ZRNÍČKO. Svazek 6, číslo 6 červen plešatá hlava - PDF\nZRNÍČKO. Svazek 6, číslo 6 červen plešatá hlava\nDownload "ZRNÍČKO. Svazek 6, číslo 6 červen 2006. plešatá hlava"\n1 ZRNÍČKO Svazek 6, číslo 6 červen 2006 plešatá hlava Bůh na nás myslil od věčnosti a ve své stvořitelské lásce stále nad námi bdí. V osobě našich bratří máme hledat myšlenku Boží a vážit si ji. Máme být k nim pozorní tak, jako je k nim pozorný Velký pozorovatel.»on (Kristus) je vzor, podle kterého bylo stvořeno všecko na nebi i na zemi, svět viditelný a neviditelný... všecko je stvořeno skrze něj a kvůli němu. On je dříve než všecko ostatní a všecko trvá jen skrze něho.«(kol 1, 16-17)»Ale ani vlas z hlavy se vám neztratí.«(lk 21, 18)»Což se neprodává pět vrabců za dva penízky? A ani na jednoho z nich se nezapomíná u Boha. Ale i všechny vlasy na vaší hlavě jsou spočítány. Nebojte se! Máte větší cenu než všichni vrabci dohromady.«(lk 12, 6-7) Po celou hodinu jsem se na ni díval, po celý čas přednášky. Je pěkná ta hlava, Pane. Vyblýskaná a vyleštěná, obepnutá podkovou pěkně učesaných vlasů a pěkně usedlých na okraji jeviště. Přednáška mě nudila; měl jsem čas na přemýšlení, a myslil jsem, Pane, jak dobře znáš tuto hlavu, už dlouhá léta ji nespouštíš z očí a každý den přikyvuješ paní přírodě, když tě žádá o dovolení ubrat několik vlasů na místě, které řidne. Ty jsi to řekl v evangeliu:»ani vlas z hlavy se vám neztratí bez mého souhlasu.«opravdu, Pane, myslíš na nás neustále, od pradávna, dříve než jsme se narodili, dokonce dříve, než byl stvořen svět, ty jsi o mně snil, ty jsi na mne myslil, ty jsi mě miloval. A opravdu jen tvá láska mě stvořila jako jediný exemplář, a ne jako sériovou věc, jako prototyp, a ne výplod řetězové výroby, jako prvního a posledního, nepostradatelného pro lidstvo. Opravdu, Pane, dal jsi mému životu vyhrazený úkol. Již od věčnosti máš svůj plán se mnou samým,\n2 překrásný plán, který nosíš od věčnosti ve svém srdci tak, jako otec myslí na nejmenší podrobnosti v životě dítěte, na které čeká. Opravdu, ustavičně skloněn nade mnou řídíš mě, abych jej uskutečnil; jsi světlem na mé cestě a sílou mé duše. Opravdu jsi zarmoucen, když odbočuji anebo utíkám z cesty, ale ty mi přibíháš na pomoc, když se potácím a padám., Ty, Pane, jenž tvoříš plešaté hlavy a nade všechno krásné životy, ty, Boží pozornost, Boží trpělivost, Boží přítomnost, učiň, abych ani na okamžik nezapomněl na tvou přítomnost. Neprosím tě za požehnání pro to, co jsem sám o sobě rozhodl pro svůj život; dopřej mi milost, abych poznal a žil to, co ty jsi vysnil pro mne. Učiň, Pane, abych žil v tvé milosti a přibral do své pozornosti k bližním trochu tvé pozornosti, kterou mi projevuješ. Učiň, ať se na kolenou klaním tajemství tvé stvořitelské lásky v nich. Abych si v nich vážil tvé myšlenky, a nechtěl vždy prosazovat svoji, abych je nechal volně kráčet cestou, kterou jsi jim určil, a nesnažil se je přivést na svoji vlastní cestu, abych uznal, že jsou na světě nepostradatelní a že nemohu přehlížet ani toho nejmenšího. Ať se nikdy neunavím pohledem na ně a získáváním pokladů pro sebe, které jsi jim svěřil. Pomoz mi chválit tebe v jejich putování a nalézt tebe v jejich bytí, a ať neuběhne ani okamžik jejich života, ať ani vlas z jejich hlavy nespadne, aniž si toho spolu s tebou všimnu. (Michael Quoist) Dej, ať se stanu člověkem pro druhé, ať miluji druhého člověka, jsem s ním, když u něho nechce být nikdo, ať mám pro něho čas, když všichni spěchají kolem, ať o něho dbám přes jeho lhostejnost, ať ho vnitřně přijímám pro jeho nepochopitelnost, ať v hrůze světa vytvořím kus bezpečí. Být člověkem pro druhé je těžké, pomoz mi, abych to dokázal.\n3 Světec na měsíc Jako světce pro měsíc červen jsme vybrali sv. Norberta z Xantenu. Narodil se kolem roku 1082 v Xantenu. Podle legendy učinil blesk z Norberta, který sice patřil k duchovnímu stavu, ale žil velmi světsky, niterného, pokorného kajícníka. Zážitek s bouří se prý přihodil tomuto zakladateli kláštera r při jízdě na koni a ovlivnil ho natolik, že pocítil blízkost smrti a slíbil změnu života. Norbertovo rozhodnutí bylo konečné. Dosud byl podjáhnem, dal se vysvětit kolínským arcibiskupem na kněze a šel od nynějška jako putovní kazatel zemí a hlásal horlivě slovo Boží. V roce 1118 rozdal celý svůj majetek a odebral se do St-Gilles v jižní Francii, kde se zdržoval papež Gelasius II. Od něho dostal Norbert oficiální dovolení působit jako posel víry. Přílišná námaha spojená s úmornou apoštolskou činností způsobila, že jednoho dne těžce onemocněl a byl tak donucen přerušit misijní činnost. Sotva se pozdravil, uchýlil se r s několika svými žáky a se svým nejlepším přítelem Hugem z Cambrai-Fosses do flanderské pustiny v blízkosti Laonu, severozápadně od Remeše. Malé místo Prémontré, kde se muži usadili, se mělo stát zárodkem premonstrátského řádu. Norbert, zakladatel řádu - členové se nazývají také norbertíni - dal svému malému společenství řeholi sv. Augustina; vznikl reformní řád augustiniánských kanovníků. Premonstráti, odění v bílé řeholní roucho, se snažili s neúprosnou vážností a nejpřísnějším duchem pokání obnovit původní řeholní ideál. Posvěcováním vlastní osoby chtěli mniši dosáhnout posvěcení okolí. Pověst "svatých mnichů" se rychle šířila, stále více stejně smýšlejících proudilo do Prémontré, dobře ukrytého v hustých lesích, aby se připojili k Norbertovi. Šest roků po založení přijal Norbert při cestě do Říma potvrzení svého řádu z rukou papeže Honoria II. Sotva se vrátil do Prémontré, dostal jmenování magdeburským arcibiskupem. Bos vešel o několik měsíců později do města, oslavován obyvatelstvem, které ho velmi obdivovalo. Zakrátko přivedl Norbert pokleslou diecézi k rozkvětu. Jeho reformy mu však přivodily i mnoho nepřátel, dokonce byly na něho páchány atentáty. Po četných poctách zemřel neobyčejný muž církve, který předal vedení svého řádu už r svému příteli Hugovi, 6. června 1134 v Magdeburku. Byl pochován zprvu v tamějším řádovém kostele, r se pak dostaly jeho ostatky do premonstrátského opatství na Strahově v Praze. Sv. Norbert je patronem Čech; premonstrátů; sester III. řádu sv. Norberta; za dobrý porod. (Podle knihy»rok se svatými«)\n4 Dobré skutky, které nic nestojí Pohádka o Bznce Právě končí krásný měsíc květen, který se tak nejmenuje náhodou. Vše totiž kvete a hýří barvami. Následující měsíce v této spršce barev pokračují. Je to ideální doba k zasnění se. A tak tedy poslouchejte pohádku. Bylo, nebylo, na okraji velké louky stál starý včelín. V něm byla spousta včelek. Mladších, starších, zkušených i méně zkušených, zkrátka jak to tak chodí. Jedna včelka, jmenovala se Bznka, byla velmi IN. Jak si tak jednou lítala po louce, zalétla i do nedalekého města, kde navštívila knihovnu. Zrovna tam byl program pro studenty o nedotčené přírodě pralesů. Bznku ihned zaujaly obrázky krásných, barevných květů orchidejí. Byla tam velká spousta jí neznámých květin, a rostlin, jež jí naprosto učarovaly. Byla velmi smutná, když program skončil. Všimla si však jednoho chlapce, který si pak sedl k počítači a dále sledoval ony krásné obrázky. Pomalu se začínalo šeřit a tak se Bznka vydala zpět do svého úlu. Po cestě míjela jí dobře známou krajinu s rozkvetlými jabloněmi, právě kvetoucí loukou plnou kopretin, jetele, zvonků. Ale vše jí připadalo omšelé. Měla hlavu plnou té krásy, kterou viděla na obrázcích v knihovně. Ihned po příletu do svého úlu se o své zážitky rozdělila se svými kamarádkami, které celý den pilně sbíraly pyl. Bznka na jejich reptání, že nic za celý den neudělala, odpověděla, že se vydá do vzdálených krajů. Kde jsou květy mnohem větší, hezčí, určitě i voňavější a zajisté mají i o hodně více pylu a tak se tolik při jeho sběru nenapracuje i když bude muset letět tak daleko. Kamarádky jí její záměr rozmlouvaly. Vždyť neznáš tamní včely, co když se s tebou nebudou chtít kamarádit. Co když jsou tam i nějací jiní opylovači, kteří tě budou chtít sežrat a vůbec, vždyť to tam vůbec neznáš. Bznka se však nedala odradit. Měla plnou hlavu krásných květů a snadno získaného pylu. Byla teď častou návštěvnicí knihovny a o louku už vůbec nejevila zájem. A tak přišel pro Bznku velký den. Rozhodla se letět do velké dálky. Cesta byla strasti plná. Mnohokrát plakala po svých přátelích, ale vidina sladkého cíle jí neodradila. Nastal onen den, kdy dorazila ke krásným květům. Nadšeně přeletovala z jednoho květu na druhý. Ale ejhle! Jak jenom se mám k tomu pylu dostat. Zkoušela to na jednom květu, na druhém, ale nešlo jí to. Uvědomila si, že ty květy ani nevoní, ba co víc, jeden květ se s ní začal zavírat a ouha rychle ven, vždyť je to masožravka. A vtom na ní útočilo množství neznámých hmyzáků, marně volala, že jim neublíží, že se s nimi chce spřátelit, jen tak, tak se stihla ukrýt. Sedla si pod velký květ a dala se do velkého pláče. Byla velmi unavená, hladová a vysílená. Ony nádherné květy jí připadaly ošklivé a začalo se jí stýskat po svém rodném včelínku. Po krásných voňavých, slaďoučkých květech akátu, který už jistě kvete. Proplakala tak několik dnů, když zjistila, že takto nic nezmůže. Vydala se tedy na zpáteční cestu. Byla to cesta ještě krkolomnější než cesta tam. Několikrát zabloudila, neustále musela odolávat dorážení cizích hmyzáků, omdlévala únavou, ale přece jen se jí povedlo doletět domů. Ve včelíně jí velmi mile přijaly, i když jí téměř nepoznaly. Křidélka měla pocuchaná, tykadla polámaná, nožičky spálené od sluníčka. Velmi pečlivě se o ni staraly a tak za pár dnů byla schopna letět na sběr se svými kamarádkami. Jakmile opustila včelín, nadýchla se voňavého, velmi dobře známého větříku, něco jí pohladilo po srdíčku a byla velmi ráda, že se vrátila domů. Už nikdy netoužila po velkých krásných cizokrajných květech, neboť květy akátů, jetele jí připadaly ty nejkrásnější a nejvoňavější na světě A co z toho vyplývá, to nechám na vás.. JŠ\n5 Četba na pokračování Eda 50. KOPACÍ MÍČ Kluci hráli kopanou se starým odrbaným míčem. Eda se dostal do jedinečné šance. Podařilo se mu obelstít brankáře, který vyběhl příliš dopředu, a tak střílel do prázdné branky. Vypadalo to na jasný gól, jenže Eda se netrefil! Možná to bylo tím, že si chtěl zafrajeřit a místo na míření myslel na to, že se teď na něho všichni dívají a už si představoval, jak ho budou kluci poplácávat po ramenou za to, že jim pomohl k vítězství. Když viděl, jak míč letí vedle brány, sám nechápal, jak se to mohlo stát. neměl však čas přemýšlet. Spoluhráči se na něho vrhli a jeden přes druhého mu začali nadávat. Eda si v koutku srdce uvědomoval, že to pokazil sám, ale přece to před kluky nepřizná! Co by si o něm mysleli? A tak místo omluvy začal nadávat: "S takovým kopačákem by se netrefil ani Maradona! Ten balón je tak šišatej, že nikdo předem neví, kam poletí! S pořádným kopačákem by se to nikdy nemohlo stát!" Kluky však nepřesvědčil. Hned se do Edy pustili: "Hele, moc se nevytahuj! Spoléháš na to, že jinej balón nemáme a tak nebudeš moct ukázat svoje umění!" Eda však byl v ráži a chtěl se obhájit za každou cenu. Prohlásil: "Do týdne seženu pořádnej kopačák a pak vám ukážu, to budete čubrnět!", a na důkaz, že už nemá co dodat, se otočil a bez rozloučení odkráčel pryč. Sotva osaměl, začal si uvědomovat, že to přehnal - s tím vytahováním i s tím slibem. A když viděl v jednom obchodě za výkladem perfektní kopací míč, přesně takový, jaký si představoval, a přečetl si, kolik stojí, zatočila se mu z toho hlava. Kde má vzít tolik peněz? V pokladničce má sotva desetinu ceny míče. Ale co se dá dělat, musí to zkusit, musí ukázat klukům, že něco dokáže. Nejdříve to zkusil u maminky. Vrhl se jí kolem krku, začal jí povídat, jak ji má rád, ale maminka hned poznala, že je to jen divadýlko, a tak se zeptala, co Eda potřebuje. Eda jí barvitě vylíčil, jak moc nutně potřebuje peníze na nový kopací míč a jaké to bude neštěstí, když ty peníze nesežene. Maminka s úsměvem naslouchala a pak řekla: "Víš, Edo, teď ti tolik peněz nemůžu dát, protože je nemám. Ale můžu ti slíbit, že na vánoce najdeš pod stromečkem kulatý balíček." Eda mamince poděkoval, ale v duchu si říkal, že tak dlouho nemůže čekat, na vánoce mu nebude balón k ničemu, když klukům slíbil, že ho přinese za týden. Zkusil štěstí u dědečka. Říkal si: "Dědeček je chlap, ten jistě pochopí, jak ten balón potřebuji." Dědeček to skutečně pochopil, ale pomoci nemohl. Smutně pokýval hlavou a vysvětloval, že mu včera dovezli uhlí a že musel zaplatit tolik peněz, že mu zbylo sotva na jídlo. A dodal: "Jestli se mi bude líbit tvoje vysvědčení, tak ty peníze dostaneš na začátku prázdnin a ještě si toho míče užiješ dost a dost." Eda se rozmýšlel, jestli se nemá přiznat k\n6 tomu, jak se hloupě vytahoval, aby dědeček věděl, že míč potřebuje hned, ale nenašel v sobě dost odvahy. Cestou domů Eda přemýšlel: "Jak budu před klukama vypadat? Vždyť se mi všichni vysmějí! O takovou ostudu ani trochu nestojím! Co se dá dělat, musím ten balón ukrást ve škole. Snad na to nikdo nepřijde, to bych nepřežil!" Celou noc přemýšlel, jak to udělat. Ráno se mu do školy moc nechtělo, ale chtěl mít tu nepříjemnost za sebou, a tak na starostlivou maminčinu otázku, jestli mu není špatně, že vypadá nějak divně, odpověděl, že je vše v pořádku. V hodině tělocviku půjčil pan učitel klukům pět kopacích míčů, aby mohli trénovat kopanou. Na konci hodiny využil Eda zmatku, kopl dva míče do křoví za hřištěm, ale přinesl odtud jen jeden, druhý si tam dobře ukryl. Nikdo si tohoto manévru nevšiml a Eda se už radoval z úspěchu své akce, jenže při úklidu pan učitel zjistil, že jeden míč chybí a poslal všechny zpět na hřiště, aby ho našli. Eda se bál, že někdo míč v křoví najde a pozná, že tam nepadl jen tak, a že bude vyšetřování, kdo tam míč schoval. Aby tomu zabránil, vlezl do křoví sám a míč přinesl. Tvářil se, jako by míč našel náhodou a pan učitel ho pochválil, že se nebál vlézt do křoví, kam se ostatním nechtělo. Edovi ta pochvala zněla spíš jako výčitka. Teprve teď si uvědomil, co to chtěl udělat. V duchu sliboval Pánu Ježíši i sám sobě: "Už nikdy nebudu krást! Raději ať mi nadávají a smějí se mi, je lepší to vydržet, než se stát zlodějem!" V neděli Eda při mši ministrantoval. Velcí ministranti nepřišli, a tak Edu poslali, aby šel vybírat peníze, i když to ještě nikdy nedělal. Byla zrovna sbírka na diecézi a tak se vybralo mnohem víc, než obvykle. Když Eda nesl košíček plný peněz do zákristie, zjistil, že tam nikdo není. Podíval se na peníze, pozorně se rozhlédl, trochu zaváhal, a pak si vyhrnul ministrantský oblek a do obou kapes u kalhot si nacpal peníze z košíčku. Pak se rychle upravil, košíček s penězi položil na stůl, ještě jednou zauvažoval, jestli někdo nepozná, že peněz ubylo a pak se rychle vrátil k oltáři. Šel i ke svatému přijímání, aby se ho maminka doma nevyptávala, jaký hřích udělal. Po mši se při svlékání ministrantského oděvu skoro třásl strachem, aby mu nezačaly padat z kapes peníze. Rychle si oblékl bundu, aby nebylo vidět, že má něco nacpáno v kapsách. Chtěl zmizet, jenže pan farář se na něho zadíval a zavolal ho k sobě. V Edovi zatrnulo, ale hned se mu zase ulevilo, když ho pan farář tiše upozornil: "Máš u nosu svíčku, vysmrkej se!" Eda si pomyslel: "To se lehko řekne, jenže jak mám vytáhnout kapesník, a zároveň nevysypat peníze?" Nahlas řekl:" Já nemůžu, já nemám kapesník." Pan farář mu dal svůj kapesník a Eda, celý červený, rychle zmizel. Domů však nešel, bál se, že se maminka bude ptát, proč má tak vyboulené kapsy. Taky ho trochu hryzalo svědomí. Chodil jen tak ulicemi a přemýšlel, co by měl udělat. V bundě našel prázdnou obálku. Napadlo ho, že nejlepší bude peníze vrátit. Dal je do obálky, loudal se jakoby nic kolem fary, a když se nikdo nedíval, hodil obálku s penězi do schránky. Pak rychle zmizel. O dva dny později čekalo Edu veliké překvapení. Z pošty mu přivezli velký balík. Když ho rozbalil, našel v něm krásný nový kopací míč a kartičku, na které bylo napsáno: Za to, žes přemohl sám sebe. Farář. PS: Na té obálce byla tvá adresa. Proč Eda kradl? Jaké hříchy ještě udělal? Má se zpovídat i z nevydařeného pokusu o krádež na hřišti? Mohl by se radovat z nepoctivě získaného míče? Co ho přinutilo vrátit peníze, Máme očekávat vždy nějakou odměnu za nápravu svých chyb? Proč se dělá v kostele sbírka? Co je to diecéze?\n7 Rodičem se člověk [ne]narodí, ale může se jím stát Neexistují školy, kde by se rodiče mohli naučit stát se dobrými rodiči. Říká se, že život je nejlepší školou. A tak rodiče samouci jsou často ponecháni sami sobě. O to více potěší, když vidíme kolem sebe rodiče, kteří vychovávají své děti s nadšením a vedou je životem laskavou a pozornou rukou. Rodič, který umí dávat zodpovědnost Každý rodič má určitý repertoár myšlenek, názorů, přesvědčení, který uplatňuje: svůj profesionální kodex. Některý si například myslí, že není dobré, když jeho dítě pociťuje nedostatek nebo bolest; že mu nesmí nikdy nic chybět; že rodinný život musí být vždy v pořádku a bez problémů atd. Tyto názory jsou určitě důležité a mnohým v životě asi i pomohly, ale ne vždy jsou tyto názory pravdivé, racionální a pro děti užitečné. Věci se mění, protože svět se mění, a proto je potřebné, aby se rodiče dokázali naučit poslouchat a vést dialog se svými dětmi. 1) Dokázat vytvořit klidnou atmosféru Domácí atmosféra je někdy plná napětí, nervozity, nedočkavosti a nepřejícnosti. Přílišný autoritarismus zapříčiňuje frustrace, nedůvěru, hněv. Aby se vytvořila klidná a vyrovnaná atmosféra, musí se rodiče naučit přijmout a akceptovat své děti, jednat s nimi jako s osobami, naslouchat jim a dodávat jim odvahy, podpořit smysl pro spoluzodpovědnost prostřednictvím použití racionality a svobody, ale nevzdat se ani své úlohy rodiče. Je potřební, ab rodič dokázal přijmout své dítě v jeho individualitě, jedinečnosti a originalitě. To neznamená souhlasit s jakýmkoliv chováním. Zde je důležité umět rozlišit chybu od osoby, která pochybila. Není jednoduché přijmout dítě pozitivně vždy a všude, ale ukázalo se, že ve chvíli, kdy rodiče více přijímají své děti, začínají ony zase více přijímat své rodiče, začínají být pozorní vůči jejich pocitům a potřebám. Přijmout znamená i respektovat svoje dítě. Rodiče často mluví k svým dětem, ale málokdy s nimi: mluvit s osobou znamená brát ji do úvahy. Mnohokrát způsoby naší komunikace s dětmi prozrazují, že je nerespektujeme, nebo si myslíme, že jsou neschopné. Když se dítě cítí respektováno, začne samo projevovat respekt a nabízí svoji spolupráci. Vytvořit příjemnou atmosféru znamená naslouchat a pochopit. Různé výzkumy ukázaly, že mnozí mladí říkají, že je rodiče málo poslouchají. Na to je potřebný postoj pokoje, otevřenosti, trpělivosti, očekávání, který dovolí, aby dítě mohlo vyjádřit svoje nejniternější pocity beze strachu a bez potřeby něco zakrývat. Proto je i důležité podporovat svoje děti, aby si s rodiči povídali. A naopak, děti se naučí mluvit od svých rodičů, pokud i oni jsou schopni přijmout pocity svých dětí.\n8 2) Podpořit samostatnost a nezávislost Není jednoduché naučit děti samostatnosti, především pro rodiče, kteří jsou přehnaně projektivní. Samostatnost a nezávislost neznamená nezájem, ale důvěra ve vlastní schopnosti, možnost využit svoji zodpovědnost. Mnoha rodičům může překážet, že dítě, když vyrůstá, je už nepotřebuje, že je schopno postavit se na vlastní nohy. Zkušenost nás učí, že když budeme podporovat samostatnost a nezávislost svých dětí, podpoříme v nich schopnost vytvořit si osobnost bohatou na zručnosti, které jsou potřebné pro spolupráci a spoluúčast. Znamená to samozřejmě dokázat důvěřovat svému dítěti, že je schopno zvládnout ty věci, které se ho týkají: pořádek v pokoji, příprava do školy, domácí úkoly, vztahy s přáteli, s dospělými atd. Rodiče by měli vést politiku nezakročení, podpory a povzbuzování. Schopnost jednat moudře, pozitivně, konstruktivně a vhodná rozhodnutí, je cílem pomalého a dlouhého procesu dozrávání, který vyžaduje mít výchovného průvodce. Prvními takovými průvodci jsou právě rodiče. 3) Vyhýbat se postoji litování Někdy máme pokušení litovat děti: to však může znamenat, že oslabujeme jejich schopnost snažit se vlastní silou. Takto obíráme naše děti o odvahu a o ochotu riskovat, což je velmi potřebné ke zvládnutí života. Tento postoj mohou mít často rodiče dětí, které jsou dlouho nemocné nebo postižené. Ve skutečnosti však dítě s takovými problémy může být ve svém vývoji mnohem více brzděno tímto postojem litování ze strany rodičů, než vlastním handicapem. I jiné situace mohou být důvodem pro lítostivý postoj: materiální chudoba, smrt jednoho z rodičů, rozvod v rodině. Určitě jsou to situace, které zanechávají rány a znamení, ale nemusí být hlavním důvodem problému. Chlapec nemusí mít nutně špatné známky proto, protože má rozvedené rodiče, nebo je sirotek nebo je z chudé rodiny. Je proto důležité pomáhat mladým přijmout i zklamání, neúspěchy a nedělat z toho tragédie, ale dokázat přijmout jejich smutek. Na druhé straně však je i nutné uvědomit si, že zklamání, neúspěchy a pády patří do našeho každodenního života. Rodiče mohou změnit vztah se svými dětmi, bez toho, aby museli nutně měnit svoji osobnost, svůj charakter. A není nutné jít hned za psychologem, za expertem, jakoby existovala magická formulka. Možnosti a zdroje, které jsou potřebné, abychom byli dobrými rodiči, a tedy abychom se změnili, jsou v každém z nás: potřebné je však mnoho cvičení, abychom je dokázali dobře použít, a osobní práce a námaha, abychom je rozvinuli. (Tibor Reimer SDB z Don Bosco dnes)\n9 Rodiče a školáci aneb Čítanka o výchově dětí od školáčků po studenty V této rubrice společně s P. Simajchlem budeme pokračovat v našich zamyšleních nad výchovou dětí. Materiál je převzat z internetových stránek Fatymu. 14. Společenství mládeže ve farnosti Milí rodiče, máte za sebou pár kapitolek z pedagogiky. V kostce. Je to stručný výtažek, a přesto kolik úkolů, kolik varování, kolik povinností je tu zahrnuto. Denně hlídat každé své hnutí, slovo, stále se vzdělávat, vést rozhovor o víře. Jistě se ptáte, jestli je vůbec v lidských silách, abyste na to vše sami stačili. Je to opravdu tak, že sami byste na to nestačili. Ale naštěstí jste křesťané a je tu přece to, co jste tolikrát říkali při modlitbě apoštolského vyznání: společenství víry. Naplňme, uskutečněme tento článek víry v praxi a bude nám pomoženo. Je tu společenství církve, společenství tvé farnosti, aby s tebou nesla péči o nové pokolení Božích dětí. Má-li se mladý člověk skutečně křesťansky vyvíjet, nestačí poznávat křesťanství jen v uzavřeném kruhu rodiny. Musí je vidět naplňované i mimo domov. A nejen vidět, musí je konkrétně prožívat. Výuky, pouhé učit se, to je málo, i kdyby to bylo sebekvalitnější. Potřebují společenství svých vrstevníků, kde by mohli víru společně prožívat a navzájem se v ní upevňovat. A to je farní společenství mládeže, o kterém jsme si již vícekrát zmiňovali. Teď si o něm pohovoříme podrobněji. Máme tu příklad nejlepšího vychovatele, Ježíše Krista. Učil všechny lidi, ale nechal z nich vzniknout skupiny: větší - učedníků, a elitní - apoštolů. V pospolitém životě pak přecházel duchovní růst a náboženské uvědomění z jednoho na druhého. Kteří rodiče by neviděli, jak je srdce mladistvých přístupné vlivu kamarádů, jak za nimi pospíchá, jak k nim tíhne? Je to přirozené. Kdesi jsem četl, že člověk nemůže žít sám, jen umírat lze osaměle. V dobré partě se jeho osobní nejistota opře o jiné. Proto každý normální chlapec tíhne k partě kamarádů. Co ta považuje za správné, je správné i pro něj; co odmítá, je i pro něj špatné a hlas rodičů je proti tomu málo přesvědčivý. Víme z novin, co takové party mladistvých dokážou, když se touha po činu sejde s hloupostí a surovostí. Jestliže širší rodina, farnost, nepomohou mladým k vytvoření party dobré, pak mladí, odkázaní sami na sebe, si na ulici dobrou partu nevytvoří. Otcem farnosti a farní mládeže jako celku je kněz, ale i ten je sám bezmocný bez pomoci a často i přímé iniciativy rodičů. Rok co rok zvou kněží mládež farnosti ke spolupráci ve farním společenství. Je pochopitelné, že zájem projeví jen někteří a ještě méně jich vytrvá. Ti se rozvrství do skupin, part. Z chlapců a dívek budou party ministrantů, kteří se dovedou zaujmout pro krásně konanou liturgii. Ze starších vznikne parta lektorů. Ti dokáží číst Písmo nejen při bohoslužbě, ale i společně nad ním uvažovat, poznávat nové archeologické objevy ze světa bible a jindy se podivovat bystrosti moderních exegetů, kteří zkoumají historii posvátných textů.\n10 Jiní, praktici, budou hrdi na to, že jejich parta dokáže pořídit věšáky na komže pro ministranty, promítat malým kazety, postavit o vánocích Betlém a obléci kostel do božítělové zeleně. Dovedou i vyměnit tašky na půdě, kde zatéká na trám a zasklít okno v sakristii, které malí neposedové vyrazili. Děvčata budou hrda na svou výzdobu kostela a na to, jak jsou jejich zásluhou na oltáři čisté plachty a jak je kostel útulný. Jiná dívčí skupina ušije dokonce i nové sukně a rochety, když ty staré začnou být chlapcům malé. Znám i party dívek, které samy vyrábějí nová liturgická roucha pro kněze a asistenci a dovedou na nich uplatnit svůj vkus a vynalézavost. Vědí kdeco o vzniku a vývoji liturgických rouch, znají historické slohy i požadavky nové liturgie. Jiná skupina má na starosti šíření tisku a novin, farní vývěsky a poutače. Všechny skupiny společně dovedou občas spolu s dospělými udělat jarní úklid domu Božího a kolem něj, dovedou se společně pobavit. Aby si mohli spolu zazpívat ve svižném rytmu, mladí cvičí zpěv pro bohoslužby mládeže, kde se uplatní i kytary a co kdo umí. V pěveckém farním sboru se setkávají všechny skupiny společně. Tam se uplatní a využije záliba této hlučné generace pro podmanivý text duchovních songů. Společným dostaveníčkem part mladých jsou též diskusní večery o víře, o nových knihách a věcech, které mladé zajímají. Témata si sami navrhnou a s duchovním otcem dojednají. Vznikne-li správná parta, pak jí patří všechen volný čas, nejen při setkání v kostele a kolem kostela, ale i ve sportu, při návštěvě kina, divadla, koupaliště, na vycházkách do přírody. A vrcholným pojítkem všech navzájem jsou tiché minuty při duchovní chvilce, rekolekce před prvním pátkem, a jejich bohoslužby pro mladé, k níž každý přispívá svým dílem aktivity. Radím tedy vám, rodičům: netrapte se s výchovou sami. Navštivte kněze své farnosti s nabídkou: čím můžeme pomoci, aby vaše mládež farnosti rostla v pospolitém prožívání své víry? Nepokoušejte se o zakládání nějakých spolků. Party mládeže nejsou ani spolek, ani sdružení, ani organizace, ty vznikají spontánně. Vytvoří si je určitě i vaši mladí - buď dobré, ale to dokáží je s pomocí vás starších, nebo ty, co jsou postrachem podvečerních parků a automobilů zaparkovaných na ulici. Pomozte, aby mládež ve farnosti mohla rozvíjet svůj smysl pro dobrý kolektiv a mravní vlastnosti dobrého křesťana, který je uchrání od nudy. Každá normální parta mladých má svou hlavu, chlapce a děvčata zpravidla starší než ostatní, agilnější, vyzrálejší. Pomozte knězi tím, že jej na ně upozorníte, aby jim mohl věnovat zvýšenou péči. Na těch záleží duch celé party. Vedoucí farních skupin mládeže, to je elitní sbor farní rodiny, obdoba dvanáctera, které si Pán Ježíš pečlivě vychovával. Kněz i ostatní aktivní členové farní rodiny by se měli mladým věnovat víc, než ostatním dospělým ve farnosti. Taková farnost je pak pravým zviditelněním církve, Matky a učitelky nových generací. Pokračování příště\n11 Hřích je jen obyčejná lež Svět změnil svůj pohled na hřích. Mnozí výrobci tímto pojmem doslova ochucují a zdobí své výrobky a reklamy, aby byly přitažlivější. Žertuje se o něm, jakoby byl tou nejnevinější věcí na světě. O hříších se dokonce mluví ve zdrobnělinách jako o hříšcích a slabůstkách. Hřích má dnes lepší image Zdá se, že současný člověk se už hříchu nebojí. Má strach ze znečištění ovzduší, z cholesterolu, ze zákeřných nemocí těla, z teroristů, z válek, ale hřích pro něho ztratil někdejší nebezpečí. Svatý Dominik Savio už dnes svým raději zemřít, než zhřešit nezaujme, ba zůstává nepochopený. Průzkum veřejného mínění o tom, co lidé považují za hřích, by nás asi vyděsil, protože dnes je relativní všechno, tedy i hřích. Argumentace a co je na tom špatné? má magickou sílu rozptýlit jakékoliv výčitky svědomí. A když se už přece jen připustí nějaké selhání, raději se mluví o chybě, protože mýlit se je lidské. Všechny síly se místo na osvobození od hříchu soustřeďují na osvobození od výčitek z hříchu. Místo toho, aby se zlo odstranilo, spíše se zahání nebo zakrývá. Jako když se snažíme snížit horečku, ale nehledáme její příčinu nemoc, kterou tato horečka signalizuje. Takové prostředí uspává i svědomí věřících. Mnozí křesťané již neznají svého pravého nepřítele, a to jen proto, že klec, do které je zavřel, lákavě pozlatil. Oproti časům, kdy se hřích hledal i tam, kde nebyl, prožíváme nyní opačný extrém. Proto se pokusíme vnést do této oblasti trochu světla. Co je vlastně hřích? Hřích je obrátit se k Bohu zády, odmítnout to, k čemu nás zve a dělat podle svého. Je to útěk od toho, k čemu jsme stvořeni je to útěk od Lásky. Bez osobního vztahu k Bohu máme velmi ztížené poznání dobra a zla. Vždyť jen Bůh určuje, co je dobré a co špatné, takže to, co je nebo není hříchem nezávisí na nás, ale na Bohu. On nás usvědčuje z našich hříchů prostřednictvím svého slova (Písmo svaté), Církve a různých životních situací. Z toho vyplývá, že kdo nehledá Boha a hledá jen hříchy, může skončit spíš v moralizování než ve skutečném duchovním životě. Pokud totiž vynecháme z naší víry vztah k Bohu, zůstanou z ní jen přikázání a věčné spekulace o tom, kdy jsme je překročili a kdy ne. Dynamika hříchu Představte si, že se do školy vezete v krásném Mercedesu a váš spolužák šlape na starém rezavém kole. Tento obrovský rozdíl ho hrozně štve, zvlášť tehdy, když prší. Vypracuje tedy plán. Samozřejmě, že nemůže za vámi přijít a říct: Poslyš, není dobré jezdit do školy v Mercedesu, daleko lepší je jezdit na starém rezavém kole. To byste se mu vysmáli, že je hlupák, když vás chce k něčemu takovému přemluvit. Proto musí přijít s nějakým\n12 supernápadem a říct třeba toto: Poslyš, když budeš se mnou spolupracovat na tom a tom projektu, budeš mít helikoptéru. A to už je zajímavá nabídka! Součástí plánu je i maličký detail, že v okamžiku, kdy se rozhodnete spolupracovat, ztratíte svůj Mercedes, ale vy, oblbnutí představou nového vrtulníku, to přece jen risknete. Ale spolužák je rafinovaný a všechno naplánoval tak, abyste helikoptéru nezískali. A další den jedete i vy do školy na starém rezavém kole, naštvaní, že jste se nechali tak lacino podvést. Přesně takhle funguje hřích. Člověk nehřeší pro hřešení, ale proto, že chce získat cosi víc. Dobrovolně si nikdy nevybereme něco, co by se nám nelíbilo, co by nás nepřitahovalo, co by nám neslibovalo zlepšení momentální situace. K Bohu se obracíme zády právě proto, že si myslíme, že jinde dostaneme víc, než nám nabízí on. Hřích vždy přitahuje, okouzluje. Je to osvědčená a inteligentní ďáblova taktika. Slibuje něco na první pohled dobrého, ale potom slib nějak překroutí a vezme nám i to, co jsme měli. Hřích tedy znamená naletět na přitažlivou lež. Na okraj Mel Gibson ve filmu Umučení Krista překvapivě obsadil do role ďábla italskou herečku Rosalinu Celentano s tím, že ve finální podobě filmu její hlas daboval muž, což samozřejmě vyznívá velmi nepříjemně. Gibson tento tah vysvětlil takto: Zlo je okouzlující, přitažlivé. Vypadá dobře, skoro normálně, ale ne až tak úplně. Proto jsem se pokusil v tomto filmu na postavě satana trochu zapracovat. V tom právě spočívá zlo vezme se něco dobrého a trochu se to překroutí. (Z časopisu AHA) Osvoboď mě, neboť nejsem svobodný, když si myslím: - To není má chyba, mám prostě takovou povahu. - Toho se prostě nemohu vzdát, to je nesmysl! - Nemám sice pravdu, ale ustoupit? To nikdy! - Ta práce mi nesedí, já už jsem takový. - Nedá se nic dělat! Nejde to! - To přece dělají všichni! To si myslí každý! - Ten? Toho nemohu vystát! Dokud si myslím takové věci, jsem otrok, otrok sebe sama, své minulosti, svého okolí, lidí ale chtěl bych být svobodný. Učiň mě svobodným. Ty jsi se stal dobrovolně poslušným vůle svého Otce, jen jeho, až k smrti na kříži. Zbav mne okovů otroctví, dej, ať povstanu k životu ve svobodě.\n13 Stále častěji je slyšet volání, aby se laici aktivně zapojovali do života Církve. Budeme tedy na stránkách Zrníčka číst posynodní apoštolský list Svatého Otec O POVOLÁNÍ A POSLÁNÍ LAIKŮ V CÍRKVI A VE SVĚTĚ ze 30. prosince I když byl nasán skoro dávno, je stále aktuální. CHRISTIFIDELES LAICI V souvislosti s hospodářsko-sociálním životem a s prací je dnes stále aktuálnější tak zvaná "ekologická" otázka. Člověk dostal přímo od Boha úkol "vládnout" nad věcmi a "obdělávat zahradu světa"; tento úkol musí plnit s úctou k tomu, že byl stvořen k Božímu obrazu, to jest s rozumem a s láskou. Musí cítit odpovědnost za dary, které mu Bůh dal a stále dává. Dar, který drží v rukou, musí pokud možno ještě rozhojněný předat dalším generacím, Neboť i jim jsou Boží dary určeny: "Vláda svěřená Tvůrcem člověku není absolutní moc a člověk nemá volnost 'užívat nebo zneužívat' či zacházet s věcmi, jak se mu líbí. Omezení, které uložil Tvůrce už od počátku, je symbolicky obsaženo v zákazu 'jíst z plodů stromu' (srov. Gn 2, 16 17); s dostatečnou jasností ukazuje, že ve viditelné přírodě nepodléháme jen biologickým zákonům, ale i zákonům mravním, které nelze překračovat bez trestu. Správné pojetí rozvoje nemůže opomíjet úvahy o používání přírodních prvků, o obnově zdrojů a o škodlivých následcích industrializace, zaměřené jen na zisk. Tyto úvahy obracejí naše svědomí na morální kritéria, podle kterých je třeba hodnotit každý pokrok." EVANGELIZOVAT KULTURU 44. Služba lidem a lidské společnosti se projevuje a uskutečňuje ve vytváření a předávání kultury. Zvláště v dnešní době je to jeden z nejnaléhavějších úkolů lidského soužití a sociálního pokroku. Ve světle koncilu chápeme kulturu jako "všechno, čím člověk zušlechťuje a rozvíjí rozličné duševní i tělesné vlohy; snaží se poznáním a prací podřídit zem své nadvládě; zlidšťuje společenský život jak v rodině, tak v politickém soužití tím, že uskutečňuje pokrok mravů a zřízení; konečně postupem času vyjadřuje, sdílí a zachovává ve svých dílech své velké duchovní zážitky a touhy, aby tak sloužily mnohým, ba celému lidstvu ku prospěchu." V tomto smyslu musí být kultura chápána jako společné vlastnictví každého národa, jako výraz jeho důstojnosti, svobody a tvůrčí síly, jako svědectví jeho cesty dějinami. Zvláště křesťanská víra se může stát dějinnou a dějinně tvůrčí silou jen na základě kultury a skrze ni. Při pohledu na rozmach kultury odcizené křesťanské víře, ale i lidským hodnotám, a na kulturu orientovanou vědecko-technologicky a neschopnou odpovědět na palčivé hledání dobra a pravdy, které hoří v lidských srdcích, si církev plně uvědomuje, že je z hlediska pastorálního naléhavě nutné věnovat kultuře zvláštní pozornost. Vyzývá proto laiky, aby byli s odvahou a tvůrčím způsobem přítomni ve význačných oblastech kultury: ve světě škol a univerzit, ve střediscích vědeckého a technického výzkumu, na místech umělecké tvorby a humanistické reflexe. Cílem této jejich přítomnosti není jen poznávat, kriticky posuzovat a případně očišťovat projevy současné kultury, ale pozvedat je také pomocí původního bohatství evangelia a křesťanské víry na vyšší úroveň. Co napsal o vztazích mezi evangeliem a kulturou 2. vatikánský koncil, to je trvalou historickou skutečností a zároveň vysoce aktuálním a nezbytným projevem a stanoví náročný program, který je svěřen pastorální zodpovědnosti celé církve a tím i zvláštní odpovědnosti všech laiků: "Kristova blahá zvěst nepřetržitě obnovuje život a kulturu kleslého člověka a tepe a odstraňuje bludy a zlořády, které vyplývají ze stále hrozícího pokušení k hříchu. Neustále očišťuje a povznáší\n14 mravy národů. Duševní přednosti a vlohy kteréhokoliv národa nebo věku zevnitř upevňuje, doplňuje a v Kristu obnovuje nadpřirozeným bohatstvím. A tak tím, že církev plní svůj vlastní úkol, nabádá a přispívá k zušlechťování člověka a společnosti, a svou činností i bohoslužbou vychovává člověka k vnitřní svobodě." Na tomto místě je užitečné připomenout některé zvláště závažné pasáže z exhortace Pavla VI. Evangelii nuntiandi: "Církev evangelizuje, když se snaží jedině božskou silou poselství, které zvěstuje proměňovat osobní a současně kolektivní vědomí lidí, činnost, v níž se angažují, jejich konkrétní život a jejich prostředí. Lidská společnost je to, jež má být přetvořena: církvi nejde jen o to, aby kázáním evangelia zasahovala stále širší území nebo stále větší skupiny lidí. Chce dosáhnout, aby silou evangelia byla proměněna kritéria posuzování, určující hodnoty, orientace zájmu, způsoby myšlení, zdroje inspirace a životní styly lidstva, které odporují Božímu slovu a plánu spásy. Snad to lze shrnout takto: Jde o to evangelizovat nikoliv dekorativně, jakoby povrchovým nátěrem, ale vnitřně, ze středu života až do kořenů proniknout evangeliem kultury a též i vzdělání člověka v plném a obsáhlém smyslu... Roztržka mezi evangeliem a kulturou je bezpochyby dramatem naší epochy, tak jako tomu bylo i v předchozích dobách. Je proto třeba vynaložit všechno úsilí, abychom s vytrvalou horlivostí evangelizovali lidskou kulturu, či spíše kultury." Nejpříhodnější cestou k vytváření a šíření kultury jsou dnes sdělovací prostředky. Svět hromadných sdělovacích prostředků se v důsledku svého rychlého, převratného rozvoje a změn i svého celosvětového hloubkového vlivu na vytváření názorů a postojů stává novu oblastí i v poslání církve. Profesionální odpovědnost laiků, ať už jednotlivců, či společenských institucí a iniciativ, vyžaduje v tomto směru, aby byla uznána v celém svém významu a vhodněji podporována hmotnými, intelektuálními a pastoračními prostředky. Při využívání i sledování sdělovacích prostředků je třeba se snažit jednak o formování kritického smyslu, prodchnutého láskou k pravdě, jednak o vytrvalou obranu svobody a o ohled na lidskou důstojnost a o pozdvihnutí autentické kultury národů, spolu s odvážným a rozhodným odmítáním každé formy monopolizace a manipulace. Pastorační odpovědnost laiků se však neomezuje jen na tuto obranu: ve všech oblastech světa, tedy i v tisku, filmu, rozhlase, televizi a divadle musí být hlásáno evangelium spásy. ČTVRTÁ KAPITOLA DĚLNÍCI NA VINICI PÁNĚ Dobří správcové mnohotvárné milosti Boží RŮZNOST POVOLÁNÍ 45. Podle evangelijního podobenství povolává "pán vinice" dělníky na svou vinici v různou denní dobu: některé na úsvitě, jiné v devět hodin, další ještě kolem poledne a kolem třetí a páté hodiny odpoledne (srov. Mt 20,1nn.). V komentáři k této perikopě evangelia vykládá Řehoř Veliký různou hodinu povolání ve vztahu na různý lidský věk: "Různá hodina se může aplikovat na různý věk člověka. Podle našeho výkladu může ráno představovat dětství. Devátá hodina může být chá-pána jako rané mládí; slunce stoupá po obloze, to znamená, že roste žár života. Poledne je mladý věk: slunce jako by stálo uprostřed oblohy to znamená, že se v tomto věku upevňuje plnost síly. Věk dospělosti představuje třetí hodina odpolední, kdy slunce již sestupuje k obzoru, tak jako tento věk již postrádá žár mladosti. Pátá hodina, to je věk, který bývá nazýván pozdním nebo stařeckým... Neboť tak jako jsou dělníci povoláni na vinici v různou dobu, tak jsou někteří voláni k životu svatosti už v dětství, jiní v mladosti, další v dospělosti a jiní konečně až ve vysokém věku." (Pokračování příště)\n15 SVATÉ METLY Dokud byl holohlavý a prošedivělý P. Karel v dědině kaplanem, tož ještě to s třetím řádem ušlo. Dovedl baby držeti na uzdě. Když však po pětadvacetiletém čekání a po ztrátě svého zdraví obdržel konečně faru, tu "řáďařke", zvané též uštěpačnými ústy "svaty metle", neovládány více jeho silnou rukou daly se na scestí. Prováděly takové kousky, jako když raracha pustí s řetězu. A v těch pohnutých dobách to konečně prasklo. Místo P. Karla byl ku podpoře stařičkého faráře a víceděkana poslán novosvěcenec P. Jan. Mladíček čtyřiadvacetiletý, který o životě, jeho špíně a zejména o úkladech a choutkách ženského pokolení neměl ani potuchy. Od svého mládí byl uzavřen v chlapeckém semináři, z něhož pak přímo přešel do bohosloví. Dlouhé studium a stálá uzavřenost od vezdejšího světa však nezabránily, aby nevyrostl v krásného muže s plavým, vlnivým vlasem, s půvabným ruměncem na líci a jiskrami nadšení v temně modrých očích. "Svaty metle", jimž jako předchůdce byl určen za duchovního rádce, octly se v sedmém nebi. "Je je jé - ten velebné só šomné," pochvalovala si i pětasedmdesátiletá babka Čecháčka a oblízla si zálibně kapku u nosa. A to, prosím, byla osoba ženského pohlaví už třikrát plnoletá, v jejímž nitru už z vášní a hříchů nedoutnala ani jiskřička. Cožpak teprve povídaly její "svaté" sestry od sedmdesátky dolů! "S tema svatulama ož to néni k vedrženi," stěžoval si kostelník Rochétka, který povždy ohledně třetího řádu zastával úřad neúprosného kritika. A vlastně měl pravdu. U kaplanky na faře se dveře netrhly. Baby s úsměvem tak přesládlým, jak sacharin, si je nestačily podávat. P. Jan byl zahrnován jejich přízní. Radily se s ním jako s duchovním otcem o svých potřebách, nosily mu na mše, měnily růžencové lístky, chodily pro kalendáře a časopisy. A jedna druhou podezřívala, že "chodí za panáčkem". Nezkušený kaplan přijal každou vlídně, promluvil s ní, zažertoval. A tím vlastně ještě přiléval do ohně. Baby, dosud zvyklé na odměřené jednání P. Karla, byly jako zfanfrněné. Zvláště mladší, které dosud nepožívaly výhod kanonického stáří. Zejména starým pannám byl mladý kaplan cílem jejich tužeb. Ba i mladá děvčata pod rouškou zbožnosti snažila se, kde jen mohla, přiblížiti se ke švarnému knězi. P. Jan sám ve své nezkušenosti hrozícího nebezpečí nepozoroval. Zato ale pan děkan se světa znalým kostelníkem vrtěli povážlivě hlavami. Neřekli však kaplanu ničeho, nechtějíce kaliti pokoj jeho duše. První nesoulad mezi částí třetího řádu a mladým kaplanem povstal teprve tehdy, až začala naň útočit svými návrhy hanácká Carmen Sylva, Jenofa Klekánicová. Útoky ty nebyly milostného rázu, poněvadž Jenofa už víc jak dobrých deset let, hlavně, co vstoupila do třetího řádu, byla cudná a počestná panna. Jednoho krásného dne přinesla kaplanovi k posouzení a fedrování své náboženské básně, které se hned mohly na nějaký nápěv zpívat. Nevynikaly sice rázem Klopstockovy Messiady, spíše blížily se poesii nebožtíka Škarnicla. (Pokračování příště)\n16 Rodinná katecheze Duch Svatý Nabízíme vám rodinnou katechezi o Duchu Svatém jako přípravu na Slavnost Seslání Ducha Svatého, nebo jako námět na rodinné povídání o náboženství. Stůl se dnes může stát místem, kde se připravujeme na nastávající slavnost. Do vázy natrháme větvičky. Na ně postupně pověsíme na červenou stužku plaménky s Dary Ducha svatého. Každý den si třeba po večeři o jednom z darů popovídáme: Proč nám Bůh dal zrovna takový dar? Je dnes potřeba? Kdy jsme ho potřebovali my? Možná, že někdy jsme na takového mocného pomocníka zapomněli. Modlitba za tento dar. Tím, že máme jednotlivé dary stále na očích, snadněji si je zapamatujeme. Sedm stužek s plaménky Darů Ducha sv. Dar moudrosti Moudrost neznamená chytrost. Napomáhá člověku, aby v každé situaci rozeznal dobro a podle toho jednal. Přináší také pokoj, když je naše srdce zakotvené v Bohu. O tomto daru je obzvlášť vhodné společně mluvit. Dnešní doba stírá hranice dobra a zla. Děti se velmi špatně orientují, co bylo v jejich jednání dobré nebo zlé. Často neuznávají svoji chybu, protože nejsou k tomuto rozlišování citliví. Prosíme za tento dar v modlitbě. Dar rozumu Je dar, který nám umožňuje především hlouběji poznat Boha, jeho slovo a učení církve. Dnes je kladen důraz na vzdělání a schopnosti dětí se poměřují často podle úspěšnosti ve škole. I komunikace doma je vedena především směrem ke škole. Ta určuje potom zda-li jsme s dítětem spokojeni nebo ne. Je to důkaz dnešního kultu inteligence. Ale zde se nám nabízí (a je to i naší povinností) rozvíjet dítě v duchovní oblasti, která jedině přetrvá i po smrti. Mít radost z rozličných obdarování našich dětí. Prosíme za tento dar v modlitbě. Dar rady Pomáhá nám, abychom se ve všech situacích správně rozhodovali. Také, nám Duch svatý radí, co máme říct lidem, kteří potřebují útěchu, pomoc, kteří se ptají po Bohu. Rozhodovat se správně v různých situacích je bez tohoto daru velmi nesnadné. Často se rozhodujeme i podle citu, momentálního hnutí, poznání. Např. když se rodiče chtějí rozvádět, nebo, když si maminka nechce nechat své děťátko... Když se ocitnu v situaci, v níž si nevím rady, když vidím někoho, kdo potřebuje nutně poradit, nebo když si doma všimnu, že má někdo problém... V těchto situacích nám pomáhá Dar rady a my můžeme také tímto darem pomoci druhým. Prosíme za něj v modlitbě. Dar síly Umožňuje, abychom dokázali odolávat tlaku okolí, vydávali tak svědectví o Pánu Ježíši. Pomáhá nám vykonávat to, co po nás Bůh žádá. Posiluje nás v prožívaném utrpení. Odolávat tlaku okolí, reklamám, názorům médií, které, i když se bráníme, přece jen někdy zatnou své drápky, je zvlášť pro děti velmi těžké. Děti jsou tlačeny do postoje: být jako ti druzí, co nejmíň se odlišovat a hlavně mít, co mají druzí. Pro nás rodiče je to s přibývajícím věkem dětí stále nesnadnější. Ale prosba o tento dar nás uschopňuje vzájemně se povzbuzovat v umění nebýt vždycky a za každou cenu jako ostatní, nepodlehnout tlaku okolí a být si vědom svých hodnot.\n17 Dar umění Je dar, který dostává člověk od Boha, aby skrze umění vypovídal (třeba nepřímo) o velikosti Boží a jeho kráse. (Ne všichni umělci však tvoří pravdivá díla.) Můžeme si popovídat, jest-li někoho takového známe přímo a také o tom, co z oblasti umění máme doma. Možná v knihovně najdeme v literatuře obrazy, u kterých se můžeme pomodlit. Také poslech hudby se může stát modlitbou. Možná, že i někdo z rodiny je obdarován tímto darem. Dar zbožnosti Člověk, který přijme tento dar je celý prodchnutý Bohem. Opravdová zbožnost neodpuzuje, ale přitahuje. Není to okázalé modlení ani jiné nápadné skutky zbožnosti, ale můj vnitřní život s Bohem. Všechno, co děláme podřizujeme Bohu a ptáme se po jeho vůlí. S takovým člověkem je velmi příjemně. Vyprávíme si s dětmi o tomto daru. Abychom mohli žít sjednoceni s Bohem, nesmíme opomíjet svátosti a modlitbu. Řekneme si, kdy půjdeme v nejbližším termínu ke sv. zpovědi, sv. příjímání. Večer se scházíme ke společné modlitbě, ráno, alespoň krátce se s Bohem spojíme. Mohou poznat naši kamarádi, že jsme zbožní? Je jim s námi dobře? Dar Bázně Boží Je úcta před Bohem Stvořitelem a Králem celého světa. Není to strach, ale uvědomění si, kdo je Bůh a co jsem já. Je to uvědomění si zodpovědnosti za to, s čím Bůh se mnou počítá a také, že se jednou ze svých skutků budu před Bohem zodpovídat. VE DRUHÉ ČÁSTI PŘÍPRAVY SE MŮŽEME ZABÝVAT PLODY DARŮ DUCIIA SVATÉHO Kdo do svého srdce přijal Dary Ducha sv. nese potom plody Ducha - tj. lásku, radost, pokoj, trpělivost, shovívavost, vlídnost, dobrotu, mírnost, věrnost, tichost, zdrženlivost, čistotu.(kkc str. 461 ) Pro tuto část je možno využít přiložený obrázek uvnitř Zrníčka. Prostřihneme okénka a přiložíme z druhé strany papír s plody Ducha sv. Hra: Můžeme si zahrát hru, na papír napíšeme každý své jméno. Papír necháme kolovat a každý připíše, co si myslí, že druhý má za dar, jaké ovoce nese. To je velmi dležité, pomáhat si navzájem objevovat své dary, které jsme od Boha dostali. NA ZÁVĚR,.Seslání Ducha sv. nebyla žádná pokoutní událost, seběhli se k ní lidé z osmnácti národností, celý středomořský svět. I dnes, představa firmy, která by se při svém zrodu uchytla v osmnácti státech, je představou impozantní, ale zde - žádné chytré reklamy. se kterými by apoštolové běželi do ulic. Ale bylo to naopak - lidé se sbíhali k nim, k domu, kde byli pohromadě. Sebehlučnější propaganda, podnikové akce, i tam kde jsou k dispozici peníze, média - to vše samo neobrátí svět. Jen tam, kde se v církvi něco děje, když v ní, působí Duch svatý, to jediné svět uvidí. A pak je lidé slyší. Apoštolé byli pohromadě kolem Panny Marie. Nevymýšleli plány, ale měli se mezi sebou rádi a volali" "Přijď Duchu svatý" MODLITBA Duchu Svatý, Živote mé duše, klaním se ti, osvěcuj mne, veď mne, posiluj mne a utěšuj mne. Říkej mi, co mám udělat, a přikazuj mi, abych to dělal. Slibuji, že se ti pořídím ve všem, oč mne požádáš, a že přijmu vše, co dovolíš, aby se stalo. Dej mi vždy poznávat, co je tvá vůle.\n19 proč? exodus a skutky 1. Proč se učedníci v Jeruzalémě báli Šavla a nechtěli se s ním spojit? 2. Proč si Pavel a Barnabáš roztrhli svůj oděv? 3. Proč Pavel odmítl vzít s sebou na misijní cestu Marka? 4. Proč se chtěl žalářník ve vězení, kde byli Pavel a Sílas, zabít? 5. Proč museli Akvila a Prisila opustit Řím? 6. Proč Pavel v Efezu odešel ze synagógy, kde kázal 3 měsíce a mluvil v Tyrannově škole? 7. Proč si domorodci na Maltě mysleli, že je Pavel vrah? 8. Proč Mojžíš zabil Egypťana? 9. Proč přišly Reúelovy dcery ke studni? 10. Proč dal Bůh Mojžíšovi na začátku jeho poslání moc udělat tři zázraky? 11. Proč se egyptští věštci nemohli dostavit Mojžíšovi, během šesté rány? 12. Proč v domech Izraelitů nic nezemřelo při 10. ráně? 13. Proč Bůh nevedl izraelský lid z Egypta nejkratší cestou přes zemi Filišťanů? 14. Proč Bůh přikázal Izraelitům při jejich odchodu z Egypta, aby změnili směr a utábořili se mezi Migdólem a mořem před Baal-sefónem? 15. Proč se báli Izraelité přiblížit k Mojžíšovi, když se podruhé vrátil ze Sinaje s kamennými deskami? Dokážete správně odpovědět na tyto otázky? Správné odpovědi se dočtete v příštím čísle Zrníčka. Správné odpovědi z minula: 1. Hakeldama (Sk 1,19); 2. losem (Sk 1,26); 3. Přímá (Sk 9,10-11); 4. Tabita (Sk 9,36); 5. Italský (Sk 10,1); 6. byl zabit mečem (Sk 12,1); 7. Rodé (Sk 12,13); 8. Marie (Sk 12,12); 9. rozežrán červy (Sk 12,23); 10. Barsabáš (Sk 15,22); 11. zastal se jich před pastýři a napojil jim ovce (Ex 2,17); 12. Sipora (Ex 2,21); 13. Geršom a Elíezer (Ex 18,3-4); 14. Já jsem, který jsem (Ex 3,14); 15. bděním (Ex 12,42); 16. celou noc (Ex 14,21)\n20 Moudra našich dětí z písemky v náboženství Napiš modlitbu Věřím v Boha. Věřím v jednoho Boha, Otce všemohoucího, Stvořitele nebe i země, všeho viditelného i neviditelného (to stačí) lm Koho si Bůh vyvolil, aby předal lidem Desatero? Cyril a Metoděj pb Jidáš mg David sd Jak se jmenoval první izraelský král? Jidáš pb Goliáš mko Herodes mh S kým uzavřel David opravdové přátelství? s Goliášem ih Vyjmenuj svátosti. svátost vzkříšení mg svátost bohoslužby sd Která svátost je nejdůležitější? svátost vzkříšení mg Napiš alespoň 3 blahoslavenství. Blahoslavenství křtu mg


Utíká od něj za mladším? Vztah ničí žárlivost! – NašeHvězdy.cz\nTéměř na den přesně jako minulý rok Tereza Kostková (43) opět čelí podezření, že je těhotná. Co na tom je pravdy, ale herečka odmítla prozradit. K tomuto podezření došli fanoušci poté, co zjistili, že je Kostková čím dál krásnější a doslova z ní sálá štěstí.\nDokonce se začalo povídat, že kvůli tomu, aby nebylo poznat, že je těhotná, ještě pár kilogramů před početím shodila. Tak by totiž mohla zmást i ty největší zvědavce. Už dlouho se mluví o tom, že Tereziným velkým přáním bylo počít holčičku a ještě jednou si užít mateřství se svým všudy.\nA když teď našla tu pravou lásku, mohlo by se to zdát jako jednoduchý úkol. Na druhou stranu je ale pravda, že herečka a oblíbená moderátorka má na tento rok smluvených tolik pracovních závazků, že v těhotenství by je mohla jen těžko zvládnout.\nBudou mít spolu dítě?\nJejí manžel Jakub Nvota (42) ještě vlastní děti nemá, a tak by bylo pochopitelné, že by nějaké chtěl mít. S tím také Tereza do tohoto vztahu šla. Jenže někteří z jejího okolí mluví jinak.\nProslýchá se totiž, že Nvota si pro život vybral právě Kostkovou protože předpokládal, že už děti mít nechce. Kde je však pravda, o tom můžeme jen spekulovat. Pokud by se potvrdily spekulace, že je Tereza těhotná, možná by to byla čára přes rozpočeet pro oba dva.\nVzhledem k tomu, že je Tereza zavelená povinnostmi a její manžel věčně pendluje po celém Česku, nepřišlo by dítko zrovna vhod. Ovšem objevují se i takové názory, které si myslí, že by si možná Tereza chtěla manžela dítětem pojistit. Proč?\nTajemná žena, nebo jeho příbuzná?\nUž několikrát po hereckých kuloárech kolovala informace o tom, že Nvota na svých četných pracovních cestách svou manželku podvádí. Dodnes se však pro to nenašel jediný důkaz.\nPřesto se toto obvinění objevilo znovu.\nNěkolik očitých svědků mělo zkraje roku Nvotu vidět v brněnské metropoli po boku krásky, s níž je prý vídán už několik let. Všichni mají za to, že je to jeho dobrá kamarádka, přesto někteří nabyli jiného názoru.\nMá to být jeho tajná láska, s níž se potajmu schází. Nedělal by to poprvé. Vždyť se spekulovalo, že kdysi chodil se dvěma ženami najednou a nedělalo mu to problémy. V Česku měl Kostkovou a na Slovensku klavíristku Ľubicu Čekovskou (44).\nZáhadou pro všechny bylo, kdy se s Čekovskou vlastně rozešel. Protože není styl Terezy žárlit, spílat a nadávat, rozhodla se celou situaci řešit trochu jinak. Právě dítětem. Kdyby s Nvotou otěhotněla, s největší pravděpodobností by ji Nvota jen stěží opustil.\nI když tato varianta rozhodně existuje. O Nvotovi se totiž říká, že má s ženami celoživotní problém. Kolují o něm nejrůznější pověsti, například takové, které o něm vytvářejí dojem, že to byl kdysi pořádný sukničkář.\nZ přátelství vznikla velká láska\nDokonce se s ním měly téměř všechny jeho předchozí známosti rozejít právě proto, že mu přišly na nevěru. Sám Nvota však toto nikdy nepotvrdil a i jeho přátelé jsou velcí tajnůstkáři, co se týče jeho soukromí. Má snad co tajit? Pravda je, že ani Tereza se o svém soukromí příliš nebaví. Její obličej zářící štěstím totiž hovoří za vše.\nNebo jen velmi dobře skrývá bolest, kterou ve svém srdci aktuálně nese. Myslela si, že v Nvotovi najde muže, s nímž bude moct strávit zbytek života. Znají se už dlouhé roky, nejprve byli podle všeho přáteli a spolupracovníky, následně, poté co se Tereza rozešla se svým bývalým manželem Petrem Kracikem (43), se i díky společným přátelům, spolu sblížili o něco více.\nAž je přátelství dovedlo k nehynoucí lásce. Alespoň Terezu určitě. Jedna věc jí ale radost z nové lásky kazila už od samého počátku, a to, že s ní Nvota nebyl tak často, jak by si přála.\nStarého psa novým kouskům nenaučila\nKvůli práci musí jezdit přes celou republiku a do zahraničí. Kolikrát ani nespí doma, a to několik dní za sebou. Tereza z toho nikdy není nadšená. Ví, že se na Nvotu ženy lepí jako vosy na med.\nAle zase není ženou, která by žárlila a svému muži něco zakazovala. Dává mu proto veškerou možnou volnost. Přesto nyní, jak někteří tvrdí, začíná váhat, zdali to nebyla chyba. Jak se totiž říká, starého psa novým kouskům nenaučí. A jak to tak vypadá, Nvota si neváží toho, jakou ženu po svém boku má. A možná by se měl začít bát.\nNašla si snad milence?\nJe možné, že by měla Kostková skutečně takovou smůlu na muže? Je snad toto konec jejího vysněného vztahu? Před pár dny totiž světlo světa spatřila informace, že měla moderátorka podat žádost o rozvod.\nAni toto však není nikým potvrzené. Těžko také věřit tomu, že by Tereza boj o svého vysněného muže vzdala tak rychle. Kracikovi kdysi dala mnohem více šancí a trápila se s ním celé roky, než nad ním zlomila hůl. A s Nvotou zas tak dlouho není, aby ihned skočila po takovém radikálním řešení.\nJedno vysvětlení však přeci jenom existuje a zastává ho z jejího okolí nemálo lidí. Nikomu totiž nemohlo ujít to, jak herečka v posledních měsících zkrásněla. Vypadá snad mlaději než kdy dřív. A to může mít kromě jiného i tu příčinu, že si našla milence! Zatímco všichni podezřívají z nevěry Nvotu, možná je všechno úplně jinak.\nJeden z údajných svědků totiž v nedávné době viděl Terezu Kostkovou v jedné z pražských luxusních restauracích s úplně jiným, výrazně mladším mužem. Když se na něj ptal přímo Kostkové jeden z novinářů, prý odmítla odpovídat a následně dodala, že jde jen o dobrého rodinného známého.\nŽárlí na všechno a na všechny\nKdyž se to však dozvěděl Nvota, neskutečně žárlil.Prý nesnese ani to, když se Tereza s jiným mužem baví, natož aby snad mohla mít ctitele či šla s někým rovnou na večeři. Nvota je podle všeho svou žárlivostí proslulý. Ale Tereza si myslela, že by se jí ho mohlo podařit změnit.\nEvidentně se jí to nepovedlo, a tak, jak se zdá, se dostala do situace, kdy sama nemůže vůbec nic, zatímco Nvota si jezdí po celém Česku a doma bývá jenom sporadicky. Anebo je snad ráda, že jí muž klidně na několik dní z domova prchá? Pak má totiž možná čas na svou novou známost.\nTereza je známá tím, že je na svém manželovi nezávislá. Dům si financuje sama, do výchovy syna se jí Nvota neplete a o domácnost se také nestará. Zřejmě jenom čeká na první příležitost, až ji manžel zklame. Proto si asi hledá náhradu.


Ventilatory-klima.cz - Články Ventilační systémy\nO společnosti Qlima (Zibro)\nKvalita ovzduší ve vaší domácnosti výrazně určuje kvalitu života pro vás a vaši rodinu. Smysly, jakož i naše nálada mohou být ovlivněna teplotou, vlhkostí, čistotou, vůní, oběhem, a obsahem kyslíku ve vzduchu, který nás obklopuje. Qlima chce pomoci lidem zlepšit vnitřní klima, do takové míry, aby se cítili pohodlně. Zde jsou důvody, proč se rozhodnout pro řešení pomocí Qlima.\nExpert na kontrolu klimatu\nQlima je jedničkou na evropském trhu. Jako specialista, vám nabízí kompletní kvalitní sortiment a neustále pracujeme na inovacích v oblasti technologií a designu. To nám umožnilo budovat roky a roky cenných znalostí a zkušeností, díky kterým jsme vybudovali vynikající pověst.\nJiž více než 30 let je Qlima zaměřena na zajištění regulace klimatu po celém domě. V roce 1980 zakladatel firmy narazil na ZIBRO Kamna, mobilní ohřívač pro domácí použití. Brzy byl přesvědčen o obrovském potenciálu tohoto produktu. Během let, které následovaly, se značka vyvíjela a specializovala na dodávání kompletních produktů a služeb pro zlepšení vnitřního klimatu.\nVíce než 20 milionů výrobků prodáno\nDůslednou komunikací, znalostmi a radami, i nadále investujeme do odpovídajících inovací a proto Qlima získala vedoucí postavení v Evropě. Dnes Qlima prodává ve více než dvaceti evropských zemích, prostřednictvím asi 15.000 prodejců. Informujeme naše prodejce kvalitně, takže budou schopni poskytnout svým zákazníkům vynikající rady. V důsledku toho více než 20.000.000 výrobků našly cestu do domovů spokojených zákazníků.\nRozsáhlé testování výrobků\nQlima má svoje vlasní oddělení Development Group. Toto oddělení má specifické znalosti o produktech a neustále hledá nové zdokonalení produktů, atraktivní design a optimální dopravu na evropský trh. Samozřejmě, že veškerý vývoj je v souladu s nejnovějšími předpisy a bezpečnostními normami. S cílem zajistit dodržování technických specifikací, Qlima je monitorována externími kontrolními orgány a velkými evropskými zkušebními orgány, včetně TÜV, KEMA, TNO, KIWA, LNE, CERTITA a IMQ. Certifikáty, jako CE, NF a GS jsou pouhou samozřejmostí Qlima. Každý z našich produktů prošel právně požadované testy. To je důvod, proč jsme schopni poskytnout záruku 2 roky - v některých případech dokonce 4 roky.\nZpět na klimatizace se dostanete ZDE.\nNe všechny domácí klimatizace mají stejný výkon. V naší nabídce najdete mobilní klimatizace s chladícím výkonem od 1000 do 3200 W. Tento faktor byste neměli opomenout zvážit a ujasnit si, zda vám ta či ona klimatizace bude stačit nebo naopak není-li pro vaše domácí účely zbytečně výkonná.\nCo se týče stacionárních neboli pevných klimatizací, tam se výkon pohybuje ve vyšším měřítku od 2600 do 5000 W. Stacionátní klimatizace se navíc mohou skládat ze dvou částí, vnitřní a venkovní. K dostání jsou už ale i typy, které venkovní část mít nemusí a pevnou klimatizaci si tak mohou pořídit i ti, kteří nemají možnost umístit klasickou venkovní část pevné klimatizace na svůj dům. Díky tepelnému čerpadlu umístěnému v této klimatizaci, ji lze využít i pro částečné vytápění.\nUpozorňujeme zákazníky, že neexistuje mobilní klimatizace bez vývodu horkého vzduchu ven, často jsou za mobilní klimatizace nesprávně zaměňovány ochlazovače vzduchu, které nikdy nedosáhnou takových vlastnostní, jako naše kvalitní mobilní klimatizace. V případě nejasností nás neváhejte kontaktovat.\nV naší nabídce naleznete vysoce kvalitní klimatizace od renomovaných výrobců, se kterými jsou nejlepší zkušenosti!\nJsou často vyhledávány domácnostmi v panelákových bytech, kde by byla instalace stacionární jednotky náročná, nebo v historické zástavbě, kde je umístění stacionární klimatizace vyloučené.\nNespornou výhodou mobilních klimatizací je možnost je během dne různě přesouvat po jednotlivých místnostech, kde zrovna potřebujeme chladit. Klimatizace patřící mezi optimální řešení v horkých letních dnech. Pokud vlastníte firmu, nemáte instalovanou vlastní klimatizaci, pak je pro Vás mobilní klimatizace to pravé.\nMobilní klimatizace může být používána pouze přes léto a v ostatních měsících může být uklizena.\nMáte v domě problémy s vlhkostí a plísní ?\nJako řešení nabízíme:\nAdsorpční elektrický odvlhčovač Zibro DD 108, který představuje vysoce účinnou metodu vysoušení vzduchu průchodem přes silikagelový materiál, který se kontinuálně tepelně regeneruje.\n● Účinný a ekonomický : Dosahuje extrémně nízkých hodnot vlhkosti a podává konstantní výkon i při nízkých teplotách.\n● Ekologický : Pracuje bez kompresoru a bez náplně chladivem.\n● Lehký a malý : Ve srovnání s tradičními odvlhčovači má poloviční váhu (6,5)kg a menší rozměry.\n● Tichý : Podstatně tišší chod než u tradičních kondenzačních odvlhčovačů.\n● Ionizující: Přístroj je vybaven generátorem zdraví prospěšných negativních iontů.\nPodrobné technické informace a předvedení výrobku si můžete objednat zcela nezávazně a zdarma na tel. 776661266\nTyto vskutku chrliče tepla vyrábí japonská společnost TOYOTOMI , firma s dlouholetou tradicí, která vlastní v tomto oboru více než 600 patentů. Při vývoji těchto kamen našla kompaktní řešení, která mají následující přednosti.\nNA VÝBĚR KAMEN ZDE!


Jak připravit plastová okna na zimu | iReceptář.cz\nZdroj: Před zimou je důležité promazat obvodové kování / Foto Pramos\nSeřídit raději dřív, než pozdě\nŽe nejsou vaše okna optimálně seřízená, můžete v krajním případě poznat tak, že při zavření nedotáhnete kliku nadoraz, nebo že při zavírání drhne dolní hrana rámu. Určitě bude lepší, když potřebné nastavení zvládnete před tím, než udeří mrazy, vyžaduje totiž otevřené okno a jemnou práci kovovými nástroji, která s prokřehlými prsty není zrovna jednoduchá. Že se moment bezpodmínečného servisního zásahu blíží, poznáte jednoduchým testem, který popíšeme v samostatném článku, spolu s podrobným návodem na seřízení oken. V principu jde o to, aby okenní křídlo přesahovalo rám nahoře i dole naprosto stejně a těsnění tak plnilo svoji funkci.\nČistota prodlouží životnost těsnění i kování a tím i celých oken\nNejen u člověka je čistota půlkou zdraví, je tomu tak i u měkkých plastových materiálů v přítomnosti tvrdších zrnek prachu, ale dokonce i u ocelových dílů. Prach, před kterým nás těsnící okno dokonale chrání, má tendenci ulpívat na dorazovém těsnění oken a ve funkční spáře. Jeho pravidelné odstraňováni pak není jen otázkou estetického dojmu, ale i otázkou udržení funkčnosti oken v průběhu celé předpokládané životnosti.\nŽivotnost těsnění prodlouží jeho impregnace silikonovou emulzí. V podstatě jde o stejnou údržbu, jakou řešíme u dveřních těsnění v osobních automobilech.\nPřed zimou je důležité promazat obvodové kování Zdroj: Před zimou je důležité promazat obvodové kování / Foto Pramos\nVšechny kovové díly, kde dochází k vzájemným pohybům a tření, by měly být nejen zbavené prachu (do rozumné míry), ale i vhodně promazané. Použít můžeme silikonový olej nebo WD40, dobře poslouží i olej na šicí stroje.\nTip: Každé okno ať už plastové, hliníkové či dřevěné má vlastní specifický návod k obsluze. V těchto pokynech najdete informace o údržbě i seřízení oken. Tyto pokyny by vám měl předat váš dodavatel oken.\nMá k oknům přístup teplý vzduch?\nHlavním důvodem, proč se ve všech objektech topení montuje do nejméně praktického místa - pod okno - je samotný fakt, že okna vyžadují cirkulaci ohřátého vzduchu, jinak se z vnitřní strany mlží. Jedním z opomíjených bodů přípravy oken na zimu by tak měla být kontrola jejich okolí. Není k topení přiražená sedačka? Nezakrývá topení závěs? Stůl? Není okno zaskládané květinami nebo dalšími nezbytnostmi útulného bydlení?\nI takové na pohled zanedbatelné věci mohou mít negativní vliv na vaše pohodlí a životnost vašich plastových oken.


SEZA11065245: Hledám ženu na vážný vztah. Pouze z Havířova . OD 25 do 35 let. svobodná a bezdětná. Pokud tady ještě nějaká žena existuje, která je věrná, milá, společenská, zábavná, usměvavá, laskavá, upřímná a pod. Tak si budeme dobře rozumět. Která má ráda turistiku, kino, zoo, přírodu, dobré jídlo, a pod. Hledám tu, která nechce být už sama. A chce pořádně žít a užívat si s každé maličkosti. Žijeme jenom jednou. Mojí prioritou a cílem , je budoucí rodina a děti. Pokud to myslíš vážně, tak mi napiš.\nČas letí, je třeba ho nepromarnit a užívat si vše pěkné.....\nAnonymNezávazně 31 let Praha\nHledám dámu 50+ která to ještě nezabila a ráda by postelové hrátky :-D\nMužNezávazně 22 let Praha\nAhoj Jsem kluk co touží po sexu se starší/zralejši ženou co by mě něco přiučila. Proto to zkouším touhle cestou. Já 21 let +- 182/70 blond , myslím že celkem pohledný :D Ty max. Do 50 Nejsem na baculky ale hubená nemusíš bejt. Prosím o e-mail pro lepší domluvu Díky\nAnonymNezávazně 43 let Praha\nPoptavam zda se nedostatkové zboží:) Uvítal bych jednu milou, inteligentní dámu... Toť vše, co mi zatím bude stačit ke štěstí;) Normální, vysoký, štíhlý chlap s mozkem....


Internetová katedrála - Svíčky od: Světlanka\n#65211 Světlanka zapálil(a) svíčku Babičce a dědečkovi.\nHoří už 116 dní, 1 hodinu a 40 minut.\n#10229 Světlanka zapálil(a) svíčku Danovi.\nZlatíčko, bez Tebe bych teď asi nebyla tak šťastná jako jsem... Bez Tebe bych... nebyla s tím s kým jsem... Jsem Ti za to opravdu moc... vážně... moc vděčná...a vždycky budu... :-* :-* za tohle, cos pro mě udělal 100%!!!\nHoří už 12 let, 306 dní, 1 hodinu a 58 minut.\n#8230 Světlanka zapálil(a) svíčku lidem, se kterýma poslední dobou tráví hodně času.\nProč pro vás zapaluju svíčku? Proto, abyste věděli, že mi na Vás záleží. Je mi jedno, zda mi nevědomky a nechtěně ublížíte. Vždyť se to mlže stát i mě... Nikdo přeci nejsme neomylní. Svíčka, kterou zde zapaluji, bude hořet navždy.. To jen abyste věděli, jak dlouho můžete s mým přátelstvím počítat. Teda, pokud se nebudete snažit úmyslně mi ublížit... :-) Ale, kdo by to dělal?\nHoří už 13 let, 302 dní, 9 hodin a 36 minut.\n#7998 Světlanka zapálil(a) svíčku Přátelům.\nPoznala jsem Vás nedávno, ale mám vás ráda...všechny.. Všichni mi pomáháte zvládnout těžké chvíle... někteří z vás mě rozesmívají,... Nejvíce děkuji Šimonkovi, Michalovi, Péťovi, Lucce.... a dalším.. je vás tolik, že není šance vyjmenovat zde všechna jména... Jste moja zlatíčka a děkuji Vám.. proto ta svíčka...svíčka na znamení VDĚKU, ÚCTY, LÁSKY, PŘÁTELSTVÍ a POCHOPENÍ.... :-* :-* :-*\nHoří už 14 let, , 1 hodinu a 49 minut.\n#3875 Světlanka zapálil(a) svíčku Honzíkovi.\nMoje srdce vzplanulo láskou k Tobě, jako když zapálíme svíčku. Snad tato svíčka bude hořet v mém srdci už navždy.. Miluji Tě .. moc moc moc.. Jsi pro mě všechno!!!!\nHoří už 15 let, 140 dní, 4 hodiny a 19 minut.\nvytvořil Naku a Pú, online od roku 2002 | kostelnik@chram.net | V databázi celkem 55653 svící. | Průměrná svíčka hoří 7 let, 106 dní, 22 hodin a 26 minut.


Úvodní stránkaErotické pomůckyBDSM pomůckyBondageKožená pouta na nohy Edge\nNedejte svému subíkovi nebo subince možnost úniku před vaší dominancí. Spoutejte jim nohy koženými pouty Edge od Sportsheets a už vám rozhodně neutečou. :) Díky přezce s kovovou sponou mají pouta univerzální velikost a skvěle padnou na dámské i pánské nohy. Více\nKožená pouta na nohy Sportsheets Edge, 1 695 Kč Do košíku\nKožená pouta na nohy Edge od výrobce Sportsheets\nŠiroká nabídka pomůcek na bondage na Vibratory.net. Kvalitní zboží od společnosti Sportsheets si pořídilo dohromady 18 zákazníků. Přečtěte si jejich hodnocení a v případě jakýchkoliv dotazů nás neváhejte kontaktovat!\nNa sexshopu Vibratory.net prodáváme celkem 71 produktů od tohoto výrobce. Další výrobky od firmy Sportsheets se nachází tady.


Puma Daily dámská golfová čepice bílá s květy - Golfstart.cz\nDomů / DÁMSKÉ / Čepice / Puma Daily dámská golfová čepice bílá s květy\nDámská golfová čepice Puma na denní nošení, Daily cap, je v krásném květovaném designu - bílá s květy. Má perforovaný materiál aby se hlava nepotila. Tenký perforovaný materiál dělá z čepice ideální parťačku na hru kde se nemusíte po hře bát sundat čepici v klubovně. Velikost je univerzální dámská, lze vzadu upravovat páskem.\nCallaway dámská golfová sukně 18 All Day zelená\nDámská golfová sukně 18 All Day v zelené barvě, skládaná, se dvěmmi kapsami vpředu a jednou...\nDámská golfová čepice Puma\nCallaway dámská zimní beanie pom pom černá\nDámská stylová pletená zimní golfová čepice je podšitá fleecem. Zimní čepice je pletena ze...\nCallaway zimní pletená čepice černo/bílá unisex\nStylová pletená golfová čepice podšitá fleecem a s bambulí. Pruhovaná teplá kráska, která se hodí...\nCallaway dámská zimní beanie pom pom bílá


Poslední letošní ohlasy činovníků Krajského přeboru - Chrudimský deník\nChrudim - Dnes vám naposledy v tomto roce přinášíme ohlasy činovníků Krajského přeboru, jehož poslední podzimní kolo v neděli zakončilo sezonu.\nTomáš Jambor, předseda ŽSK Třemošnice: „Dnes musím za předvedený výkon ve druhé půli klukům poděkovat. Nebylo to jednoduché utkání, a jelikož ani výkon rozhodčích klukům nepomohl, museli si vítězství doslova vydřít. Pochvala jde za celým týmem. Udrželi jsme tak kontakt se spodkem tabulky a některé indicie naznačují, že v zimní přípravě bychom chtěli veškerou snahu vynaložit na porvání se o udržení v soutěži. Tým zůstává pohromadě a rýsují se i některé možné posily. Klukům i vedení mužstva přeji klidný zbytek roku, pěkné Vánoce, hodně zdraví a 5.1.2016 na viděnou!"\nMiroslav Teplý, trenér rezervy MFK Chrudim: „Toto utkání se mi hodnotí dobře. Výhra se silným soupeřem, na jeho hřišti, v posledním kole a navíc okořeněna krásnou brankou Jardy Jindráka moc těší. Bylo to velmi kvalitní střetnutí, kdy se hrálo nahoru dolů a šanci zvítězit měla obě mužstva. Zakončili jsme tak výbornou sérii bez porážky od čtvrtého kola a do jarních odvet jdeme z pozice, kterou jsem upřímně ani nečekal. Doufám, že se dají do pořádku všichni zranění hráči a na jaře budeme mít tak mnohem širší kádr. Každopádně chci všem okolo mužstev dospělých poděkovat za spolupráci a především pak hráčům za jejich výkony na hřišti."\nJiří Skála, trenér FC Hlinsko: „Jednalo se spíše o boj, než-li o fotbal. Terén byl hrozně podmáčený a vůbec na něm nešlo kombinovat, takže zápas připomínal spíše vodní lázeň. Celé utkání rozhodla jedna chyba v naší defenzívě, která byla i dílem toho, že se míč zastavil v kaluži a soupeř toho dokázal využít. Jinak šlo o remízové střetnutí, my měli dvě šance, soupeř také. Bohužel my je neproměnili, Polička jednu ano, a tak má všechny body."\nJaromír Hanuš, sekretář Spartaku Slatiňany: „Porážka je pro nás krutá a podle průběhu zápasu a vypracovaných šancí určitě nezasloužená. Ale takový je někdy fotbal. Hra byla oboustranně po drtivou většinu utkání velmi dobrá, rychlá, kombinačně vyspělá a pohledná, což odpovídalo postavení obou celků v tabulce. Domácí dali ze dvou šancí čtyři góly, my naopak ze čtyř jenom jeden. A o tom to také někdy je. Jenže nesmíme zapomínat, že jsme v letošním roce v Krajském přeboru nováčkem. Naše umístění po podzimu v první čtyřce je určitě nečekané, krásné a asi i zasloužené!" (rp)\nChrudim - Ve středu odehráli fotbalisté „céčka" MFK utkání 1.A třídy ve Starém Hradišti, které…


Moje Kiehl`s testování - Flabgee\nMoje Kiehl`s testování\nŽe jsem velký milovník Kiehls produktů, to je jasná věc, to všichni víme. Minimálně mojí posedlosti Midnight recovery sérem jste si za ty roky prostě nemohli nevšimnout. No a při mojí poslední vlně nákupů si mojí lásky ke značce všimla i devčata v Kiehl`s a nabalily mi nějaké další produkty na testování. No a to už stojí za samostatný článek. Co říkáte?\nDo mojí “posedlost” složky přibyl Avokádový oční krém. Trochu jsem to tušila, proto jsem si ho taky kupovala. Mluví o něm totiž prakticky všichni. Má hutnější konzistenci, ale při kontaktu s pokožkou nabyde najednou hodně tekutou až olejovou konzistenci, takže ho stačí opravdu úplně maličko a krásně se rozmaže. Od té doby, co ho používám, mi úplně zmizely moje problémy se suchými místečky pod očima. Nějakého mizení vrásek nebo kruhů pod očima jsem si nevšimla, to ale ani neslibuje. Slibuje úžasnou hydrataci a to splňuje do posledního puntíku.\nMasky jsem od Kiehls testovala doteď jen prostřednictvím pytlíčkových vzorečků, z čehož moc za jedno použití nezjistíte. Teď jsme ale poctivě testovala tyhle dvě.\nŽlutá zklidňující a hydratační maska s měsíčkem lékařským a aloe není špatná. Na pleti je příjemná, hezky voní a má i nějaké lehce viditelné účinky. Rozhodně bych ale neřekla, že stojí za 1250 Kč. Je možné, že zrovna nemám pleť, na které by byl nějaký velký rozdíl vidět, ale za mě to není maska, do které bych znovu sama investovala.\nZato druhá maska, to je pecka. Hloubkově čistící Rare earth masku jsem si zamilovala a používám jí neustále. Na pleti lehce a příjemně hřeje a ještě před smytím cítíte, že na pleti něco dělá. Pleť je po ní krásně vyčištěná, ale ne vysušená ani podrážděná. Má konzistenci jemného bahínka, které na obličeji zaschne a je příjemné při smývání. Není to takový ten klasický beton, který se tváří jako maska s peelingem a při smývání vám sedře kůži a udělá z vás rudokožce.\nTohle je novinka, která doslova obletěla internet. Všechna beauty děvčata nadšeně postovala o novém Kiehls rozjasňovači s výtažkem z granátového jablka. Není to úplně klasický rozjasňovač, jaký znáte z oblasti dekorativní kosmetiky. Kdybyste ho chtěli v této oblasti srovnávat, byli byste zbytečně zklamaní pigmenací. Sama ho při svém klasickém líčení jako rozjasňovač nepoužívám. Jde o hydratační a rozjasňující formuli, která má mnohá využití a každý si může najít to své. Dá se používat sama o sobě jako podklad pod krém, při líčení jako velmi lehký rozjasňovač, nebo jako já ho přimíchat do krému. Když mám svoje nomakeup dny, kdy se nechci líčit, ale ani nechci vypadat jako mrtvolka, propojim ho s krémem a pleť hned vypadá, že úplně září. Neřekla bych ale, že by pleť nějak zásadně hydratoval, toho jsme si nevšimla. Takže já si produkt oblíbila a ráda ho používám, protože hlavně přes léto jsme měla nomakeup dní opravdu hodně. Produkt ale stojí 920 Kč. Záleží na vás, jestli je to pro vás zbytečnost, nebo jestli vám za to ty peníze stojí. V tomhle těžko radit.\nRosa Arctica je ze všech nově testovaných asi můj oblíbenec úplně největší. Je to s přehledem nejlepší pleťový krém, který jsem kdy vyzkoušela. Dostala jsem ho zdarma v rámci spolupráce, ale jestli se nestane nějaký zázrak a nepřijde mi do života ještě něco lepšího, jak mi dojde, šupajdim pro další. Stojí sice 1640 Kč, což je dělo, ale když prostě vyzkoušíte něco tak dobrýho, nechce se vám snižovat, protože si pořád budete řikat, že vaše pleť prostě vypadala líp. Samozřejmě rozhodně doporučuju vzít si před koupí vzoreček. Je jasný, že co vyhovuje mně, nemusí vyhovovat někomu jinýmu. V pleťovce to platí dvojnásob a poslední, co bych vám chtěla doporučit je vyhazování peněz za něco, co sice sedí mně, ale vaší pleti ne. Já mám pleť poměrně dost suchou. Ne nějak úplně dramaticky, ale mám. Tenhle krém s ní kouzlí tak, že je krásně vyživená, doslova nacucaná, neobjeví se mi jediný suchý místečko, ale zároveň se mi nemastí T-zóna, což se mi občas u mastnějších krémů stává. A pozor, tenhle krém se dělá ve dvou verzích. Jedna je klasická Rosa Artica a pak je Rosa Arctica Leightweight cream. Ten druhý mám já. Je to opravdu lehoučky krém, skoro až s našlehanou konzistencí. Bleskově se vsakuje a jak řikám, mojí pleť zanechává prostě nádhernou.\nOdličovací oleje, krémy a balzámy testuju už dlouhou dobu, protože chci používat něco, k čemu nebudu potřebovat žádné vatové tampónky a odlíčí mě to pohodlně ve sprše. Jsem neustále na honu za tím nejlepším produktem a tenhle Midnight recovery olej je zatím nejlepší, který jsem zkusila, i když stále doufám, že existuje ještě něco lepšího. Je ze stejné řady, jako mnou opěvovaný Midnight recovery concentrate, takže má i stejnou božskou vůni. Nekazí mi pleť, což mi bohužel dost podobných produktů dělá, takže v tom je super. Odlíčí obličej i oči, ale bohužel jen za pomoci nějakého ručníčku. Nefunguje mi samotný, abych ho spláchla jen vodou nebo rukama, a to by byl můj úplný sen. Ale i tak je moc dobrý a ze všech odličovačů ho používám nejčastěji.\nCo vy a Kiehl`s? Máte se značkou zkušenosti? Jaký je váš nejoblíbenější produkt?