Endine USA kaitseministri erinõunik: Lääs kasutab Ukrainat Venemaa vastu relvana, olles võimetu peatama Venemaa vastulööki (2. osa) | Makroskoop\nEndine USA kaitseministri erinõunik Trumpi administratsioonis, staažikas erukolonel Douglas Macgregor avab Venemaa, Ukraina ja Lääne vastuseisu tõsiasjad, mida avalikkuses välja ei lausuta. Macgregor selgitab, kuidas Venemaa kavatseb likvideerida Ukraina senisel kujul, neutraliseerides Lääne geopoliitiliseks relvaks muudetud naaberriigi. Macgregori hinnang ühtib Patrick Buchanani arvamusega, mille kohaselt Läänel pole võimekust ega tahet, et peatada Venemaad, mis kavatseb pärast aastakümneid tehtud hoiatusi asuda lõpuks tagasi rullima Lääne militaarstrateegiliste positsioonide tungimist Venemaa piiridele.\nLoe ka artikli esimest osa\nPresident Trumpi suurimad probleemid said sageli alguse inimestest, kelle ta oli valinud oma administratsiooni tähtsatele ametikohtadele. Kaitseminister Robert Gates esitas talle mitmeid kandidaate erinevate ametikohtade jaoks. Neokonservatiivist Robert Gates on ilmselt viimane inimene, keda ma kuulaksin, aga me peame arvestama ka sellega, et kui Trump ametisse astus, oli tal väga ebarealistlik arusaam sellest, milline Washington on ning kuidas USA sõjavägi ja selle juhtimine toimib. Ta oli kinni 50. ja 60. aastates, mil riigijuhtimine toimis täiesti teistmoodi. Selleks ajaks, kui ta oli suutnud ametisse sisse elada ning saanud aru, mis vahepeal on muutunud, ei olnud tal enam võimalik väga midagi teha, sest isegi Trumpi oma erakond senatis ei teinud temaga koostööd, rääkimata siis vasakpoolsetest.\nSee on tegelikult kurb, sest näitab, et nelja aasta jagu võimalusi on tuulde lastud ning nüüd tuleb meil selle eest tasuda: USA väed on endiselt Iraagis ja Süürias ning meil eksisteerib Venemaaga probleem, mis minu arvates ei peaks isegi eksisteerima. Ainus hea uudis, mis viimasel ajal on Valgest Majast tulnud, on USA, Hiina, Venemaa, Ühendkuningriigi ja Prantsusmaa ühine deklaratsioon, mille kohaselt kõik nimetatud tuumariigid leppisid kokku, et nad tahavad vältida tuumarelvade kasutamist iga hinna eest ning ülestunnistust, et tuumasõjas oleksid kõik kaotajateks.\nDemokraatliku partei liikmetele ei meeldi ka see, et Venemaa näol on tegemist rahvuskonservatiivse riigiga, mis põhineb Vene identiteedil, etnosel, keelel, kultuuril ja ühiskonnamudelil. See on miski, mida vasakpoolsed kõikide parempoolsete jõudude juures vihkavad.\nKusjuures Donald Trump ütles korduvalt seda sama, aga kui tema oleks üritanud tulla välja otsusega tuumarelvi esimesena mitte kasutada, mille kohta Hiina on muide juba avalduse teinud, siis oleks teda süüdistatud riigi ja kogu tsivilisatsiooni ohtu asetamises. See on muidugi naeruväärne, sest tuumarelvad on jõudnud nii kaugele, et nende kasutamisest ei oleks mitte mingit kasu mitte kellegi huvide realiseerimisele, sest need vaid hävitaksid kogu planeedi. Trump muidugi teadis seda ning soovis sellega tegeleda, aga teda ümbritsesid inimesed, kes tema positsiooni aktiivselt õõnestasid, kes lasid end lobitööst mõjutada ning kellel puudus igasugune motivatsioon temaga koostööd teha.\nNii Trump kui Biden toetasid USA tuumarelvastuse laiendamist, ehkki see on pigem järjekordne tõestus sellest, et sõjatööstusel paistab olevat suurem võim kui sellel, kes parajasti Valges Majas on. Võib minna veel rohkem ajas tagasi, sest Obama puhul oli see samamoodi, kui võrrelda seda, mida ta kandidaadina ütles, et tahab ära teha, ja mida ta presidendina reaalselt korda saatis. Mõnes mõttes on Obama ja Trump nagu ühe mündi kaks külge, sest nad mõlemad tegutsesid Washingtonis, mille on vallutanud korporatsioonid ja lobistid, kellele kuuluvad tegelikult Kapitooliumi inimeste jahid ja muu vara.\nTeisalt ma arvan, et Trump muretses väga vähe inimestele meeldimise pärast. Kui sa oled Ameerika Ühendriikide president ja tahad midagi korda saata, siis on parem olla kardetud kui püüda inimestele meeldida. Ma arvan, et Trump tegi vea, kui ta jäi lootma oma erakonnakaaslaste peale, sest paljud neist vaid raiskasid tema aega. Ta oleks saanud töötada palju efektiivsemalt, kui ta oleks nende seas hoopis hirmu külvanud, aga selle arvamusega jäin ma tema administratsioonis kindlalt vähemusse.\nUSA vägede lahkumine Afganistanist\nTrump nimetas kaitseministeeriumi juhtivatesse ametitesse inimesed, kes olid sisuliselt tema vaenlased, nende seas näiteks kindral Mattis. Kui Mattis oli välja valitud, aga ametlikku teadet polnud veel väljastatud, püüdsid päris paljud meist Trumpi veel ümber veenda, sest ta tegelikult ei tundnud Mattist eriti, aga ilmselgelt oli ta võlutud ideest, et nelja tähega merejalaväe kindral asub ametisse ja teeb reaalselt midagi ära. Selle asemel sai ta nelja tähega kindrali, kes peamiselt kaitses ja suurendas merejalaväge ning seisis vastu kõigele, mida Trump seoses sõjaväega teha soovis. Kui oli selge, et tema administratsioonis on oponent, oleks tulnud ta ametist vabastada, aga alati leidus keegi, kes suutis veenda Trumpi seda mitte tegema.\nMinu esimene ülesanne oli leida viis, kuidas saada USA väed Afganistanist välja nii kiiresti kui võimalik. Teine ülesanne oli sama, üksnes lahkumine pidi toimuma Iraagist ja Süüriast. Ma mainisin neile, et Iraagist ja Süüriast on lihtsam lahkuda, sest sealt saab lihtsalt minema sõita, ent Afganistanist lahkumine on keerulisem, kuid ometi teostatav. Talv oleks selleks olnud parim aeg, sest sel ajal oleksid meie suurimad vaenlased istunud mägedes oma ahjude kõrval või koopas lõkke ääres ning meie oleksime samal ajal saanud suurema osa oma varustusest riigist välja viia, vältides ühtlasi fiaskot, mis suvel aset leidis.\nPresident võib sisuliselt kõik kuu peale saata, kui vaid tahab, et midagi tõesti tehtud saaks. Donald Trump ei teinud seda kunagi, sest ta oli liiga hõivatud nõuannete kuulamise ning viisakas olemisega.\nKui oli selge, et Trump tahab väed Afganistanist välja viia, siis esialgne tähtaeg, mille ma talle andsin, oli 31. detsember, mille me venitasime 15. jaanuarini. See ei oleks tegelikult väga palju muutnud ning oleksime saanud endiselt kõik ameeriklased ja enamuse oma varustusest ilma probleemideta ära tuua. Probleem seisnes aga selles, et Mitch McConnell ja ka paljud teised ütlesid talle, et seda ei saa teha, et selle jaoks peab olema kahepoolne kokkulepe, et Talibaniga on koostööd tehtud, tuleb oodata ja nii edasi. Selle asemel, et nõuda tegutsemist, andis Trump nendele nõudmistele taaskord järele.\nSee valmistab tegelikult pettumust, et paljud inimesed, kes ametisse astuvad, ei hooma tegelikult õiguslikust aspektist seda, kui palju võimu neil on. See käib ka presidentide kohta, kes täidavad ühtlasi sõjaväe ülemjuhataja kohta, mis tähendab seda, et president võib sisuliselt kõik kuu peale saata, kui vaid tahab, et midagi tõesti tehtud saaks. Donald Trump ei teinud seda kunagi, sest ta oli liiga hõivatud nõuannete kuulamise ning viisakas olemisega. See ei ole viis, kuidas Washingtonis on võimalik midagi korda saata. Sul tuleb välja valida paar küsimust, mis on sinu jaoks kõige tähtsamad, ja siis kogu oma poliitiline kapital täielikult nendele suunata, leppides tõsiasjaga, et kui nendest kasvõi kaks-kolm tehtud saavad, siis oled olnud edukas. Trump ei mõistnud seda poliitilist loogikat enne, kui oli juba hilja.\nTrump nimetas kaitseministeeriumi juhtivatesse ametitesse inimesed, kes olid sisuliselt tema vaenlased.\nVägede Afganistanist väljaviimine oleks kindlasti olnud edukam, kui see oleks toimunud talvel. Ilmastikuolud on sel ajal palju keerulisemad ja kindlasti ei oleks me näinud lennukite küljes rippuvaid inimesi ja muud seesugust. Kui päris aus olla, siis ma usun, et Taliban ka siiralt kartis Trumpi, sest Trump tegi neile väga konkreetselt selgeks, mida nendega ette võetaks, kui nad peaksid üritama sekkuda või sõlmitud kokkulepetest kinni ei peaks.\nSamas ma arvan, et Taliban ei tunne Bideni administratsiooni pärast vähimatki muret, nii et Trumpi administratsiooni all oleks vägede väljaviimine olnud edukam. Siiski oli algusest peale selge, et talv on Afganistanist lahkumiseks õige aeg. Igaüks, kellel on Afganistanis sõdimises mingigi kogemus, oleks öelnud, et keset lahinghooaega lahkuda on halb idee, aga just seda me tegime.\nVälispoliitika pärast Afganistanist lahkumist\nMulle tundub, et praegu on USA välispoliitika seoses Afganistaniga kantud kibestumisest ja vihast… On ka mõned ratsionaalsed sõnavõtud, aga üldiselt tundub mulle, et …Bideni administratsioonil puudub igasugune sidus strateegia. Trumpi ajal oli paigas ühtne raamistik tegutsemiseks nii riigidepartemangu kui kaitseministeeriumi tasemel, et teha lõpp käimasolevatele konfliktidele.\nBiden on rahvusvahelisel tasandil osutunud hoopis tülinorijaks ning seda paljude Euroopa liitlaste meelehärmiks, kellel olid talle hoopis teistsugused ootused. Nad tõenäoliselt ei oodanud, et ta läheneb Venemaale nii, nagu ta seda teinud on, aga tuleb välja, et Washingtoni välispoliitiline strateegia seisneb jõhkrutsemises kõigiga, kes meiega ei nõustu, USA diktaadi järgi ei kohandu või meie „väärtusi” ei jaga, olgu need siis millised tahes. Üks suur probleem viimasega seoses paistab olevat see, et mitmed riigid on diskrediteerinud liberaalset demokraatiat.\nEnamik ameeriklasi ei hooli sellest, mis nende riigi piiridest väljaspool toimub.\nKui küsida, mis juhib USA välispoliitikat, siis ma ei oska täpselt vastata. Ma arvan, et suures osas on see juhitud emotsioonidest, mitte olukordade objektiivsest hindamisest ning mõistmisest, et suures osas otsustavad Afganistani tuleviku üle inimesed, kes elavad Afganistanis ning riikides, mis asuvad Afganistani ümber, mitte USA. USA-l oli see võimalus, aga see on nüüdseks käes lastud. Kas USA-l oleks võimalik teha afgaanide jaoks elu paremaks? Ma arvan, et oleks küll. Kas me peaksime seda tegema? Ma ei näe põhjust, miks mitte. Aga taaskord, selle üle otsustavad inimesed, keda juhivad emotsioonid, mitte ratsionaalsus.\nMiks USA väed tegelikult Süürias on?\nMa arvan, et on kaks peamist põhjust, miks USA väed endiselt Süürias ja Iraagis viibivad. Esiteks, seda soovivad Washingtoni lobistid. Osaliselt on see seotud Iisraeli ning tema toetajatega, sest arvatakse, et kui USA väed seal läheduses viibivad, siis Iisraeli riiklik julgeolek saab sellest kasu. Ma ei ole kindel, kas see tegelikult ka nii on, sest mulle tundub, et suur osa sellest, mida me Lähis-Idas teinud oleme, on elu Iisraeli inimeste jaoks hoopis halvemaks muutnud. Meie teod on otseselt suurendanud nende riiki vihkavate ning seda rünnata soovivate inimeste arvu. Sellegipoolest on ilmselt palju neid, kes sellel põhjusel soovivad, et USA väed jätkuvalt regioonis viibiksid.\nWashingtoni välispoliitiline strateegia seisneb jõhkrutsemises kõigiga, kes meiega ei nõustu, USA diktaadi järgi ei kohandu või meie „väärtusi” ei jaga, olgu need siis millised tahes.\nTeine ja minu arvates olulisem põhjus on ilmselt see, et Bideni administratsioon soovib lihtsalt vältida sama olukorda, mis tekkis Afganistanis, ehkki Iraagist ja Süüriast oleks vägedel palju lihtsam lahkuda. Seda oleks võimalik teha märksa kiiremini, sest lahkuda saaks öösel, eeldusel, et sa sellest enne kellelegi ei räägi ning lahkutakse kiiresti mingisuguse relvastatud eskordi saatel.\nAdministratsioon lihtsalt ei taha seda teha, sest keegi ei ole huvitatud sellest, et neid süüdistatakse survele järele andmises või et neil tuleks kaotust tunnistada. Tegelikult tunneks enamik ameeriklastest kergendust, kui neile homme hommikul uudistest öeldaks, et USA väed on Süüriast ja Iraagist lahkunud, ning nad kaotaksid seejärel väga kiiresti selle vastu igasuguse huvi, sest enamik ameeriklasi ei hooli sellest, mis nende riigi piiridest väljaspool toimub.\nUSA välispoliitiline strateegia\nMe oleme läbi aastate erinevatele teravatele seisukohtadele asunud, ja nii mõnigi neist on irratsionaalne. Üks selline oli meie otsus, et “Assad peab iga hinna eest kaduma”, sest tema positsioon ei ole legitiimne ja seda ei saa aktsepteerida. Samal ajal vaatasid venelased Assadi sootuks teise pilgu läbi. Loomulikult oli tegemist nende endise liitlasega, aga hoopis olulisem oli küsimus sellest, mis saaks pärast Assadi kukutamist. Venemaa ütles, et kui sunniidid tulevad Süürias (ainu)võimule, siis selle uue äärmus-islamistliku režiimi all tapetaks tohutult riigis elavaid vähemusi (kristlasi ja šiiite) ning et Venemaa ei ole valmis kõrval seisma ja seda pealt vaatama. Meie muidugi jäime kindlaks sellele poliitikale, et “Assad peab kaduma”.\nSee, mida USA viimased 30 aastat oma välispoliitikas teinud on – ma ütleks, et alates 1991. aasta Kõrbetormist alates – on olnud täielik katastroof.\nKui selles piirkonnas tuleks valida, kelle poolt olla, siis oleks palju parem toetada šiiite, sest erinevalt sunniitidest ei tegelenud nemad kristlaste ja teiste vähemuste tapmisega, vaid hoopis vabastasid neid sunniitide käest. Lisaks on seal ka väiksemaid iraanlaste poolt välja õpetatud rühmitusi, kes on meiega ISIS-e vastases võitluses tihedalt koostööd teinud.\nKahjuks on päris palju võimu, kohati presidendist isegi rohkem võimu nende irratsionaalsete tegelaste käes, kes keelduvad igasugustest muutustest USA poliitikas või üldistes välispoliitilistes seisukohtades. Nii olemegi kinni jäänud oma naeruväärsesse positsiooni Süürias. Loomulikult oleks sealt võimalik lahkuda, aga selleks on vaja tugevat presidenti, kes vabastab ametist ning võtab vastutusele inimesed, kes teevad isetegevust, eiravad otseseid käske ning ei pea kinni riigi välispoliitiliste strateegiate raamistikest. See oleks pidanud toimuma Trumpi ajal, kuid tema sai olukorrast teadlikuks siis, kui oli juba liiga hilja.\nVenemaa ütles, et kui sunniidid tulevad Süürias (ainu)võimule, siis selle uue äärmus-islamistliku režiimi all tapetaks tohutult riigis elavaid vähemusi (kristlasi ja šiiite) ning et Venemaa ei ole valmis kõrval seisma ja seda pealt vaatama.\nMul on keeruline sellele olukorrale ratsionaalselt põhjendust leida. Ma kogesin seda, mis toimus Bosnias ja Hertsegoviinas ning Kosovos ja ma võin kinnitada, et inimesed ei olegi sellistes situatsioonides ratsionaalsed. Kõik lihtsalt otsustasid, et serblased on vaenlane number üks, ning kadus igasugune tahe olla õiglane või objektiivne Balkanil elavate inimeste suhtes. Keegi ei pööranud tähelepanu horvaatidele või Bosnia moslemitele, sest lihtsalt otsustati, et serblased on need, kes probleeme tekitavad, ning nemad tuleb hävitada. Kui ma küsisin, kas see on üldse loogiline, kui Osama bin Laden ja tema liitlased tegutsevad samal ajal Albaanias ning on seotud Kosovo Vabastusarmeega ja kui terrorismiga seotud islamistid tegutsevad Bosnias ja Hertsegoviinas, öeldi mulle selle peale, et meie eesmärk on näidata üles solidaarsust moslemite suhtes ning tõestada, et suudame ka nende poolt sõdida. Loomulikult pani see pead vangutama kõik, kes vähegi Lähis-Idast midagi teadsid. Taaskord, see kõik oli väga emotsionaalne.\nKui sa tahtsid Clintoni administratsiooni all kuhugi välja jõuda, siis oli sul vaja liituda tema „Serbia vihkamise klubiga”. Kui tahtsid teha karjääri Bushi administratsiooni ajal, siis tuli kaasa elada tema “terrorismivastase sõja” agendale, mis oli täiesti kaootiline ning kohtles kõiki kui võimalikke vaenlasi ning mitte kedagi kui tõelist sõpra. „Kui sa pole meie poolt, siis sa oled meie vastu” on üks rumalamaid asju, mida me toona üldse öelda saime, sest 90% kogu planeedi elanikkonnast ei võiks olla vähem huvitatud meie vastu võitlemisest, aga meie otsustasime ometi neist kõigist teha enda vaenlased.\nKahjuks on päris palju võimu, kohati presidendist isegi rohkem võimu nende irratsionaalsete tegelaste käes, kes keelduvad igasugustest muutustest USA poliitikas või üldistes välispoliitilistes seisukohtades.\nSedasi me olemegi jõudnud tänasesse päeva: meil ei ole just kuigi palju sõpru alles jäänud ja isegi need, kes meil veel alles on, ei usalda meid tegelikult enam. See, mida USA viimased 30 aastat oma välispoliitikas teinud on – ma ütleks, et alates 1991. aasta Kõrbetormist alates – on olnud täielik katastroof.\nMeie pime valitsus aitab samuti sellele põhjaminekule kaasa, ent suuresti on see kõik siiski kantud emotsioonidest. Teatud osapooltel on mängus tugevad ideoloogilised huvid ning olulist rolli mängib ka raha, ent suurimaks veduriks halbade otsuste tegemisel on emotsioon. See loomulikult ei too kaasa mitte midagi head ei Ameerika Ühendriikidele ega meie välis- ning kaitsepoliitikale.\nEuroopa Geopoliitika NATO Sõda Sõjandus Ukraina USA Venemaa


Psühholoogia Archives - organismidiagnostika.ee\nPostituse kuupäev 12. aug. 2018\nPostituse kuupäev 12. juuli 2018\njuhi enesejuhtimine willink eesti\nVastuta enda eest\nPostituse kuupäev 20. apr. 2017\nÄra usu kõike, mida sa mõtled – teod loevad (vt ülalolevat joonist). Su plaan ei hakka enne tööle ega arenema kui sa ise.\nSu lähedased ei pruugi sulle öelda piinlikke asju nagu näiteks, et sa oled paks. Tautoloogia väide on, et me ei tea, mida me ei tea. Uuri välja, mida sa ei tea.\nTerve inimene, kes tahab keha vormi saada, ei tohiks esimese asjana hakata taimetoitlaseks. Kas haiglad on ohtlikud kohad kuna nendes sureb palju inimesi?\nVastuta enda eest. Valda kõike, mis su elus toimub – how you do anything is how you do everything.\n1400+ kehanalüüsi on näidanud, et 90% määrab see kui palju inimene ise tahab oma keha vormi saada ja seda seal hoida.\n“Orav helistas, küsis sind – ta tahab oma ratast tagasi.” – baby-step-it, selle asemel et koguaeg ühtemoodi “dieeditada-trennitada”, proovi midagi teistmoodi, kasvõi natukene.\nPane mitmed eesmärgid eri dimensioonides. Näiteks mitte ainult -5kg rasva mai lõpuks vaid lisaks ka\n10 km jooksu aeg 55 minutit;\n2 minuti jooksul 100 kükki;\n10 000 sammu iga päev;\n1 tervisealane raamat läbiloetud iga nädal;\nüldfüüsilise testi skoor vähemalt 250.\nIga eesmärgi saavutamisest saad dopamiinilaksu, mis innustab aju seda veel tahtma.\nKüsi paremaid küsimusi. Mitte “ma ei jõua täna enam”, vaid “Kuidas ma saaks selle tehtud siiski?”\nLevel-up! Kui oled hardcore-tüüpi, keda motiveerib ainult raske ülesanne, siis pane endale ka hardcore eesmärk. Ameerika sõjaväes on ütlus, et “If it doesn’t suck we don’t do it” (Vabatõlge: kui see ei ole rämedalt raske ülesanne, siis me ei tee seda.) Näiteks: Tee 30-päeva külma dušši väljakutse.\nVõi ärka igal hommikul kell 5 ja mine jaluta 30 minutit.\nVõi 30 päeva järjest kiirtrenni.\nKanada tipptreenril Charles Poliquin’il on reegel – no pissing, no moaning – ära vingu, ära hädalda! Mõtle, kui tihti saa mõttes või vesteldes vingud, hädaldad või kritiseerid midagi?\nSinu elu kvaliteeti näitab su probleemide kvaliteet. “Abikaasa vingub koguaeg iga asja peale” vs “Mul on vaja hommikul trenni minna, aga kõik trenniriided on pesumasinas ja pesumasin on katki.” :)\nVinget suve! :)\nLoe ka: Miks ma olen paks\nPostituse kuupäev 23. veebr. 2017\nSildid paks, rasedus, raseduskilod\nMiks ma olen paks\nPostituse kuupäev 5. jaan. 2017\nTegelikult sa ei pea hommikul jooksmas käima.\nTegelikult sa ei pea kaloreid lugema.\nTegelikult sa ei pea käima jõusaalis ega rühmatreeningus.\nTegelikult sa ei pea jooma seda segumahla, mida loll sõbranna sulle soovitas.\nTegelikult sa ei pea hakkama taimetoitlaseks.\nTegelikult sa ei pea ostma seda püramiidskeemi tervisetoodet.\nTegelikult sa ei pea toitumiskava tellima.\nTegelikult sa ei pea suitsetamist maha jätma.\nTegelikult sa ei pea nälgima.\nTegelikult sa ei pea iga päev trenni tegema.\nTegelikult sa ei pea vähem alkoholi jooma.\nSest asi pole ainult selles. Asi on kontekstis. Ainuüksi üks tegevus ülaloetletust ei tee su vormi paremaks ja ei pruugi olla isegi oluline/määrav tegevus mitmest. Tegevusplaan peab olema terviklik.\nKas sa üldse tead mida teha?\nOletame, et keha vormi saamiseks on 10 tegurit. Sa valid neist ühe oma puudulike teadmiste põhjal. Seda enam – sa tead ainult viite tegurit. Ja sellest hakkab kõik valesti minema…\ntoitumine ei vasta treeningule\ntreening ei vasta eesmärgile\neesmärk ei ole reaalne\nuneaeg ei sobi treeninguga\nmakrotoitained ei vasta eesmärgile\nkogu kava on kehale liigselt koormav, tekivad terviseprobleemid\n… ja su vorm ei lähe paremaks ja sa ei tea miks!\nTeadliktreening.com kirjutab: “Sageli ei ole teadmised kaalulangetusest eriti hästi põhjendatud ega tõesed, sest ei valita infoallikaid, usutakse kõike, mida loetakse.”\nValida tuleb see tegur, mis viib sind eesmärgile kõige lähemale ja teised tegurid tuleb sellega kokku sobitada. Aga kuidas teada, mis millega sobib?\nÕpi kvaliteetsest allikast\nIga loll ei ole paks ja iga paks ei ole loll kuid mõni on paks, sest ta on loll.\nRumal ignorantsus ei pruugi olla sinu probleem kui oled leidnud oma lahenduse.\nRumal ignorantsus ON sinu probleem kui oled “kõike proovinud” ja ikka oled paks. Jah, ka sina oma diabeedi ja ratastooliga.\nIgnorantsus? Eesti Keele Instituut defineerib seda järgmiselt – võhiklikkus, asjatundmatus.\nSee, et sa ei tea kuidas paremasse vormi saada, ei tähenda, et see ei ole võimalik.\nKui tahad enda keha parandada siis sa ei tohi teha otsuseid, plaane, kavasid ja järeldusid nagu asjatundmatu – hari ennast vastval teemal. Kasuta õppimiseks kvaliteetseid allikaid:\nUudistes refereeritud artikkel ei ole kvaliteetne allikas – tutvu originaaliga.\nRaamatukogudes erialased raamatud. Tutvu autori kvalifikatsioonidega vastaval erialal – akadeemiline haridus, tööalane kogemus jt.\nInterneti artiklid. Tutvu samuti autori kvalifikatsioonidega vastaval erialal. Ja veebisaidi info usaldusväärsusega.\nOtsi võimalikult palju erinevaid allikaid ja seisukohti antud teemas. Hinda tõendeid ja allikaid. Hinda oma ja teiste hinnanguid tõenditele.\nLisaks – kui tead, mille jaoks mida teed ja kuidas see mõjub, siis teed seda motiveeritumalt.\nLoe ka: 10 põhjust miks sa see suvi ikka veel paks oled


Lexmark tutvustab C752 värvilist laserprinterit - Fotograafia - 2019\nLexmark kuulutas välja ka X752e multifunktsionaalse toote (MFP), mis ühendab suure jõudlusega printimis-, kopeerimis-, faksimis- ja skannimisvõimalused üheks ruumikasäästvaks värvilaseraseadmeks.\nMõlemad tooted on suunatud kiirele, kuid taskukohasele värviväljundi kasvule nõudmisel töökohal. Suurenev nõudlus taskukohase värvi järele on Lexmarki konkurentsivõimelise positsiooni oma kõrge jõudlusega taskukohaste värvilahenduste pakkumisega.\nÄärmiste dokumentide värvide infusioon võib luua klientidele konkurentsieelise, "ütles Paul Lex Roek, Lexmarki tegevdirektori asepresident ja trükiseadmete ja -teenuste osakonna juhataja. Äärmiselt tähtis on anda oma ettevõtte klientidele lihtne kasutada laserseadmeid, mis pakuvad värvilist printimist taskukohase hinnaga. "\nLexmark C752 on loodud selleks, et vastata suurte ja keskmise suurusega ettevõtete nõudlikele ja laiaulatuslikele trükkimisvajadustele. Lexmark C752 võib printida kuni 20 lehekülge minutis (ppm) ühevärviliselt ja värviga ning pakub peaaegu 30 protsenti käibel olevat kulude eelist oma lähimale konkurendile.\nKõrge jõudlus ja taskukohasus Tänava hinnaga $ 1 ja raha säästvate funktsioonidega, nagu näiteks "Proof Then Print", "mustvalge printimislukk" ja "Lexmark ColorSaver tm" režiim (mis vähendab värvilist toonerit piltidel ja graafiliselt, säilitades samal ajal karge teksti). Â € "Lexmark C752 sihib nii CIO kui ka CFO-d. 600 MHz protsessoriga võib see isegi ülekaalulisematele konkurentidele üle jõuda *.\nMitmekülgsus Lexmark C752 funktsioonid on peaaegu piiramatud. Lexmark C752 pakub oma turul tegutsevatel eakaaslastel kõige laiemat meediumikäsitsemise valikut - sealhulgas keerukaid trükimeediume, nagu näiteks vinüül-etiketid - ja suurim vabatahtlik sisend- ja väljundseadmete maksimaalse paberi mahtuvus. Lisaks on Lexmark C752 ainus oma klassi laserprinter, mille valikul on 3 000-leheline viimistleja ja ümbrike toide.\nKvaliteet, töökindlus ja kasutusmugavus Lexmark C752-l on tõsi 1200 dpi lahutusvõime, mille abil saab oma värvipalette kohandada oma värvihalduri funktsiooniga. Lexmark C752 usaldusväärsus on eristav omadus: see on ainus värviline laserprinter tööstuses, mida hinnatakse ühe miljoni eluaja lehe jaoks. Kliendid hindavad oma lihtsat kasutusjuhist, intuitiivset klahvistikku ja laadimisjärgseid toonerikasse programmeerida puhas käed.\nLexmarki X752e pakub ühes printeris printimis-, kopeerimis-, skannimis- ja faksimisfunktsioone, mis pärinevad Lexmarki värvilaserprinterite ja MFP-lahenduste auhinnatud pärandist. Tänava hinnaga 7, 699 dollarit sisaldab X752e 50-leheküljeline automaatne dokumendisöötur, mille mustvalge ja kuni 14 ppm värviline skannimiskiirus kuni 23 ppm, faksi kiirus 33, 6 Kbps ja 10/100 Etherneti võrk ühendus\nLexmark X752e pakub Lexmarki e-Task-liideseid, mida saab kohandada oma ettevõtte tööstusharudele vastavatele nõuetele. Kergesti kasutatavad, intuitiivsed puuteekraanid ja kohandatud ikoonid võimaldavad klientidel algatada oma unikaalseid töövoo protsesse sõrme puudutamisega.\nE-Task liides kasutab Lexmarki äsja täiustatud Lexmarki dokumendilahenduste komplekti pakkumisi, mis võimaldab Lexmark X752e töötaja tootlikkust suurendada elektrooniliste dokumentide suunamisvõimalustega, mis muudavad traditsiooniliselt paberipõhised protsessid tunduvalt tõhusamaks.\nLexmark C752 ja X752e on kohe saadaval. Lisateavet toodete kohta leiate aadressilt www.lexmark.com/us/solutions/business/. Volitatud Lexmarki lahenduste pakkujate täielikku nimekirja leiate aadressilt www.lexmark.com/us/products/catalog.


Kommentaarid: Tervis jupsib? Parim ravim paljude hädade vastu on eneserahuldamine!\nOlen 5. august 2016 17:16\nÕhtulehes tüül ja peksan iga päev mitu korda pihku aga mõistust ikka ei tule\nvene vanasõna 5. august 2016 16:35\nsbeži vozduhh, onanism ukrepljaet organism\nEga need 5. august 2016 14:53\nSex ongi ajuta tegevus ja mida rohkem seda harrastatakse, seda juhmim aju tegevus.\nNaljakas..... 5. august 2016 12:33\nKas see nüüd reklaam sex poodidele.Neil vist äri viletsamalt minema hakkanud.Ega meie riigis võetakse siis varsti vastu ka seadus.Eneserahulduse vahendid peavad igal inimesel kodus olemas olema.Vastasel juhul järgneb trahv.:D\n. 5. august 2016 08:05\nSee on eluks kohe nii kasulik, et põhikoolis peaks selle eraldi õppeainena sisse viima.\n5. august 2016 08:46\nKogu Euroopa ja Venemaa ühtse islamiseerimise seadusega tehaksegi koolis kohustuslikuks, Aasta tagasi on vastav leping alla kirjutatud.\nyy 5. august 2016 07:26\nsee sudimine oma asjades on siis ravim. Siis tuleks asutada klubid, kus inimesekesed saaksid koos treenida ja asjatundjatelt õpetusi saada. Ja mida need arstid siis tegelevad ikka veel oma meditsiiniga ja tablettidega. Õpetagu seda, mis inimese kohe iga kell käepärast. Ainult küsimus, kas need riistakestele ei peaks vastupidavamat nahka siirdama taldadet või kasutada kunstnahka.\nAga ennekõike peaks ravima Õhtulehe perverte, kes müüksid oma ema ka maha, et kommentaare jätkuks.\nkas 5. august 2016 01:02\nhammaste puudumise vastu kah saab sellest abi?\n5. august 2016 08:48\nKindlasti, Oss kinnitab igal juhul!\nkui 6. august 2016 11:40\nhamba peale võtad, ainult siis saab.\nMaakas 4. august 2016 20:39\nNonäe! Ongi puuduvale arstiabile alternatiiv leitud!\nTasakaaluks 4. august 2016 19:25\nNüüd peaks järgnema ka artikkel kiimluse kahjulikest punktidest!\nmoraalil tuli otsas 4. august 2016 18:36\nJäle labasus ajalehes!\n6. august 2016 11:55\nsee meie riigi alustuge - alternatiiv puuduvale arstiabile\nPB. 4. august 2016 18:06\nKas see pilt peab olema abiks pihkuritele?..tegelikult väga ilus ju!\npede2003 4. august 2016 17:57\nsee pilt ei tohiks olla kuna pesu on läbinähtav ju.\nEga need 4. august 2016 17:48\nVat siin see ongi, te ei saa aru aju kasutamisest. Ega aju täistopitud akadeemiline tarkus või terroristi võime ajuga kõiksugu kurjust välja mõelda, ei ole siiski 5% ajukasutamisest, mis praegu on sugugi rohkem kasutamine. Aju kasutamine on teadvuse ja vaimu kasutamine, mis viib kasvades laiematele arusaamistele ja inimene hakkab nägema neid valdkondi, mida praegu ei nähta. Siis kasvavavad inimese arusaamad pe.rse ja kurjuse tasandilt välja, need pole enam olulised.\n123 4. august 2016 17:47\nTäna tegin vasaku käega - Hea\nTäna tegin parema käega . Väga Hea\nTäna olin litsiga - vasaku käe kahvatu vari\nCitius Altius Fortius 4. august 2016 17:43\nSiis on hästi et kuulun selle 5% meeste hulka kes põrutavad naisi iga päev, olen terve surmani. Kellel normaalaset nümfomaani kodus pole taob pihku. :)\nTerve surmani ! ? ! 5. august 2016 07:12\nVaesekene, millesse sa siis surra kavatsed ?\nSuren 5. august 2016 10:03\nsiis kui Õhtuleht pankrotti läheb.\noh õhtuleht 4. august 2016 17:29\nalles oli artikkel kus keegi rääkis ,et see on kahjulik,nüüd jälle kasulik kurat teist aru saab nii kuis tuul nii ka meel.\nmillal 5. august 2016 10:54\nkahjulikkusest võidi rääkida vaid nõuka ajal.\n. 4. august 2016 17:25\nnaised ärge uskuge seda jura!! Kõige parem rahuldaja on ikka pulk, mis on mehe külge selle tarbeks kasvanud. Muu on JAMA !!\nnaine 4. august 2016 17:29\npulgalt võib igatsugu tõbesid saada,oma käsi on ikka kindlam.\n. 4. august 2016 17:52\nno kes nühi siis sedaoma harkidevahet oma esimime sõraga edas nii et suits lendab.i\n6. august 2016 11:57\nsuitsu ei tule kuid vahtu küllaga\nEga need 4. august 2016 16:29\nNumbrid ei ütle muud, kui inimkond on piisavalt rumal ja arenematta oma suure ajuga. Aju töö asemel on aretatud per.se tööd. Inimene on aga võimeline palju enamaks kui oma pe.rse himudele allumiseks.\nxet 4. august 2016 17:39\nÜldiselt sinuga nõus, aga ... . Inimene ei ole humaanne olend. On nii häid kui ka halbu inimesi. Kui mõlemad hakkavad rohkem oma aju kasutama, siis arva ära, kellest on kahju suurem? Loomulikult neist mitte eriti headest inimestest. Halb kuid tark inimene mõtleb välja, kuidas rohkem halba teha. Ja ei ole vaja rääkida, et koos intellekti kasvuga kasvab ka inimese humaansus. Ei kasva. Mis sa arvad, mis juhtub, kui näiteks moslemi terroristid oleksid kõik nupuatid? Ilmselt oleks hulga rohkem terroriakte, mille toimepanijaid on tavalisest raskem avastada. Ja nende relvad oleksid järjest efektiivsemad.\nTead, mulle ka meeldiks, et inimesed rohkem arendaksid oma aju. Aga mitte need, kes praegu sellel planeedil elavad. Need tuleks teist liiki mõistusega olenditega asendada. Need, kes oleksid juba oma loomult rahulikud, teadmishimulised ja humaansed. Kuna praegused inimesed on täpselt vastupidised, siis mina suunaksin nende tähelepanu sõdimise asemel millegi kahjutule tegevusele. Näiteks seks. Las nikuvad, on õnnelikud ja las surevad välja järgmise jääaja jooksul. Mõistust neil ju niipalju pole, et seda üle elada.\nNii et ei maksa pahandada inimestega. Nad juba on sellised, defektsete geenidega.\nEga need 4. august 2016 17:46\nKommentaariumi jaoks liiga pikk! 5. august 2016 09:52\nSoovitan kirjutada ajust-seksist eraldi artikkel.\noh, 5. august 2016 16:48\nigal organil oma töö - ajule mõeldud ametijuhend näeb ette mõtlemise ülesandeid, suguelunditele mõeldud ametijuhend aga tollele mõeldud ülesandeid - üks ei välista teist


2019-2022 projekt - Peetri Põhikool\nIgas inimeses on päike, laskem tal särada\nLiider minus endas\nKaasaegsete õppemeetodite ja digitehnoloogiliste vahendite rakendamine õppeprotsessis\nÕpirändeprojekti ” Kaasaegsete õppemeetodite ja digitehnoloogiliste vahendite rakendamine\nõppeprotsessis” eesmärgiks on elukestva õppe võimaldamine ning läbi selle kooli kui terviku\narendamine, õpetajate toetamine uuenduslike praktikate rakendamisel õppetöös.\nÕpirände projektiga soovitakse toetada õpilaste ja õpetajate igakülgset arengut ning fookuses on alljärgnevad teemad:\nUute tehnoloogiate (sh robootika, virtuaalreaalsus, liitreaalsus) ja digitehnoloogia kaasamine õppeprotsessides ja ainetundides.\nKaasaegsete õppemeetodite ja praktikate kasutamine õpetamis- ja õppeprotsessides, sh Bloomi taksonoomia kõrgema mõtlemise taseme arengu toetamine õpilastel: analüüs/refleksioon, hinnang/arvamus, loomine, kriitiline mõtlemine ja uute õppemeetodite rakendamine töö- ja tehnoloogiaõpetuse õppegruppides sooneutraalsust silmas pidades.\nVõimaluste leidmine reaal- ja loodusainete populariseerimiseks rakendades ainetevahelist koostööd kasutades STEAM õppe põhimõtteid.\nKoostöö ja meeskonnatöö tõhustamise meetodite rakendamine kiiresti kasvavas organisatsioonis.\nÕpirännetel osalemisega soovitakse õppida rahvusvahelistest kogemustest, et saada innovaatilisi ideid kaasaegsete õpetamismeetodite ja digitehnoloogia kasutamiseks.\nProjekti planeeritud tegevused on õpirände ettevalmistamine, õpirändel osalemine, saadud\nteadmiste rakendamine, kogemuste ja info jagamine kolleegidega ja avalikkusega, põhjalik\neneseanalüüs ja kooli poolt läbiviidav sisehindamine tulemuste mõõtmiseks.\nÕpirände projektiga taotleti 18 õpirännet: 16 kursustel osalemist ja 2 töövarjuks minekut.\nToetust saadi 12 õpirände jaoks: 10 kursustel osalmist ja 2 töövarjuks minekut.\nKursused läbinud õpetajad oskavad paremini kasutada tehnoloogiat, nad on omandanud\ninnovaatilisi õpetamismeetodeid, tutvustavad omandatud teadmisi kolleegidele ja on valmis ise looma uusi õppematerjale. Omandatud oskused võimaldavad osalejatel integreerida traditsioonilisi õppemeetodeid uuenduslike materjalidega, teha klassiruumis õpilased kaasatumaks ja tunnid integreeritumaks.\nTöövarjuna osalemine annab õpetajale praktilise kogemuse jälgida vastuvõtvas organisatsioonis oleva kolleegi igapäevatööd. Töövarjuks mineku puhul on koolil vajadus jõuda sooneutraalse õppe saavutamiseni töö- ja tehnoloogiaõpetuses, mis on hetkel ka riiklik prioriteet uue koostamisel oleva õppekava valguses, mis peaks koolidesse jõudma 2019/2020. aastal. Töövarjuna osalenud õpetajad saavad kasutada uusi\nõppemeetodeid ja praktikaid käsitöö ja kodunduse ning töö- ja tehnoloogiaõpetuses koostades aineteüleseid töökavasid.\nÕpirände projekti käigus suureneb erinevate huvipoolte koostöö ja suhtlemisoskus, paraneb\nvõõrkeeleoskus, areneb õpetajate loovus ja paraneb õpetajate erialane digitaalne kirjaoskus.\nÕpirände tulemusel omavad õpetajad valmisolekut kasutada uuenduslikke õppemeetodeid, saadud uusi kogemusi ja teadmisi õppetöös.\nÕpperändes omandatud pädevusi ja kogemusi tutvustatakse õpetajatele koolisisestel koolitustel, mis aitavad saavutada õpirände eesmärke ja organisatsiooni vajadusi.\nKohalikule kogukonnale levitatakse projekti tulemusi vallalehe, projekti blogi ja kooli veebilehe kaudu.\nOluline on saadud teadmiste, partnerriikide haridussüsteemide, kultuuriliste väärtuste ja\nkaasaegsete õppemeetodite levitamine.\nÕpirändel osalejad oskavad näha õppimise erinevaid vaatenurki ja siduda rahvusvahelisi kogemusi kooli õppekavaga, millel on positiivne mõju kogu organisatsioonile.\nÕpetajad osalevad järgmistel koolitustel:\nToetatud osalejad Kursuse pealkiri\n2 Team building\n1 Virtual and Augmented\n2 Teaching in a 21st\n1 Creativity ..Critical Thinking\n1 Robotics and Augmented Reality\n1 The 4 Cs: Creativity, Critical Thinking\nJuhised haridus- ja noorsootööasutustele 2021/2022. sügisel\nDistantsõppe korraldus Peetri koolis\nSA Innove projekt\nOlen ettevõtlik 2011\nCS Week 2016\n2021 / 2022 õppeaasta\n1. tund 8.30 - 9.15\n2. tund 9.25 - 10.10\n3. tund 10.30 - 11.15\n4. tund 11.35 - 12.20\n5. tund 12.40 - 13.25\n6. tund 13.35 - 14.20\n7. tund 14.30 - 15.15\n8. tund 15.20 - 16.05\nI trimestri lõpp - 27. november\nI poolaasta lõpp - 22. jaanuar\nII trimestri lõpp - 12. märts\nII poolaasta lõpp - 11. juuni\nIII trimestri lõpp - 11. juuni\nVaheajad / trimestrid\nI vaheaeg - 25.10-31.10\nII vaheaeg - 23.12-09.01\nIII vaheaeg - 28.02-06.03\nIV vaheaeg - 25.04-01.05\nV vaheaeg - 14.06-31.08\nPargi tee 6, Peetri alevik, Rae vald, 75312 www.peetri.edu.ee\nSekretär: 606 8855\nRegistripidaja: 606 8870\nAdministraatorid: 606 8850


Porsche „Jälgi oma unistust” hoiab teie auto loomisel vahelehti - Sõidab\nPorsche ‘Track your dream’ hoiab teie auto loomisel vahelehti\nKui kavatsete unistuste auto saamiseks raha välja käia, soovite kahtlemata selle ehituse edenemist jälgida. Kuid võime seda teha pole olnud reaalsus. Porsche on seda oma veebipõhise My Porsche platvormi uue funktsiooniga Jälgi oma unistusi muutnud. Uus funktsioon annab klientidele eksklusiivse ülevaate sportautode tootmisest nende Zuffenhauseni rajatises.\nVõida 2020. aasta Porsche 911 Carrera Plus 20 000 dollarit sularahas!\n2021 Porsche 911 Turbo viskab S-i maha, kuid hoiab palju muud\nStraat kaasajastab Porsche 911-ga klassikalist head välimust\nToome oma klientidele tootmise ellu, ütleb Zuffenhauseni Porsche tehase juht Christian Friedl. Toodame iga päev oma peamises tehases väga isikupäraseid ja põnevaid sportautosid. Motivatsiooni selleks pakuvad meie kliendid kogu maailmast. Eduteguriks on meie töötajad, kes viivad klientide unistused täiuslikkuse ja kirega täide. Selle lavataguse ülevaate võimaldamine loob meile kohustuse, kuid on ka motivatsiooniallikaks.\nRakendus tehakse kõigepealt kättesaadavaks klientidele, kes ostavad 911 sportauto Austraalias, järgides seda USA, Saksamaa, Suurbritannia, Kanada, Šveits ja Hispaania. Pärast seda lisatakse täiendavaid turge. Lisaks fotodele tootmisprotsessist annab Porsche eksklusiivset teavet nii kliendi auto kui ka loenduri kohta. Jälgimine võimaldab klientidel registreeruda auto tootmise 14 verstapostil alates loomisest kuni edasimüügini.\nUuest teenusest ütles Porsche kliendisuhete asepresident Robert Ader, et Porsche usub, et annab oma klientidele juba algusest peale väga isikupärase kogemuse - see hõlmab nüüd ka aega, mille jooksul nad oma autot ootavad. Meie kliendid saavad nüüd otse vaadata, kuidas nende individuaalselt seadistatud unistuste autot ehitatakse - see suurendab ootustunnet veelgi. Ja see aitab leevendada muresid, kui vaatate, kuidas teie auto on teie nõuetele vastav.\nparimad jooksujalatsid 50 -aastasele mehele\nmaailma kümme nohikurelva


Postitaja: World Challenge detsember 27, 2010\nSuurel hulgal pastoreid on kirjutanud mulle murest oma inimeste pärast, kes lihtsalt annavad alla. „Tublid, ausad kristlased elavad selliste süü ja hukkamõistu koormate all, et see viib neid lausa meeleheitele. Ja kui nad siis ei suuda elada vastavalt iseeneste ootustele ja langevad tagasi pattu, otsustavad nad lihtsalt alla anda...“.\nVäga paljud kristlased on murdumise äärel. Mõningad neist julgevad mõelda isegi sellele, et nad ei armasta enam Jeesust, kuid keset meeleheidet annavad nad alla eelkõige iseendi suhtes.\nMõned tänapäeva jutlustajatest kuulutavad vaid positiivseid sõnumeid. Neid kuulates jääb mulje, et iga kristlane kogeb imesid, igaühe palved saavad koheselt vastatud, kõik tunnevad end hästi ja elavad veelgi paremini ning tegelikult on kogu elu üldse kui üks suur lust ja lillepidu. Mulle täitsa meeldib kuulata taolisi jutlusi, sest ma nii väga igatseks kõiki neid häid ja võrratuid asju Jumala rahvale. Kuid kahjuks ei kehti see väga paljude siirate kristlaste puhul.\nPole siis ime, et meie noored annavad järgi pettustele, sest nad ei suuda elada vastavalt religiooni poolt loodud kujutlusele rikkast, muretust, edukast ja alati positiivsest kristlasest. Nende maailm ei ole nii ideaalne, sest nemad peavad toime tulema murtud südamete-, pidevalt jätkuvate kriiside -ja pereprobleemidega.\nPaulus rääkis raskustest, öeldes: „Me ei taha ju, vennad, et teile jääks teadmata, kuidas meid Aasias ahistati: meid koormati üliväga üle meie jõu, nii et me koguni kahtlesime oma ellujäämises.“ (2 Korintlastele 1:8)\nPositiivne mõtlemine ei pane probleeme haihtuma. Nõndasamuti nagu „tunnistamine“ sellest, et neid otsekui ei eksisteerikski, ei muuda samuti midagi! Mis siis aitaks? On olemas kaks muutumatut tõde, mis on pakkunud mulle võrratut lohutust ja abi:\n• Jumal armastab mind. Ta on armastav Isa, kes tahab kanda meid läbi me nõrkuste.\n• Minu usk on see, mis on Talle kõige meelepärasem. Ta tahab, et ma usaldaksin Teda.


Pühade videopostkaart 2013 | Videoturundus.ee\nPühad on tulemas, mis tähendab, et ettevõtted, kes plaanivad oma klientidele jõuludeks videopostkaarti saata, on tõenäoliselt selle tegemise/tellimisega juba alustanud. Kui üleeelmise aasta üks huvitavamaid lahendusi oli Rootsi Posti poolt, siis sel aastal on lihtsama, kuid ka originaalse ideega tulnud välja Austraalia Post.\nAustraalia Post võimaldab oma videopostmargi kampaanias QR koodi abil lisada postkaardile või -pakile personaalne videotervitus. Allolevalt juhend, kuidas asi töötab:\nVõimaluse selgitamiseks on ka videojuhend:\nQR koodi kasutamne\nOluliselt suurema tõenäosusega võib QR koodi kohata suurtel välireklaamidel, lennukite pardaajakirjades ja mujal, kus sellel mõtet ei ole, kui näha selle kasutamist kohtades, kus sellest kasu võiks olla. Austraalia Posti lahendus ei ole küll ülemäära kreatiivne, sest QR kood postkaardil pole midagi uut, kuid kindlasti originaalne ning võimaldab lisaks tavakirjale või -postile virtuaalselt tükike ennast kaasa saata.\nNäiteks saates pühadeks füüsilisel kaardil jõululaulu sõnad võib QR koodina lisada selle esitlus videos, miks mitte kogu kollektiivi poolt, või soovides “Häid pühi ja … (QR kood)” – kus video, teksti ja või pildina on öeldud, et mida veel soovitakse.\nAustraalia Posti lahendus on küll lokaalne, kuid selle mõtet võib väga lihtsalt ära kasutada igaüks, kes jõuludeks plaanib teha e-kaardi (ka video kujul) JA saata kaarte/pakke ka füüsiliselt. Tee soov (video, e-kaart vm) eelnevalt valmis, lae üles ja kasuta mõnda QR koodi makerit, et see postkaardile või ümbrikule peale kleepida.\nLoodan, et turunduse teravamad pliiatsid suudavad postkaardilt alanud soove ja lugu virtuaalses maailmas jätkata, mitte lihtsalt lisada QR kood kodulehele või sama mõttega e-kaardile.\naustraalia, postkaart, postmark, QR, QR kood, video postkaart, videokaart


Eesti ja Rootsi peaministrid osalevad infotehnoloogia konverentsil Tallinnas, 11.12.1997 | Eesti Vabariigi Valitsus\nEesti ja Rootsipeaministrid\nosalevad infotehnoloogiakonverentsil Tallinnas\nTeisipäeval 16. detsembriltoimub Tallinnas Sakala keskuses konverents infotehnoloogiast Balti mereregioonis, mille korraldab Rootsi valitsus. Konverentsist võtavadosa Rootsi peaminister Göran Persson, transpordi- ja sideministerInes Uusmann, kaubandusminister Leif Pagrotsky, tööstusministerAnders Sundström ning tervishoiu- ja sotsiaalminister Margot Wallström.\nKonverentsil esineb avakõnegaEesti peaminister Mart Siimann. Välisminister Toomas Hendrik Ilvesteeb konverentsil ettekande Eesti rollist globaalses infoühiskonnas.\nLõunalauas kohtuvad kaheriigi peaministrid Eesti Vabariigi presidendi Lennart Meriga. Pärastlõunasööki, orienteeruvalt kell 13.30 toimub Sakala keskusespeaministrite Göran Perssoni ja Mart Siimanni ühine pressikonverents.\nLoomulikult on ajakirjanikud oodatudmitte ainult pressikonverentsile, vaid kuulama ka konverentsi ettekandeid,mis lisaks uute infotehnoloogiate üldküsimustele keskenduvadka nende kasutamisele ja juurutamisele konkreetsetes valdkondades: meditsiinis,panganduses ja äris, hariduses ja avalikus halduses.


Raamatukoi raamatupood -- Valge linn\nÜhes luksusvillas kuulikindlate aknaklaaside taga istub Karin – kuritegeliku jõugu ninamehe noor lesk – ihuüksi oma pooleaastase tütre Dreamiga. Johni, tema meest ja lapse isa, ei ole enam. Karin teadis, millesse end mässib, kui armus ambitsioonikasse gangsterisse. Nad elasid kuritegelikust rahast, mida voolas lõputult, ja Karin oli selle maailma kuninganna. Nüüd on mees surnud, raha lõppemas ja maksuamet ähvardab ka maja ära võtta. Miks ei tule ükski mehe sõpradest appi? Nad pidid ju olema kui üks pere?\n«Valge linna» tegevus toimub Stockholmi meenutavas linnas, mis on üleni talve haardes. Ka luksusvillas kestab omamoodi mentaalne jääaeg. Hoolimata oma abitust olukorrast klammerdub Karin kangekaelselt teistest parem olemise illusiooni külge. Paistab, et olukorda, kus enam hullemaks minna ei saa, on vaja, et reaalsus talle kohale jõuaks.\nKarolina Ramqvist (1976), üks oma põlvkonna mõjukamaid Rootsi kirjanikke, pälvis romaani «Valge linn« eest Per Olov Enquisti kirjandusauhinna.


Nimekiri riigireeturitest: kolm eesti-, kümme venepärast nime - Uued Uudised\nEsilehele » Uudised » Eesti » Nimekiri riigireeturitest: kolm eesti-, kümme venepärast nime\nNimekiri riigireeturitest: kolm eesti-, kümme venepärast nime\nNii mõnegi Eesti jõustruktuurides teeniva mitte-eestlase tegelik komandör võib olla pildil kujutatud isik.\nViimasel ajal on Metsavase juhtumiga seoses jutuks olnud riigireeturite rahvus ja siin on paraku ülekaal mitte-eestlaste poolel.\nDelfi küsis riigireeturite rahvuse kohta infot kaitsepolitseilt, kes vastas, et lisaks süüdi mõistetud riigireeturitele (Simm, Dressenid, Veitman) on viimase kolme aasta jooksul avalikkusele teada Venemaa eriteenistuste kasuks Eesti-vastasele ebaseaduslikule koostööle asunud ja seega riigivastase kuriteo eest süüdi mõistetud 10 inimest: Rudnev, Romanov, Gruzdev, Malõšev, Hutšbarov, Vassiljev, Zintšenko, Tihhanovski, Petrov ja Provornikov.\nViimane spioonisaaga tabas Eestit valusalt, sest reeturiks osutus pikka aega lõimumise eeskujuks toodud venelane Deniss Metsavas. See vallandas ühiskonnas diskussiooni selle üle, kas Eesti võib nn integreerunud venelasi lojaalseks pidada ja kas üldse on õige rahvust riigitruuduse aluseks võtta.\nMart Helme on öelnud, et hõimuidentiteet on üks kindlamaid enese positsioneerimise aluseid ühiskonnas.\nTeemad: Delfi riigireeturid


Pärnu linn - Lavassaare alevis Võidu tänaval asuvate kuuride müük\nLavassaare alevis Võidu tänaval asuvate kuuride müük\nLavassaare alevis Võidu 10, 15 ja 17 kinnistutel asuvad kuurid, mis on Pärnu linna omandis. Kuurid on siiani olnud Lavassaare elanike kasutuses tasuta.\nKohaliku omavalitsuse ülesannete täitmiseks ei ole Pärnu linnal neid kuure vaja ja linn on otsustanud kuuriboksid müüa elanikele hinnaga 100 eurot üks boks. Kuuribokside ostuhinnale lisandub notarilepingu sõlmimise tasu ja riigilõiv kinnistamise eest.\nKuuriboksid müüakse kasutajatele kaasomandisse. Näiteks - kui ühel kinnistul on kokku 12 boksi, siis müüakse kinnistu soovijatele ühisomandisse ning edaspidi peavad omanikud ühiselt kandma hoone haldamis- ja remondikulud. Lähitulevikus on vajal kuuride katused ühiselt uuendada ja uksed korrastada.\nLavassaare Külaselts võtab kohapeal ühendust kuuride tänaste kasutajatega, et teada saada, kes boksi osta soovivad. Kui mõni tänane kuuriboksi kasutaja loobub boksi ostmisest, on võimalus teistel soovijatel kuuriboksi omanikuks saada.\nPalume kuuribokside ostusoovist külaseltsile teada anda hiljemalt 31. augustil 2020\nAvaldus kuuriboksi ostmiseks\nDigitaalselt allkirjastatud avaldus saata e-posti aadressil merle.lillak[at]gmail.com. Avalduse saab täita ka Raba 3 asuvas külamajas, kus reedeti 16.00-18.00 on kohal külaseltsi esindaja.\nLisainfot saab Merle Lillakult telefonil 5343 2464.\nNB! Hajaasustuse programm 2021 • Taotlusvoor avatud 01.02–01.04.21


KiVaga on liitunud vaid kaks Saaremaa kooli - meiemaa.ee\nKiVaga on liitunud vaid kaks Saaremaa kooli (2)\nSA Kiusamisvaba Kool kutsub Saaremaa koole liituma KiVa kiusuennetusprogrammiga, sest seni on seda teinud vaid kaks kooli – Valjala põhikool ja Saaremaa ühisgümnaasium.\nKiVa kiusuennetusprogrammiga saab liituda 15. veebruarini, et hakata alates 2019. aasta sügisest senisest süsteemsemalt kiusamist ennetama ja vähendama.\nKiVa on Soomes Turu ülikooli teadlaste välja töötatud teadus- ja tõenduspõhine programm, mis näeb ette erinevaid konkreetseid tegevusi nii ennetustööks, juhtumite lahendamiseks kui ka kiusamise monitoorimiseks koolis.\nMuu hulgas õpivad lapsed spetsiaalsetes KiVa ennetustundides näiteks erinevaid tundeid tähele panema ja mõistma, grupisurvele vastu astuma, aga ka kiusamist märkama, sellesse sekkuma ning palju muud. Programmi kohta saab lugeda kodulehelt www.kiusamisvaba.ee.\nEestis ja ka mujal maailmas läbi viidud uuringud kinnitavad, et KiVa programm tõesti aitab kiusamist vähendada, näiteks on juba 5. aastat programmi rakendanud Eesti koolides vähenenud kiusamisohvrite osakaal ca 30%.\n2018/19. õppeaastal rakendab KiVa programmi Eestis kokku 70 kooli ja õppekohta, mis teeb vaid ligi 15% kõikidest koolidest. Sealjuures Saaremaal on praegu vaid kaks KiVa-kooli.\nTänavu on Kiusamisvaba Kooli sihtasutusel võimalik programmiga liita veel kokku ca 25 kooli, sealjuures kuni 10 venekeelset kooli. See tähendaks, et sügisest oleks Eestis peaaegu 100 KiVa-kooli, moodustades ligi 19% kõikidest koolidest.\nProgrammiga liitumiseks tuleks kooliperedel anda oma soovist märku, täites selleks veebivormi SA Kiusamisvaba Kooli kodulehel www.kiusamisvaba.ee/liitu


Enne lapse sündi ei teinud ma küll olulisi lubadusi selle kohta, et kus see laps magama hakkab. Nüüd on aga nii, et ma vist ikka eelistaks, et iga inimloom enda voodis magaks. Tegelikult eelistaks ma, et iga kassloom ka enda voodis magaks, aga minu eelistused ei loe kellelegi midagi, sest väga tihti ärkan ma nõnda, et iga rakk mu kehas on surnud ja kange.\nÜhel pool on Kurg, kes on mulle pahmaka oma karvu silma ja suhu jätnud. Teisel pool on Mari, kes parimal juhul ainult peksab mind jalgadega ja küünistab näost, halvimal juhul on ta püksi teinud, see on mööda voodit laiali (ka minu külje all) ja joriseb etteheitvalt. Mari kõrval on veel muidugi Kardo, aga tema on minust nö kilomeetrite kaugusel.\nTäna hommikul ärkasin ma selle peale, et Mari muidugi peksis ja küünistas, nagu ikka. Ukse taga kraapis Kurg, sest ta tahtis ju ka kaissu tulla. Miskipärast olime meie õelad olnud ja ukse vahelt kinni pannud. Proovisin veel kuidagi edasi magada, aga siis hakkas Mari punnitama. Noh, punnitamisega kaasnes ka see, mis punnitamisega ikka kaasneb 😀 aga ta lihtsalt ei lõpetanud ära. Nõnda üritasin ma magada sellise soundtrackiga: “Eeeeh! Ööööööh! Eeeeeh! Plurrr. Puuuuuks. Eeeeeeh! Mjäuuuuu! Kraap-kraap-kraap! Mjäuu! PLURRR!” ja kõike seda saatsid muidugi jalahoobid mulle kõhtu.\nSellel hetkel mõtlesin ma küll, et ma ei suuda nii elada. Samas see on mu enda laiskuse taga kinni, sest tegelikult paneme me ta iga öö ta enda voodisse magama. Paraku läheb aga nii, et kui ta mingi 6 paiku hommikul oma esimest toidulaari soovib saada, siis tõstan ma ta enda kõrvale, annan süüa ja jään ise magama, selle asemel, et ta voodisse tagasi tõsta. Peakski vist ikka ennast üleval olema sundima ja pärast ta tagasi panema.\nSamas hommikul unesegasena on ta lihtsalt nii armas, et ma kohe kuidagi ei raatsi teda tema enda voodisse panna, vaid tahan selle kerratõmbunud könni endale kaissu haarata ja igavesti temaga koos magada.\nKuni ma hommikul ärkan kakase ja läbipekstuna…\nMina näiteks magasin kuni ÜHEKSANDA eluaastani ema kõrval, kuigi mul oli oma tuba täitsa olemas. Ma oleks kauemgi maganud, aga lõpuks ema enam ei lubanud 🙁 Ma mäletan, et see oli kõige masendavam päev mu elus. Ma lausa VIHKASIN oma tuba ja lootsin salamisi, et see maha põleks, et ma saaksin tagasi ema juurde magama minna. Seal oli palju tsillim – sai voodist telekat vaadata ja ei pidanud üksi pimeduses olema. Da best!\nKui kaua teie oma lapsed enda kõrval hoidsite/hoiate? Kuidas võidelda tundega, et ma ei saa teda ära panna, sest ta on nii armas, kuigi ma tean, et hommikupeks ei ole armas?\nVasta\tKl-hexx 22. november 2015 at 22:22\nMis puudutab emotsionaalseid vajadusi ja nende rahuldamist. Et kui laps saab aru yhel hetkel, et ema\np5him5tteliselt tema jaoks aega ei leia siis j5tab ta selle ema muidugi rahule ja neelab oma\nturvatundevajaduse alla v5i lahendab mingi kaisukaru peal ja pere on rahul ja laps on heas kirjas, sest “ei\ntekita probleeme”. Aga siis pole sellel emal, les aastaid lapse jaoks energiat ja aega ei leidnud, hiljem\nteismeliseks saava lapsega minna kaotatud kontakti otsima ja ennast s5brannaks pakkuma v5i 80 selt\njuurelda, miks laps tal soovitab vanadekodusse minna. Aga kindlasti on ka v5hen5udlikke lapsi, kes on\nk5igega rahul ja ei tekita probleeme. V5i vanemaid, kes on mingid trikid v5lja m5telnud, et oma laps\nVasta\tMorgie 10. jaanuar 2014 at 12:31\nTõde on see, et mida väiksemana sa teda enda voodist ära harjutad, seda vähem jaksab ta selle vastu protestida.\nAh ma ei tea. Aastasena ehk?\nAga kui laps jääb haigeks, siis on targem ta kaissu võtta ja teine täiskasvanu mujale magama panna, või siis lapse voodi enda oma kõrvale tõsta, muidu sa ei kuule, kui tal hingamisraskused tekivad (ja see on tõsine oht)\nVasta\tMorgie 10. jaanuar 2014 at 12:32\nSelline režiim, kus sa lapse paned õhtul tema voodisse, aga hommikuse imetamise pealt jätad kaissu, see jätab mehega asjatamiseks vist päris mitu tundi, mis?\nVasta\tMari 7. jaanuar 2014 at 22:58\nNohjah ei ole jah. Aga kas lapse pärast peaks siis voodis asjatamisele kriipsu tõmbama?\nVasta\tAvely 7. jaanuar 2014 at 12:41\nJubin on mul praegu 7,5 kuud. Magab enda voodis. Vahel kui eriti jorin öö on, siis saab ka enda kõrvale võetud, aga üle korra nädalas seda ei ole juhtunud. Mul on kindel uneaeg. Tavaliselt ta jääb sellel ajal magama 🙂 Tal on sünnistsaati olnud üks lapike, millega mängib..imeb,närib..ilastab täis..ropsib täis jne 😛 see on tema kullakallis..kui see on olemas, siis magab seal kus vaja..emme ei loe eriti 😀\nVasta\tAnnika 7. jaanuar 2014 at 06:28\nMul küll meest ei ole, aga voodi ei ole ju ainus koht kus asja ajada w mis? 😛\nVasta\tMari 7. jaanuar 2014 at 00:15\nKallid emmed, kellel laps(ed) enda vōi teie vahel magavad. Kuidas te mehega siis üldse seda suurteinimesteasja küll ajate, wi tea? 😀\nVasta\tpia 6. jaanuar 2014 at 23:37\nOot, Mallu, aga kui tüdruk sul kuni kella 6ni hommikul oma voodis magab, siis ta ju sisuliselt ei magagi teie voodis, ütleks 😉 Tore ju, et nii hästi magada saate kõik! Enne kella 6 hommikul Mari öösel ei söögi enam? Ma oleks väga rahul kui nii hästi klapiks meil. Kahjuks veel suht tihedad öised söötmised nooremal (7kuune) ja ka vanem tuleb iga öö veel tekk kaenlas meie voodisse…\nVasta\tMallukas 6. jaanuar 2014 at 23:41\nMari sööb mingi 10 paiku õhtul ja siis jah kuuest, kui ärkab. Aga hommikul on ikka ebamugav temaga seal taielda 😀\nVasta\tHelena 6. jaanuar 2014 at 23:32\nMul kõik kolm erinevad. Rinda on kõik saanud aasta. Esimene oli sünnist saadik omas voodis. Ma ei osanud pikali imetada. Aastselt oma tuppa. Teine oli nii meie kui ka omas voodis. Hirmus halb magaja. Tegime unekooli jne. Lastetuppa läks 1,5 aastasena. Siis hakkas meie voodivahet jooksma. Õpetas selle selgeks ka esimesele lapsele. Magama jäädi alati omas voodis ja mitte iga öö ei kolitud meie. Ostsime lihtsalt suurema voodi. Ja see, et neid mitte ära ajada oli mehe mõte. Kolmas 100% kaisukas. Mees Molina voodist ära avid siis, kui keegi haige, et vähemalt üks moist magada saaks ja valvekorra üle võtaks vajadusel.\nVasta\tSirts 6. jaanuar 2014 at 22:33\nMinu poeg sündis jaanilaupäeval ja kui haiglas magas ikka oma klaasvoodikeses, sest sünnitusmaja voodid on ju nii kitsad ning suvi oli meeletult kuum siis meie kõigi huvides oli ta rahul oma magamiskohaga. Kodus võtsin ta kaissu sest palavate ilmadega tahtis ta süüa nii öösel kui päeval hästi tihti. Lisaks peale sünnitust on seljalihased nõrgad ehk siis see edasi-tagasi tõstmine oli suht painful. Mõne aja pärast lükkasime võrevoodi meie voodi külje peale ning poiss üritas seal magada kuid taaskord see imetamise järgne tõstmine öösel oli suht tüütu ning et päris mitte zombistuda, siis kui poiss sõi, mina magasin. Plaan on hoida teda seni enda kaisus, kui terve öö suudab ise ärkamata magada-siis on pointi panna teda oma voodi. Kuna öö ikka vähkremata ei möödu ning kolmekesi meil ka päris kitsas ja palav siis mees otsustas peale poolt aastat, et aitab jamast ja tema tahab nüüd magada ning kolis teise tuppa, kus temale vastav madalam temperatuur. Tulemus oli üle ootuste meeldiv. Mina saan poisiga rahulikult voodis laiutada/kiirelt pooli vahetada söötmiseks ja ei karda, et mees ärkab poisi lalina peale või talle hoopis peale keerab. Mees aga on puhanud ja heas tujus. Võin öelda, et meil hakkasid uued mesinädalad, sest käime üksteisel külas-tema minu toas telekat vaatamas ja mina tema toas miilustamas/kaisus jne. kui poiss magab. Igast halvast tuleb võtta ju parim:) Ning kaua ma ikka oma kallist pisikest (veel) poega kaisus saan hoida-nad kasvavad ju nii ruttu!!!\nNiiet Mallu, tee täpselt nii nagu sina heaks arvad sest just sina tead, mis on sinu lapsele ja sulle parim! Ühtset reeglit selles osas ei ole-see mis sobib naabri lapsele ei pruugi sobida aga sinu lapsele. Ja vastupidi. Individuaalne lähenemine on ainuõige.\nVasta\tminni 6. jaanuar 2014 at 22:19\ntütar oli vahelduva eduga mu voodis 4-aastaseni, kuni sai päris oma toa. enne seda olin ma muidugi ka uhke üksikema, niiet kaheinimesease oli meile piisavalt suur ja ruumi laiutada jagus. poisipõnn on 2 ja pool aastat vana ja minu+mehega samas voodis ma teda ette ei kujutaks, tema asub meil sünnist saati vooditaskus, mis on mõni cm meie voodist madalamal: käeulatuses, aga oma territooriumilt meie omale end ei keeruta.\nVasta\tGertu 6. jaanuar 2014 at 21:52\nMeil oli ainult esimene kuu nii, et laps magas oma voodis ja emme issi omas voodis, ma lihtsalt ei julgenud enda kõrvale magama jätta teda, kuna kartsin, et lömastan ta öösel ära. Siiis kui tekkisid gaasid hakkas meie juures magama. Ja nüüd kui laps on 10 kuune, lausa unistan sellest hetkest kui ma ei pea ärkama selle peale, et kellegi mega haisev tagumik minu näos kinni on, mind juustest ei siuktata, või jalaga silma auku saan 😀 Nii tahaks, et suures voodis on ainult emme ja issi, sest issi laiutab ja laps võtab ka enda alla pool voodit ja mina pean siis nende kahevahel magama nagu kilukarbis 😀 Aga noh omad vitsad peksavad 😀\nVasta\tPisi 6. jaanuar 2014 at 21:46\nMeie oleme kõikide lastega teinud nii, et võrevoodi meie voodi vastas ja üks külg eest àra. Laps magab pisikese teki peal, millega on teda hea kahe voodi vahel lohistada. Kui laps magab oma voodis, siis saab teda nuusutada nii, et magad oma peaga lapse voodis. Kui vaja sööta, siis tõmbad tekiga oma voodisse. Kui lapsel rinnast võõrutatud, siis voodile külg tagasi.\nVasta\tKaire 6. jaanuar 2014 at 22:56\nJust just. Mul oli ka nii korraldatud. 😀\nVasta\tKaire 6. jaanuar 2014 at 21:45\nMul oli sama jama. Öise söömisega oli ka jama, ma ei püsinud ärkvel. Aga mingi hetk ärkasin ja siis tõstsin lapse oma koikusse. Hommikul ei viitsinud enam ja siis ärkasin ka kange ja valusana. Aga siis kui öise söömise ära jätsin ja hommikune söök normaalsemale ajale liikus (minu jaoks siis kell 7), siis jäi ära ka kaisus kangeks magamine.\nJa me sättisime nii, et laps ühel pool ja mees teisel pool. Nii oli alati kuhugi põgeneda kui kitsaks kippus. 😛\nVasta\tKea 6. jaanuar 2014 at 20:40\nLoen neid kommentaare ja imestan, nagu mõned teisedki siin. Miks te oma mehe kupatate diivanile/põrandale ? See oli ju tema voodi ennem ja mehed tahavad samamoodi lähedust.\nHaigus ja muu selline ning vahest nunnutamine on tore, aga kui laps on juba 3ne?\nSeletage pliis mulle lastetule.\nVasta\tAnette 6. jaanuar 2014 at 23:26\nMina ei oska seletada ja never ei kupataks ise meest põrandale või diivanile. Kui ta haige on, siis magab diivanvoodil, seal soojem ka ja kui ta ise tunneb, et peaks parema une nimel eraldi magama. Õnneks ta on üsna hea unega ja eraldi pole selle tõttu pidanud magama. Laps magab ka öösel väga hästi.\nMa tean paari, kellel laps öösiti ärkab tihti ja mehel on väga kerge uni. Magabki eraldi toas, sest kui ta juba ärkab, siis magama väga ei jää. Täiesti unetu oli vahepeal, unerohudki ei pidavat eriti paremaks tegema. Ma loodan, et nende suhe ikka peab vastu sellele pingele, tore perekond on.\nVasta\tMaria 6. jaanuar 2014 at 19:37\nPoeg on 3,8 a ja magab meie voodis 🙂 Laps ühes otsas, abikaasa teises ja mina keskel 🙂 Meil ülilai voodi ja kõikidel väga mõnus nii. Alguses magas meiega, siis umbes 6 kuud magas oma võrekas ja siis kui ta ükskord haige oli võtsin ta uuesti meiega ja nii jäigi 🙂 Olukord sobib kõikidele. Pealegi lisab see palju särtsu suhtele kuna oleme väga leidlikuks muutunud, et kus siis ajada asja mida laps nägema ei peaks 🙂 Niikaua kui soovib magagu meiega, täiesti tõsiselt mõtlen kusjuures 😀\nVasta\tMaire 6. jaanuar 2014 at 19:47\nMaria, peaasi et suhe ei kannataks onju 😉 … motivatsioon vürtsi lisamiseks suhtele 😀 ..\nVasta\tMaire 6. jaanuar 2014 at 19:11\nkeegi siin kommenteeris, et kui mees kaugel tööl, magab laps ema juures, ja kui mees kodus, peab üks vanematest diivanile kolima.\nmilleks on olemas siis mees? – aitäh et tegid lapse valmis, ilgelt tore et raha teenid, kuid koju tulles naise kõrval magada vot ei saa…\nkas mees ei tahagi lähedust? tunda et on tähtis naisele?\nleian et laps ei tohiks tulla nii tõsisel määral mehe ja naise vahele, et 1 peaks selle pärast diivanil magama.\nja see et laps kisab kui oma voodisse panna. see on ju ülimalt loogiline, kui ta on kogu aeg nt ema kõrval maganud, soe, mõnus, pehme, saab alati kaissu ja emme on AINULT tema.\nlapsed on suurepärased manipuleerijad, ja selle peab vanem ise ära tabama.\non olemas ju mitmesuguseid vanemaid, on neid kes on kõvema närviga ja on neid, kes ei kannata nuttu. ja nii kui laps teeb natuke rohkem kisa, antakse alla ja laps saab mis soovib.\nok, saan aru kui laps on pisi pisi. imetav ema ka veel. rinnapiim käib seedimisest ju kiiremini läbi kui rinnapiimaasendaja, ja seega on vaja tihemini sööta, ka öösel. vot siis saan aru, et on mugavam kui magab kõrval.\naga kui laps on juba nn täiskasvanute söögi peal, ja ei vaja nii palju imetamist. saab ju muuta reziimi. nt mitte anda rinda voodis, vaid nt diivanil. ja imetamise ajal magama ei lase jääda, vaid lõpetab tegevuse, ning seejärel oma voodisse tuttu.\nselliste probleemide puhul on aidanud mind see “superlapsehoidja” saade, ja samuti igast lastekasvatusraamatud. kuidas tuleb lapsele kindlat rutiini õpetada, oma voodit tutvustada, samuti õpetab ära tundma manipuleerivat nuttu ning hädakisa. samuti kuidas harjutada millegagi. harjumust on lihtne sisse harjutada (võta näiteks enda kõrval magamine), kuid raske välja harjutada. muidugi usun et leidub ka häid näiteid, kus laps on leplik ja rahulik, kuid on ka totaalseid kangekaelasid…\nMallukas, hoia oma neiukest enda juures nii palju kui süda lustib, aga võid ju aeg ajalt konrollida kas ta oma voodiga ka lepib, nt päevaunega. siis on ju kõik korras 🙂 nii pisike ei oska veel manipuleerida ja te naudite koosolemist ülekõige 🙂\nVasta\tEvelin 6. jaanuar 2014 at 18:42\nNii palju kommentaare magamise kohta!\nMina kui esimese lapse ema, elasin samuti yle palju surmtosiseid dilemmasid: kus/millal laps magab, mida/millal/kuidas laps soob, mangib, istub, lamab. Kui aeg moodus, siis ma moistsin, et see, mis oli olnud sydant muserdav probleem kuu tagasi, polnud tana tahtis enam. Ja nii iga kuu tagant.\nSeega koige tahtsam on see, ykskoik, mis sa teed, et SINA ise oled rahul. Laps peab kohanema sinuga ja sinu soovidega. joudu 🙂\nVasta\tJana 6. jaanuar 2014 at 18:20\nEsimene laps magas kuni 1a2k umbes minu külje all, magas ilusti rahulikult ja harjusin ära, oma võrevoodit vihkas kirglikult, võibolla ma ei harjutanud piisavalt aga ei kannatanud lapse karjumist. Pikemalt ma ei tahtnud ja ei plaaninud teda enda kõrval hoida, ostsime lapsevoodi ja sinna ta kolis harjutamise järgselt.\nPraegune tita on 6,5 k vana aga kõvema kisaga 🙂 magab mu kõrval aga tahaks ikka varem tema enda voodisse panna. Alustasin unekooliga, et oskaks ise uinuda ja tahan 7-8k vanuselt harjutada tema enda voodisse. Eks näis kuidas välja tuleb ja kuidas mu närvid selle kisa välja kannatavad. 🙂\nVasta\tKrissu 6. jaanuar 2014 at 17:28\nMeie plika ei ole meie kõrval maganud tervet ööd rohkem kui oma esimese eluöö…\nEsimesed 2-3 kuud magas ta küll meie magamistoas aga voodite vahel oli kõva meeter maad ja siis kolis (nagu öeldud kui mees suutis oma “man-cave’ga” hüvasti jätta) plika oma tuppa. Elu parim otsus – magasin mina, magas mees ja plika ka 🙂\nEks ta nüüd 4-aastasena aeg-ajalt ikka nihverdab end varahommikul meie juurde, kuid seda juhtub vast korra kuus või nii…\nVasta\tT. 6. jaanuar 2014 at 17:23\nKui ma ausalt ütlen siis mingi eelmine ronisin empsi kõrvale sest akna kolin oli nii ränk ja ei saanud magada ja oma tuppa ei viitsinud voodit teha öösel kell kolm, seega empsi kõrvale oli kõige lihtsam minna ja vanust on 23 😀 võiks nagu ise lapsi saama hakata eksole 😀 aga muidu vist ikka pubeka aes sai ka veel empsi kõrvale ronitud kui ei viitsinud oma voodit taaskord ära teha, a ta muidu ütles küll et mine aga oma tuppa ei roni siia 😀 ilmselgelt keerasin ma ennast öösiti kardina sisse ja tahtsin koos kardina puuga alla tulla ja öösel peksin teda 😀 tavaline 😀\nVasta\tT. 6. jaanuar 2014 at 17:24\neelmine kuuuu * 😀\nVasta\tkonkreete 7. jaanuar 2014 at 01:36\nma reaalselt, kui emaga elasin veel ja haigeks jäin, siis komberdasin keset ööd, kui palavik ja reaalsusetaju kadu tekkis, ema kõrvale. viimane kord vist 16-aastaselt. Üks kord olin 22-aastaselt ka haige ja kohe tuli siuke hale emme voodisse magamaminemise vajadus. Paraku elasin ma siis juba üksi ja teises linnas… aga jah, naljakas. mees jäi suvel palavikku, 29-aastane, ja samamoodi esimese asjana kohe “emmmeeee” 😀 Veider, et see lapsepõlve turvatunde igatsus just siis tekib, kui kõrge palavik tuleb. ma ei räägi siin 37,2 palavikust, vaid ikka sellest mis tõesti reaalsustaju kuhugi minema ajab, noh nii 39 kraadi kanti ja edasi.\nVasta\tRiina 6. jaanuar 2014 at 17:15\nMul poiss magab ka minu juures.\nÕhtul jääb enda voodisse magama, kuid öösel ärkab üles ja tahab meie juurde. Kui mees Soomes, siis pole probleemi, aga kui kodus käimas, siis peab kumbki meist elutoa diivanile kolima, sest muidu ei mahu lihtsalt. Poisile meeldib veel laiata ka nagu segane. Veider on see, et ta pulgakas on minu voodi juures, vahe on vast mingi 20cm. Ja kui beebi oli, siis magas ilusti enda voodis ja polnud mingit probleemi. Nüüd vahest lausa pistab kisama, kui voodisse hakkan teda panema- ei lase lahti ja nutab 🙁 Nüüd lähme ostame mingi päev talle uue voodi. Ehk tunneb ennast pulgakas nagu vangis. Saab pikendatava voodi. See mahub täpselt minu voodi ja seina vahele, niiet siis on ta nagu koguaeg minu kõrval. Ehk hakkab siis ka korralikult öösel magama.\nVasta\tkristel 6. jaanuar 2014 at 16:48\nkes on beebs??\nVasta\tSirle 6. jaanuar 2014 at 16:47\nIlusad kleidid igatahes – ma tahtsin nr 5 kleiti tellida, aga sellelt kodulehelt ei saa Eestisse tellida, nii et üks mure vähem. 😀\nVasta\tSirle 6. jaanuar 2014 at 20:55\nAndestust. Kirjutasin oma kleidi kommentaari vale sissekande alla. Ei tahtnud seda teemat risustada.\nVasta\tKätlin 6. jaanuar 2014 at 16:40\nLili magas esimesed 2 kuud minu kõrval nii, et tema voodil oli üks külg maha võetud ja selle küljega siis oli vastu meie voodit. Nii oli hea, ma sain pilku imehästi peal hoida, aga samas oli ta ikkagi oma voodis. Siis hakkas ta aga hirmsasti nihverdama ja puges ikka meie voodisse. Mõeldud tehtud, panime puudu oleva külje jälle tagasi ja lükkasime voodi eemale. 6 kuuseks saades kolis päris oma tuppa. Meie põhimõte oli selline, et kui laps hakkab ennast püsti ajama ja näeb algusest peale, et ta magab oma toas, siis ta arvab, et see ongi normaalne. Seega, kui ta oleks püsti ajades olnud veel meiega samas toas, siis süveneks talle järjest rohkem arvamus, et tema koht ongi seal, et emme-issi peavadki koguaeg silmapiiril olema ning hiljem seda arvamust muuta ja teda oma tuppa tõsta oleks kümneid kordi keerulisem.\nIse oleme siiamaani väga rahul selle otsusega, sest nii saan ka ise paremini magada. Muidu ikka kuulsin kuidas ta enda pööramise ajal ka ähkis ja puhkis ning mina oma kerge unega olen ju iga piuksu peale üleval. Nüüd õnneks neid niisama ähkimisi-puhkimisi ei kuule ja puhkan ka korralikult välja. Esimesed kuud magasime nii, et hoidsime tema toa ukse lahti, aga nüüd tõmbame selle ka veel kinni, et ma ühtegi ähkimist ei kuuleks ja et mehe norskamine last üles ei ärataks 😀 Muidugi selle teo üheks eelduseks on terve öö magav laps. Need, kes öösiti veel 10 korda tissitavad, ilmselt nii ei viitsi.\nVasta\tMaret 6. jaanuar 2014 at 15:52\nMeil alguses laps magas kogu aeg oma voodis, püüdlikult viisin ta iga kord pärast söötmist tagasi, sest mul oli jube hirm, et ma ta une pealt kuidagi ära lämmatada suudan, teki talle üle pea tõmban vms. Siis kui ta oli juba suurem (miski viiekuune) ja mina enam selline paanikajaanika ei olnud, hakkasin ka teda sujuvalt hommikupoole enda juurde jätma, sest nii nunnu oli, kuidas ta kaisus magas meie vahel ja ta magas hommikuti siis alati kauem. Noh, nüüd on laps 1a ja 2 kuud ja ikka veel magab pärast varahommikust tissi meie juures. Muidu see meid ei sega ja oma asjad on varahommikuks ammu aetud, aga kui laps tõbine, gaasid või hambad liiga teevad, siis ta tahab juba suht varakult meie juurde saada ( a la ühe paiku, kui me ise alles magama läheme) ja vot siis küll mõtlen, et oli vaja teda üldse meie voodisse harjutada. Nüüd on ta juba paras volask kah, magab tavaliselt risti voodis meil, pea kuskil minu kurgu all ja jalad mehe näos. Ehk siis kogu peksu saab mees. 😀\nVasta\tK. 6. jaanuar 2014 at 15:48\nMinul magas laps sünnist saati oma voodis. Paar korda jäin ka ikka vaatama, kui armas ta on, hommikul ärkasin üles väga pahura ja unisena.\nLisaks mõtlen ma, kui vanemad võtavad lapse enda kaissu, sest ei raatsi ära panna oma voodisse. Ja siis hakkavad seda unekooli tegema, mis on minu arust üsna julm värk. Kas poleks lihtsam siis laps kohe oma voodi panna. Või tõesti loodavad kõik vanemad, et minu laps läheb nüüd ikka rõõmsalt ja vabatahtlikult suurest voodist väiksesse?\nJa teine asi veel. Enamasti on vanemate voodi meeletult pehme, lapsele pannakse külje alla kivikõva madrats, siis oleks ju üsna imelik, et see väike vääks tahaks sealt pehmest asemest minna kõvale pinnale 😉\nSiinkohal ütlen kohe, et mul endal on voodis väga kõva madrats ja lapsel oli voodis ka mingi tatra-kookose madrats, pehmusega ei hiilga mitte ükski.\nOlen nüüd võibolla väga rumal, aga kui paari aastased lapsed vanemate kaisus magavad, siis kus mees ja naine omavahelisi asju ajavad? 😀\nMa kogu aeg mõtlen, kui keegi jälle räägib, kui ta eriti vana laps ikka veel tema kaisus magab, kas nad siis mehega omavahel üldse ei seksi? Või olen ma lihtsalt rumal 😛\nVasta\tRiina 6. jaanuar 2014 at 15:34\nPoeg (2a 9k) on enamiku ajast oma voodis maganud Oli pudelilaps, sõi oma RPA ära, panin voodisse ja magas. Nii alates sünnist. Vahepeal, umbes aastavanusena, oli öösiti rahutu ja siis võtsime ta endi vahele. Praegu suurde voodisse ei kipu. Kui, siis ainult müramiseks.\nTütar (1a 7k) on rinnalaps, saab veel rinda hommikuti ja õhtuti ja magab meie voodis. Algul oli ta voodil üks külg maas ja vastu meie voodit, nii et söötsin ära ja vinnasin ta oma voodisse tagasi. Aga see konstruktsioon oli kuidagi ebastabiilne ja kui ta rohkem rabelema ja rullima hakkas, siis panime võre ette. Ja nüüd on siis nii, et magama jääb tissiga meie voodis ja magab seal terve öö. Vahepeal sööb,vahepeal ma keeran talle konkreetselt selja ja siis on nii mõnus tunda, kuidas ta litsub end minu selja vastu ja nohiseb mõnusalt 🙂 Eks ma algul proovisin teda panna enda voodisse, kui me ise magama läksime, aga ta tihtipeale ärkas suure kisaga üles. Ja neil kordadel kui see õnnestus, ajas ta mind kisades üles umbes 2-3 ajal. Nii et las ta siis olla meie juures, ega ta sinna igavesti ikka ei jää.\nVasta\tTuuli 6. jaanuar 2014 at 15:33\nIdeaalis jah võiks ju laps oma voodis magada. Aga nagu elu on näidanud, siis seda juhtub harva. Põhjuseks on see, et endal on ju nii mugav imetamise ajal tukkuda ja kuidagi ei raatsi pisikest armsakest oma voodisse tagasi viia. Minul oli täpselt samamoodi, alguses tundus mulle ääretult mugav just imetamise ajal teda enda kõrval hoida, aga ta ju aina kasvas ja kasvas ja kuigi meil on suuuur voodi, siis ei mahtunud enam meeski meie kõrvale. Alustasin siis nii, et võtsin võrevoodil ühe külje eest ja panin meie kõrvale ja nagu imeväel hakkas laps oma voodis magama. Ja kui ta niimoodi juba mitu nädalat magas, siis panime võre tagasi ette ja laps jäi oma voodisse. Magas seal paar kuud ja mis juhtus jälle? Laps jäi haigeks ja nohuseks ja oli ju nii kahju teda seal võrevoodis üksildasena vaadata ja nii ta JÄLLE meie kõrvale tuli. Poja on nüüd 1 a ja 3 kuune, isa magab diivanil ja mina magan 2 meetri laiuses voodi ääre peal! Oma voodis magamisest ei taha ta midagi kuulda. Tegime siis jälle seda head vana toimivat nippi, et võtsime võreka ääre ära ja panime oma voodi kõrvale, aga vot sulle! Polegi enam nii tobuke, saab juba asjast aru ja ronib ikka keset ööd oma voodist minu kaissu. Hommikul ärkan kangete kontidega ja pahasena, et ma ei suuda last oma voodisse magama saada. Eks siis elu näitab, kuna see juhtub 😀 Sulle aga soovitan, et hoia Mari niikaua enda juures, kuni sule endal mugav ja kuni ta nii väike on, et ei taipa su voodisse ronida! Edu!\nVasta\tSvea 6. jaanuar 2014 at 15:14\nMul läks laps oma voodisse magama kui oli 11k vana, nii raske oli emotsionaalselt mu jaoks see. Käisin iga sekundi tagant vaatamas, kas tal on kõik hästi. Alguses oli raske ja hiljem olin rõõmus, sest laps magas end paremini välja oma voodis ja samuti meie. 🙂\nVasta\tLiisi 6. jaanuar 2014 at 15:13\nMinu 6-kuune magab minu kaisus. On olnud perioode kui on ka enda voodis maganud, aga enamasti ainult mingi osa ööst. Jäin/jään söötes magama. Kuna ta on pool oma elust olnud eriti tihe ärkaja, siis on mul endal lihtsam/mugavam kui ta on mu kõrval. Eraldi voodisse niipea ei plaani harjutada, tahaks enne, et ärkamised harvemaks muutuksid. Samas võibolla aitakski see, kui magab eraldi, aga mul praegu pole selleks jaksu ega nii suurt tahtmist.\nVasta\tp6rgukiz 6. jaanuar 2014 at 15:11\nMul 3 last. 18, 8 ja 5. Mitte keegi neist pole beebina meie kaisus maganud, igal inimesel oma voodi synnist saati 🙂\nVäiksem aga ronib hetkel meie kaissu vahel, tal mingi kollide ja pimeduse maania. Kui magama jääb, viib Issi ta oma voodisse. Tuli p6leb tal toas kogu öö.\nSul täitsa loetav blogi 😉\nVasta\tKaija 6. jaanuar 2014 at 15:04\nTa veel pisi, aga vaata et ta liiga kauaks kaissu ei jää. Minu vanem plika kes sai nüüd 5 aastaseks on kogu aeg minu kõrval maganud ja sellest oli väga raske lahti saada. Kuskil pool aastat olen ma kõike üritanud et ta magaks oma voodis ja jääks ise magama, et mina ka rahulikult saaks olla . Nüüd ta lõpuks magab oma voodis, eraldi toas, aga öösel poeb ikka minu juurde kuna kardab halbu unenägusid. Teine plika mul 8 kuune, magab nii kaisus kui ka oma voodis. Harjutan teda iseseisvalt magama jääma. Panen voodisse ja olen kõrval. Patsutan ja paitan ja jääb kenasti magama. Ehk nii ka jääb 🙂\nVasta\tAili 6. jaanuar 2014 at 14:54\nKogemust veel ei ole, aga meie voodi on nii tilluke, et last ei julgeks sinna küll võtta. Seega plaanis on ta tema enda voodisse magama panna.\nKüll aga ideaalses maailmas kussutaksin teda meie kaisus elu lõpuni ilmselt 😀 Aga eks ole näha, võib-olla kupatan mehe maha magama ja nunnutan ise väikemeest enda tissi otsas. Eks lähinädalatel saa sellel teemal selgusele 😀\nVasta\tAnnika 6. jaanuar 2014 at 14:42\nMa ka tuleriida materjal ilmselt siis 😀 laps magas minu kõrval kuni 5a. Väiksena oli kergem süüa anda ja mul oli see hällisurma paranoia, siis oligi minu kaisus. Pärast mehest lahkuminekut magas ka minu kõrval, oli siis nats alla aasta. Üritasin küll ta oma voodisse saada kui oli 2a aga pärast 2 ööd nutmist ja unetust andsin alla. Ju pold õige aeg. Siis kolisime Soome ja kuna oli 1 tuba siis pold ruumi 2 voodi jaoks. Magaski mu kõrval. Aga siis oli meil keegi külas, kes magas madratsiga põrandal ja pliks tahtis ise ka siis seal magada edaspidi. Ja nii jäigi, kuni kolisime 2-toalisesse. Siis sai oma voodi minu voodi kõrvale, kus kohe magas ja ei mingit probleemi, mõned kuud hiljem sai ta selle toa endale ja magas ka üksi ilusti seal toas. Magama minekuga pole mingeid probleeme. Ma ei ole ka mingi ninnunännu, teiste beebisid näiteks meelsasti sülle ei võta. Mulle meeldib see tunne olla lapsega väga lähedane, kurb on mõelda, et mõned emad panevad oma vastsündinu kohe oma tuppa magama. Nojh, et suhted mehega säiliks…..aga see pisi ju vajab lähedust. Laps kasvab ju nagunii suureks ega vaja enam sellist kõrval magamise lähedust. Mees ei ole ju laps, et aru ei saaks, kuigi suuremosa delfi naisteka foorumi juttudest nii väidavad 😀\nVasta\tMerilin 6. jaanuar 2014 at 14:38\nJuba sünnitusmajas magas ta oma ratastega kausis 😀 7 kuune praegu ja siiamaani magab ilusti oma voodis\nVasta\tmari(päriselt ka) 6. jaanuar 2014 at 14:30\nminu vanem neiu(7a) magas minu kõrval ainult peale sünnitust haiglas, peale seda kolis oma voodisse ja sinna ka jäi 🙂 oma kõrvale olen teda lubanud ainult nendel perioodidel, kui ta on väga haige olnud, muidu magab ikka korralikult oma voodis. isegi mu tolleaegne perearst imestas, et kuidas laps nii rahulikult võib oma voodis asjatada :)… uue preili kavatsen ka ikka kohe koju jõudes oma voodisse harjutada, olen vist liiga laisk, et teda hiljem harjutama hakata 🙂\nVasta\ti 6. jaanuar 2014 at 14:30\nmeie peres kõigil omad toad. st. mina magan praegu titega (1a3k) ühes toas, voodis.\naga eile kobisin mehe tuppa voodisse telekat vaatama, krapsti oli ka mu 8a poeg kaisus.\nmees tuli ka lõpuks voodisse, hakkas poissi ära kupatama mu kõrvalt. soovitasin tal endal\npoisi tuppa, poisi voodisse minna. aga see 8a magas kuni tite sünnini mul kaisus, seega 7nda aastani.\nVasta\triina 6. jaanuar 2014 at 14:26\nlõpuks taandub asi ikka sellele, kuvõrd kvaliteetse une saad, kui laps kõrval magab. mina näiteks ei saa sedasi magada. ise üleni kange ja magan kuidagi pinnapealselt.\nmu lapsed on beebina oma voodis maganud, voodi minu voodi kõrval. vahel magasid kaisus ka, kui imetamise ajal ära vajusin.\nja on olnud perioode, kus lapse tema enda voodisse panek võrdub röökiv laps.\nhetkel on nii, et 3.5a magab enda voodis ja 1a 10k tuleb poolest ööst kaissu. kuna ta jääb minust eemal magama, siis väga ei häiri.\nvahel aga juhtub nii, et keset ööd laekuvad mõlemad. siis lükatakse issi voodist välja ja olen tüdrukute vahele kinni kiilunud. too öö ma ei maga.\nmõnikord on ülimalt mõnus, kui vastu hommikut üks väike roosas pidžaamas soe sepik kaissu poeb, käed ümber kaela viskab, silmad kinni ja naeratus näol “emme” sosistab ja sedasi magama vajub. siis tahaks heldimusest lõhki minna 🙂\nVasta\tSookiva 6. jaanuar 2014 at 14:25\nKui mu laps alles väike oli, siis ma kategooriliselt keeldusin teda enda kõrvale magama võtmast. Mulle piisas elukaaslase laiutamisestki, mis siis veel kahe laiutisega peale hakata. Selle asemel kargasin ma iga tema väiksema piiksu või vähkremise peale voodist üles, toppisin talle luti suhu või kussutasin ta magama. Kuigi see mu unerežiimile hästi ei mõjunud, kannatasin ma sellise elukorralduse ära, sest suurest emaarmastusest hoolimata ma tõesti ei tahtnud teda enda kõrvale laiutama. Selline trall kestis kuni laps sai 11 kuuseks. Siis juhtus nii, et ma pidin opile minema ja laps jäi paariks päevaks ämma kantseldada. Tema aga võttis lapse kägisemise peale kaissu. Ja nii siis oligi, ei pääsenud sellest lapse kaissu võtmisest ma enam kuidagi, sest muidu ta lihtsalt karjus pool ööd. Noh, mingis mõttes oli muidugi mugavam, ma ei pidanud iga natukese aja tagant voodist välja kargama, vaid sain kenasti hommikuni magada. Ja laps oli ka rõõsa ja rõõmus. Aga need minu haiged ribid kitsikuses magamisest… oeh, see oli ikka kole aeg.\nKui laps sai kolmeseks, siis mul sai nendest haigetest ribidest nii siiber, et ma lihtsalt ei võtnud teda enam kaissu. Tegin talle selgeks, et ta peab oma voodis magama ja tal ei jää midagi muud üle. Otseloomulikult ei olnud ta sellega rahul ja esimesed nädal aega üritas igal öösel mulle kaissu ronida. Ükskord ta seisis ligi 2 tundi mu voodi ääres ja üritas iga natukese aja tagant minu kõrvale viskuda, mina aga lükkasin ta külmavereliselt voodist välja. Umbes 10 minutit enne minu äratuskella sai tal villand ja ta ronis oma voodisse tagasi. Nii palju siis minu toredast hommikusest unest, eks 😀 igatahes tasus see lõpuks end ära, sest minu kõrvale ta enam ei tükkinud. Selle asemel leidis ta uued ohvrid – mamma ja papa. Nemad nii kindlameelsed ei olnud ning teda oma voodisse tagasi ei saatnud, nii pidid nad ise teda kaisutama. Mulle see tegelikult ei meeldinud, sest lapse koht on ikka oma voodis (sellest me siinkohal ei räägi, et ma ise mingi 10 aastat ema kaisus põõnasin), aga ei suutnud ma ei lapsele ega ämmale-äiale seda selgeks teha. Aga noh, eks see oli nende enda otsus sedasi kitsastes oludes magamist kannatada, mis mul seal ikka öelda oli.\nLõppkokkuvõttes olin ma rahul sellega, et ise kitsikusest pääsesin, ülejäänu oli juba teiste rida.\nVasta\tViki 6. jaanuar 2014 at 14:25\nMinu jaoks pole normaalne lapsega koos magada. Meil on küll mega suur voodi, aga sellegipoolest läks laps kohe oma voodisse magama ja teeb seda siiani (praegu 1,5 aastane). Samas ma ei vaata kellegile viltu, kes seda teevad, kui see perele sobib, siis miks mitte. Mulle ei sobi kuna mulle meeldib laiutada, magan kõhuli, käed-jalad laiali, kuhu see laps seal veel mahuks 😀 Teiseks meeldib mulle õhtuti kui laps on magama ära läinud rahus filme vaadata, mehega juttu rääkida jne. Paar korda beebieas proovisime koosmagamist ja minu jaoks olid need täiesti magamata ööd.\nVasta\tSilja 6. jaanuar 2014 at 14:21\nMa täpselt ei mäleta, millal laps oma voodis magama hakkas, aga 8 kuuselt ta juba enamus kordadest magas ikka oma voodist, nagu oma blogist just uurisin 😀 Ja meie puhul oli lihtsalt see, et Lisette sünnist saati magas nii kehvasti. Iga poole tunni tagant ärkas üles ja siis, ma pakun, et kuskil 7-8 kuul viisimegi ta oma tuppa ja hakkasime teda seal harjutama magama. Harjus ja hakkas ka paremini magama ja nüüd, kui ta on 1,5 aastane, magab ta hästi! Ja enam ei oskagi meie kaisus magada…\nNing see tunne, et ei tahaks teda oma kaisust ära lasta, kestab mul siiani. Ikka tahaks teda kaissu ja kui ta siis hommikul tuleb, siis apppiiiii miks ta ei võiks kauem mul kaisus püsida, miks ta peab kohe mängima minema, miks, MIKS? Samas, nii hea on öösiti reaalselt magada ja nii, et laps enam ei peksa ega trügi jne. Nüüd on jäänud vaid kass 🙂\nVasta\tMarilyn :) 6. jaanuar 2014 at 14:21\nVabandust vead tulid sisse !\nja mitte 2,4 kuud vaid 2,4 aastat 😉\nVasta\tMaire 6. jaanuar 2014 at 14:21\nesimene laps magas u 3 kuud minu kõrval. siis oli probleem et ta polnud oma voodiga harjunud. u 2 kuuselt hakkasin teda tema voodisse harjutama. et minu lõhn seal oleks, panin natukeseks nt enda pluusi sinna kõrvale vms. alul magas mu hommikumantel peal. ja vaikselt harjutasin ära.\nteine laps oli mõni öö, ei suutnud enam magada kui keegi peale mehe kõrval on.\nkolmas laps magab minu kõrval siis, kui tal on nohu-köha kõvemat laadi, selline mis vajab öist aurutamist, muidu ikka oma voodis.\nesimene laps kolis u 1.5selt oma tuppa, teine kolis suurema juurde u 6 kuuselt, siis kui enam öösel süüa ei tahtnud, ja kolmas läks samuti kuue kuuselt.\nselles suhtes, et esimesega oli harjutamine kõige raskem. kohati oli tunne, et mina olen see, kel on raskusi harjuda lapsest eemal olema, temal on suht suva kohati. siis oli tunne, et see võrekas toa teises otsas on kilomeetrite kauguses. kas ma kuulen kui miskit juhtub? kas on tal hea? tekk peal? igatsust pole? esimene öö oli mulle raskeim. laps magas nagu mõmm seal. piuksugi ei teinud terve öö.\nnüüd magavad lapsed siis minu juures, kui on haiged tõsiselt. eelkõige siis, kui on palavik. mitut last isegi väsitavam hoida, hakka veel öösel ka teises toas kraadimas käima. kui on kõrval on palju lihtsam käega kuumust katsuda või kraadiklaas alla .\nma leian et mul omal oli ükskõik mille harjutamine kõige raskem just esimese lapsega. noor ja kogenematu nagu ma olin…kõik läks katse-eksituse meetodil. laps tundub ju nii pisike ja õrnake, nagu väike keraamiline kujuke, kes läheb katki. paneks lapse mullikile sisse kuhugile endale hästi lähedale 🙂\nmagamise kohta ütleks nii, et see on üks esimesi iseseisvaid asju, mida saab vanem lapsele õpetada. ise magama jääda, oma voodis, oma toas…tegija värk ju.\nnüüd, kolmanda lapsega tundub nii mõnigi asi nii lihtne. laps on 8 kuune, jääb magama lastetoas, ise, üksi, kui on uneaeg, viin lapse voodisse pikali, tekk peale, lutt suhu kui soovib, tuli kustu ja minekut. ainus valgus mis on jääb õhuniisutaja valgus, muud mitte midagi. laps puhkab paremini, ise puhkad paremini. kaisutamiseks ja nunnutsemiseks on kodusel emal päeval küll aega. mul vähemalt oli 🙂\nVasta\tMarilyn :) 6. jaanuar 2014 at 14:17\nAusalt ma ei mäleta kas ma enda preilit ka väiksena öösel kaissu magama võtsin, mäletan ainult seda, et esimesed kuuaega ärkasin öösel hiruga ülesse, et kus laps on ega me mehega teda laiaks pole maganud aga sellepeale ütles mees läbi une pimedas toas, et sa panid ta ju ammu juba enda voodisse ja siis panin ma pea rahus padjale ja põõnasin edasi.\nKui laps oli 10 kuune siis kolisime üürikorterisse kus laps sai oma toa ning nüüd ta 2.4 kuud ja üldiselt magab ikka enda voodis, vahel kui öösel ülesse ärkab siis ma kas lähen korraks tem ajuurde ja ta magab edasi või siis kui ta vastu hommikut oma padjaga meie juurde tuleb, siis oleme ta enda vahele ikka magama võtnud 😀\nAga õhtuti läheb ta ikka enda voodisse magama, et ka meil mehega oleks oma aeg ja saaksime kas üks ühelpool ja teineteisel pool diivail telekat vaadata ja nutitelefonis passida või siis üksteise otsas lamades telekat vaadata või midagi muud tarka ja meeldivat teha 😉\nVasta\tAnni 6. jaanuar 2014 at 14:16\nTuletan sulle meelde veel kord, et su laps on alles 3-kuune? (vist), igatahes ta on ülipisike ja täiesti normaalne on, et nii pisike laps su kõrval magab, ise saad ikkagi rohkem magada kui imetad pooleldi magades, võrreldes näiteks olukorraga, kus peaksid last teises toas imetamas käima vms. Igatahes, minu soovitus on, et võta rahulikult, ei jää ta su voodisse midagi, aga aega on veel kõvasti, sulle võib tunduda, et ta on juba nii kaua sinu juures olnud, aga tegelikult on see aeg imelühike ja ilmselt vahepeal kipud unustama kui värske beebi ta on 😀\nVasta\tKirsi 6. jaanuar 2014 at 14:16\nMu meelest ei pea sa kuskile veel kiirustama. Mu kolm last on kõik öösiti tissitamisperioodil enam-vähem pidevalt minu voodis maganud. Ma olen purulaisk lihtsalt. Kõige viimane sai seda aega kõige rohkem ja temaga on ka kõige lähedasem suhe. Esimesega olin ka maru püüdlik ja krampis (ja liiga noor) ning teatud põhjustel sai ta ka rinda vähe aega, öösiti hoopis pudelit või ei söönud üldse (ära küsi, pikk jutt).\nIgatahes – leia paremad mähkmed 😀 viska kass ja Kardo välja, kui vaja ning naudi.\nJa kuula sisetunnet. No ja lõppude lõpuks ei söö ta sul igavesti öösel.\nVasta\tAve 6. jaanuar 2014 at 14:13\nNo mis ma siin hakkan ülistama oma last (sünd.2007 erakorraline keiser) – no aga ta oli muster titt (mitte et ma praegu sellega nõustuksin – kasvades on saanud temast eel-eel-eel-eel-puberteet —> pirtsutab, uksed tõmmatakse sellise hooga kinni… ).\nkuulake nüüd kõik ja tehke mind maha – lapse jätsin kohe esimesel õhtul kodus oma voodisse. Ja ma olen õnnelik, et ta nõustus sellega. Koos oleme maganud titeeas alla 10-ne korra 🙂 Kuigi nüüd kui ta on 6,5 a ma ootan iga lauba ja pühaba, et ta tuleks meie suurde voodisse 🙂\nMallu – minu lapse eostaja tegi udu siis kui laps oli 2-e kuune.. oli raske, aga sain hakkama. Tegin selle unekooli lapsega – mõjus ja oli tõhus. Vaja on suure armastusega kindlat närvi ja tahtejõudu!! Unekooli puhul on rõhk viimasel sõnal 😉 Usu, see aitab!\nVasta\tKadri K 6. jaanuar 2014 at 17:21\nLauba ja pühaba :O\nVasta\tLiisa 6. jaanuar 2014 at 14:11\nMinu tibu saab nüüd aastaseks ja olen õnnelikul ta oma voodisse magama saanud, oli muidugi ka pikka aega see jama, et öösel kui süüa tahab võtad kõrvale ja jääd ise magama, sellest kasvasin mina siis välja kui plika ööse söömise lõpetas aga muud ei midagi, lapse voodi enda voodi kõrvale, öösel mingi muu mure peale tühja kõhu on siis käsi ainult rahustuseks voodisse ja küll see ise magama jäämine laps kõrval ka mööda läheb kui parem uni tulema hakkab ja plika sul ilusti öösel magab ja süüa ei nõua. Muidu aga lohista ta voodi enda kõrvale ja viska käppa talle ainult 🙂\nVasta\tSilja 6. jaanuar 2014 at 14:10\nMinu beebs magab sünnist saati oma voodis, mõned üksikud korrad, kui ta on gaaside käes vaevelnud või mingil muul põhjusel üliõnnetu olnud oma voodis, siis on ka meiega maganud, sest siis ainult lähedus on teda rahustanud. Ega muidu ka see voodis magamine mingi nutu saatel ei ole, lihtsalt panen voodisse ja jääb magama ja kui öösel või varahommikul süüa annan, siis tõstan ka ikka tagasi (isegi kui olen söötmise ajal magama jäänud ja ärkan näiteks tunni pärast 😀 ikka rändab oma voodisse siis). Millal sa üldse maadled selle “ta on nii armas” tundega, kui magama jääd? 😀 Tegelt ongi lihtne, nii et mõtled, et magada on ka armas 😉 Eks ma ka vahel minutiks jään imetlema, kui nunnu ta on, aga siis tahaks ikka edasi magada ju. Küll päeval jõuab ka imetleda 🙂\nVasta\tEllukas 6. jaanuar 2014 at 14:10\nPõletage mind nüüd tuleriidal, aga mina olen mõlemal lapsel lasknud meie voodis magada.\nMeil on suur 200×200 voodi ja mõlemad lapsed on meie voodis maganud, enne, kui oleme neile suure voodi ostnud…. Mulle meeldis magada, kui laps kõrval nohises. Mõlemad lapsed harjusid oma voodiga kenasti ja alates esimesest ööst magasid ilusti oma voodites. Mina oli see õnnetu, kellel oli halb ja kurb ilma lapseta magada. Voodis oli harjumatult palju ruumi ja keegi ei nohisenud ja naernud unes…\nVasta\tViki 6. jaanuar 2014 at 14:08\nVanem laps magas esimese eluaasta oma voodis. Aastaselt vōtsin ta enda kaissu kuna ōhtused magama panekud venisid liiga pikaks ja öösiti hakkas ka ärkama. Mees oli Soomes tööl ka ja nii me siis preiliga laiasime suures voodis. Alles 3-aastaselt hakkas oma toas magama. Väiksem 6-nädalane magab enamus ööst oma voodis. Peale hommikust söömist vōtan kaissu, et kauem magada saaks. Mind ta ei peksa ega sikuta, natuke vb siblib vahepeal. Mähku pole ka siismaani midagi läbi lasknud.\nVasta\telex86 6. jaanuar 2014 at 15:15\nSu esimese lapse jutt käib täpselt minu teise lapse kohta.\nAga esimene laps oli minu kürval, kuni nelja aastani. Siis lihtsalt tuli teine laps ka meie kaissu ja esimene kurtis, et tal kitsas magada, et tahab oma voodis nüüd magada 😀\nVasta\tKätlin 6. jaanuar 2014 at 14:07\nPoiss magas kuskil 2 kuud minu kõrval. Mind ennast tüütas ära, ja raske oli magada. Alguses punnis vastu, aga nüüdseks 8 kuu vanuselt ei kannata tema enam kaisus olemist. 😀 Ma olen väga rahul sellega !\nSeda muret õnneks ei olnud, et ei suuda eemale hoida. Ma pole ise ninnunännutaja absoluutselt ja lastelembeline pole ka kunagi olnud. Oma muidugi armas, aga mida vanemaks ta saab, seda rohkem hakkab meeldima.:D\nVasta\tMallukas 6. jaanuar 2014 at 14:08\nMa ka väga vist ei ole üldiselt, aga no mu nöbiina on nii armas lihtsalt, et ma ei sa ennast takistada 😀\nVasta\tKats 6. jaanuar 2014 at 14:06\nMinul olid suuremad lapsed sellised kes keeldusid väiksest saati kaisus või süles magamast. Ja vaatan Et ka pisike Isabel (9 kuune) magab ka oma voodis palju paremini kui kaisus. Kuigi jah kiusatus on suur teda aisus hoida sest nad on niiiiii armsad 🙂\nVasta\tRuti 6. jaanuar 2014 at 14:03\nMeil on Aila hetkel 5 kuune ja magab oma korvis mis on laeaalla ripuma seatud. Kui ta kolme kuune olime kaks nädalat Portugalis siis magas ta voodis mis oli meie voodi kõrva aga ta niverdas ennast sealt minu külje alla. Tagasi jõudes reisilt panin ta tema korvi siis ta oli nii õnneliku näoga, et nii-nii tore on omas pesas olla 😀\nVasta\tMallukas 6. jaanuar 2014 at 14:04\nIssand kui lahe oleks laealune korv. Tee pilti ja näita mulle! 😀\nVasta\tRuti 6. jaanuar 2014 at 14:10\nsiin oleme veel maal minu vanemate juures toas. kuhu mahtus ainult meie voodi, siis oli korv voodi kohal jalgade juures ja Aila on umbes nädalane.\nKusjuures korv ise on hästi vana loomadele söögi etteviimis korv. Pesin ta ilusti puhtaks ja õmblesin pehmendused sisse. Moosese korvi me ei tahtnud, sest see jääb hästi ruttu väikeseks. Kahjuks peame me varsti vist voodi kokkupanema, sest kaugel pole enam see aeg kus ta püsti ajama hakkab ja siis ei saa enam korvis hoida.\nVasta\tKati 6. jaanuar 2014 at 13:59\nMul on plika 2 aastane ja veidi üle. Siiani on mu kôrval maganud. Nüüd viimase kuu oma voodis, mis on minu voodi kôrval. Hommikupoolikul ronib ise kaissu, meie voodisse. Mingit plaani pole, millal päris ära keelata. Ehk, kui lasteaeda minek on…\nVasta\tMallukas 6. jaanuar 2014 at 14:01\nTeinekord tahaks ju ise laiutada või…muid asju teha, mida lapse silmad kaema ei pea 😀


Talguregatist | ELFi talguregatt\nVõtame kaasa paraja grupi talgulisi, tarvilikud tööriistad ja kahe nädala toidumoona ning asume veele. Kosutav meresõit väikesaartele on jagatud kaheks etapiks, reisiliste peale- ja mahaminekuks randume 23. juuli pärastlõunal Virtsu sadamas.\n(See on esialgne teekond, tuuled ja tormid võivad põhjustada marsruudi muutumise.)\nEsimesel etapil ulatame abikäe Manilaiu kõredele ja rannaniitudele ning aitame taastada vägevat puisniitu Abrukal. Teisel etapil teeme Kesselaiul aiaposte ning aitame taastada väärtuslikke loopealseid Osmussaarel ja Vormsil.\nTalguregati kokkuvõtteid saab lugeda siit (b)logiraamatust, kus kõik regatil kaasalöövad talgulised saavad jagada enda muljeid, pilte, videosid ja päevategemisi. Kõik talgusõbrad on oodatud siia lehekülgedele panustama!