Kuidas Eesti äridelegatsioon Poolas Euroopa Liidu raha laiaks löömas käis | Naisteleht\nKuidas Eesti äridelegatsioon Poolas Euroopa Liidu raha laiaks löömas käis (9)\nDannar Leitmaa, 17. november 2018, 00:01\nTASUB KÜLASTADA: Reisi põhibaas oli Piszi väikelinn, umbes Viljandi-suurune. Pildil linna raekoda. Foto: Vida Press\n„Täiesti pisdets, ma ütlen. Ütlesin naisele, et olen juba homme tagasi, aga telefon on tühi ja siin käib mingisugune jama,“ kurjustab vene rahvusest mees.\nEi, ta pole mingi suvaline klemm äärelinnast, vaid maineka firma juht, kes on Euroopa Liidu raha eest toodud Poolaga tutvuma. „Kutse tuli, mõtlesin, et võiks ju käia, aga nüüd on tööl mingi jama ja naine on ka tige,“ vahutab ta vihast.\nSamal ajal käib kõrvalasuvas hotellis kohtumine, kus Eestist ja Saksamaalt kohale veetud äridelegatsioonid peaksid tutvuma Masuuria piirkonna ettevõtjatega. Ikka selleks, et investeerida ja Poola vaeseimat, kuid samas võimutruumat ja eurovaenulikumat piirkonda arengus aidata. Kõik on justkui ilus, aga Poola ettevõtjatega on halvasti. Kõik nad on esimesel võimalusel sääred teinud ning võimalikud välisinvestorid vaatavad arusaamatuses üksteisele otsa.\nElu käib vaid poola keeles\nArusaamatus on kogu äridelegatsiooni pidev emotsioon – Masuuria on alati veidi kehvas majanduslikus seisus olnud. Sakslased löödi pärast ilmasõda sealt minema ja elukohana pole piirkond olnud nii ehk naa eriti soositud – seda hoolimata tillukestest saksalikes linnadest, Hitleri hundikoopast ja suurest järvistust, mida loetakse Poola looduslikuks uhkuseks.\nJa kuidas sinna üldse saada? Eestist on autoga lihtne – võtad suuna Suwalki suunas ja hakkad seal ringi tiirutama, aga lennukiga on veidi raskem. Varssavi lennujaamast sõidab piirkonda mitu tundi, raudteed ei lähe ja sõiduteedki, mis on Poolas viimasel ajal eurorahadega võimsateks kiirteedeks ehitatud, lähevad sinna endiselt kitsalt ja käänuliselt. Äridelegatsioon veedabki bussisõidu vaikselt nohisedes või tagapingis viskit juues. Kaks venekeelset ärimeest varustasid end juba esimeses tanklapeatuses joogipoolisegas. Eesti firmajuhid ja ärikonsultandid on veidi tagasihoidlikumad, nende juttudes kõlab pidevalt „investeering“, „oskus müüa“ ja „eelarve“.\nMeid võtab vastu kohalik härrasmees, kes tunnistab, et ega ta isegi just tihti Masuuria kanti satu. Tänagi saabus ta Poola teisest servast delegatsiooni juhendama, kuna keegi peab seda tööd ka tegema.\nTunneme talle kohe esimesel päeval kaasa, aga mitte pika sõidu, vaid väikelaevade tehase pärast. Meile esimese peatusena ette nähtud kohas ei võta lihtsalt keegi toru. Aga pole hullu – kohe kõrval asub metalliäri, kus kümmekond meest keevitavad, värvivad ja teevad muid metallispetsiifilisi tegevusi, mille kohta ajakirjanikuaju õigeid mõisteid ei tooda.\nMeie esimeses peatuskohas käis kõva töö. Foto: Dannar Leitmaa\nKummalisel kombel selgub, et Poola ärijuht oskab vaid kohalikku keelt.\n„Kuidas nad küll mõtlevad end müüa, kui keelt ei oska,“ vangutavad potentsiaalsed investorid pead. Tegelikult on see pigem reegel. Ka päev varem Piszi-nimelise väikelinna hotellis maabudes selgus, et administraator räägib ainult poola keelt.\nInvesteeringuid ootav Poola ärimees, kes küll ühtegi võõrkeelt ei valda. Paremal äridelegatsiooni giid.Foto: Dannar Leitmaa\nSamas seerias päev ka jätkus: vanaldane härrasmees lükkas delegatsiooni laoruumi, mis oli kiirelt sisustatud plasttoolidega, ja hakkas näitama powerpoint'is tehtud esitlust. Mõistagi poola keeles, nagu ka mehe enda jutt. Tänu kiirtõlkele sain aru, et tema toodab juba üle kümne aasta väga vinget keemilist ainet, mis hävitab saastunud pinnast, aitab lapsi, rasedaid naisi ja lehmi ning üleüldse kõiki. Lehmad pidada kohe hakkama kolmandiku võrra rohkem piima andma ja naistel pidada ka mingeid asju rohkem olema. Ühesõnaga tõeline imerohi!\n„Selle üle ei tasu naerda, tal võib tegelikult edu olla, sest ta tõesti tundus uskuvat, mida ta räägib,“ lausub üks investor.\nÄrihaid ostavadki temalt mõned topsid asju kaasa.\n„Ma võtsin kassile,“ ütleb üks.\n„Ma naisele,“ lisab teine.\nMasuuria: puhkamiseks suurepärane sihtkoht\nÜlejäänud päevakavva pandud tegelased ütlevad järjest kohtumisi ära või lükkavad edasi. Mistõttu ei saa otse esimese peatuskoha kõrval olevasse jahidetailide tehasesse sellel päeval minna, vaid peab järgmisel päeval tagasi tulema. Küll on alati avatud kohalikud hotellid ja nii näebki giid nendes väljapääsu.\nRyni loss on aus ja ilus. Veel kümme aastat tagasi varemetes seisnud loss on euroliidu raha abil ehitatud mastaapseks hotelliks. Umbes nii, kui Taagepera hotell korrutada neljaga. Selgub, et paar meie delegatsiooni liiget on seal varemgi viibinud. „Päris tore oli, odav ka.“\nKümmekonna aasta eest varemetes olnud keskaegne Ryni loss.Foto: Dannar Leitmaa\nPäeva võiks justkui lõppenuks lugeda, kuid enne seda tuleb kohtuda Wegorzewo lähedal kohalike ärimeestega. Kaks venelastest töösturit plaanivad algul Ryni hotelli baariga tutvuma jäädagi, aga veavad end siiski kaasa.\nLinnapea on kohale kutsunud kümmekond kohalikku ärimeest ja asub kohe ise ettekannet tegema. Muidugi on powerpoint taas poola keeles.\n„Tulge ja investeerige meile,“ kutsub ta. „Meil on siin tööd vähe ja seetõttu on tööjõudu palju.“\nAga juba paari minuti pärast ütleb ta: „Meil lähevad siin noored ära ja seetõttu on tööjõudu vähe.“\nKüsimuse peale, et kumb variant siis õige on, teatab ta pärast hetkelist mõttepausi: „Kui te kohe investeeriksite, küll nad siis siia tagasi tuleksid.“\nPidevalt on toimunud Poola ärimeeste vaikne äravool ja ettekande lõpuks on kohale jäänud vaid linnapea ja tema nõunik. Lisaks hämmingus eestlased ja sakslased. Selgub, et nii eestlased kui ka sakslased tegelevad mööbli või muu tootva äriga, ning sarnaste huvide tõttu hakkab tekkima lõimumine.\nSel ajal, kui äridelegatsioonid pidanuks suhtlema, sai nautida ka ilusat Poola õhtut.Foto: Dannar Leitmaa\nTeisel päeval kohtume jahitehases esimese Poola ärimehega, kes oskab ka inglise keelt. Eestlased tõstavad kulme ja on rõõmsamad.\nKui veel jahte vaatama viiakse, tõuseb tuju juba lakke, kuna selgub, et pea igal ettevõtjal on oma jaht. Mõni plaanib suisa üle ookeani sõita, teised arutavad Võrtsjärve võimaluste üle.\nPaadikuur ajas Eesti äridelegatsiooni väga elevileFoto: Dannar Leitmaa\nJärgmisel kohtumisel – pisikeses puidufirmas – tuuakse meid kiirelt maa peale tagasi. Tööl on neli inimest, omanik viib meid oma koju isiklikku parkettpõrandat vaatama.\n„Kurat, mul on ka puidufirma, aga see on ju mingi täielik jama,“ raevutseb üks ettevõtjatest mikrofirmat nähes ja jagab kõigile oma firma logoga mõõdulinte.\n„No korda võiks ka ikka pidada,“ leiab teine ettevõtja surnud linnukese juures seistes. „See näitab ju suhtumist.“\nPoolakast giid näeb üha rohkem vaeva, et keegi delegatsiooni vastu võtaks ja et me seejärel ka kohale jõuaks. Sageli tal see ei õnnestugi. Küll otsib bussijuht pisikest angaari, kus värvitakse jahte, küll paneb ta saja kilomeetriga mööda, kui meid lõunasöögile oodatakse.\nSee-eest Mikolajki hotell on võimas – suur osa sellest on ehitatud saarele, kuhu saab läbi tunneli ja mõnda esimese korruse sviiti pääseb ka järvelt jahiga. Vaated on imelised, loodus on ilus. Hinnad tunduvad ka Eesti hotellidega võrreldes täiesti normaalsed. Reisisihtkohana soovitan Masuuriat soojalt, kuna seal on väga ilus. Aga ärge laske end sinna pressi- või ärireisile viia. Minge ja lihtsalt puhake seal.\nMikolajki hotelli viis klaasist tunnel ja jahiomanik saab sellega peaaegu tuppa sõita.Foto: Dannar Leitmaa\nMeie Poola äridelegatsioonis võtab võimust vandenõuteooria, et ilmselt on ürituse mõte saada Euroopa Liidu regionaalarengu fondist raha ja selle eest justkui arendustööd teha, mis käesoleval juhul tähendab üheksat eestlast kaks päeva mikrobussis mööda Poolat ringi kärutada. Umbes sama tõhusalt olen ma eurorahade eest käinud korra Barcelonas ELi tööhõiveraporti vahearuandega tutvumas. Saalitäis ajakirjanikke toodi pressikonverentsile, kus öeldi, et mitte midagi veel öelda ei saa, sest tegu on ju alles vahearuandega ja töö käib.\nKorra käisin eurorahade eest ka Luksemburgis puudega inimeste tööle kaasamise konverentsil. Esimesel päeval öeldi, et sinna pole ajakirjanikel mõtet tulla. Teisel päeval juba oli, aga kui lavalt kõlas pidevalt „peaksime kaasama“, „peaksime parandama“ ja „peaksime tegelema“, tõusis korraga üks Hollandi ajakirjanik püsti ja küsis, et mis selle kõige mõte on. Ta oli juba viiendat korda sellisel üritusel ja iga kord räägitakse täpselt sama juttu. Esineja ei osanud selle peale midagi öelda.\nKorra käisin ka Slovakkias, aga kuna ilm oli väga ilus, suundus suur osa ajakirjanikke ürituse asemel linna peale suve nautima. Mis täpselt ürituse mõte ja pealkiri oli, ei tea ma siiani.\nto Qwert 21. november 2018, 17:39\npäris nii ikka pole. Hermanni torn on Germani ja German Titov on German Titov ja oled sa kindel et ajakirjanik mõtles roppust - ehk ta mõtles sõnast bidmanula = petma\nJuku 18. november 2018, 10:07\nkui sina seda vedelevat raha laiaks ei löö lööb keegi teine. aasta lõpuks peab ära kasutama muidu uut ei saa. ei midagi uut siin päikese all !


E-Raamat: Kaalulangetuse teekond – Teadliktreening\nKas oled proovinud ühte või isegi mitut dieeti, aga see ei ole sulle tulemusi toonud?\nKas teed (kõvasti) trenni aga sul puudub süsteem ja sa ei tea kas su treeningud on su eesmärkide jaoks optimaalsed?\nVõi oled mõned väga olulised asjad hoopis tähelepanuta jätnud?\n“Kas sa tahad olla peenike paks, kelle kaalunumber on küll väike, aga rasva ja lihasmassi omavaheline suhe on rasva kasuks või sa tahad välja näha sale, sportlik ja terve?”\nKaalulangetuse teekond pakub sulle jätkusuutliku lahenduse sinu kaaluprobleemile.\nE-Raamat: Kaalulangetuse teekond quantity\nKategooriad: E-Raamatud, Meestele, Naistele\nRaamat on nii pdf formaadis (42 lehekülge) arvutist, kui epub formaadis nutiseadmest lugemiseks.\nPeale makse sooritamist saadetakse teie e-maili aadressile maksekinnitus. Sama kirjaga saabub ka link, millelt saab tellitud e-raamatu alla laadida.\nTUTVU RAAMATU SISUKORRA JA SISSEJUHATUSEGA:\nTulemuseesmärgid vs tegevuseesmärgid 5\nPüstita olulised eesmärgid 6\nVeel eesmärkide püstitamisest 8\nKoosta oma toitumise ja treeningu plaan 11\nKuidas ennast rahustada? 13\nMuuda oma toitumist sammhaaval 14\nToiduainete energiasisaldus ja makrotoitainete koostis 15\nKeskendu kõige olulisemale 22\nToidulisandid ja valgupulbrid 23\nValgujoogi plussid ja miinused 23\nTreeningute intensiivsus vs maht 25\nMadala intensiivsusega kardiotreening vs intensiivsem intervalltreening 26\nKuidas ühtlase tempoga kardiotreeninguid teha? 27\nKuidas intervalltreeninguid teha? 28\nVeel kardiotreeningutest 29\nKardiotreening vs jõutreening rasvapõletuseks 30\nRaskustega treening rasvapõletuseks 31\nJõutreeningu näidiskava 32\nKuidas jõutreeningutega alustada? 34\nTreeninguplaani koostamine 35\nTreeningusoovitused terveks eluks 36\nKaalulangetamine on populaarne eesmärk. Tihti võetakse sihiks konkreetne number, millest saab eesmärk iseeneses. Sageli otsitakse välja konkreetne dieet ja alustatakse aeroobsete treeningutega. Tihti lähtutakse mõnest kommertskanalist, mis on just avaldanud mõne superstaari saladuse kaalulangetamise kohta, milles on välja toodud superhea dieet ja tõhusad treeningud.\nEnamik sellistest kommertstoodetest on kavala turundusega üles haibitud ja annavad kiire tulemuse, mis ei jää kahjuks püsima. Samuti on levinud ekstreemdieedid, mis ei luba kindla ajaperioodi jooksul või üldse mitte kunagi mõningaid toiduaineid tarbida. Nende dieetidega tekitatakse kehas suur defitsiit, mille tulemuseks on kiire kaalust all võtmine, eriti kui dieedile lisatakse veel rasked treeningud. Aga ka need saavutatud numbrilised tulemused ei taha kuidagi püsima jääda ja kaal kipub tagasi tulema.\nSelleks, et kehakaalu muutus oleks püsiv, tuleb kaalu langetamisele läheneda eelkõige oma käitumise ja elustiili muutmise kaudu. Käitumist aitab muuta enese motiveerimine eesmärkide püstitamisega. Kui me seame endale numbrilise eesmärgi, mida nimetatakse ka tulemuseesmärgiks, siis on teelt kõrvale kaldumine või teekonna poolelijätmine üsna tõenäoline. Kujutage endale ette, et olete võtnud eesmärgiks 12 kilo maha võtta järgmise kolme kuu jooksul. See tähendab keskmiselt kilogrammi nädalas. Mis aga saab siis, kui paar-kolm nädalat kaal üldse ei lange? Tihti juhtub see, et minnakse oma lähenemises ekstreemsemaks või lüüakse käega ja jäetakse ettevõetu pooleli.\nSeades endale tegevuspõhiseid eesmärke, mis ei ole kinnistatud kaalunumbriga, saavutatakse oma lõppeesmärk märksa tõenäolisemalt. Tegevuspõhiste eesmärkidega saab katta kogu teekonna ja soovitud välimus saabub märkamatult. Endale aega andes ja uute tegevustega harjudes tekivad uued kasulikud harjumused, mis aitavad pikas perspektiivis oma saavutatut säilitada. Järjepidevus on tulemuste aluseks!\nVäga oluline osa kaalulangetuse teekonnast on aja planeerimine. Peab leidma aega eelmainitud uute harjumustega tegelemiseks ja nende kinnistamiseks. Koosta endale hea plaan ja loo vastuvõetav rutiin. Rutiinis peitub edu! Samuti ei saa kaalu langetamisest rääkides mööda vaadata stressi juhtimisest. Tihti on stress see, mis inimesi teatud viisil käituma paneb. Mõni sööb stressi leevendamiseks magusat, mõni ei taha üldse midagi hamba alla pista. Kumbki neist variantidest ei ole mõistlik tegevus.\nKõige olulisem tegur kaalulangetamisel on toitumine. Me võime ükskõik kui palju või targalt treenida, õigeid eesmärke seada, aega planeerida ja stressi juhtida, aga me ei saa kaalunumbrit mõjutada ilma õige toitumiseta. Selles raamatus ei räägita dieetidest ja dieedipidamisest, vaid antakse juhiseid, kuidas oma toitumisharjumusi muuta nii, et sellest oleks pikaajaliselt kasu.\n„You cannot out train a poor diet“ – Tony Gentilcore\nMadala intensiivsusega ehk n-ö rasvapõletuse tsoonis tehtavaid aeroobseid treeninguid on seni peetud parimateks kaalulangetuse treeningviisideks, mis teatud kontekstis on tõsi. Viimasel ajal on hakatud neile eelistama kõrgema intensiivsusega intervalltreeninguid, mille eelis seisneb pikemas järelpõletusefektis ja väiksemas lihasmassi kaos. Olenemata sellest, millises koguses või millise intensiivsusega kardiotreeninguid teha, on need kaalulangetuse aspektist tõhusamad kui jõutreeningud. Siiski ei tasu raskustega treeninguid oma plaanist välja jätta. Langetades kehakaalu toitumise ja ainult aeroobse treeninguga, võib kaotada koos rasvaga ka lihasmassi. Lihasmassi kadu muudab keha lodevamaks ja füüsiliselt nõrgemaks, võib väheneda sooritusvõime ning saada pärsitud immuunsüsteem. Tekib küsimus, kas soovitakse iga hinna eest kaalu langetada või tahetakse välja näha saledamad ja sportlikumad ning olla tervemad.\nLihastel on pikemas perspektiivis suur roll rasvamassi vähendamisel. Lihastes toimub energia kulutamine: mida suurem on lihaste osakaal kehas, seda rohkem kulutab iga füüsiline tegevus energiat. Lihased kulutavad energiat ka puhkeasendis. Seega, kaalu langetamine selliselt, et lihasmass säilib või isegi kasvab, aitab paremini toime tulla igapäevaste toimingutega ning pikaajaliselt suurendada energiakulu. Paljud naised kardavad muutuda liiga muskliliseks ja mehiseks, aga see juhtub vaid spetsiaalset jõutreeningut tehes. Soovituslik on kombineerida erineva intensiivsusega kardiotreeninguid ja jõutreeninguid, et saavutada kaalulan- gus pigem rasvamassi arvelt.\nArengut mõõtes tuleb keskenduda pigem välimuse ja keha koostise muutumisele ning sellele, kuidas riided selga istuvad.\nKas sa tahad olla „peenike paks“, kelle kaalunumber on küll väike, aga rasva ja lihasmassi omavaheline suhe on rasva kasuks, või tahad välja näha sale, sportlik ja terve?\nKogu keha treening Lihasmassi kava


NÄDALA MÕTE. 8.06.2020\nRm 11:33–35 ja Iiobi 37:21–24: „Oh seda Jumala rikkuse ja tunnetuse sügavust! Ei suudeta uurida Tema kohtumõistmisi ega jälgida Tema teed. Kui nüüd ei nähta valgust, mis hiilgab pilvedes, siis puhub tuul ja toob selguse. Põhja poolt tuleb kuldne hiilgus – Jumala ümber on hirmuäratav aupaiste. Kõigevägevam – temani me ei jõua, tema on suur jõult ja rikas õiglusest, tema ei riku õigust. Seepärast peavad inimesed teda kartma, tema ei vaata kedagi, kes on enese meelest tark.“ Aamen.\nInglise jalgpallur ärkas koomast ja rääkis puhast prantsuse keelt. Nii hiljuti teatati. Kuidas selliseid asju seletada? Või kuidas seletab paadunud materialist tarkade teadlaste hiljutist avastust, et mingid aineosakesed võivad olla samaaegselt mitmes kohas? Maailmas on lõpmata palju seletamatut, hämmastavat, imelist, mida tavaloogikaga, nn terve materialistliku mõtlemisega pole võimalik seletada. See vajab usku, usaldust ja alandlikkust.\nJumala Kolmainsus – üks Jumal ja samas Jumal-Isa, Jumala Poeg Jeesus ja Jumala Püha Vaim. Kolm ühes ja üks kolmes. Üks Tema sümbolitest – kolmnurk oma kolme nurga ja kolme küljega, mis samas on üks – on ka siin kantsli kõrval oleva uue vitraažakna ülemises osas. Leerilastele seletame apostliku usutunnistuse sisu lühidalt nii: „Mina usun Jumalasse-Isasse, kes mind on loonud, ja Jumala Pojasse, kes mind on lunastanud, ja Pühasse Vaimusse, kes mind pühitseb.“ Paljude jaoks on see seletus piisav. Mõned tahaksid keerulisemat, filosoofilisemat seletust. Loodetavasti nad leiavad, kui nende soov on siiras ja nad ei peatu poolel teel.\nMeie, ekslikud inimesed, ei peaks Jumalale piire seadma. Meie ei peaks Kõigeväelisele ütlema, et Tema jaoks on miski võimatu. Imestan ikka, kui inimesed väidavad, et neitsistsünd pole võimalik. Ja needsamad tunnistavad, et usuvad Kõigeväelisesse Jumalasse, taevaste ja maa loojasse. Kuidas on võimalik, et sellele Kõigeväelisele universumi loojale ja ülalhoidjale on miski võimatu?\nUsun Jumalasse, kellel ei ole piire, kes on meie kui tahes suurest kujutlusvõimest alati suurem. Olen peadpidi õunapuu õitemeres, pea täis otsatut tänulikkust, vaatan tähti täis öötaevast, kuulen varahommikust lindude laulu, vaatan armastava inimese kaunitesse silmadesse, imestan pea kõige üle – eriti selle üle, et mulle, ekslikule, ebatäiuslikule, nii palju imelist on kingitud. Miks peaksin ma targutama selle üle, et kas Jumalale on midagi võimalik või võimatu? Olen pisike mull maailmamere vahus ja ometi olen keegi, kellele Kõigeväeline Jumal on andnud elu ja paljud annid. Tema on oma Pojas mind lunastanud – surnud ka minu eest ristipuul, et mul võiks olla igavene sõnulkirjeldamatult ilus elu. Tema on ristimises andnud minusse oma Püha Vaimu ja kui püüan elada Jumala tahtes, juhib see Vaim mind mu eluteel – toob välja ka pimedatest kuristikest, saan rahulikult ja julgelt kõndida mind hävitada püüdvate inimeste vahelt vabadusse. Olen Jumala peopesa kumeruses – Kõigeväelise Jumala armastuse hõlmas. Mul pole seal millestki puudust!\nArmsad, me ei peaks seadma Kõigevälisele Jumalale, taevaste ja maa loojale, lunastajale ja pühitsejale, piire. Tema jaoks pole võimatu panna koomast ärkav inglise jalgpallur rääkima selget prantsuse keelt, muuta uskmatu usklikuks, jäik paindlikuks, täita armastusega külmad südamed, tuua siia tagasi neidki, kes kord siin on elanud, anda inimestele imelisi võimeid ning olla nii üks ja ainus Jumal kui samas ka kolm – olla kolmainsus –, olla kolm ühes ja üks kolmes. Olla kõigeväeline taevaste ja maadegi looja ja ka keegi, kes oma Pojas kummardub küüraka naise ette, et selle armetuga kõneldes oleksid Tema silmad selle õnnetu silmadega samal kõrgusel. Olla nii kaugel, kuid siiski nii lähedal. Olla Pojana Isa paremal käel ja Püha Vaimuna igas ristitus, kes pole Teda endast eemale ajanud. Olla kuningate kuningas ja isandate Issand, samas alandlik aitaja, armastav, kaastundlik halastaja.\nJumala täielik mõistmine on meie jaoks võimatu, kuid see ei tähenda, et peaksime loobuma selle poole püüdlemisest. Me ei saa näha kogu loodu hämmastavat imet, aga see ei tähenda, et meil pole mõtet pista oma uudishimulikku nina sireli- või õunapuuõitesse, imetleda lillede, põõsaste, puude imelist õitsemisilu, jääda kuulatama lindude laulu. Nii nagu me ei ei saa öelda, et me saame kogu Jumala loodud maailmast aru, ei saa me mõista Kolmainsust. Me oleme ristitud Jumala Isa ja Poja ja Püha Vaimu nimesse – me kuulume Kolmainu Jumalale. Me oleme loodud Tema tahtel, lunastatud Tema Poja ristisurma läbi ja meil on lootus igavesele elule Jumala Poja ülestõusmise läbi ning me võime olla juhitud Jumala Pühast Vaimust, kui me ei kustuta ise oma eluga selle elusamaks muutva Vaimu juhtimist.\nMe ei peagi kõike mõistma. Ühes National Geographicu numbris kirjutati üheksal leheküljel seda, mis kõik täpselt toimub siis, kui kaks inimest suudlevad – nii seda, millised muutused toimuvad suudleva inimese ajus, kui ka seda, millised bakterite hordid ühest suust teise liiguvad. Ma ei tea, kes ja kui kauaks pärast selle artikli läbilugemist suudlemist väldivad või sellest loobuvad või mõtleb mõni üldse kergendusohkega, et küll on hea, et teda keegi suudlema ei kipu, kuid vaevalt, et sellise teadusliku artikli läbilugemine vähendaks kellegi ilusaid mälestusi kunagisest suurest armumisest ja esimesest ilusast suudlusest. Ilus jääb ilusaks ja imeline imeliseks ja ükski teaduslik seletus ei kahanda seda.\nKui keegi suudaks meile ära seletada Kolmainsuse täpse olemuse, ei suurendaks see vist meie usku Jumalasse, ei suurendaks ega vähendaks meie kauneid kogemusi sellest, kuidas on Jumal meid õnnistanud, kaitsnud, meile andestanud, olnud me vastu lõpmata hea ja armuline. Oluline on usk ja usaldus, siiras ja armastatud suhe. Kõigeväeline ei keela meile seda. Teda tuleb meil karta ja armastada – karta aukartusega ja armastada usaldava südamega. Temale, Kolmainule ja ainsale Jumalale, olgu au ja kirkus igavesti! Aamen.


Riigi Ilmateenistuse andmetel toovad alates ööst tugevnevad tuuled üle Eesti kaasa lumesaju ja tuisu. Saartel ulatuvad tuulepuhangud kohati 20-23 m/s ja mandril 15-17 m/s. Lumesadu kestab kuni kolmapäeva lõunani ja seejärel hakkavad temperatuurid langema.\nLeia aega sõiduki lumest puhastamiseks. Korralikult puhastamata sõidukist lendlev lumi halvendab kaasliiklejate nähtavust.\nVaru kohalejõudmiseks aega.\nArvesta sõidukiiruse valikul teeoludega. Võimalusel väldi möödasõite ja ära ülehinda oma sõiduoskust.\nOle tähelepanelik jalakäijate läheduses. Proovi näha oma "mätta" osast kaugemale.\nVeendu enne sõidu algust, et sõidukis on piisavalt kütust ja telefoni aku on laetud.\nTeisipäeval sajab tihedat lund ja tuiskab, Lääne-Eestis sajab ka lörtsi. Tuul püsib tugevana õhtuni, siis hakkab tasapisi nõrgenema.\nLiiklusolud muutuvad keeruliseks – tihe lume- ja lörtsisadu halvendab nähtavust, teedele tekkivate tuisuvaalude ja tugeva külgtuule tõttu sõidukite juhitavus halveneb.Päästeamet tuletab meelde, et liikluses tuleb olla erakordselt ettevaatlik ning valmistuma peab ka võimalikeks elektri- ja veekatkestusteks.\nVaru joogivett, toitu, patareisid ning küttepuid.\nArvesta võimalike elektrikatkestustega. Lae mobiiltelefon ja akupangad ning tangi auto.\nKui saad, jää tuppa ja väldi väljas liikumist.\nÕueminekuks riietudes arvesta, et tuul teeb ilma veel külmemaks. Tuulise ilmaga pane selga rohkem riideid. Väldi liikumist puude all, sest oksad võivad tugeva tuulega murduda.\nKui saad, ära sõida autoga, eriti kõrvalteedel. Hädavajaliku sõidu korral võta kaasa laetud mobiiltelefon ja akupangad, lumelabidas, soojad riided ja soe jook.\nTeavet tuisu tõttu tekkinud takistustest sõiduteedel küsi infot telefonilt 1247.\nElektrikatkestustest teata Elektrilevi rikketelefonil 1343. Maha langenud liinidest teavita ka häirekeskust telefonil 112.\nInimvigastuste ning otsese ohu korral helista hädaabinumbril 112.\nSelleks, et loodusjõudude tekitatud kahjud oleksid võimalikud väikesed, tutvu ka päästeameti soovitustega kriisideks valmistumisel: https://www.rescue.ee/et/haedaolukorraks-valmisolek-1


Uncategorized kategooria - NutriDream\nKingiideed emadepäevaks – kas kingiidee on olemas?\nEesoleval pühapäeval leiab aset emadepäev, kus me kõik soovime tänada oma ema erilisel viisil. Kui mõtled mis võiks olla see kingitus, siis meie toitumisterapeut Kendra Vaino kirjeldab milliseid vitamiine oma emale tervise toetamiseks kinkida.\nKuidas toitumise abil olla nooruslikum ja tervem?\nMe sööme selleks, et elada. Kuidas aga elada pikemalt ja kvaliteetsemalt? Vastus on lihtne – tasakaalustatud toitumise abil. Toitumine mõjutab inimest igat pidi, nt kaalunumbri, naha ja küünte seisundi, vaimse heaolu, eluea kaudu. Nende teemadega seotud küsimustele annab vastuse toitumisterapeut ja treener Kendra Vaino.\nMis on raud? Miks on see meie organismile oluline?\nUncategorized / By diginetwork\nRaud on eluks vajalik mikromineraal, mis osaleb biomolekulide talitluses. Raud toetab vere punaliblede ja hemoglobiini normaalset moodustumist ning hapniku transporti kehas. Samuti aitab raud vähendada…\nToitumisterapeut ja treener Kendra Vaino: “Toidulisand liigestele on aidanud mind liigeseprobleemidega”\nToitumisterapeut ja treener Kendra Vaino: Mina sain oma liigeseprobleemidele abi “Toidulisand liigestele” tarbimisest Räägi natuke endast: mis tööd sa teed ja millised on su hobid? Suurema osa ajast annan rühmatreeninguid MyFitnessis nii täiskasvanutele kui noortegruppidele. Kuulun ka Les Mills Nordic Teami hindajate ja Elite treenerite hulka. Toitumisterapeudi õppe lõpetasin sel kevadel, kuid sellele on eelnenud …\nToitumisterapeut ja treener Kendra Vaino: “Toidulisand liigestele on aidanud mind liigeseprobleemidega” Loe edasi »\nC-vitamiin on oluline abiline keha normaalseks talitluseks\nC-vitamiin, mida tuntakse ka kui askorbiinhapet või askorbaati, on vesilahustuv vitamiin, mida leidub paljudes toiduainetes, samuti on seda võimalik tarbida toidulisandina. Enamiku loomade organismid…\nSageli tunneme end pärast pikka talve väsinu ja kurnatuna. Küsisime toitumisterapeudilt ja treenerilt Kendra Vainolt, mis võib seda põhjustada ja mis me ise selle vastu…\nImmuunsüsteemi olulised nurgakivid!\nMeie immuunsüsteemi peamine ülesanne on kaitsta organismi väliskeskkonnas leiduvate viiruste ja bakterite eest. Sünnipärane immuunreaktsioon on palavik, mis denatureerib võõrvalgud meie organismis. Elu jooksul omandatud..\nMis põhjustab emotsionaalset söömist?\nIlmselt on paljud kuulnud väljendit „Elame selleks, et süüa või sööme selleks, et elada“.\nSee lause ütleb väga hästi ära, kas toit juhib meie mõtteid…\nLihaste ja liigeste roll meie igapäevases elus\nLiigesed ja lihased annavad meie kehale liikuvuse. Kui oleme noored ja terved, tundub iseenesestmõistetav, et meie keha funktsioneerib normaalselt. Paraku kohtame järjest sagedamini ka noori…\nPäikesevitamiin – abiks aasta ringi!\nVitamiinid on toitained, mida keha pole võimeline ise sünteesima. Seega tuleb neid saada toidust, või kui see pole võimalik, võtta juurde toidulisandi kujul. D-vitamiin on oma…\nTeaduspõhiselt väljatöötatud GoodNightSleep unekapslid koostöös Tartu Ülikooli farmaatsia instituudiga


Pikkade käte öö - MIHHAIL LOTMANI KODULEHEKÜLG\n1/14/2016 12:54:48 am\nTänan väga põhjaliku ülevaate eest, see seletab lahti ka kogu probleemi mitmedimensionaalsuse. Kusjuures probleemi lahendamist raskendab just selle viimine emotsionaalsele tasandile, kui tekivad vastanduvad jõud - sallivad ja mittesallivad, kusjuures viimastel hakkab välja kujunema ka eristuv identiteet, mille juures sallimatus muutub väärtusteks omaette - selleks, et olla täisväärtuslik kodanik, sa pead tõestama, et oled "tõeline eestlane" (või sakslane, lätlane, venelane, vahet pole, mustrid on samad, kuid see on tõusev trend), muidu oled selle, teise või kolmanda agent.\nEesti puhul on probleem see, et siia tõepoolest ei taha keegi tulla või siis see, kes on tõesti hädas, seepärast viitab siinne võimendatud murjanipaanika millegile muule, muuhulgas ka ühiskonna haavatavusele, meenutagem kasvõi eelnevaid suhkru- ja tatrapaanikaid, jällegi samasugused mustrid hoiakute tekkimiseks või tekitamiseks.\nKui rääkida vandenõuteooriatest, siis mingi sündmuse väidetav organiseeritus viitab jällegi millegile. Samuti on jõud, kes võisid midagi organiseerida ja teised jõud, kes sellest kasu lõikavad. Ma ei ole siiani päris täpselt pihta saanud, mis seal väga täpselt toimus, sest väga palju on kaasnevat infomüra, mis jällegi kütab emotsioone.\nKui rääkida etnilisest taustast, siis nagu Te väga täpselt mainisite, etnilised ja kultuurilised erinevused migrantide hulgas on väga suured, kuigi populaarne teadmine, millega ei saa vaielda, väidab, et ühed murjanid kõik. Huvitav fakt on just ahistajate valdav Põhja-Aafrika (Maroko, Alžeeria, Tuneesia) päritolu, aga seal sõda ei ole, sealt ei põgeneta vähemalt mitte sellepärast, vaid migrandid tulevad ilmselt seaduslikult ja legaalselt. IS strongholdid Euroopas on olnud aga just Prantsusmaal ja Belgias, Põhja-Aafrika päritolu tegelaste seas. Täheldatud on IS katseid lõimuda pagulaste sisse, kuid see toimub juba Euroopas. Seepärast ma seda võimalust kui uudset taktikat päriselt ei välista, kuigi vettpidavaid tõendeid on vähe. Organisaatorite ossa sobivad nad kõige paremini. PEGIDA, Putin jt seltsimehed on pigem sellised, kes võivad nendest pingetest kasu lõigata, kuid nagu Jamaikal ja Kuubal on ühised tähed, võivad ka IS-l (Daeshil) ja PEGIDAL olla ühised eesmärgid.\nJällegi, see on lihtsalt üks võimalik variant, üks paljude seast.\nPEGIDAst peaks muidugi eraldi kirjutama, plaanis see on, kui vaimu ja aega üle peaks jääma.\n1/14/2016 12:58:15 am\nSuur aitäh selle analüüsi eest!\nArgumenteeritud arutlus pagulaste teemal - meie meediamaastikul on see miski, mida peab tikutulega taga otsima. Ja õige on ka see, et nii avalikud kui privaatsed vaidlused sel teemal piirduvad meil tavaliselt vastastikuse pori loopimisega, kus pooldajad on automaatselt "homomultikulti tolerastid" ja vastased "rassististlikud natsid". Igaüks justkui peab kuuluma ühte neist kastidest, on ainult must ja valge, vahepealset võimalust pole. Kes tahaks vähe sügavamalt arutleda, kaaluda nö. plusse ja miinuseid, pakkuda lahendusvariante, see surutakse ka labaste väidetega kasti, enne kui iva idanema hakkab.\nJa mis kogu selle värgi taustal kõige hullem - kogu aur paistabki kuluvat kaklemise ja teiste paika panemise peale. Tuntakse suurt häbi ja halatakse, et maailm on hukas.\nKuidas seda probleemi aga lahendada ja maailma nimetatud hukatusest natukenegi päästa - sellega justkui ei tegele eriti keegi, vähemalt selline mulje jääb.\nAga lahendusi oleks õige hädasti tarvis! Tõesti, Eestil oleks võimalus õppida teiste vigadest ja vältida neid probleeme, võib-olla isegi üht-teist võita, kui rohkem asjassepuutuvaid kodanikke suudaks sellest kaklevast külakuhjast välja astuda ja mõtlema hakata, mida teha ja kuidas teha. Lahendus ei ole see, et näitame näpuga ja tunneme kõigi üle häbi ja keelame kommentaariumid ära, sest need on täis vihakõnet...oleme siis demokraatlik riik või ei ole?? Aga kindlasti pole lahendus ka "kui on must, siis näita ust" - lendlause. Eesti ühiskond pole tõesti valmis massiliseks immigratsiooniks, meil siin veel üks teine integratsioon pooleli jne., aga 19.sajandis me ka enam ei ela. Ja ennast kunstlikult maailmast isoleerida? No ma ei tea nüüd. Et nagu Põhja-Korea või?\n1/14/2016 01:55:01 am\nTänud suurepärase argumenteeritud artikli eest.\nPakun mõtiskluseks afgaani-eesti kultuurinormide võrdlust.\nBurka ja “pikad käed” (loomulikult on teatud tüüpi immigrandid seksuaalselt frustreeritud, sest seksuaalsuhted on enne abiellumist keelatud) on paraku kultuurierinevuste pealiskiht. Kui Euroopasse saabuv immigrant on üles kasvanud ühiskonnas, kus puudub reaalselt õigus valida oma eluteed (kui elu on ette kirjutatud sünnimomendist alates vastavalt religiooni, hõimu- ja perekonnareeglitele), ei aita vaid brošüüridest või koolitustest. Immigrant peaks kogu oma elu, normid ja väärtushinnangud ümber mõtestama. Aga kui euroopalikud normid on vastuolus immigrandi traditsiooniliste normidega?\n1/16/2016 03:50:09 am\nViidatud arvamuste järgi tehtud tabel põhineb ühe tähelepaneliku inimese hinnangul, kes on elanud pikemalt mõlemas kultuuris.\nLisaks võib lugeda N.N.Taleb: The Most Intolerant Wins: The Dominance of the Stubborn Minority.\nGoogle leidis: https://dl.dropboxusercontent.com/u/50282823/minority.pdf\nSelles artiklis on mainitud mitmeid tabelis olevaid detaile, lisaks on otsitud seoseid.\nKõrvalepõikena, ka näiteks Eesti ühest suurest kalatööstusest pool on Eesti ajakirjanduse väitel sisuliselt kosher, kuigi Eestis enamus ei vaja kosher sööki.\nIntelligentne hästi kirjutatud artikkel, ei sisalda hea/halb hinnanguid.\nArvan, et seda suhtumiste tabelit saab ja tuleb analüüsida lähtudes Talebi artiklist, kuid ma ei ole ette kindel, et minu enda analüüsi tulemus oleks hea, ma ei tunne moslemite kultuuri.\nTulemus võiks anda vihjeid, kus on täpne piir kultuurse tolerantsuse ning teistele allumise vahel.\n1/14/2016 03:52:50 am\nJagan täielikult Sinu hoiakut, millest see vahe ja analüütiline tekst on tõukunud. Rohkem süvenemist ja vähem sildistamist kuluks kõigile ära. Aitäh!\n1/14/2016 04:34:30 am\nMina tänaksin hr Lotmani kõige rohkem selle välja ütlemise eest, et "On nördimapanev see üleolek, mida mõni intellektuaal demonstreerib teistsuguste arvamustega vastakuti olles."\nMinu meelest avatus ja sallivus on instrumentaalsed voorused, mis aitavad meil olla avatud ja sallivad selle suhtes, mida peab sallima ja mille suhtes on hea olla avatud, kuigi me võib-olla ei tahaks. Mõne meie intellektuaali meelest aga avatud/suletud vastab täielikult kategooriatele hea/halb. Vähemalt nende avalikest sõnavõttudest ei jää küll muljet, et nad suudaksid sellest edasi mõelda.\nMeenub ka M. Järvi kalambuur facebookist:\n"Vastutustundlike kodanike õlul lasub kohustus kaitsta seda, mis on kõige haavatavam - avatust. Ilma avatuseta oleme me suletud. Kui oleme suletud, siis me pole avatud ja siis on õudne jama."\n1/14/2016 06:48:42 am\nOh kui hea lugeda vahelduseks mõtestatud teksti ja saada kinnitust, et "ma ei ole ainus, kes ...".\nMinuarust jätad Sa märkamata suures pildis saksas ja mujal natsionaalsotsialismuse tõusu mis kerkib nagu pärm ka siin eestis ekre kujul. Kas see ei ole mitte suurem oht, kui pagulased, keda võib samas võtta kui 1930nda aastate juute. Teisalt, kas kogu see paanika ei taandu mitte lihtsale seksuaalkasvatuse teemale, et süüria või afgaani taustaga inimesed ei oskagi muud moodi naisele läheneda, kui teda vägistades...\n1/21/2016 10:36:31 am\nVõrdlus ei ole korrektne.\nJuudid olid kodumaal sellesama maa kultuurinormide kandjad. Paljud kuulusid kultuuri- ja ärieliiti. Nende haridustase ei erinenud kodumaa keskmisest, pigem oli veidi kõrgem.\nMaades, kuhu nad põgenesid, valitsesid üldjoontes samad kultuurinormid. Nii et mingit konflikti ei saanud tekkida.\nKulunud väljendi järgi nemad tõepoolest rikastasid...\nJa neil ei olnud valikut. Kodumaal ootas ainult surm. Isegi riskist ei ole mõtet rääkida.\nEKRE ei ole muide natsionaalsotsialistlik. Mujal nad küll tõusevad, kuid mitte niipalju kui rahvuslikud (natsionalistlikud) liikumised.\nKõigile natsisildi külgekleepimine on vasakpropaganda komme.\nSamas on vasakpoolsed ise muutumas vägivaldsemaks nii Saksas, Rootsis kui Soomes, kultiveerides nn head vägivaldsust ehk vägivaldsust õige idee nimel.\nEks seegi ole meile tuttav.\n1/14/2016 10:01:43 am\nMa lugesin huvitavat artiklit Kairo kohta. Kairo on nüüd teatavasti tänavaahistamise Meka, aga nii ei olevat alati olnud. Kuni nii circa 1950. aastani oli see hoopiski väga moodne ja kultuurne koht. Siis elas seal ainult 2 miljonit inimest. Kairo maine tõmbas mutta massiimmigratsioon - "pagulased" vaestest maapiirkondadest, alguses peamiselt noored mehed.\nEestis toimus ka 19. sajandil liikumine maalt linna. Tallinnas on linnaosad nagu Kalamaja jäänud selle liikumise mälestusmärkideks. Maainimene ei suutnud kohe elada nagu linnainimene, ta vajas vahepealset "hooviga varianti". Ma tundsin veel lapsepõlves inimesi, kes keetsid voodilinu, sest pesumasinas pestes jäävad nad mustaks. Ja kuidas kurtsid maalt pärit vanurid, kui nad olid sunnitud mõnda aega linnas elama või linna kolima. Nad tundsid end räpastena, sest vannis ei saa ju kuidagi puhtaks. Peab ikka saunas käima.\nEesti erinevused olid väikesed. Praegu räägime märgatavalt suurematest erinevustest ning see, et nende suurte erinevuste üle pole siiani mõtiskletud on märk Euroopa hullusest.\nPanen video seriaalist Montalbano (stseen algab 5 minutit pärast algust): https://www.youtube.com/watch?v=FWQYvG-KLvQ\nMontalbano (kes on politseinik) vestleb vana Sitsiilia maffiapealikuga. Maffiapealik möönab natuke läbi lillede, et ta on teinud palju halbu asju, aga alati oli piir, millest ta üle ei läinud, sest pärast seda piiri ei ole enam vahet inimesel ja loomal. Kas oleks mõistlik eeldada, et väga erinevatel kultuuridel, mis suhtlevad omavahel minimaalselt (või ei suhtle üldse) on piirid erinevas kohas? Minu arvates küll.\n1/15/2016 05:26:27 am\nAga vannis ei saagi ju puhtaks. Linnakorteris võtan ainult dušši, ehkki pean selleks vannis püsti seisma.\n1/15/2016 07:05:41 am\nAga pärast dušši tunned, et oled ilusasti puhas või pigem ei?\nKuna maal on kombeks sinatada, siis üritasin natuke Sind/Teid sinatades kahepoolselt lõimuda. Kui Sul/Teil on mugavam, siis võin ka teietada. :)\nEestlastel on jah olnud sisemine lõimumine maalt linna ning ka liikumine erinevate ühiskonnaklasside vahel. Ma hirnun alati nagu hobune, kui keegi ütleb, et okupatsiooniajal ei olnud sotsiaalseid klasse. Noh, ma olin oma klassis ainuke laps, kelle vanemad olid mõlemad töölisklassi esindajad. Isa polnud mul isegi keskkoolis käinud ning ema lõpetas õhtukeskkooli ainult sellepärast, et ühel sõbrannal oli kurb üksi minna. Päriskeskkool olevat talle närvidele käinud. Mina palusin end vanematel viia ühe nn. eliitkooli katsetele ning elasin pärast vaimselt natuke eraldi. Kodutöid pidin tegema üksinda, sest kodus poleks keegi mind niikuinii aidata suutnud. Aga ma olen uhke, et ma suutsin "lõimuda", sest see muutis minu maailma avaramaks ning ma suutsin hiljem lõimuda ka teise ühiskonda. Teine kord on alati lihtsam kui esimene kord.\n1/17/2016 08:53:23 pm\nDuššiga saab puhtaks küll, justkui oleks saunas kausiga endale loputusvett kaela valanud... :) See on sul küll õigus, et Vene ajal olid klassid olemas. Maal eristus lihtkolhoosnikest teravalt juba spetsialistide klass, st kõrgharidusega peaagronoomid jms. Neil olid ameti- ja eraautod, uhked majad, tuusikud ja enamasti ka parteipiletid\n1/14/2016 10:17:31 am\nAitäh M.Lotmanile. Väga kosutav lugeda ka mõtestatud analüüsi infantiliseeruvas (lääne)maailmas.\nRein, sotsialismusmarksismus sünnib ikka vasakliberaalsest-infantiilsest küljest praegusel ajastul. Loomulikult tekib sellele vastureaktisoon. Loomulikult saame näha rohkem uusnatse. Aga miks ajada pidevalt põhjus ja tagajärg segamnini? Kui keegi on endale pähe võtnud ideolgooia, et kõik rahvad ja kultuurid peavad segunema ja elama rahvaste katlas nagu üks pere, siis ta ei saa enesestmõistetavaks pidada, et ka kõik teised peavad sama ideoloogia üle võtma. Need on erinevad ideoloogiad, millest üks pole teisest moraalselt parem.\nMarko - P\n1/14/2016 10:41:32 am\n1/14/2016 10:57:45 am\nLotman segab siiski vett, udutab ääriveeri ja ei taha nimetada asju õigete nimedega.\nKultuuride kokkupõrge seisneb selles, et islam eitab inimeste vabadust, võrdsust ja vendlust, mille tõi Euroopasse Prantsuse revolutsioon ja valgustajad .\nMingit niisugust asja pole nende kultuuris ette nähtud.See oleks jumalavallatu ketserlus.\nIslamis on mees jumala teener /ori.\nNaine aga mehe teener/ ori .\nUskmatu ( sinna kuuluvad ka kristlased ja juudid ) on aga moslemi teener/ alluv . Uskmatult on ette nähtud koguda jizya maksu, et ta üldse võiks moslemite kõrval elada. Seda maksu tuleb koguda eriti alandaval moel, et uskmatu saaks aru islami üleolekust.Või kui maksu koguda ei õnnestu, tuleb uskmatud tappa ( jihad )\nMoslemi naine on mehe omand . Kuni abiellumiseni kuulub ta oma isale, edasi oma mehele. Abiellumine ise on äritehing, kus naisel pole midagi kaasa rääkida.\nMittemoslemi naine ei kuulu aga kellelegi, järelikult on nagu saakloom eikellegimaal, keda igaüks võib küttida.Euroopas on selliseid saakloomi miljoneid, erakordselt soodsad jahitingimused seega.\nNiisugused põhimõtted tuuakse siis miljonite tulnukate poolt kaasa tänapäeva Euroopasse. Eesmärgiks ei ole kohaneda Euroopa väärtustega ( mis iganes neist veel järel on ) vaid suruda peale omad.\nJah, võib neid arglikult poolsosinal nimetada arhailisteks nagu Lotman teeb.Võib ka hunti nimetada hellitavalt võsavillemiks, kuid hundi kiskjalik olemus sellest ei muutu.\nKuid võib nimetada ka ausalt, et need on barbaarsed, jõhkrad, ebademokraatlikud, diskrimineerivad põhimõtted ja Euroopa jaoks MITTESOBIVAD !\nJärelikult on Euroopa jaoks mittesobivad ka nende põhimõtete kandjad.\n1/14/2016 03:18:34 pm\nüpris korrektne kirjeldus araabia ühiskonnakorraldusest. just nimelt ühiskonna, sest perekond (äärmisel juhul hõim) sealses kultuuris on nii rakk (mitte indiviid), kui ka autoritaarsuse ulatuse ühik (veresidemed on üle seadustest, poliitiline struktuur võrdub sisuliselt sotsiaalse struktuuriga). kõrgeim autoriteet on perekonna pea (vanim meesliige) ja seda hierarhiat muudab vaid surm. tema otsustab kes kellega abiellub. eelistatum abielu on, kui noormees abiellub isa venna tütrega. see neiu peab kosimist tihtilugu ootama aastaid ja ei tohi seni kellegi teisega abielluda.\naraabia kultuuriruumis on naine miskit väärt vaid siis, kui ta on sünnitanud poja (kindlasti vaid abielusiseselt). nimelt, meestel on iga hetk õigus oma naine kõrvale visata, ehk lahutada. ja see nähtus ei ole üldse haruldane. pigem on psüivad abielud sama haruldased nähtused kui mitme naise pidamine. peale lahutust ei ole see naine enam ühiskonna liige (veel vähem kui ta seda varem oli).\nlisaks veel maq'i poolt toodule - naised, kes on kaotanud oma neitsilikkuse, on sama vähe väärt kui mittemoslemitest naised. tõenäoliselt pagulased on kursis lääne seksuaalelukommetega, ehk neitsilikkust võib kohata vaid laste puhul ja see põhjendab mõneti ka nende käitumist ja suhtumist.\nkuna poisslapsi ümmardatakse perekonna naisliikmete poolt kui jumalusi, siis on nende iseloom väga hellitatud ning nad on harjunud saama kõike, mis nende hing ihkab. igasugune kaastunne ja altruism on seetõttu haruldased nähtused, eriti veel naiste aadressil. need käitumismallid on pärit juba semiitlike nomaadihõimude ajastust, kus väljaspool hõimu kuuluvate suhtes oldi ksenofoobsed, rassistlikud ja vägivaldsed. ekstremistid sõna otseses mõttes.\ntaolise kultuuri integreerimise üritamist euroopa liidu läänelike väärtuste konteksti võib võrrelda prokrustese juures ööbimisega.\nlisaks on veel üks huvitav tõik, et need patriarhaalsed hoiakud (ja ka muud araabia kultuuri mitte just kõige väärtuslikumad kombed) on levinud muteerunud kujul isegi ladina ameerikasse (nt macho kultuur jms), seda muidugi hispaania kolonisatsiooni vahendusel, mis sai alguse pärast islami okupatsiooni lõppemist hispaanias. kuigi hispaanlased vihkasid oma annekteerijaid, jäid araablaste kombed tahes (imiteerides ülemklassi ehk vallutajaid) või tahtmata neile ikkagi külge. täpselt nagu ka eestlaste puhul on tajuda väga tugevaid kultuurimõjutusi meie okupeerijate kultuurist.\n1/14/2016 03:07:49 pm\nTänud hea artikli eest;\nolen samuti mõelnud, et vandenõuteooriate kahjuks räägib asjaolu, et kõik need salajased keerukad operatsioonid on filigraanselt läbi viidud ja õnnestunud. Muidugi võib iga suurema ilmasündmuse kohta öelda, et see on ühe poole õnnestunud vandenõu ja teise poole ebaõnnestunud vandenõu ... kui mõlemad nurjuvad, siis pole ka sündmust;\n1/14/2016 04:35:29 pm\nvandenõu on ju kõigest mitteavalik ja/või mitteametlik poliitika. maailma ajalugu on neist kirju. sisuliselt kõik võimupöörded, poliitilised mõrvad ja muud mahhinatsioonid, ja mitte ainult.\nmiskipärast on sellele sõnapaarile (vandenõu teooria) halvustav konnotatsioon külge jäänud, mis ei ole juhuslik ja on vaate et ise üks vandenõu sünnitistest. termin pärineb esmaselt tõenäoliselt CIA juhendist #1035-960 "Concerning Criticism of the Warren Report", mis avalikustati 1976 NY Times FOIA nõudel. psühholoogiliste operatsioonide ja salateenistuste osakonna dokumendis soovitas USA luure keskorganisatsioon, ja ma tsiteerin: kasutada propaganda vahendeid ründamaks kriitikuid. eriti hästi sobivad selleks artiklid ja raamatute arvustused.\n1/15/2016 12:29:12 am\nTänan, t6nu. Nii nende truismide eest, mida siin tervemõistuslikult ja tänuväärselt meenutad, kuid eriti siiralt suur tänu viitamast sellele va CIA # 1035-960 -le, mida guugeldades leidsin teemat illustreerimas tõelise fotokarikatuuri-pärli:\nesiplaanil karjakoer oma ametiülesannete täitmisel, taamal tara taga talumees, keskel tihedalt, pead maas, kokku koondund lambakari, millisest üks paari samu kaugusele eraldunud ja pea tõstnud.\nEraldiseisva lamba suust väljumas koomiksimull: „Ma räägin teile, et see koer ja see inimene teevad igatahes omavahel koostööd!“\nVastuseks mull tihedalt kokkuhoidva lambakarja keskelt (kahtlemata sealse keskse intellektuaali suust):\n„Jumala pärast, Trevor, sind sinu pideva vandenõu-juraga!“\nEt „vandenõusid pole olemas ja pole kunagi olemas olnudki“, paljalt hullud „vandenõuteoreetikud“, seda „tõestab“ mitte ainult see CIA memo, mis 1976 päevavalgusse jõudis, vaid ehk veelgi kontrastsemalt Obama nõunik, Harvardi intellektuaal Cass Sunstein, kes koostanud akadeemilise paberi (2008), mis soovitab valitsusele võitluseks „vandenõuteooriatega“ nn kognitiivset infiltratsiooni, mis lihtsasse inimkeelde tõlgituna tähendab seda, et USA valitsus peab oma ametliku võimunarratiivi kaitseks läkitama valitsusagendid „vandenõuteoreetikute võrgustikesse“, et nood end seal sisse seaks ja üritaks sealsed jutupunktid valitsusele soodsasse suunda nihutada ja kui õnnestub, siis kogu kupatus oma hoole alla võtta ja nõnda siis „valitsusväliselt“ elik „vabakondlikult“ läbinähtvaid lorijutte levitada, mis diskrediteeriks igasuguse alternatiivi ametlikule võimunarratiivile.\nOlgu öeldud, et Prantsuse sotspresident Hollande ei viitsi niiiiii peene mänguga jamada ja eelistab riiklikus võitluses „vandenõuteooriatega“ lihtsamat ja vahest töökindlamat meetodit: veel aastakestki pole möödas päevast, mil sozpresident Hollande ülemaailmsel holokaustipäeval „vandenõuteooriad“ natsismiks kuulutas – koos kõigi tema poolt loodetavate tagajärgedega „natslikele vandenõuteoreetikutele“.\nPaistab, et ülalviidat Trevoril seisavad ees vääääga põnevad ajad, sest vaevalt, et ontlik lambakari sihukest „vandenõuteoreetikut“ enam läheduses talub.\n1/14/2016 11:04:55 pm\nKui kunagi läheb Euroopas taas moodi küsimus, et kuidas on see või teine arvamus saadud, siis võiks hakata rääkima Euroopa kultuuri eripärast.\nKuni valitseb autoriteedikultus ja arvamuste õigeks-valeks jagamine, oleme sarnased islamistidega, putinistidega, kellega iganes, kellele ennast euroopalikuks väites vastanduda püüame.\n1/15/2016 12:29:51 am\nMa sellele kommentaarile paneks laigi. Ka "pikkade käte öö" puhul on kõige suurem probleem selles, et paljude jaoks on kõik juba algusest peale selge, järgmine etapp on süüdlaste väljaselgitamine ning kolmas etapp karistamine ja siis saabub õnn meie õue peale. Aga kas on nii?\n1/15/2016 02:51:57 am\nSaksa publitsist ja filosoof Eilenberger nõuab täiskasvanulikku dialoogi:\n"Schauen Sie sich an, was in den sozialen Netzwerken geschieht: Gerade die Flüchtlingsthematik wird von einer infantilen Diskurskultur beherrscht, von wechselseitigen Unterstellungen, Häme, Beschuldigung, naiver Besserwisserei und Verhärtung. Fast alles, was sachlich nötig wäre, gerät in diesen Sandkastenlogiken aus dem Blick. Es wäre ein erwachsener Anfang, sich zunächst eine grundlegende Perplexität einzugestehen. Wir bewegen uns derzeit alle auf schwankendem Grund. Das erfordert eine besondere Wachheit und Gelenkigkeit, gerade in Bezug auf eigene Überzeugungen. Es erfordert die Bereitschaft, Unrecht zu haben."\n1/15/2016 01:13:52 am\n„Kuni valitseb autoriteedikultus ja arvamuste õigeks-valeks jagamine, oleme sarnased islamistidega, putinistidega, kellega iganes, kellele ennast euroopalikuks väites vastanduda püüame.“\nMinul kui kõrvalseisjal (minul nimelt pole miskit Autoriteedi austamise vastu, pigem ikka vastupidi: kui on tegemist ausa, Tõe poole püüdleva, ka intellektuaalses mõttes kompromissitult ausa /seejuures loomulikult ka inimliku eksimisvõimega/ mõtlejaga, siis taolist austan ma väga, sama kehtib ka ausa avaliku võimuautoriteedi kohta; samuti pean ma elementaarsuseks, et mõned arvamused lihtsalt ON suurema tõeväärtusega kui teised) on TEILE, st neile, kelle nimel TE, lp K_V esinete, ainult üks, see-eest väga põhimõtteline küsimus:\nMIKS te seda siis teete? MIKS te olete valinud olla „samased islamistidega, putinistidega, kellega iganes, kellele ennast euroopalikuks väites vastanduda püüate“?\n1/15/2016 09:27:06 pm\n"MIKS te olete valinud olla „samased islamistidega, putinistidega..."\nOleks siis valida... Kui me sellist valikut vältida proovime, tuleks teistsugune olemine ära kirjeldada. Kunagi olevat Euroopas olnud turgu kvaliteetajakirjandusele, nüüdsel ajal võiks selle kultuuriloolise nähtuse meelde tuletada ja ära kirjeldada. Kui moodne ajakirjandus otsib kõige paremini müüvat tõde, siis meile võiks oluline olla parima võimaliku meetodi otsimine, kuidas tõde leida ja kirjeldada.\nÕppejõudusid käiakse tihti ülevoolavalt tänamas nende antud hariduse eest (Lorentsit näiteks selle eest, et tema aine eraldavat sikud lammastest), selle asemel võiks nende näidatud teed tõe poole võimalikult hästi sisse tallata püüda. Seda tehes me ehk eristuksimegi islamistidest, putinistidest ja nendest anonüümsetest netikommentaatoritest, kes valmistõdede sissesöötmise parimat võtet otsivad.\n1/15/2016 11:27:12 pm\nK_V, selle peale ei oska ma teile küll muud soovitada kui et kaaluge väga tõsiselt oma senisest grupist (sellestsamast 'meiest', kelle nimel siin esinete) lahku löömist. Ilmselgelt takistab teie grupp grupiliikmel nii ellujäämist kui ka seda ülimalt olulist, mida auväärt köster Kevades nimetas 'oma hinge eest hoolt kandmiseks'. Pealegi on minu meelest üsna armetu, igatahes inimväärikust teps mitte ülendav, kui see või teine inimgrupp koguneb täiesti ebaintelligentsete ja moraalselt kahjulike klišeede kui lõkketule ümber meelisklema, seejuures teineteist oma vaimses tahtejõuetuses ja ebaintelligentsuses „toetades“. Nii näiteks võib teie grupile tunduda küll väga „progressiivselt nooruslik“ sisustada oma üürikesi elupäevi sellega, et tõrjuda „valmistõdesid“ (olgu siis kõige hämaramast ajaloost tänaseni päevani inimolemisse talletunuid või tõde gravitatsioonist), aga produktiivselt intelligentseks ei saa sihukest päeva õhtasse veeretamist küll kuidagi nimetada.\n1/15/2016 11:58:36 pm\nKui keegi peaks minuga sarnaselt mõtlema, siis kahekesi olemegi juba mitmus - "meie".\nSellest suuremast "meiest" - Euroopa kultuuriruumi kaasaegsest variandist - on võimalik lahku lüüa küll, kui põhjuse leiaks. Enne peaks ta aga väga põhjalikult ära kirjeldama. Muidu on sama jama mis Rein Raua kunagise jutuga, et Keskerakond on teine kultuuriruum - jätke ta rahule. Samas enamus kaaselanikest laseb kultuuriruumide suhtes risti vagu, mõnikord justkui vahetaks kultuuriruumi mitu korda jutu jooksul. Tahaks kuskilt välja või kuhugi sisse astuda, peaks pilt natuke selgem olema.\n1/16/2016 01:09:04 am\n„Sellest suuremast "meiest" - Euroopa kultuuriruumi kaasaegsest variandist...“\nKui „meiet“ käsitleda ühistes eesmärkides grupisisest koostööd tegeva jne grupina, siis kõige vähem esindab põliseurooplaste (põliseuroopa rahvaste, riikide) „meiet“ justnimelt see eliitgrupp, kes tänu endile usurpeeritud võimupositioonidele „meie nimel“ retooritsema harjunud, st Brüsseli eliidid, olgu Saksas või Eestis. Kui end brüssellike retoorikate lummusest vabastada, peaks ehk pilt nende „meiede“ suhtes selgemaks saama, ma vähemalt loodan. Sest tänane lagunev ja mitte-eurooplastega üleujutatav Euroopa ju ometi lausa pulbitseb erinevatest „meiedest“ (vt ka hr Lotmani teksti, mille all me mõtteid vahetame!) - kelledest see va „võimu-meie“ vaid üks ja teps mitte pikas perspektiivis kõige määravam.\n1/15/2016 04:37:41 am\nArvamused jagunevadki ainult õigeteks ja valedeks. Egas arvamus pole loodusseadus mida saab mingit sorti teadusliku meetodiga tõestada või ümber lükata.\nOn inimesi kes arvavad, et grupivägistamine on õige ja on inimesi kes arvavad, et see on vale. Milline see vahepealne tasakaalustatud seisukoht küll võiks olla ????\nAga mis sissetungijatesse puutub, siis pole tegemist mingisuguse abstraktse kultuuriga mida kusagil loengus saab muuta vaid kultuur baseerub inimolemusel ja see on määratud kahjuks geenidega.\nKui nad tahaks meie moodi elada, siis on neil nii tubli 1000 aastat selleks aega olnud. Ja integratsioonist rääkijatele on mul ka küsimus.\nKujutagem pilti, et ntx mina koliks kuhugile Pakistani hõimualale. Seal tuleks ilmselt mind integreerida, et loomi tuleb enne tapmist piinata, amoraalsed naised loobitakse kividega surnuks ja kui mu tütar perekonna au rikub, siis pean ma ta maha lööma. Mitu akadeemilist tundi see võtaks, et ma kõike ülalkirjeldatut heaks ja õigeks pidama hakkaksin???\n1/15/2016 06:37:04 am\nNägin just poes, kuidas suure vuntsipuhmaga õnnetu kõutsi olemisega moslemionu silitas "naissoost" mannekeeni - kuju, noh. Mannekeen muidugi oli ise süüdi. Tegemist oli spordipoega ning tal olid jalas liibuvad püksid ning kõht oli tal vaesekesel täitsa paljas, aga trimmis. Muidugi oli ta kiilakas ning silmi, nina ja kõrvu tal polnud, aga seksikas naba oli täiesti olemas. Samas oleks võinud moslemionu teda säästa, sest tegemist oli ju süüta neitsiga. Kuigi, kes teab, mis seal öisel ajal tagaruumides toimub, kui mannekeene ümber riietatakse.\nTahtsin veel Saksamaad natuke kiita. Eestlasena ei ole see alati just kõige lihtsam, aga kui on vaja kiita, siis on vaja kiita. Nimelt on inimestel ja kogukondadel kombeks mõelda, et kõigil meil on samad huvid ja samad hirmud. Nende Kölni massiahistajate kodumaal on seksuaalsus märgatavalt rohkem tabu ning osaliselt ahistatakse rohkem just sellepärast, et ohvrid häbenevad öelda, mis nendega siis täpsemalt tehti. Vaatasin saadet "Hart aber fair" (Youtube'is täiest olemas) ning jäi silma, et öeldi võltshäbita, kuhu sisse neid sõrmi siis topiti. Ma arvan, et massiahistajatele oli selline avalikustamine nii paljude naiste poolt mingis mõttes shokk.\n1/15/2016 06:47:21 am\nKuidas oli aru saada, et tegemist on just moslemiga? Järgmine hetk võttis vaiba välja ja hakkas Meka poole palvetama?\n1/15/2016 07:14:23 am\nKuidas me saame tihtilugu inimesele näkku vaadates aru, et tegemist on eestlasega?\nMa olen 100% veendunud, et see mees oli moslem või pigem sealsest ühiskonnast, sest ma ei ole 100% veendunud, et ta iga päev Meka poole palvetab.\nKas "moslemijuurtega meessoost inimene" oleks parem variant?\n1/17/2016 01:20:57 pm\nEga juhuslikult see sell polnud?\n1/17/2016 01:40:55 pm\nTänud video eest. Nii hull see asi polnud, sest mannekeen oli rohkem nähtavas kohas, aga ma tundsin nagu mind ei usutaks siin.\n1/15/2016 02:56:15 pm\nMa tahaksin kirjutada paar sõna ühest (seksuaalse?) ahistamise alaliigist, mida ei ole enne mainitud. Ma ise kutsun seda positiivseks ahistamiseks. Tegemist on omamoodi perverse adoratsiooniga. Toon siis paar selget näidet.\nJärjekord väikeses poekeses. Poeomanik on pärit Pakistanist. Inimesed ostavad nipet-näpet. Maksavad ja lahkuvad. Mina olen järjekorras ainuke naine. Kui järjekord jõuab minuni, haarab poeomanikku meeletu köhahoog, peaaegu astmaatiline hingeldamine. Lõpuks saan kuidagimoodi oma õlle või mineraalvee eest makstud ja lahkun poest. Tunne on kummaline. Sama stsenaarium kordub ka järgnevatel kordadel ja erinevates poodides. Lõpuks hakkan ma neid poode vältima.\nTaimetoidurestoran, mille on asutanud inimeste headusse uskuvad Indiast tagasi pöördunud pensionil hipid. Töötajad on Indiast (mõned moslemid, mõned hindud, kõik vaesed ja harimatud ja kõik noored mehed). Restoran on avatud kogu päev, mis on tore.\nÜhel päeval ei olnud mul aega lõunat süüa ning ma otsustasin seal lõuna- ja õhtusöögivahelisel ajal ruttu einestada. Sisenesin inimtühja restorani - ma olin ainuke klient. Sellel ajal, kui ma tellimust esitasin, väljusid köögist kõik köögitöölised ning moodustasid minu ümber ringi. Kelnerile lisandus veel järsku paar abikelnerit (?). Kõik olid noored tõmmud mehed Indiast. Tellimuse esitamine muutus kohati raskeks, sest ma olin füüsiliselt ümberpiiratud ning kelnerid asusid imala häälega esitama mulle küsimusi minu isikliku elu kohta. Tavaliselt kannatan ma sellised asjad välja, aga tol päeval (võib-olla ka sellepärast, et ma olin söömata) ma ärritusin ning sõna otseses mõttes käskisin neil külmalt ja kõrgilt minu solvamine lõpetada. Mehed kadusid (mis tähendas, et nad said aru küll, et nende käitumine polnud korrektne). Ma neelasin toidu 10 minutiga alla ning kui ma läksin maksma, siis vaatas kelner piinlikust tundes maha ning pomises midagi arusaamatut. Kuna ma olin ikka veel vihane ja ärritunud, siis astusin ma sisse ühte kirikusse. Seal oli parajasti käimas armulaud. Seisin siis üksinda pimedas nurgas ning vaatasin valgussõõris inimesi ootamas oma järjekorda. See lihtne tseremoonia rahustas mu maha ning mingis mõttes taastas ka usu maailma headusse.\nRääkisin sellest vahejuhtumist ühele tuttavale ning ta ütles, et need restoranitöötajad olid lihtsalt viisakad (!!!). Ma hingasin selle peale sügavalt sisse ning ütlesin: "Kas minuga oleks juhtunud midagi analoogset, kui ma oleksin mees?" Siis sai ta järsku asjast aru.\n1/16/2016 12:42:22 am\nML: „Ma arvan, et Eesti õpetlased, intellektuaalid ja arvamusliidrid, poliitikutest rääkimata, on jäänud ühiskonnale võlgu ja see võlg ei tee neile (meile) au.“\n„Aamen selle peale,“ oleks ma vahest viis aastat tagasi – või pigem küll 10 aastat tagasi? - siinkohal omaette pomisenud. Siis, kui veel uskusin teatud ühiskondlikust inertsist, et eestikeelne kultuurieliit omab mingit elitistlikust grupihuvist väljapoole ulatuvat missioonitunnet, midagi sarnast aristokraatliku „seisus kohustab“ tunnetusega Eesti ühiskonna kui terviku suhtes.\nViimased paar aastat näitab seesinane intellektuaalne ja nn loomeeliit aga ometi ERITI rõhutatult, et „tegelt“ on hoopis „alamalseisvad eestikeelsed massid“ võlgu eestikeelsele kultuurieliidile. Seesinane rõhutatus ulatub juba määrani, mil tõlgendatakse EV Põhiseaduse preambulis sõnastet eesti kultuuri „läbi aegade“ säilitamise imperatiivi kui eesti rahva kohustust pidada ülal ja kummardada tingimusteta ja „läbi aegade“ eestikeelset kultuuri- ja loomeintelligentsi nii Jumalast valitud grupi kui üksikisikutena.\nEestlaste kui rahva kultuuriline omapära ON enam kui sada aastat olnud austus ja lugupidamine eestikeelse haritlaskonna (ja küllap ka nn loomerahva) vastu, missugune tunne algusest peale „ebaproportsionaalselt suur“ (sest muud liiki eliiti eestlastel lihtsalt ju polnudki võtta) - samas XIX sajandi eestikeelse haritlaskonna puhul ka kõigiti õigustet. Tollase eestikeelse haritlaskonna ees on põhjust võlatunnet tunda ehk tänase päevani. Ent XIXst sajandist edasi? Sovjeedi-eesti teenindusintelligentsia? „Euroeesti“ teenindusintelligentsia täna?\nMuidugi ON tänase päevani eestlaste kui rahva ellujäämise vinklist vaadates mitmeid ja mitmeid haritlasi ja nn loomeinimesi, kes iga toll austuse ja tänumeele ära teeninud, ent kui grupp, kui seisus? Kui sotsiaalne (kõrg)grupp, kui seisus, siis pigem parasiteeritakse XIX sajandi eesti haritlaste teenete kultuurilisel inertsil (st „matsirahva“ inertsel ja kriitikavabal lugupidamisel), pumbatakse oma eelkäijate teenete arvel välja „moraalset klamuuri“ - suhtudes seejures sellesse samasse rahvasse järjest väljakutsuvama põlgusega.\nMissääl Lobjakast või eestikeelse intellektuaalse ja kultuurilise allilma gängiliidrist Kenderist kui ametliku eliidi peavool on jõudnud juba niikaugele, et Ojulandi TV-hukkamiseks esitatakse kedagi nigeeria-eesti päritolu poissi, kes väidetavalt oskavat saksofoni puhuda, kui miskit aprioorselt ÜLIMUSLIKKU „matsirahva“ kohal, kelle (pehmelt öeldes) rumalavõitu näpunäiteid kui jumalasõna kõrva taha panna määratud, siis ON seesama eestikeelne kultuuri- ja loome-eliit seisusena absoluutselt igasuguse mõistlikkusele viitava proportsioonitaju ammuilma kaotanud - ja tegemist on minu meelest eesti rahva / eesti ühiskonna ellujäämise vinklist vaadates täiesti kõlbmatu (et mitte öelda kahjuliku/vaenuliku) eliidiga.\nAusalt, mina personaalselt ei tunne nendega mingit „moraalsel võlaõigusseadusel“ seisvat seost: ei tunne ma neid mulle miskit võlgnevat, saati siis seda, et mina neile vähimatki võlgneksin.\nMuidugi ei saa ma seda väita kogu „pööbli“ nimel (keda ma antud siin juhul omal initsiatiivil esindada üritan), küllap on mu kaaspööbli seas suht palju neid, kes mind mu kultuurituse ja nn intelligentsiviha pärast hurjutama kukkuksid, ent eks ma proovi neid omal kombel nende illusioonidest ja lausa piinlikkuseni jõudnud enesepettusest taas reaalsuse poole veenda.\n1/16/2016 06:33:28 am\nKui jätta kõrvale moslemid, siis on midagi väga sarnast Eestis ka toimunud.\n2013-nenda aasta jaanipäev Lemmes. Kamp noori mehi tuli kokku ja otsustas üldrahvalikku pidupäeva tähistada vägivallaga kõigi ülejäänute kallal.\nNii Lemmes kui ka Kölnis oli politsei kohal, aga abitu – ohvrite kaitsmisel ja kurjategijate kinnipidamisel.\nPolitseiülemused raporteerisid järgmisel hommikul rahulikust ööst.\nSotsiaalmeedia kihas ja päevi hiljem korjas ametlik meedia selle üles.\nSiin algavad erinevused – Kölnis olevat üritatud sotsiaalmeedia postitusi kustutada ja tsenseerida. See on korduvalt leidnud mainimist erinevates kommentaariumites, kuid ametlik meedia ei ole (minu teada) kordagi küsinud, kes tsenseeris, kelle korraldusel ja mis õigusega – minu elukogemus lubab seda tsenseerimise juttu uskuda.\nLemme kohta (ja Eestis) saabus koheselt hulk hukkamõistu väga erinevatelt tasanditelt. Üksikisikud, võimu esindajad, arvamusliidrid – nõuti põhjalikku uurimist ja (ka kaudsete) süüdlaste karistamist. Tehti üldistusi gruppide kohta ja arutati, mida peaks tegema, et midagi taolist ei saaks kunagi korduda.\nKölni puhul algasid kohe hoiatused, et ei tohi üldistada. Veel saime teada, et ohvrid olid ise ikka ka natuke süüdi – ei taibanud eemale hoida ja olid (võib-olla) ebasobivalt riides. Tasapisi hakkas kohale jõudma, et ohvrite grupp peab hakkama muutma oma käitumist – tegemist on uue reaalsusega, millega tuleb arvestada. Seda kostab ametnike, ajakirjanike ja arvamusliidrite suust …\nMulle tundub, et taolist eelmises lõigus kirjeldatud suhtumist näitab üles nii Lääne-Euroopa kui ka Eesti ajakirjandus.\n(Muude maade ajakirjanduse kohta tehtav üldistus võib olla vildakas – ma otsustan põhiliselt Eestis avaldatud tõlkematerjali põhjal. Tõlgitava valiku üle otsustavad põhiliselt siinse ametliku ajakirjanduse töötajad. )\nLemme ja Köln olid erineva ideoloogilise tähendusega, Lemmel tähendus puudus, aga Kölnis oli tugev.\nTegemist on ajakirjanike kujutlusega oma rollist, mitte, et peatoimetajad või omanikud oleksid kokku tulnud ja otsustanud luua tegelikkusest nihkes pilt. Ajakirjanikud (või vähemalt osad neist) arvavad end töötavat rahva (paremaks) muutmise nimel. Et väärtuseks ei ole mitte objektiivne tõde, vaid tulevik, kus kõik on paremad ja õnnelikumad. See, milline peaks olema tee paremaks ja õnnelikumaks saamiseks, on ajakirjanike otsustada – nemad on lugejatest targemad ja teavad, mida inimesed peaksid teadma ja arvama maailma asjadest.\nHeameelega arvaksin, et usk Eesti ajakirjanike rahva juht ja harija olemine pärineb nõukogude ajast (ideoloogiatöö eesrindel olemine), aga vist võib ja peab liikuma tagasi Jannseni aegadesse. Ei ole vist saladus, et suur osa Eesti ajakirjanikest on saanud oma hariduse sotside suurkuju Marju Lauristini juhendamisel – siit võib tulla nende kujutlus ajaloo eesmärgistatusest ja oma rollist selle eesmärgini jõudmisel.\nKumb võiks olla tähtsam – kas inimkonna helge tulevik või väike objektiivne tõde (mis pealegi sisaldab subjektiivseid ohvrielamusi)?\nMa usun, et Krister Paris ja Ahto Lobjakas usuvad.\nMa usun, aga ei usalda.\nJust sellepärast ei usaldagi neid.\nÜks ääremärkus veel, (anonüümsete) kommentaaride kaitseks. Ma näen kallutatust uudiste avaldamises, nii sõnastuses kui ka tõlkematerjalide valikus. Mitmekesisema pildi saamiseks loen läbi ka kommentaarid, lootuses leida linke ja viiteid ajakirjanike maailmapildiga mittekooskõlalistele sama sündmust kajastavatele uudistele. Kuna moderaatorid kustutavad kommentaare (ja nad ei pea seletama, mida ja miks nad kustutavad) siis pean sama uudise kommentaare kontrollima mitu korda – keegi viitsib otsida ja panna Eesti online meediasse linke mitmekesisematele uudistele (ja keegi viitsib neid linke kustutada).\n1/16/2016 06:59:38 am\nÜks märkus veel – ajakirjanike keelekasutuse kohta.\nKölnis võeti kannatanutelt ära asju. Uudistes nimetatakse seda alatasa varguseks, ka taskuvarguseks. Kirjelduste järgi oli asjade äravõtmine seotud vägivallaga. Vägivallaga asjade äravõtmist oleks õige nimetada röövimiseks. Röövimine on kraadi jagu vargusest kangem – nii õigusteadvuses kui ka kriminaalseadustikus.\nKui ajakirjanik nimetab röövimist varguseks, siis on tegemist sündmuse pisendamisega.\n1/16/2016 09:54:09 am\nTegelikult nende nn. pagulaste tulekuga tuleb ka nende omavaheline viha kah kaasa,mida nad siin samamoodi lahendama hakkavad.Meie vaevalt,et siin kõrvalvaatajateks jääme.Hiljem,kui kõik siin üle pea kasvab on juba hilja neid siit välja tõrjuda.Valitsuse poole pealt on see ikka väga vildakas lähenemine.Sellised inimesed sulanduvad siin ainult siis,kui neid siin vähe on,suurema hulgaga ei saa meie nn. demokraatlik euroopa hakkama.Ja kui öelda,et erinevus rikastab,siis tõepoolest ,,,mida rohkem rahvusriike,seda parem,,,mitte multikultuurne.Selliseid on suhteliselt hea üksteise vastu ässitada,nagu oli pronksiöö.Ps. Lotmani pakkumisel presidendiks oli jumet,,suurepärase haridusega,valdab keeli ja muidu tore inimene.\n1/16/2016 12:04:28 pm\nMa jõin täna hommikul kolm tassi kanget kohvi ning kujutasin ette, et ma muteerusin Saudi Araabia kuningannaks (või pigem kuningaks, sest naistega on seal ühiskonnas nii nagu on). Muidugi jäid kõik minu vaated samaks. Järsku olin ma miljärdar ning mul oli palju võimu, et ühiskonda muuta. Mõtlesin, et kas peaks äkki tegema ühe "lõika ja kleebi" läänemaailmast. Kujutasin juba ette, kuidas alkohol läheb vabamüüki, riietus liberaalseks, tekib usuvabadus (budism oleks ju näiteks väga tore!) ning ma nägin end pidulikult avamas esimest Saudi Araabia nudistide randa. Ja siis algas kodusõda. Mul õnnestus vaevu eralennukiga riigist põgeneda, sest muidu oleks hõimuvanemad mul pea maha löönud.\nKuidas siis saaks mõistlikult sellisest kultuuriruumist tulnud riiki moderniseerida? Tuleb käituda ettevaatlikult - avada rohkem koole, julgustada naisi minema rohkem kooli ja tööle, vähehaaval lõdvendada riietumisreegleid, jne, jne. Ja siis ma taipasin, et seda kõike juba Saudi Araabias tehakse, mis näitab, et tänu läänele on sealne kohalik eliit juba muteerunud. Samas tunnevad nad hästi oma kultuuripärandit ja traditsioone ning teavad, kui kaugele ning kui ruttu võib minna. Mingis mõttes on mindud väga ruttu - Saudi kodanike seas on juba praegu rohkem ülikooliharidusega naisi kui mehi.\nMul on isiklikke arvamusi, mis on liberaalsemad kui enamiku arvamused. Näiteks pooldan ma homoabielusid. Samas pean oluliseks vaadata Eesti ajalugu ja kultuuri ning kui vaja siis liikuda aeglaselt. Homoabielud ei ole Eesti Vabariigi prioriteet number üks, kuigi meedia püüab seda liini hoida.\nPagulaste kultuuritaustaga mängitakse meedias vana head "erand on kõik" mängu. Oletame, et meil on 1000 inimest, kes kuuluvad gruppi X. 999 neist on lombakad, aga üks jookseb regulaarselt maratone. Seda ühte ei presenteerita siis meedias mitte ainult kui maratonijooksjat vaid ka kui tüüpilist grupi X esindajat. Muidugi pagulaste puhul on tegemist suurema grupiga kui 1000 inimest, aga küll neid sharmantseid erandeid leitakse ka.\nVõib-olla oleks aeg sõita koolitusele Saudi Araabiasse? Ei ole minu lemmikmaa, aga valusaid probleeme oskavad nad paremini mahendada. Muide, hiljuti avasid nad ülikooli, mille territooriumil võivad ka naissoost üliõpilased kanda lääne riideid.\n1/16/2016 12:48:16 pm\nLihtne on küsida - mis kasu keegi saab? Isegi ilma vastuseta. Kasu on mumeelest nii mitmeti tõlgendatav....nagu piibelgi. Mis kasu saab vägistaja vägistamisest või sõdur tapmisest, suurriik sõja pidmisest, moslem eurooplaseks saamisest, sportlane sportimisest, kirjutaja kirjutamisest, armastaja armastamisest, valetaja valetamisest, jne, jne. Kasu peaks olema mõõdetav tulemus...vähemalt projektikirjutamises on selline reegel projekti kasu mõistmiseks (rahastajale). Kas inimene suudab/tahab oma elu näha projektina...teen vägistamisprojekti, spordiprojekti...Kasu ja hüve...Sokrates muidugi teadis, mida ta rääkis, aga teadis ka seda, et ta midagi ei tea. Kas kasu võiks mõista ka millegi pühana, abstraksena, mittemõõdetavana, mis annaks inimese elule mõtte?Selles mõttes, et mõtestatud (mindful) elu on ju otseselt kasulik inimesele, sest see on tervislik, loob rahulolu, õnnetunnet - vähemalt mindfulness gurud väidavad täna nii. Kasu mõõtmine vaid mõõdetavates ühikutes (näiteks raha) on ses mõttes ühekülgne ja vanamoodne. Kuid kasu mõiste sisustamisega laiemalt...kes sellega otseselt tegelevad? Reklaam, semiootika, majandus, arstid või hoopis disainerid? Või on see igaühe isiklik asi...niikaua, kui kellelegi omakasu eesmärgil kahju ei tee? Ja mis pole kasulik on tüütu..... Aga aitäh meeldiva arutelu eest.\n1/17/2016 05:20:24 am\nKõige pealt suur tänu autorile selle ütlemata ülevaatliku kirjutise eest. Tõepoolest arvan ma, et pagulasvastasseisus (sõna "debatt" oleks siinkohal palju öeldud) on kurja juur emotsionaalses sildistamises - ja selles on süüdi mõlemad pooled. Tuleb meeles pidada, et kumbki tahab ju enda arvates ainult head, mitte ükski inimene ei tee tahtlikult kahju. Emotsionaalselt äärmustesse kaldumise ja ainult absoluutides kõnelemise asemel võiks püüda info õigsust kontrollida, seda rahulikult selgitada ja inimestega rääkida. Teen seda püüdlikult, ent tunnistan, et see on tõepoolest raske - mul on mitmeid sõpru ja tuttavaid, kes säärasesse hüsteeriasse laskuvad, enda seisukohtade toetuseks Breitbarti linke annavad ja isegi minu ettevaatliku arvamuse peale, et ainult immigrantide seksuaalkuritegudele keskendumine on ohtlik, sest see võib naiste enesealalhoiuinstinkte langetada valgete meeste läheduses, kuigi tegelikult võivad ka viimased täiesti vabalt seksuaalkurjategijad olla, kriiskavad, et "Sa siis ei mõista Kölni ahistamisi hukka, jah?" ja soovitavad mul Berliini getosse elama kolida. Ei saa salata, sellise asja peale pean ma neid vestluskaaslasi kuskil oma ajusopis vähemalt kaks sekundit debiilikuteks - mis siis, et tihtipeale on tegu muidu väga haritud ja kenade inimestega, sel hetkel olen ma nende peale pahane, et nad aru ei saa, et kast võib olla ühtaegu nii sinine kui ka ruudukujuline. Minu kannatusel on kahjuks veel arenguruumi.\n1/17/2016 12:24:14 pm\nHehee..et siis genotsiidi pooldajad ja genotsiidi vastased tahavad mõlemad head...väga huvitav seisukoht.\nMinu ettevaatlik arvamus on, et kogu lugu lugu võib kommunistidele korraldatud Nürnbergiga lõppeda. Kuidas vaba ja sõltumatu meedia Der Stürmeri toimetajal hr. Julius Streicher ,il seal läks, seda pole keegi ära unustanud.\nNorras saksa pagulasvoogu pealt vahtiv hr. Vidkun Quisling ei laskunud emotsionaalsesse hüsteeriasse ega lugenud Breitbarti vaid kontrollis hoolikalt allikaid ning oli muidu ka kena ja haritud inimene kes tahtis ainult head. Ja tal ei läinud ka kõige paremini.\nNo on ikka häda nende pagulastega. Ja pagulaste pooldajatega ja sõltumatu meediaga.\nMa ise küll olen sõnavabaduse fanaatik aga on enam kui kahtlane kas 60 miljonit lügenpresse peale vihaseks läinud sakslast minu arvamust küsima tulevad, enne kui nad oma meedia sama teed saadavad kui Der Stürmeri ja hr. Streicheri.\nHuvitavatel aegadel elame, kas pole?\n1/17/2016 10:06:08 am\nMa suhtlesin mõned aastad tagasi grupi noorteadlastega, kes uurisid selliseid haigusi nagu Parkinson ja Alzheimer. Nad ütlesid mulle midagi väga huvitavat. On olemas inimesi, kes on haiged, aga seda ei tea, sest haigus tekib ja peatub, mõnikord aastakümneteks. Selline haige inimene on samasugune nagu terve inimene. Seda teada saades, muutsid nad oma uurimissuunda - enam ei uurinud nad kuidas haigust hävitada vaid kuidas seda peatada.\nEuroopa kehas on käinud analoogne klõps. Euroopa on haige, languses, aga seda protsessi on võimalik aeglustada ning isegi mingiks ajaks peatada.\nMul on olemas ka Kölnis toimunu kohta "vandenõuteooria". Mingil hetkel said kokku Saksamaa "vandenõuteoreetikud" ning teadvustasid, et on olemas tabudiskursus - asjadest ei tohi rääkida nii nagu on, sest "kõik inimesed on võrdsed, head, samasugused jne, jne." "Vandenõuteoreetikute" eesmärk oli saavutada selle ohtliku tabudiskursuse peatamine. Kuidas seda teha? Otse ei saa, sest siis kutsutakse kohe "rassistideks" ja Saksamaa puhul "natsideks" vist ka. Lihtne viis oli "puust ette ja punaseks" ehk siis tekitada loomulik olukord, mida enam kinni mätsida ei saa. Boonuseks oli enne Saksamaa näitamine hooliva ja salliva maana. "Vandenõu" õnnestus. Tabudiskursusest sai lõpuks diskursus.\n1/24/2016 08:04:09 am\nMind huvitab selline nähtus nagu kurjus. Võib-olla sellepärast, mis juhtus Eestis pärast Teist Maailmasõda. Ka Dante "Jumalikus komöödias" on need osad, mis räägivad erinevatest põrgusfääridest kuidagi huvitavad ja värviküllased ning need mis räägivad paradiisist kuidagi igavad. Kuulsad näitlejad räägivad tihtilugu, et neile meeldib mängida filmides igasuguseid kurjameid.\nAastaid tagasi meeldis mulle väga teleseriaal "Oz" (räägib vangide elust vanglas , kus hoitakse eriti jõhkraid mõrvareid ja muid retse). Selle seriaali kohta räägiti, et seda saavad ilma traumat saamata vaadata ainult naised ja homodest mehed. Eks vist nende räigete meestevaheliste vägistamisstseenide pärast.\nÜldiselt üritan ma vastuolusid ja konflikte lahendada pannes end vastase rolli. Siis saan ma aru, miks ta nii käitub. Aga alati ei saa!\nÜritasin mõelda, et ma näen tänaval ülimalt ahvatlevat meest. Asun teda koheselt jälitama ning avastan, kus ta elab. Siis luuran ümber tema maja ning imetlen tema kardinate tagant paistvat varju. Teen pimeduses suitsu ja olen õnnelik. Siis aga soovin enamat ning lähen selle mehe ust prõmmima ja uksekella helistama. Teen seda umbes 15-20 minutit jutti. Mingil hetkel tuleb ta küsima, kes on. Selle peale nõuan ma ukse kohest avamist, sest "vaja on rääkida". Mees palub mul lahkuda. Ma ei lahku. Selle peale lubab mees kutsuda politsei. Ma lahkun. Samas ei anna ma alla ning jätkan oma luure- ja jälitustegevust. Hilisõhtul, kui see mees tuleb töölt koju, lähen tänaval päris lähedale kohe. Ma tahan, et ta näeks mind ning minu öös hõõguvat sigaretti. Ühel hommikul lähen juurde, vabandan viisakalt oma käitumise pärast ning teen mehele komplimendi tema kauni alasti keha kohta. Siis kaon.\nPärast seda harjutust ei saanud ma midagi aru. Ma ei jälita ahvatlevaid mehi. Miks mind jälitati? See vaevab mind mingil määral siiani. Ma ei teinud midagi valesti.\nMu elus oli ka periood, mil ma töötasin pornotööstuses või pigem tegin tööd selle tööstuse hüvanguks. Sain töökoha internetiturundusega tegelevas firmas. Nad mainisid ka möödaminnes, et mingi osa sellest tööst on porno, aga nad ei maininud, et see osa oli 99% ning et tegeleda tuli ka selliste asjadega nagu vägistamised, piinamine, pedofiilia, zoofiilia ja mõrvad. Isegi Daeshi hukkamisvideod kõrbes on muutunud eneserahuldamisfantaasiateks. Need ümbritsetakse materjaliga seksivatest inimestest. Indiast saabus koduleht, kus mees tappis oma naise ning ümbritses naise laiba pornoga. Tänu sellisele tööle suhtlesin ma tihtilugu väga halbade inimestega. Mäletan oma esimest pedofiili. Ma tabasin ta teolt ning kirjutasin talle, et selline materjal on lubamatu (firma, kus ma töötasin, ei tee kahjuks koostööd politseiga ning seetõttu ma seal enam ei tööta). Ma eeldasin piinlikustunnet, vabandusi ja häbi. Selle asemel muutus pedofiil vägivaldseks ja ründavaks. Ma olin tema jaoks ärritav takistus. Mingit eetikat tal ei olnud ning halastust ta ei tundnud. Jälle sai midagi uut inimloomuse kohta õpitud.\nMu jutt on veidi kaootiline, aga oma suurtest pingutustest hoolimata ei suuda ma mõista kurjust. Kurja käitumist mingi määrani küll, aga kurjust mitte. Arvestades praeguses maailmas toimuvat oleks hea, kui mingi kõrgetasemeline vanglapsühhiaater hakkaks avaldama ajakirjanduses lihtsas keeles artikleid ning seletama täpselt, mis see kurjus on. Ootaksin siis midagi enamat kui: "Tal oli õnnetu lapsepõlv ja..."\nMinu enda on kurjuse üle mõtisklemine ning ka selle lähedalt nägemine muutnud veendunud parempoolseks konservatiiviks. Ma ise näen seda nii, et konservatiivsus ei takista rõõmsat vabameelset eluviisi. Aga ainult rõõmus ja vabameelne eluviis takistab lõpuks elu ennast. Keegi peab olema aus pärisinimloomuse suhtes ning panema peale piirid. Vasakliberaalne (?) vaade, et me kõik oleme head ja armsad on äärmiselt ohtlik. Need taharrush gamea poisid olid veel paljud 10 aastat tagasi armsad lapsukesed, aga siis juhtus midagi. Peas käis klõps? Miks?\np.s. Ka Eestis on olemas üht huvitavat laadi vaimne grupikurjus. Panen end jälle teise inimese rolli.\nMinu vanemad viivad mind lapsena teise riiki, mille nende valitsus on okupeerinud. Võib-olla ma isegi sündisin selles riigis, võib-olla juba siis, kui see okupatsioon oli läbi. Ma\n1/24/2016 08:16:07 am\n(Mu viimane kommentaar katkes mingil kummalisel põhjusel. Üritan mõtte lõpetada).\nMa vihkan seda rahvast ja riiki, aga mingil põhjusel tahan selle riigi kodakondsust. Miks täpsemalt ei tea. Tuubin vihatud rahva vihatud keelt. Saan eksamil läbi ning mulle antakse Vihatud Riigi pass. Pärast ma eriti seda keelt ei räägi ja edasi ei õpi. Kui küsitakse, vastan ülbelt mõnes teises keeles, et eksamil sain läbi. Ajakirjanduse jaoks olen ma õnneks tabuteema.\nLõpetan harjutuse ja möönan, et millegi analoogsega mina hakkama saada ei suudaks. Kuskil hakkaks endal vastik ja ebameeldiv.


Ilmumisaeg: oktoober 2008\nÕpik jaguneb kaheksaks peatükiks, kesketeks teemadeks on turismi jätkusuutlik areng, turismipoliitika, riigi roll turismiarenduses ja -turunduses, turismi mõju ja majanduslik tasuvus, turismiarenduse indikaatorid, reguleerimis- ja kontrollmeetmed, süsteemid ja koostööstruktuurid, turismiettevõtluse toetamine, sihtkohaturunduse printsiibid, meetmed ja korraldus.\nÕpik sisaldab harjutusülesandeid, kordamisküsimusi teadmiste kinnistamiseks ja loovuse arendamiseks, terminoloogia sõnastikku ning mitmeid lisasid.\nÕppevahend on mõeldud kasutamiseks turismierialade õppijatele, samuti nende valdkondade täiend- ja ümberõppijatele. Õpik on praktiliseks abivahendiks turismiga tegelevate avaliku kui ka erasektori töötajatele. Õpik on vastavuses 2007. a. Riiklikus Eksami- ja Kvalifikatsioonikeskuses valminud riiklike õppekavadega.


ETIS - Optilised katted päikeseenergeetikas\nOptilised katted päikeseenergeetikas\n"Muu" projekt G5182\nG5182 "Optilised katted päikeseenergeetikas (1.01.2001−31.12.2003)", Tiit Varema, Tallinna Tehnikaülikool, Tallinna Tehnikaülikool, Keemia ja materjalitehnoloogia teaduskond, Materjaliteaduse instituut, Pooljuhtmaterjalide tehnoloogia õppetool.\nOptical coatings for solar cells\nTallinna Tehnikaülikool, Keemia ja materjalitehnoloogia teaduskond, Materjaliteaduse instituut, Pooljuhtmaterjalide tehnoloogia õppetool partner 01.01.2001−31.12.2003\n01.01.2001−31.12.2003 130 000,00 EEK (8 308,51 EUR)\nKavandatud uurimistöö eesmärgiks on välja töötada tehnoloogilised parameetrid ZnO ja ZnO:Al ohukeste kihtide saamiseks raadiosagedusliku (RF) tolmutuse (radiofrequency (RF) sputtering) meetodil. ZnO kihid peavad omama head kristallilisust ja optimaalset paksust, et tagada suurt optilist läbipaistvust ja ZnO:Al puhul lisaks piisavat elektrijuhtivust. Suur tähtsus on ka ZnO kihi koosmojul puhverkihina kasutatava CdS -iga. RF tolmutuse meetod on valitud lähtuvalt konkreetsest vajadusest madaltemperatuurse (toatemperatuur) ZnO tehnoloogia järele, kuna alusstruktuur, millele teda kantakse sisaldab polümeerseid materjale, ega kannata seetottu oluliselt korgemaid temperatuure


Discgolfi korv ENLI — Toriales\nDiscgolfi korv ENLI\nPikaajalise metallitöö kogemusega korvimeister pakub kolme erinevat mudelit discgolfi korve. Tooted on valmistatud 8-10 mm ümarmetallist ja 2 mm materjalist. Ketid on kuumtsingitud, pikkusega 62 cm. Discgolfi korvi osad on valmistatud tugevast metallist, mis lisab küll veidi kaalu, kuid annab suurema jäikuse ja stabiilsuse. Toodete kuumtsinkimisel, tsingitud toodete passiveerimisel ja pulbervärvimisel on kasutatud parimat kvaliteeti tagavat tehnoloogiat. Viimistlus on teostatud ühe järjepideva protsessina. See tagab parima kvaliteedi ja vastupidavuse\n- Discgolfi korv ENLI Mini - h140 cm, ülaosa ø31 cm, korv ø67 cm, toote kaal 21 kg. Mini korv on varustatud 15 ketiga, mis liiguvad sissepoole tagades maksimaalse püüdmisomaduse.\n- Discgolfi korvi ENLI Mini ülaosa - ø31 cm, toote kaal 7 kg, ilma kettideta 2,5 kg.\n- Discgolfi korv ENLI Midi jalaga - h140 cm, ülaosa ø56 cm, korv ø67 cm, toote kaal 26 kg.\n- Discgolfi korv ENLI Midi statsionaarse paigaldamise võimalusega - h150 cm (10 cm paigaldamiseks), toote kaal 22 kg. Toode on varustatud 24 ketiga. ketid on paigaldatud kahes reas nii, et on tagatud parimad püüdmisomadused.\n- Discgolfi korv ENLI Maxi jalaga, kokkupandav\n- h140 cm, ülaosa ø56 cm, korv ø67 cm, toote kaal 29 kg. Maxi korvid on varustatud 30 ketiga, mis on paigutatud kahes reas. 30 keti kasutamine minimeerib ketta läbilennu kettide vahelt. Lahtikäiva korvi kokkupanekut lihtsustavad tootele paigaldatud piirajad. Asendi fikseerivad 8 mm poldid.\n- Discgolfi korv ENLI Maxi statsionaarse paigaldamise võimalusega - h150 cm (10 cm paigaldamiseks), toote kaal 25 kg.\n- Discgolfi korvi jalg - ø54 cm, toote kaal 3,9 kg\nOlete alati teretulnud meie kodulehel. Samuti hoidke silm peal meie tegemistel Facebooki lehel DiscGolfi Korvid aadressil https://www.facebook.com/discgolfikorvid/


Eestlased arvavad, et pandeemia suurendab tehnoloogia kasutamist ning vähendab majanduskasvu Building a better working world\nEestlased arvavad, et pandeemia suurendab tehnoloogia kasutamist ning vähendab majanduskasvu\nEY viimasest uuringust Connected Citizens, mis käsitleb ühiskonna arengu ja digitaliseerimise vastastikust mõju 16 riigis üle maailma, selgus, et 62% eestlastest ootab tehnoloogia mõju suurenemist oma igapäevaelus. Majanduskasvu usub 22% eestlastest ning 20% lätlastest, leedulastest seevastu aga 57%.\nEY Connected Citizens uuring aitab tulevikku ette aimata ja selleks valmistuda, süvendades teadmisi kodanike muutuvatest eludest, vajadustest ja ootustest.\n„Eestis ja Lätis on näitajad suhteliselt sarnased: pandeemia peamise mõjuna nähakse tehnoloogia suurenevat rolli – seda ootab 62% eestlastest ning 64% lätlastest,“ sõnas EY Eesti konsultatsiooniteenuste valdkonna juht Siim Aben. „Leedus seevastu oodatakse peamiselt pandeemia positiivset mõju majanduskasvule (57%), Eestis näiteks on see protsent 22. Tehnoloogia rolli suurenemist ootab kõigest 37% leedulastest.“\n„Ainult 35% Balti riikide elanikest usub, et valitsused olid seoses COVID-pandeemiaga digitaalse tehnoloogia ärakasutamisel efektiivsed. Globaalselt oli valitsuste tegevusega rahul aga 51% küsitletuist. Siinkohal eristus aga hoopis Läti, mille elanikest vaid 25% pidas valitsuse tegevust efektiivseks, Eestis ja Leedus olid protsendid vastavalt 44 ja 41,“\nTa lisas, et kõiki kolme Balti riiki ühendab see, et võrdselt ollakse mures ebavõrdsuse pärast COVID-19 tõttu kui ka tehnoloogilise arenguga laiemalt. „Eesti peab tingimata arvestama pandeemia mõju ja digimuutuse ebaühtlase kulgemisega, et hoida suurt osa ühiskonnast majandusse kaasatuna,“ kinnitas Aben.\n„Riigiga soovivad eestlased kõige enam suhelda veebilehtede kaudu (65%), olles ees nii Lätist (53%) kui Leedust (20%). Ka siinkohal eristub teistest Balti riikidest Leedu, mille elanikud eelistavad riigiga suheldes kasutada e-maili (77%),“ märkis Aben. „Oma isikuandmeid on riigiga teenuste saamise eesmärgil nõus jagama 67% eestlastest, 62% lätlastest ning 70% leedulastest.“\nInimesed soovivad omandada digioskuseid, lüüa aktiivselt kaasa riigi ja omavalitsuse töös\nOlukorras, kus tuntakse muret ebavõrdsuse pärast, märkis suurem osa (58%) eestlastest, et sooviks osaleda riigi korraldatud koolitusprogrammis oma digioskuste edendamiseks. Need näitajad on sarnased nii Leedus (63%) kui ka Lätis (58%).\nSamuti tunnevad eestlased aktiivset huvi osaleda senisest enam riigi ja kohalike omavalitsuste töös veebikanalite kaudu. Näiteks 75% eestlastest sooviks võimalust hääletada veebis munitsipaalteenuste üle, 74% sooviks kasutada veebirakendust, et suhelda omavalitsusega igapäevaste arengute ja probleemide teemal ning 66% kasutaks rakendust, et väljendada oma arvamust naabruskonna arengukavade kohta. 64% eestlastest sooviks kasutada veebipõhist hääletamist, et valitud ametnikke valimiste vahelisel ajal hinnata või lausa ametist tagandada.\nTehnoloogia teeb elu paremaks, aga suurendab ebavõrdsust\nÜldjoontes tuleb uuringust välja, et enam kui 98% inimestest kõigis Balti riikides kasutab internetti vähemalt korra päevas ja 63% eestlastest (81% Balti riikides tervikuna) usub, et tehnoloogia muudab elu paremaks. 21% eestlastest ootab tehnoloogia mõjul ühiskonna võrdsemaks muutumist. 33% arvab, et tehnoloogia avaldab suuremat mõju neile, kes on juba jõukad ja mõjukad, 22% usub aga, et tehnoloogia avaldab suuremat mõju tavalisele inimesele.\nVõta ühendust, et lähemalt uuringust rääkida\nEY uuringus Connected Citizens vaadeldakse mitut teemablokki: elukvaliteet, inimeste väärtused, COVID-19 mõju, avalike ja munitsipaalteenuste kasutamine, interneti, tehnoloogia ja andmete kasutamine ja mõju, usaldus riiklike ja kohalike asutuste vastu ning töösuhted.\nJärgmise poole aasta jooksul annab EY ülevaate erinevate teemablokkide peamistest tulemustest, tehes kokkuvõtte uuringu iga osa kohta.\nConnected Citizens on EY laiaulatuslik uuring, milles vaadeldakse üha tugevamalt digitaalselt ühendatud ühiskonna väärtusi, muresid ja uskumusi, samuti tehnoloogia rolli elukvaliteedi ja majanduskasvu edendamisel, sealhulgas COVID-19 kontekstis.\nUuringu jaoks viidi igas riigis keskmiselt läbi 1000 intervjuud, uuringus osales 22 riiki.


AKÜga liitus Sillamäe Lastekaitse Ühing « Terveilm\nOktoobrikuus liitus AKÜga Sillamäe Lastekaitse Ühing (SLÜ). Organisatsioon töötab selle nimel, et kujundada Eesti erinevates paikades ja rahvusvahelisel tasandil laste- ja noortesõbralikumat keskkonda.\nRegionaalsel tasandil tegevust alustanud väike organisatsioon on tänaseks võimeline edukalt ellu viima projekte ka rahvusvahelisel tasandil. SLÜ kuulub ainsa muukeelse organisatsioonina EKAKi ühiskomisjoni, on Euroopa vaesusvastase võrgustiku (EAPN) liige ja omab konsultatiivset staatust ÜRO majandus- ja sotsiaalkomisjonis.\nSLÜ teeb koostööd partneritega Aafrika, Aasia ja Lõuna-Ameerika riikidest. Aafrika riikidega (Maroko, Egiptus, Tuneesia) tehakse koostööd kodanikuühiskonna arendamisel. Neis riikides toetatakse koos partneritega noorte organisatsioone ja kogukonna arengut võimalusel ka materialselt – vajalike asjade, materjalide või rahalise toetusega. SLÜ on aktiivne partner ka rahvusvahelises võrgustikus Water and Youth, kus panustatakse keskkonnaküsimuste lahendamisele.\nLisaks keskendutakse tervisliku ja keskkonnasäästliku eluviisi propageerimisele ning maailmahariduse edendamisele.\nAjaloo jooksul on SLÜ läbi viinud ja toetanud rohkem kui 130 projekti Eesti erinevas paigus ning üha enam tegeletakse koostööga rahvusvahelisel tasandil.\nSLÜ kodulehekülje leiad siit!\nArengukoostöö Ümarlaud on avalikes huvides tegutsev 31 arengukoostöö ja maailmahariduse valdkonna kodanikuühendust esindav organisatsioon. Ümarlaua soov on kaasata Eesti avalikkust, organisatsioone ning riiki võtma aktiivset rolli arengukoostöös ja globaalses solidaarsuses. Samuti aitame kaasa ülemaailmse vaesuse vähendamisele ja inimarengu edendamisele.


Hans Markus Antson valmistub Fjällräven Polari ekspeditsiooniks Rootsis ja Norras - Digitark - Tehnika\nHans Markus Antson valmistub Fjällräven Polari ekspeditsiooniks Rootsis ja Norras\n5. jaanuar 2016, 12:09\nLisatud täispikk digidokumentaal!\nHans Markus Antson tegi aasta esimese pikema retke Kõnnu suursoosse, kust leidis eest hingematvad vaated ja jäälilled.\n"Aasta alguse krõbe pakane on ajanud mu igal hommikul varakult üles ja voodist välja selleks, et jäädvustada ilu, mida talvel pakkuda on," kirjutab Hans Markus Antson tehnoloogiaportaalis Digitark alustatud blogi esimeses postituses.\n"Samuti on suured miinuskraadid head selleks, et teha ettevalmistusi kevadel läbitava Fjällräven Polari ekspeditsiooni jaoks," räägib Antson. "Tõelises külmas saan proovile panna nii oma peegelkaamera, aga ka GoPro seikluskaamera ning iPhone 6S-i selleks, et aru saada, kui vastupidavad on need tegelikult külmale."\nHans Markus Antson kirjutab, et soovib Rootsist ja Norrast ekspeditsiooni eel tuua oma jälgijatele lisaks pildile ka videojäädvustusi ja kaamerataguseid pilte, et näidata, kuidas loodusfotod tegelikult sünnivad ja mida ekspeditsooniks valmistudes osalejad läbi peavad tegema.\nKõnne suursoost leidis Hans Markus Antson kaunid jäälilled. Foto:\nFOTO: Hans Markus Antson/Digitark\n"2016. aasta teine hommik oli eriti külm, mere ääres näitas kraadiklaas 16 miinuskraadi," kirjutab noormees. "Meri auras ja tõusev päike tõi taevasse ilusad värvid. Selliseid talvefotosid olen soovinud teha pikka aega, kuid kaks aastat, mil olen loodusfotograafiaga tegelenud, pole õiget külma olnudki."\nHoia end Hans Markus Antsoni ettevalmistavate tegevustega polaarekspeditsiooniks kursis Digitarga vahendusel!\nKa külmas ja karges leiad hingematvalt kaunist värvidemängu looduses. Foto:\nHans Markus Antson on 20aastane loodushuviline fotograaf Tallinnast, kes on loodusretkedel käinud üksi ja sõpradega juba üle kahe aasta. 10. detsembriks 2015 kogus ta aga Fjällräven Polar ekspeditsioonile pääsemise nimel ja peale sotsiaalmeedias toimunud suurt omaalgatuslikku toetuskampaaniat 56 854 eestlase poolthääle ning võitiski auväärse koha ekspeditsioonile, mis toimub aprillis 2016. Digitargas peab Antson blogi, kus iganädalaselt räägib ettevalmistustest polaarekspeditsiooniks.\nDigidokumentaal: loodusfotograaf Hans Markus Antson vahendab looduse ilu


Avaleht Loom, sööt Loomataudid Lammaste ja kitsede haigused Schmallenbergi viirus\nSchmallenbergi viirus on uus mäletsejaliste viirushaigus, mida iseloomustavad mööduvad haiguse tunnused (palavik, kõhulahtisus, piimatoodangu langus) täiskasvanud veistel ja väärarengud vastsündinud mäletsejalistel.\nSchmallenbergile vastuvõtlikud liigid on mäletsejalised (veised, lambad, kitsed). Viirus levib enamasti sääskedega (Culicoides perekond), kuid ka emalt lootele.\nSchmallenbergiga seostatakse ka suvel ja varasügisel täheldatud mööduvaid haigustunnuseid (palavik, kõhulahtisus, piimatoodangu langus jne) täiskasvanud veistel ning talvel ja kevadel vastsündinutel (talled, vasikad) väärarenguid. Tüüpilised väärarengud on kõver kael, vesipea ja jäigad liigesed. Enamik sünnib surnuna, kuid ka elusana sündinud tavaliselt surevad hiljem.


Meedia ja pöördumised | Vähem süsivesikuid, rohkem köögivilja = tervislik toit\nRubriigiarhiiv: Meedia ja pöördumised\nÜks väga hea artikkel sellest, mida suhkur teeb\n28. okt. 2016 ylle\nTänases Sirbis on suurepärane kirjatükk suhkru teemal. Ausalt öeldes olen isegi üllatunud, et viimaks ka eesti keeles midagi niisugust lugeda saan. Kõik see suhkru pealetungi teema oma pika ajalooga on mulle vägagi tuttav, aga ilmselt täiesti võõras meie toitumisnõustajatele ja meedikutele. Aga lugege ise: Surmav sõltuvus, mida ühiskond ei teadvusta.


Kooli saab õppima tulla aastaringselt, st õpilasarv on pidevas muutumises. Selline avatus võimaldab ka paljudel kooli pooleli jätnud õpilastel oma haridusteed koheselt jätkata.\nPaide Täiskasvanute keskkool asub Paides Lai tänav 33 hoones. Majas tegutsevad mitmed erinevad asutused: Järvamaa Keskraamatukogu, Järvamaa Puuetega Inimeste Koda, Paide Avatud Noortekeskus, Eakate Päevakeskus, Paide Huvikeskus, Liisu Söögituba. PTK ruumid asuvad hoone parempoolses tiivas kolmel korrusel. Kokku on kuus klassiruumi ja kuus kabinetti ning raamatukogu.\nVajadusel saab kool kasutada huvikeskuse õppeklasse, hoidjaga väikelastetuba tegutseb Paide Avatud Noortekeskuse ruumides. Ürituste läbiviimiseks kasutatakse kõige suuremat klassiruumi (I korrus, klass nr 115), maja fuajeed või renditakse Paide Kultuurikeskuse kammersaali.