Itaallased venitasid Lancia pikemaks\nItaalia autokontsern Fiat jätkab oma mudeliseeria täiendamist. Pool aastat pärast Lancia tippmudeli Lancia k (tuntud ka nime Lancia Kappa all) tutvustamist täieneb selle mudelivalik universaalkerega -- Lancia k SW vahetab välja Lancia Thema SW.\nUniversaalkerega Lancia k on mõeldud ostjatele, kes vajavad ühekorraga luksusautot ja suurt pagasiruumi. Normaalses olukorras (istmed ülal) mahutab auto kuni 505 liitrit pagasit, istmete kokkupanemisel saab seda suurendada kuni 1500 liitrini.\nÜks huvitavamaid uuendusi puudutab auto vedrustust. Lancia kasutab k SW juures esmakordselt uut hüdropneumaatilist seadet, mis muudab auto vedrustuse kõrgust sõltuvalt laadungist. Seade kasutab auto liikumisel tekkivat kineetilist energiat, mistõttu täislastis auto liigub paigast nagu iga teinegi auto -- tagumine ots allapoole vajutatuna. Mõnesaja meetri pärast tõstab aga seade auto tagaosa ülespoole.\nLancia k SW läheb tootmisse nelja erineva mootori ja kahe erineva varustustasemega. Kolm mootorit on viiesilindrilised. 2-liitrist bensiinimootorit kasutatakse LE- ja LS-varustusastmega ning käsitsi lülitatava käigukastiga, 2,4-liitrine bensiinimootor on vaid LS-versioonil (samuti koos käsitsi lülitatava käigukastiga). Viiesilindriline on ka 2,4-liitrine turbodiiselmootor (LS-varustusaste, käsitsi lülitatav käigukast). 3-liitrine bensiinimootor on kuuesilindriline ja saadaval samuti vaid LS-varustustasemega ja automaatkäigukastiga.\nLisaks nn tavamudelitele on tulekul eriversioon, mis varustatakse 2-liitrise turboga varustatud bensiinimootoriga, mille 205hj mootor lubab arendada kiirust kuni 230 km/h. 100 km/h saavutatakse 8,7 sekundiga, kilomeetri läbimiseks kulub 28,7 sekundit.


AEGEE-Tallinn | EESTI NOORTEÜHENDUSTE LIIT\nAEGEE on üleeuroopaline tudengite organisatsioon, kuhu kuulub ligi 13 000 liiget, rohkem kui 200st erinevast üliõpilaslinnast ja 40st riigist.\nAEGEE ehk Association des Etats Généraux des Etudiants de l’Europe (eesti keeles: Euroopa Tudengi Foorum) on üks suurimaid üliõpilasorganisatsioone Euroopas. Oleme apoliitiline ja mittetulunduslik organisatsioon, mis on avatud kõikide erialade tudengitele!\nAEGEE püüdleb ühtse, demokraatliku, mitmekülgse ja piirideta Euroopa poole, millel on defineeritud ja ühendatud jagatud väärtused ning mille tugevuseks on mitmekesisus, paljusus ja kirjusus. Väärtustame noorte osalemist oma arengus ning noorte osalemisele projektides, noortevahetustes, worshop’ides ja üritustel. Oleme noortel inimestel põhinev võrgustik, kus täiustatakse üksteist ning liigume koos ühtsete huvide suunas.\nNoorte enda välja töötatud kohalikud ja rahvusvahelised projektid. Igal projektil on oma meeskond ja teema, projektide saab ühineda nii nende algusjärgus kui ka hiljem. Tegeletakse ja otsitakse lahendusi Euroopa probleemide ja väljakutsetega, luuakse noorte hulgas teadlikkust. Üliõpilased saava välja pakkuda oma seisukohti ning neid ellu viia. Projektide tulemuste mõju kajastub nii organisatsiooni siseselt kui ka väliselt. Ühed kuulsamad koostööpartnerid on olnud näiteks: Mihhail Gorbatšov, Romano Prodi, Eric Forment, Vaclav Havel, Wolfgang Thierse.\nEuroopa tudengite esindamine\nErasmus programmi loomine ja laiendamine väljapoole Euroopa Liitu\nSuveülikoolide projekt, mis toob kokku tuhanded vabatahtlikud, korraldamaks kõrgekvaliteedilist, sisukat ja samas odavat suvekursust, mis pakub osavõtjatele ainulaadset Euroopa-kogemust. 1988 aastast saadik on AEGEE korraldanud üle 1500 suveülikooli, kus on osalenud ligi 100 000 tudengit.


Mälestusmärgid terrori ohvritele ja oma rahale - Estonian World Review\nMälestusmärgid terrori ohvritele ja oma rahale\nEestlased Eestis 17 Nov 2010 EWR\nIgasuguse terrori ohvritele ühise mälestusmärgi rajamine on väga hea mõte. Selgitus sellel mälestusmärgil võiks olla: "Igavene mälestus igasuguse riikliku (poliitilise, seadustatud) vägivalla ja ülekohtu ohvritele."\nAga seegi võiks olla midagi niisugust, nagu Pilistvere kivikangur, et inimesed saaksid seda ise jätkuvalt rajada. Võib-olla võiks see tõesti olla ristiväli või ristimägi, noh, niisugune ala, kuhu saaks riste panna, ja kuhu need inimesed, kellele rist ei meeldi, saaksid näiteks asetada oma kivi, istutada puukese või lillepõõsa. Kes soovib, võib oma tähisele lisada plaadikese või graveeringu selgitusega, mille või kelle mälestuseks ta selle sinna tõi.\nUsun, et see mõjuks rahvale ka psühholoogilises mõttes hästi. Nagu väiksel viisil teraapia: olen saanud kuhugi oma mure maha panna.\nVõiks alustada sellest, et istutada üks tamm, või valida koht mõne kena üksiku suure tamme juurde, vedada kohale üks suur kivi, mida võiks ehk pisut kujundada või lihvida, kuhu siis sisse raiuda selgitus ja võib-olla ka mõned kohased värsid ja kirjakohad või palved, ristiinimeste jaoks muidugi ka üks suuremat sorti raudrist, ja siis võiks hakata korraldama sinna palverännakuid - individuaalseid ja kollektiivseid. Ja poliitikud saaksid seal oma patte kahetsemas käia ning näha, kui palju on nende aktiivne tegutsemine inimestele haiget teinud.\nMingi maastikuplaan tuleks muidugi ka koostada, et oleks mingi korrapärasus - kuhu ja kuidas asetada kivid ja ristid ja kuidas istutada puud. See Mälestuste Salu või Väli kujuneks turiste meelitavaks vaatamisväärsuseks, mille tulemusel saaks sinna luua ka teenindusettevõtteid ning sellega luua kohalikele inimestele töökohti.\nSelleks tuleks ilmselt luua mingi staap, kuhu inimesed üle Eestimaa võiksid hakata pakkuma neile teadaolevaid kauneid paiku, mis sobiksid sellise mälestusmärgi rajamiseks. Muidugi oleks kõige parem, kui põhitöö selle ettevalmistamiseks teeksid juba riigi palgal olevad inimesed, näiteks kultuuriministeeriumis, kes ühtlasi taotleksid Euroopast projektirahad, ja angažeeriksid endale abiks mingi loomingulise tuumiku.\nJa vaadake - isegi kui see mälestusmärk mõnedele ei meeldi - pole see siis läinud meie rahvale miljoneid maksma, nii et kellelgi ei ole põhjust nuriseda.\nMis puutub mälestusmärkidesse, siis loomulikult tuleb kuidagi tulevaste põlvede silma ette luua ka mälestus meie OMA rahast kui meie iseseisvuse eelviimasest sümbolist.\nMina olen kindlalt eurole ülemineku vastu, minu meelest tuleks see praegu vähemalt edasi lükata, aga ma ei hakka siin sellest rääkima, sest karavani juhid ei võta seda niikuinii kuulda.\nAga ma tahaksin teha ettepaneku kuulutada see saabuv esimene jaanuar rahvuslikuks leinapäevaks. Isegi need, kes eurot rõõmuhõisetega tervitavad, peavad tõdema, et oma raha loomine ja hoidmine nii keerulistel aegadel on nii väikesele rahvale olnud tohutu suur saavutus. Et me ikka niigi kaua suutsime lääne kapitalistidele vastu panna - see väärib jäädvustamist lausa väikese muuseumina, kuhu tuleks hakata koguma ajalugu ning inimeste mälestusi - kuidas meie raha tuli ja kuidas, milliste tunnetega me selle vastu võtsime. Ja kuidas see aja jooksul arenes ja oma väärtust kaotas, ent siiski püsima jäi!\nKa selle muuseumi rajamiseks võiks raha taotleda Euroopast. Oma isikliku osa peaksid muidugi selleks andma need poliitikud, kes meie raha nii ruttu likvideerisid.\nVõimalik, et valitsusele see leinapäeva mõte ei meeldi, aga rahvas võiks küll leinalipud välja panna.\nSee pole mingi protest ega vastuhakk, ma ei kutsu rahvast üles mässama, vaid mälestama, selles pole ju midagi halba - leinata oma raha. See on pigem meie juhtide toonaste poliitiliste otsuste tunnustamine.\nKa surnud kuningat ju leinatakse, isegi siis, kui uus on rahva meelest parem ja uuendusmeelsem.


VAATA ISE JÄRGI: suveürituste kava on täis huvitavaid toimetamisi – Pealinn.ee\nVAATA ISE JÄRGI: suveürituste kava on täis huvitavaid toimetamisi (0)\n2. juulil kell 18 linnatuur “Esimene ja kõige vanem Tallinnas”. Kiek in de Köki kindlustustemuuseum, pilet 12/10/20 eurot.\n3. juulil kella 15-16 “Roheline reede” Miiamillas.\n9. juulil kell 18 linnatuur “Kriminaalne Tallinn” vanalinnas. Kiek in de Köki kindlustustemuuseum, pilet 12/10/20 eurot.\n10. juulil kella 15-16 “Roheline reede” Miiamillas.\n16. juulil kell 18 linnatuur “Esimene ja kõige vanem Tallinnas”, Kiek in de Köki kindlustustemuuseum., pilet 12/10/20 eurot.\n17. juulil kella 15-16 “Roheline reede” Miiamillas\n22. juulil kella 12-16 Kadrioru sünnipäev “Lilleaiamängud”. Miiamillas saab ennast kroonida lilleõieprintsessiks ja leheprintsiks. Mängime lilleteemalisi mänge ja õpime lillelaule. Pilet 1 euro päev, välitegevused tasuta. Peeter I maja, lastemuuseum Miiamilla.\n23. juulil kell 18 linnatuur “Kriminaalne Tallinn”. Kiek in de Köki kindlustustemuuseum, pilet 12/10/20 eurot.\n24. juulil kella 15-16 “Roheline reede” Miiamillas, kell 15 mänguline linnatuur peredele “Kuidas tunned aega?”. Pilet 12/10/20 eurot.\n30. juulil kell 18 linnatuur “Kriminaalne Tallinn”. Kiek in de Köki kindlustustemuuseum, pilet 12/10/20 eurot.\nKell 19 ekskursioon “Filmitud Tallinnas”. Kiek in de Köki kindlustustemuuseum, pilet 12/10/20 eurot.\n7. augustil kella 15-16 “Roheline reede Miiamillas.\nKella 15-16 “Roheline reede” Miiamillas.\n18. augustil kell 12 “Vana Tooma tuur”, pilet 7/5 eurot.\n19. augustil kell 15 tuur Kadriorus “Pargi ajalugu”. Rännakut ajas 300 aasta taha alustame Peeter I maja eest, kus tutvume valitseja isiku ja “vana palee” ajalooga. Pilet 12/10/20 eurot.\n21. augustil kella 15-16 “Roheline reede” Miiamillas. Kell 18 ekskursioon “Kõlvatu Tallinn”. Täiskasvanute tuur linnamuuseumist. Pilet 10/12 eurot.\n1., 8., 15., 22. ja 29. juulil kell 18 giidiga ringkäik “Mustpeade maja läbi aegade” Mustpeade majas, pilet 8/5 eurot


Polnudki Nublu nime all?\nMiks inimene ei võiks joosta, kui ta tahab. Paljud eesti inimesed jooksid, nende kohta ei ütle keegi midagi halba. President on samuti eelkõige inimene.\nMõistlik. Millisel turvakaalutlusel turvad päikeseprillidega jooksevad?\nnad on äkki Ameerika filmised näinud et nii on lahe, oma südames on iga turva peaosailine filmis In The Line Of Fire\nPäikeseprillid aitavad peita silmade liikumist kui turval silmad käivad ja otsivad potensiaalseid ohte kaitstavale.\nEks tänaval võid ka vastu vahtimist saada kui vastutuleva naisterahva siredaid sääri vaatad. Päikeseprillideda seda ohtu ei ole.\nMiks tal neid turvajaid vaja on-kes nii tähtsusetut ametnikku ähvardab?eestlane lööb sellise peale käega, homod ja immid aga armastavad teda.\nMidagi nii rumalat ei ole tükil ajal kuulnud. Tänapäevaturvameetmed on ikka täiega "tule eile meile".\nMillised turvameetmed täpsemalt? Kirjuta kogu see nimekiri lahti mida turvalisuse osas ette võeti. Sa paistad täpselt teadvat mis meetmeid rakendati. P.S kui sa arvad, et pelgalt turvad kaasa jooksid, siis elad sa tõesti ämber peas.\nKas jooksis ka Martin Helme kummimaskiga? Koomika kuubis.\nEi, ta oli vist see sibulakostüümis jooksja kellel georgi lint saba küljes oli?\nOngi ühe keskmise Martini nägu\nSee on see sooneutraalsus ja transetiilsus. Vahetas sugu.\nDebiilsus. Varem on igal pool õige nimega. Ei olnud vormis ihukaitsjaid. Lääge ja minu eetika nii teha ei luba spordis..\nVõibolla tõesti, kuigi higises ja jooksvas naises oleks oma abikaasatki raske ära tunda.\nPigem on hale turvameestest (võibolla antudjuhul turvanaistest), kes peavad vältimatult presidendi ja peaministri küljeall olema- nutavad, aga jooksevad.\nKristiina, kullake, presidentidel ja muudel tähtsatel riigitegelastel on ALATI olnud ihukaitsjad ees, kõrval ja taga! See on mingi (saavutamatu) tuleviku-utoopia, et kõik inimesed on toredad, sõbralikud ja head...\nKes krt selle välja lasi? Aleka raviarst tuleb vastutusele võtta.\nMis vahet, kelle nimele nr antud, ainult alekõrsik ei tunne presidenti ära, kui nr nimega seotud ei ole.\nEga ta naisena nagunii välja paista.\nTõesti on häbi vaadata, käib ju ka mööda ilma ja "esindab" meid sellisena. Rohkem teeb marki Eestile kui miskit muud, aga noh mida ikka oodata raamatupidajast kohatäitjast\nMeil siis uus president Martin.\nMa ei taha ega oska selliseid haigusi välja mõelda. Tahtis nublut teha?! See on s.tt eeskuju mida te levitate. Meedias ka täiesti ajude puudus,et nublaka nime ei öelda,isegi Pulleritsu ei tunne ära. Peaks ikka mingi aukoodeks olema spordis ,et lödistunud vennad vilistatakse välja nagu nublu,Pullerits jne..\nJah Pullerits teab kes nublu on aga ei ütle. Ei tunne äragi.. Noortest oskad lödipükslust oodata aga,et +50 ära keeravad ja ei lahku sopameediast...\nKristiina, palun ole parem vait!\nAppi! Elu probleem, kõrsik ei tea, kes on nublu. Järgmisena saab dr. Alban, avizii ja kõik, kes esinevad teise nimega. Jumal kaitsku von Lõngust. Kui alekas selle tartu vahel kätte saab... Ei julge mõeldagi.\nPresident on inimene ja inimene teeb sporti. Austage seda isegi kui persoon ei peaks meeldima. Ja on elementaarne et prrsident ei otsusta tema turvamisega seotud küsimusi. Veel on valge, minge ärplemise asemel parem jooksma vôi tehke pool rehkendust ja jalutage!\nKena tselluliit pildil oleval tädil.\nVähemalt mitte ajude asemel nagu sul.\nHeas vormis proua. Nelja lapse enam ja vanaema. Tehke järgi.\nMarc Almond laulis kunagi - Martin is a boy with problems.\nKus Luxenburgi piss seal hais taga,huvitav kas Ise ka aru saab,rt rohkem nurgataga seenil piab käima!?!?\nMartin Rebane? Ei imestaks.\nKui juba segada jälgi, siis täiega, oleks võinud liignime Martinez lisada, et siis Martin Martinez... FSBp oleks seal osand otsida.\nSest sibulatel on trend teiseks nimeks just see liignimi poisslastele lisada, päris ausalt, olin üllatunud kui poisi laupäeval 1 septembril kooliaasta avaaktusele viisin..\nEi tea küll miks, ise segaduses.\nTäna juba teine kord kustutada! Algul ei meeldinud tölpadele sõna "neeger" ja nüüd ei kõlvanud "tabamatu Johnny" anektoot"!\nMind huvitaks pigem kuidas sai sellise jarjekorra numbri, milliste tulemuste eest? Korruptsioon ma ütlen!\nJah, osadel jooksjatel jäeti eelmise aasta tulemus arvestamata ja asetati viimasesse stardigruppi. Teine saab kuulsuse tõttu väga hea stardikoha.\nEt ta juba tegeles oli tore.


Ühe suurima maksete koguja - Eesti Energia - e-arvet saavad tellida kõik Hansapanga eraklientidest hanza.neti kasutajad. Hansapanga arveldustoodete osakonna juhataja Margit Petersoni sõnul pakub e-arvete võimalust praegu juba enamik suuri maksete kogujaid, kokku 13 ettevõtet. "Hansapanga kliendid on nende ettevõtete kasuks sõlminud ligi 500 000 otsekorralduslepingut, kõik need kliendid on ka potentsiaalsed e-arve tellijad," märkis Peterson. Praegu saadetakse hanza.netti 30 000 e-arvet kuus, mis omakorda moodustab 61% Interneti-pankades sõlmitud e-arvete turust.\n"Eesti Energia saadab oma klientidele ligikaudu 400 000 arvet kuus," ütles Eesti Energia juhatuse liige Marko Allikson. "Tahame säästa klientide energiat elektriasjadega tegelemisel, muutes arveldamise senisest lihtsamaks. E-arve kasutamine vähendab kliendi postkasti saabuva paberi hulka. Kui teatada lisaks elektrinäidud e-kanali kaudu või SMS-iga ning kasutada makse tegemiseks otsekorraldust, siisvõidab klient ajas ning säilitab hea kontrolli oma elektritarbimise üle," rääkis Allikson. Tema sõnul ongi järjest enam kliente loobumas paberile trükitud arvest, minnes üle e-arvele või kasutades Eesti Energia internetipõhist e-teenuse keskkonda. Tänaseks kasutab Eesti Energia e-teenuse arvet juba üle 30 000 kodukliendi kuus.\nPeterson tõi välja, et lisaks mugavusele, mida e-arve pakub, aitab ta ka loodust säästa. "Eestis saadetakse eraisikutele umbes 24 miljonit paberarvet aastas ehk 2 miljonit arvet kuus. Selleks võetakse maha viie jalgpalliväljaku ulatuses metsa," lisas ta. Petersoni sõnul tehakse ühe kliendi kohta keskmiselt viis makset kuus. "Seega saab iga klient ka viis arvet kuus ja neist vähemalt ühe saab kindlasti suunata e-arveks."\ntel 6 131 198


Meie lugu ehk ühe peobändi 13 võlukomponenti.\nSiin Katre – Roxy solist ja looja. Mul on tõeliselt hea meel näha Sind lehel, mis tutvustab Sulle minu jaoks väga südamelähedast bändi. Soovin Sinuga jagada oma lugu, mis on nüüdseks ühe pöörase pätitüdruku kuju võtnud. Jah, tal on nimeks Roxy.\nMind sütitab teadmine, et läbi muusika saan inimestes õnnetunnet äratada, avardada mugavustsooni ja innustada unistuste poole liikuma. Ma tahan teha head ja tunda sellest rõõmu – just nii võibki seda sõnastada. Ja mis siin salata, ma olen alati häid pidusid armastanud.\nAga miks just peobänd?\nPidu on oluline sündmus, millega Sa tähistad enda elu.\nSa tähistad, kui oled leidnud maailma armsaima inimese enda kõrvale.\nSa tähistad, kui oled juba mõned aastad elanud.\nSa tähistad, sest olete kaaslastega teinud ennastunustavalt tööd.\nSa tähistad inimesi ja kohalejõudmisi, mis on Sulle olulised.\nPidu on võimalus muuta elu eriline hetk meeldejäävaks elamuseks.\nJa just säravaid mälestusi ma soovingi koos Roxyga Sulle luua.\nOlen väikesest tüdrukust peale olnud kirglik melomaan. Isegi magasin palju aastaid klapid peas kuulates ööraadioid, et ikka saada jälle mõni uus lugu oma hingerepertuaari – kõlab nii uljalt ja ägedalt praegu, onju!\nNing otse loomulikult olen koguaeg laulmist ja tantsimist nautinud. Siiani kasvan lauljana iga päevaga ja armastan aina juurde õppida, et oskused ei jääks unistustele ette.\nMuusikaalased viktoriinid ja natuke hullumeelne kiiks esimesest taktist laule ära tunda on saatnud mind alati. Nii et eks ma ühel hetkel ka raadio-DJ raja ette võtan..\nPean väga lugu erinevatest keeltest ja kultuuridest. Õppisin prantsuse keele eriklassis, lõpetasin Tartu Ülikoolis inglise keele ja kirjanduse eriala ja olen veel paljude teiste võõrkeeltega kokku puutunud.\nMeenub kohe üks hiljutine pidu, kus sünnipäevalaps tahtis oma ukrainlannast abikaasat üllatada tema emakeelse looga. Nautisin hingega seda väljakutset põhjalikust ettevalmistamisest kuni loo kordamiseni. Muidugi meeldib mulle väga ka eesti keeles laulda.\nVäljakutsed ja põnevad seiklused käivad muusikuelu juurde. Üks neist ägedatest seiklustest oli ka osalemine telesaates ”Su nägu kõlab varsti tuttavalt”, see andis kohe ühe korraliku koguse kogemust juurde. „Lifti astub tornaado Tartust” toob endiselt naeru näole. Olid vägevad kuud mu elus!\nKõik need eelmainitud omadused on ka Roxy väga tähtsad õielehed. Sisu ja suund, mis on minus ajaga vaid kasvanud. Ja kui siia lisada see meeletu energia, mis pulbitseb ka minust väljapoole ja rahunemise märke ei näita, siis võib saada üsna täpse pildi, milline on minu osa meie bändis.\nAlgusest peale soovisin Roxysse kutsuda professionaalsed muusikud, et ka kõige suuremaid hitte saaks esitada võimalikult hästi ja jääks alles originaalloomingu vägi. (Ja ka naljad oleksid musikaalsed.)\nJa elu näitas, et kui midagi siiralt soovid, siis küll see ka tuleb. Seniks lihtsalt kuula muusikat ja saa kõiges paremaks, targemaks ja osavamaks, et siis õigel hetkel kohe täiega kohalt pürstida!\nJa uuh! ja aah! ja kabuum! Ja trummipõrin! Nüüd saan tutvustada Sulle oma kalliskivikoormat – need on mehed, kes on kõik tugevalt hinnatud oma alal, mehed, kes on nii toredad, osavad, töökad ja naljakad, et ma ei vahetaks neid kellegi vastu.\nOlen üleni tänulik, et just selle kambaga esitame nii vingeid lugusid ja tõmbame peo käima.\nMeie bändis mängib kitarri lihtsalt hullupööra andekas Risto Virkhausen, kelle soolod pakuvad muinasjutulist elamust justkui naelutades publiku kuulama ja kaasa reisima. Ja no eks oma osa ole ka sellel, et ta suudab seda kõike teha ka kitarr kaela taga huumor vallatult suunurgas. Lisaks on ta väga hea ja hinnatud kitarriõpetaja, kes tihti ka kõiki meid vingemaks koolitab.\nKui ma esimest korda Ristot meie prooviruumis mängimas kogesin, siis tahtsin ühtäkki olla vähemalt 388 korda parem kõiges, mida ma teen, sest lihtsalt nii kõikehaarav ja puhas oli tema esitus. Sain justkui tiivad! Südamest loodan, et ta mõjub ka Sinule nii.\nRoxy trummar Kallervo Karu on juba mõnda aega Eesti muusikamaastikul tegutsenud ja väga suurtel lavadel esinenud. Tema unikaalne käekiri ja osavus võimaldavad maitsekalt lahendada kõik lood, mis vähegi mõttesse tulevad. Ta on üleni soe ja heatahtlik ning just nii ongi mõnus bändi teha. Kallervo lisab meie bändile täpselt paraja koguse pealinnavaibi ja seda cooli, mis ka cool on.\nOskar Orupõld on bändi hingega alustala, kellega oleme algusest peale koos roxytanud. Mul on temaga tõeliselt vedanud. Oskar on täpselt nii tummine ja gruuviv bassimängija, kelle sarnaseid olin varem näinud vaid mõnel võõramaise bändi kontserdil.\nKuna tal on hea helivaist, siis algusaastatel hoolitses ta esinemise ajal ka selle eest, et inimesed saaksid meie muusikat nautida mitte välja kannatada. Ja tundub, et see õnnestus, sest nii mõnessegi esinemispaika on meid korduvalt tagasi kutsutud.\nSteven Kingo on meie helijumal aastast 2020, kes panustab Roxy esitusse kaasaegse tehnikapargi ja igakülgse abivalmidusega. Kusjuures, saame tõesti palju kiita bändi kõrvupaitava helipildi eest. Lisaks on iga esinemine tõesti topelt professionaalsem, kui bändil on oma helikunstnik- kõige vajamineva valimisest ja ülespanekust kuni õigete kajade ning helitugevusteni.\nMeil on alati võimalik läbi mõelda, millised kõlarid kindlasse peoruumi kõige tõhusamalt sobivad. Seetõttu oleme isegi võimsa festivalitehnikaga pruutpaarile jõeäärsel tseremoonial metalit saanud esitada ja siis peopaika liikunud. See oli võimas!\nHeasoovlikkus, pidev areng, erialane meisterlikkus ja kirg muusika vastu ühendab meid selleks peobändiks, mida Sa laval näed. Või lava ees või mõnel laual, kuhu minu temperamentne loomus ja Roxy lõbus kambavaim meid mõnikord toob.\nMeid ilmestavad tihedad naerupahvakad ja pidevalt irevil hambad, kuigi mõnele fotole on meid õnnestunud täitsa kabedana tabada, kiitus neile kullisilmadele! Selline natukene napakas kamp me olemegi ja täitsa hea on nii…\nSoovin Sulle mõnusat ringivaatamist siin meie väikesel peoplaneedil ja julget unistuste poole liikumist, kui siit lahkud!


Jääkarul palav, pingviinil külm\nArktika ja Antarktika asuvad vastaspoolustel geograafilises mõttes, ent nad võivad olla vastandid ka kliimamuutuses. Värske teadusuuring sedastab, et kui põhjas Arktikas domineerib praegu soojenemine ning jää ja lumi sulavad, siis lõunapooluse ümber, Antarktikas on valdav hoopis jahenemine.\nUSA Rutgersi ülikooli teadlase Jennifer Francise sõnul on asi selles, et Antarktika kohal laiub suur osooniauk, mis kohaliku suve ajal kosub lausa hiiglaslikuks. Francis ja tema kolleegid kirjutavad geofüüsikaajakirjas Eos, et osooni hõrenemisest tingitud õhurõhumuutused tugevdavad Antarktise ümber tiirutavaid läänetuuli. Need tuuled isoleerivad suure osa lõunamandrist ning kahandavad seeläbi üleilmse soojenemise mõju.\nErand on Antarktika poolsaar, mis sirutub peaaegu Lõuna-Ameerikani välja. Seal on soojenemist selgelt tunda, sest pikka poolsaart tuultevöönd nii hästi enam ei kaitse.\nStratosfääris laiuv osooniauk paraneb prognooside järgi 2070 paiku täielikult, sest tänu rahvusvahelistele kokkulepetele ringleb osooni lagundavaid kemikaale nüüd maailmas vähem kui enne. Siis võib soojenemine jõuda ka lõunanabale.