Jeanne d?Arc tuleriidal — Sirp\nARTHUR HONEGGERI oratoorium ?JEANNE D?ARC TULERIIDAL?: Vanemuise sümfooniaorkester, koorid ja solistid ANU TALI dirigeerimisel Estonia kontserdisaalis 11. V.\nEelmisel kolmapäeval lõpetasid oma hooaja Eesti Kontsert ja teater Vanemuine helilooja Arthur Honeggeri ja Paul Claudeli (tekstide autor) oratooriumiga ?Jeanne d?Arc tuleriidal? (1935). Selleks puhuks oli Estonia kontserdisaali lavale üles rivistatud aukartustäratav hulk muusikuid: Vanemuise teatri ooperikoor ja sümfooniaorkester, Tartu Poistekoor, Tartu Noortekoor ning näitlejate ja solistidena Mirtel Pohla (Jeanne d?Arc), Hannes Kaljujärv (Vend Dominicus), Gert Raudsep, Jaak Prints, Alla Popova (sopran), Merle Hillep (sopran), Valentina Kremen (metsosopran), Jan Oja (tenor) ja Aare Saal (bariton). Etenduse lavastusliku külje eest oli hoolitsenud Jaak Prints ning kogu seda suurt kaadervärki juhatas muljetavaldava kindlusega dirigent Anu Tali.\nHoneggeri oratooriumi puhul on tegemist äärmiselt sisutiheda teosega, milles põimuvad omavahel usuline fanatism, patriotism, võimurite närused poliitilised mängud ning üldisemalt headuse ja kurjuse igikestev võitlus. Eestlase jaoks võib Jeanne d?Arc tunduda üleheroiseeritud ajaloolise isikuna. Pole ju eestlased kunagi Jumala nimel lahingusse tormanud ega pole meil ka pühakuteks löödud rahvuslikke kangelasi erinevalt paljudest teistest Euroopa rahvastest. Põhja-Prantsusmaal ei leia ka vist ühtegi linna ega küla, kuhu poleks püstitatud Jeanne d?Arcile mälestusmärki. Samas peab möönma, et prantslastel on tema näol olemas kangelaskuju, kelle elu ja saatus on mõjutanud kogu riiki ning kelle tegudest on ammutatud vaimset jõudu arvukate inimpõlvede jooksul tänapäevani.\nPrantsusmaa kuulsaima tütre ajaloolist rolli on pea võimatu lahutada üksikosadeks, et saada lõplik vastus küsimusele, kes Jeanne d?Arc õigupoolest oli. Oli ta usufanaatik, ketser, nõid, suur väejuht, patrioot, ohver või pühak? Ühest vastust on raske anda ja tundub, et ka Honeggeri-Claudeli teos ei püüa luua ammustel aegadel toimunust ühest pilti. Seega jääb kuulajale vabadus kujundada välja oma kujutelm Jeanne?ist.\nOratooriumi osatäitjatest avaldas ehk enim muljet Mirtel Pohla Jean d?Arci kehastamine. Kogu teksti esitas näitlejanna äärmiselt nüansirikkalt, läbitunnetatult ja noorusliku kirega. Hannes Kaljujärv Vend Dominicusena esindas aga kiretut keskaegset kroonikut, kelle metalne, hauataguse varjundiga tõde kuulutav hääl lõikas läbi kuulajate luu ja liha. Oratooriumi üks halastamatumaid ning samas esitajate poolt üks paremini välja mängitud episoode oli neljas stseen (?Jeanne loomade ette heidetud?), kus avaldub inimlik kohtupidamine kogu oma kurjuses, viletsuses ja saamatuses.\nOrkestri, koori, solistide ja näitlejate head koostööd ning ühtset tunnetust oli tunda kogu ettekande jooksul, vaatamata tohutule hulgale sõnalistele repliikidele ja muusikalistele numbritele, mis olid põimitud sidusaks tervikuks.\nNagu eespool mainitud, on Honeggeri teos äärmiselt sisutihe, sellest arusaamine on tekstiraamatu toeta üsna keeruline. Tekstivihikut õnnestus kontserdi ajal jälgida aga ilmselt vaid vähestel esimestes ridades istunutel, kellele pisut lavavalgustust kumas. Seetõttu oleks targem olnud lisada saali tekstiraamatu lugemiseks pisut valgust või kuvada esinejate kohale elektrooniline tabloo prantsuse keeles kõlanud vokaalnumbrite tõlkega (nagu seda tehakse ooperis), sest ei ole ju võimalik nõuda kõigilt kuulajailt prantsuse ja ladina keele oskust.\nHoneggeri muusikaline draama, mis on läbi imbunud kiriklikest sümbolitest, saavutab kahtlemata suurima mõjujõu ja leiab loomuliku kõlaruumi siis, kui seda kantakse ette mõnes sakraalehitises või vabas õhus. Estonia kontserdisaali suurusele vaatamata jäi mulje, et ka Eesti üks suuremaid kontserdisaale jääb kohati vaimule ehk sedavõrd mastaapsete sü?eede ja ideede kehtestamiseks kitsaks.\nIgal juhul oli teose ettekande näol tegemist julge ning hästi õnnestunud ettevõtmisega, mille eest tegijad pälvisid publiku poolt teenitult hea vastuvõtu ning marulise aplausi. Seda enam oli allakirjutanu arvates dirigendist kummaline ja täiesti ülearune ühe oratooriumis sisalduva koorinumbri ettekanne lisaloona. Kui oratooriumi lõpus on kõlanud viimased sõnad (?Ei ole suuremat armastust, kui et sa annad elu selle eest, keda armastad?) ning Jeanne põletatud ja tema hing on taevasse tõusnud, pole mingisugust vajadust veel midagi üle rõhutada või tähtsustada.\nSee, kes jaksas lõpuni kuulata poolteist tundi kestva suurvormi ja mõtestada ning mõista selle aja jooksul kuuldut, ei vaja rohkem täiendavaid selgitusi. Teatris ei kiirusta ju näitlejad etenduse lõpus pärast aplausi ette kandma mõnda eredamat näidendi stseeni. Pole lihtsalt kombeks. Samuti ei olnud lisalooks vajadust Honeggeri teose puhul. Selliselt lõppenud esinemine lõi allakirjutanu jaoks ilmselge mõra tervikmuljesse ja sunnib paratamatult küsima, kas dirigendi soov oli luua oratooriumi esituse näol üks lahutamatu kunstiline tervik kõigi oma allhoovuste ja interdistsiplinaarsete seostega (ajalugu, religioon, dramaturgia, deklameerimiskunst, muusika jne) või sooviti lihtsalt ühe suurejoonelise heliteose kõrgtasemel ettekannet paljude Eesti Kontserdi ja Vanemuise teatri muusikaürituste pikas reas hooajal 2004/2005?


milliseid synlab teste tellida?\nJanuary 26, 2021, 06:27:52\nAuthor Topic: milliseid synlab teste tellida? (Read 6710 times)\n« on: June 01, 2020, 17:35:35 »\noli plaan synlabis teha testosterooni test ja tekkis küsimus, milliseid teste peaks veel tegema seoses sellega et viimasel ajal trennis väga enam tulemust ei näe. Intensiivsus on pigem aastatega jäänud samaks aga ära ei taastu enam väga hästi. Iga kord kui mingi tervislik põnts on...külmetushaigused sealhulgas, on nädalaga poole aasta trenn vastu taevast, jõunanäitajad kukuvad suure kolinaga.\n« Last Edit: June 02, 2020, 17:17:13 by vvosu »\nRe: milliseid fitlab teste tellida?\n« Reply #1 on: June 02, 2020, 10:32:56 »\nRaske öelda. Ei tea sinu treeningkava. Toitumist, tööelu, und, igapäeva stressi põhjustavaid tegureid ja muud.\nRe: milliseid synlab teste tellida?\n« Reply #2 on: August 28, 2020, 14:31:42 »\nvõibolla sa relaxid liiga vähe? Kas sa selle riiklikult määratud alkoholi normi jood ikka iganädalaselt kenasti ära? meeldetuletuseks et see oli siis 4 pudelit õlut kolmel päeval nädalas.\nKui seda ei tee, siis pole mõtet mingite testide peale raha raisatagi.\nNoh steroide võib ka proovida muidugi aga ma ei hakka sinna teemasse üldse laskumagi...\n« Reply #3 on: August 29, 2020, 00:49:02 »\nHea küsimus. Mida peaks testima. Endal ka jalg täitsa sodi,ei ole sellist teravust ega kestvust nagu aprillis-mais oli.Pikemal tõusul lihtsalt tuleb käik alla lasta,ei vea üles. Tahtmist on ja vitamiinid on ka peal...midagi on puudu...\nps. Riläksin piisavalt.Varuga.\n« Reply #4 on: November 03, 2020, 14:53:48 »\nTekkis ka see huvi ja kirjutasin neile oma soovidest, et milline pakett oleks mulle kõige mõistlikum valida, kui ma soovin meesterahvana oma sporditulemusi parandada (kuna neil on erinevaid pakette miljon).\nEt teada saada, millest mul on puudus või mis tahaks reguleerimist.\nSain vastu kirja, et registreerige end "eelkonsultatsioonile" ning tasuge 26eur, siis ütlevad, mille eest ma veel maksta võiks\nEks see vist ole mugavusmaks, arusaadav, kes ei viitsi ise uurida ja lugeda\n« Reply #5 on: November 03, 2020, 22:17:37 »\nMul meenus,et kevadel ma võtsin benfotiamiini (benfogamma 50mg), küüslaugukapsleid ja veel mingit parajalt kanget b-kompleksi. Ja tõepoolest,suutlikkus oli hoopis teine kui nüüd viimastel kuudel.Nüüd võtan ka mõningaid vitamiine aga mitte eelnimetatuid.\n« Reply #6 on: November 05, 2020, 12:15:45 »\nQuote from: vvosu on June 01, 2020, 17:35:35\nKas toidule lisaks vitamine võtad ? Hommikusöögiga B komplex + Zinc picoliante D3 10 000 iu + Magneesium B12 2000mg pärast lõunat 1gC vitamiin ja õhtul jälle 1g C vitamiini. Kohvi asemel roheline tee ja tervis tuleb. Telli siit iherb.com parim koht vitamiinide tellimiseks. Ise võtan talvisel perioodil 4,5g C 15 000 iu D3( kasutan liposoomset C ja D ) juba aastaid ja pole mingeid nina kurgu vaeguseid olnud aastaid, ja testo on 18-19 ilma mingite muude lisadeta, keskeas pole paha .\n« Last Edit: November 05, 2020, 12:30:38 by troll123 »


Uuest aastast kehtima hakkav keskmise palga nõue aitab ümbrikupalga maksjad riigi ehitusobjektidest eemal hoida - ärileht.ee\nUuest aastast kehtima hakkav keskmise palga nõue aitab ümbrikupalga maksjad riigi ehitusobjektidest eemal hoida\nÜmbrikupalkFoto: Anni Õnneleid\nMaksu- ja tolliameti, kaubandus-tööstuskoja ning ehitusettevõtjate liidu hinnangul võimaldab uuest aastast riigihangete seaduses jõustuv keskmise palga nõue tõrjuda riigi ehitusobjektidelt eemale ümbrikupalga maksmise kahtlusega ettevõtteid ning riigi tellimustes eelistada ausaid ettevõtjaid.\nMaksu- ja tolliameti (MTA) peadirektori asetäitja Rivo Reitmanni sõnul on iseenesestmõistetav, et riigi tellimused jõuaksid ettevõteteni, kes panustavad ühiskonda kokkulepitud reeglite järgi. „Uus säte annab selleks selge aluse ning omaltpoolt hakkame ka seirama, kas riigi ja kohalike omavalituste asutused on selle võimalusega kursis ning seda täiel määral ka kasutusele võtnud,“ rääkis Reitmann.\nReitmanni sõnul hakkab MTA väljastama ehitusettevõtetele keskmise töötasu tõendit, kus on näha, kui suure osakaalu moodustab tema viimase 6 kuu töötasu ehitusvaldkonna keskmisest. „Kutsume üles ka eratellijaid seda tõendit ehitajalt hanketingimustes nõudma, et surve ümbrikupalgast loobuma oleks veelgi laialdasem,“ ütles Reitmann.\n„Riik on teinud just ettevõtjate ettepanekul nii mõndagi, et ümbrikupalkasid vähendada – rohkem andmeid on avalikud, noorte ja hooajaliste töötajate töötamise tingimusi on leevendatud ja vastu võeti uus riigihangete seadus, mille 70% keskmise palga nõue peaks samuti olukorda parandama,“ rääkis kaubandus-tööstuskoja peadirektor Mait Palts. „Küsitlusest tuli välja, et ettevõtjad usuvad, et see on abiks võitluses ümbrikupalkadega. Siiski selgus, et paljud ei tea, et nõue kehtib ka pakkumuses märgitud alltöövõtjatele. Sellekohase teavitusega tuleb edasi tegeleda,“ rõhutas Palts.\nMaksuameti juht: aktsiisid, ümbrikupalgad, ametiautod – kõik taadub lõpuks maksumoraalile (269) 27.11.2017\nMaksuamet: üle poole Läti firmadest maksavad töötajatele alla miinimumpalga (22) 24.07.2017\n„Kuid kui vaadata küsitluse tulemusi üldisemalt, siis võib sealt välja lugeda, et ettevõtjate hinnangul on kasvutrendis nende ettevõtete osakaal, kes maksavad oma töötajatele kogu palgast varasemaga võrreldes suurema osa n-ö ümbrikus,“ tõdes Palts. „On selge, et üksikud seadusemuudatused ümbrikupalga probleemi ei lahenda. Mida vähem on bürokraatiat, keerukaid makse ja ebastabiilset maksukeskkonda, seda suurem on tõenäosus inimeste hoiakuid muuta,“ sõnas ta.\nLisaks keskmise palga nõudele on ehitusettevõtjate liit teinud täiendavaid ettepanekuid ümbrikupalgaga võitlemisel. Näiteks solidaarvastutuse põhimõtte rakendamine ehituslepingute sõlmimisel – probleemse müüjaga tehingu teinud ostja võib muutuda selle tehingu osas solidaarselt vastutavaks müüja poolt täitmata jäetava maksukohustuse eest. Samuti on koostöös ehitusettevõtjatega arutelu all veel alltöövõtu ahelate piiramine ning ehitusobjektidel kohustuslik töötajate elektrooniline registreerimine ja tööajaarvestuse pidamine.\nAlates 1. jaanuarist jõustuva riigihangete seaduse sätte järgi peab ehitustööde hangetel pakkuja ja pakkumuses näidatud alltöövõtjate 6 viimase kuu keskmine töötasu olema vähemalt 70% ehitusvaldkonna keskmisest. Kui ei ole, peab hankija küsima selgitust ja kui see pole piisav, võib pakkuja hankelt kõrvaldada.\nIga viies noor saab ümbrikupalka\nÜmbrikupalga tekitatud maksukahju oli mullu väikem kui varem. Kui paljud meist seda saavad?\nKoda: riik võitleb palgavaesusega, ent suunab samas ümbrikupalkade poole\nKeeruline maksusüsteem võib viia palgad ümbrikusse\nAdvokaat selgitab uue riigihangete seaduse nüansse: 10 eurot võib jätta ilma miljonitest


Otsing: Laili Lutsar - Suutervis koolis - Suutervis koolis\nOtsing: Laili Lutsar\nKoolis õpib teie laps tundma hamba ehitust, hambahaigusi ja nende tekkepõhjusi. Käesolev katse näitlikustab söömise ja joomise järgselt tekkivat happerünnakut ja selle mõju hamba emailile....\nHambakaarte meisterdamine paberist\nPrindi lõiked valgele paberile ja lõika mööda piirjooni välja. Roosast tugevamast paberist lõika hambakaarest veidi laiemad ribad (2) ja suu tagaosaks ristkülikukujuline tükk(1), mis voldi...\nMeisterdamine: Kuri suubakter\n1. Prindi suubakter tugevamale paberile. Lõika kõik osad välja ja voldi vastavalt juhendile. Moodustub ruumiline keha kuju. Pilti suurendades või joonist jälgides võib valmistada ja...\nMälumäng: Toit ja hambad\nPrindi tugevamale paberile, võimalusel kileta ja seejärel lõika välja mängukaardid.\nsuubakterid (10)\ttervisekasvatus (10)\tkaaries (6)\thambakatt (6)\tterviseõpetus (5)\thambahari (3)\temail (3)\tkatse (3)\tsülg (3)\tkatt (3)\tbakterid (3)\tdentiin (2)\tmikroobid (2)\tõunakatse (2)\ttarkusehambad (2)\n21:07Otsing: Laili Lutsar


PILDID ⟩ Poolas Wrocławi turuväljakul avati Eesti ja Poola ühist ajalugu tutvustav näitus - Eesti - Postimees: Värsked uudised Eestist ja välismaalt\nPoolas Wrocławi turuväljakul avati Eesti ja Poola ühist ajalugu tutvustav näitus\n9. märts 2020, 20:54\nPildid ⟩ Poolas Wrocławi turuväljakul avati Eesti ja Poola ühist ajalugu tutvustav näitus\nEesti aukonsul Wrocławis Waldemar Siemiński avas reedel kesklinnas turuväljakul Eesti ja Poola ühise ajaloo vähetuntud tahke tutvustava näituse «Balti vennad – Eesti ja Poola ühine saatus 20. sajandil» («Bałtyccy Bracia - wspólny los Polski i Estonii w XX wieku»).\nNäituse initsiaator ja organiseerija on Eesti aukonsul Wrocławis Waldemar Siemiński. Näituse kuraator on Jacek Cielecki ning näituse korraldamist toetas ka Wrocławi linn.\nNäitus tutvustab vaatajatele vähetuntud seiku Eesti ja Poola ühisest ajaloost. Näitus on üleval 12 poola- ja inglisekeelsel tahvlil.\nTahvlid tutvustavad vaatajale sajandivanust diplomaatiliste suhete sõlmimist Eesti ja Poola vahel ning majanduskoostööd, Johan ja Maria Laidoneri, kaht Eesti pilooti, kes teenisid Teise maailmasõja ajal Briti Kuningliku Õhuväe RAF Poola üksuses, Poola allveelaevaga Orzeł seotud sündmusi Tallinnas, lingviste ning akadeemikuid Kaplinskit ja Ernitsat, kes tutvustasid Poolat Eestis ja Eestit Poolas, Poola kogukonda Eestis ning Wrocławis tegutsenud Bruno O'Ya (Bruno Oja), kes oli Poola filmimaailmas tuntud tegija.\nNäitusele on kaasatud kaasaja Eesti kirjanikud ja tõlkijad, kes avaldavad oma teoseid poola keeles või tõlgivad poola kirjandust eesti keelde.\nNäitus on pühendatud kahe noore riigi, Poola ja Eesti, diplomaatiliste suhete sõlmimise 100. aastapäevale.\nNäitus avatu reedel, 6. märtsil ja see jääb Wrocławi turuväljakul avatuks 23. märtsini. Hiljem on plaanis näitus üles panna ka Opoles. Eesti aukonsul Wrocławis katab ka Poola Dolnośląskie ja Opolskie vojevoodkonna. Võimalik, et näitus liigub ka teistesse Poola piirkondadesse, samuti Eestisse.\nEesti aukonsul Wrocławis Waldemar Siemiński märkis näituse avamisel, et Eesti aukonsulaat avati selles linna eelmisel aastal, kuid tegemist oli taasavamisega, kuna konsul Berthold Helling juhtis Eesti auskonsulaati Wrocławis aastatel 1927–1939.\n«Mul on au tema tööd Eesti ja Poola kasuks siin jätkata. Eestil ja Poolal on ühised huvid ja need ei saa kasvada eraldi ajaloost või kultuurist. Meid ei ühenda mitte ainult iseseisvuse saavutamine samal ajal ja ka demokraatliku ühiskonnakorralduse taastamine samal ajal. Meil on palju rohkem ühiseid saavutusi, mis ulatuvad kaugemale Läänemerest,» ütles Siemiński.


RAPORT Ettepanek võtta vastu nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta ja määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), eesmärgiga kehtestada koolidele puuvilja jagamise kava\nMenetlus : 2008/0146(CNS)\nDokumendi valik : A6-0391/2008\nPE 409.729v02-00 A6-0391/2008\nEttepanek võtta vastu nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta ja määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), eesmärgiga kehtestada koolidele puuvilja jagamise kava\n(KOM(2008)0442 – C6‑0315/2008 – 2008/0146(CNS))\nRaportöör: Niels Busk\nettepaneku kohta võtta vastu nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta ja määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), eesmärgiga kehtestada koolidele puuvilja jagamise kava\n– võttes arvesse komisjoni ettepanekut nõukogule (KOM(2008)0442);\n– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikleid 36 ja 37, mille alusel nõukogu konsulteeris Euroopa Parlamendiga (C6‑0315/2008);\n– võttes arvesse põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni raportit (A6‑0391/2008),\n2. palub komisjonil oma ettepanekut vastavalt muuta, järgides EÜ asutamislepingu artikli 250 lõiget 2;\n(2) Asutamislepingu artiklis 33 sätestatud ühise põllumajanduspoliitika eesmärgid hõlmavad turgude stabiliseerimist ja varude kättesaadavust ning mõistlike tarbijahindade tagamist. Koolidele puuvilja jagamise kava raames antav ühenduse toetus puu- ja köögiviljade ning banaanitoodete jagamiseks õpilastele haridusasutustes on kooskõlas nende eesmärkidega. Peale selle peaks kava õpetama noori tarbijaid hindama puu- ja köögivilju ning soodustama seega nende tarbimist tulevikus, suurendades seeläbi põllumajanduses saadavaid tulusid, mis on samuti üks ühise põllumajanduspoliitika eesmärke. Lisaks sellele võimaldab asutamislepingu artikli 35 lõige b võtta ühise põllumajanduspoliitika raames teatavate toodete tarbimise edendamiseks ühismeetmeid, näiteks koolidele puuvilja jagamise kava.\n(2) Asutamislepingu artiklis 33 sätestatud ühise põllumajanduspoliitika eesmärgid hõlmavad turgude stabiliseerimist ja varude kättesaadavust ning mõistlike tarbijahindade tagamist. Koolidele värske puuvilja jagamise kava raames antav ühenduse toetus võimalikult värskete, hooajaliste ning madala hinnaga saadavate ning ühenduse päritolu puu- ja köögiviljade ning banaanide jagamiseks õpilastele haridusasutustes on kooskõlas nende eesmärkidega. Liikmesriikidele tuleks subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt sihtrühma määratlemisel lubada piisavat paindlikkust, et nad võiksid oma vajaduste kohaselt jagada koolides puuvilju võimalikult laiale kasutajaskonnale. Peale selle peaks kava õpetama noori tarbijaid hindama puu- ja köögivilju ning seega peaks sellel olema väga positiivne mõju rahvatervisele ja laste vaesuse vastu võitlemisel, soodustades nende tarbimist tulevikus, tekitades õpilasi, lapsevanemaid ja õpetajaid kaasates mitmekordistava mõju ning omades seeläbi märkimisväärselt positiivset mõju rahvatervisele ja suurendades põllumajanduses saadavaid tulusid, mis on samuti üks ühise põllumajanduspoliitika eesmärke. Lisaks sellele võimaldab asutamislepingu artikli 35 lõige b võtta ühise põllumajanduspoliitika raames teatavate toodete tarbimise edendamiseks ühismeetmeid, näiteks koolidele värske puuvilja jagamise kava ning ühendada need lisaks tervise- ja toitumisõpetuse komponentidega ning ergutada piirkondlike toodete, sealhulgas mägipiirkondade toodete tarbimist.\n(2 a) Koolidele värske puuvilja jagamise kava tuleks selgelt määratleda ELi algatusena, mille eesmärk on võidelda noorte inimeste rasvumise vastu ja arendada nende maitse-eelistusi. Selle eesmärk peaks olema ka koos haridusprogrammide abiga muuta lapsed teadlikeks aastaaegade vaheldumisest aasta jooksul. Seetõttu peaksid haridusasutused eelisjärjekorras jagama hooajalisi puuvilju, seades esikohale puuviljade mitmekesisuse, et lapsed saaksid avastada erinevaid maitseid.\nPeale selle on asutamislepingu artikli 152 lõikega 1 ette nähtud, et „kogu ühenduse poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel tagatakse inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse”. Koolidele puuvilja jagamise kavast tuleneva ilmse kasu võiks integreerida ühise põllumajanduspoliitika rakendamisse.\nPeale selle on asutamislepingu artikli 152 lõikega 1 ette nähtud, et „kogu ühenduse poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel tagatakse inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse”. Koolidele puuvilja jagamise kavast tuleneva ilmse kasu võiks integreerida üldiselt ELi poliitikavaldkondadesse, kuid eelkõige ühise põllumajanduspoliitika rakendamisse.\nÜhine põllumajanduspoliitika peaks olema eeskujuks, kuidas integreerida kõrgetasemeline tervisekaitse selle kavadesse.\n(3 a.) Euroopa mahetoiduainete ja mahepõllumajanduse tegevuskavaga tehakse ettepanek algatada mitmeaastane kogu ELi hõlmav informatsiooni- ja reklaamikampaania, et teavitada koole mahepõllunduse eelistest ja tõsta tarbijate mahetoodete alast teadlikkust ja äratundmisvõimet, sealhulgas ELi logo tundmist. Koolidele värske puuvilja jagamise kava peaks kõnealuseid eesmärke toetama, eriti mahepõllumajanduslikult kasvatatud puuviljade osas, ning täiendavad meetmed peaksid hõlmama mahepõllumajandusest teavitamist.\n(6) Seega peaks ühendus kaasrahastama teatavate puu- ja köögiviljade, töödeldud puu- ja köögivilja- ning banaanisektori toodete jagamist õpilastele haridusasutustes ning aitama kanda ka teatavaid logistika, jagamise, seadmete, teavitamise, seire ja hindamisega seotud kulusid. Komisjon peaks kehtestama kava rakendamise tingimused.\n(6) Seega peaks ühendus rahastama teatavate värskete puu- ja köögiviljade, töödeldud puu- ja köögivilja- ning banaanisektori toodete jagamist õpilastele haridusasutustes ning aitama kanda ka teatavaid logistika, jagamise, seadmete, teavitamise, seire ja hindamisega seotud kulusid, samuti rahastama täiendavaid meetmeid, mis on vajalikud nimetatud kava tulemuslikkuse tagamiseks. Komisjon peaks kehtestama kava rakendamise tingimused. Kavas sisalduvate toodete puhul tuleks eritähelepanu pöörata kvaliteedi ja säästlikkuse kriteeriumile: kõnealused tooted peavad vastama kõrgeimatele normidele ning olema eelistatavalt võimalusel hooajalised ja kohalikku päritolu või ühenduse päritolu.\n(7) Selleks et tagada koolidele puuvilja jagamise kava nõuetekohane rakendamine, peaksid kavast huvitatud liikmesriigid töötama eelnevalt riiklikul või piirkondlikul tasandil välja strateegia. Samuti peaksid nad ette nägema kava tõhususe suurendamiseks vajalikud täiendavad meetmed.\n(7) Selleks et tagada koolidele värske puuvilja jagamise kava nõuetekohane rakendamine, peaksid kavast huvitatud liikmesriigid töötama eelnevalt riiklikul või piirkondlikul tasandil välja strateegia, mis hõlmaks ka sihtrühmade harimist. Samuti peaksid nad ette nägema kava tõhususe suurendamiseks vajalikud hariduse ja logistikaga seotud täiendavad meetmed ja komisjon peaks andma suunised käesoleva määruse rakendamiseks. Liikmesriigid võivad lisada need meetmed harival viisil koolide tervise- ja toitumisõpetuse õppematerjalidesse.\n(8) Selleks et mitte piirata sarnaste riiklike meetmete üldist mõju, tuleks liikmesriikidel lubada toodete tarnimiseks ja sellega seotud kulude katmiseks anda ka riiklikku lisatoetust ning täiendavad meetmed ja koolidele puuvilja jagamise kava ei tohiks piirata ühegi eraldiseisva, ühenduse õigust austava riikliku koolidele puuvilja jagamise kava rakendamist. Ühenduse kava tegeliku mõju tagamiseks, ei tohiks see siiski asendada olemasolevate riiklike koolidele puuvilja jagamise kavade või muude koolidele puuvilja jagamise kavade praegusi rahalisi vahendeid.\n(8) Selleks et mitte piirata sarnaste riiklike meetmete üldist mõju, tuleks liikmesriike julgustada toodete tarnimiseks ja sellega seotud kulude katmiseks anda ka riiklikku lisatoetust ning täiendavad meetmed ja koolidele värske puuvilja jagamise kava ei tohiks piirata ühegi eraldiseisva, ühenduse õigust austava riikliku koolidele puuvilja jagamise kava rakendamist. Ühenduse kava tegeliku mõju tagamiseks, ei tohi see siiski asendada olemasolevate mitmeaastaste koolidele puuvilja jagamise kavade või muude koolidele puuvilja jagamise kavade praegusi riiklikke rahalisi vahendeid. Ühenduse rahalised vahendid peaksid olema täiendava loomuga ning olema reserveeritud uutele kavadele või olemasolevate kavade laiendamisele.\n(9) Eelarve mõistliku haldamise tagamiseks tuleks kehtestada ühenduse toetuse kindlaksmääratud ülemmäär ja kaasrahastamise ülemmäär ning kava jaoks antav ühenduse rahaline toetus tuleks lisada meetmete loetellu, mida võib rahastada Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist, nagu on sätestatud nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta) artikli 3 lõikes 1.\n(9) Eelarve mõistliku haldamise tagamiseks tuleks kehtestada ühenduse toetuse kindlaksmääratud ülemmäär ja kaasrahastamise ülemmäär ning kava jaoks antav ühenduse rahaline toetus tuleks lisada meetmete loetellu, mida võib rahastada Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist, nagu on sätestatud nõukogu 21. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1290/2005 (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta) artikli 3 lõikes 1. Kui üks või mitu liikmesriiki ei kasuta ühenduse rahalisi vahendeid, siis võib need vahendid kanda üle teistele liikmesriikidele ja neid seal kasutada.\nMida rohkem lapsi kavas osaleb, seda suurem on kasu tervisele. Tuleks anda rohkem toetust, et kavas osaleks rohkem lapsi, nii nagu oli koolipiima kava puhul. Vahendeid, mida kavas mitte osaleda soovivad liikmesriigid ei ole kasutanud, peaks saama kasutada teistes liikmesriikides.\n(10) Selleks et anda aega kava sujuva rakendamise jaoks, tuleks seda kohaldada alates 2009/2010. õppeaastast. Seda käsitlev aruanne tuleks esitada kolme aasta pärast.\n(10) Selleks et anda aega kava sujuva rakendamise jaoks, tuleks seda kohaldada alates 2009/2010. õppeaastast. Liikmesriigid peaksid igal aastal teostama programmi rakendamise ja mõju hindamise ning komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule kolme aasta pärast aruande. Kuna pikaajalisi tulemusi annab üksnes pikaajaline programm, on vajalik tagada programmi järelevalve ja hindamine, et mõõta selle tulemuslikkust ja soovitada võimalikke parandusi.\nLiikmesriigid vastutavad programmi haldamise eest ning korrektse juhtimise tagamiseks tuleb neil seda regulaarselt hinnata, et teha vajalikke otsuseid.\n(11) Et suurendada kava tõhusust, peaks ühendusel olema võimalik rahastada nõukogu 17. detsembri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 3/2008 (põllumajandussaaduste ja toodete teavitamis- ja müügiedendusmeetmete kohta siseturul ja kolmandates riikides) raames ka koolidele puuvilja jagamise kava ja selle eesmärkide üldsusele tutvustamiseks rakendatavaid teavitamis-, seire- ja hindamismeetmeid ning sellega seotud võrgustikumeetmeid, ilma et see piiraks tema kaasrahastamise õigust, ning vajalikke täiendavaid meetmeid teadlikkuse tõstmiseks puu- ja köögiviljade tarbimise tervislikkusest.\n(11) Et suurendada kava tõhusust, peaks ühendusel olema võimalik rahastada nõukogu 17. detsembri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 3/2008 (põllumajandussaaduste ja toodete teavitamis- ja müügiedendusmeetmete kohta siseturul ja kolmandates riikides) raames ka koolidele värske puuvilja jagamise kava ja selle eesmärkide üldsusele tutvustamiseks rakendatavaid teavitamis-, seire- ja hindamismeetmeid ning sellega seotud võrgustikumeetmeid, ilma et see piiraks tema kaasrahastamise õigust, ning vajalikke täiendavaid meetmeid teadlikkuse tõstmiseks puu- ja köögiviljade tarbimise tervislikkusest. Komisjoni jaoks on oluline viia kõnealuse kavaga seoses läbi kogu ELi hõlmav suur teavitamiskampaania.\nArtikkel 2 – punkt 1 – alapunkt a\nII osa – I jaotis – IV peatükk – IVa jagu – IIa alajagu – pealkiri\nKOOLIDELE VÄRSKE PUUVILJA JAGAMISE KAVA\nTöödeldud puu- ja köögiviljatoodetel on väiksem toiteväärtus ning need tuleks käesolevast määrusest välja jätta. Võttes arvesse, et eesmärk on saavutada Euroopa laste tervislikum toitumine, tuleks toetada üksnes värskete puu- ja köögiviljade jagamist.\nII osa – I jaotis – IV peatükk – IVa jagu – IIa alajagu – artikkel 103ga – pealkiri\nÕpilastele puu- ja köögiviljade ning banaanitoodete jagamiseks antav toetus\nÕpilastele puu- ja köögiviljade ning banaanide jagamiseks antav toetus\nArtikkel 103 g a – punkt 1\nMääruse artikkel 2, määruse (EÜ) nr 1234/2007 muudatusettepanek, IIa alajagu, artikkel 103 g a, lõige 1\n1. Komisjoni kindlaksmääratud tingimustel antakse alates 2009/2010. õppeaastast ühenduse toetust komisjoni poolt kindlaksmääratavate puu- ja köögiviljade, töödeldud puu- ja köögivilja- ning banaanisektori toodete jagamiseks õpilastele haridusasutustes; toetust võib anda ka teatavate logistika, jagamise, seadmete, teavitamise, seire ja hindamisega seotud kulude katmiseks.\n1. Komisjoni kindlaksmääratud tingimustel antakse alates 2009/2010. õppeaastast ühenduse toetust komisjoni poolt välja valitud ja liikmesriikide poolt üksikasjalikumalt määratud värskete ELis toodetud puu- ja köögiviljade valdkonna toodete jagamiseks õpilastele haridusasutustes ja koolieelsetes asutustes; toetust antakse ka teatavate logistika, jagamise, seadmete, teavitamise, seire ja hindamisega seotud kulude katmiseks, samuti kava tulemuslikkuse tagamiseks vajalike kaasnevate meetmete rahastamiseks.\nKomisjon ja liikmesriigid valivad võimalikult värsked, hooajalised ning madala hinnaga saadavad puu- ja köögiviljad, lähtudes tervisekriteeriumidest, näiteks võimalikult vähesel määral sisalduvatest mittelooduslikest ja ebatervislikest lisaainetest.\nEsmatähtsaks tuleks pidada kohalike toodete kasutamist, et vältida ebavajalikku transporti ja sellest tulenevat keskkonnareostust.\nMahepõllumajanduslikult toodetud ning kohalikult kasvatatud puu- ja köögiviljadele pööratakse nende kättesaadavuse korral erilist tähelepanu.\nII osa – I jaotis – IV peatükk – IVa jagu – IIa alajagu – artikkel 103ga – lõige 2\n2. Liikmesriigid, kes soovivad kavas osaleda, peavad eelnevalt riiklikul või piirkondlikul tasandil välja töötama selle rakendamise strateegia. Samuti peaksid nad ette nägema kava tõhususe suurendamiseks vajalikud täiendavad meetmed.\n2. Liikmesriigid, kes soovivad kavas osaleda, peavad eelnevalt riiklikul või piirkondlikul tasandil välja töötama selle rakendamise strateegia, võttes arvesse mullastiku- ja kliimatingimusi, milles puu- ja köögivilju kasvatatakse. Sellega seonduvalt kohaldatakse asjassepuutuvatele toodetele ühenduse eelistamist. Samad liikmesriigid peaksid samuti ette nägema kava rakendamiseks vajalikud ühenduse ja riiklikud rahalised vahendid ning võtma kava tõhususe suurendamiseks vajalikud täiendavad meetmed, pidades esmatähtsaks koolieelikuid ja algklasside õpilasi, kellele tuleks tasuta puuvilju jagada iga päev.\nKäesoleva strateegia raames määravad liikmesriigid muu hulgas kindlaks:\n– jagatavad tooted, võttes arvesse asjassepuutuvaid hooajalisi ja kohalikke tooteid;\n– kavast kasu saavate koolide õpilaskonna vanuserühmad;\n– kavas osalevad koolid.\nVastavalt objektiivsetele kriteeriumidele eelistavad liikmesriigid kava rakendamisel kohalikult kasvatatud traditsioonilisi puu- ja köögivilju ning toetavad väiksemaid põllumajandusettevõtteid.\nKaasnevad meetmed hõlmavad tervise- ja toitumisalase nõu pakkumist, teabe andmist õpilaste vanusele vastavate puuviljade tervislike omaduste ning samuti mahepõllunduse iseärasuste kohta.\nII osa – I jaotis – IV peatükk – IVa jagu – IIa alajagu – artikkel 103ga – lõige 3 – punkt a\na) ei ületa 90 miljonit eurot õppeaasta kohta,\na) ei ületa 500 miljonit eurot õppeaasta kohta,\nKõrge toiduhinna tõttu on II rubriiki (põllumajanduskulud) jäänud olulisel määral kasutamata vahendeid.\nII osa – I jaotis – IV peatükk – IVa jagu – IIa alajagu – artikkel 103ga – lõige 3 – punkt b\nb) ei ületa 50 % lõikes 1 osutatud tarnimise ning sellega seotud kuludest ega 75 % kõnealustest kuludest piirkondades, mis on lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikud,\nb) ei ületa lõikes 1 osutatud tarnimise ning sellega seotud kulusid ega kaasnevate meetmete kulusid,\nII osa – I jaotis – IV peatükk – IVa jagu – IIa alajagu – artikkel 103ga – lõige 3 – punkt c\nc) hõlmab ainult lõikes 1 osutatud tarnimise ja sellega seotud kulusid, ning\nc) hõlmab ainult lõikes 1 osutatud tarnimise ja sellega seotud kulusid ning kava tulemuslikkuse tagamiseks vajalike kaasnevate meetmete kulusid, ning\nII osa – I jaotis – IV peatükk – IVa jagu – IIa alajagu – artikkel 103ga – lõige 3 – punkt d\nd) seda ei tohi kasutada olemasolevate riiklike koolidele puuvilja jagamise kavade või muude koolidele puuvilja jagamise kavade praeguste rahaliste vahendite asendamiseks.\nd) seda ei tohi kasutada olemasolevate riiklike koolidele puuvilja jagamise kavade või muude koolidele puuvilja jagamise kavade praeguse riikliku rahastamise asendamiseks.\nMuudatusettepanekus täpsustatakse teksti selles osas, et punkti d kohaldatakse üksnes riiklikule rahastamisele, nagu sellele ilmselt viitab praegune sõnastus. Erasektori vahenditest (näiteks annetuste kaudu) rahastamist ei tohiks punkt d mõjutada.\nII osa – I jaotis – IV peatükk – IVa jagu – IIa alajagu – artikkel 103ga – lõige 5\n5. Koolidele puuvilja jagamise ühenduse kava ei piira ühegi eraldiseisva, ühenduse õigust austava riikliku koolidele puuvilja jagamise kava rakendamist.\n5. Koolidele puuvilja jagamise ühenduse kava ei piira ühegi eraldiseisva, ühenduse õigust austava riikliku koolidele puuvilja jagamise kava rakendamist. Katseprojekte, mida viiakse läbi eksperimendi korras vähestes haridusasutustes ja piiratud aja jooksul, ei loeta lõike 3 punktis d osutatud riiklikeks kavadeks.\nEesmärk on täpsustada mõistet „olemasolev riiklik kava”, et võimaldada täiendavuse põhimõtte lihtsamat kasutust. Prantsusmaa on alates kooliaastast 2008 korraldanud puuviljade jagamise katseprojekti loetud koolides, 50 % ulatuses rahastatakse seda riiklikest vahenditest (kohalikud ja piirkondlikud asutused) ja teise 50 % ulatuses erasektori vahenditest (muu hulgas ennetamisega tegelevad asutused ja tervisekindlustusasutused).\nII osa – I jaotis – IV peatükk – IVa jagu – IIa alajagu – artikkel 103ga – lõige 6\n6. Ühendus võib määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 5 alusel rahastada ka koolidele puuvilja jagamise kavaga seotud teavitamis-, seire- ja hindamismeetmeid, sealhulgas neid, mille eesmärk on teavitada sellest üldsust, ning võrgustiku loomise meetmeid.”;\n6. Ühendus võib määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 5 alusel rahastada ka koolidele värske puuvilja jagamise kavaga seotud teavitamis-, seire- ja hindamismeetmeid, sealhulgas neid, mille eesmärk on teavitada sellest üldsust, ning võrgustiku loomise meetmeid.”;\nTöödeldud puu- ja köögiviljatoodetel on väiksem toiteväärtus ning need tuleks käesolevast määrusest välja jätta. Võttes arvesse, et eesmärk on saavutada Euroopa laste tervislikum toitumine, tuleks toetada üksnes värskete puu- ja köögiviljade tasuta jagamist.\nArtikkel 184 – punkt 6\n6) enne 31. augustit 2012 Euroopa Parlamendile ja nõukogule artikliga 103ga ettenähtud koolidele puuvilja jagamise kava rakendamise kohta, millele on vajaduse korral lisatud asjakohased ettepanekud. Aruanne peaks eelkõige kajastama seda, kuidas on kõnealune kava soodustanud liikmesriikides tõhusa koolidele puuvilja jagamise kava kasutuselevõtmist ja kuidas see on mõjutanud laste toitumisharjumusi.\n6) enne 31. augustit 2012 Euroopa Parlamendile ja nõukogule artikliga 103ga ettenähtud koolidele puuvilja jagamise kava rakendamise kohta, millele on vajaduse korral lisatud asjakohased ettepanekud. Aruanne peaks eelkõige kajastama järgmist:\n– kuidas on kõnealune kava soodustanud liikmesriikides tõhusa koolidele puuvilja jagamise kava kasutuselevõtmist ja kuidas see on mõjutanud laste toitumisharjumusi;\n– kuidas on riikliku kaasfinantseerimise valik lastevanemate panuse näol mõjutanud kavast teavitamist ja kava mõjusust;\n– riiklike kaasnevate meetmete asjakohasust ja mõju, eelkõige viisi, kuidas koolidele värske puuvilja jagamise kava ja sellega kaasnev teave tervisliku toitumise kohta on ühendatud riikliku õppekavaga;\nKui lähtuda WHO soovitusest süüa päevas vähemalt 400 g puu- ja köögivilju, siis ELis süüakse neid liiga vähe ning tarbimine on isegi langemas. Samal ajal valitseb laste hulgas rasvumisepideemia; hinnanguliselt on ELis 22 miljonit ülekaalulist last, kellest 5,1 miljonit loetakse väga ülekaaluliseks.\nSuures koguses puu- ja köögiviljade söömine vähendab paljude haiguste riski ning hoiab ära ülekaalulisuse ja tõsise ülekaalulisuse tekke. Söömisharjumused omandatakse lapsepõlves ning uurimused näitavad, et lapsed, kes harjuvad sööma suures koguses puu- ja köögivilju, teevad sama ka täiskasvanutena.\n2007. aastal viidi läbi laiaulatuslik puu- ja köögiviljaturu reform, et tagada suurem turule orienteeritus, millega selle sektori korraldus viidi kooskõlla ülejäänud reformitud Euroopa ühise põllumajanduspoliitikaga. Kriiside vältimise ja juhtimise eest vastutavad tootjaorganisatsioonid, ekspordi- ja töötlemistoetus on kaotatud ning puu- ja köögiviljad on täielikult integreeritud ühtsesse otsemaksete kavva. Teiste sõnadega – nõudlus määrab pakkumise. Puu- ja köögiviljaturu korralduse reformi puhul otsustati ühehäälselt, et langev puu- ja köögiviljade tarbimise trend tuleb muuta vastupidiseks. Suur nõudlus on eelkõige kasulik rahvatervisele, kuid sellest on abi ka Euroopa puu- ja köögiviljakasvatajatel.\nKoolidele puuvilja jagamise kava kõige tähtsamaks põhjuseks on tervis.\nÜlekaalulisus toob kaasa suurema südame-veresoonkonna haiguste, suhkruhaiguse, kõrge vererõhu ja teatud vähivormide riski. Need haigused on ELis rahvatervisele kõige suuremaks ohuks ning ravi maksumus koormab tugevalt liikmesriikide eelarveid. Komisjon viitab oma mõju hinnangus kahele uuringule nende liiga väheste hulgas, mis seni on läbi viidud, et heita valgust seosele tervishoiukulude ning puu- ja köögivilja liiga vähese tarbimise vahel. Selles valguses tuleks koolidele puuvilja jagamise kava kulusid pidada ühtlasi tervishoiukulude kokkuhoiuks liikmesriikides, millel kokkuvõttes on positiivne mõju eeskätt rahvatervisele, kuid ka Euroopa majandusele. Kuni saavutatakse 600-grammine päevane tarbimine, mida paljud eksperdid soovitavad alates 11. eluaastast, tuleks lähtuda soovitusest – mida rohkem süüakse puu- ja köögivilja, sest suurem on kokkuhoid. Ennetamine on odavam kui ravi.\nKomisjon soovitab eraldada ühenduse eelarvest 90 miljonit eurot. See vastab ühele puuviljale ühel päeval nädalas kolmekümne nädala jooksul aastas ning hõlmab lapsi vanuses kuus kuni kümme aastat. Liikmesriigid võivad kava täiendada ja laiendada, kuid toetust ei tohi kasutada olemasolevate, alaliste kavade asemel.\nEt koolidele puuvilja jagamise kava positiivne mõju oleks palju suurem, tuleb eraldada palju rohkem vahendeid. Üks puuvili nädalas ei ole piisav toitumisharjumuste muutmiseks või rahvatervise parandamiseks. Koolidele puuvilja jagamise kava peaks hõlmama üht puuvilja päevas ja mitte ainult kooliõpilastele vanuses kuus kuni kümme aastat, nagu näeb ette komisjoni ettepanek.\nEt arvestada paljude ELis juba olemasolevate erinevate traditsioonide ja kavadega, peab koolidele puuvilja jagamise kava olema piisavalt paindlik, et seda saaks kohandada vastavalt kohalikele, piirkondlikele ja riiklikele tingimustele. See paindlikkus peaks laienema ka riiklikule kaasrahastamisele, mille puhul iga liikmesriik saaks otsustada, kuidas ta oma osa rahastab (riigi, piirkondlikust või kohalikust eelarvest, lapsevanemate maksetest jne).\nKOOLIPUUVILI JA KOOLIPIIM\nELis on juba üle 30 aasta antud erinevas vormis toetust koolilastele piima jagamiseks. 2006/2007. õppeaastal jagati 22 liikmesriigis 350 000 tonni koolipiima, mida EL toetas rohkem kui 50 miljoni euroga. Koolipiima jagamise eeskirju on lihtsustatud ja toodete sortimenti on laiendatud, seega saavad liikmesriigid valida madala rasvasisaldusega piimatooteid ja kava on muutunud tervisele kasulikuks.\nKoolipiima jagamise kohta ei ole eelarvepiirangut, on vaid koguseline piirang – 0,25 liitrit piima õpilase kohta päevas. See tähendab, et mida rohkem on osalisi, seda rohkem toetust eraldatakse. Samalaadne süsteem võiks kehtida ka koolipuuvilja kava osas, mille puhul kehtestataks koguseline piirang – üks puu- või köögiviljaportsjon õpilase kohta päevas.\nOn tänuväärne, et komisjon on kasutanud koolipiima jagamise kava laialdasi kogemusi.\nLõpetuseks nõuab raportöör tungivalt, et komisjon hoiaks Euroopa Parlamenti kursis ühenduse tasandil kinnitatud nimekirja suhtes, mis sisaldab koolidele puuvilja jagamise kavasse kuuluvaid tooteid.\nKoolidele puuviljade jagamise kava\nKOM(2008)0442 – C6-0315/2008 – 2008/0146(CNS)\nVincenzo Aita, Peter Baco, Niels Busk, Luis Manuel Capoulas Santos, Giovanna Corda, Albert Deß, Gintaras Didžiokas, Konstantinos Droutsas, Constantin Dumitriu, Michl Ebner, Duarte Freitas, Ioannis Gklavakis, Lutz Goepel, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Esther Herranz García, Lily Jacobs, Elisabeth Jeggle, Heinz Kindermann, Stéphane Le Foll, Véronique Mathieu, Mairead McGuinness, Rosa Miguélez Ramos, Neil Parish, María Isabel Salinas García, Agnes Schierhuber, Willem Schuth, Czesław Adam Siekierski, Alyn Smith, Petya Stavreva, Donato Tommaso Veraldi\nKaterina Batzeli, Esther De Lange, Maria Petre, Zdzisław Zbigniew Podkański, Struan Stevenson


Teave Üldiste Büroo Protseduuride Kohta | Töö kirjeldus - 2019\nPõhiline Töö kirjeldus Teave Üldiste Büroo Protseduuride Kohta\nTeave Üldiste Büroo Protseduuride Kohta\nIgal ettevõttel või organisatsioonil on konkreetne äritegevuse viis. Tõhusad organisatsioonid kehtestavad üldiselt eeskirjad ja menetlused järjepidevuse, kvaliteedi ja hea klienditeeninduse edendamiseks. Kuigi haldustöötajad tuginevad suuresti nendele kehtestatud menetlustele, saavad ka teised töötajad aru, kuidas asjad toimivad. Üldised kontoriprotseduurid koosnevad põhilistest tööülesannetest, sealhulgas telefonivastustest, posti sorteerimisest, klientide vastamisest ja tarnete tellimisest.\nTelefonikõne on tihti kliendi esimene mulje ettevõttest, seega on oluline, et töötajad vastaksid õigele tervitusele, edastaksid positiivse tooni ja teaksid, kuidas vastata üldistele küsimustele. Äritelefonisüsteemid võivad olla nii lihtsad kui üks sissetulev liin või keeruline mitmerealine seadistus. Töötajad peaksid teadma, kuidas telefonid töötavad, sealhulgas kõnede edastamine, helistajate ootele panek, kõneposti kontrollimine ja liini vahetamine. Juhtkond võib täpsustada protseduure, kellele tuleks teatavad kõned vastu võtta, telefoninõuetele vastamise tähtajad ja muud tavapärase tööpäeva jooksul tekkinud olukorrad.\nE-posti vastuvõtmine ja levitamine on organisatsiooni halduspersonali ühine äritegevus. Postiga seotud menetlused võivad hõlmata seda, kes saab konkreetseid objekte, kuidas käsitleda rämpsposti või soovimatuid detaile ja jaotusajaid. Juhtkond võib kehtestada ka e-kirjade saatmise korra, sealhulgas postikulude maksmise, eelkõige kirjaplangide või ümbrike kasutamise, ning suurte organisatsioonide sisekontot. Halduspersonal peaks mõistma, kuidas need protsessid toimivad, et nad saaksid õigeaegselt täita kohustusi, tagades, et teised töötajad saavad vajalikud dokumendid.\nEnamik organisatsioone on seotud konkreetse klienditüübiga, olgu nad siis tarbijad, üliõpilased, ettevõtted või isegi teised töötajad. Olenemata tüübist on oluline ülesanne pakkuda kvaliteetset klienditeenindust. Halduspersonal suhtleb klientide või klientidega telefoni teel, e-posti teel ja isiklikult. Ettevõtted võivad kehtestada nende suhtlemisprotseduuride, mida haldustöötajad klientidega teevad. Need protseduurid võivad sisaldada konkreetseid tervitusi või fraase, mida kasutada, eeldatavaid hoiakuid, vastuste õigeaegsust ja tavalisi vastuseid tavapärastele küsimustele.\nKuna ettevõtete ja organisatsioonide töötajad vajavad ülesannete täitmiseks põhitarned, on sageli nende ametikohtade tellimine haldusnõustaja töö. Kuna tarnete tellimine hõlmab rahaliste vahendite kasutamist, peaksid töötajad mõistma eeskirju, mida müüjad, maksetüübid ja ostud heaks kiidavad. Organisatsioonid võivad kehtestada ka inventeerimise jälgimise ja ostude tegemise kindlaksmääramise juhised. Nende protsesside tundmine võimaldab halduspersonalil neid kohustusi täita ja tagada, et kolleegidel on tööks vajalikud vahendid ja vahendid.\nValitsuse Toetused Vertikaalsele Põllumajandusele\nKuidas Teha Tooteid Raha Ülevaatamiseks


ENDISELT KOMBAINIROOLIS: Göran Raus (72) arvab, et sõjapõgenikke peaks aitama, aga mitte nii, et oma inimestest sõidetakse teerulliga üle.Foto: Erakogu\nÜha suurema tõenäosusega saab Vägeva erihooldekodust varjupaigataotlejate majutuskeskus. Vägeva külas Vidriku talu pidav Göran Raus muretseb hooldekodu asukate pärast, sest tema sõnul on see neile päris kodu.\n"Mis nendest inimestest saab, kes seal on?" valutab 72aastane Göran südant erihooldekodu asukate pärast. "Mina olen nendega seotud selle kodu algusest saati. Ma tunnen peaaegu igaühte. Kuidas hakatakse nii kergekäeliselt otsustama, et teeme siia pagulaskeskuse?"\nPagulaste ootel Vägeva rahvas viskus vaimupuudega külakaaslaste kaitsele\nImmigrantide pärast tõstetakse Saksamaal inimesi kodudest välja


Kommentaarid - "Mitu last ma pean sulle veel sünnitama, enne kui sa mind lõpuks naiseks palud?!" - Pere ja kodu\n"Mitu last ma pean sulle veel sünnitama, enne kui sa mind lõpuks naiseks palud?!" - kommentaare 1-4\npole abielus olnud ja ei oska soovitada,aga ühte küll.Jää kahe lapse juurde.\nMinu mees tegi ettepaneku, kui vanem laps (kes oli siis 4) küsis, et aga miks temal ja issil ja vennal on sama perekonnanimi, aga emmel teine? Ja kui seletasime, et nime saab muuta abielludes, pööritas 4-aastane silmi, et milles siis asi on? Ja tuli mõne päeva pärast mehelt ettepanek ka.\nKa minu mees ei tahtnud abielluda, last aga soovis. Ütlesin konkreetselt: laps saab minu perekonnanime, kuna mina ei kavatse iga kord enne välismaale sõitu hakata võtma notariaalset tõestust selle kohta, et minu laps on minu laps. Tema arust pidi lapsel olema kindlasti isa nimi. Vastasin, et seda saab ainult siis, kui tal on minuga sama perekonnanimi. Nii see läkski\n''...paberist lilledel lõhna ei ole, sunnitud armastus südamel kole...'' kas tõesti peab lapse ema seda abiellumist nii norima ja välja lunima?! Ks kübetki eneseväärikust pole, kulla sünnitusmasin.\nMine oma lapsega oma teed ja kui oled armas, siis ta tuleb sulle linta-lönta järele.\nmees: selleks ei pea minema oma teed, lihtsalt kui soov on, siis mehega ilusti rääkida - et kallis, ma tahaksin sinuga abielluda


Life is a journey: mai 2008\nKülmast Eestist ja umbsest kontorist kaugele troopilisse Austraaliasse, pärleid püüdma - klišee missugune :) Ainult kontor polnud umbne ja pärleid saan ainult hea juhuse korral 'püüda'. Siiski-siiski, üks on kindel - saime oma ammu tahetud töö ning alustame jälle millegi totaalselt uue ja huvitava (ja raskega).\nKogu värk tuli nagu välk selgest taevast. Olime just Thierry-d Darwinisse (lõplikult) ära viskamas ja Jannoga kahekesi poes Kakadu pargi tripi jaoks sisseoste tegemas, kui saime Thierry-lt sõnumi - käisin Paspaley-s (meie uus tööandja, Aussie suurim pärlitootja) ja tundub, et töö on minu, tulge ka! Tormasime siis kiirelt samasse kohta, saime kiirenenud südamerütmi taustal teada, et tõepoolest on ka meile veel vabu kohti, leppisime kokku sissejuhatava koolituse aja ning nii meie Kakadu tripp lõppeski.\nTuli jääda 2ks ööks Darwinisse, et läbida (üpris põhjalik) meditsiiniline kontroll ning panna lepingule kindel pitser alla. Aga kui kõik detailid olid kinnitatud, pigistasime tihedast graafikust veel viimase välja ning tegime ka 4-päevase Kakadu-tripi ära. Nendest kogemustest mõni teine kord, praegu on tähtsamaidki asju kui juttu vesta.\nTöö polegi glamuurikas 'pärlipüüdja', vaid ametliku nimetusega deckhand/shell cleaner ehk siis peame kõike tegema, mis boss käsib, peamiselt aga vabastame pärliaustrite karpe kõiksugusest mereelust, et nad ikka suuremaid ja ilusamaid pärleid 'muneksid'. Ja nii 11 h päevas 14 päeva järjest, kusjuures elame ujuval alusel kuskil ookeanis Darwinist 2 h vesilennukilennu kaugusel :) Vahetuse lõppedes tuuakse meid nädalaks tagasi Darwinisse ja siis hakkab kõik otsast peale...\nPeavari-söök-jook jpm on 'tasuta', ja nagu Darren ütles, siis turistid maksaksid ainuüksi sellise vesilennukilennu eest juba $500, kuid meile on see ka täitsa muidu. Added benefits nii et vähe pole. Pluss kuskil pole võimalik teenitud raha ära kulutada, seega olen pannud päris suured lootused pangaarve jõudsa kosumise peale.\nNüüd aga kiirelt asju ajama ja kui ma pärast esimest vahetust veel täie tervise juures olen, saab siit kõigest lähemalt lugeda. Bare with me!\n12.-13. mai. Lichfield National Park\nJah, lõpuks jõudis kätte kauaoodatud päev, mil seadsime Max-i nina Lichfieldi rahvuspargi poole, et veeta 2 päeva avastades kõikvõimalikke erinäolisi veekogusid ning veeta ka suurem osa oma ajast nende sees. Mitte, et me oleks pidanud vahepeal kõvasti rügama ning puhkust vaid unes nägema, oo ei. Pigem vastupidi.\nLaupäeval (10.05) läksime kalale, nagu lubatud. Oleme vist üliviletsad kalamehed, sest 3 h hiljem naasesime mitte ainult ilma kaladeta, vaid olime jõkke jätnud ka kõik 6 õngekonksu. Darren pakkus selle peale meile juua ning lubas ülejäänud päeva vabaks võtta, et kurbusest toibuda. Järgmine päev pidime siis jälle rohkem tegema. Darreni puhul tähendab aga see seniste kogemuste põhjal hoopis vastupidist ning emadepäeva hommikul ootas meid taas ees lühendatud tööpäev sõiduteelt oksi pügades ning varalõunane maitsev emadepäeva-kook.\nNäpud magusad, otsustasime emadepäeva kombekohase tähistamise jätkuks Berry Springsi parki suplema minna. Kallis ema, kuigi ma isiklikult sind õnnitlema ei saanud tulla, siis tea, et veetsin sulle mõeldes väga toreda päeva - pidutsesin koos teiega, aga lihtsalt veidi eemalt :) Ja juhuks, kui SMS kohale ei läinud, soovin sulle (ning ka kõigile teistele emadele, kes seda loevad) head emadepäeva!\nBerry Springs oli nagu pildiraamatust välja võetud kohake. Kõikjal olid õnnelikud naeratavad inimesed piknikku pidamas või niisama suplemas ja elu nautimas. Põhiliseks atraktsiooniks olid muidugi mitu erinäolist 'basseini', mis kõik ühendatud allikate süsteemiga, kalda ääres kasvamas troopiline vihmamets, palmide lehed puudutamas mõnusalt sooja ja selget sinakat vett, vee all ujumas rõõmsameelsed kalad (keda oleks ahinguga oikuikerge kätte saada), väike kosehakatis (mille taha end isegi peita on võimalik) ning olümpiamõõdus ujumisrada (loe: piisavalt sügav ja lai allikas), kus palmide, taimestiku vahelt salapäraseid kiiri heitva päikese ning vees toimuva valgusemängu ning oma asju ajavate kalade keskel väga rahustav pikkuseid ujuda on. Mul on tunne, et seal veedame edaspidi nii mõnegi õhtu...\nAga tagasi Lichfieldi juurde. Kurguni täis tangitud (üle 72 liitri läks lisaks olemasolevale kütusele veel paaki juurde!!) Max, Thierry ja uus Team Estonia saabusid pärast 40 km kruusateesid oma esimese 'vaatamisväärsuseni' hommikul kl 10. Vaatamisväärsus (miski allikas ja kõik selle juurde kuuluv) oli suletud, märjast hooajast veel taastamata. Sama lugu oli ka järgmise kohaga. Ja järgmisega. Ja ülejärgmisega jne jne. Ok, no päris lõpuni see jada ei jätkunud, agant kurikuulsat nime Lost City kandvasse kohta ei saanud me suletud juurdepääsuraja tõttu minna ja Wangi (häälda Won-guy) kose jõudu tunnetasime ainult piiratud alast, kuid vaatemänguline bushwalkingu rada oli suletud, põhjuseks 'tsükloni sooritatud kahjustused'. Ujuda samuti ei saanud, ametlikuks põhjuseks soolavee-krokodillid. Darren teadis taoliste hoiatuste kohta rääkida, et tegelikult on nendes veekogudes lihtsalt liiga kõrge veetase, aga selliseid silte ju keegi tõsiselt ei võta ning mõni on seetõttu ka oma märja haua leidnud. Krokside sildid mõjusid igal juhul tõhusalt ning Wangi vesi jäi meie mustusest puutumata.\nKui aga lõpuks Toomaste soovitatud Buley Rockhole-ideni jõudsime, läksid kõigi näod vaatamata eelnevatele pettumustele naerust lõkkele ning enne näljast nõrkemist ei plaaninud keegi sealt lahkuda. Koha punchline oli ***** Nature's Spa ja seekord ma marketingiinimestele vastu vaidlema ei hakka :) Kujutage ette mäeküljel asuvat miinivälja rohkete kraatrite ja ebatasasustega, ainult ilma miinideta. Järgmiseks paigutage ülemistesse kraatritesse piisavalt jahedat kristallselget vett, nii et see hakkaks alla voolama ning moodustaks võrratu auk-oja-kosk-auk-kosk-jne süsteemi. Lisage siia pilvitu taevas, kuum, kuid mitte kõrvetav päike, hea raamat, ujumisprillid kalade, veealuse päikesekiirtemängu ja koske-efektide moodustatud kompoti jälgmiseks ning piisavalt aega, et kõik erinevad 'mõnupunktid' läbi proovida ja tulebki kokku üsna perfektne päev.\nPiknik vuliseva oja ääres, päikeseloojang Tolmer Fallsi juures (kus ujumine on keelatud hiidsuurte nahkhiirte tõttu) ja bushfire-i dokumenteerimine seljataga jõudsime päeval välja vaadataud telkimiskohta. Mind ikka veel hämmastab austraallaste (loe: nende valitsuse) entusiasm ja pühendumus looduse vaatlemine-nautlemine kõigile võimalikult meeldivaks kogemuseks muuta. Kõikjal on informatiivsed sildid, rajad on hästi märgistatud-hooldatud, mõningatesse kohtadesse on loodud võimalus ka puuetega inimestel ligi pääseda, iga vähegi suurema vaatamisväärsuse juures on heas korras tualetid ning üsna levinud on ka riigi poolt ülal peetavad telkimisplatsid duššide-WCde (isegi invapeldik on olemas!)-lõkkekohtadega. Ja mis kõige tähtsam - kogu see süsteem toimib usalduse najal (nagu kahjuks ka siinne internetipangandus) - täida miski paber ning pane raha ümbrikuga postkasti. Eestis kukuks taoline süsteem rahapuuduse ja vandalismi tõttu pärast ühte hooaega üsna kindlasti kokku...\nKuna loosiõnn telgis magada naeratas Thierry-le ja hoolimata faktist, et Max-i pagasnikusse moodustus üsna avarate mõõtmetega voodi, otsis Janno sellelt öölt natuke ekstreemsemat kogemust ning otustas lageda taeva all tähti imetledes unne suikuda. Thierry tunnistas hommikul muret, et Janno olevat oma magamiskoti liiga põõsa läehedale asetanud ja põõsast olevat pidevalt sahistamist kuulda olnud, mis jättis prantslasele mulje, et dingod olid öösel värsket liha otsima tulnud ja ühe eestlase elu on ohus. Tegelikkuses tegid hääli hoopis taimetoitlastest vallabid ja kui välja arvata vajadus end iga 6h järel putukamürgiga üle piserdada, möödus Janno öö täiesti sündmustevaeselt.\nJärgmine päev algas kiire sõiduga Magnetic Termite Mounds-ide (magneetiliste [see on liik] termiitide pesad) juurde. Magneetilist liiki termiidid on kuulsad oma lapikute põhja-lõuna suunaliste, tõelisi pilvelõhkujaid (nende mõõtkavas) meenutavate pesade ehitamise poolest. Loodusliku temperatuurikontrolliga mudast, süljest ja väljaheidetest ehitatud küngaste kõrgus küünib mõnel pool isegi kuni 6 meetrini ning hea õnne korral pakub katust kuni 20 miljonile termiidile. Inimesed, tehke järgi. Või kui mõtlema hakata, siis jäägu see siiski putukate spetsialiteediks, kui just keegi ülikitsastes, -ligastes ja -pimedates tingimustes elada ei taha.\nEelmisel päeval avati ka üks bushwalkingu track ning Thierry ja minu arvates tuli see kindlapeale üle vaadata. Janno nii ei arvanud ning tema sõitis autoga raja sihtkohta, kuid jäi ilma siiani ühest kõige erilisemast jalutuskäigust keset põlenud vihmametsi ja varjulisi ojaradasid, taustaks rahustav vuliseva vee helin. Jalutuskäigust ülekuumenema hakanud kehasid saime kosutada ühe 'õige' kose all massaaži võttes, vettehüppeid sooritades ning veidi purjakil ausside enesetapukatseid jälgides. Olgu öeldud, et kõik siiski ebaõnnestusid viimases ürituses. Buley Rockhole-id olid kõigisse meisse kustumatu mulje jätnud ning ürgne kutse sinna naasta tähendas järgmist ülimõnusat poolpäeva 'looduse enda kuurortis'.\nMõni kord polegi sildid 'Suletud' nii pahad - nad lihtsalt säästavad sind üleliiasest rapsimisest ja õpetavad nautima seda, mis on siin ja praegu ja käegakatsutav (ja avatud). Nüüd tuleb mõned päevad tööd teha ning järgmiseks jääb meie teele ette Austraalia suurim-kuulsaim rahvuspark - Kakadu National Park. Seniks aga rahulikke unesid, head kevade jätku Põhjapoolkeral ning taaskohtumiseni järgmistes seiklustes.\nPS! See ja eelmine artikkel on veidi nuditud versioonid originaalidest, sest netiühenduse pideva puudumise tõttu ei ole olnud võimalik fotoalbumeid-videoreportaaže üles laadida ja need tulevad kunagi hiljem. Aga tulemata nad ei jää, ärge muretsege :)\n01.-08. mai. WWOOFing in Tumbling Waters Holiday Park\nNiisiis, neljapäeva hommikul võtsime oma liigkilodest paksuks läinud kotid selga ja asusime bussiga Noonamah nime kandva linnakese poole teele. Diil Jennyga (Tumbling Watersi perenaine) oli selline, et tööpõua tõttu ei ole me enamus ajast rakkes ning seetõttu peame enese tarvitatava söögi- ning joogipoolise ise kaasa vedama. Ja bussipeatusest parki, mis tähendab nii 23 km matka, peame ka ise saama. Mina (erinevalt teistest) eriti mures polnud, sest austraallased on teatavasti lahked inimesed, keegi ju ikka halastab ja 3 pampude/toidukottidega ilmseltgelt üle koormatud naksitralli peale võtab ning kohale toimetab.\n2 h, 50 km ja 1 ümberistumine hiljem olimegi omadega bussi lõpppeatuses/bensujaamas, kust kohe ka esimese auto peale saime. Mehike sõitis maal elavale tuttavale külla ning viskas meid hea meelega 3 km lõunapool asuva teeristini, kust veel ca 20 km itta pidime liikuma. Me ei olnud veel teedki ületada saanud, kui juba peatas kinni järgmine auto, keeras end ringi ning sõitis meieni tagasi. Roolis istunud kutt teatas, et me tundusime sellistena, nagu vajame küüti ning kuuldes meie sihtkohta, lubas meid ukseni kohale sõidutada. Näete, lihtne! Kui välja arvata see, et sohver rüüpas ühe käega Jack Danielsi kokteili ja sõitis lubatust tublisti kiiremini, oli tegu täitsa muheda tüübiga ning oma lubaduse täitis ta kenasti. Hääletamine (kui seda saabki nii nimetada, sest kätt me kordagi välja sirutama ju ei pidanud) ka nüüd proovitud ja esmamulje on 'käkitegu' :)\nTumbling Waters Holiday Park reklaamib end kui 'peidetud troopilist oaasi, mis paradiisile nii lähedal kui üldse olla saab'. Paradiisi juurde käivad tavaliselt ka meelad neiud basseini ääres, vihmavarjukestega kokteilid ning õunapuud (mille vilju ei tasu noppida), aga esmamulje põhjal väga palju puudu ei olnud ka. Palmid olid võrratud, bassein oli täidetud sinise veega, õlu oli külm, ringi jalutasid jaanalinnud ja krokodillid ning võõrustajad olid ülevoolavalt rõõmsameelsed ja lahked. Jenny lubas kohe esimese asjana, et ärgu me muretsegu, tööle nad meid ülearu ei sunni, toidushoppingu teostab samuti tema (tingimusel, et me ise kokkame) ning alguses välja hõigatud nädalane piirang samuti ei kehtivat - võime olla nii kaua kui tahame. Mis sa hing veel ihkad, eriti kui uueks koduks on täitsa oma majake kööginurga, veranda ja konditsioneeriga!\nTööülesannete ja -koormuse osas olime veel äraootaval seisukohal, aga pärast esimest tööpäeva ei pidanud me selle pärast samuti enam muret tundma. Selle lookese kirjutamise ajaks on seljataga 6 tööpäeva ning rutiin näeb välja umbes nii - 8.30 alustame tavaliselt millegi lihtsaga nagu nt pargis ringi jalutamine ja allakukkunud palmioksade kokkukorjamine, kl 10.30 paiku tuleb Darren (Jenny abikaasa e pargi teine omanik, alati ülilõbusas tujus olev keskeas meesterahvas) juttu puhuma, võtame baarist koos ühe külma joogi (õlu, limonaad, Gatorade, šokolaadipiim, mahl või mis iganes) ning teeme kas sama asja edasi või vahetame ülesannet. Päev lõppeb reeglina 12.30 paiku, teinekord pakutakse selgi puhul väheke joodavat (kas ma juba ütlesin, et tasuta?) ning siis jookseme ülepeakaela basseini. Tööülesanded on varieerunud metsaaluse koristamisest, aedade lammutamisest ja palmide istutamisest kuni ventilaatorite ja akende puhastamiseni. Ees peaks meid veel ootama reklaamtahvlite püstitamine, WiFi võrgu üles seadmine ning võibolla ka elektriku abistamine pargi laiendamisel.\nIgatahes Darreni ja Jenny suhtumine on viimase peal ning Thierry sõnul, kes on veel kahes eri kohas woofingut katsetanud, on sellest paremat kogemust raske leida. Näiteks Toomastega Darwinisse pidutsema mineku eesmärgil küsisime pühapäeva vabaks lubadusega esmaspäeval siis rohkem tööd teha, kuid tegelikkuses kujunes esmaspäev hoopis kergeks 3-tunniliseks sebimiseks. On piisavalt variatsiooni, laupäva hommikul läheme töö asemel hoopis kalale ning vabaks on küsitud ka päevad rahvusparkide külastamiseks. No worries, ütleb Darren!\nKodukandist oleme üle vaadanud jõetammi ümbruse, kust Darwin oma joogivee saab, käinud väiksel bushwalkingul (kuhu me ka äärepealt oma tahte vastaselt ööbima oleks jäänud, sest pimedus tuli juba peale ja sattusime aina sügavamale labürinti) ja üritanud jõest kala kätte saada (ebaõnnestunult, oodatult). Käimata on veel paljukiidetud Berry Springsi looduspargis ja Territory Wildlife Pargis, aga siis hakkavad lähedal asuvad atraktsioonid ennast vaikselt ammendama ka ning vaba aega on teatavasti kõvasti. Parem oleks, kui nädala-pooleteise jooksul omale õige töö saame, vastasel juhul võib kerge mandumise oht olla. Aga praegu on selline relax-elu veel täitsa mõnus :)\nToomastest (kelle blogi on muuseas üks mu lemmiklugemisi - check it out) räägiks ka natuke. Eestlastega olen varemgi siin mandril kokku puutunud, kuid kedagi neist pole ma veel enne Eestis tundnud. Well, vana sõpra nähes on tunne ikka hoopis teine, eriti nii kaugel kodust. Õnneliku kokkusattumuse tulemusel olime samal ajal samas maalilma nurgas ning seda tähistasime ohtra Black Label jääga, valge rummi ja värkselt pressitud sidrunimahla/mullivee kokside ning õllede joomisega, kuivanud palmioksaga krokodilli veest välja tõmbamisega, väljasõiduga Darwinisse ning ööklubiga The Vic. Oli üsna twisted õhtu, üks Toomastest kadus pidevalt ära, tegemist tuli teha Vic-i turvadega ning kogu pull lõppes kiirtoiduga Onu Sämmist (jah, see kett levib lisaks Pärnule ka Darwinis) ning väga magusa unega Toomaste hosteli põrandal magamiskotis.\nJärgmisel päeval polnud kellegi otsustusvõime ilmselgelt teravuse tipus, miks muidu me vähemalt 4 korda erinevates (või samades) supermakretites midagi ostmas käisime, 2 korda kino külastasime ja Mac-is purksi sõime. Aga vähemalt käisime ära Darwini ööturul, sõime krokodilli ja emu liha (opossumi ja kaamli jätsime järgmiseks korraks) ning panime Toomased kenasti lennuki peale. "Kuhu mehed siis lendavad, ega ometi koju?" küsite. Ei, kaugeltki mitte. Tomid on paar kuud rasket tööd rüganud ning veedavad hetkel välja teenitud puhkust Filipiinidel. Sellega seoses jäi kuuks ajaks vabaks ka Team Estonia kleebiseid kandev auto nimega Max, millega nüüd meie lippu kõrgel peame hoidma. Max annab meile võimaluse ekselda Kakadu ja Litchfield-i rahvusparkides, käia aegajalt linnas (loe: Darwinis) ning teha kõike muud, mida ratasteta väga raske teha oleks. Cheers!\n26.apr - 01.mai. Tööotsingud Darwinis\nPuhkamine Austraalias pole üks maailma odavamaid lõbusid ja pärast äsjast roadtrippi pidime veidi madalat profiili hoidma. Ja töö leidma. Thierry oli selleks hetkeks täiesti laostunud ning magas meie hosteli põrandal ja sõi max 2x päevas, enamasti reisi jääke või tasuta toidu riiulilt (vahel täitsa tore featuur ühisköögiga asutuse juures) leitud palasid. Meil Jannoga olukord päris nii hull õnneks polnud (muidu oleks me kõik pargis põõsa all ööbinud), aga linna peale laiama ka väga minna ei tahtnud.\nSaabusime linna ühel Austraalia rahvuspühadest, ANZAC (Australia & New Zealand Army Corps) Day-l. Kuna Darwin mängis II ilmasõja ajal küllalt olulist rolli siinses piirkonnas korra majja löömisel (mistõttu ta ka japside poolt maani maha pommitati), siis olid pidustused juba varakult pihta hakanud ning linn oli keskpäevaks täis vormirõivas madruseid ning muid purjus austraallasi.\nVaatasime ka siis mõned pärgadega kaetud ausambad üle, jalutasime parkides ja kivisel rannal, silmates seal lamamistooli-kino (kuhu kahjuks endiselt pole jõudnud) ning veetsime ülejäänud õhtu basseinis mõnuledes. Ja ega järgmisedki päevad esimesest oluliselt erinenud - külastasime tasuta internetiga raamatukogu, avastasime mõnda kohalikku 'vaatamisväärsust' ning lõõgastusime 'raskest' ja kuivast roadtripist meie sinises basseinis. Tööd ju otsida ei saanud, pikk nädalavahetus ikkagi. Ja unustasin mainida, et aklimatiseerumisega tuli ka täitsa mitu head päeva tegeleda, troopikarütmi sisse saamine vajab iga kord veidi tuunimist.\nSiiani on Darwin täitsa armsa ja hubase linnakese mulje jätnud, mõnda aega võiks siin täitsa elada. Miks mitte näiteks kuival hooajal ehk praegu, kus kuu keskmine sademete hulk on nii 3mm, mis suures osas tähendab iga päev laitmatut suveilma päevase 32C ja öise 22C temperatuuriga. Darwinlased elavad küll ookeani ääres ja saavad iga õhtu üle põhjakaare käiva päikese võrratut merreloojumismängu nautida, aga iroonilisel kombel oma jalga nad vette ei tõsta. "Miks?" küsite teie. Sest märjal hooajal on meri täis surmavalt ohtlikke box jellyfish-e (kast-millimallikas ei ole kuigi hea otsetõlge vist..) ning veelgi surmavamaid soolavee-krokodille. Aga kuival hooajal... on vesi liiga külm :D Vähemalt nii mulle üks kohalik taksojuht üritas väita - veetemperatuur langeb alla 26C, nii ei saa ju ujuda! Kuigi juba praegu oleme aegajalt mõnda hulljulget vees hulpimas näinud, ootame meie aga kannatlikult juunikuud ja talve algust, et rahus merre nahka jahutama minna. Ilmselt.\nVeel on siin, nagu igas korralikus osariigi pealinnas, olemas viisakas botaanikaaed. Täitsa džunglitunne tuli jälle peale sealsetel radadel ringi uidates. Mõnus. Plaan oli ühel päeval ka aborigeenide kunstimuuseum üle vaadata, aga üliviletsa ajaplaneeringu tulemusel jõudsime sinna 5 minutit enne sulgemist. Aboriginal Art Museum - check. Ning kuna plaanime tööle asuda pärlitööstusesse, tuli loomulikult pärlimuuseumisse taustainfot koguma minna. Täitsa huvitav ja informatiivne, oli oma õpilase pileti hinda igati väärt :)\nJa sellega jõuame sujuvalt ka tööotsingute juurde. Esmaspäeval oli elevus suur, sest kuulduste põhjal pidi pärlikorjamise hooaeg just hakkama ning tööd polevat kuigi raske saada. Astusime siis õhinal Paspaley Pearls-i uksest sisse ja lootsime näha rahuloleva irvega värbamistöölise nägu, kuid tegelikkuses tuli meil rinda pista väliselt sõbraliku, kuid tegelikult üsna morni ning mitte lootust andva naisterahvaga. Täitsime siis hunniku vorme ning lahkusime teadmises, et positiivne kõne võib tulla kas üsna äkki või alles hoopis juulikuus. Hea puhver neile, väike kindlustunne meile.\nUmbes sama kordus ka Arafura Pearls-is, aga sealt saime vähemalt nii paljugi infot, et igal kolmapäeval vaadatakse olukord uuesti üle ning viimasel nädalal läks näiteks 4 uut töölist kaubaks (Mildurast sinna helistamise ajal oli aga 12 kohta vaba...). Ainult et avaldusi pidavat päris palju enne meid reas olema, seega mingeid täpsemaid ennustusi ikkagi teha ei saa.\nEi läinudki lepase reega see pärlifarmeri karjääri alustamine, kuid alla me samuti ei andnud ning asusime kohe ooteajaks endale ajutist tööotsa sebima. Puuvilja korjamise hooaeg hakkab siin alles septembri paiku, tuli leida alternatiive. Näiteks panime end kirja ühte tööagentuuri, kus tohutul hulgal pabereid määrima pidime ja koos veidrate asiaatidega mingit turvalisuse-videot vaatasime. Ma ei saa üldse aru, kuidas nad mingit tööd leiavad, sest inglise keelt küll enamus neist ei vallanud ja kui püüdsin mõnda neist kõnetada, siis hakkasid kõik lapselikult itsitama, k.a. täiskasvanud mees. Väga kummalised inimesed, nagu suured beebid :) Agentuur pakkus meile tööd hotellis 600 km Darwinist, kuid me ei tundnud nagu tahaks veeta 6 nädalat eikusagil, seega ütlesime ära.\nInternetist midagi ajutist leida polnud, eriti mitte kolmele inimesele korraga. Seega jäi ainult üks võimalus - WWOOFing. Akronüüm sõnadest Willing Workers on Organic Farms ütleb juba nii mõndagi (kel esimene võõrkeel pole inglise keel, siis tõlkes tähendab see 'vabatahtlikud töölised orgaanilistes farmides'), aga tegelikkuses pole orgaanilised farmid ainukesed selle organisatsiooni liikmed. Woofing (see sõna on Austraalias käibel peaaegu täieõigusliku tegusõnana:) tähendab tavaliselt mõnusa relax-töö tegemist looduskaunis kohas ca 4-5h päevas ning tasuks on öömaja ning korralik söök, nii et idee järgi ei tohiks seda tehes sentigi raha kuluda. Jääb vaba aega, et ümbruses ringi vaadata ja pealegi lähevad päevad arvesse ka viisapikenduse saamisel...\n20 kõnet woofingupakkujatele ja olime saanud jätta oma kontakte kõneposti, saada teada, et farmid enam ei tegele enam woofinguga või kuulnud eitavaid vastuseid, sest kohad olid juba täis. Hakkas tunduma, nagu Darwinil ei ole meie jaoks kohta... Kolmapäeval aga kõik muutus ja mosaaik läks kenasti kokku. Täpselt samal päeval, mil meid hostelist täismaja tõttu välja visati, saime endale päris oma majakese Tumbling Waters Holiday Park-i, seejuures sentigi maksmata! Kas suudame woofida seni, kuni pärlifirmad meie varjatud talendil võimaluse avalduda annavad, jääb aga hetkel teadmata. Stay tuned.\n24. apr. Day8 - Edith Falls ja lõpp Darwinis\nÄrgates olime kõik kenasti ühes tükis ja tundus, et abod olid end lihtsalt liiga umbe joonud, et kedagi taga ajama minna. Sõitsime siis tagasi Nitmiluki rahvuspargi territooriumile, sest tegelikult polnud me koske tegelikult ju näinudki, ainult tema kohinat kuulsime.\nSeekord aga tuli veits vaeva ka näha, enne kui ujuda sai. Ronisime paarkümmend minutit mööda kaljusid, et ülemiste 'basseinideni' jõuda ning saabudes oligi täpselt paras hetk kiiresti vette hüpata. Vesi tundus alles mõned päevad tagasi tohutu luksusena ning nüüd voolas ta sellistes kogustes lihtsalt mäest alla. "Milline raiskamine," oli mu esimene mõte. Aga sisse hüpates unus see välgatus kiirelt, asendudes pigem mõnutundega :)\nVisuaalse külje pealt need kosekesed mingit tohutut elamust ei pakkunud, isegi Jägala juga on vihasem. Kuid kompensatsiooniks oli ülimõnus füüsiline kontakt, mida voolav vesi sadade aastate vältel meeldivalt libedaks lihvitud kividel puhkavatele inimkehadele tekitas. Olime nagu veepargi ja massaažisalongi hübriidi meenutavas asutuses, ainult et tasuta. Aga kõik head asjad lõppevad (sageli liiga kiiresti) ning meie pidime kindlaks kellaajaks Darwinis olema. Kiire jalutuskäik mööda matkaraja viimast osa, roadtripi viimased vaated sisse ahmitud ning 3h pärast ületasimegi Darwini linnapiiri.\nLinna kohta, kus elab Tartuga sama palju inimesi oli Darwinil ikka jube pikk sissesõit. Miski 20 km oli teeäär täis poode ning eeslinlikke elurajoone. Madalhoonestus, mis muud. Kuigi oli kahju, et reis juba läbi sai, polnud tagasi-tsivilisatsioonis-tunne ka vahelduseks kuigi paha. Vähemalt mõneks päevaks. Käisime läbi paar backpackerit ning valisime välja kõige ägedama basseiniga (ja paraku ka kõige krõbedama hinnaga) hosteli - The Cavenagh. Luks värk, siin laiuskraadil saab isegi backpacker oma kodu ukse ees bassus vedeleda. Siis viisime oma kalli Toyota tagasi baasi ning läbi see roadtrip oligi.\nEi tahaks väga kõikehõlmavat kokkuvõtet kirjutada, aga üks on kindel - nägime palju kive. Üks kuulsam, suurem ja vanem kui teine. Ja punast liiva ning tühjust nägime ka rohkem kui kunagi varem oma elus. See pani vett märksa rohkem hindama ning kodumaagi sai taas mõned plusspunktid juurde :) Olid nalja-, adrenaliini- ja elamusterikkad 4600 km ning kordaks neid iga kell!\nViimase päeva pildid\nEdit: l2bitud massiivse hulga kilomeetrite illustreerimiseks lisasin siia ka v2ikese Googlemapsi tykikese. Vaadake j2rgi ->\n24. apr. Day7 - Katherine Gorges\nSellelt päevalt ei oodanud ausaltöeldes keegi mitte midagi, sest Thierry prantsuskeelse Lonely Planety andmetel asusid Katherine Gorges (Katariina Jäärakud?) 80 km kaugusel Darwinist, mis tähendas varahommmikust hilisõhtuni üksluist loksumist mööda lõputuna näivat maanteed. Aga nagu ikka kõik head asjad siin ilmas, nii tulid nad ka meile - ootamatult. Ja prantslasi ei tasu usaldada :P Mingite lubjakivikoobaste juurest, kus taas sisenemistasu vältides valele rajale sattusime, veritsevat puud pildistasime ning lõpuks kottmiedasse koopasse sattusime, saime hea niidiotsa - jäärakud olid 250 km lähemal kui oodatud. Päikeseloojanguni oli aega nii 2h, seega gaasipedaal põrandale ning tunni pärast asetasime oma jala Nitmiluk-i rahvuspargi pinnasele.\nOlime ammu ühte värksendavat suplust oodanud, sest dušš polnud just sage külaline ning ainsa võimaluse vees käia lasime Eedeni aias mööda, sest sattusime sinna kõrbele ebaharilikult pilvisel, tuulisel ja jahedal päeval. Tormasime kiirelt infopunkti, kust morni ja tüdinud näoga hilises keskeas naine meile kurjalt teatas, et ujuda pole siin võimalik. Meie hämmastunud nägusi nähes osutas ta kas-te-siis-lugeda-üldse-ei-oska näoga letil olevale sildile, kus kirjas, et tänu veetaseme kõikumistele ning soolavee krokodillidele oma jalga jõevette pista ei tasu. Thierry plaan näeb ette vähemalt 25 aastaseks elamist, seega õhtukuumuses ahvatlevalt kutsuv suplus jäi sel korral tegemata.\nProovisime siis õnne leedilt matkainfot välja pressides, kuid ega sellest tülpinud pilgust midagi head oodata ei olnud ning saime teada, et bushfire tõttu on kõik matkarajadki suletud. Peale ühe pisikese. Kuhu siis suundusimegi. Jälle 100m vertikaalis ronimist ning meile avanesid võrratud vaated justkui maa sisse raiutud praos voolavast jõest ning troopilisest märgalast selle ümber. Ja põlevate põõsaste suitsu (ning seda tappa üritavat helikopterit) nägime ka. Kiired arvutused ja uus plaan nägi ette 80km kaugusel asuvas Edith Falls-is päikeseloojangu jälgimist. Supeldes.\nSõiduki juurde tagasi kõndides tõmbasid meid esialgselt kursilt kõrvale paar armsat metsikut kängurut (kellest loomulikult pika, aga mõttetu filmi pidime väntama) ning tohutud nahkhiirte kolooniad (kellest tuli veits sisukam film).\nNiisiis saime taaskord loojanguvärvide mängu autoaknast jälgida (lõunapoolkeral põhja sõitmise eelis - ei pea isegi peatuma ja selja taha vaatama), kuid ehavalguses me siiski Edith Fallsi jõudsime. Lootused lõpuks ometi 'dušši' alla saada purustas (hetkeks) aga pargi manager, teatades meile pargi sulgemisest. Kurva näo pähetegemine ning väike nurgumine viisid aga siiski eesmärgini ning saime loa läbi viia 15-minutine vettekastmine.\nKogu päev sõitmist ja kuumuse talumist oli seda väärt olnud - lõpuks saabus kosutus. Süsimusta järvevette sisseastumine kottpimedas ei tundunud alguses kutsuvana, kuid peagi lõid tähed särama ning langev kosk mängis kõrvale rahustavat muusikat. Kostsid mitmekeelsed rõõmuhõisked ning õhus oli tunda totaalset rahulolu. Asjad aga läksid veelgi paremaks.\nÖöbimiseks valisime välja ühe risttee ääres asuva platsikese, kust edasi jätsime sõitmata ainult ühe pisikese sildikese tõttu - 'Aboriginal Something Something. Trespassers will be prosecuted. No alchohol allowed.' Lootsime siis, et abod väga kurjad ei ole, et me seal sildi ees kämbime ning panime laagri üles. Ja siis vaatasime taevasse ning mitu head minutit valitses totaalne vaikus. Kõik olid täielikult hämmeldunud ja hüpnotiseeritud meie peade kohal valitsevast tähtedesärast ja millegi sellise nägemist olime ainult telekast näidatavaks petukaubaks pidanud. Põhjuseks oli kuu totaalne puudumine, mis natuke hämmastas, sest viimased ööd oli meid saatnud praktiliselt ümmargune särav ketas, varjutades kõikide kaugete tähtede hiilguse.\nEt moment kauem kestaks (ning imaginatsioon järgmise tasandi saavutaks), võtsime külmkapist Viru Valge, apelsinimahla ja jääd ning lasime pävast väsinud, kuid ujumisest reipaks muutunud kontidesse veits rahustavat surinat sisse. Siis panime Thierry autosse eestlastele süüa tegema ning nautisime vaatemängu edasi, taustaks aborigeenide külast kostuvad reggae-rütmid. Järsku aga tuhises meist mööda meie omaga täiesti identne Britz-i campervan, pidurdas kummide vilinal teeotsa nähes, tegi U-pöörde ning põrutas kordagi silti lugemata otse aborigeenide küla poole. Meil oli koerte (või huntide?) haukumist kuuldes muiudgi hea meel, et me ise terasemad olime olnud ja meie asemel saavad hoopis nemad hea ketuka. Aga võta näpust, mehed tulid tagasi ja lahkusid pimedusse, ise salakavalalt signaalitades ning 'jeeeee' karjudes.\nÕhtusöök tähtedega söödud, pudel Viru Valget ja Absolut Currantit alkokeelutsooni piiril ära joodud, nägid meie väsinud silmad metsast midagi hirmuäratavat lähenemas. Tundus, justkui oleks terve küla tõrvikutega valgeid backpackereid Britz-i campervaniga otsima tulnud ning kaalusime juba asjade hülgamist ning oma naha päästmist. Kohalike pidu häirinud campervan oli ju meie omaga identne ning tee sa nädalaid purjutanud abodele selgeks, et ausõna need olid ühed teised tüübid, kes teie peo ära rikkusid... Mis alguses paistis tulevalgel liikunud jõuguna, osutus lõppeks aga kaua kadunud olnud kullakarva kuuks, mis nüüd üliaeglaselt silmapiirilt taeva poole uimerdas. Päevane adrenaliinidoos käes, pakkisime auto (igaks juhuks) stardivalmis ning keerasime ära magama. Ja veidralt teosammul liikuv kuu oli kõrgel taevas ka veel järgmise päeva lõuna ajalgi. "Aborigeenide töö, mis muu," mõtlesime meie, kehitasime õlgu ning sõitsime edasi Darwini poole.\n23. aprill. Day6 - MacDonnell Ranges & Alice Springs.\nHommik algas uniselt, iga päev vähem kui 7h und hakkas tunda andma. Kartlikult sõitsime Britz-i esindusse, teadmata mis sorti või kui suur karistus meid ees ootab. Pühkisime luuaga küll suurema tolmu bussilt maha, aga iga vähegi terasem kriit oleks kohe aru saanud, et see auto on äsja pikkasid maid mööda tolmu- ja kruusateesid sõitnud. Õnneks sattus meile väga muhe mehaanik, kes keskendus pigem probleemile, mitte selle kontekstile ning pool tundi hiljem sõitsime töötava veepumbaga juba lääne poole, West MacDonnell mäeahelikes peituvaid lõhesid uurima.\nJah, just nimelt. See koht on kuulus oma kuristike, pragude ja lõhede poolest, mis pika mäeaheliku sees dramaatiliste avauste osi etendavad. Esimene neist kandis nime Simpsons Gap, mis meie arust oli Homer Simpsoni järgi oma nimetuse saanud. Kaljudel peesitavad rock wallaby-d ja suur auk kaljus nähtud, heiskasime taas purjed ning seilasime Standley Chasm poole. Alati pole kõik see, mis paistab ning $8 sisenemistasu eirata püüdes sattusime tunnisele matkale läbi rahuliku mäekuru, selle asemel, et ära näha MacDonnell-i väidetavalt kõige tähelepanuväärilisim pragu - Standley Kuristik.\nEga väike matkki halba teinud ning tasuta pääsesime sisse ikkagi. Katedraalikõrguste seinte ning paarimeetrise läbimõõduga lõhe on kõige vaatemängulisem keskpäeval, mil päike umnbes tunni vältel kogu krempli tulipunaseks võõpab. Meie lahkusime 12 minutit enne keskpäeva, seetõttu pean vabandama mitte kõige paremate piltide pärast. Hämmastavalt peenike ja kõrge pilu oli tõesti. Turnisime veidi kaljudel ringi ning asusime taas Alice-i poole teele, et varusid täiendada ning nüristavale 1100 km pikkusele sõidule põhjas asuvasse Katherine-i startida. Või nii me vähemalt arvasime.\nToidukraami soetamise kõrvalmõjuna nägi läbi meie sõiduk-elamu katuse nüüd otse taevast ja vihmale enam keegi meist ei panustanud. Lisaks sellele tuli meid veel turvameeski hirmutama, et kui nüüd see katus (mis augud põhjustas) teistele autodele peale kukub, maksame meie kogu vaatemängu kinni. Alguses võttis kogu juhtum junni jahedaks küll, sest rendilepingust ja kindlustustingimustest aru saamiseks on ju teatavasti advokaati vaja. Lasime end ühe päeva praadida, et ikka emotsioonide kõikumise amplituud maksimaalseks ajada ja alles siis helistasin Britzi, kust tuli vastuseks "No worries, mate. It won't cost u a dime." Kõhutunde ajel lisakindlustuse võtmine (mis katab ka auto kõrgendatud ülaosale tehtud kahjud) oli õigeks otsuseks osutunud ning tagantjärele mõeldes oleks tegelikult võinud varikatus ju kõige täiega alla ka kukkuda. Oleks showd saanud vähemalt.\nAlice-s midagi muud peale abode välja vihastamise nende fotografeerimise teel ning ühe ausamba-mäe otsa ronimise me ka päevavalguses eriti ei teinud. Linn nagu linn ikka, mis siis, et igast suunast kõrbete ja tühermaaga ääristatud. Ja aborigeenide gängide konsentratsioon linna haljasalade ääres ning väljakutel oli ka seninähtust märksa kõrgem. Alice Springs - check. Aeg edasi liikuda.\nAa, Devils Marbles (Kuradi Nipsumäng) ning Austraalia UFO-pealinn on ka nüüd nähtud, tõestus on nendes piltides:\nMõned fotod sellest päevast ka\n22. apr. Day5 - Kings Canyon\nÖö möödus kõrbes, peateelt eemal eikellegimaal. Ülituuline oli ning pool ööd nägin pidevalt õudukaid, kuidas kurjad farmerid meie Toyotsi aknad kirkadega sisse peksavad ning me enam seal magada ei tohi. Taas kord vaatega hommikueine sisse pugitud, jõudsime peagi Kings Canyoni matkaradade algusesse.\nOtsustasime loomulikult pikima ja raskeima 'jalutuskäigu' (no otsetõlge sõnast 'walk' kõlab ju nii, kuigi tegelikkuses võib see tähendada ka püstloodis kaljude otsa ronimist) kasuks. Rada algaski paljulubava 120-meetrise (vertikaalis) tõusuga kanjoni servale, kust siis juba rahulikum rada edasi läks. Mu kõikvõimas käekell näitas tõusu kiiruseks 22 m/minutis, mis on päris hingekinnitõmbav tempo.\nAga ronimine oli seda väärt ning iga järgmine kilomeeter tõi aina lummavamaid vaateid. Kord oli näha ajahambast puretud ja lagunenud, kord nagu noaga lõigatud siledaid kanjoniseinu, kord kasvas lagedal platool justkui otse kivist välja uskumatult suur hulk puid ja taimi, kord oli paista ainult üksluist kaljumustrit. Ja hetkeks tundus, nagu kanjoni põhi oleks täpselt sama kujuga kui ümber pööratud Uluru...\nTee viis meid läbi ka kohast nimega Eedeni aed, mis hämmastas kõrbele väga ebaharilikult lopsaka loodusega ning kõlava linnulauluga. Tegu oli kanjoni seinte poolt kaitstud oaasiga, kus aasta läbi leidub vett ning kuhu on elama jäänud maailmas väga haruldased iidsed taimed ajast, mil veel dinosaurused mööda maad ringi jooksid ja endale paarilist otsisid. Võrratu, mis imesid loodusel ikka varuks on. Üleüldse on kanjonite juures midagi aukartustäratavat, istud lihtsalt kuristiku äärel kaljunukil ning tunned, kui väike sa tegelikult oled...\nVisuaalselt võimas, pilvine ja tuuline, matkamiseks ideaalne poolpäev ning ca 10km läbitud distantsi selja taga, asusime Alice Springs-i, järjekordse Austraalia ikooni poole teele. Läbida ei tulnud küll rohkem kui 330 km, kuid 100 km sellest oli unsealed ehk kõva katteta tee. Jah, tunnistan ausalt, et tegelikult ei oleks me ka seda oma rendibussiga teha tohtinud, aga see tundus lihtsalt nii ahvatleva shortcut-ina, et no ei saanud kiusatusele vastu panna. Ega seda keeldu põhjuseta lepingusse pandud, outback-i teed võivad kohati VÄGA karmid olla. Tänu heale hooajale kinnijäämise ohtu küll polnud, kuid mõnes kohas oli üle 30 km/h täiesti võimatu sõita ning ajaliselt ilmselt me suurt midagi ei säästnud. Ja köögikraani veepump jättis ka osad tükid kruusateele, ähvardades meid 3ks viimaseks päevaks kuivale jätta. Enne kui te muretsema hakkate, olgu ennetavalt öeldud, et Alice Springs-is leidis pump endale uued jupid ning vesi voolab taas.\nKeset kõrbe laiuvad meteoriidikraatrid vaatasime ka üle, kuna nad juba teele jäid. Üsna ebamaine koht, nagu Marsi vm võõra planeedi maastik. Infotahvel teatas samuti uhkelt, et siin on USA astronaudidki enne Kuule maandumist ühtteist harjutamas käinud. Ju nendest jäi maha ka kauguses saladuslikult plinkiv tuluke, mille allikat või otstarvet meil ei õnnestunud kindlaks teha.\nÕhtu hakul ületasime Alice-i piiri ning kuna kell veel väga hiline polnud, tahtsime õhtust maksimumi võtta. Valisime välja basseiniga karvanipargi ja check-isime sinna ka reaalselt sisse. Well, üks kord siiski õnnestus ka (peaaegu) aus olla ning öömaja eest tasuda. Kohas pidime ruttu pettuma, sest basseinid olid jääkülma veega, reklaamitud WiFi oli üüratult kallis ning teisi veepumba doonoriks sobivaid Britz-i campervan-e ka eriti ei olnud.\nToitev õhtusöök, paar Viru Valge koksi ja seadsime sammud AS kesklinna poole, et natuke sealset õhtumelu vaadata. Teisipäeva tõttu olid enamus baare kas kinni või istusid seal ainult üksikud hinged. Tegime Bojangles-is ühed õlled, ajasime oma campervan-iga veidi kängurusid ja jäneseid taga ning läksime ära tuttu. Pealegi, taas tuli järgmisel hommikul kl 6 tõusta, et niigi lühikesest tripist maksimumi võtta.\n21. apr. Day4 - Uluru ja Kata Tjuta\nHingematva päikeseloojangu nägemiseks helisesid äratuskellad sel hommikul 5.30 ning kl 6 olime rahvuspargi piletijärjekorras. Pimedas silm hästi ei seletanud ning nägemata jäi väike lisatingimus hinna all - $25 _per inimene_, mitte sõiduk. Istusime kõik kenasti ees nagu kanad õrrel ja piletimüüjal ei olnud raske peadeloendust teha. Ning eelmise öö patud olidki 'lunastatud', Uluru sai ikka oma. Supernatural powers, I tell you.\nHoolimata suurest rahvahulgast, kes kõik olid Uluru kameeleonilaadset värvimuudangut jälgima tulnud, võis ikka tunnetada omamoodi rahu ja kuninglikkust, mida see kivi õhkas. Esialgu oli tähistaeva all näha ainult suurt musta siluetti ning tema kohal säravat täiskuud. Kuid koidiku tulles hakkas maailma suurim monoliit värvi võtma, alustades kergelt roosakast, minnes seejärel oranžikas ning viimaks päikesetõusu momendil lõõskavalt punaseks. Mida kõrgemale päike tõusis, seda rohkem värv tuhmus-tasandus ning võttis terveks päevaks pruunikas-oranži kamuflaaži. Tundus, et iga kord kui pilgu kivilt eemale pöörasid ja midagi toimetasid, oli ta jõudnud jälle pisut tooni vahetada. Maagiline vaatepilt igal juhul, võin ainult ette kujutada, kuidas põliselanikud sadu aastaid tagasi seda imetabast showd ilma turistide hordideta vaikuses ja rahus nautida oskasid ning sealt inspiratsiooni leidsid.\nAborigeeni jumalad jäid selleks korraks rüvetamta, sest kivi otsa me ei roninud. Pealegi, ümbruses on ju ainult tühi liiv ja väli, ega sealt midagi vaadata polekski. Kuigi iga nurga alt oli see kaljumürakas erinev, täis kõiksuguseid õõnsuseid, koopaid, pragusid ning avausi, ei võtnud me ette täisringi tegemist, sest ümbruses oli veel nii mõndagi teha. Alustuseks käisime ära kivi lähedusse püstitatud Kultuurikeskuses, kus tutvustati lähemalt kohalike hõimude tegemisi, nende kunsti ja sai lugeda kohaliku floora-fauna kohta. Hämmastav, kuidas selles tühjana tunduvas kõrbes on tegelikult igal sammul toitu ja muid eluks vajalikke tarvikuid. Tuleb lihtsalt otsida osata ;)\nSeda kauget ja suurepärast kohta jääb meile alati meenutama üks tunnusmeloodiake:\nPärast enda küpsetatud einet Uluru kõrval võtsime suuna Kata Tjuta (kohalikus murrakus Palju Päid) poole, mis kujutab endast 36st kaljukuplist koosnevat 'mäeahelikku'. Kaugelt eemalt, teatud nurga alt lähenedes meenutas selle aheliku läänekülg üsna täpselt lamava Homer Simpsoni pead :) Sinna oli juba märksa vähem turiste viitsinud oma laiskasid tagumikke vedada ja nii saime üsna vaikuses ja isolatsioonis Tuulte Oru nime kandvast matkarajast viimast võtta.\nThierry oli jälle kaameramees ning valmis prantsuse-inglise segakeelne videolõik, mis ilma minu mahituseta oleks tõenäoliselt ainult prantsusekeelne olnud:\nNeed 7,4 kilomeetrit jätsid taas mälestustesse kustumatu mulje ning võib isegi väita, et tegelikult oli seal lahedam kui Uluru juures. Teiste inimeste vähesus ilmselt mängis oma rolli, kuid seal oli actually olemas MAASTIK, mitte ainult üks maailma suurim monoliit. Ning ega sealgi ainult väiksed kuplid polnud, leidus ka ülisuuri mürakaid. Pilved ja vegetatsioon lisasid maalilisust veelgi ning siis ei tundunudki kommertsfotode tegemise keeld enam nii asjatuna.\nPäikeseloojangu ajaks kihutasime siiski tagasi Uluru ehk endise nimega Ayers Rock juurde. Suure tõenäosusega on tegu elu viimase visiidiga antud sihtkohta ning seetõttu tuli enda silmaga kogu tsirkus üle vaada. Kuna minu surnud kaamera oli ainus, mis AA patareidelt voolu oskas ammutada ning teised oma jaod öösel laadimata jätsid, siis tuli veel kiire 15-minutine vetsupeatus teha, et WCst puhuri stepslist natuke elumahla rüübata. Loojangu kohta sõites olin meeldivalt üllatunud oluliselt rahulikumast õhkkonnast, kui tõusu vaadates meid ümbritsenud oli. Trendid on muutumas ja varsti tuleb reklaammaterjalides soovitused vastupidiseks muuta. Valisime siis endale ühe rahuliku nurgakese, sättisime õuetoolid kenasti ritta, süütasime joindid, kuulasime I Feel Good-i (by James Brown, rahu tema põrmule) ning lasime päikesel loojuda. Kahtlemata üks mõnusamaid õhtuid mu elus, nagu oleks tund aega postkaardis veetnud. Ja värvide muutumisest lugege see kord wikipediast või kuskilt.\nKuna järgmisel päeval oli plaan varakult Kings Canyon-it vallutama hakata, ei olnud aega kauem chillida ning põrutasime otsejoones 300 km kaugusel asuva järgmise suure 'atraktsiooni' poole. Pimedas. Liikuvate takistuste vahel slaalomit sõites. Ja metsikud kaamlid on ka nüüd ära nähtud.\nFotoreporterite tulemused ka\n01.-08. mai. WWOOFing in Tumbling Waters Holiday P...\n23. aprill. Day6 - MacDonnell Ranges & Alice Sprin...


Lae alla tasuta Android apps, rakenduste APK, mängud, tarkvara, vabavara: Kaart\nKodulehekülg » Tarkvara » Kaart\nOtsing "Kaart" Kategooria: Top tarkvara\nArendaja: R-Soft LLC Kategooria: Kaart Kuupäev upload: 2 Nov 16\nTurakas Online - lemmik kaardimäng.Eesmärgiks mängus on saada lahti kõik oma kaardid. Lõpus mängu, viimane mängija kaarte nende poolt nimetatakse loll (Turakas - Дурак). • Kasutajasõbralik liides maastiku režiimis.• Real online multiplayer mäng reaalsed inimesed üle kogu maailma (2-6 mängijat).• 24, 36 või 52 kaardi teki oma valik.• Klassikaline reegleid - "Viska sisse" või...\nArendaja: HotelDirect Kategooria: Kaart Kuupäev upload: 2 Nov 16\nTeise seadme Bluetoothi ja mängida Turakas elada. Turakas (Дурак) on kaardimäng nagu populaarne kasiino Solitaire või pokker. Eesmärgiks mängus on saada lahti kõik oma kaardid. Lõpus mängu, viimane mängija kaarte nende poolt nimetatakse loll (Дурак). Mida uut selles versioonis: Android OS...\nArendaja: JagPlay Kategooria: Kaart Kuupäev upload: 2 Nov 16\nMeet suur uuendus Turakas Hetkel HD Android 4.x ja 5.x! täiendusi ja uusi funktsioone:- Täiesti uus kujundus ja graafika (toetades high-end FullHD + seadmed)- Smooth animatsiooni kaarte, visates kaardi pühkimine.- Optimeeritud aku kasutamine- Mugav tabelite nimekiri (tabelid enam värelus)- Mugav filtrid tabelite Nagu varemgi, mänguvärskendus toetab järgmisi viise mängu ja...\nArendaja: App Holdings Kategooria: Kaart Kuupäev upload: 2 Nov 16\nTunnused mängu:- Kolme sorti mängu (klassikaline Turakas, viska-in Turakas ja kulgeb Turakas)- Online game lobby ruumi nimekirja- Kaks, kolm ja neli mängijat mängus- Turniirid iga päev- Mängida oma sõpradega sotsiaalsete võrgustike- Mängu vestelda emotikone- Kuus unikaalne teki ja mängulaud kujunduse- Mängu näpunäiteid (vaata kaartide kuhja jne)- Eraldi toad, kaitstud salasõnaga-...\nArendaja: cmyksoft Kategooria: Kaart Kuupäev upload: 2 Nov 16\nTurakas on vene kaardimäng, mis on populaarne postsovetlikus riigis. Vene sõna & quot; Turakas & quot; tähendab Fool.Mängi mängu arvuti. Tunnused mängu: * 3 raskusastet.* 36 või 52 kaarti.* Lihtne mäng ja viska-režiimis.* Lihtne ülevaatlik graafika.* Inglise ja vene keeles.* Tabel tulemus.* Toetab maastiku ja portree suunad. Mängureeglid: Iga mängija saab 6 kaarti. Üks kaart...\nArendaja: Studio Y Kategooria: Kaart Kuupäev upload: 2 Nov 16\nArendaja: AAStudio Kategooria: Kaart Kuupäev upload: 2 Nov 16\nSee on üks levinumaid pere kaardimängud vene päritolu. Tekk, mida kasutatakse koosneb 36 kaarti. Osalejate arv, kes saavad osaleda selles mängus jääb vahemikku 2 ja 4 Mida uut selles versioonis: Külastage meid http://aastudio.org /...\nArendaja: ajcevsh Kategooria: Kaart Kuupäev upload: 2 Nov 16\nKuulus kaardimäng loll arvuti vastu ja teiste mängijate vastu.Igaüks tuttav kaardimäng nime all & quot; loll & quot;. Mängijad alguses saada 6-kaardid, juhuslikult valib trump ülikond. Fool hüppelauaks ja on...\nArendaja: NOXGAMES - free big head puppet sports Kategooria: Kaart Kuupäev upload: 3 Nov 16\n# 1 kaardimäng 2016Lihtne mängida ja sügaval strateegia. Koguda kaardid, rüüstata aarded, ehitada oma teki ja alustada oma eepiline teekond. Võita deathbringer boss ja rüüstata võidu kastide kampaania ja PVP Arenal. Täielik eriline päev retked saada täiendavat tulu. Forge parem kaarte ja täidan neid märke. Evolved kõrgema astme üksused on erilisi võimeid, mis aitavad teil - terven...\nArendaja: Brain Fitness Ltd Kategooria: Kaart Kuupäev upload: 3 Nov 16\nRakendamine Turakas kaardimäng. Miks on parem?1) Smart loogika, mis põhineb ainult matemaatika. No petmine!2) Ei integratsiooni sotsiaalsed võrgustikud;3) Awesome kasutajaliides, võime valida kaardid teki. Mida uut selles versioonis: Release 2.4.4Minor...


Tallinna Reaalkool - 141b » 2015 » märts\nTantsuline etendus “Üks kõikide, kõik ühe eest”\n30.03 toimus Vene teatris Reaalkooli tantsuline etendus “Üks kõikide, kõik ühe eest” millest ka meie loomulikult osa võtsime. Päev oli väga pingeline ja pikk, ennekõike aga lõbus. Päris mitmele oli see esmaseks esinemiseks suurel laval.\nPäev algas juba hommikul pikkade proovidega. Ootamist oli omajagu, kuid see oli hea, sest siis nägime ka teised esinejad üle.\nJa lõpuks jõudis kätte esinemise aeg, närv oli sees ja kõik pabistasid palju, kuid välja kukkus kõik väga hästi. Väga tublid tantsijad olid kõik!\nÜks kõikide, kõik ühe eest – pidas siingi paika: kõik aitasid üksteist, lohutasid, otsisid üksteise riideid massidest üles ja andsid endast parima, et kõik toimuks. On hea, et on selline kokkuhoidev klass, kes võib üksteisele toetud. Super!\n1. klass 1 kommentaar\nMartsipani muuseumis 27.03. 2015\nSeekordne kunstitund oli väga teistmoodi. Tegelesime küll vana hea ja tuttava voolimisega, kuid materjaliks oli seekord hoopis martsipan 🙂\nNägime seda, kuidas imelist mardileiba tehakse. Tuli välja, et selleks on vaja vaid mandleid, tuhksuhkrut ning veest ja suhkrust keedetud siirupit. Kes mäletab koguseid? Kirjuta kommentaaridesse 🙂\nSeejärel räägiti natuke martsipani tekkeloost. Kes mäletab?\nNing siis sai asuda meisterdama. Kuulasime hoolega juhendajaid ning vaatasime näidiseid ja siis saigi tööle asuda. Oli väga keeruline, sest suurem osa martsipanist tikkus vägisi kõhtu.\nJa kõige lõpuks saime kõik kingiks ühe vahva lambakese ning saime valmis väiksed vahvad kujud, mis ilusasti sisse pakiti ja koju viimist ootama jäid.\nLapsed arvasid, et iga reede võiks hoopis millestki maitsvast midagi voolida 🙂\nR-õppe projekt “Puud kevadel”\nVaatleme 9 puud ja seda, kuidas nendel pungad/lehed tulevad. Toimuvad põhjalikud jälgimised ja ülesmärkimised 🙂\nKänguru võistlus täies hoos :)\n1. klass Kommentaare pole\nKonkurss “Tuleviku maailm”\nVälja on kuulutatud vahva konkurss “Tuleviku maailm”. Kellel jäid ideid jagub, võiks kindlasti osa võtta. Lisainfot saate siit:\nKonkurss! Kommentaare pole\nKeskraamatukogu on appi tulnud ja välja valinud mõned uued raamatud, mida lapsed võiksid lugeda. Lisan lingi, äkki leiate ka midagi huvitavat.\nLoeme koos! Kommentaare pole\nVahva töö kunstitunnis\nTäna kasutasime esimest korda elus kipsi. Vaatame, mis välja tuleb 🙂\nKlass nägi pärast küll, hmm… huvitav välja 🙂\nNüüd oleme oma lillepottidega jõudnud uude etappi, peale said esmased kaunistused. Siin mõned näited 🙂\n1. klass, Kunstitund Kommentaare pole\nIlusa kevadilmaga on ka õues väga mõnus õppida. 10 ahvi arvutusvõistlus on käsil.\nSuured ehitasid Taani päeva puhul aulasse Legolandi ja ega meiegi saanud kehvemad olla. Kuna klassis tahtsid päris paljud ettevõtmisega ühineda, siis ei jäänud muud üle kui suur võistlus korraldada. Paljud nägid vaeva ja ehitasid vägevad majad, kuid seekord valis klass parimaks Kretteli, Eva Laura ja Anette töö. Selline oli võidutöö esialgne plaan:\n17.03 võtsid võitjad oma klotsid kaasa ja seadsid sammud Pärnu mnt majja legolandi ehitama. Töö oli päris mahukas ning planeeritud 45 minuti asemel kulus hoopis 1,5 tundi. Tüdrukud olid kõvasti eeltööd teinud ja esindasid meie klassi vapralt. Aitäh!\nJa lõpuks siis valmis selline meistriteos:\nTaani päeva puhul käisid meil külas suure maja õpilased, kes rääkisid väga huvitavat juttu 🙂\nTäna käisime Tammsaare pargis puid vaatamas. Teel sinna mängisime “õuebingot” ning nautisime kevadist päikest. Kõigile kingiti pargis ka vahva paberist lill kevade alguse puhul.\nKäisime ka Särgava juures päikesekella vaatamas.\nLapsed joonistasid oma puu asukoha kohta ka kaardi, et kuu pärast sama puu üles leida ja erinevusi märgata.