Maminky "nestandardních" dětí. Poruchy komunikace - str. 1217\n@sicinka Jo v Lidlovi občas kupuju taky. Elče je zatím jedno, jestli je to barevný nebo. Taky toho mám ještě spoustu po Lucce, tak co půjde, tak vygumuju a zrecyklujem. Takhle Elča tráví poslední dny, navíc má rýmu, tak nemůžeme moc ven.\nbohužel holky, hne stěží prstama, takže tam asi bude fakt možná komunikace jen očima.. Jinak je moc chytrý, bystrý, šikovný.\nHolky,ještě jeden dotaz, kdo jste chodili k Mgr. Jánové. My už čekáme půl roku na zprávu, poslední měsíc jsem ji už 2x urgovala, slíbila a neposlala. Zítra tu zprávu potřebujeme do logo školky a nemáme ji. Fakt jsem nas*aná. Měli jste s ní taky takové problémy???\n@sisstin já bych ještě řekla, že tu může být rozdíl chlap vs. ženská, že to kluci tolik neprožívají, kdežto holčičky od školky "intrikují" se kterou budou nejlepší kámošky, vždy se v kolektivu najde jedna "šéfka", která určuje kdo s kým ka a neka a ony se pak z toho postupně hroutí...já to zažívala jako dítě a vyřešila jsem si průběžné "vyštípávání" z neujžšího kruhu okolo třídní šéfky tím, že jsem si o přestávce četla a svárů tohoto typu jsem se neúčastnila, ale štvalo mě to, jen jsem dělala ramena, že ne🙂 Holka prožívá to samé od školky, mají takovou podivnou partičku, děti se hrozně dlouho znají už od 3 let, šli spolu pak do školy, všichni z jednoho sídliště, chodí spolu odpo ven, takže na jednu stranu stmelený kolektiv, který bez sebe nedá ránu, na druhou stranu ty intriky mezi holčičkama jsou občas zoufalé. Máme tam třeba jednu fakt tlustou holku, která se maluje každý den (4. třída), barví si vlasy, holí chlupy, chodí v botách na podpatku, nejhorší prospěch ve třídě a buzeruje zbylé hezké normální hubené chytré holčičky řečma typu: "podiv se jak si chlupatá, proč se neholíš? Není ti trapný nemít ve čtvrtý třídě žádný šminky? Já bych nenamalovaná z baráku nevyšla....vrchol všeho bylo, když naše holka přišla ze školy s tím, že jí tahle 55kg vážící obluda řekla, že má tlusté nohy a Ema se prohlížela v zrcadle a povzdechla si, že tedy asi jo. No já šla do vrtule, protože ta holka, co jí to řekla, je chodící koule, naše Ema má 140cm, váží 30kg a má nohy, že bych jí je z fleku záviděla a tahle totální slepice snižuje sebevědomí všech holčiček ze třídy podobnýme řečma a oni se z toho jedna po druhé hroutí. Kamarádím s většinou maminek holek od nich ze třídy, takže si to říkáme, je to jak přes kopírák, ani jedna z našich holek nepošle tuhle někam a nejsou schopné si to vyřešit sami v sobě....řeknu ti, že zlatí chlapeččci, co se kamarádí se všema, já to naopak považuju za sociální vyzrálost, že kamarádi se všema bez ohledu a doufám, že to tak zůstane i nadále🙂\n@peggy722 ano, geniální tatínek je k nezaplacení, u nás to samé, přečetl Malého Bobše už ve školce, chodící encyklopedie dodnes, hraje na všechny hudební nástroje, které kdy vzal do ruky a úkoly samozřejmě dělal o přestávkách a první dvojku dostal až na gymplu...pro děti, které po něm jeho talent nezdědily, je to požehnání, mít takovýto vzor. Naše dítko si to vyřešilo po svém, úkoly pro jistotu nenosí a nezvrušuje se tím ani o přestávce, její nejčastější poznámka v žákovský je, že nemá úkoly, školní pomůcky, tělocvik a je jí to šumák....táta měl taky přeci pořád nějaký poznámky..my slušné holčičky, co jsme musely na to vyznamenání sakra šprtat, tohle trochu blbě neseme🙂\n@dracek71 No to mi vyprávěj, já z něj vždycky rostu a nejlepší je, že když se na to zeptátm tchýně, tak si to pamatuje trošku jinak :-p . Lucka po něm zdědila hduební talent. Ale přesně jako tatínek jí cvičení nebaví. Tatínek seknul s klavírem někdy na prvním stupni a pak se k němu vrátil až teď na starý kolena. A Lucka je celá po něm, chtěla by hrát složitý věci, ale nechápe, že je to otázka let než se k tomu propracuje. No já jí na jednu stranu chápu. Já taky nejsem zrovna vzor trpělivosti, i když to možná k tomu korálkování na první pohled moc nesedí 😃 . Ale hodně složitejm věcem se vyhýbám, prostě abych s jedním náramkem strávila 14 dní. Tak to není nic pro mně.\n@sicinka jestli mohu vstoupit do diskuze.....kritizovala jsi MŠ Klíček....netuším proč...můj syn tam chodil loňský rok a mohu říci, že lepší přístup k dětem jsem opravdu nezažila!!! A to syn předtím chodil do jiné soukromé (také na Praze-východ). Začal později mluvit a v MŠ Klíček udělal vyloženě skokový pokrok a zásluhu na tom mají právě paní učitelky z "Klíčku" 😉 . Teď je syn v logo školce na Zahradním městě na Praze 10. Ale vozíme ho každý den půl hodiny tam, půl hodiny zpátky, je to celkem dost náročné....příští rok...bude již předškolám ho nejpíše přihlásíme do klasické státní školky v Říčanech 😉\n@katulen ahoj, tak v první řadě nevím jestli se bavíme o stejné škole - já jsem psala o základní škole i s odkazem a ani netuším, že mají mateřskou školu možné to je, ale asi mají jiný web a mateřince jsem nepsala a popravdě ani nečetla ani slovo. A opravdu jsem nikoho nekritizovala. psala jsem že mám informace jen z netu a že objíždět školy budu až příští rok, že si chci informace ověřit, co jsem četla na diskuzích tak bylo dost špatné, ale mohli to být nespokojení rodiče, co já vím. Já prostě hledám informace o "alternativních základních školách v mém okolí po kterých koukám, naštěstí mám na to čas 🙂\n@peggy722 @dracek71 holky já jsem byla takové dítě jako vaši manželé, ve 4 jsem si plynule četla, celou základku léharo bez učení. Na střední jsem velmi tvrdě narazila, třeba ségra která se musela učit odmala tak na tom byla známkama milionkrát lépe 🙂 sice se to časem srovnalo ale osobně to považuji za jednu ze svých největších slabin, že jsem se ve správném věku nenaučila se učit. Takže naopak naše děti na tom vydělají. I když občas když Dádu něco učím tak si říkám že by mohl být aspoň malinko po mě a aspoň se nevztekat, když nic jiného 🙂\nmůj manžel pro změnu seknul kvůli kytaře s vejškou, když jsme se poznali, tak cvičil na kytaru 10h denně a nějak zapomněl z tý koleje chodit na přednášky....no ale nakonec s tím gymplem taky slušně přežil, ale je to tak, jak píšete..děti, co jim jde vše samo, mívají v pozdějším věku přesně tenhle druh problému. Synovec taky do střední neotevřel knížku a se samýma šel na průmku, přišly odborné předměty, rýsování, nutná domácí příprava, výsledek bylo opakovaní druháku, třeťáku a odchod do školy na ekonomku zpět do druháku, protože mu dobrá kámoška poradila, že tam je to máček, což byla hlavní priorita. On je podzimní, takže je mu 21 a je ve druháku na ekonomce. Kdyby to bylo moje dítě, tak už dávno zařezává někde v práci, aby pochopil, že studija nejsou od toho, aby to byl máček🙂 Jaký s ekonomkou najde uplatnění, to tedy fakt nevím....pro mě naprosto nepochopitelný.\na ještě zpět k tématu ZŠ, dneska jsem se dozvěděla, že na naší nepopulární a v okolí neblaze proslulou základku, vzali letos 93 dětí, budou 3 třídy, takže 31 dětí na třídu. Ještě loni dvě třídy po 22 dětech, holka ve 4. třídě má 17 dětí...jsem fakt v šoku z toho nárůstu, to měli všichni šestileťáci loni odklad nebo co?\n@dracek71 - já jsem před časem někde zahlédla informaci, že např. ročník 2008, což je i můj syn, byl snad úplně ten nejsilnější...takže to jsou ty děti, které teď nastupují do školy... Jinak my jak jsme teď byli u zápisu, tak když jsem pak koukala na stránky školy, tak do prvních tříd měli přijatých 55 dětí - otevírají vždycky dvě, takže 27-28...a z těch dětí, co byly letos u zápisu, jich bude mít 17 odklad na příští rok! Což znamená, že víc jak půlka jedné třídy už bude zaplněná těmi odkladovými.....a to brali jen spádové děti, spádová oblast má jen 3 ulice, ale jsou to paneláky....takže nejen letos to bude krize, ale asi ani za rok to nebude o moc lepší...\n@krystalka no a bude je to chudáky provázet všude, narvaný základky, střední, vysoký, ani do lidušky se chudáci nedostanou bez tlačenky, to je život...připomíná mi to moje dětství. Má to snad jenom jednu výhodu a to, že na osmiltetý gymply odejdou v těhle silných ročnících opravdu jen ty nejlepší děti a ve třídách ještě zbyde nějaký použitelný materiál. Já třeba se současným stavem na osmiletých gymplech moc nesouhlasím, ale až budou opravdu výběrové pro ty nej studenty proč ne. Ted v šestý třídě odejdou všechny jenom trochu chytřejší děti na gymply a na základce zůstávají jen ti nejhorší a bohužel to není jen o učení, ale také chování atd. Přijde mi, že v šestý třídě je na takovouhle selekci ještě moc brzy a že to škodí hlavně těm, kteří na těch základkách zůstávají a já nechci dávat dítě na gympl jen z toho důvodu, že ve třídě zbydou jen trojkaři a holčičky, co bez šminků nevyjdou z baráku. Ale zase ty mladší silné ročníky budou od mala zvyklí, že nic nedostanou zadarmo a budou muset o své místo na slunci sakra bojovat, a to vlastně není úplně špatná průprava pro život, ne? Je potřeba v každé nevýhodě najít výhodu a hned je to všechno veselejší🙂\n@dracek71 No to nic není. U Lucky bylo loni pět prvních tříd a letos už to bude pravděpodobně šest + bilinqua.\nDěs v každý třídě 30 dětí. když nastupovala Lucka tak tobyly tři +ta cizojazyčná. je to proto, že hned vedle školy staví Skanska Milíčovský Háj a jak se to tam postupně obydluje, tak stoupajá počet dětí a pro všechny je ta škola spádová, takže je vzít musí. Naštěstí zatím mají prostory, ale každej rok shání učitele a družinářku.\nLucka už asi příští rok stejně do družiny chodit nebude, díky kroužkům je tam už minimum času.\n@dracek71 Tak já jsem ročník 77 a to byl se školama taky nářez, hlavně pak s těma středníma. Mně se ty gymply taky nelíbí, jenomže je to přesně, jak píšeš, odejdou ti schopní a zbyde odpad. No u nás je to ještě složitější, že už v druhý třídě se dělají rozdílový zkoušky a ti nejlepší jdou pak do jazykový třídy. Jedou rychlejc a mají víc angličtiny. Lucka je chytrá holka, ale musí pochopit už teď, že bez učení to fakt nejde a když se nenaučí teď, tak na tom gymplu na to dojede.\nHolky, tak Jiřík dneska 6 let 🙂 , taky se vám zdá, že to tak strašně rychle utíká? ....no, dneska si nesl do školky dort, tak doufám, že si to všichni pořádně užijou 🙂\n@krystalka Jirikovi všechno nejlepší !!! Co dostane za dárecky?\nTřeba se inspiruji🙂)\nJá se tedy přiznám, ze jsem ještě školu neresila a nehledala. Mám pozitivni reference na jednu nespadovou. Momentálně řeším Honzikovo chování a úzkosti. Navíc jsme opět nemocní a v půlce brezna nas čeká kontrola u psycholožky, tak musí byt fit. Jen nevím, co tam bude předvádět po 2 týdnech doma s maminkou :-N\n@krystalka Všechno nejlepší. 🙂\nMy jsme dneska byly u toho foniatra. Tak pan doktor je moc milej a důkladnej. Elča celkem spolupracovala, akorát byl dost na větvi z jejího slovníku :-p . Na fyzickou příčinu to nevypadá. Ela měla teda zalehlý uši po rýmě, takže na to měření musíme ještě jednou.\n@hrusti - děkujeme 🙂 , jinak on už většinu dárečků dostal, my to vždycky slavíme na několikrát, jak se sejdeme se zbytkem rodiny... zatím dostal malé noční světýlko-ducha z Ikey - mění barvy, moc se mu to líbí, pak pyžamko, gelové voskovky, dětské floorbalové hokejky s míčkem, knížku Pohádky pana přednosty a vodní dráhu - http://www.maxikovy-hracky.cz/katalog/hracky-na... - to mělo veliký úspěch a to jsme zatím ještě nenapustili vodu, má to jen složené v obýváku a pouští si v tom autíčka 😃 , ale jakmile se trochu oteplí, tak to dáme aspoň na balkón a pak na zahradu...oni tam sice píšou, že je to i dovnitř a ty spoje tam mají opravdu i gumové těsnění...ale když si představím tu spoušť okolo a pak jak z toho tu vodu vypustit ven...ale vypadá to super, je tam i funkční zdymadlo s pumpou...a Jiřík jak je ryba, tak si hrozně rád hraje s vodou...\nJinak, jak píšeš, že řešíte ty úzkosti - hele, já mám takový pocit, že je to možná i jenom nějaké vývojové období, protože už jsem kolem sebe narazila na další dvě maminky, které popisují něco hodně podobného u svých cca 5 letých dětí, u nás to začalo v 5,5 ...teď se to pomalinku lepší....v prosinci jsem byla fakt zoufalá a uvažovala jsem, že to zkonzultuju snad i s psychiatrem, ale pak jsem si promluvila s psycholožkou ve školce a časem to začalo pomaličku odeznívat...\n@peggy722 - děkujeme 🙂\n@krystalka To je moc pěkný. Eliška tady nad tím slintala, ale my máme hodně úzkej balkon, tak by to teklo sousedům na hlavu 😃 . My hrozně rádi chodíme na Gutovku, tam se holky vždycky vyřáděj.\n@krystalka Ta vodni draha by tedy mela u nas taky uspech u obou dětí🙂 Oba dva jsou takovi vodnici a nejvic je bavi na chate prelevat vodu ze sudu s deštovou vodou do kybličků a báboviček, co mají na pískovišti 😃 Já mám zatím v plánu koupit Honzíkovi k narozeninám kolobrndu a asi nějaké Lego. Ted je z něj Lego maniak. No a asi nějakou knížku a ještě něco vymyslím pro babičky a tetičky 😃\nNo já nad tím jeho chováním taky přemýšlím. Ptala jsem se na to i Baslíka, napadlo mě, jestli by to nemohly být nějaké aspíkoviny. Baslík mi tvrdil, že prý to Asperger není. Že u Honzíka je to dysfazie v kombinaci s psychickými problémi. Podle něj to je i vzdor kolem 5. roku.\nHonzík, když má své dny, tak s ním skoro nemůžu vylézt ven z bytu. Začně to hysterií než se oblékne. Pak jdeme ven a nesmí ho předběhnout Kristýnka u výtahu, protože když by náhodou zmáčkla tlačítko výtahu první a on až druhý, tak začně hystericky brečet a další půl hodinu kvůli tomu bude brečet a pořád opakovat, že on to chtěl zmáčnout první. Další hysterie na zastávce, pokud náhodou jede jiný bus než on chce jet. Opět začně hystericky brečet a chce čekat na ten jeho autobus, co s ním chce jet. A v podobném duchu se odvíjí celý den. V noci se budí, musí nutně za mnou. Když je u něj manžel, tak ještě větší hysterie. Fakt už jsem z toho občas na hlavu, ale podle mě i on cítí, že jsem z toho nervozní a přenáší se to na něj. Vysvětlování vůbec nepomáhá. On se zasekne, hystericky řve a vůbec neposlouchá. Poslední dobou nechce ani nic dělat na logopedii. Chce si hrát a k něčemu ho donutit je nadlidský výkon.\n@krystalka taky posíláme vše nej! Děti rostou jako z vody, jak je Jáchym mladší, tak mi připadá pořád jako malej chlapeček, horší je to s holkou, ta jde pomalu do puberty...nedávno jsem našla její první dopisy z tábora po první třídě, pak jsem si vzala fotky z první třídy a současné a koukala jsem na to jak blázen. Taková malá holčička v těch 6 a normální slečna v necelých deseti. To si pak říkám, jde do tuhého holka, stárneš🙂\n@krystalka Jo a u nás měla velký úspěch ještě roborybka. Dostali ji minulý rok v létě od tchána a neustále jsme lovili rybičku ve vaničce nebo v bazénu 😃\n@dracek71 Přesně tohle si říkám taky, když koukám na Lucčiný fotky, bude jí teď v dubnu devět. je to hrozný, jak to letí.\n@hrusti Tohle měla kamarádka z baráku s klukem taky. On má ADHD, jestli ještě něco k tomu, to fakt nevím. Ale taky byl schopnej půl hodiny ječet, že naše Lucka zmáčkla čudlík od výtahu dřív než on. Na procházce jsme s nima byly jednou, protože se to fakt nedalo. Ječel i kvůli tomu, že ho Lucka předjela na kole. Teď už je to myslím lepší, věkem se trochu zklidnil. A taky s tím nenadělala nic, vysvětlotlování absolutně nezabíralo prostě ječel a vztekal se. Ona s ním nechodila ani na hřiště, protože to bylo o nervy, co tam vyváděl. U vás je to hlavně víc věcí dohromady, tak snad se to časem taky zlepší.\n@krystalka , všetko najlepšie prajeme 🙂 Veru, letí to...moje bábätko má za mesiac 8 😕\n@hrusti , moja je taká istá a veru už ma napadol aj PAS...okrem toho, že ju každá nečakaná zmena rozhodí až do záchvatov paniky, to už podľa mňa nie je vzdor) , sa nám stále nepodarilo zlomiť to oslovovanie seba ako ja, moje...nie menom,,,ona je v 4apol schopná pozrieť do zrkadla a povedať :"Dia má pekný copík" ako keby hovorila o niekom úplne inom.... (vie si povedať aj ja, moja, ale to tak v 40% prípadoch, ak vôbec) , bezo mňa ostane, len ak je tam aj jej sestra...úplne sama ani náhodou ...\n@cairka Honzík už mluví docela dobře. Tedy v porovnání s tím jak na tom byl někdy před 2 roky. O sobě mluví jako já, neumí r a ř a vypadá spíš už jako šišlající dítě s agramatismy. Mně přijde, že takhle se chová převážně doma. Ve školce mi učitelka řekla, že je hodně tvrdohlavý, ale že by dělal takového šílené scény, tak to nic takového neříkala. Navíc u nás je to nárazové. Někdy je úplně v pohodě a někdy dělá takovéhle šílené scény 😕\nTřeba dneska je fakt hodný. Kristýnce tady pořád něco vysvětluje a chce jí "číst knížku". Dopoledne jí dokonce půjčil razítka bez nějakých hysterií a ted si spolu hrajou s Legem 🙂\n@peggy722 Honzík zatím diagnozu ADHD nemá, ale myslím, že v budoucnosti nějspíš nějakou poruchu pozornosti jako diagnozu vyfasuje.\n@hrusti u nás je to střídavě oblačno to samý, občas navrch proložený agresí (a to i proti sobě i okolí), jako ve školce se zařekne že nepůjde ven lehne si na podlahu a konec, přitom normálně ven chodí a rád. Včera šel od dědečka, chtěl se dívat na DVD a poté co jsem řekla že odcházíme tak začal hlavou tlouct o sedačku afektu (a byl fakt mimo věci si vynucuje jinak), pak navrch koktá lekne se a další afekt. V noci u něj spím na matraci, není šance aby spal sám. I ve školce říkají že někdy je bezproblémový hodný spolupracuje a pak přijde období kdy ho skoro nepoznávají. Já to beru taky jako období, ale občas jsou ty jeho reakce na stres zcela neodpovídající a hodně zvláštní.\n@krystalka to je dokonalý, jako není to málo peněz ale do toho asi investuju, jelikož na zahradě nemáme bazén tak to bude taková forma osvěžení se 🙂 ale víc nedostane ani tuk 🙂\n@hrusti jestli tě to uklidní, tak boj o tlačítko u výtahu a následné řvaní toho, kdo to nestih, byl u nás v tomhle věku normální denní rutinnou. Loni Jáchym odmítal jezdit na jiné kotvě než na zelené, vlekař z něho omdlíval, když byla fronta na vleku a on zarputile čekal na zelenou, občas se stalo, že z ní spadnul a čekal na další zelenou...spoustu podobných příhod souvisí jenom s věkem a přejdou. Jenom je to možná tak, že u dětí, které nemají žádný jiný problém, tyhle příhody necháváš bez povšimnutí, u dětí s problémem v tom okamžitě vidíš něco více. Já jsme Jáchymovi ve třech letech taky pomalu diagnostikovala autismus a byla z toho vyřízená...dcera čistě teoreticky žádný problém nemá, ale je podle mě lehce hysterická povaha a hrozně špatně spí (od narození a trvá to do dneška). Spí tak nějak napůl, probudí jí každý hnutí v bytě, pořád kontroluje, jestli jsme ještě vzhůru, jakmile vrznou dveře do ložnice, když jdu spát, okamžitě křičí z pokojíku, že chce pusu a je jedno jestli je půlnoc nebo dvě ráno. Do nedávna chodila každou noc žebrat, jestli může spát u nás a včera se Jáchym probudil nad ránem s horečkou, tak jsem ho vzala k nám do ložnice, protože brečel bolestí hlavy a nedal se uklidnit V tu ránu byla v pokojíku hysteriká desetiletá holka, která brečela na celý panelák, že se v pokojíku sama bojí a že musí k nám do postele. Máme všichni rýmu, bylo nám mizerně a ve 4 se fakt do manželský postele nevejdeme. Já urvaná jak kůň, pracovala jsem do tří do rána a potřebovala jsem fakt spát, jedno dítě v horečce a druhý zdravý, velký, řve jak mimino. Ema totální hysterák, třásla se a říkala jak se bojí. Já jí znám, nebojí se, prostě nátlak na to, aby dosáhla svého. Je těžké v těchto situacích zachovat čistou hlavu, nebýt nervozní. Na Emu zabírá bohužel jediné, nenechat se přesvědčit, že se opravdu bojí a nepřistoupit na její hru, nezabírá ani utěšování, zabírá jediné. Spi, protože v noci se spí a potřebujeme spát všichni. Odcházím od ní emočně vysátá, s výčitkami, že jsem hnusná matka, když jedno dítě spí u mě a ona chudinka se třese strachy v pokojíku (podotýkám pokojí v paneláku vedle naší ložnice) a já jsem na ní drsná, že jí nenechám nacpat se k nám. Trp ím jak zvíře, když jí slyším z ložnice brečet, ale brzy jí to divadlo přestane bavit. Ráno se pak na mě podívala a říká, mami promiň, ty jsi z tý noci unavená viď? Já jsem nechtěla tak vyvádět...těžko říct, mám dítě, který je zralý na psychiatra nebo jen prostě zkouší co všechno matka vydrží a kde vyměkne? Je někdy tu hranici složitý uhlídat, kdy má dítě opravdu problém a kdy si s námi jen hraje....


Co je nového ve hře Star Wars™ Battlefront™\nRogue One: Scarif Hvězda smrti Bespin Outer Rim Bitva o Jakku\nStar Wars™ Battlefront™ Rogue One: Scarif přináší nový vzrušující obsah inspirovaný příběhem Rogue One™ ze série Star Wars™. Bojujte ve čtyřech nových mapách na tropické planetě Scarif. Hrajte jako dva noví hrdinové – Jyn Erso a Orson Krennic – a likvidujte protivníky ve zcela novém herním režimu ve více prostředích s novými zbraněmi a hvězdnými kartami.\nStar Wars™ Battlefront™ Hvězda smrti\nTo není měsíc! Jedna z nejničivějších zbraní v galaxii se poprvé představuje v doplňku Star Wars™ Battlefront™ – Hvězda smrti. Další nové mapy – na zemi i ve vesmíru, nové zbraně a hvězdné karty a dva noví hrdinové, lovec odměn Bossk a nejoblíbenější Wookiee, Chewbacca.\nSetkejte se s novými hrdiny, prozkoumejte nové mapy a vyzkoušejte nové režimy, zbraně, hvězdné karty a další novinky v digitálním rozšíření Bespin. V Oblačném městě Bespin na vás čekají Lando Calrissian a Dengar. Proleťte se oblačným vznášedlem, toulejte se Oblačným městem, projděte komorami na zmrazování uhlíku nebo se vydejte na lov nepřátel s blastery X-8 Night Sniper a EE-4.\nNoví hrdinové, mapy, režim, zbraně, hvězdné karty a další Bojujte mezi továrnami na planetě Sullust i v Huttově paláci Jabba na planetě Tatooine. To vše můžete ve hře Star Wars™ Battlefront™ zažít s digitálním rozšířením Outer Rim.\nStar Wars™ Battlefront™ Bitva o Jakku\nBitva o Jakku představuje bod zvratu, ve kterém Nová republika zaútočila na důležitá opevnění Impéria na jedné z odlehlých pustých planet. Děj se odehrává v situaci nastalé po vítězství povstalců v bitvě o Endor. Hráči zažijí události, které vedly ke vzniku válkou zdevastované krajiny Jakku známé ze hry Star Wars™: The Force Awakens™.\nPřeneste se do velmi vzdálené galaxie\nZapojte se do heroických bitev na legendárních planetách Hoth, Endor a Tatooine i na dosud neprozkoumané planetě Sullust. Vychutnejte si úžasné digitální repliky původních předloh z filmu Star Wars™, které díky využití fotogrammetrické technologie společnosti DICE vypadají jako živé.\nBojujte na straně povstalců, nebo ve službách říše\nZahrajte si za jednu z legendárních postav ve světě Star Wars™ včetně postav Darth Vader a Boba Fett. Setkáte se s celou řadou oblíbených postav z původní trilogie, například C-3PO nebo R2-D2.\nBojujte na zemi i ve výškách\nPřevezměte velení rozličných pozemních vozidel včetně hbitých, lehce ovladatelných vznášedel, mohutných AT–AT a dalších.\nZlověstné zadunění těžkých kroků AT-AT transportérů, rebelové pálící z blasterů o sto šest, bzučení prolétávajících imperiálních vznášedel, obloha protkaná smečkami letek X-wingů a TIE fighterů v zuřivých soubojích... Ve hře Star Wars™ Battlefront™ vás pohltí impozantní bitvy ze ságy Star Wars™, o kterých jste vždycky jenom snili a teď můžete se sami stát jejich hrdiny.\nOnline 2 až 40 hráčů\nStar Wars™ Battlefront™ Ultimate Edition obsahuje vše, po čem touží hráči Star Wars™ ve svých fantaziích. Navíc k Star Wars™ Battlefront™ Deluxe Edition mohou Rebelové a vojáci Impéria rozšířit svou galaxii pomocí předplatného řady Star Wars™ Battlefront™.\nDoplňky hry Star Wars™ Battlefront™\nBojujte ve čtyřech nových mapách na tropické planetě Scarif.\nTo není měsíc! Jedna z nejvíce smrtících zbraní v galaxii se představuje.\nV Oblačném městě Bespin na vás čekají Lando Calrissian a Dengar.\nBojujte mezi továrnami na planetě Sullust nebo v paláci Jabby Hutta na planetě Tatooine.\nSTAR WARS © & ™ 2015 Lucasfilm Ltd. Všechna práva vyhrazena. Herní technologie a design © EA. Všechna práva vyhrazena.


PCTuning • Zobrazit téma - ASUS ROG STRIX B450-F GAMING\nPředmět: ASUS ROG STRIX B450-F GAMING\nZaslal v: pá 15. únor 2019, 17:45\nvynikající deska s parádním poměrem cena~výkon~kvalita, navíc design který budí dojem a na prvním pohled určitě zaujme a to zdaleka není všechno za svou cenu nabízí výbornou výbavu, již zmiňovaný design a to nejdůležitější je bezpochyby zpracování a kvalita. Mohu říct že je to jedna z nejlepších desek, kterou kdy ASUS v této cenové třídě uvedl. B450 je poměr cena výkon ve srovnání s dražším X470 čipsetem kde je to vzhledem k jinak stejnému výkonu, stejným OC možnostem a tedy pro běžného uživatele prakticky stejné použitelné což hraje zásadní roli a v této cenové hladině určitě rozhodující. Určitě velké plus kompatibilita s Ryzen 2. generace dále pak oceňovaný UEFI BIOS. Dostatečný napájecí výkon nechybí ani Fan Xpert se snímačem teploty GPU co stojí za zmínku tak integrovaný I/O Backpanel který zaujme a je velice pěkně zpracovaný. Pro RGB nadšence navíc nekonečné možnosti osvětlení s podporu pro 5050 LED pásky a adresovatelná zařízení. Přizpůsobení a nastavení automatizované systémové ladění přetaktování je pro běžného uživatele doslova hračkou velice přehledné rozhraní které snadno nastavíte v pár bodech a o všechno se pak už postará automatika. Další věc která stojí za zmínku jsou chladící profily a jak už sem zmiňoval 5-úrovňová optimalizace. Rozvržení USB SATA M2 a FAN konektorů je velmi přehledné a nemám zde výtku. Co se týče BIOSu a veškerého nastavení zde má ASUS jako vždy navrch oproti biosum jiných výrobců v této cenové hladině základní desky je nastavení a odladění celého systému bezproblémové. Jediná věc kterou bych zde kritizoval a měl k tomu výtku je zpracování chlazení VRM a krytu které by se dalo zpracovat mnohem lepé "žebrování" heatsink. ROG STRIX B450-F GAMING je ale jednou z nejluxusnějších B450 desek v poměru cena výkon kvalita a mohu vřele doporučit.\nKompatibilita s Ryzen 2. generace\nDostatečný napájecí výkon\nIntegrovaný I/O Backpanel\nNekonečné možnosti osvětlení s podporu pro 5050 LED pásky a adresovatelná zařízení.\nDesign, Přizpůsobení a nastavení automatizované systémové ladění (přetaktování, chladící profily, 5-úrovňová optimalizace.\nZpracování chlazení VRM a krytu\nPředmět: Re: ASUS ROG STRIX B450-F GAMING\nZaslal v: po 11. březen 2019, 21:18\nE-verze se liší mimo jinému provedení WRM v čem?\nJinak desky snad dostanou podporu pro Ryzen 3000,že?\nZaslal v: ne 17. březen 2019, 10:22\nE má nový Bios pro Ryzen3000\nZaslal v: po 18. březen 2019, 20:12\nMá někdo zkušenosti s rog strix B450-E gaming verzi,chystám se na nové Pc a jeví se mi to jako dobrá volba?Navíc má integrvané Wifi m2 slotu,podobné napájení s x470.Chtěl bych to na Ryzen 2600.Jaké ramky použít pro tuto desku?\nZaslal v: út 19. březen 2019, 09:50\ncokoliv s B-die, např GSkill FlareX nebo SniperX (desku má kámoš asi dva týdny)\nZaslal v: so 5. prosinec 2020, 08:19\nnezkoušel někdo ten nový bios s podporou zen 5000? prý se u některých desek dá udělat downgrade v případě potřeby, prý funguje na tomhle biosu i ryzen 3000 pokud by to byla potřeba, ale zajímá mě konkrétně tento model desky jak je na tom?\nZaslal v: so 5. prosinec 2020, 17:40\ndotaz bych spíše vkládal již sem, kde je více informací. https://pctforum.tyden.cz/viewtopic.php ... 5&start=20


Čech v dresu Chelsea má 20. nulu - Sport.cz\nČech v dresu Chelsea má 20. nulu\n6. února 2005 23:15 - LONDÝN\nFotbalisté Chelsea po osmi výhrách za sebou ztratili v anglické lize body. Vítěznou sérii přerušil vedoucímu týmu soutěže Manchester City, jediný klub, který jej v sezoně porazil. Z bezgólové remízy mohl mít alespoň trochu dobrý pocit brankář Chelsea Petr Čech, jenž neinkasoval podvacáté v ročníku.\nLondýnskému velkoklubu se ale mírně zkomplikovala cesta za mistrovským titulem po padesáti letech. Jejich náskok před druhým manchesterským klubem United je po 26. kole devět bodů.\nČech opět pozměnil rekordní tabulky anglické Premier League. Neinkasoval již 871 minut a v příštím zápase může překonat své osobní maximum z české ligy - v dresu Sparty vydržel bez gólu 904 minut. Navíc díky němu Chelsea stanovila nový rekord týmové neprůstřelnosti - před sedmi lety brankáři Arsenalu David Seaman a Alex Manninger vydrželi bez gólu 823 minut.\nTrenér José Mourinho vyřešil absenci zraněných Drogby a Robbena nasazením Jiřího Jarošíka, jenž hrál v lize za Chelsea poprvé od úvodních minut. Český záložník měl největší šanci v 35. minutě, jeho hlavičkový pokus ze značky pokutového kopu David James vytlačil nad břevno.\nO chvíli později měl velkou šanci hostující Robbie Fowler, jehož hlavičku vedle pravé tyče Čech pouze sledoval očima. Fowler se dostal do vážného kontaktu s brankářem Chelsea ještě ve druhém poločase, když po srážce s ním Čech krvácel z úst. V utkání však po krátkém ošetření mohl pokračovat. To už nebyl na trávníku Jarošík, krátce předtím ho vystřídal Tiago.\nHosty z Manchesteru v klíčových okamžicích podržel brankář James. Na anglickém reprezentačním gólmanovi si vylámal zuby především Frank Lampard, jehož trestný kop čtvrthodiny před koncem a volej v nastaveném čase James zázračně zlikvidoval.\nSouthampton - Everton 2:2 (36. Crouch, 55. H. Camara - 4. Beattie, 90.+1 Bent), Chelsea - Manchester City 0:0.\nUEFA připravuje pro evropský fotbal kodex cti\nEvropská fotbalová unie UEFA chystá v souvislosti s vlnou případů zmanipulovaných zápasů v kontinentálních soutěžích zavedení takzvaného kodexu...\nJuventus znovu prohrál, porazilo ho Palermo\nFotbalisté Juventusu podlehli v 23. kole italské ligy v Palermu 0:1, a pokud AC Milán v neděli večer zvítězí nad římským Laziem, budou nejlepší...\nKoller pomohl gólem fotbalistům Dortmundu\nDortmundský útočník Jan Koller má v novém roce střeleckou formu a potvrdil to i v sobotním utkání německé fotbalové ligy na hřiště Hannoveru. Český...\nBaroš jistil výhru Liverpoolu\nAnglický fotbalový klub Liverpool může mít z útočného dua Milan Baroš a Fernando Morientes jen radost. V sobotním utkání 26. kola Premier League...\nFigo chce utéct z Realu do Anglie\nPortugalský záložník Luis Figo má v plánu opusti řady fotbalového gigantu Realu Madrid. Figo se nechal slyšet, že pokud mu Real v létě nenabídne...


Zodiak Apartment - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Lloret De Mar\nLloret De Mar a zdejší nabídka všech 744 ubytování.\nMěsto Lloret De Mar, Lloret De Mar, Španělsko - Velmi dobré umístění – zobrazit na mapě\nZodiak Apartment – podrobnější informace\nZasazený v srdci Město Lloret De Mar, Zodiak Apartment je ideálním místem pro objevování města Lloret De Mar. Odtud mohou hosté užívat snadný přístup ke všemu, co může toto živé město nabídnout. Díky své výhodné poloze, nabízí hotel snadný přístup k místům, která musíte vidět.\nNabídka kvalitních služeb hotelovým hostům a široké škály vybavení, Zodiak Apartment je připraven zajistit vám co nejpříjemnější pobyt. Tento hotel nabízí množství vybavení, které uspokojí i toho nejnáročnějšího hosta.\nKvalita ubytování v hotelu byla pečlivě stanovena na nejvyšší stupeň komfortu a pohodlí. V některých pokojích hosté můžou využívat topení, balkon/terasa, kuchyňský kout, lednička, sprcha. Kromě toho vám spousta hotelových rekreačních nabídek zaručuje množství aktivit během vašeho pobytu. Ať je důvod vaší návštěvy jakýkoliv, hotel Zodiak Apartment je skvělou volbou pro váš pobyt ve městě Lloret De Mar.\nMístní daňové identifikační číslo: HUTG-012248


Markéta Kubálková Ph.D., VŠE - unium.cz\nReference vyučujících > Vysoká škola ekonomická v Praze > Markéta Kubálková Ph.D.\nMarkéta Kubálková Ph.D. - Vysoká škola ekonomická v Praze\nZlatíčko. Předmět je podáván v přiměřeném tepmu, takže vše stíháte. Poradí Vám, pomůže. Když se něco dozvíte, napíšete za to dva testy s jakýmikoliv m... Chci vidět celou referenci\nSuprová. Její výklad je srozumitelný a v přiměřeném tempu. Testy se dá zvládnout, pokud chodíte na předmět a děláte domácí úkoly. Prezentace byla na libovolné téma. Dobře zorganizovaný předmět, o všem jste na začátku informovány (termín test... Chci vidět celou referenci\nSuper profesorka. Hodiny byly fajn a určitě užitečné (což není moc běžné), občas unavující, ale záznamy z výuku máte na internetu a tam si to můžete znovu projet. Během semestru se píši 2 testy, dají se zvládnout pokud... Chci vidět celou referenci\nPí. Kubelková velmi milá dáma. Předmět je relativně časově náročný, což znamená úkoly na každou hodinu, příprava velké a malé obhajoby, dva testy. Zajímavost hodin je průměrná. Určitě se d... Chci vidět celou referenci\nJejí hodiny jsou srozumitelné, dobře zpracovatelné a snaží se vysvětlit danou látku co nejvíce. Záznamy z výuky jsou na internetu. Testy jsou přiměřené z toho co jsme... Chci vidět celou referenci\nPro mě nejlepší předmět a i výučující. Proberete Word, Excel, Powerpoing a pak i Adoba Acroba. Během semestru zjistíte spoustu užitečných funkcí :-). Můžete se přihlás... Chci vidět celou referenci\nMilá paní, která výučuje d... Chci vidět celou referenci\nVýborný předmět, který výučuje výborná profesorka. Vše dobře vysvětlí, p... Chci vidět celou referenci\nJejí hodiny jsou v rychlejším tempu, ale to je tím, že vše musíme stihnout. Není zlá. Vždy Vám p... Chci vidět celou referenci\nDobrá profesorka. Vše vysvětlí, ... Chci vidět celou referenci\nVelice doporučuji. Během semestru se naučíte do sebemenších maličkostí pracovat s office (věděli jste kolik to má užitečných maličkostí, které jsou nevyužity). Vždy máte na každou hodinu úkol za menší počet bodů, ale rozhodně ho nepodceňujte, pak budete více vědět příští hodinu a ani na test se nemus... Chci vidět celou referenci\nPro mě super předmět s výbornou vyučující. První liga co se týče informatiky, když to srovnám s celoškolskou. Naučíte se spoustu užitečných funkcí, zvládnout to i začátečníci a počítačový antitalenti. Výpracovaní úkolů je dost, al... Chci vidět celou referenci\nSkvělý předmět s výbornou vyučující. Zajímavé hodiny s milou, hodnou d... Chci vidět celou referenci\n2OP482 - Manažerská informatika 2\nNáročnější na čas, ale v projektu Visia se naučíte. Skvělá pr... Chci vidět celou referenci\nPředmět mě nezaujal díky jeho obsahu s paní profesork... Chci vidět celou referenci\nPaní Kubálková je velmi milá osoba a snaží se studentům vycházet vstříc. Přizpůsobí tempo výkladu schopnostem studentů, ráda poradí a měně chápavým vše zopakuje. Doporučuji více než pana Kubálka, který se zbytečně zabývá podrobnostmi na úkor pochopení. Tento... Chci vidět celou referenci\nJe to zajímavý předmět, ale asi vše zapomenu, než budu využívat to, co jsem se naučila. Je to ... Chci vidět celou referenci\nZajímavý předmět. Navíc jsme dostali programy zadarmo a to včetně Windows. Sice jsme museli dělat hodně práce během... Chci vidět celou referenci\nTento předmět je velmi dobrý. Orientuje se na programy, které se dají využít i v běžném životě. Také velmi dobře funguje e-learning (učební texty, záznamy výuky). Přístup paní Kubálkové je rázný, ale milý. Vše krásně vysvětlí. Její výuka má strukturu a výklad je srozumitelný. Projekt se vám bude hodit v práci i v osobním životě. Také vá... Chci vidět celou referenci


Je dar mít možnost poznávat lidi, kteří mají společné hodnoty a touhu po společenství. | Magazín Signály\n15. 4. 2021 Káťa Odvodyová aktuality\nVysokoškolské Katolické Hnutí Ostrava (dále VKH) je společenství mladých lidí, kteří studují vysokou školu nebo nedávno absolvovali. Mladým lidem nabízí kromě společenství možnost duchovního růstu, ale také čas pro sebevzdělávání či zábavu. Společně se modlí, zpívají, baví se, pořádají výlety do přírody či za kulturou. Pravidelně se scházejí každé úterý v sedm hodin v kostele Sv. Cyrila a Metoděje v Ostravě – Pustkovci. O svoji zkušenost působení v radě se podělil tamní současný předseda Ondřej Bartoň.\nZdroj: archiv VKH Ostrava\nMohl by ses, prosím, čtenářům krátce představit?\nJmenuji se Ondřej Bartoň a pocházím ze Severní Moravy z vesnice Postřelmov. V současné době studuji již čtvrtým rokem FBI (Fakultu bezpečnostního inženýrství) na Vysoké škole báňské v Ostravě. Studium na této fakultě mě velmi oslovilo již na samém začátku v prvním ročníku a nedokážu si představit jinou vysokou školu, kde bych byl spokojenější! 😊 Během studia na střední škole jsem vedl mládež v děkanátu Zábřeh na Moravě, kde jsem si osvojil různé dovednosti a zkušenosti, které nyní mohu uplatnit jako předseda rady VKH Ostrava.\nCo Tě vedlo k tomu jít do rady?\nJá jsem do VKH chodil hned od začátku prváku na výšce a působil jsem ve schole jako kytarista. Zlom přišel na začátku druháku, kdy se skládala nová rada a hledali někoho, kdo by zastával post vedení scholy. Tehdejší předseda mě oslovil a já na to kývnul. 😊\nCo Ti to dává a co naopak bere?\nTak já začnu tím pozitivním 😊. VKH společenství mi dává především možnost poznat a být v blízkém kontaktu s lidmi, kteří mají podobné hodnoty a také touhu po společenství. Vnímám, že máme velkou výhodu oproti našim rodičům za minulého režimu, že můžeme studovat a paralelně s tím prožívat aktivní křesťanský život, dozvědět se o Bohu nové věci, pravidelně se setkávat, nechat vznikat nová přátelství, obohacovat se navzájem… vnímám to jako velký dar! Jsem rád, že mohu působit v této oblasti a dělat něco pro mladé lidi. Velmi si vážím skvělých radních, které mám kolem sebe – jsou to ti nejlepší!\nNa druhou stranu to bere velké množství volného času a dost často to bývá i na úkor různých povinností, takže si musím rozmyslet, čemu dát přednost. Přirovnal bych to k takovému ledovci. Nad hladinou lze vidět to krásné, co s podařilo zrealizovat, ale tu píli, dřinu, úsilí, organizaci a vše další, co je skryto „pod hladinou“, to už mnohdy vidět nejde. Ale já věřím, že když to člověk dělá srdcem a odevzdaně, tak se vždycky najde východisko.\nJaké aktivity jste během roku uspořádali?\nÚterky to v Ostravě vždycky žilo. Scházeli jsme se na mši svaté v kostele v Pustkovci. Po mši svaté byl pro studenty připraven program, který každý týden nabízel něco nového. Začátek akademického roku vždy patří zahajovací mši svaté s o. biskupem. Pro studenty pořádáme „seznamovák“, přednášky se zajímavými hosty, bowlingové utkání o putovní pohár VKH Ostrava, večery chval, tradiční VKH ples, společně vyrážíme také za kulturou nebo do přírody. Akademický rok uzavíráme grilovačkou na farní zahradě. V současné době se i naše VéKáHáčko přesunulo do online prostoru a snažíme se našim followerům nabídnout alternativní program v podobě online událostí, zamyšlení a nejrůznějších inspirací. Doufám, že se brzy zase osobně potkáme na našich „studentských“ v Pustkovci, které byly po dobu nouzového stavu zrušeny.\nJaké akce VKH Ostrava v těchto dnech připravuje?\nCo se týče připravovaných akcí, tak zatím žádné novinky nejsou v plánu. Spíše se chceme vrátit k podobnému modelu tak, jak to bylo nastaveno před pandemií, tj. k tradičním akcím, které provázejí celý náš akademický rok. Co jsme v rámci fungování načerpali z poslední doby online působení, to je určitě nová zkušenost s prosazením se v online prostoru sociálních sítí, díky kterým oslovujeme poměrně velké spektrum lidí. Veškeré podrobnosti k plánovaným akcím, v závislosti na rozvolňování opatření, budeme pravidelně aktualizovat na našem novém webu a taky na našem Facebooku a Instagramu.\nideální prostředí pro postupné navazování trvalých manželských vztahů.\n"Vnímám, že máme velkou výhodu oproti našim rodičům za minulého režimu, že můžeme studovat a paralelně s tím prožívat aktivní křesťanský život, dozvědět se o Bohu nové věci, pravidelně se setkávat, nechat vznikat nová přátelství, obohacovat se navzájem… vnímám to jako velký dar!"\nNa místě těch tří teček snad chybí vynechané "veřejně, legálně a bez obav z persekuce ze strany státní moci."


Dětský rostoucí psací stůl Mayer JUNIOR 32P1 19 | Marouk\nDětský rostoucí psací stůl Mayer JUNIOR 32P1 19 pro začínající školáky s javorovou deskou a růžovými plasty. Osvědčená stabilní konstrukce z modelu PROFI3 s menší deskou. Ekonomická verze rostoucího psacího stolu, kde velký multifunkční organizér není v základní výbavě. Záruka 60 měsíců. Více\nVýrobce: MayerKód produktu: 1900008-03Doprava a platba\nDětský rostoucí psací stůl Mayer JUNIOR 32P1 19 pro začínající školáky s javorovou deskou a růžovými plasty. Osvědčená stabilní konstrukce z modelu PROFI3 s menší deskou. Ekonomická verze rostoucího psacího stolu, kde velký multifunkční organizér není v základní výbavě. Záruka 60 měsíců.\nHlavní výhody dětského rostoucího stolu Mayer JUNIOR 32P1 19


Vila Los Balcones, Costa Blanca, 130\nVila s jižní orientací se nachází v Los Balcones, Torrevieja - jižní pobřeží Costa Blanca. Samostatná nemovitost je postavena na jednom podlaží, kde má prostorný obývací pokoj s jídelním koutem a s krbem, moderní samostatnou kuchyň, 3 dvoulůžkové ložnice, 2 koupelny (1 en suite) a dostatek venkovního prostoru. Tato nemovitost se nachází na velkém pozemku o rozloze 800 m2, kde je off-road parkování, soukromý bazén a snadno udržovatelná středomořská zahrada. Los Balcones je zavedená rezidenční oblast, která má celou řadou služeb a vybavení. Obchody, bary, restaurace, obchodní centra a nedávno otevřený 4 * hotel Monse jsou snadno dostupné. K dispozici je také pravidelná autobusová doprava, která umožňuje velmi snadný přístup na pláž a do okolních měst. Los Balcones se nachází jen 45 minut jízdy od letiště Alicante a Covera. Pláže s modrou vlajkou La Zenia a Cabo Roig jsou jen 10 minut jízdy autem. C


Emanuel ridí sufle recept\nEmanuel ridí sufle recepty, které budete milovat. Vyberte si ze stovek receptů na Emanuel ridí sufle, které se vám budou snadno a rychle vařit. Připravte si ingredience a můžete se pustit do vaření Emanuel ridí sufle. Užijte si objevování nových porkrmů a jídel z nejlepších Emanuel ridí sufle receptů z čech i ze světa. Dobrou chuť!\nTématické fráze: sufle kuřecí suflé forma na suflé formy na suflé čokoládové suflé video suflé recept recept na sufle recept suflé sufle emanuel ridi čokoládové suflé nepečené suflee čokoladové suflé video recept suffle slane sufle sufle emanuela ridiho suflé video top recepty suflé sufflé emanuel r


feryk.cz || Povídka BK\nAutor: Filip Bečvář\n„Co vlastně vůbec víme o tom kostele?“ zeptal se hraničář Edvin a přelétl pohledem po obvodu stolu, kolem něhož seděl zbytek družiny. Barbar Gulver pokrčil rameny a chopil se hliněného korbele, z něhož jedním hltem mocně upil. Kudůk Mortek, už od té doby, co se usadili ke stolu v zájezdním hostinci U Dvou Doubků něco stále hledal ve svém malém vaku a pořád se mračil. O to, co se dělo kolem něho, se vůbec nezajímal. Malinký hobit Birgi, jehož hlava jen tak tak vyčnívala nad desku stolu znuděně zívl a loupl očkama po elfovi po své levici. Kdo jiný by mohl něco vědět, než jejich moudrý kouzelník? Qualimon, jakoby to očekával, si odkašlal a pravil:\n„Ten kostel postavili lidé z vesniček Vysoký Vršek a Malý Brod asi před dvěma sty lety. Stojí těsně u břehu říčky Podlesnice, což je skoro polovina cesty mezi oběma vesničkami. Pravidelně se tam konaly bohoslužby a jarmarky, než zhruba před sto lety přišla velká voda z Větrných hor a z větší části stavbu poničila. Záplava prý pobořila západní zdi kostela a tím pádem došlo i k zřícení velké části střechy. Zachována zůstala pouze východní zvonice a část severní klenby hlavní kaple. Po velké vodě zřícený kostel zpustl. Ani jedna z vesniček neměla dostatek zlata na opravu a raději si vystavěla malé kampeličky ve svých vesnicích, než aby se pustili do společné a drahé opravy. Od těch dob kostel neustále chátrá…“\n„Odkud to všechno víš, Qualimone?“ žasl Birgi a překvapeně hleděl nahoru ke kouzelníkovi. Barbar si otřel pivní pěnu ze rtů a říhnul tak hlasitě, že se několik hostů na vzdáleném konci lokálu pohoršeně otočilo.\n„No, a co to znamená pro nás?“ zaduněl Gulverův zvučný hlas.\n„Pro nás to znamená, že ty nebudeš tolik řvát a poslouchat co se tady říká.“ zamračil se Edvin a šťouchl barbara do ramene. Obr zabručel cosi neslušného, upíraje pozornost zpět ke svému korbelu.\n„Birgi, kdyby jsi v Bílých Kamenech neseděl do rána s Gulverem ve Zlomené Loukoti a zajímal se více o naší další výpravu, věděl bys to také.“ odpověděl elf pomalu ke zlodějovi a upřel na něho pohled jenž by klidně mohl být káravý, stejně tak i vyčítavý. Hobit sklopil zrak. Tak na tohle dlouhé hýření zrovna nevzpomínal příliš v dobrém. Válečník se tiše, vědoucně usmál. Qualimon pokračoval:\n„Tohle se můžeme dozvědět v každé obecní kronice v celém kraji. Navštívil jsem však před několika dny velkou knihovnu v Šedé Tvrzi. Tamní spisy tam hovoří o tom samém, co je možné si přečíst v krajském archivu v Bílých Kamenech, ale i něco více. Nalezl jsem tam totiž starý záznam v němž stálo, že při stavbě základů Vrškobrodského kostela se několik dělníků propadlo do starých podzemních prostor zatopených vodou. Prý je nikdo nenašel…“\n„A sakra.“ cekl Birgi.\n„Protože do stavby základů bylo investováno už příliš zlata, rozhodli se stavitelé otvor do podzemí prostě zasypat a nad ním vystavět kostelní kapli. Nikdo neví co tam bylo, a nebo se záznamy z té doby nedochovaly.“ dokončil elf. Nastalo ticho. Z Qualimonovy dýmky líně stoupal proužek modrobílého dýmu.\n„U Zlomený Loukotě sme s Birgim slyšeli něco vo podivnejch věcech vokolo cesty co vede přes brod nedaleko vod kostela.“ přerušil ticho Gulver. Barbar se poškrábal na temeni: „Dybych si jenom spoměl co ty kupčíci řikali…“\n„Jeden z nich říkal,“ pronesl Birgi „že raději pojede oklikou přes dva brody, než aby se vracel stejnou cestou kolem zříceného kostela zpět. Pamatuji se, že jsme se mu tenkrát s Gulverem smáli.“\n„Tomu se nedivím,“ ušklíbl se hraničář Edvin „ byli jste pěkně opilý. Tak, ale co teď? Co podnikneme?“\n„Už to mám!“ vykřikl náhle Mortek. Alchymista s úsměvem na tváři zvedl ruku s jakousi hmotou. Pak si všiml, že na něho všichni hledí. Úsměv na chlupaté tvářičce mu pohasl. Chabě zdvihl ručku s čímsi co vypadalo jako obyčejná hlína a tiše pronesl:\n„Nemohl jsem jí najít.“\nEdvin nešťastně zafuněl. Elfovy šikmé oči se ještě více zúžily. Válečník spiklenecky mrkl na Birgiho a oba se poťouchle ušklíbli. Mortek se tiše omluvil a aby ukázal, že ví o čem je celou dobu řeč, blýskl se svými vědomostmi:\n„Studoval jsem zdejší kraj, ale na nic zajímavého jsem nenarazil. Za zmínku stojí snad jen ten starý zbořený kostel u brodu přes Podlesnici, prý nedávno vyhořel a možná…“\nDružina propukla v hlasitý záchvat smíchu. Dokonce i jinak vážný Qualimon se smál.\n„Co je? Čemu se řehtáte jako banda pitomců?“ prskl nasupeně kudůk.\n„No, víš Morteku,“ zajíkal se Birgi „mi už se tady právě o tom kostele bavíme docela dost dlouho.“\n„A nevyhořel nedávno, ale smetla ho voda asi před sto lety.“ poznamenal Edvin otíraje si zaslzené oči. Gulver alchymistu poplácal po zádech.\n„Na tom nesejde.“ mávl rukou Mortek. „Půjdeme se tam podívat?“\n„Určitě,“ odpověděl Qualimon „Edvinův starý přítel…“\n„Windork.“ připomněl hraničář.\n„…je starosta v Malém Brodě a poslal mu nedávno dopis, v němž ho prosí o pomoc. Zítra ráno se tedy vydáme do Malého Brodu, je to odsud jen pár mil na jihozápad podél Severního lesa, abychom se dozvěděli více. Do oběda by jsme tam měli být.“\n„Jasně. Dáme si teda eště pivo?“ Válečník viditelně pookřál.\n„Ne.“ ozvaly se sborově čtyři hlasy.\nVýchod slunce zastihl družinu dobrodruhů již na cestě. Putovali podél okraje Severního lesa, přesně jak řekl Qualimon. Edvin si cestou upravoval podrobnou mapu, kterou koupil v Horních Studánkách. Jako hraničář miloval mapy a sbíral je. Cesta jim ubíhala rychle, jaro bylo v plném rozkvětu a sluníčko hřálo čím dál tím více. Udělali si jen krátkou přestávku u chladivého pramene vytékajícího z pod mechem obrostlých kamenů nedaleko od cesty. Občerstvili se studenou vodou a snědli něco ze svých čerstvých zásob. Edvin si zakreslil studánku do mapy a pak putovali dále. Dorazili až na rozcestí, kde se na starém rozcestníku daly přečíst runy v Obecné řeči, které říkaly:\nMalý Brod - 7 mil na jih\nBrod přes Podlesnici - 9 mil jihozápadně\nVysoký Vršek - 18 mil jihozápadně\nHorní Studánky - 25 mil severovýchodně\nDalší dvě cedule už upadly, nebo je někdo ulomil.\n„Trosky kostela leží hned u Brodu přes Podlesnici, ale mi půjdeme na jih, do Malého Brodu.“ řekl Edvin a ukázal na cestu uhýbající k jihu. Jeho pozornosti neušlo, že většina stop od kupeckých povozů se stáčí také k jihu a na cestě k brodu rašila nizoučká travička a plevel, což svědčilo o tom, že od té doby, co roztál sníh touto cestou moc cestovatelů neputovalo. Podělil se o tento poznatek se zbytkem družiny.\n„To přece nemusí bejt nic divnýho. Třeba je v brodu po zimě moc vody a nedá se přebrodit, tak fšichni jezděj voklikou.“ nadhodil Gulver. Posunul si velký obouruční meč jenž nosil na zádech, aby mu nesklouzl z ramene a odplivl si.\n„Je to možné, ale stejně, něco mi tady nehraje.“ řekl zadumaným hlasem Qualimon. „Představte si, že jedete s povozem. Jeli by jste rovnou přes Malý Brod, nebo…“\n„…se zajeli podívat k Brodu, zda-li se už nedá projet?“ dokončil kouzelníkovu myšlenku Mortek a chlupatou ručkou se plácl do čela.\n„To je pravda. Není to zase taková zajížďka, a pokud by v Brodu bylo méně vody, byla by to pro ty co jedou do Vysokého Vršku mnohem kratší cesta. Za ten risk by to stálo. V opačném případě by se pořád mohli vrátit a jet přes Malý Brod.“ přemýšlel hraničář na hlas. Utrhl kus trávy a strčil si jí do pusy. „Pak by ale…“\n„…vedly koleje k Brodu a tady by musely být vidět alespoň stopy vracejících se povozů. Pochybuju, že by si to někdo z těch lakomců nezkusil cestu zkrátit, aby byl dříve ve městě.“ dodal Birgi. Gulver se zamračil a znovu si odplivl. Na okamžik zavládlo ticho, to když si každý z družiny v duchu probíral právě zmíněnou teorií.\n„Uvidíme, co se dozvíme od starosty Windorka.“ uzavřel debatu Qualimon. Družina se opět vydala na cestu. Nálada už nebyla tak veselá. Zbytek cesty putovali skoro mlčky.\nKrátce před polednem se terén krajiny začal rychle svažovat, až se jim nakonec konečně naskytl pohled na Bystřici, což bylo jedno z ramen Podlesnice odtrhávající se kousek jihovýchodně od Brodu. Tam u severního břehu Bystřice ležela vesnice Malý Brod. Bylo krátce po poledni, když dorazili mezi první dřevěné domky s kamennými podezdívkami.\n„Vítám Vás v Malém Brodě, stateční dobrodruzi.“ radostně pronesl starosta Windork, postarší muž se šedinami. Vrásky kolem očí se mu vyhladily, když mezi pěticí dobrodruhů zahlédl známou tvář: „Edvine! To jsem rád, že tě zase vidím. Na tebe a na tvé přátelé už tu netrpělivě čekáme několik dní. Pojďte všichni k Plovoucímu Soudku, krčmář Zivien bude mít konečně pořádné hosty! V klidu si tam můžeme promluvit.“\nNěkolik vesničanů zvědavě pokukovalo, děti s křikem běhaly kolem a ukazovaly na dobrodruhy či na různé části jejich výzbroje a výstroje. Někteří obyvatelé vypadali potěšeně, jiní se tvářili nedůvěřivě.\nPlovoucí Soudek byl útulný hostinec ležící těsně u vody. Vysutá letní terasa stála na mohutných kůlech v proudící vodě a slibovala krásné posezení dlouho do noci za líbezného šumění tekoucí řeky a příjemného chládku vanoucího v parných dnech od Bystřice. Uvnitř hostince bylo čisto a prázdno, ale s příchodem dobrodruhů se dovnitř nahrnula skupina zvědavců. Starosta, ke Gulverově radosti, objednal celé družině pití a začal vyprávět:\n„My, Brodečtí na tom ještě nejsme tak špatně jako Vrškovci, protože většina místních sedláků jezdí na trhy do Horních Studánek nebo do Bílých Kamenů, kde je teď velká konkurence z Vršku, protože většině Vrškovců se nechce cestovat do Studánek přes naší vesnici, a přes brod se bojí, tak se snaží prodávat v Kamenech. Víte, u Hlavního Brodu se děje něco divného. Nikdo se neodvažuje s tím jet až do Spodního Poříčí to nahlásit, protože vlastně nevíme, co se tam děje. A to by nám páni z Poříčí pěkně dali! Takhle je otravovat jen s nějakými dojmy! Nezačal ještě hlavní kupecký tah, takže povozů tu zatím projíždí pomálu, ale…“\n„Co myslíš tím: -děje se něco divného-?“ přerušil jej Edvin, neboť mu neuniklo, že právě toto nikoho z družiny moc nezajímá.\n„Začalo to minulý rok na podzim, když pár poutníků zaslechlo ze starého kostela zvláštní zvuky. Mysleli jsme, že je to nějaké zvíře, nebo že jen vítr skučí v rozvalinách, ale když napadl sníh, našli jsme kolem budovy spoustu podivných otisků. Ve dne se tam bylo podívat několik odvážlivců, ale mimo těch stop nenašli nic zvláštního. Ale v noci, v noci tam prý Vrškovci viděli záhadné světlo. Pak už to bylo horší a horší. Ztratilo se tam hodně poutníků. Když opadl sníh našli se tam…“\nStarosta Windork se odmlčel a pohlédl na družinu, jakoby nevěděl zda-li jim to má říci. Polkl, otřel si dlaně a odkašlal si.\n„My sme zvyklý na spoustu divnejch věcí, klidně to řekněte.“ pobídl jej Gulver. Potlačil jedno ze svých mocných říhnutí a zamával prázdným korbelem na Ziviena. Krčmář na něho kývl a za okamžik mu přinesl další hliněný džbánek s bohatou bílou čepicí.\n„Našli jsme tam… lidskou lebku a kosti - dlouhé, asi stehenní.“ zašeptal starosta a otřel si čelo. Vypadalo to, jako by se mu ulevilo, když to konečně vyřkl nahlas. Qualimon pokýval hlavou, Mortek vypadal trochu překvapeně, Edvin s Birgim odhadovali jeden druhého, zda oba myslí na totéž, a jenom Gulver vypadal trochu zklamaně.\n„Víte něco o těch podzemních prostorách pod kostelem?“ chtěl vědět Birgi, který výjmečně dával pozor, když o tom byla řeč. Windork se podivil hobitově znalosti, pak odpověděl:\n„Vím o nich jen to, že je při stavbě zasypali po tom, co tam náhodou spadlo několik dělníků. Proč? Má to snad nějakou spojitost?“\n„To zatím ještě nevíme,“ přiznal Qualimon „možná ano. Myslíte, že je ještě něco, co bychom měli vědět, než se tam vypravíme?“\nWindork zakroutil hlavou:\n„Nic mě nenapadá, myslím, že jsem Vám řekl všechno, co vím.“\n„Tak, co si o tom myslíte?“ řekl Edvin, když družina konečně osaměla. Hraničář starostovi slíbil, že se vrátí do dvou až tří dnů. Po vydatném obědě se družina rozloučila s Brodeckými a vydala se proti proudu Bystřice. Říčka v těchto místech tekla svižně, severní břeh byl ale dosti široký, a tak se dobrodruhům cestovalo celkem pohodlně.\n„Usídlil se tam obrovský drak a střeží tam svůj zlatý poklad.“ pronesl Birgi a zazubil se na hraničáře. V zápětí byl donucen se sehnout, aby ho minul Edvinův pohlavek.\n„Měli bychom se vypravit do Vysokého Vršku a zjistit, zda-li tam nevědí něco víc.“ navrhl Mortek.\n„Tak to ani náhodou. Nebudem se trmácet jako pitomci takovou dálku. Zajdem k tý zřícenině a prostě zabijem fšecko živý nebo neživý, co tam najdem, a bude klid.“ zaprotestoval barbar.\n„Co na to náš moudrý elf?“ nadhodil Edvin a otočil se ke kouzelníkovi. Qualimon se zastavil a pohlédl na ostatní.\n„Je sice pravda, že nevědomost někdy i zabíjí, ale myslím, že bychom se ve Vršku nic důležitého stejně nedověděli. Navrhuji, abychom se vydali ke kostelu a obhlédli ho než se setmí.“\n„A co pak?“ chtěl vědět Mortek.\n„Pak se uvidí…“ odpověděl elf. Alchymista pokrčil rameny, zakroutil hlavou a následoval družinu. Minuli místo, kde se od Podlesnice odtrhávala Bystřice a pokračovali dál proti proudu nyní široké a líně tekoucí řeky směrem k severozápadu. Koryto řeky bylo čím dál tím širší a mělčí, až konečně dorazili k místu, kde se dalo klidně přebrodit na druhý břeh. Dno v těchto místech bylo zřejmě už kdysi upraveno, tak aby vodou mohl projet koňský povoz. Konečně dorazili k Brodu. Slunce už se pomalu schovávalo za vrcholky Větrných hor, když se před nimi objevila i ruina kostela. Všude kolem rostla vysoká tráva, tu a tam byly vidět vyčnívající kusy zřícených zdí. Střecha zvonice byla děravá, nosné trámy shnilé, zvon chyběl. Patrně se zřítil dolů. Všude vládlo ticho, jen kdesi něco tiše vrzalo. Podlesnice časem podemlela základy kostelní zdi a voda se rozlila až do jižní část kostela, kde se podlaha propadla skoro o půl sáhu dolů. Prodlužující se stíny se natahovaly po rozbité kamenné podlaze plné suti, která pod podrážkami bot hlasitě chroupala. Celé místo působilo nepříjemným dojmem, ale jinak vypadalo opuštěně a prázdně.\n„Rozhlédneme se kolem. Nikdo nechoďte daleko, slyšíš Birgi, až někdo něco objeví, zavolá na ostatní. Dávejte pozor!“ varoval je Qualimon „Edvine, ty dávej pozor na Birgiho.“\nMortek se rozhlédl kolem sebe, a začal pátrat po přítomnosti magenergie. Nic jiného ho prozatím nezajímalo. Gulver šel prozkoumat zvonici a Edvin s Birgim zjišťovali, jak to vypadá ve zbytcích hlavní katedrály.\n„Birgi, na nic nešahej, do ničeho nedloubej a za nic netahej, jasný.“ pronesl káravým tónem hraničář a chytl malého hobita za límec, postrkujíc ho před sebe, aby na něj stále viděl. Nenašli nic zajímavého. V místech, kde kdysi patrně býval oltář se o zeď opíral velký, zhruba tři sáhy vysoký kříž. Našli i bývalou zpovědnici, nebo alespoň to, co z ní zbylo. Zaprášená hromada dřeva, v níž hobit nalezl něco, co velmi připomínalo desky malé knihy, kdysi zřejmě byly dlouhé lavice. Qualimon chvíli věnoval prohlídce severního výklenku, ale když nenalezl nic víc, než několik odřených fresek na zdi, vrátil se, aby zjistil, co nalezli ostatní.\n„Ve zvonici je úplný hovno,“ hlásil Gulver „do podlahy je akorát zabořenej zrezlej zvon, se kterým nikdo ani nehne.“\n„Nikde ani stopa po magii.“ dodal zklamaně Mortek.\n„Tady také nic,“ ozval se Edvinův hlas „měli bychom…Birgi? Birgi! Zatraceně, kde zas ten prcek je? Hej, Birgi, slyšíš mě?“\n„Slyším. Nemusíš tak řvát!“\nEdvinovi se ulevilo: „Kde jsi?“\n„Pojďte sem!“ zazněl hobití hlásek odněkud z jihu. Zbytek družiny se k němu rychle seběhl, zvědavý, co zloděj našel. Naskytl se jim pohled na malého hobita stojícího na uzoučké římse, jak se snaží dosáhnout na malou, nenápadnou páku ve zdi.\n„Co asi ovládá?“ zajímalo Morteka. Qualimon se rozhlédl:\n„To musíme zjistit. Birgi, nepřepínej…“\nNěkde pod nimi cosi slabě zaskřípalo, jakoby se dával do pohybu dlouho nepoužívaný mechanismus. Trvalo to jen krátce. Příliš krátce.\n„Cože?“ houkl Birgi a drobnou ručkou si natočil ucho směrem k elfovi. Místo kouzelníkovi odpovědi se ozvala hluboká, dunivá rána. Z nedaleké zdi se vydrolil kus omítky a rozprskl se na zaprášené podlaze. Po stropě se rozeběhla široká, klikatá prasklina. Pak další…\n„Tomu řikám tichej průzkum. Jestli tady někdo nebo něco je, tak už to vo nás musí vědět.“ poznamenal Gulver se stopou ironie v hlase. „Blahopřeju, Birgi…“\nPodlaha pod jejich nohama se roztřásla.\n„Jako by se pod námi něco zaseklo.“ zamumlal Mortek a snažil se odhalit místo, odkud to chvění vycházelo. Objevily se další praskliny, na různých místech začaly opadávat drobné kousky zdiva - stále intenzivněji. Chvění zesilovalo.\n„Ven!“ zařval najednou Qualimon. Jako by elfův hlas zlomil nějaké hypnotizující kouzlo. Jako jeden se všichni rozběhli k východu. Těsně za Edvinem se zřítil jeden z nosných sloupů a s ohlušujícím rachotem se na podlaze rozlomil vejpůl. Zvedla se vlna prachu, jenž na okamžik zcela zahalila prchajícího Morteka. Zastavili se až na volném prostranství, v bezpečné vzdálenosti od kostela. Prudce vydechovali. Mortek kašlal a Gulver se snažil vyplivat kusy zdiva, které se mu dostaly do úst. Všeho nechali, když se s ohlušujícím rachotem zřítil zbytek hlavní katedrály. K nebi vykvetl velký prašný květ. Družina musela ještě jednou utéci před valící se stěnou hnědožlutého dýmu. Pak rázem vše utichlo, někde se ještě sesypalo kus zdiva, ale jinak zavládlo ticho, jaké tu panovalo, když přišli. Lehký větřík rychle rozfoukával dusivý vzduch a prach si začal sedat po širokém okolí. Z kostela zůstala stát už jen zvonice.\n„Co to sakra, bylo?“ zeptal se Gulver.\n„To netuším,“ odvětil mu Qualimon „ale domnívám se, že tu zkázu způsobil mechanismus otevírající zřejmě nějaký tajný vchod, například pro kněze. Zasekl se. Kdyby to nebyla ruina, patrně by k tomu ani nedošlo, ale takle…“\n„Ať to bylo jakkoliv, řekl bych, že to lidem ve Vysokém Vršku nemohlo uniknout. Ten mrak prachu musel být vidět na míle daleko, i když se už pomalu stmívá. Jen doufám, že tam nezavládla panika, jsou to jen prostí vesničané a kdo ví, jak si to vysvětlí. Myslím, že Birgi jim… Birgi? BIRGI !!!“ zařval náhle zděšeně hraničář. Hobit s nimi nebyl. Rozhlédl se. Nikde ho neviděl. Zkusil na něho znovu zavolat. Žádná odpověď.\n„To né,“ zasténal Mortek a odvrátil se. Qualimon mlčky zavřel oči.\n„Do prdele…“ hlesl barbar a zkroušeně si sednul na zem. Edvin začal plakat.\nDružina upadla do smutné nálady. Truchlila pro mrtvého hobita. Nikdo si na něj v tom zmatku ani nevzpomněl, a teď si to každý z nich v duchu vyčítal. Chudák, byl na té římse. Proč neseskočil dolů? Nebo z ní upadl? Zakopl? Teď už se nikdo nedoví, co se mu přihodilo, neboť leží pohřbený pod obrovskou hromadou kamení…\n„Vzpomínám si,“ usmál se nuceně Mortek do ticha „jak mi Birgi jednou ukradl Ohnivou hlínu a nevěděl co to je. Upustil jí na zem a nestačil se divit. Na ten jeho výraz nikdy nezapomenu. Výbuch ho lehce zranil a odhodil několik sáhů zpátky. Pamatuji si, že spadl do nějakého potoka a ještě se k tomu začal topit… Měl jsem od něj pak dlouho klid, než se mi zase pokusil něco vzít… bavil jsem se tím tenkrát dost dlouho.“\n„Třeba není mrtvej…“ rozzářil se Gulver a prudce vstal. Ostatní se na něho tázavě podívali.\n„Jakou by asi měl šanci?“ zavzlykal Edvin. Hraničář popotáhl a utřel si nos do rukávu. Barbar se rozeběhl k troskám. Běžel kolem řeky, nevnímaje, že se brodí po kolena ve studené vodě. Mířil k místu, kde Birgiho naposledy viděli na té římse. Začal volat hobitovo jméno. Škrábal se po ležících pilířích a u každé škvíry naslouchal, zda neuslyší něco, co by mu řeklo, že je zloděj naživu. Pomalu začínal ztrácet naději i on. Slunce se už z poloviny schovalo za horami a celé okolí rychle tmavlo. A právě tma mu pomohla… Úplně u zdi prosvítalo mdlé, blikající světlo. Rychle se tam vrhl:\n„Birgi! Slyšíš mě?“\n„Gule, jsi to ty?“ ozval se tlumeně hobitův hlas. „Jsem tu uvězněný. Dýchat ale mohu…“\n„Žije!“ zaburácel barbarův hlas a zamával na Qualimona. V mžiku byl zbytek družiny u něho. Na nějaké radování však nebyl čas.\n„Birgi, Birgi…jak, jak to tam vypadá, vidíš něco?“ hulákal do škvíry Edvin.\n„Propadl jsem se do nějaké šachty, to mi zachránilo život, ale nad mnou leží spousta trosek. Nemůžu ven. A mám poslední dvě pochodně… vidím nějakou chodbu…“\n„Vyhrabat ho nemůžeme,“ řekl tiše Qualimon „bude muset jít tou šachtou a doufat, že má i jiný, nezasypaný východ.“\n„Zbláznil ses! Chceš nechat hobita samotného polézat neznámou šachtou? Víš, co tam může být?“ rozhořčil se hraničář, ale pak svěsil ramena, když si uvědomil, že Qualimon má pravdu. Elf mu položil ruku na rameno:\n„Nemá jinou možnost, Edvine.“\n„Poslouchej Birgi, kam vede ta chodba?“ chtěl vědět Gulver.\n„Někam na severovýchod.“\nVšichni se otočili tím směrem. Tím směrem stála zvonice… Napadlo je to skoro všechny: že by vedla tajná chodba z katedrály do zvonice? A vlastně, proč ne? Zvoník se takhle mohl nepozorovaně dostat ke zvonu a nerušit tak věřící, modlící se před oltářem… Jevilo se to jako nejpravděpodobnější vysvětlení, a s ním se také smířili.\n„Jdi tou chodbou, po takových dvaceti až třiceti sázích bys měl být u zvonice, která jako jediná zůstala stát… zkus se podívat po nějakém tajném východě, měl by tam být.“ radil mu Edvin, ale jistota jeho hlasu chyběla.\nPřipadalo jim, že to trvá celou věčnost. Mortek zapálil lucernu, kterou mu podal Qualimon, protože ve zvonici panovala už naprostá tma. Stáli tiše a naslouchali. Konečně! Ozvalo se tiché šramocení a pak náhle hlasité bouchání na zeď.\n„Mám to!“ vykřikl nadšeně Mortek. Poklekl na zem: „Vidíte? Tady! Tahle dlaždice!“ ukázal a zatlačil jen na mírně vystouplou dlaždici těsně u podlahy. Dlaždice se pod tlakem jeho ruky zasunula nepatrně do zdi. Vzápětí se před nimi rozestoupila kamenná stěna. Světlo lucerny do ní nakouklo a odhalilo malou zaprášenou postavičku.\n„Ty jsi nám tedy nahnal strach.“ vydechl Edvin a objal špinavého hobita. Qualimon si v duchu oddechl, ale na Birgiho se zatvářil přísně:\n„Příště, až ti někdo řekne abys na nic nesahal…“\n„Našel jsem tajnou chodbu! Je tam schodiště dolů!“ vykřikl zloděj, aniž by si všímal Qualimona. Kouzelník odevzdaně pokrčil rameny a mávl rukou.\n„Těžko by jsme tu chodbu našli, kdyby nás už jen napadlo, že by tu nějaká vůbec mohla být.“ připustil Mortek a pohlédl na Birgiho „Nehledě na to, že už to tady prohlížel Gulver, když jsme sem přišli.“ Barbar se ušklíbl.\n„Dobrá. Birgi, pokud ti nic není, můžeme to jít dolů prozkoumat, čekat do rána stejně nemá žádnou cenu.“ řekl Qualimon. Hobit několikrát poskočil, z čehož kouzelník usoudil, že je v pořádku. Sehnul se pro lucernu:\n„Půjdu první,“ řekl „za mnou půjde Edvin, Birgi a Mortek. Gulvere, ty půjdeš poslední.“\n„Dycky já.“ zabručel válečník a zatvářil se ukřivděně.\nNalezli schodiště, nebo spíše něco, co silně připomínalo schody, přesně jak Birgi říkal.\n„Tak tohle vůbec nevypadá, jako tajná chodba pro zvoníka…“ podotkl Mortek.\n„Také si říkám, že náš úsudek zřejmě nebyl správný, ale jaký to tu tedy mělo význam?“ položil si kouzelník otázku, spíše pro sebe, než, že by odpovídal alchymistovi.\n„Jaký zvoník?“ zamrkal překvapeně Birgi a rozhlížel se kolem, jako by nějakého hledal.\n„To nic, Birgi. To byl jen náš další špatný úsudek.“ odbyl Mortek dlouhé vysvětlování a hořce se usmál.\nEdvin se snažil v chabém světle lucerny a ještě k tomu za chůze zakreslovat na kus pergamenu jednoduchou mapku, pro případ. že by se ztratili. Qualimon byl rád, že ve Studánkách koupil lucernu, která měla skla, neboť strop chodby byl vlhký, místy z něj crčela voda a k tomu všemu tady byl i pořádný průvan. Chodba je vedla pár sáhů na západ, ale pak se prudce stočila k severu. Světlo lucerny padlo do chodby a oni zjistili, že se chodba před nimi větví. Došli na rozcestí. Mohli pokračovat dále na sever, nebo prozkoumat západní chodbu. Po krátké výměně názorů se rozhodli odbočit do chodby mířící k západu. Neušli však nijak daleko, když se chodba opět zlomila k severu, kde končila bytelnými dřevěnými dveřmi, pobitými zrezivělými pláty.\n„Slyšíte něco?“ zašeptal Birgi. Protlačil se ke dveřím, a začal je zkoumat.\n„Nikdy není nic slyšet.“ špitl ironicky Edvin ke Gulverovi. Válečník kývl a napjatě sledoval zlodějovo počínání.\n„Nic tu není,“ zašeptal zklamaně Birgi „asi je závora z druhé strany…“\n„Tak uhni,“ zavrčel barbar. Odstoupil pár sáhů zpět. Všichni mlčky ustoupili ke zdi, aby udělali válečníkovi dostatek místa. Tohle už znali. Dveře otevíral buď Birgi, nebo Gulver a každý z nich na to měl svou metodu. Tedy pokud ty dveře nebyly magické, to by se nejspíše museli vrátit, neboť Qualimon by prý ještě takové dveře nedokázal otevřít.\nGulver se rozeběhl a ramenem vší silou vrazil do dveří. Podzemím se rozletěla hlasitá ozvěna. Staré panty se podvolili drtivé síle válečníka. Dveře se rozletěly na dvě poloviny. Barbar padl na zem, bleskově se přetočil do kotoulu a vyskočil na nohy, pak ihned tasil svůj obouruční meč. Místnost, do níž vpadli byla celkem rozlehlá, ale světlo elfovi lucerny jí dokázalo pokrýt. Vypadalo to, že tu nedávno někdo byl, protože v hustých nánosech prachu byly zřetelně vidět stopy několika tvorů. Edvin je chvíli zkoumal, ale nedokázal z nich nic vyčíst. Co se týkalo vybavení místnosti, tak tu byla stěna se spoustou knih a svitků, pracovní stůl, na němž stál několikaramenný svícen s téměř vyhořelými svícemi, a starobylé křeslo s měkkým polštářem. To, co však nejvíce upoutalo pozornost dobrodruhů byly čtyři rakve ležící vedle sebe, kolmo k východní stěně. Rakve! To mohlo znamenat pouze jediné…\n„Nikdo se ničeho ani nedotkne!“ vykřikl varovně Qualimon a plamenem z lucerny zapálil zbytky svíček.\n„Cítim tady magií…“ pronesl Mortek se špatně potlačovaným vzrušením.\n„Ano,“ souhlasil kouzelník „vypadá to tu jako v kouzelnické studovně, ale ne v takové jakou máme my na Akademií, tohle zavání černou magií, necromanicus maleficum…“\n„V těch rakvích…“ řekl Edvin a ukázal na ně „jsou určitě nemrtvé nestvůry.“\n„Možná,“ kývl elf „ale nemyslím, že obživnou jen tak. Nekromaté je používají jen jako hlídače. Pokud se nedotkneš ničeho, co mají hlídat, nehrozí nám žádné nebezpečí, nebo alespoň si to myslím. Slyšel jsem to jednou říkat svého Mistra.“ Oba se náhle zarazili. Když byla řeč o nedotýkání, napadlo je ve stejném okamžiku oba to samé - Birgi. Jako jeden se otočili. Birgi ale stál uprostřed místnosti a nevinně se na ně usmál, ukazujíc, že má prázdné ruce.\n„Konečně pochopil, že když dělá, co se mu řekne, tak…“ Qualimon se v půlce věty zarazil. Jedna z rakví se nepatrně pohnula! Ale kdo…\n„Podívejte! Našel jsem nějaké kouzelné svitky!“ Mortek přímo radostí zářil. Úsměv mu však z tváře rychle zmizel. Víko rakve se nadzvedlo. Teď už si toho všimli všichni.\n„A do prdele!“ ulevil si Gulver. Nervózně máchl mečem a snažil se zaujmout dobrou pozici pro boj, kterému se pravděpodobně nevyhnou.\n„Qualimon říkal, že se na nic nemá sahat, ty hlupáku!“ řekl Birgi a káravě pohlédl na alchymistu. Zrovna od hobita to znělo nejvíce nejnepravděpodobněji. Kudůk se chystal něco odpovědět, ale nestihl to. Víka rakví se s třeskem náhle rozletěla. Edvin horečně nabíjel svou lehkou kuši. Vynořili se čtyři lidské kostry. Jejich bílé kosti jasně svítily ve světle vrhaném lucernou. Byli neozbrojení. Prázdné oční důlky se na ně upřely. Odrážela se v nich zlá vůle, která je nutila poslechnout daný rozkaz. Pomalu se začali belhat k družině. Vzduchem proletěla hliněná koule o velikosti lidské pěsti a zasáhla nejvzdálenějšího kostlivce. Místností otřásl lehký výbuch a v zápětí se všude kolem rozlétly kusy lidské kostry a úlomky kostí - Mortekova zbraň odvedla svou práci. Gulver zařval svůj severský pokřik a vrhl se na oživlé kostlivce. Obouruční meč opsal svištící půlkruh a zakousl se z boku do jednoho z nemrtvých. Uťal mu ruku v lokti a prorazil část hrudního koše. Kostlivec jako by si toho vůbec nevšímal, a svou jedinou rukou sekl po válečníkovi. Barbarova kroužková košile ho ochránila před roztrženým hrudníkem, ale ostré pařáty mu lehce roztrhly mohutný biceps na levé ruce. Barbar zavil bolestí a prudce vyškubl svůj meč. V tu chvíli se do kostlivce zabodla šipka z kuše, nebo spíše přesněji řečeno, trefila ho do lebky. Prolétla očním důlkem a prorazila temeno hlavy, kde z něj vyčníval hrot Edvinovy střely. Nemrtvý padl na zem a nehýbal se. Qualimon pronesl kouzelnou formuli a v místnosti zapraštěla magie. Modrý oslnivý výboj zasyčel vzduchem a udeřil do nejbližšího kostlivce. Síla blesku jím mrštila zpět o východní stěnu, kde se rozpadl. Z hromádky zčernalých kostí stoupal dým. Birgimu se podařilo na poslední chvíli uhnout smrtícímu pařátu tím, že s sebou praštil o zem. Rychle se odkulil a schoval se pod stůl. Zapraštěly lámané kosti. Gulverův meč rozdrtil většinu kostlivcova hrudního koše. Kostlivec zavrávoral a sesypal se na podlahu. Bylo po boji.\n„Bylo to až příliš snadné.“ řekl Edvin. Rozhlédl se kolem sebe. Všude se válely zbytky kostlivců. Gulver si ošetřoval své zranění, Mortek měl zavřené oči a vypadal soustředěně. Pravděpodobně čerpal magickou sílu z nalezených svitků. Birgi prohledával stůl. Radostně vykřikl, když se mu podařilo nalézt několik Zlatých mincí. Qualimon se věnoval zkoumání hřbetů knih v knihovně. Náhle ho jedna zaujala a on jí vytáhl. Vzal si jí ke svícnu a nedočkavě do ní nahlédl.\n„Myslím, že celá záhada kolem tohoto kostela je tady.“ pravil náhle, čímž na sebe upoutal veškerou pozornost. Obrátil pár dalších stránek. Chvíli si četl.\n„Tak co tam je?“ zvídal netrpělivě Birgi a zatahal elfa za široký rukáv jeho kouzelnické róby a druhou rukou jen tak ze zvyku sáhl do Qualimonovy kapsy, jestli tam náhodou není něco, co by se mu hodilo. Byla ale prázdná.\n„Poslouchejte: …ti blázni! Mysleli si, že se mne mohou jen tak zbavit, mne Aznorkše, jako nějakého obyčejného zloděje…“\n„To asi nikdy žádného nepotkal.“ přerušil jej Birgi.\n„…ale já jim ukážu. Ještě se budou třást strachy! Budou škemrat o svoje životy, a plazit se přede mnou po zemi. Už to nebude trvat dlouho a můj Pán ze mne udělá mocného, ne - nejmocnějšího. A pak, pak jednou pro vždy zničím Vysoký Vršek a vše kolem…“\n„Další z řady šílenců, co žijí jen pro pomstu. Otázka však zní: Jak je tenhle Aznorkš nebezpečný?“ Byl to Edvin, kdo přerušil Qualimonovo čtení.\n„No, já myslim, že moc ne. Dyť straší jenom vesničany.“ zavrčel Gulver. Mortek, který už zřejmě zkončil s vstřebáváním magické síly promluvil:\n„Není to jedno? Tohle je důkaz. Když ho předáme starostovi v Malém Brodě, nebo přímo ve Vršku, mohou to vesničané v klidu nahlásit ve Spodním Poříčí a bude postaráno.“\n„Ti než něco udělají…“ zvolal Edvin a mávl pohrdavě rukou.\n„…studují dnem i nocí, tady ve své studovně. Pán se tu objevuje tak dvakrát za dorostlou Lunu…myslí asi dvakrát za měsíc…aby se mnou povečeřel. Udělal jsem první kroky s pozůstatky těch tří dělníků, které jsem nalezl v šachtě pod hlavní katedrálou… dál nic zajímavého, až tady …konečně se mi podařilo je oživit a donutit, aby plnili má přání. Včera v noci napadli u Brodu dva poutníky. Jednoho zabili, ale nepodařilo se mi najít jeho tělo,… to asi bude ta lebka a stehenní kost, o které mluvil Windork …ale z druhého se mi podařilo udělat zombii… tohle je podle datumu ani ne měsíc starý zápis, pak tu je něco o jeho pokrocích. A tady! Před pár dny: …navštívil mě Pán, a řekl mi že přišel můj den. Konečně! Uzamkl jsem svou studovnu a nechal tam čtyři sluhy. Až se příště probudím, budu už tak silný, že si jich denně budu moci podmanit několik, možná i jiné tvory… a tady to končí.“\n„Co to znamená?“ zeptal se Gulver. Edvin s očekáváním pohlédl na Qualimona.\n„Nevím, ale asi bychom si měli pospíšit.“ řekl vážně kouzelník. Družina opustila Aznorkšovu studovnu a vrátila se zpět na rozcestí, kde pokračovali dále v původním směru, tedy na sever. Neušli ani tucet sáhů, když jim chodba znovu dala na výběr. Stáli na rozcestí ve tvaru písmene T a rozhodovali se pro směr dalšího postupu. Gulver a Birgi chtěli jít na východ, ale zbytek družiny je přehlasoval ve prospěch západní chodby. Volená chodba začala po chvilce prudce klesat. Ve vzduchu také bylo cítit více vlhkosti. Jak pokračovali dále, bylo to čím dál tím horší. Na zemi se objevila voda, zpočátku jen málo, ale rychle jí přibívalo, až jí měl Birgi téměř po pás. Nahlas dal najevo, že cesta na východ by byla určitě příjemnější. Voda byla totiž dost studená, nehledě na to, že ze stopu pršelo jako při pořádném lijáku venku. Nikdo nezůstal suchý. Edvin se s ostatními podělil o svou teorií, domníval se totiž, že musejí být pod řekou a směřují na druhý břeh Podlesnice. Družina během chůze přemýšlela o smyslu chodby, která zřejmě skutečně vedla pod řekou, ale nenapadlo je nic, co by jim znělo jako pravděpodobný účel. Dokonce se ani nedokázali shodnout, zda-li tu chodba byla ještě když se používal kostel, nebo až po příchodu Aznorkše. Debata skončila v okamžiku, kdy se chodba před nimi náhle rozšířila do nepravidelného oválu, vzniklého nejspíše sesuvem stěn podmáčených vodou. Toto zjištění se družině zrovna dvakrát nezamlouvalo. Z prosakujícího stropu crčela voda, jejíž kapání na hladinu malého jezírka, které tvořilo celou podlahu se hlasitě odráželo podzemním prostorem.\n„Kdo ví, jak je to hluboké?“ vyjádřil s obavou Mortek, který byl jako kudůk jen o málo vyšší než Birgi, a vody se bál více než čehokoliv jiného. Nedokázal to však nikdy přiznat, i když to všichni věděli. Nikdo o tom nikdy nemluvil.\n„To budeme muset zjistit.“ pravil Qualimon, otáčeje se k barbarovi. Válečník se zamračil. Začínal tušit:\n„Co je?“ ošil se Gulver.\n„Jako jediný umíš plavat…“ objasnil mu Edvin a kývl hlavou směrem k vodě. Gulver si hlasitě odfrkl. Vrazil svůj velký vak Edvinovi, až se hraničář zapotácel. Válečník mu tak tiše dával najevo, jak je mu vděčný za to, že díky němu bude mít čest jako první okusit neznámou vodu. Edvin se škodolibě ušklíbl. Barbar si upravil pochvu s mečem na zádech tak, aby mu v případném plavání nevadila. Uvažoval, jestli si nemá sundat svou kroužkovou zbroj, ale pak se rozhodl si jí nechat. Pro jistotu. Na druhou stranu, to bylo pouze pár sáhů…\nGulver pomalu vlezl do vody. Byla studená, a zatím mu sahala ke kolenům.\n„Furt musim bejt poslední, a najednou abych šel první…“ zabručel si pro sebe. Opatrně postupoval dále.\n„Jak to jde?“ zavolal na něj ze břehu Mortek, když byl skoro v půlce jezírka.\n„Dobrý, není tady hloubějc, než po pás. Měl…“ Gulver nedopověděl. Cosi těžkého na něj skočilo ze zhora. Ze břehu to vypadalo jako ani ne dva sáhy dlouhý ještěr světlemodré barvy. Vrhlo se to na nic netušícího válečníka s takovou silou, že oba zmizeli pod hladinou. Barbar pocítil silný stisk v levém boku. Ještě, že si tu kroužkovou košili nesundal. Chvíli se zmítali pod hladinou. Na okamžik se vynořila Gulverova hlava nad hladinou. Stačil se akorát nadechnout a zjistit, že se k němu vodou žene Qualimon a Edvin. Pak ho nestvůra znovu stáhla pod hladinu. Podařilo se mu z boty vytáhnout tesák. Několikrát se jím pokusil bodnout, ale voda mu zkreslovala orientaci a odhad. Pak zasáhl. Tvor ho kousl do nohy. Roztrhl kožené kalhoty a voda se zbarvila Gulverovou krví. Znovu ho bodl. Uviděl, nebo spíše ucítil, jak vodu kolem něho prořízla šipka z Edvinovi kuše. Minula. Nebyl čas na další přemýšlení. Znovu ťal svým tesákem. Pokud toho tvora nezabije co nejdříve, dojde mu vzduch a utopí se. To bude ale slavná smrt. Utonul v mělké vodě! Čepel tesáku zasáhla. Zabořila se až po rukojeť do krku nestvůry. Ta znehybněla. Válečník se odrazil od dna a rozrazil hladinu jako mořská nymfa. Zhluboka zalapal po dechu, vykašlávaje polknutou vodu.\n„To je naposled, co sem někam šel první.“ procedil mezi zuby sám pro sebe barbar.\n„Co to bylo?“ volal ze břehu Birgi.\n„Nejsem si jist, ale vypadá to jako gobloch,“ hádal Qualimon „i když, většinou žijí v okolí močálů. O jeskynních jsem ještě neslyšel.“\n„Třeba tady byl proti své vůli.“ nadhodil Edvin, obraceje špičkou meče plovoucí tělo nestvůry, aby si jí mohl lépe prohlédnout. Qualimon zakroutil hlavou.\n„Héj! A co my?“ ozval se hobitův pisklavý hlásek. Edvin přenesl Birgiho a Gulver Morteka, Qualimon jim vzal jejich věci. Kudůk se křečovitě držel válečníkova krku, div že Gulvera neuškrtil. Na druhý břeh se dostali už bez dalších potíží. Qualimon doplnil olej do lucerny a družina pokračovala dál východní chodbou. Ta podle očekávání začala znovu stoupat, až do míst, kde se stáčela k jihu. Zastavili před dalšími dveřmi. Birgi zjistil, že nebude třeba Gulverova síla a vytáhl svou sadu paklíčů. Chvíli se zámkem zápasil, střídaje jednotlivé paklíče, až se najednou ozvalo tiché klap a cvak. Zloděj už jen pak obratně odsunul závoru skrze škvíru mezi dveřmi a zdí a cesta byla volná. Za dveřmi se nalézala místnost, alespoň dvakrát tak větší, než studovna. Vyvanul se na ně zatuchlý vzduch. Proti hrubě tesané chodbě byla místnost téměř noblesně zařízená, hladké stěny zdobily gobelíny a podlahu pokrývala mramorová dlažba. Místnost byla prázdná, až na nízký katafalk přesně uprostřed. Na něm ležela rakev z mahagonového dřeva. Qualimon zapálil od lucerny čtyři pochodně zasazené v nádherně zdobených držácích. Prostor prozářilo světlo. Družina tiše obestoupila rakev. V dozajista nebyl nikdo obyčejný. Takové rakve mívají jen…\n„Mám takový pocit,“ zachvěl se Mortek „že vím, co je uvnitř té rakve.“\n„Jestliže je to upír, tak bychom měli raději zmizet dříve, než se probere. Není s nimi vůbec žádná legrace, to mi věřte. Můj děd se s jedním potkal a jen tak vyvázl s holým životem.“ promluvil stísněně Edvin. Ruce se mu třásly. Mortekova domněnka se potvrzovala.\n„Můžem ho zabít. Teď je nejvíc zranitelnej. Co se může stát? Vodklopíme víko, vrazíme mu něco do srdce a useknem mu hlavu, než se stačí probrat.“ řekl chladně Gulver.\n„A jsi si tak jistý? Upírům se do srdce musí vrazit osikový kůl. A máš nějaký?“ vyvracel kouzelník jeho nápad. Qualimon se zamračil. Přemýšlel.\n„A kde bych asi vzal vosikovej kůl?“ zabručel nevrle válečník.\n„Co tedy uděláme?“ zeptal se Birgi „Slyšel jsem, že upíři mají vždycky velký poklad.“\n„To většinou záleží na tom, jak je starý, ne? Čím starší, tím asi…“ Mortekova přímá úměrnost byla náhle přerušena Qualimonovým hlasitým zvoláním:\n„Ano! To je ono! Už tomu rozumím…“ zaklepal si elf na vysoké čelo. „Tenhle,“ položil ruku na rakev „pokud tam je, a pokud je to upír, jak se domníváme, bude velmi mladý. Vzpomínáte si na ten Aznorkšův deník…“ kouzelník začal rychle hledat ve svém malém vaku.\n„Ne.“ vyhrkl Gulver.\n„Stojí tam,“ Qualimon zalistoval v zašlé knížečce, ve svém vzrušení naprosto ignorujíc barbara „tady: …navštívil mě Pán, a řekl mi že přišel můj den. Konečně! Uzamkl jsem svou studovnu a nechal tam čtyři sluhy. Až se příště probudím, budu už tak silný… a tak dál. To je ono! Ten Aznorkš, ten se teprve v upíra proměňuje! Tohle je jeho poslední zápis, je starý… deset dní.“\n„A ty víš, jak dlouho se upír proměňuje?“ Edvin položil otázku, která jim zchladila rozpálené hlavy.\n„Ne.“ hlesl Qualimon a zavřel deník.\n„Tak ho vyneseme ven a otevřeme ho na sluníčku. On pak shoří, ne?“ zajásal hobit.\n„Výborně, ty poneseš rakev a my budeme hlídat, jestli ho to trmácení náhodou nezbudilo. To si ho tady můžem klidně usmažit s česnekem.“ zachechtal se Gulver.\n„A co stříbro? Nevadí upírům stříbro? To je vlastně jedno. Stejně žádné nemáme…“ zamítl hraničář svůj vlastní nápad.\n„Co kdybychom ho vytopili jako krysu? Mohl bych odstřelit strop pod řekou a…“ Mortek se v půlce věty odmlčel, když zachytil kouzelníkův pohled.\n„Utopili by jsme se s ním, nehledě na to, že nevíme, jestli mu vůbec vadí voda.“ mávl rukou elf, čímž zavrhl další neproveditelný plán.\n„A sakra!“ zaklel Gulver. Čepel obouručního meče zasyčela o horní kování pochvy, když jí barbar bleskově tasil.\n„Co je?“ lekl se Birgi.\nRakev se zachvěla. Nejprve jen lehce, ale pak silněji a stále více nabírala na intenzitě.\n„Sakra to je ale smůla.“ zaskřípal zuby Gulver. Družina panikařila. Víko rakve se tiše otevřelo, objevila se bledá tvář. Upír se zasmál a ukázal tak své dlouhé špičáky. Pomalu vstával.\n„Snídaně.“ zasyčel a teprve teď se dobrodruzi vzpamatovali.\n„Pryč!!!“ zařval Qualimon a vystrčil Birgiho do chodby. Morteka postrkovat nikdo nemusel.\n„Zdržim ho!“ křikl Gulver „Edvine, hoď po něm volej!“\nEdvin měl zřejmě jiné úmysly. Zastavil se ve dveřích a okamžik váhal, zda se dát na útěk, nebo pomoc Gulverovi. Pak ale sáhl třesoucími se prsty do vaku:\nV tom se ale o upírovu hlavu rozprskla Qualimonova láhev oleje. Nemrtvého to nijak neodradilo od útoku na válečníka. Barbar se kolem něho mrštně prosmýkl, ale vrazil do katafalku. Rakev spadla na zem a rozštípla se. Upír strašlivě zařval a na okamžik polevil v ostražitosti. Gulver mu mečem téměř odsekl ruku od těla.\n„Edvine! Zapal toho šmejda!“ zaburácel místností válečníkův hluboký hlas. Edvin na nic nečekal. Popadl první pochodeň z držáku, který měl nejblíže po ruce a ve správném okamžiku jí mrštil po nestvůře. Zasáhl! Upír se vzňal jako starý, léty vyschlý pergamen. Strašlivě ječel a mával kolem sebe.\n„Rychle! Musíme zmizet! To ho na dlouho nezdrží…“ varoval je Edvin a sám jim šel příkladem, když popadl kouzelníkovu lucernu a začal utíkat ven. Elf a barbar ho následovali. Nemrtvý, ač hořel a silně páchl spáleninou se vydal za nimi. Hraničář před sebou zahlédl světlo. Mortekova pochodeň! Ale proč neběží dál?\nVoda! Nemohou přes vodu! Přibližovali se k nim. Edvin popadl za běhu Birgiho a plnou rychlostí vletěl do vody. Hobitovy spadla kožená torna.\n„Moje torna!“ zaúpěl zloděj a v duchu dal sbohem své sadě paklíčů a jiným drobnostem. Mortek se třásl. Položil věci na zem a zavřel oči. Qualimon je za běhu popadl a vrhl se za Edvinem do ledové vody. Gulver běžel poslední, v patách jen kus za ním se hnala hořící postava narážející zmateně do stěn. I tak byl ale dost rychlý, a barbara doháněl. Morteka popadla čísi silná ruka. Pochodeň mu vypadla z ruky. Zalapal po dechu, když ucítil studenou vodu a strachy vykřikl. Gulver ve spěchu zakopl a na okamžik kudůka ponořil pod hladinu. Alchymistovi se zdálo, že přišla jeho poslední chvilka. Nebál se ani tak upíra jako vody. Zdálo se mu to jako věčnost než ho Gulver vytáhl.\nUpír, přestože hořel se náhle zastavil těsně před okrajem vodní hladiny.\n„Nemůže do vody!“ zašeptal Qualimon a pronesl zaříkadlo. Vzduch plný spáleného masa přebil čistý ozón. Qualimonovi se zablesklo z očí. Vyšlehl namodralý blesk a udeřil hořícího upíra do hrudi. Ve stejný okamžik se mu do krku hluboce zabořila šipka z Edvinovy kuše a rameno mu ozdobila Birgiho hvězdice. Upír Aznorkš zavrávoral. Chvíli se potácel a pak padl tváří do vody. Oheň zasyčel a zhasl. Upírovo tělo plavalo ve vodě.\n„Je po něm?“ porušil nastalé ticho rušené jen crčením vody Birgi a zvědavě vykoukl mezi Qualimonem a Edvinem, za něž se schovával.\n„Ne. Musíme ho probít kůlem.“ řekl Qualimon a otřel si vodu z obličeje. „Musíme ho rychle dostat ven. Venku bude sice tma, ale najít osiku by nemělo být tak těžké. Myslím, že jsem u Brodu viděl několik keřů. Pospěšme si!“\nGulver a Edvin štítivě přivázali upírovi provaz kolem nohou, a ne zrovna příliš jemně ho táhli chodbou. Nikdo z nich se ho nechtěl dotýkat. Zdálo se to někonečně dlouhé, ale ve skutečnosti to bylo jen několik sáhů, než se objevili u tajných dveří, které Birgi tak zvláštním způsobem objevil. Ocitli se ve zvonici. Venku byla tma, ale měsíc svítil jasně, takže jim poskytoval alespoň trochu světla. Qualimon se ihned vydal pro osiku. Birgi šel s ním, ale jen proto, aby nemusel zůstávat v blízkosti s Aznorkšovým tělem. Kouzelník se vrátil právě včas. Upírova ruka s sebou už začínala cukat a spáleniny na těle viditelně mizely.\n„Dělej!“ pobízel jej Edvin. Elf přiklekl k tělu a hrubě zaostřený kolík přiložil k srdci nestvůry. Aznorkš otevřel oči. Ale jen proto, aby viděl rozpřahujícího barbara.\n„Řekni, sbohem.“ zašklebil se Mortek a štítivě si odplivl. Než stačila jeho slina dopadnout na zem, mihl se válečníkův meč vzduchem. Upír se usmál, ale pak si všiml osikového kolíku na své hrudi. To už ale bylo pozdě. Gulverova čepel dopadla na plocho na konec kolíku, který zajel do hrudníku jako po másle. Upír rázem znehybněl. Byl konec. Mortek vyrazil nemrtvému jeho hlavní chloubu, dlouhé špičáky a schoval si je.\n„Jako důkaz…“ vysvětlil, ale všichni ani na okamžik nezapochybovali o tom, že se mu budou hodit i k jinému účelu.\nPřenocovali nedaleko od Brodu. Hned jak se probudili, vyrazili zpět do Malého Brodu. Když se starosta Windork dozvěděl celý příběh, kroutil hlavou, ale nakonec byl rád, že to takhle dopadlo. Zpráva se rychle rozletěla. V Brodě se uspořádala oslava, na kterou nikdo jen tak hned nezapomene, zejména ne Gulver, který se moc opil, Birgi, který toho za ten večer ukradl víc, než jindy za celý den v rušném městě a Edvin, který se ztratil krátce před půlnocí doprovázen vnadnou pasačkou krav a Mortek, který v hazardu prohrál více než si kdy vůbec pamatoval. Jen Qualimon, moudrý elf kouzelník se radoval pouze střídmě, uspokojen hlavně vnitřně. Pocit, že dokázali něco takového, jako zabití upíra mu bohatě stačil. O několik dní později, když putovali přes Vysoký Vršek se ještě dověděli, že Aznorkše kdysi vyhnali z Vršku pro jeho podvody. Našli i spoustu lidí, kterým stále ještě dlužil dost peněz. Měli smůlu, nikdy už od něho peníze neuvidí, protože byl mrtvý, ale to si dobrodruzi nechali pro sebe. Posel těchto zpráv by nebyl asi dvakrát vítaný, a ještě ke všemu kdyby se zjistilo, že to byli právě oni, kdo mu do toho stavu pomohli, byť to byl upír.\nVděčnost prostého lidu je vrtkavá…


Dlouhá hanspaulská zima skončila - Pražský deník\nDlouhá hanspaulská zima skončila\nPraha -Více než tři desítky areálů malého fotbalu za několik dní ožijí jedinečnou atmosférou.\nZAČÍNÁME: PO DVAASEDMDESÁTÉ. 750 mužstev, 63 soutěží, 8 lig.Foto: DENÍK/Alena Burešová\nPo čtyřměsíční přestávce čeká tisíce amatérských hráčů výkop dvaasedmdesáté sezony Hanspaulské ligy.\nTradičních osm lig pojme letos třiašedesát soutěží, nejvyšší počet zahrnuje pochopitelně osmička, jejíž skupiny sahají až do písmene Q, čili sedmnáct soutěží.\nDo sezony vstoupí více než 750 družstev, to znamená zhruba desetkrát tolik fotbalistů. Neuvěřitelných sedmdesát sezon mají za sebou stále aktivní týmy FC Pigs a 1. USP Slamník.\nKompletní první kolo osmi soutěží je na pořadu už v sobotu 29. března. O den později odstartuje dalších jednadvacet skupin.\nPrvoligové boje začnou čtyřmi zápasy v pondělí. Obhájci titulu Smutný potapěči se vracejí na umělou trávu na Tempu, kde v podzimní sezoně stvrdili své konečné prvenství.\nSvátek malého fotbalu v metropoli potrvá do konce června, kdy se soutěže jarní sezony uzavřou. Posun do vyšších či nižších skupin pak čeká asi třetinu týmů.