedadle se posadila, otáčela se dozadu, těžce dýchala, silně slintala a postupně se i celá třásla. Žádná naše slova ji nedokázala uklidnit. Snad dostala strach, že ji odvážíme někam, kde ji opustíme.Kdybychom neměli želvy v autě, asi bychom se vrátili. Takhle jsme doufali, že až vystoupíme, Trixie se uklidní. Neuklidnila se, z auta jsme ji museli hodně přemlouvat. Sice s námi šla, ale nerada a stále se otáčela k autu. Došli jsme jen na místo pro vypuštění želv, což je sotva čtvrtina okruhu jezera, které jsme zamýšleli obejít.\nVrátili jsme se zpět a úleva, s jakou Trixie vyhupsla na sedadlo, byla až dojemná. Podruhé už bychom ji z auta určitě nedostali. Cestou zpět nejprve seděla stále trochu strnule. Sotva k ní ale dovanula „vůně domova“, uklidnila se, spokojeně si lehla a vše bylo zase v pořádku. Od té doby jsme se už nikdy nepokusili zajet s ní mimo její zónu domova.\nNa pole jezdíme často - rostou tu mladé buráky\nNa procházky psy vozíme v okruhu tak deseti kilometrů. Volného prostoru a polí je zde dost. Bohužel jsou to převážně rovné, otevřené terény a stín tvoří třeba jediný strom, nebo lavička v parku. Samozřejmě s sebou nosíme dostatečnou zásobu vody pro nás i pro fenky. Přesto hodinová procházka ve čtyřicetistupňovém žáru, s oblohou bez mráčku a v tropické vlhkosti, vyčerpá více, než dvojnásobná délka ve stinném lese. Většinou jednou týdně manžel přiveze Sadie k nám, do míst jejího bývalého bydliště. A já jdu často s nimi.\nPo návratu Sadie u domu očekává svůj příděl mrkví. Když se k nim přidám, musím pro mrkve zaskočit do domu, když zůstanu doma, manžel mi zavolá mobilem a já s mrkvemi vyjdu ven. Jak vidíte na fotce, Sadie už přesně ví, kdo a s čím vyjde z domu! Vždy musí dostat tři mrkve, má je přesně spočítané. Když se pokusím z jedné mrkve udělat dvě, rozlomení pozná. Cítí se ošizená, kouká mi na ruce a hledá „tu třetí“. Protože i Trixie mrkve miluje, kupujeme je v množství, které musí u pokladny dělat dojem, že máme doma koně.\nSadie trvá na tom, že musí dostat tři mrkve\nNaše čtvrť hraničí se lesem, i když slovo „les“ je dost nadnesené. Jsou to stromy a houštím zarostlé plochy, které někomu patří a čekají na kupce, aby se změnily na domkové čtvrti či jiné obchodní využití. O takový les se nikdo nestará a psi musí být na vodítku. Nejvíce tam chodíme v zimě, když jeho obyvatelstvo (hlavně to plazivé) spí, cesty nejsou zarostlé, jsou průchodnější. Jakmile se divočina zazelená a celkově probudí, musíme být neustále v pohotovosti. V nejparnějších měsících pak do lesa raději chodit přestaneme. Jednak kvůli nebezpečí pro psy, ale i proto, že při šíleně vysoké vlhkosti vzduchu je poletující havěť, lepící se na zpocenou kůži, prostě k nevydržení.\nV rostoucí zeleni číhají nebezpečí\nSadie není náš pes a manžel za ni při procházkách plně zodpovídá. Proto ji nikdy nepustí na volno. Sadie to ale vůbec nevadí, hlavně že kluše vpřed. Je to rozený vůdčí pes a jít s ní na procházku není žádná flákačka. Musíte svižně a nepřetržitě rázovat, abyste jí stačili. Sadie bude letos v létě třináct let, ale energie má stále jako mladice. Hlavně v zimě, když navíc pofukuje chladný vítr, má elánu za dva.\nPo příjezdu na manželem vybrané místo Sadie vyskočí z auta, nechá se připnout a vyrazí! Za roky procházek už má v hlavě dokonale zmapované nejen všechny trasy, které z parkovišť vedou, ale přesně zná jejich délku. A vždy sama rozhodne, kudy se vydá. Manžel ji jen následuje. V parném létě chodí Sadie o trochu pomaleji, ale i přes manželovu snahu procházku zkrátit se nenechá jen tak ošidit. Když jdu s nimi a zastavím se, abych si něco vyfotila, musím je pak poklusem dohánět.\nSadie nás má hned na začátku procházky spočítané, ví, že tentokrát „jsem tu i já“. Kdybych se přeci jen víc zpozdila, Sadie to vycítí a zastaví se. Otočí se mým směrem, počká, až dojdu, a ujištěná, že jsem zase „ve smečce“, kluše dál. Jinak povinnou zastávku na pití nebo krátký odpočinek ve stínu bere jako zbytečné zdržení. Po krátké pauze je připravená znovu vystartovat. Dříve jsem Sadie ze strachu z úžehu dávala na hlavu mokrý šátek a na krk „bryndák“ naplněný vychlazenou želatinou. Ale pak jsme poznali, že jí vedra a vlhkost nevadí. Nezapře jižanské geny a její bílá barva slunce odráží.\nKvetoucí divoká vistárie má pro Trixie kouzlo\nNaopak Trixie je čmuchal, na chůzi lenoch a délka procházek se mění podle její nálady. Nebývají dlouhé, protože Trixie se u každého nového pachu musí zastavit a dlouze nasávat. Hromádku od jiného psa či divokého zvířete ucítí na metry daleko, a když je na vodítku, dotáhne nás k ní silou. Její chůze často připomíná šněrování opilce, a proto s ní nejraději jezdíme na prázdná, rozlehlá místa, kde může běhat a kličkovat na volno, podle vlastního rozhodnutí.\nZbytky letošní úrody bavlny\nAle i tak musíme být – hlavně v létě – na pozoru, včas zachytit nezvyklý pohyb v trávě či okrajové houštině. Jsou pouze tři výjimky, kdy je Trixie ochotná opravdu běhat. Pro ostružiny, za hozenými tobolkami bavlny a pro hrsti syrových buráků, zbylých po sklizni na poli.\nDokonale uvolněná Trixie večer u televize\nPsi do našeho života vstoupili neplánovaně. Změnili nám život, omezili nás v cestování a my jsem ochotni přeorganizovat si den, jen aby fenky nepřišly o procházky. Přesto by moje úvodní věta byla pravdivější ve znění: „V roce 2005 naše životy obohatili psi“!\nZajímalo by mě, jaké procházky mají rádi vaši psi. Tedy pokud tu možnost výběru mají. Jsou běhací jako Sadie, nebo čmuchací jako Trixie? Jsou to dobrodruzi, kteří vítají výlety na nová, neznámá místa? Nebo se raději drží známých míst s čerstvými pachy? A jak reagují v autě při jízdách „do neznáma“? Nijak, nebo jako tenkrát Trixie?\nBMW Řada 3 320 D, KŮŽE, TEMPOMAT\nr.v. 2001, naj. 162 800 km, diesel\n75 000 Kč (s DPH)\nJežíš Maričko!! To je tak krásný čtení!\nRe: Ježíš Maričko!! To je tak krásný čtení!\nMaričko, tvoje články o zvířatech,\nRe: Maričko, tvoje články o zvířatech,\nMaričko, musím se opakovat:\nRe: Maričko, musím se opakovat:\nRe: Jé Maričko,\nMôžem len potvrdiť\nOpravdu symbióza :-)\nRe: Opravdu symbióza :-)\njá tak ráda čtu\nRe: já tak ráda čtu\nAch Maričko, vaše oddanost zvířatům vašeho\nRe: Ach Maričko, vaše oddanost zvířatům vašeho\npočet příspěvků: 48, poslední 9.3.2017 05:38\nV Torontu najela dodávka do lidí na chodníku. Devět jich zabila a 16 zranila


Hotel De Lara - Dotované pobyty 50+\nDomů Černá Hora Barská riviéra Utjeha Hotel De Lara - Dotované pobyty 50+\nhotel De Lara se nachází ve vesnici Utjeha, pouhých 150 m od pláže. Utjeha, zvaná též Uvala Maslina - olivová zátoka – pojmenovaná po olivovnících, které zde rostou v hojném počtu, se nachází mezi městy Bar a Ulcinj (cca 12 km).\nrestaurace, venkovní bazén s krásným výhledem na moře, lehátka a slunečníky u bazénu a na pláži zdarma, parking (zdarma), WiFi připojení v hotelu (zdarma).\nPokoje (1/2) - klimatizované dvoulůžkové pokoje, TV, lednice, vlastní soc. zařízení, terasa, WiFi. Apartmány (AP 1/2+2) - dvoulůžkové lux apartmány s možností až dvou přistýlek. Apartmány jsou velice prostorné a mají dvě místnosti, TV, lednice, vlastní soc. zařízení, terasa, WiFi.\nPolopenze – snídaně formou švédských stolů, večeře - výběrem ze tří menu.\noblázková pláž 150 m od hotelu, lehátka a slunečníky na pláži zdarma.\nrodinný hotel s příjemnou atmosférou ve velice klidné části Černé Hory. Výborné výchozí místo pro podnikání výletů za krásami Černé Hory.\nLetecká doprava: 7/14x ubytování, 7/14x polopenzi, výlet v destinaci, letenku, transfer z letiště do pobytového místa a zpět, letištní, bezpečnostní a pobytové taxy, základní palivový a emisní příplatek, pojištění proti úpadku dle zákona č. 159/99Sb.\nAutokarová doprava: 7/14x ubytování, 7/14x polopenzi, výlet v destinaci, dopravu luxusním autokarem, pobytovou taxu, služby průvodce po dobu cesty, pojištění proti úpadku dle zákona č. 159/99Sb.\nKde najdete Hotel De Lara - Dotované pobyty 50+?


Levné vlaky Milan Malpensa Airport T1 - Bicocca | Vlak jízdní řád | Trainline\nVlaky z Milan Malpensa Airport T1 - Bicocca\nVlaky z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca\nPrůměrná doba cestování z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca vlakem je 16h 49m, na vzdálenost asi 1049 km. Z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca jezdí denně 9 vlaky a jízdenky začínají od 79,60 €.\n79,60 € - 197,20 €\nČasy vlaků od Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca\nPodívejte se na další vlaky odjíždějící z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca na lun. 9 août. Úplný jízdní řád / harmonogram vlaku nebo hledání pozdějšího času nebo data, klikněte sem.\n23:26 17:56 18hod 30m, 5 přestupy\n06:13 21:19 15hod 6m, 3 přestupy\n06:43 21:19 14hod 36m, 4 přestupy\n07:13 21:19 14hod 6m, 5 přestupy\n07:43 03:57 20hod 14m, 5 přestupy\n07:56 03:57 20hod 1m, 6 přestupy\n12:13 06:28 18hod 15m, 4 přestupy\n17:13 08:07 14hod 54m, 3 přestupy\n19:13 10:55 15hod 42m, 4 přestupy\nLevné letenky z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca\nCena vlakových jízdenek z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca začíná na 79,60 € jedním směrem za standardní třídu, pokud rezervujete s předstihem. Rezervace až v den odjezdu je obvykle dražší a cena se může lišit podle času, trasy nebo třídy.\nprůměrná cena170,94 €\nVětšina vlakových společností v celé Evropě vydává své vstupenky kolem tří až šesti měsíců předem, z nichž mnohé mohou být levnější než ty, které jste si rezervovali dříve. Pokud víte, že chcete cestovat, můžete Najděte si levnější vlakové jízdenky z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca včasnou rezervací.§\nChcete se dozvědět více o vaší cestě z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca? Sestavili jsme některé z nejčastěji kladených otázek našich zákazníků, které vám pomohou naplánovat si cestu.\nJak dlouho trvá vlak z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca\nPrůměrná doba jízdy vlakem mezi Milan Malpensa Airport T1 a Bicocca je 16 hodin a 49 minut, s přibližně 9 vlaky denně. Může být prodloužena o víkendech a svátcích, proto použijte náš Plánovač cest na této stránce a vyhledejte konkrétní datum cesty.\nJaký je nejrychlejší čas cesty mezi Milan Malpensa Airport T1 a Bicocca vlakem?\nNejrychlejší doba jízdy vlakem z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca je 14 hodin a 6 minut.\nKolik stojí vlak z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca?\nVlakové jízdenky z Milan Malpensa Airport T1 na Bicocca mohou začínat od 79,60 € zálohy a jsou obvykle dražší, pokud jsou zakoupeny v den, ceny se mohou lišit v závislosti na denní době, trase a třídě, kterou si rezervujete.\nExistuje přímý vlak z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca?\nNe, neexistují žádné přímé vlakové spoje z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca. Cestování z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca vlakem bude vyžadovat minimálně 3 změny.\nKterý čas odjíždí první vlak z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca?\nPrvní vlak z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca odchází v 23:26. Časy a služby se mohou během víkendů a svátků lišit.\nKdy uplyne poslední vlak z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca?\nPoslední vlak z Milan Malpensa Airport T1 až Bicocca odjíždí na 19:13, vlaky, které odjíždějí v časných ranních hodinách nebo velmi pozdě večer, mohou být služby spaní, čas a služby se mohou během víkendů a svátků lišit.\nJaká je vzdálenost mezi Milan Malpensa Airport T1 a Bicocca vlakem?\nVlaky cestující z Milan Malpensa Airport T1 do Bicocca pokrývají během cesty vzdálenost přibližně 1049 km.\nSamozřejmě vlakem. Viz vlaky z Bicocca do Milan Malpensa Airport T1.\nPoskytnuté informace jsou vypočteny na základě pravidelných spojů zMilan Malpensa Airport T1 - Bicocca pro typický den v týdnu za použití údajů z jízdního řádu pro 09.08.2021. O víkendech, svátcích nebo jiných zvláštních časech může být k dispozici méně spojů. Nabízený rozsah jízdného našli naši zákazníci na Trainline 06.10.2018 pro cesty dne 24.10.2018 a jízdenky pro dospělé v ekonomické třídě, slevové kartya autobusy nejsou zahrnuty.


Ořechový závin bez mouky a cukru | Zdravý recept Restart hubnutí\nZávin, nebo-li štrůdlje velmi tradičním moučníkem, který se v nejrůznějších obměnách objevuje na našich stolech nejen v době Vánoc. Ten náš ale za moučník označit nemůžeme, protože v něm ani špetku mouky nenajdete! O kolik je ale chudší na sacharidy, o to je bohatší na bílkoviny a zdravé tuky.\nNo, řekněte, není to to pravé OŘECHOVÉ pro vaše zdraví i postavu?\nDopřejte si ho jako skvělou svačinu, která nejen chutná, ale dokonale zasytí. Náplň obměňujte podle své chuti – místo ořechů použijte jablka se skořicí (a sekanými ořechy) , mák nebo tvaroh. „Vlašáky“ jsou bohatým zdrojem nenasycených tuků – nejvíce obsahují omega-6 mastné kyseliny, ale mají i nezanedbatelný podíl omega-3 kyselin.\nPozitivně ovlivňují hladinu tuků v krvi a cholesterolu, vyživují mozek a podporují správnou činnost srdce i zraku. Osahují také dostatek bílkovin i vlákniny, z minerálních látek třeba hořčík, draslík a fosfor. Náš extra ořechový vláčný závin je lepší uchovávat v lednici .\n125 g mozzarelly v nálevu\n2 čajové lžičky erythritolu (nebo xylitolu)\n1 lžíce erythritolu (nebo xylitolu)\n3 lžíce 100% jablečného džusu\nMozzarellu vyjmeme z nálevu a natrháme ji na menší kousky do nádoby, kterou můžeme použít k mixování.\nPřidáme vejce a erythritol a ponorným mixerem rozmixujeme dohladka. Tuto směs vlijeme na plech vyložený pečícím papírem, pomocí stěrky rozetřeme (do tvaru obdélníku) a pečeme při 190°C asi 8 minut.\nVyjmeme z trouby a necháme vychladnout.\nOřechy smícháme s džusem, skořicí, erythritolem a vmícháme i vejce. Náplň natřeme na upečené těsto, zabalíme a vložíme zpět do trouby, kde pečeme při stejné teplotě dalších 10 minut. Po vychladnutí krájíme.


Vážení klienti, s rostoucími cenami energií a jiných složek a se zachováním kvality našich služeb jsme nuceni zvýšit cenu za jednorázový vstup na lekci ze 120kč na 130kč a lekci TRX ze 140kč na 150kč. Možnost zakoupení výhodné permice nebo uplatnění kartičky multisport benefit, benefit plus, sodexo, edenred platí nadále. Děkujeme za pochopení a jsme rádi, že jste s námi.\nCena lekce 130 Kč - ostatní lekce kromě TRX, lekce Jogy a Cardioboxu.\nCena lekce 150 Kč - TRX, lekce JOGY, Cardiobox.\nPřijímáme Multisport benefit, Benefit plus, sodexo -poukázky i kartičky, edenred. Možnost zakoupení výhodné permice.\nkredit 500kč -> + 25kč navíc\nkredit 1000 Kč -> + 100Kč navíc\nkredit 2000 Kč -> + 300Kč navíc\nPlatnost permice je půl roku od zakoupení. Pokud končí platnost permice a je na ní nevychozený kredit, dalším dobitím se automaticky prodlužuje.\nSTORNO PODMÍNKY: Nutná rezervace u všech lekcí! Pokud se lekce nekoná, je to vždy včas uvedeno tady v aktualitách. Pokud není nikdo přihlášen na lekci 2hodiny před konáním lekce, lekce se ruší. Prosíme o přihlašování max 2hodiny před konanou lekcí a odhlášení z hodiny min 12h před lekcí. Při nedodržení a neodhlášení včas, je při další návštěvě nutno uhradit cenu neodhlášené lekce v plné výši.


DDP v cizích službách (I) – Curych – Divadelní noviny\nTo, že Dušan D. Pařízek, český režisér a bývalý šéf pražského Divadla Komedie, pravidelně – a nyní už výhradně – režíruje na německy mluvících scénách, je známá věc. Možná o něco méně se ví, že tuto německou kariéru rozvíjí už od roku 2002, tedy shodou okolností od stejného data, kdy převzal Komedii. Pařízkova tvorba v zahraničí samozřejmě nezapře styčné rysy s tou, která je dobře známá českým divákům, leccos se však liší. Pro vyprávění o jeho německých dobrodružstvích se spíš než tematická nebo chronologická linka hodí geografický přístup. Začneme ve švýcarském Curychu.\nFaust 1–3 (kombinace Goethova Fausta a sekundárního dramatu Elfriede Jelinekové FaustIn and Out. V režii Dušana Davida Pařízka uvedl Schauspielhaus Zürich, premiéra 2012. FOTO ARCHIV DIVADLA\nNikoli náhodně. V curyšské činohře uvedl Pařízek už pět inscenací; to je množství srovnatelné jen s jeho dlouholetými spolupracemi s divadly v Hamburku a Kolíně nad Rýnem. V jiných městech se Pařízkova hostování často omezí na jednu až dvě práce – jako v Brémách, Drážďanech, Mnichově či nejnověji v Hannoveru. Curyšská láska zjevně nevyhasla – po letošní pauze by se sem český režisér měl zase vrátit v příští sezoně.\nPařízek v Schauspielhausu Zürich režíroval adaptaci románu Agoty Kristofové Včera (2010), Kleistovu Katynku z Heilbronnu (2011), dvojinscenaci Faust/Faust In and Out (2012), složenou z Goethova Fausta a sekundárního dramatu Elfriede Jelinekové, Schillerova Viléma Tella (2013) a prozatím naposledy Mé jméno budiž Gantenbein dle románu curyšského rodáka Maxe Frische (2014).\nTahle „švýcarská dramaturgie“ poněkud nabourává mou oblíbenou tezi, že zatímco v Čechách proslul Pařízek inscenacemi současných německých autorů, Schwaba, Bernharda, Handkeho, v Německu se stal expertem na klasiku – a skutečně, většinou je to samý Kleist, Schiller, Goethe, či dokonce Ibsen. V Curychu je to, jak vidno, půl na půl; ve volbě titulů se odráží i cit pro jemné zacházení s místními tématy. Max Frisch (1911–1991) se v Curychu narodil i zemřel, je těsně svázán i se Schauspielhausem a vůbec je ve městě profláknutý jak falešný pětník. Jeho tvorba, zvlášť neobvykle nasvícená, tu vzbuzuje výrazné emoce. Zrovna tak Vilém Tell, švýcarský národní hrdina, který je v Schillerově pojetí vlastně zakladatelem Švýcarska, což režisér Pařízek nemůže patřičně ironicky neokomentovat.\nOstatně propagační materiály curyšského divadla lákají na Pařízkovy inscenace slogany typu: „jak si poradil český režisér s tradičně švýcarskou látkou“, a podobně. Není důvod si cokoli zastírat: i když známe smysl marketérů pro realitu, v německy mluvících zemích je Pařízek českým režisérem, potažmo „divadelníkem z Východu“, zatímco u nás byl často vnímán jako Němec, či dokonce „cizák“. Přičemž na každé straně hranice se potlačuje a zdůrazňuje ta opačná část.\nVolba klasičtějších titulů se odráží i v tom, jaká divadla Pařízka zvou: jsou to velké městské činohry, které, mají-li více scén, vždycky jej umístí do té hlavní, honosnější. Je to přece ta velká národní klasika. Minimálně v případě Curychu by asi Pařízek neodmítl nabídku alternativní scény. Tu si Schauspielhaus vybudoval za mnoho milionů v západní části města v bývalém rejdařství. Kulturní centrum s názvem Schiffbau obsahuje divadelní sály, hudební klub, honosnou restauraci či vyhlídkový bar, ale také dílny, zkušebny nebo byty. A samozřejmě podzemní parkoviště.\nMísto Pařízka tu pracoval třeba Alvis Hermanis – jeho předloňská inscenace příběhu Kašpara Hausera skýtala dokonale cirkusovou podívanou, na jevišti byly k vidění děti jako loutky, živý bílý poník i skutečný lilipután. Docela se to k příběhu evropského nalezence v době bujícího osvícenství hodilo.\nPařízek naopak působí v centru, v klasické divadelní budově, řečené Pfauen. I s tou si ale umí poradit po svém. Z pěti jmenovaných jsem v Curychu viděl tři poslední inscenace; zrovna Faust 1–3, jak se mix Goetha a Jelinekové (která vedle klasické literatury čerpala především z příběhu Josefa Fritzla) také nazývá, na možnosti divadelní budovy vyzrál. Divák si totiž mohl vybrat, půjde-li do sklepa na Jelinekovou, nebo do sálu na Goetha. Oba celky se měly po přestávce spojit. Šel jsem do sklepa.\nZatímco jsem čekal na nevzhledné chodbě s ostatními diváky (nebo odsouzenci) a rozhlížel se kolem, někteří se tu zjevně cítili jako doma. Ahá! Taky jdeš na Fritzla, co, ty úchyle! – rozjařeně prohlásil jeden z trojice distingovaných, elegantně oblečených postarších mužů, takto švýcarských divadelních kritiků, směrem k dalšímu příchozímu.\nŽádná přestávka se nakonec nekonala (jak také u Pařízka jinak): uzavřeni ve zvukotěsné zkušebně (na jejíž stěně se na pracovní obrazovce promítalo paralelní dění na horním jevišti) jsme naslouchali monologům tří Fritzlových obětí (Sarah Hostlettlerová, Franziska Walserová a Miriam Martensová) a občas i jemu samému. Krutě ironické poznámky o chování žen a mužů v nenápadných paralelách k obrazu celé nemocné společnosti byly tísnivé i zábavné zároveň. Ve finále do zkušebny vtrhl polonahý zakrvácený herec (Edgar Selge) se sekerou, seřval všechny diváky a donutil nás navléknout si ohavné mundúry vyblité barvy (jak později prozradila autorka kostýmů Kamila Polívková, šlo o kabáty z OP Prostějov) a „vysvobodil“ nás přivedením na jeviště, kde jsme stanuli tváří v tvář užaslým ctihodným měšťanům, sedícím ve večerních róbách v červeně plyšovém zdobeném sále, jaké známe i z našich městských divadel. Pak nám bylo povoleno usednout do hlediště a zhlédnout zbytek představení, kde se Faust a Mefistofeles (tím druhým vedle Selgeho byl Frank Seppeler), z nichž v jednom byl odhalen Fritzl, potkávají se svými oběťmi.\nMinimalismus s humorem\nDalší inscenace už byly – z hlediska práce s prostorem – poměrně tradičnější. Vilém Tell ironizoval švýcarské národní dějiny, otázku svobody a vlastenectví – a Gantenbein, jakkoli v jeho středobodu je český emigrant Swoboda (Siggi Schwientek), byl vlastně neobvyklým milostným dramatem. V obou případech si divadelníci vystačili s hlavním jevištěm (s občasnými výpady do publika).\nInscenace sázejí na dobře známou minimalistickou scénografii – jejím autorem je přirozeně Pařízek sám. Ve Faustovi dominovala jevišti obří krychle, která je (vzpomeňme na Spílání v Komedii či Zahradní slavnost v Národním) už téměř Pařízkovým trademarkem, Vilém Tell se pohyboval na nakloněné rovině z dubových fošen a tytéž vytvářely Gantenbeinovi hranice jeho uzavřeného světa.\nVětšinou nechybí ani další prvky z Pařízkova repertoáru: interaktivní komunikace s hledištěm, popíjení, destrukce dekorací a samozřejmě nějaký ten popový song. Jako třeba Non, je ne regrette rien, kterou v Gantenbeinovi ovšem místo Edith Piaf zazpíval přímo Siggi Schwientek, a to a cappella. A je to silné, dojemné a patetické zároveň.\nPřitom jsou ale Pařízkovy inscenace v německém prostředí mnohem barevnější. Ani herectví není tak tlumeně minimalistické, jak ho známe z Komedie, a občas se tu dokonce i křičí. Může to být jen povrchní dojem, ale mám taky pocit, že tu je Pařízek uvolněnější a dává třeba mnohem větší prostor humoru.\nPařízek pracuje s ustáleným okruhem herců, z nichž někteří s ním cestují i z divadla do divadla, třeba Frank Seppeler. Také tvůrčí tým je stabilní. Za kostýmy stojí vždy Kamila Polívková, jejíž role při vzniku inscenací se stejně blíží spíše roli neformální dramaturgyně; hudbu často skládá Roman Zach a jediným Němcem (tedy Rakušanem) v sestavě je dramaturg Roland Koberg, který byl v příslušném období v Curychu v angažmá, nyní však již přesídlil do Vídně.\nZ inscenace hry Friedricha Schillera Vilém Tell v režii Dušana Davida Pařízka. Schauspielhaus Zürich, premiéra 2013. FOTO ARCHIV DIVADLA\nCurych je dekadentní město. Uklizené a drahé jsou tam i squatty. Město má necelých čtyři sta tisíc obyvatel, žije to tam ale jako v málokterém velkoměstě: a honosná starobylost historického centra tomu vůbec – na rozdíl třeba od Prahy – není na překážku. V udržovaných palácích i malých letitých domcích se tak bez uzardění a bez potíží střídají trendy bary s rázovitými hospodami, tureckými občerstveními i četnými bordely a gay kluby; nemá to přitom nijak vykřičenou nebo otravně komerční atmosféru – nějak záhadně to prostě funguje jako celek a působí mimořádně přívětivě. Jeden den se můžeme přimotat třeba k zahajovacímu večeru právě otevíraného anarchistického knihkupectví a poklábosit o současných levicových teoriích, abychom ten další strávili v hodně drahé kavárně na nábřeží. Protikladů je tu plno a charakterizuje je rozkročenost města mezi dvě řeky: kromě řeky Limmat, vlévající se do Curyšského jezera, tu teče i Sihl, do níž se vrhal nahý Goethe po proflámovaných nocích. Právě Sihl je vnímána jako řeka hříchu a kolem ní se soustředí ta odvrácená tvář města, třeba v ulici Langstrasse.\nV centru se nesmí vynechat Rheinfelder Bierhalle. Tuhle hospodu tvoří ratejna s jednoduchými dřevěnými lavicemi, přednostně obsluhovaným stolem pro štamgasty a sympatickými postaršími vrchními. Pivo, klasické švýcarské jídlo a lidová atmosféra. Do Bierhalle, která je v samém srdci Niederdorfu, staré čtvrti v centru, prý chodívali pravidelně i režiséři Christoph Marthaler a Frank Castorf předtím, než vyrazili do bordelů na Langstrasse.\nA cestou z Bierhalle na Langstrasse lze minout stále fungující Cabaret Voltaire, kde se kdysi zrodil dadaismus. Na jeho dveřích visí dnes cedule Milí hipsteři, nenechte nás s avantgardou samotné.\nKromě rozvětvené sítě bulvárních divadel nebo vznešené opery nabízí Curych i lecjaké alternativněji laděné scény. Jednou z nich je Theater am Neumarkt, které sídlí v budově, kde byla kdysi založena švýcarská komunistická strana. A když tu bylo v roce 1966 otevřeno divadlo, zahajovalo Havlovou hrou Zahradní slavnost. Sál v prvním patře není nijak výrazně izolován od hluku z ulice a představení tu tak mají celkem zvláštní ráz. Mimochodem, zdejší divadla – jakkoli s účastí a podporou státu, respektive měst a kantonů – jsou eseróčka a akciové společnosti, žádné příspěvkové organizace nebo občanská sdružení. A ředitelé se tu samozřejmě pravidelně střídají, což Neumarkt potkalo předloni a čeká to též Schauspielhaus, jehož současnou intendantkou je Barbara Frey.\nKomentáře k článku: DDP v cizích službách (I) – Curych


Černý kůň na medaili? Drahotová neřeší ruský skandál a tvrdí: Mám formu - Deník.cz\nČerný kůň na medaili? Drahotová neřeší ruský skandál a tvrdí: Mám formu\nPraha - Už jste to jméno určitě slyšeli. Anežka Drahotová. Tahle vycházející hvězda tuzemského sportu se chystá dobýt svět. Bude reprezentovat Česko na nadcházejícím šampionátu v atletice. A pozor: může být černým koněm výpravy - v Pekingu hodlá v chůzi útočit na medaili.\nAnežka Drahotová Foto: DENÍK/Miroslav Mazal\nBronzová medailistka z loňského mistrovství Evropy se bude necelé příští dva týdny připravovat na soustředění v Japonsku v Cukubě poblíž Tokia, do Číny se přesune čtyři dny před závodem na 20 km, který je na programu v pátek 28. srpna. Proč tento plán? Drahotová věří svému kouči Ivu Pitákovi, který už v Japonsku dvakrát byl. Věří, že závěrečná příprava bude medailová.\n"Není to nereálné, formu mám," řekla žena, jež kombinuje atletiku s cyklistikou, před cestou na dálný východ.\nDosud jediné chodecké medaile na MS vybojoval ještě za československé éry Slovák Jozef Pribilinec (1983, 1987).\nZávěrečná příprava se ponese hlavně ve znamení aklimatizace a ladění formy. "Kopírujeme osvědčený program," prozradila dvacetiletá Drahotová. Před deseti lety v Cukubě totiž trénovala i Barbora Dibelková, která byla tehdy na MS v Helsinkách pátá. "To bych chtěla vylepšit," řekla juniorská mistryně světa i Evropy.\nA Drahotová věří, že v Japonsku bude i přijatelnější vzduch. "Nejraději jezdím na závody pár dní předem," našla další pozitivum soustředění. "Neplánujeme nějak extrémně těžké tréninky, ale nějaké těžší budou. Nejsem zvyklá mít dlouhé volno," usmála se univerzální sportovkyně.\nVedro a průtrž mračen\nPřipravena je prý dobře. "Mám za sebou jedno z nejtěžších soustředění v životě, všechno dopadlo tak, jak mělo, natrénováno mám," ujistila Drahotová. "Teď záleží, jak to člověku sedne, jak se na to psychicky připravím. Špička je srovnaná, závod dlouhý, nejsou velcí favorité. Já se do toho nesmím hnát po hlavě, což je někdy můj problém," připustila.\nNejspíš bude v Pekingu trochu "vymetenou cestičku" k medaili, neboť ruská federace coby velmoc této disciplíny pravděpodobně nepošle na šampionát své chodce.\nV minulých letech byly za doping potrestány tři desítky ruských chodců a svaz stáhl reprezentanty ze soutěží. V Moskvě získali domácí chodci čtyři z devíti medailí. "Já se k tomu nechci moc vyjadřovat, nevím kolem toho nic, uvidíme, co řekne startovka," nechtěla Drahotová komentovat situaci. "Já musím být schopna závodit s kýmkoliv," podotkla.\nOlympijské hry v Pekingu sledovala jako třináctiletá v televizi. Pamatuje si vedro, ale také průtrž mračen před startem.\n"Asi na to připravená nemůžu být, nikdy jsem v takových podmínkách nezávodila, ale doufám, že jsem schopná závodit v jakýchkoliv podmínkách, bude to pro všechny stejné. Bude záležet, jak se na to každý adaptuje," uvedla Drahotová. Radost má však z toho, že start i cíl bude na olympijském stadionu. "Abych si to tam užila s ostatníma," dodala.


Čepice Puma ARCHIVE heather beanie | Bene Sport\nDomů / Muži / Čepice Puma ARCHIVE heather beanie\nČepice Puma ARCHIVE heather beanie\nČepice Puma ARCHIVE heather beanie. Čepice Puma ARCHIVE heather beanie bude nejen perfektním pomocníkem pro velmi chladné dny, ale také trendy doplňkem jak pro muže, tak i pro ženy. Černá barva a nášivka v přední části čepice, to je klasika, která nikdy neomrzí. Materiál: 90% Akryl, 10% Polypropylen\nCeny jsou tento týden stlačené na minimum. Běží vám čas na BEZPLATNOU dopravu k objednávkám v hodnotě 1500 Kč a víc! Záleží nám na tom, abyste ušetřili. Další informace k produktu: Čepice Puma ARCHIVE heather beanie Název: Čepice Puma ARCHIVE heather beanie Značka: Puma Cena: 599 Kč Barva: Černá\nNajdete v kategorii: Muži, Pánské Zimní Čepice, Zimní čepice a Rukavice\nČepice Puma ARCHIVE heather beanie od oblíbeného výrobce Puma - tento hit můžete sehnat v časové omezené slevě za 599 Kč. Naše výhodné nabídky čekají právě na vás. Zásilky nad 1500 Kč k vám budou dopraveny BEZPLATNĚ. Jasná úspora a k tomu spokojenost z nákupu, není proč váhat.


Jak se naučit šít na šicím stroji? » GS MAGAZÍN.cz\nDomů » ŽENY » Jak se naučit šít na šicím stroji?\nJak se naučit šít na šicím stroji?\nPokud to se šitím myslíte vážně a kromě polštářků nebo prostírání si chcete ušít oblečení pro sebe nebo pro děti, zkuste se už základy naučit správně, ať na nich můžete stavět. Naučte se používat šicí stroj a mějte vše pod kontrolu.\nBudujte si pevné základy\nZkuste ze začátku šít jen s nenavlečenou jehlou a prošívejte bílý papír. Naučte se začít šít a včas zastavit. Dát patku do spodní polohy, rozjet se, zpomalit a pustit pedál. Musíte mít vycvičenou souhru mozku, očí, rukou a nohy na pedálu. Možná párkrát zastavíte pozdě nebo papír přetrhnete. Jakmile se přestanete bát rozjet a budete umět kdykoliv zastavit, vezměte si linkovaný papír stále bez nitě. Držte linii šití mezi linkami v řádku a pak na lince, dokud se nenaučíte šít rovně.\nPo rovném šití zkuste oblouky a tvary\nPak si na papír namalujte obloučky a vlnovky, velké i malé, a zkoušejte je prošít. Nejdřív to zkuste mezi vlnovkami, později zase přesně po nich. Namalujte si nebo vytiskněte na papír libovolné tvary a zkuste je prošívat. Naučíte se šít a ovládat svůj šicí stroj, neprošijete si prsty a nezničíte spoustu metrů látky. Šití je dobré pořádně natrénovat. Postupné zdokonalování se vám bude při šití látek hodit.\nŠití stavějte na zvládnutých základech\nNa začátku při šití pracujte s nepružnými látkami. Nejlepší je bavlněné plátno, které neklouže a nevytahuje se. Projděte doma staré i malé oblečení, ať je nemusíte kupovat. Třeba flekatý ubrus, který je vám líto vyhodit. Šijte rovně i do oblouku, ušijte pytlík, prostírání a povlak na polštář. Věnujte se křivkám a oblinám a ušijte kulatý sedací polštář. Pak si ušijte jednoduché oblečení, třeba šortky bez kapes s tunýlkem v pase na gumu. Naučte se pracovat s velkými kusy látky a zkuste si ušít povlečení.\nTrénujte a nezkracujte si cestu k šití\nÚplety jsou v módě, ale pro začátek je nedoporučujeme. Šití úpletů a pružných materiálů vyžaduje znalost vlastností textilních materiálů, cvik, praxi a souhru s šicím strojem, stejně jako zkušenosti s jeho nastavením a údržbou. Cvičení dělá mistra a tajemstvím úspěchu je vytrvalost. Pokud zvládnete základy, můžete se se střihy a návody na šití vrhnout na složitější projekty, oblečení pro sebe a pro děti.\nS šicími stroji Brother ušijete roušku jedna radost\nJak vybrat šicí stroj, se kterým budete spokojená?\nJak budovat spokojený vztah?\n5 způsobů, jak řešit problémy s neplodností


Guru Vit Kouba Bhagavan: Ano, díky vynálezům se máme lépe\nAby se něco ochránilo před zkažením tak se to dává do konzerv z plechu nebo skla. Zprvu se maso sušilo a udilo, jenže to nestačilo a tak Napoleon vypsal v roce 1795 odměnu 12 tisíc franků tomu, kdo vymyslí způsob, jak dlouhodobě uchovávat potraviny čerstvé. Vedla ho k tomu snaha udržet vojsko bojeschopné. Bez přísunu čerstvého jídla, tehdy armády na celém světě velmi trpěly hladem a nemocemi.\nA přesně 15. května 1809, se v dopise francouzskému ministru vnitra přihlásil se svým objevem konzervace potravin Nicholas Appert, pařížský cukrář a kuchař. V lednu 1810 mu pak vyplatil odměnu údajně sám Bonaparte, poté, co se skleněné nádoby osvědčily a uchránily potraviny po celé měsíce. Později se začalo jídlo dávat v Anglii i do konzerv, s tím začal 1810 Angličan Peter Durand.\nTak jako se musí nasytit tělo, tak se musí nasytit i duše informacemi, a tak vznikli duševní konzervy, zprvu zde bylo zaznamenané písmo a číslice, nejužívanější byl pergamen a později papír, potom vznikl film a fotografie, naučili jsme se zaznamenat i zvuk a tak filmy přestali být němé. Velikým vynálezem byla zvuková kazeta, a video kazeta, potom přišla digitalizace a internet, období kazet takto skončilo a informace se digitalizovali a uložili na internet nebo do počítače.\nPosledním vynálezem je telefon na skládací tyčce, turisté se tak mohou sami fotografovat, a nemusí už obtěžovat cizí lidi, aby je vyfotografovali, tyto fotografie a videa, odesílají na sociální sítě, a chlubí se jimi, že někde byli a zakonzervovali si digitálně realitu. Podívejme se na semena zde příroda používá taky princip zakonzervování a možnost tak počkat na vhodný okamžik kdy se semeno promění v rostlinu nebo strom.\nVystavil GVKB v 11:26


Magická místa Česka: Tajemná Grybla u Jílového | Hospodářské noviny (IHNED.cz)\nMagická místa Česka: Tajemná Grybla u Jílového\n21. 11. 2005 10:45\nNěco v nich musí být - v kamenech a skalách. Proč by jinak, co lidstvo pamatuje, tak přitahovaly. Snad je to jejich věčnost, snad bizarní podoby, do kterých je vytvaroval trpělivý čas. Snad energie slunce, která se v nich za ty věky nastřádala, těžko říct. Ale člověk nemusí být hned pohan, a stejně uvěří, že když na ně položí ruku, zklidní se mu srdce a přejde do něj síla v kameni ukrytá.\nHornopožárský les východně od Jílového u Prahy je takových skal plný. Menších i mocných, šedých i obrostlých zeleným mechem. Vystupují mezi stromy,...


Investoři opět věří trhům rozvíjejících se ekonomik - Rozdílové smlouvy\nInvestoři opět věří trhům rozvíjejících se ekonomik\nRozdílové smlouvy Novinky Investoři opět věří trhům rozvíjejících se ekonomik\nRozvíjející se trh se opět těží důvěře investorů. Ti se na ně vracejí, přestože stále přetrvávají obavy z ekonomických dopadů epidemie koronaviru Covid-19.\nTéměř 730 milionů dolarů činil v uplynulém týdnu čistý příliv investic do burzovně obchodovaných fondů (ETF) v zemích rozvíjejících se trhů. Stalo se tak po téměř dvou týdnech neustálého odlivu peněz doprovázeného oslabováním akcií v zemích Latinské Ameriky nebo Asie.\nCelkový přírůstek tržní hodnoty ETF dosáhl v minulém týdnu čtyř procent. Oproti předchozímu roku je však stále o něco níže. Na změně nálady se podílelo určité zmírnění obav z dopadů epidemie koronaviru. Ještě před jejím propuknutím si aktiva v zemích rozvíjejících se trhů vedly dobře a těšily se zájmu zahraničních investorů. A to zejména díky dosažení první fáze obchodní dohody mezi USA a Čínou.\n„Poslední vývoj zaznamenal skutečně přesvědčivé přírůstky tržní hodnoty a vidíme známky oživení na trzích,“ uvedl pro agenturu Reuters Robert Phipps, ředitel společnosti Per Stirling Capital management. Zároveň vyjádřil přesvědčení, že jde o obrat trendu, respektive o návrat k tomu předchozímu. Podobně to vidí i další finanční instituce jako BlackRock, JP Morgan nebo UBS.\nTagged akcie, Asie, Čína, investice, rozvíjející se ekonomiky, USA\nČlánek publikován: 17. února 2020


DORUČENÍ KVĚTIN ILLINOIS ROCKFORD - ONLINE KVĚTINÁŘSTVÍ ILLINOIS ROCKFORD\nKvětiny a dárkové koše pro Illinois Rockford\nKVĚTINY V ILLINOIS ROCKFORD - KVĚTINÁŘSTVÍ V ILLINOIS ROCKFORD NABÍZEJÍ STEJNÝ DEN DORUČENÍ KVĚTIN\nKvětiny pro Illinois Rockford - květinářství, které přináší stejný den květinové dodávky v Illinois Rockford . Používáme rozsáhlou síť místních Illinois Rockford květinářství a květiny kytice doručena v Illinois Rockford.\nNECHTE NÁS POSTARAT SE O VAŠE KVĚTINY V ILLINOIS ROCKFORD\nNechte Květiny pro Illinois Rockford postarat se o vaše květinová aranžmá o příležitosti, včetně Narozeniny, kytice, Den matek květiny, Valentýna květiny, Novorozené Dítě, a mnohem více. Nabízíme velký výběr květin, rostlin, květinové aranžmá, koše a za velmi konkurenční ceny, které bude uzavřeno kdekoliv v Illinois Rockford. Objednat on-line a mít své květinářství pro Illinois Rockford postaráno o Květiny pro Illinois Rockford.\nDORUČENÍ KVĚTIN V ILLINOIS ROCKFORD\nTým na Internetové Květinářství je odhodlána poskytovat nejvyšší kvalitu květin, rostlin a dary jsou k dispozici v Illinois Rockford, v nejkrásnější možnou cenu. Každý zákazník je pro nás velmi důležité a snažíme se dát naše maximum odborné pozornosti každé jedné objednávky. Celý náš personál se zaměřuje na poskytování nejvyšší úrovně zákaznických služeb pro vaše doručení květin v Illinois Rockford.\nMÍSTNÍ KVĚTINÁŘSTVÍ V ILLINOIS ROCKFORD\nDodáváme květiny, kytice ve více než 900 městech po celém světě. V každém městě, spolupracujeme se spolehlivými místní květinářství stejně jako je tomu u Illinois Rockford. Práce s tímto sítě místních květinářství, jsme schopni zajistit, že budeme dodávat špičkovou kvalitu kytice a květiny zůstanou čerstvé. Postaráme se o váš poslední chvíli květina objednávky, nebo si můžete rezervovat krásnou kytici květin, měsíce předem.\nDoporučené kytici k dodání v Illinois Rockford


Lorca | MurciaRegion\n03/02/2016 / Ema Pokorná\nhrad, Lorca, sv.Patrik, synagoga, Tudrmir, výšivky, Velikonoce\nDominantou města Lorca je bezesporu hrad na vysokém pahorku, kde je dokumentováno jeho osídlení od 5. století n.l. Toto vyvýšené místo skýtalo lidem ochranu před nepřáteli a možnost kontroly nad okolním územím. Teprve však Arabové, kteří převzali vládu nad městem od 8. století, jej rozvinuli ve významné obchodní centrum. Nazývali jej Lurqa a během jejich vlády se stalo hlavním městem provincie Tudmir (oblast, odpovídající z velké části dnešnímu Regionu Murcia). Po rekonkvistě Murcijského království (13.-15. století) byla ovšem Lorca hraničním městem s posledním arabským královstvím na Pyrenejském poloostrově – Granadou, což znemožnilo jeho další rozvoj. V té době byly zpevněny a rozšířeny městské hradby a postaveny hradní věže, z nichž se dodnes dochovaly dvě – Torre del Espolón a Torre Alfonsina.\nHrad v Lorce\nZ tohoto období taktéž pochází rozsáhlé pozůstatky židovské čtvrti, které byly v posledních letech odkryty a zpřístupněny. Klenotem mezi těmito nálezy je židovská synagoga, jež je považována za unikátní, neboť nikdy nebyla přestavěna a využívána pro rituály jiného náboženství.\nJakmile pominulo nebezpečí útoků Arabů z Granadského království (dobyto křesťany 1492), obyvatelé se postupně přesouvali z hradního vrcholku dolů na úpatí, kde se dnes nachází historické centrum města. Hlavnímu náměstí Plaza de España dominuje renesanční kostel sv. Patrika a raně barokní radnice. Celé město je však poseto spousty dalšími historickými budovami šlechtických paláců, kostelů a kláštěrů. Jako příklad uveďmě palác Guevara, který byl nedávno zrekonstruován a zpřístupněn veřejnosti. Procházka Lorkou je jako návrat o několik století zpět. Historické centrum bylo tak právem prohlášeno za Národní historicko-uměleckou památku v roce 1964.\nKromě množství památek a bohaté historie se Lorca pyšní velkolepými velikonočními slavnostmi – Semana Santa. V průběhu těchto dní se konají tzv. biblicko – pašijové průvody a procesí, ve kterých se mísí starozákonní výjevy (Peklo, Ráj, skupiny asyrských a babylonských bojovníků, římských vojenských vozů tažených koňmi atd.) s novozákonní křesťanskou tradicí života Ježíše Krista. Představitelé různých historických postav i členové křesťanských bratrstev nosí hrdě místní ručně vyšívané pláště, což je další významný a unikátní prvek těchto slavností. Během celého roku můžete navštívit muzea těchto křesťanských spolků, kde jsou některé z vyšívaných skvostů vystaveny. Nejreprezentativnější je muzeum bratrstva Paso Blanco, které se nachází v bývalých prostorách dominikánského kláštera a součástí prohlídky je i překrásná barokní Růženecká kaple (Capilla del Rosario), a nové honosné muzeum bratrstva Paso Azul, kde můžeme naživo sledovat pracovnice, které vyšívají nové pláště i externí zakázky. V současnosti výšivky z Lorky kandidují na zapsání do památek UNESCO.\nVelikonoční slavnosti 2015 – video\nel castillo – hrad\nla muralla – hradba\nla sinagoga – synagoga\núnico/-a – unikátní\nfronterizo/-a – hraniční\nel bordado – výšivka\nel paso – krok; zde bratrstvo (uskupení obyvatel v křesťanském bratrstvu, které se účastní velikonočních slavností)\nel yacimiento – naleziště\nFiled under Lorca, Slavnosti a svátky\n← Café Asiático – asijská káva\nCaravaca de la Cruz, svaté město →


Pražská plynárenská od května sníží ceny zemního plynu o 11 procent - Novinky.cz\nNovinky.czEkonomikaPražská plynárenská od května sníží ceny zemního plynu o 11 procent\n16. 3. 2016, 10:40\nPražská plynárenská zlevní letos od 1. května všem zákazníkům zemní plyn o 11 procent, sdělila ve středu společnost. Odběratel, který využívá plyn pouze k vaření a ohřevu vody, tak může ročně ušetřit 967 korun. Pro toho, kdo plynem i topí, představuje celková roční úspora 1602 korun.\n„Další cenová zvýhodnění bude Pražská plynárenská svým zákazníkům postupně představovat během roku v návaznosti na vývoj na trhu," uvedl Miroslav Vránek, mluvčí Pražské plynárenské. Doplnil, že výraznějších úspor mohou klienti dosáhnout kombinací s různými cenovými produkty nebo prostřednictvím nových tarifů, které spouští.\nPřibližně desetiprocentní pokles cen v základním ceníku od května oznámil také největší tuzemský distributor plynu společnost RWE. Důvodem jsou nízké ceny plynu na světových trzích. RWE ceny letos snížila i od ledna. [celá zpráva]\nV návaznosti na nízké ceny komodit na velkoobchodních trzích od března zlevnily plyn i Moravské naftové doly.\nCeny elektřiny a plynu na trhu klesají dlouhodobě. Například cena plynu na Pražské energetické burze pro rok 2017 se v současnosti pohybuje kolem 14 eur (378 korun) za MWh. Před rokem přitom stála kolem 22 eur.\nPražská plynárenská ke konci roku 2014 dodávala zemní plyn na 397 073 odběrných míst v celé republice, elektřinu na zhruba 18 tisíc míst. Skupina RWE zajišťuje dodávky zemního plynu, elektřiny a další služby pro 1,7 miliónu zákazníků.\nNejvětší tuzemský distributor plynu, skupina RWE, zlevní od května zákazníkům cenu zemního plynu. V základním ceníku bude pokles přibližně desetiprocentní....\nČeši loni spotřebovali 7,6 miliardy metrů krychlových plynu, meziročně o 4,5 procenta víc. Vyplývá to z aktuálních dat Energetického regulačního úřadu (ERÚ)....


Praktické tipy do Vaší ložnice v módním kabátě – cshlas.cz\nPraktické tipy do Vaší ložnice v módním kabátě\nPostele 180×200 cm představují ideální rozměrovou variantu nejen pro jednotlivce, ale také pro manželské páry a partnerské dvojice. Nejnovější kolekce hypoalergenních matrací a kvalitní dřevěné rošty se pak postarají o dovedení nabídky specializovaného prodejce k maximální dokonalosti. Postele 180×200 cm vzbuzují tradičně nejvyšší zájem pro svůj formát, který se vejde i do menší ložnice. Konkrétní modely jsou však skvělou inspirací také pro majitele a provozovatele ubytovacích zařízení, kteří se momentálně poohlížejí po kvalitním vybavení za rozumnou cenu.\nDnes pohodlně objednáte, my expresně pošleme\nAť je jaro, léto, podzim či zima, můžete výhodně nakoupit na adrese ověřeného prodejce, jehož sortiment Vás bezpečně uspí. Nechejte se ukolébat příznivou cenovou nabídkou, díky níž si můžete pořídit kvalitní nábytek určený na spaní. Postele 180×200 cm kombinují drsnost bytelné konstrukce s jemností tvarování a barevných dekorů tak, aby intimitě spánkové hygieny u Vás doma již vůbec nic nestálo v cestě.\nPrevious Previous Post: Nádherný interiér


Spoření připravuje Čechy o jejich peníze | Moderní bydlení a designový interiér, články a inspirace - BožskéBydlení.cz\nHome Články o bydlení Spoření připravuje Čechy o jejich peníze\nSpoření připravuje Čechy o jejich peníze\nPublikováno: 20 února, 2013 sekce: Články o bydlení\nČeši se v loňském roce vezli na vlně popularity spořicích účtů, především u nově vznikajících bank. Ti všichni však průběžně přicházeli o své peníze. Průměrná inflace v roce 2012 byla totiž vyšší než výnosy těch nejlepších spořicích účtů.\nTags: INVESTICE / Zpravodajství\nPozor na protékající toaletu. Uteče tak tisíce litrů vody\nZávěsné houpačky do interiéru: Máme pro vás tipy!


Idea | Heronovo\n← Smlouva s ISP\nfstab má 6 sloupců →\nPublikováno 2006-09-29 | Autor: Heron\nDnes mi Jindra Plešinger připomněl svým blogpostem o kontrole pravopisu moji dlouhodobou myšlenku.\nPoužívám prostředí KDE a líbí se mi, že se snaží vše provázat. O co se jedná? Jednotný systém kontaktů, který využívá KMail i kopette (to mám z druhé ruky, sám používám PSI). Kparts (např. textový editor Kate v okně zcela jiného programu, nebo kpdf v okně prohlížeče webu), beru skoro jako samozřejmost. Ještě to není dokonalé, snad v dalších versích.\nCo takhle jít dál? V KMymoney mám seznam plátců, který není synchronizovaný s kontakty. Nebylo by hezké se mrknout na plátce, kterým vám dluží, rovnou z KMymoney mu napsat email, nebo poslat IM zprávu? Kolekci amaroKu mám v MySQL databasi. Tak proč ne všechny emaily, kontakty, historii IM komunikace a třeba i správu versí dokumentů? Tohle všechno využívám, jen odděleně. Subversion támhle, db kontaktů interní KDE, emaily v mail diru (a je požitek jich mít 100 000*) a historie PSI je ve vlastním formátu, který sice jde „snadno“ rozparsovat, ale to se dá říct prakticky o všem.\nPokusil jsem se něco takového navrhnout sám (v freemindu je to pěkná mapa), ale je to nad mé síly. Chci se zeptat, neexistuje něco takového? Prosím, odkazy na MS Office si nechte, hledám něco FOSS a ani ty office to nemají dotažené do konce.\nCelé by to bylo postavené na otevřených formátech, o data by se starala volitelná SQL database (snad není takový problém zajistit obecnou kompatibilitu na úrovni SQL příkazů). To znamená, že by nebyl problém se připojit přes šifrovanou linku odkudkoliv a mít tak svá data neustále při sobě.\n*) Dávat to sem je trochu OT, ale nechci zakládat další blog. To opravdu neexistuje klient nebo systém, který by to zvládl? Pro MS Outlook (a prosím, nechci flame), nebyl problém mít 30 000 emailů v jedné složce. Outlook používal vlastní DB emailů a podle mého názoru, to dělal dobře. Na linuxu jsem našel jen mailbox (hmm 3GB textový soubor, co takhle smazat 15 emailů na začátku?), maildir nebo mb (co email, to soubor — čímž se problém přesouvá na filesystém a nenašel jsem takový, který by to rozumně zvládal). Jak tohle řeší seznam, gmail a podobní? Vždyť ti se musejí postarat o miliardy emailů.


Batoh je vyroben z koženky/bavlny. Je vyztužený, uvnitř s podšívkou a kapsou. popruhy jsou nastavitelné. Výrobek je možno ušít s jiným barevným před. ... celý popis\nBatoh je vyroben z koženky/bavlny. Je vyztužený, uvnitř s podšívkou a kapsou. popruhy jsou nastavitelné. Výrobek je možno ušít s jiným barevným před. dílem. Další varianty barevné kočárkoviny naleznete v kolonce Materiál na zakázku.


Spolunevěsty z Brna a okolí. Jste tady? - - Spole... - str. 179\n« Předchozí 1 ... 177 178 179 180 181 ... 332 Další »\nmarkaz Petruzskoo-mas to moc komplikované, tak radeji Peti, doufam, že alespon s Žebětínským dvorem jsi byla spokojená? Máme to tam zamluvené, tak doufám, že to bylo O.K.\n27. říj 2008 v 09:50 • Svatba byla v dubnu 2009 • Odpověz • Líbí se mi to •\npetruszkaa markaz, jasně...to jen tady...na Petru normálně slyším.\nMy tam byli spokojeni, občas tam zajdeme i tak. Obsluha dobrá, jídlo si lidi pochvalovali a cokoliv jsme si vymysleli nebyl problém. Není to tam sice žádný luxus, prostě taková normální hospoda. Ale zas je kravina vybírat špičkovou restošku a pak se děsit částky za hostinu.\n27. říj 2008 v 09:53 • Odpověz • Líbí se mi to •\nmarkaz díky za odpověď. Já to tam znám. jsem z Bastru, tak tam taky občas chodíme na jídlo. Mě právě přijde dobré, že jsou tam na svatby zvyklí, takže s organizací by problém neměl být a dá se tam i ubytovat, vše za rozumné ceny.\n27. říj 2008 v 10:31 • Svatba byla v dubnu 2009 • Odpověz • Líbí se mi to •\npetruszkaa Proto jsme to taky zvolili, kvůli ubytku, měli dost hostů přespolních (manžel je z Čech a moje familie ze Slovenska).\n27. říj 2008 v 10:33 • Odpověz • Líbí se mi to •\njaninka22 Tak to jo, Peti, to máš pravdu, že si pak člověk po průběhu řekne-to mohlo být lepší,to mohlo být jinak...to je asi normální..\nholky já bych se chtěla zeptat, jak je to s oddávajícím..kde a kdy se má zamluvit?Slyšela jsem že tak 3 měsíce před svatbou,ale přijde mi to divný,když už tou dobou budeme mít vše zamluvený a rezervovaný,tak co když nám na ten termín pak nedají oddávajícího??? Jsem z toho zmatená...jakou máte zkušenost?\n27. říj 2008 v 10:46 • Svatba byla v červenci 2009 • Odpověz • Líbí se mi to •\npetruszkaa Jani, záleží, kde tu svatbu máte??? Nová radnice vypisuje termíny jen 3 měsíce dopředu, takže pak se na vás třeba nemusí dostat. Líšeň má termíny už teď v říjnu na příští rok. A jinde bohužel nevím.\n27. říj 2008 v 11:19 • Odpověz • Líbí se mi to •\njaninka22 Peti, svatbu budeme mít v hotelu (nakonec asi i včetně obřadu) v Jundrově. To spadá pod městský úřad Žabovřesky. Já tam dnes volala,že bysme tam jako zašli si vyřídit žádost,ale paní mi řekla,že se to dělá 3 měsíce dopředu...tak právě nevím...aby nás pak měl vůbec kdo oddat\n27. říj 2008 v 11:34 • Svatba byla v červenci 2009 • Odpověz • Líbí se mi to •\nluc1979 Jani, tak pak zkus úřad, pod který spadáte jeden z vás bydlištěm, kdyby vám to nevyšlo. Nebo prostě jiný. Neboj, to vyjde.\n27. říj 2008 ve 12:26 • Svatba byla v březnu 2009 • Odpověz • Líbí se mi to •\njaninka22 No my totiž bydlíme a máme oba trvalé bydliště v Ivančicích,to je 30 km od Brna.Ale svatbu chceme mít v Brně,oni taky všichni z rodiny bydlí v Brně právě jsem se chtěla zeptat, jestli je možný se poptat i na jiným úřadě než pod který spadá místo obřadu...takže to jde?\n27. říj 2008 ve 12:36 • Svatba byla v červenci 2009 • Odpověz • Líbí se mi to •\nzuhur Blani - měřím 157cm, takže nejsem prcek - jak se mi snaží okolí namluvit - jen prostě lidi kolem mě víc vyrostli\nJaninka - šaty buď můžu prodat, nebo mi bylo navrženo, že se dají upravit jako plesové - teď ještě naučit přítele nějaký plynulý pohyb, který by se dal nazvat tancem Jinak i mě čeká rezervace termínu tři měsíce před obřadem Dost mě to trápí, hostinu chceme v Žebětínském Dvoře a doufám, že na nás ještě zbude místečko.\nDnes po dlouhé době jsem byla u "normální" kadeřnice, jindy chodím k učňům, 1000Kč jsem sice zaplatila bez mrknutí oka, ale upřímě po svatbě se zas vrátím k učňům a příjemné částce nepřesahující 400Kč a nerujnující moji peněženku.\n27. říj 2008 v 18:38 • Odpověz • Líbí se mi to •\nbrnanda zuhur... chodímke své kadeřnici už 3roky a vždy za ostříhábí atd platím 250kč,barvím si hlavu sama. a i svatební účes i zk.mě stála pětikilčo a talíř chlebíčků\n27. říj 2008 v 19:39 • Svatba byla v červenci 2008 • Odpověz • Líbí se mi to •\nluc1979 Brni, a odkud máš kadeřnici?\n27. říj 2008 v 19:54 • Svatba byla v březnu 2009 • Odpověz • Líbí se mi to •\npetruszkaa Zuhur, my volali koncem brezna do Zebetina na nas termin a uz to byl problem. Ale ted to rozsiruji, tak snad se bude lepsi.\nJesteze ja se chodim strihat jen za 2 krabicky Marlborek ke zname\n27. říj 2008 ve 21:14 • Odpověz • Líbí se mi to •\nbrnanda Peti, tak to máš super! ale i tak, jednou za tři týdny dát 250 je taky super, než 1500 jak každej platí např. v seriálu ulice mě by hráblo.\nLuc1979.. na vinohradech\nTy jo my sme dneska vzali všici tři ten svátek doslova vážně spali sme až do půl jedenáctý\n28. říj 2008 ve 12:21 • Svatba byla v červenci 2008 • Odpověz • Líbí se mi to •\nPeťo - já spala do půl 9, pak si psutila pohádku a usnula a vzbudila se v 1 A teď si píšu s kolegama z práce a chystám se z domu pracovat (nějak tu chybí zvracející smajlík )\nHolky, já byla u kadeřnice naposledy v březnu 2007 A pořád mi ještě vlasy nejdou pořádně stáhnout, na boku a zepředu mi to padá, když tam nemám sponky A to jsem si myslela, že mi to poroste rychleji. Naštěstí se mi to vůbec netřepí nebo tak, takže nemusí zastřihávat, jinak by mi asi nedorostly nikdy\n28. říj 2008 ve 14:20 • Odpověz • Líbí se mi to •\npetruszkaa Čau ženský, tak já spala asi do půl desáté. Trošku jsem se zkultivovala (ostříhala si nehty a nalakovala, obarvila si vlasy, ještě jsem chtěla vlítnout na epilaci, ale to už asi nestihnu), taky musím trochu dělat do práce a navečer jdeme na kafčo s kámošema ze Zlína (jdeme do Husy ve Vaňkovce, takže asi zajdu mrknout na nějaké hadříky).\n28. říj 2008 ve 14:26 • Odpověz • Líbí se mi to •\npetruszkaa Blani, to mě to roste až moc! Já to nechápu, barvím každé 3 týdny, skoro každý den si myju vlasy a pak foukám a žehlím a pořád to roste a není to ani zničené.\n28. říj 2008 ve 14:27 • Odpověz • Líbí se mi to •\nnatrix holky, tak já vstávala v 7:15 byli jsme na výletě na zámku v Lysicích a je to nádhera... byli jsme na prohlídce zámku a ještě na výstavě kočárků a prohlídli jsme si taky nádherně zrestaurovaný kočár... a taky výstava paličkovaných krajek tam je\n28. říj 2008 ve 14:30 • Svatba byla v dubnu 2009 • Odpověz • Líbí se mi to •\nblanka.k Silvi - Lysice jsou krásný, podle mě nejkrásněší místo na svatbu na okr.BK Však když babička viděla, kde se bereme, tak jsem dostala skoro vynadáno, proč to není v Lysicích, že by to "stréc Slávin" zařídil, pracuje tam totiž. A byli jste i v zahradách nebo už jsou zavřený? Z těch zahrad je podle mě zámek nejkrásnější. Ta oddací síň není nic co by jinde nebylo, ale ty zahrady a kolonáda je super.\n28. říj 2008 ve 14:35 • Odpověz • Líbí se mi to •\nnatrix zahrady a kolonáda jsou úžasný, bohužel už zavřený, ale pojedeme se tam podívat znovu, až bude tepleji a bude to otevřený, fakt náhdera\ni svatbu bych tam brala, ale je to daleko...\n28. říj 2008 ve 14:42 • Svatba byla v dubnu 2009 • Odpověz • Líbí se mi to •\npetruszkaa Tam je to fakt hezký. My měli v merku Janohrad, Lysice a Rájec, ale pak jsme usoudili, že vše je moc daleko.\n28. říj 2008 ve 14:52 • Odpověz • Líbí se mi to •\nnatrix My jsme rozhodnutí už por kostel, na zámky koukáme, protože jsou krásný, tak jen tak, ale v Rájci jsem taky ještě nebyla, ani v Židlochovicích\n28. říj 2008 ve 14:54 • Svatba byla v dubnu 2009 • Odpověz • Líbí se mi to •\nblanka.k V Rájci je to pěkné, ale podle mě moc tmavé. A nic moc zahrada Ale vlakem z Brna kousek Já už se tak těším na jaro, až zas otevřou hrady a zámky. To zas bude přes zimu absťák\n28. říj 2008 v 15:02 • Odpověz • Líbí se mi to •\nbrnanda Peti.. to já taky, jak to mám krátký, tak to roste hrozně rychle,každé tři týdny se to musí stříhat- nedrží pak účes,když se to nechá delší,třeba jakote´d- už takový dva měs. nejsem ostříhaná, vlasy se mi hrozně mastí a každý den,nebo druhý den ráno to musím umejt-což je otřesný a nebaví mě to.\nBlani, kdybys ty vlasy aspoň jednou za měsíc jen o milimetr zastřihla, rostlo by ti to rychleji! on si každej mymslí,že když to stříhat nebude, tak to poroste,ale bohužel ba naopak ,-)\nAle aspoň si takto můžu pořád barvit vlásky a můžu experimentovat ,-)\n28. říj 2008 v 15:22 • Svatba byla v červenci 2008 • Odpověz • Líbí se mi to •\nblanka.k Brni - mě teda něklik lidí řeklo, že stříháním vlasy prostě rychleji neporstou, že je to blbost, tak si pak vyber A roste mi to pořád stejně rychle, i když jsem to měla nakrátko a stříhala se často, necelý 1cm za měsíc. Tak nevím, stříhat se nebudu, teda já bych ráda nakrátko, ale manža nechce. Protože jsem z těch vlasů občas na prášky, jelikož se mi moc kroutí a nic na to nepomáhá, většina lidí si myslí, že to tak mám schválně nějak natočené a natupírované, ale ono ne. Tak jen doufám, že jak to bude delší, tak se to nějak narovná Zatím to řeším stažením do culíku a sponkama. A ostříhat se můžu vždycky, zatím čekám, co mi naroste.\n28. říj 2008 v 15:30 • Odpověz • Líbí se mi to •\npetruszkaa Mně to roste rychle, i když stříhám nebo ne...to je asi fakt daný. Když jsem měla dlouhé vlasy tak taky. Ale teď mě to fakt štve, když jsem na mikado...pořád musím chodit stříhat krček.\nBlani, já si teda myslím, že délka to vlnění moc neovlivní - já jsem taky docela pudlík a skutečně zabírá jedině žehlička...lidi mi nevěří, že mám hodně vlnité vlasy...teda pokud nezmoknu nebo nemám na hlavě helmu na snowboard.\n28. říj 2008 v 15:43 • Odpověz • Líbí se mi to •\nbrnanda Já nevím,osobně,jelikož jsem měla od dlouhých vlasů pod lopatky až po asi půl cm. ježka a všechny odstíny barev už na hlavě vyzkoušené, tak vím,že nechápu jak sem mohla bejt jako puber´ták s dlouhýma vlasama,neboť te´d v dospělosti s emi hrozně mastí-já vím, víc se člověk hýbe,sportuje a pracuje a pod.,ale i tak plno věcí nepochopím.. když sem měla dl. vlasy, rostlo mi to pět let! abych je měla pod lopatkama až,což bylo něco šílenýho,ale vzpomínám si, neboť já nemám na sobě ráda stejně dl. vlasy, vždycky sem se předklonila, dala vlasy do culíku , chytla a prostě ustřihla a měla sem super nový účes- ani sem neviděla, jestli tam mám zuby ale bylasem spokojená, že to mám zase jinak a hotovo a te´d .. dva metry nestříhám vlasy a mám zas ejiný účes a pak zase pokaždé,když se to vostříhá, je to jinak,ikdyž na krátko,ale jinak no co víc si přát ( )\nale musím tady s peťkou souhlasit- žehlička a te´d ty přípravky na žehličku ,teda na vlasy je jich plno,ale jsou super! a třeba blani mě se líbí,jak s eti to krásně vlní nedokážu si tě třeba představit a krátko ,ale úplně kra´tučko s rovnejma vláskama\n28. říj 2008 v 16:27 • Svatba byla v červenci 2008 • Odpověz • Líbí se mi to •\nnatrix tak s vlasama mám tu zkušenost, že platí, že když se zastřihnou s přibývajícím měsícem, tak rostou rychleji a když s ubývajícím, tak pomaleji, to samý nehty...\n28. říj 2008 v 16:41 • Svatba byla v dubnu 2009 • Odpověz • Líbí se mi to •\nzuhur Je fakt, že já jsem si tuhle kadeřnici vybrala proto, že je jen dvě ulice od nás, tudíž v den svatby se nebudu muset nikam vláčet, ale jak říkám, ta cena mě dost zarazila. K učňům chodím ráda, je to sice nadýl, ale co. Bohužel žádnou známou nemám ač mi to přijde nespravedllivý, protože skoro každá moje kamarádka nějakou má a na mě žádná nezbyla Stejně si často barvím vlasy sama, ale teď jsem tam měla takovou spoušť, že jsem se radši svěřila odborníkům.\nPetrusulaa - my jsme se právě v Žebětíně ptali a říkali jsme jim, že termín obřadu budeme mít až tři měsíce předem. No a oni na to, že v dubnu by to snad takový problém neměl být a navíc přibudou ještě dva nebo tři salonky, takže to bude prý v pohodě - já tomu sice moc nevěřím, ale bojím se, že si to zarezervujem a pak nám nevyjde to datum na úřadě.\npetruszkaa Zuhur, já bych se poptala v Žebětíně, jaké termíny mají volné na salonky třeba den předtím než půjdete na úřad a trošku bych se pak u termínu obřadu podle toho orientovala.\n29. říj 2008 v 09:41 • Odpověz • Líbí se mi to •


Cukrovku může odstartovat i pouhý stres - Zlínský deník\nCukrovku může odstartovat i pouhý stres\nZLÍNSKO - Stres jako spouštěcí faktor cukrovky I. typu, při níž je nutná injekční aplikace inzulínu. To je případ sedmadvacetileté Silvie Židlíkové ze Zlína, která se přijela o své nemoci více dozvědět na mezinárodní setkání věčně mladých diabetiků do Společenského domu v Luhačovicích.\nManželé Židlíkovi ze ZlínaFoto: DENÍK\n„Cukrovku mi zjistili náhodou. Ve čtrnácti letech mi po angíně vzali krev na testy a hned jsem skončila v nemocnici,“ popsala. Tehdy podle jejích slov nechápala proč, v rodině se totiž onemocnění nevyskytovalo. Dnes je přitom odkázaná na inzulínovou pumpu, která nahradila injekční aplikace.\nHlavní úlohu přitom v onemocnění podle ní sehrál stres.\n„Prožívala jsem stresové období kvůli přijímacím zkouškám na střední školu. A znám spoustu podobných případů, kdy stres byl spouštěcím faktorem,“ vysvětlila. Jak sama říká, neplatí tedy, že diabetes je nemoc špatného životního stylu. „Naše rodina žije zdravě, do jídelníčku zařazujeme hodně ovoce a zeleniny,“ doplnila s tím, že přestože dodržuje potřebné záležitosti, nemoc je stejně nevyzpytatelná.\n„Velkým problémem je hypoglykémie, spočívající v kritickém poklesu hladiny cukru. To může vést až k mdlobám. To se mi sice ještě nestalo, ale já třeba přestávám vnímat, jsem zmatená a podrážděná,“ naznačila rizika a dodala, že proto s sebou nosí vždy hroznový cukr nebo různé tyčinky k vyrovnání hladiny cukru.\nPodle ní je také dobré, aby se o onemocnění vědělo. „Lidé z nejbližšího okolí by měli být seznámení, co diabetes obnáší. Aby mohli správně reagovat,“ upozornila. Také sama se snaží o své nemoci dozvědět co nejvíce. „Informace získávám hlavně z internetu. Ale setkání v Luhačovicích s podobně postiženými lidmi je nenahraditelné a poznali jsme zde i nové přátele,“ uvedla. Jezdí sem pravidelně, už čtyři roky i s manželem. Ten je naopak zdravý. „Jemu nemoc zjištěná nebyla, ale dočetli jsme se v nějaké deklaraci, že se člověk, který žije s diabetikem, řadí mezi diabetiky III. stupně,“ prozradili oba s lehkým pousmáním.\nA co znamená diabetes pro něj? „Když jsme se seznámili, o cukrovce jsem nic nevěděl. Tehdy jsem si myslel, že je to z přemíry konzumace sladkostí,“ vypověděl Petr Židlík.\nOba se shodují, že onemocnění jim, pokud se hlídá, v životě nijak zvlášť nebrání. „Díky diabetu partnerky jsem získal návyk na pravidelnou stravu a dokonce i kázeň v životě,“ dodal s úsměvem.


e-kultura » O podivínském životě J. D. Salingera vznikne film\nPřestože Jerome David Salinger napsal během svého dlouhého života jen jediný román a to knížku Kdo chytá v žitě, podařilo se mu navždy zapsat se do dějin literatury. Není proto divu, že i on se zřejmě vbrzku dočká snímku, jenž zmapuje jeho neobyčejný životní příběh.\nNatočit film o nedávno zesnulém spisovatelském podivínovi, který se většinu svého života vyhýbal kontaktu s veřejností a novináři, a raději žil v ústraní v městečku Cornish v New Hampshiru, se rozhodlo filmové studio The Weinstein Company. To přitom před nedávnem dokončilo natáčení dokumentárního snímku věnovanému Salingerovi, s nímž by se rádo ucházelo o rozličné filmové ceny. Kritici však snímku, v němž hrají Philip Seymour Hoffman a Edward Norton, velké šance nedávají. Například na portálu Metacritic.com má dokument prozatím hodnocení pouhých 38 procent.\nPřipravovaný životopisný snímek by měl přiblížit celý Salingerův život, včetně zásadních období, jakými byly boje během 2. světové války, při nichž se začínající literát seznámil s Ernestem Hemingwayem, jenž při pročítání jeho prací údajně prohlásil: „Ježíši, on má teda fantastický talent!“, nebo vydání knihy Kdo chytá v žitě, jež ze Salingera udělalo ze dne na den spisovatelskou megastar. Připomeňme jen, že román popisující dospívání hlavní postavy, teprve sedmnáctiletého Holdena Caufilda, měl takový čtenářský úspěch, že musel být během dvou měsíců osmkrát poslán k dotisku, a třicet týdnů si pobyl na seznamu bestsellerů New York Times.\nSnímek by se samozřejmě měl zaměřit i na období po roce 1965, kdy se newyorský rodák stáhl do ústraní a poodhalit tak roušku tajemství vznášející se nad jeho dalším životem. Vždyť poslední velký rozhovor poskytnul novinám Salinger v roce 1980 a následujících třicet let, tedy až do své smrti v roce 2010, prakticky nevycházel na veřejnost. Dodnes se tak o něm kupříkladu traduje, že vstával již v pět hodin ráno a trávil u psacího stroje v malém betonovém bunkru zbudovaném ve svém domě víc jak patnáct hodin denně. Scénáře by se měl ujmout zkušený filmový matador Shane Salerno, který je spoluautorem Salingerovi biografie vydané letos na začátku září a režisérem již zmíněného dokumentu o Salingerově životě.\nJak popsat hrozbu totality dospívajícím dětem?\nWanda Rýšová 2.10.2013 v 8:08 Odpovědět\nCelkem se na to těším. Ráda bych si o životě J. D. Salingera něco přečetla, nebo se podívala na nějaký film o něm.\nMíša Krotká 2.10.2013 v 22:08 Odpovědět\nTa knížka o jeho životě je u nás někde k sehnání?\nPavel Besta 7.10.2013 v 10:26 Odpovědět\nV češtině bohužel ještě ne; leda v angličtině v nějakém zahraničním knihkupectví v centru Prahy. Jinak ji určitě najdete i na Amazonu…


Uvítáme Vaše náměty na nové příspěvky do rubriky Časté dotazy. Myslíte-li si, že zde chybí odpověď na nějaký důležitý chovatelský problém, nebo zde ani nikde jinde nemůžete najít odpověď na nějaký Váš dotaz, tak nás prosím kontaktuje přes formulář Rychlý kontakt (vlevo dole) nebo e-mailem na info@welsh-cz.info. Předem Vám moc děkujeme.\n•při individuálním zápisu,\n•na kterémkoli svodu klisen,\n•nebo na určeném svodu klisen velšských plemen.\nIndividuální zápis klisny můžete nechat provést například u Vás doma, odpadá tak mimo jiné nutnost s klisnou cestovat. Možné hodnocení klisny: 1. chovná ZPK (základní plemenná kniha) nebo 2. nechovná. V případě neshody mezi hodnocením klisny provedeným inspektorem chovu koní a veterinárním lékařem platí nižší hodnocení. Pokud inspektor chovu koní posoudí klisnu jako „Chovná ZPK“, majitel dále zajistí osvědčení veterinárního lékaře ("Zpráva o veterinárním vyšetření koně"), a to na předtištěném formuláři (ke stažení ZDE nebo na požádání u ASCHK ČR). Osvědčení veterinárního lékaře zašle inspektor či majitel společně s kopií původu klisny na ASCHK ČR s uvedením: Źádost o zápis klisny do PK velšských plemen pony a kob + adresa majitele klisny. Klisna zapsaná v ZPK se v kterémkoli věku může dostat do HPK, pod podmínkou, že k tomu splní podmínky, viz níže.\nDo české Plemenné knihy může být zapsán hřebec sekce A, B, C a D za dodržení podmínek Řádu plemenné knihy (ŘPK) a s prokazatelným původem až do mateřské plemenné knihy ve Velké Británii. Hřebec WPBR za dodržení podmínek ŘPK a s původem alespoň do čtvrté generace předků.\na) Můj hřebec již má udělený výběr pro plemenitbu v jiné evropské plemenné knize velšských plemen pony a kob: Takový hřebec může být zapsán pro plemenitbu v ČR ve smyslu prodloužení výběru, pod podmínkou doložení všech náležitostí majitelem. Výběr hřebce definitivně schvaluje Rada PK.\nb) Můj hřebec ještě nemá udělen výběr v žádné plemenné knize velšských plemen pony a kob a v daném roce dovrší alespoň 3 let věku: Pak je možný\n•individuální výběr (pouze čistokrevné sekce A, B, C, D),\n•či celostátní výběr (hřebci A, B, C, D, WPBR).\nHřebci čistokrevných sekcí (A, B, C, D) mohou být od roku 2006 hodnoceni při individuálním výběru (např. u majitele doma, není třeba s hřebcem cestovat na celostátní výběr). Posouzení hřebce sekce A, B, C nebo D při individuálním výběru provádí veterinární lékař a inspektor chovu koní. Možné hodnocení: 1. chovný ZPK, 2. nechovný. Inspektoři do Popisových listů zapisují bodová hodnocení, ta jsou ale u velšů již několik let orientační, oficiálně jsou na individuálním výběru možná pouze dvě výše uvedená hodnocení.\nPokud inspektor chovu koní posoudí hřebce jako „Chovný ZPK“, majitel dále zajistí: • Osvědčení veterinárního lékaře, a to na předtištěném formuláři (tj. "Zpráva o veterinárním vyšetření koně" ke stažení ZDE nebo na požádání u ASCHK ČR); • 5 fotografií min. formátu 10 x 15 cm, se zřetelným a úplným vyobrazením dotyčného hřebce: 1. z levého boku (v zootechnickém postoji), 2. z pravého boku (v zootechnickém postoji), 3. zezadu, 4. zepředu a 5. detail hlavy z profilu a • Genetický typ (adresy laboratoří pro stanovení genetického typu viz Plemenní hřebci). V případě neshody mezi hodnocením hřebce provedeným inspektorem chovu koní a veterinárním lékařem platí nižší hodnocení. Osvědčení veterinárního lékaře, fotografie a protokol o DNA typu zvířete zašle majitel nebo inspektor chovu koní společně s kopií původu hřebce na adresu ASCHK ČR s uvedením žádosti o licentaci hřebce pro PK velšských plemen pony a kob a adresou majitele hřebce.\nZápis hřebce do ZPK není konečnou stanicí. Od tří let výše se každý hřebec může kdykoliv ze ZPK dostat do HPK pod podmínkou splnění níže uvedených podmínek či splnění podmínek akceleračního programu jiným způsobem (např. přes potomstvo, vlastní sportovní výkonnost, sportovní výkonnost potomstva...). Po splnění podmínek o přepis do HPK žádá majitel.\nČistokrevný hřebec (sekce A, B, C a D) může na celostátním výběru (tj. při MŠ WP&C) získat jedno ze tří následujících hodnocení: 1. chovný HPK (Hlavní plemenná kniha), 2. chovný ZPK (Základní plemenná kniha), 3. nechovný. Hřebec WPBR může získat pouze jedno ze dvou hodnocení: 1. chovný HPK, 2. nechovný.\nHřebec, kterému je udělen výběr pro HPK, získává automaticky nárok na akcelerační program (AP). Hřebec v Hlavní plemenné knize proto získává označení "HPK-AP". Majitelé hřebců vybraných na celostátním výběru hřebců dodají na ASCHK ČR protokol o stanoveném genetickém typu hřebce (pokud neměli licenci již předtím). Výběr hřebce definitivně schvaluje Rada PK.\nDalší info najdete také na stránce Plemenní hřebci.\n• Pravidla výstavnictví velšských plemen WP&CS Aus. (pdf, anglicky - užitečné fotografie vhodných ohlávek, uzdeček, ilustrace vhodných účesů pro leading rein, apod.)\nNásleduje individuální předvedení, při kterém každý kůň je předveden ve výstavním postoji, v kroku a klusu. Podrobněji: Posuzovatel si prohlédne koně ve výstavním postoji. Může vystavovateli položit nějaký dotaz (nejčastěji např. na věk koně). Následně dá pokyn, aby odešel v kroku, obvykle podél dlouhé stěny obdélníku, ale hlavně tak, aby posuzovatel mohl posoudit koně přímo zezadu a viděl tedy, jak používá zadní končetiny. Po asi 15ti metrech se vystavovatel s koněm točí na pravou ruku a nakluše. V klusu kůň musí být veden přímo zpět k posuzovateli, ten totiž musí zhodnotit koně zepředu (zda např. končetinami nerozmetá). Pokud posuzovatel na poslední chvíli musí klusajícímu koni ustoupit, je kůň předveden správně. Stále v klusu následně vystavovatel s koněm opět zatočí na pravou ruku (tj. obvykle dozadu kolem skupiny ostatních koní, čekajících uprostřed obdélníku), až na dlouhé stěně přejde do kroku a v kroku se zařadí s koněm zpět do skupiny, dle původního předběžného pořadí. Poté, co takto byli předvedeni všichni koně ze skupiny, se obvykle opět ve skupině obchází obdélník v kroku a posuzovatel vybere konečné pořadí, ve kterém většinou koně opět nechá zařadit uprostřed obdélníku. Následuje udělení kokard, případně dalších cen. :-)\nV žádném případě nekupujte koně, jehož PP se teprve "vyřizuje" !!! Podle Nařízení Komise (ES) č. 504/2008, které vešlo v účinnost dnem 1. července 2009, musí být koně vybaveni průkazem před 31. prosincem roku narození daného koně, nebo během 6 měsíců od data narození podle toho, který z těchto termínů nastane později. Bez ohledu na věk každý kůň musí mít vlastní průkaz dříve, než může být prodaný. Bez průkazu se koně ani nesmí přemísťovat. Kupující tedy navíc zbytečně sám sebe vystavuje možnému postihu, odveze-li si takového koně. Vyřízení průkazu je přitom povinností chovatele! Tuto věc s prodávajícím bezpodmínečně vyřešte, než koně koupíte. Pokud Vám chce koně prodat například pouze s připouštěcím lístkem, svědčí to o nesolidnosti prodávajícího, i kdyby to byl známý chovatel či "odborník". ČSCHVK bohužel nemůže chovatele, který takto jedná, nijak postihnout, obzvláště, zapisuje-li své koně pouze v zahraničí. V takovém případě nesou plnou odpovědnost pouze prodávající a kupující.\nU klisen a hřebců nezapomeňte mít u veterinárního vyšetření a popisu inspektorem s sebou jejich Průkaz koně. PK = Plemenná kniha, ZPK = Základní plemenná kniha, HPK = Hlavní plemenná kniha, HPK – AP = Hlavní plemenná kniha + Akcelerační program (hřebci), HPK – AP (exteriér M) = Hlavní plemenná kniha + Akcelerační program (exteriér Mladých - klisny).\nNapište číslo 81 : (ochrana proti spamu)