Wild wonders, distant wonders: Ülevaade: Aed\nOi kui palju ma olen üritanud blogima hakata ning poole teksti peale kõik ikkagi ära kustutanud. No ei leia aega ega sisu. Kõik möödub nii ruttu :) Pärnusse pole õnneks lumi jõudnud, vähemasti maad ei kata. Meil on maal aga soojem kui linnas, päike kütab ikka päris usinalt ning vahe on märgatav kui ilmuvad pilved ja tuul, siis võtab ikka kohe lõdisema. Öökülmad on krõbedad, loomadel külmub vesi kausis ära ent mitte nii külm, et hobustel tallis ilma tekkideta lõdisema võtaks või panges vesi jäätuks. Õnneks.\nVaatamata tihedale lumeolluse sajule, tuisule ja teinekord kurvalt pilves ilmale, olen teinud tõsiseid edusamme ning jõudnud järjele oma kodutöödega. Olen südamest rahul! Teisalt, olen õppinud nautima, vahepeal puhkama ning ümbrust jälgima. Esimest korda maal elatud kahe aasta jooksul tunnen ma aeda vaadates sügavat rahulolu - ma olen saavutanud esimese eesmärgi!\nMulle käib äärmiselt närvidele kui igalpool on ajutised hunnikud, virnad, ladustamised. Igasugused poolikud tööotsad, mis ootavad oma aega või millele on üritatud tekitada oma koht aga ilma igasuguse seosega ümbrust arvestades. Jah, palju asju oleme ise tekitanud aga muidugi ega siis kõik kohe ju paika saagi :) Lihtsalt nüüd on tekkinud aeda vaadates esimest korda visioon. Ja oi kui õnnelikuks see teeb!\nÕunapuudega ma sel aastal enam midagi ei tee. Kolm puud said väga korraliku uuenduskuuri, lootma peab, et nad nüüd kenasti edasi kannavad. 5 puud on suure küsimärgi all. Nad on nii vanad ja käest lastud (+ megakõrged) ning mina ei hakanud neid torkima. Las nad praegu olla, kannavad kuniks kannavad ning ilmselt 2-3 aasta pärast asendan ma nad uute puudega. Plaanis on aia ja osa hooviala piirata justnimelt õunapuudega. Kokku peaks meil sedasi olema/tulema (praeguseid puid arvestades) ligi 15 puud. Seda on ilmselgelt palju AGA me tarbime ise palju õunu (sügavasse, mahlaks, loomadele, kuivatatuna) Mul on õuntega veel mõned plaanid ent see on alles tulevik. Pealegi, noored puud ei kanna alguses nii palju, et neid tarbida ei jaksaks. Ja praegused vanad kannavad keskmiselt. Lisaks on mul hobused ja lambad, kes neid hea meelega moosiks teevad :)\nAga kõigest muust...\nÜkspäev oli suur suur isu kasvuhoones möllata. Ilm oli jahe, päike võitles pilvedega. Lõpetasin aga jopevabalt uusi peenrakaste ehitades! Kõigepealt istutasin kasvuhoonesse ära: redise (valge, punase), lehtsalati, huvitava külmakindla porgandi (peaks juunis saaki andma!?), spinatit, lehtpeeti, kale (lehtkapsas!?) Kaevasin teised peenrad läbi ja sättisin sügisest varju alla viidud asju. Muidugi eelnes kasvuhoonetööle ka kasvuhoone parandus ehk et lappisin katkiseid kohti katusel, palusin, et ma raamist läbi ei kuku ning lubasin, et järgmisel või ülejärgmisel aastal ehk, ostan ma endale uue suure hoone. Väike kasvuhoone peab sel aastal veel edasi elama, sest kuigi puidust raam komposteerub ainuüksi õhus olles siis kergemate taimede kasvatamiseks kõlbab ta küll :)\nLihtsaid kodukootud peenrakaste sai 2. Mõlemad lõunapoolsel küljel. Ühtlasi kaevasin ma esimest korda elus oma hiidvanad rabarberid välja, harutasin laiali ning mahutasin nad peenrakasti tagasi. Fingers crossed, et nad nüüd põdema ei hakka. Ja said oi oi kui mahlast sõnnikut + põhku + kolm aastat valminud musta mulda. Tea, kas lükkavad mu vana räämas kasvuhoone nüüd ümber? :D\nSügisel kasvuhoonesse istutatud tulbid + krookused olid selleks hetkeks juba kenasti sirgunud (mügrid on vist täiesti välja kolinud, kõik sibulad läksid kasvama) ning said ka nemad õue kolitud. Ühel tulbil on imeilusad roosad ääred! Ja nii mõnelgi juba õienupud paistavad :)\nPikk peenar on keskelt tühi, sinna ma veel mõtlen, mida toredat istutada.\nKuigi mul oli plaan ainult pikema külje peenar ära teha, siis sügades kukalt ja kasvuhoone taga olevat varem ehitatud (siia kolides oli see seal olemas) peenart vaadates tundus irooniline see kõige hullem alles jätta. Seal kasvasid maasikad, murulauk, mingi tuvastamata taim ning naat. Selle naadiga kaklesin ma kaks aastat. Ja nüüd aitas. Kaevasin kõik välja. Kanad aitasid muidugi kaasa. Hea, et labida selle naadiga terveks jäi...\nPõhja laotasin ma kerge kihi hobusesõnnikust põhku (nagu multšina või nii) ning peale 3 aastat seisnud must muld (laagerdus lehmasõnnikust) Otsustasin 5st suurest murulaugumättast jätta ühe suure ja kolme väiksemat. See kasvab mul niigi võimsaks ja on vaid aja küsimus mil ta edasi laiub. Mättad olid naadist nii läbi kasvanud lihtsalt. Ülejäänud läksid keset hoovi ühe süvendi täiteks. Tea kas seal hakkab nüüd murulauk kasvama...\nTõin toast õue ka paari kuuga idanema hakanud küüslaugud välja, üks hakkas juba laiusesse kasvama aga ruumi polnud. Sinna kõrvale tulevad aga erinevad maasikataimed. Saab nii öelda katsetuspeenraks :) Muidugi kaevasin ma välja ka peotäie klaasi, naelu ning lõpetasin ühe salapärase torkehaavaga näpus.\nSuurde hoonesse tulevad nagu ikka tomatid, kurgid. Väikesesse lähevad aga tänavu paprika ning edaspidi redised, salatid. Ürtidega proovin tänavu teistmoodi, sest näiteks basiilik ei ole mul kahe aasta jooksul kasvama hakanud (kui on, siis üsna nirult) Aga selleni veel jõuab :)\nAeda ja nii öelda hoovipoolset osa eraldavad praegu iidvanad ploomid, mis on alõtšaks üle läinud. Esimesel aastal võis mõned hapud sinised ploomipunnid leida ent puud on tõesti vanad, sammaldunud ning eelnevalt ka lihtsalt vesikasvude alla mattunud. Alumisel pildil on aga minu töö tulemus (tagumine puu on õun, mis on nii kuiv ja sammaldunud, et seda ei saagi kuidagi pügada)\nTõenäoliselt võtame need kolm ploomiollust maha järgmisel aastal. Tänavu, las seisavad, õitsevad ehk ning elavad. Miljon vesikasvu said maha saetud. Tüved on nii kõrgel, et omaljõul ei saa hakkama ning eraldi kedagi kutsuma ka ei hakka, sel pole mõtet. Vähemasti ei ole enam neid piinavaid oksi neil küljes ning saavad natukenegi valgust ja elu nautida :)\nMaha võtsime aga ühe seenkasvajaga õunapuu aida kõrval (õunad olid tegelikult päris head aga kandis ka saagirikkal aastal megavähe) mis oli seest täiesti töss. Tühi, hallitas ja pudises. Sinna asemele tuleb aga tulevikus kindlasti uus puu :) Tervemad pakud on grillimiseks. Lisaks võtsime maha veel ühe poolsurnud ploomipuu, mis koosnes ühest kõrgest kännust ja vähemalt 10 jämedast vesikasvust. Kuna siin kasvavadki õunad ja ploomid, siis eeldasime, et see oli KUNAGI ploom :D Lammastele igatahes oksad maitsesid.\nLõke on kasvanud majakõrguseks ning tuul ei anna ka armu, et saaksime selle hunniku (nüüd juba NEED hunnikud) ära põletada. Tuleb üks varajane Jaanituli korraldada! Või lõkketalgud teha, sest oksamaterjali kogunes nende lõikustega ikka meeletult. Just seepärast me platsi korraga puhtaks ei sae, kuna esiteks ei mahu need oksad enam kuskile ootama ning teiseks, jõuab ju :) Lihtsalt mõnus on ainuüksi see teadmine, et selliseid suuremamahulisi töid aias jääb üha vähemaks. Kui puud pügatud ja noored asemel, on vaid kergemad iga-aastased pügamised :)\nKüll aga ootab meid ees tõsine vanade puude saagimine, milleks on spetsialisti tarvis. Talli ja aida kõrval, kraavi ääres kasvavad hiiglaslikud lepad, mis on juba sealmaal, et pudenevad tuultega alla. Oksad on kuivad, hiiglaslikud ja ohtlikud. Viimati lappisin kanade aedikut selle peale kukkunud oksa tõttu. Talvel sadas üks suur oks autost mõne meetri kaugusele ning ait ja tall on kohe nende all...\nPuud on ilmselt ealiselt juba sealmaal, et kukuvad kas varsti ise või võtame meie enne. Sama saatus on ka maja läheduses sirguval pärnal, mis on keskelt maapinnani katki ning minu arust tänavu kuidagi ka lahku kiskunud. Õnneks on selle puu mõlemad pooled suunaga majast eemale ent üks otse jõkke ja teine elektriliini poole. Seega paha seis ikkagi. Pärn on ühtlasi ka haige ja ilmselgelt hiidvana. Lisaks on järgmise aasta plaanides ka metsaga jaole saada. Puud on sealmaal, et aeg on nad maha võtta ja kasumit saada. Noored ei saa all piisavalt valgust. Meie õnneks on suurem osa noori puid aga nii kõrged juba, et kui vanad eest lähevad, on meil mõne aastaga väga kena noor segamets asemel. Jah, metsadest ei tea ma suurt midagi ent õnneks on mul isa, kes sellega eluaeg tööd teinud ning meid õpetab. Ja pealegi, kogemus kasvatab :)\nLõpuks sain aias/hoovis alustada ka riisumisega ning paari tunniga tegin veerandile ikka otsa peale. Keegi peab need lehekuhilad aga minema ka transportima :D Ja ülejäänud kolmveerand tuleks ka siiski riisuda! Vahepeal veidi metalli ja klaasi sekka ning riisun aga edasi. Peremees saagis täna usinalt puid, lõhkus ja ladus riita. Üldpilt on palju selgem ja mõnusam, nagu oleksime juba suvi otsa rabanud :) Aga ei, suvi alles ees ja mõelda kui palju me veel teha saame!\nMärksõnad: aialood, elu maal


MÜ Vägevad 2016 - Rein Jürimäe käib metsas hingamas - Estonian World Review\nMÜ Vägevad 2016 - Rein Jürimäe käib metsas hingamas\nEestlased Kanadas 03 Aug 2016 Helina TammEWR\nRein on pärit Hiiumaalt ja on Torontos aastaks. Metsaülikooli sobib ta kui valatult. Reinul on põnev teema ja töökad käed. Hing niikuinii elu aeg metsas hulkunud. Kotkajärvega käis ta esimest korda tutvumas sügistalgutel, kus muuhulgas ehitas mängleva kergusega vägevad pingid. Lisaks on temaga ta tarmukas ja tegus abikaasa Inga ning nende kaks nooremat last Linda ja Jesse.\nRäägi oma kutsumusest? Kui palju oled saanud seda oma igapäevases elus ja töös järgida?\nRäägin oma aastatepikkusest kogemustest ja arvamustest vanade hoonete taastamisel. Mida restaureerida, mida teha uuesti? Õpetan vanade meistrite tööd märkama ja uute tööd hindama. Oma juttu püüan rikastada paljude piltidega tehtud töödest.\nOntario metsad oma mõnevõrra suurema lopsakusega on huvitavad aga teevad veidi kadedaks. Kõvad lehtpuud - vahtrad, saared, tammed, jalakad on siin nii ilusad ja suured!\nSinu lemmik paik maailmas? Mis sa seal teed?\nMa ei arva, et lemmikpaik peab kuskil kaugel olema. Kodus, sauna uksepakul istudes, tulevad parimad mõtted ja tunded ning elu tundub ilus.


Eestis müügil: kolm kõige ägedamat Mercedest - Autondus - Uudised - auto24.ee\nAvaleht » Uudised » Autondus » Eestis müügil: kolm kõige ägedamat Mercedest\nEestis on müügis üle 1200 Mercedes-Benzi sõiduauto, kuid mõned neist on teistest peajagu ägedamad.\nVäljavalitud kolmikusse kaasasime kolm täiesti erinevat sõidukit: üks kupee, üks universaal ja üks limusiin. Üks väga vana, teised uueohtu sõidukid. Üks tänases mõttes nõrgavõitu mootoriga, teised kaks pööraselt võimsad. Ja ükski neist sugugi mitte soodne – aga unistused ei peagi soodsad olema!\nMercedes-Benz 250 C, 1974\nSee musta numbriga autovanur saabus parasjagu täna müüki. Kupee tuleb 2,8liitrise R-6 bensiinimootori ja automaatkastiga, pakkudes tänases mõttes üpriski rahulikku sõidukogemust. Pigem on hõbedase kaheukselise tõmbenumbriks disain ja stiil, sest sedavõrd puhta joonega autosid ei tehta enam ammugi. Kas küsitav hind on kõrge või mitte? Müüja sõnul on tegu Saksamaal firmas Kienle restaureeritud sõidukiga. Kellele see nimi suurt midagi ei ütle, teadku, et tegu on maailmatasemel Mercedese-spetsialistiga.\nMercedes-Benz CLS 63 AMG Shooting Brake, 2014\nIlmselt poleks liialdus väita, et tegu on iga pereisa unistusega. Seejuures tuleb CLS Shooting Brake ka superägeda disainiga ning kapotialune võtab vist nii mõnegi ahhetama. 410 kW ehk 558 hobujõudu tähendavat kõrgliigat – ükskõik millises kontekstis. Seejuures on tegu 5,5liitrise V-8-kompressormootoriga ehk ühega Mercedese viimastest suurtest mootoritest, enne kui firma asendas need neljaliitriste biturbodega.\nMercedes-Maybach S 560, 2017\nKui on kamaluga luksust vaja, siis palju paremat autot Eesti järelturult ei leia. Kaks aastat vana limusiin maksab endiselt küll hingehinda, aga pakub näiteks selliseid lisasid nagu lamamisistmed, massaaž, käetugede soojendus, öövaatlusseade, teler jne-jne. 5,5meetrise Mercedes-Maybach kapoti all töötab 469hobujõuline V-8.


Hendrik Agur: kui õpilane tapab õpetaja, siis on midagi väga sügavalt valesti - Delfi\nGustav Adolfi Gümnaasiumi direktor ning Viljandi Paalalinna kooli vilistlane Hendrik Agur leiab, et pärast esmaspäeval Viljandis toimunut pole Eesti õpetaja enam see, kes oli enne seda päeva. Samas ei leia ta, et koolides peaks turvasüsteeme muutma, sest taoliste sündmuste toimumise tõenäosus on üliväike.\nKui turvaliselt võib pärast esmaspäeval Viljandis toimunut ennast Eesti koolis tunda?\nEesti kool on kestnud aastasadu ning siit on saanud eluks vajalikud teadmised, oskused ja turvatunde kogu Eesti rahvas. Kindlasti on see ka nii edaspidi. Ometi sai 27. oktoobrist Eesti haridusajaloos negatiivselt märgilise tähtsusega kurb päev. Kui õpilane tapab õpetaja, siis on midagi väga sügavalt valesti. Kusagil on tekkinud väärtuste ja arusaamade konflikt, mis on ületanud tavalise normaalse inimese, rahumeelse kodaniku taluvuse piiri. See ei tohiks nii olla. Pärast 27. oktoobrit pole Eesti õpetaja enam see Eesti õpetaja, kes ta oli enne seda kurba päeva. Selles on äärmiselt kahju. Nüüd on tekkinud väärtushinnangute konflikt, dissonants ja vastandumine niivõrd auväärse ameti vastu. Ühiskond ei olnud selleks valmis ning ei lepi sellega mitte iial. Seda suuremat õlg-õla tunnet tuleb meil üksteise vastu üles näidata.\nKas oleks põhjendatud turvameeste või turvauste kasutamine koolis?\nMa ei näe selleks põhjust. Üksikuid väärastunud hingega isendeid, kellel on kurjad plaanid, ei pea kokkuvõttes ükski turvamees või -uks. Kõige suurema turvalisuse saavad tagada oma vanemate, õpilaste ja koolikaaslaste suhtes osutatud tähelepanu, märkamine ja abi neile, kes seda vajavad.\nMida saaks teha õpetajad, kaasõpilased ja kogu ühiskond, et edaspidi selliseid juhtumeid vältida?\nStatistilise tõenäosuse järgi on taoliste sündmuste toimumise tõenäosus üliväike, aga mitte olematu. Seega mingisugust garantiid ei saa keegi anda, et taolisi asju rohkem ei juhtuks. Kindlasti ei tohiks ka selle sündmuse kajastamise ja lahkamisega üleliia hoogsaks minna. Ohuks võib ka olla see, kui mõni inimene saab innustust tohutust tähelepanust ning sel viisil negatiivse sündmuse heroiseerimisest uut ainest saab. Seega mõõdukus ja vaoshoitus teema käsitlemisel tuleb abiks.\nLastevanemad peavad olema kursis oma laste arusaamade, suhtumisega ja hoiakutega elust. Neid tuleb kujundada ning suunata. Peaks olema loomulik, et vanem teab, millist mõttelaadi evib tema laps, millest räägib ja mõtleb. Esmane indikatsioon lapse ebanormaalse maailmakäsitluse või väärastunud väärtushinnangute kohta peaks jõudma vanemateni. Aga ka kaaslastel ja sõpradel lasub vastutus ja siin on vaja ilmutada rohkem kodanikujulgust ning inimlikku huvi. Mitte aga pead õlgade vahele tõmbavat ükskõiksust, mis on kahjuks küllaltki tavapärane. Trendid inimese käitumises ja hoiakutes peaksid olema märgatavad ning neist tuleks sõpradel ja kaaslastel märku anda. Kas siis õpetajale, vanemale või politseile. Kõige paremat ennetustööd suudavad teha inimeste lähedased ja sõbrad, kelle keskel potentsiaalne tulevane kurjategija viibib. Tuleb rohkem märgata ja tähele panna.\nIgal koolil on juhtkonnad ja õpetajad, kes tunnevad kõige paremini oma lapsi, vanemaid ja kogukonda. Tuleb usaldada oma inimesi. Oma õpetajatel soovitasin jätkata tavalise õppetööga. Küll aga - kui tajuda, et õpilased soovivad sellest tulistamise juhtumist rääkida, siis tulebki õpetajatel rääkidagi oma parima tunnetuse ja arusaama järgi lihtsalt, inimlikult ja eakohasust arvestades, kuid õpilastes mitte liigset hirmu tekitades. Pigem rahule ja üksteisest hoolivusele rõhudes. Juhtunu tuleb üheselt hukka mõista ja ilmutada sallimatust mistahes vägivalla - nii vaimse kui füüsilise suhtes. Samas tuleks püüda tajuda piiri, millest jutud võivad kasvada hirmuks ja paanikaks. Sama soovitaksin teha vanematel kodudes, ikka lapse eakohasust arvestades. Hoida tuleks mõõdukust ja siiski jõuda, kas kaude või otse elu mõtte juurde, milleks on aukartus elu ees, õnnetunne ja rõõm elust, milleks ongi meil igaühel õigus. Neid väärtusi tuleb kaitsta ja nende eest seista.


Lapsed kannatavad vägivalla käes. Paljud näevad, aga ei hooli - Uudised - Sakala\nLapsed kannatavad vägivalla käes. Paljud näevad, aga ei hooli\nSeisin Maksimarketis kassajärjekorras. Minu ees oli kaks meest ja nendega pisike määrdunud jopis poiss. Linti mööda jooksis kassapidajani nende ost: paar väikest süldikarpi ja värviliste dražeede pakike.\nPoisike puudutas kassa ette riputatud taskulambipatareide pakke ja üks neist kukkus maha. Ta võttis selle üles ja hakkas tagasi panema, aga väikesed käed olid kohmetud ja laps ei saanud sellega hakkama. Ilmselgelt purjus isa pöördus poisi poole, vaatas tuikudes tema ponnistust ja kiitis valju häälega: «Tubli, Jannu!»\nLäksin väikesele poisile appi ja nägin ta nägu: uskumatult kõhnast lubivalgest näost vaatasid mind muret täis silmad.\nKüsimuse peale, miks küll nii väike laps nii tõsise ja kurva näoga on, kostis purjus naer: «Ta on kogu aeg selline, tal on raske elu!»\nVaatasin pisikest piinatud inimest, kes kahe purjus mehega poest lahkus, ja mõtlesin: miks ta pidi sellisesse peresse sündima?\nMida ma teha sain? Mitte midagi. Ma ei tea, mis suunas juba enne lõunat purjus mehed poest lahkusid. Selleks ajaks, kui oma ostude eest makstud sain, polnud neid enam näha.\nPole aga võimalik, et ükski normaalne inimene ei tea selle pere olemasolust ja väikesest Jannust. Kui keegi kirjelduse järgi need inimesed ära tundis, peaks ta kindlasti helistama kohalikule lastekaitsetöötajale ja asjast teada andma.\nSellest, milline olukord tegelikult on ja kuidas kriisiperedeni jõutakse, rääksime kolme Viljandimaa omavalitsuse lastekaitsetöötajaga. Vestlusringis olid Külli Frey Viljandi linnavalitsusest ning Hilka Raba Pärsti ja Õnne Raamat Kolga-Jaani vallavalitsusest.\nHirm ja ükskõiksus\nKülli Frey: Meil on hea koostöö lasteaedade ja koolidega, naabrid võiksid aga hoopis rohkem infot anda.\nPaari nädala eest kurtis üks majaomanik, et tema korteris elavad üürilised korraldavad joominguid ja naabrid nurisevad. Kui küsisin, miks nad politseisse ei helista, peres on ju kaks väikest last, sain vastuseks mingi ühmatuse.\nKui kuuldakse lärmi või käib jooming, tuleb kutsuda politsei. See on parim lahendus. Öösel ei lähe kohale meie, vaid ikka politseinikud. Erijuhul kutsutakse lastekaitsetöötaja kohale ka töövälisel ajal. Mõnikord helistab politseinik ja küsib nõu. Kui teade tuleb päeval, teatame politseile ja läheme koos.\nIlmselt inimesed kardavad joodikuid, aga kui ma lähen neid kontrollima ja küsitakse, kes kaebas, siis ma seda ju ei ütle.\nHilka Raba: Inimesed ei tohiks karta abivajavast lapsest teavitamist. Info andja võib jääda anonüümseks.\nKülli Frey: Alkohoolikute pere elas neljakorruselises majas. Kui sinna läksin — see oli veel aeg, mil välisuksed polnud lukus —, paotusid kõik korteriuksed ja inimesed ütlesid: «Võtke laps sealt perest ära!»\nMina küsisin: «Kas tulete kohtusse tunnistama?»\nSelle peale läks uks klõpsti kinni. Ei tulnudki keegi.\nLõpuks kolis pere Viljandist ära ja sai siinsetest sõpradest lahti. Elu läks rohkem rööpasse. Poiss lõpetas päris ilusti kooli. Aga see, et mitte keegi 15 korterist ei olnud nõus kohtusse tulema, paneb tõsiselt mõtlema.\nÕnne Raamat: On hea, kui politseinikud välja kutsutakse, nad fikseerivad joomingu.\nHilka Raba: Välisuksed on lukus ja kui politsei tuleb, tekib arvamus, et küllap see, kes nad sisse laskis, ongi kutsuja. Kui tegu on vägivaldsete joodikutega, võib hirm olla küll.\nKülli Frey: Mina elan esimesel korrusel ja kui näen, et kiirabi või politsei on ukse ees, lasen nad alati sisse.\nHiljuti sai tänu hoolivale inimesele kiire lahenduse üks väga halb lugu. Ta oli kuulnud oma lastelt, et ühes peres kasutatakse lapsi seksuaalselt ära. Rääkisin tüdrukutega, selgitasin neile, et nemad ei ole milleski süüdi ja selline käitumine ei ole õige. Tegime politseisse avalduse. Lapsed võeti sellest perest ära ja kasuisa on vahi all.\nHilka Raba: Koolidega on hea koostöö, aga mõni negatiivne kogemus on lasteaedadest. Küsisin mitu korda, kas laps käib kohal. Kordagi ei öeldud, et on mingeid probleeme. Hiljem tuli välja, et vanemad olid juba pikemat aega käinud lapsel järel, alkoholilõhnad küljes.\nKülli Frey: Praegu on käimas projekt «Varane märkamine», et hädas lapsi õigel ajal tähele pandaks. Selle käigus plaanime koolitada ka lasteaiakasvatajaid ja õpetajaid, ehk lapsevanemaidki.\nLisaks sellele on õiguskantsleri büroost saadetud maavalitsustele, omavalitsustele, haridusasutustele ja kodanikuühendustele «Abivajavast lapsest teatamise ja andmekaitse juhend», mis paneb lausa seadusliku kohustuse kõigele anda teada vägivalla või halva hoolitsuse all kannatavatest lastest.\nÕnne Raamat: Inimesed siiski oskavad tähele panna, et on vaja sekkuda. Enamik lapsi käib lasteaias või koolis. Väike kogukond teab, mis toimub, suur osa infost tuleb meile naabritelt.\nKolga-Jaani vallas on päris palju neid, kes kolivad meile odavate korterite pärast. Nii tekib uusi peresid, kellega peab tegelema.\nMind on pannud mõtlema see, kui palju on varjatud probleeme.Väliselt on kõik korras: laps käib koolis, on puhtalt riides. Koduseinte vahel on aga palju muret ja pingeid, füüsilist ja psüühilist vägivalda. Vanematel on suured probleemid, laenud kaelas, lapsed jäävad tähelepanuta.\nKülli Frey: Meilgi on võlgadesse uppuvaid peresid. Saadame nad võlanõustaja juurde. Viljandi elanikud kirjutavad avalduse ja saavad tasuta konsultatsiooni.\nHilka Raba: Meil on vallasekretär saanud võlanõustamises algteadmised. Ta võib anda esialgsed soovitused, kuidas edasi tegutseda. Oleme suunanud inimesi ka võlanõustaja juurde.\nMuidki keerulisi probleeme tuleb juurde, näiteks välismaal töötavate vanemate lastega.\nKülli Frey: Üks asi on mind mõtlema pannud. Viljandis on olnud mitu juhtumit, kus lapsevanemad saadavad kirja: me ei taha, et see laps käib meie lastega ühes rühmas või klassis. Kodus tuleks lapsi natuke õpetada ja rääkida, et me kõik ei ole ühtmoodi, kõik ei käi viimase malli järgi riides. Selle asemel hakatakse halbades oludes kasvavaid lapsi tõrjuma.\nÕnne Raamat: Kui vanemad ise ennast teistest paremaks peavad, võib ette kujutada, mida nad kodus räägivad.\nLapsed on väga tundlikud. Kes on majanduslikult viletsamad, tunnetavad seda hästi ja panevad tähele iga märki, arvates, et see on nende vastu.\nEi oska lapsevanem olla\nHilka Raba: Meil oli üks laps koolis must. Õpetaja pakkus võimalust, et ta saab iga päev ennast pesta. Vaikselt, nii et teised ei teaks. Laps ei olnud nõus. Kodus kiideti järele, öeldi, et ta ei ole harjunudki pesema.\nÕnne Raamat: Sageli ei ole vanematel sotsiaalseid oskusi, nad ei saa aru, et midagi on valesti.\nKülli Frey: Mulle meenub ema, kes karjus lapse peale. Ta tunnistas, et ei oska lapsega käituda. Enamasti kostis tema käitumine naabriteni. Kui naisele järgmine kord helistasin, oli ta asja käsile võtnud ja juba internetistki otsinud, kuhu minna nõu ja abi saama.\nHilka Raba: Mul on hea näide perest, kus oli neli õde. Mõlemad vanemad olid padujoodikud. Kolm õde olid täisealised, kõige noorema leidsin tõelisest joomingupesast. Lõpuks läks ta elama oma kõige vanema õe juurde. Praegu on tüdrukud väga atsakad ja hoiavad kokku. Kõigil neljal on lapsed.\nKülli Frey: Nende laste elu, kelle ema joob, on ikka väga kurb. Viin kaotab normaalsed emainstinktid. Hea, kui on vanemad vennad ja õed, kes suudavad aidata või hoolitseda. Enamasti neid ei ole.\nMeenub üks väike poiss, kes viidi lastekodusse. Pärisin temalt, kas ta tahab, et ema teda vaatama tuleb. Ta vastas, et ei taha. Küsisin, miks ta ei taha.\n«Ma ei taha, et ema tuleb, kui ta on purjus.»\n«Aga siis, kui on kaine?»\nPoisike mõtles tükk aega ja ütles: «Kui on kaine, las ta siis tuleb.»\nLapsed häbenevad väga, et ema on purjus.\nHilka Raba: Minul on ligi kümne tööaasta jooksul olnud kolm korda tunne, et võtan lapse koju kaasa.\nÜks oli nelja-aastane poiss. Pere oli tulnud hoopis teisest maakonnast, nad elasid valla ääremaal, kus on vähe rahvast. Seal käisid kõik külajoodikud koos. Millegipärast otsustasid nad poisi lasteaeda panna — tavaliselt ei viitsi niisugune pere sellele mõeldagi. Lasteaiast tuli esimene info, et asjad pole korras. Käisin mitu korda rääkimas kodus, ka lasteaias.\nMul tekkis selle poisikesega side. Panin ta kord lasteaias magama. Kohe, kui ta üles ärkas, päris: «Kas see tädi on veel siin?» Ma lubasin oodata, kuni ta üles ärkab. Oli jõuluaeg ka, siis mul tekkis küll tunne, et kuidas ma saadan selle väikese poisi sinna õudsesse kodusse, kus jõuludest midagi ei teata.\nTänaseks on laps uues peres.\nSamas nad kaitsevad oma vanemaid nii palju kui võimalik. Saime ühte kodusse suure hädaga sisse. Purupurjus vanemad magasid. Lapsed mõtlesid igasuguseid valesid välja, et neid õigustada.\nKui lapsed saavad sellest keskkonnast välja ja näevad normaalset elu, saavad nad aru, et senine elu ei olnud hea, ja oskavad paremat tahta.\nKülli Frey: Mul on ka üks päris hea näide. Käisime selles peres peaaegu iga päev. Ema jõi, järjest olid peod ja kodu haises, lapsed jooksid meid nähes ära — neid oli hirmutatud lastekaitsetöötaja ja asenduskoduga.\nLõpuks oli meie kasvatustööst nii palju kasu, et uues korteris ema enam igal pool ei suitsetanud ja hais oli tubadest kadunud. Ta poeg on koolis väga tubli.\nVõib-olla on meie käimisest mõnikord ka kasu.\nÕnne Raamat: Maale ostetakse odavaid kortereid. Palju on selliseid peresid, kel on eelmises elukohas tekkinud makse- ja muud raskused. Pidev töö perega hoiab neid kontrolli all. Lastel tekib suurem turvatunne ja ka usaldus sotsiaaltöötaja vastu, kes neid kontrollib.\nVäikses vallas on mõneti lihtsam: meil on üks perearst ja üks konstaabel, täna õhtupoolikulgi läheme koos probleemseid kodusid külastama.\nEt lasteaed on tasuta ja koolibuss viib kohale, käivad seal kõik lapsed.\nKülli Frey: Ka Viljandis saavad raskes ainelises olukorras pered lasteaiamaksu soodustuse. Aga selleks peavad nad olema meie elanikeregistris. Alates teisest lapsest tuleb maksta ainult pool lasteaiatasu.\nKülli Frey: Inimesed ei peaks arvama, et kohe, kui nad helistavad, tuleb lastekaitsetöötaja, võtab lapse kaasa ja asi on lahendatud. See nõuab hoopis rohkem aega. Enne tuleb teha palju asju ja püüda peret toetada.\nLapse äravõtmine on kõige viimane ja seda saab teha ainult kohtuotsuse põhjal.\nHilka Raba: Et paberite ajamine nõuab palju aega, võib olukord vahepeal muutuda. Vanem kardab ja suudab end kokku võtta.\nNüüd on õnneks kuni kuueks kuuks esialgse kaitse võimalus, millega kohtunikud päris hästi nõustuvad. Oleme seda kasutanud, andes lapse pooleks aastaks näiteks vanaema hoolde. Selle ajaga peaks ema oma elu joonde saama. Muidu võid ikka kuulda, et kooli või tööle ei saa minna ja oma olukorra parandamiseks muud ette võtta, sest tuleb lapse eest hoolitseda.\nMind on vaevanud üks küsimus. Riik maksab kinni põhihariduse. Miks aga ei maksta kinni lasteaeda? Tihti hakkab märkamine just sealt. Probleemsete perede lapsed ei jõuagi tihtipeale lasteaeda. Ehk saaksime siis neid aidata. Me ei näe neid lapsi enne kui koolis. Neil ei ole mingeid teadmisi, teistega on raske sammu pidada ja nad ei tahagi õppida. Ees ootab erikool.\nKülli Frey: Iga inimene peaks olema kantud rahvastikuregistrisse selles omavalitsuses, kus ta elab. Oleme lõksus: kuidas leida üles ja aidata inimest, kes on teab kuhu sisse kirjutatud? Me ei saagi talle jälile.\nHiljuti oli juhtum, et teises Eesti otsas elav naine sünnitas lapse, kellest ta loobus. Et ta elab kirjade järgi Viljandis, saime lapse endale, täpsemalt sai ta üks lapsendamisvõimalust ootav pere.\nMa ei süüdista seda ema, vastupidi, ta leidis õige lahenduse. Ta ise ei tahtnud last kasvatada, aga andis võimaluse perele, kes seda väga soovis.\nKui tõstatatakse küsimus elanikeregistrist, mis vastab tegelikkusele, naeravad poliitikud selle välja. Aga toetusrahad antakse ju ametlike andmete järgi. Inimeselgi on lihtsam, kui ta saab kõik toimingud teha ühes kohas — seal, kus ta elab.\nSageli ei julge korteriomanik anda luba üürnikku registrisse kanda, kuigi see ei anna mingit õigust seal elada. Selleks on vaja üürilepingut või omaniku luba elamispinna tasuta kasutamiseks.\nHilka Raba: Ka meie oleme mööda Eestit oma probleemseid kodanikke taga otsinud ja mõnikord jäävadki nad leidmata. Samas elavad meil pered, kes pole registrisse kantud. Ka sellest saab alguse koolilaste kadumine.\nKülli Frey: Minu meelest peaks lapsevanematele enne lahutamist olema kohustuslik nõustamine, et lastele nii palju haiget ei tehtaks.\nHilka Raba: Seda vajaksid ka paljud noored vanemad. Võib-olla kuuldakse mõnel loengul midagi kasulikku, võib-olla saab teiste emade kogemustest midagi kõrva taha panna.\nNumbril 116111 võib helistada tasuta kõigilt Eesti telefonifirmade telefonidelt ja oma muret kurta. Kõnedele vastavad ööpäev läbi erikoolituse saanud inimesed, kes annavad nõu nii lastele kui täiskasvanutele, kel on mure laste pärast.


Elektrikarjuse tara testrid ja märguandelambid\nMinitester, mis võimaldab testida pingeimpulsi olemasolu elektrikarjuse taras. Testimise maksimaalne kaugus 5cm karjuseliinist, pingeimpulsi olemasolust teavitab tester signaali ja punase märgutulega. Töötab...\nElektrikarjuse tara tester ISOTESTER 6000\nVõimaldab kiiret ja lihtsat pinge kontrolli. Testril on riputuskonks, mis võimaldab jätta testri rippuma taraliini külge.Tester kuvab 3 näitu: 2000V, 4000V ja 6000V. Ei vaja eraldi patareid.\nElektrikarjuse tara tester AKO 1000-10 000 V\nElektrikarjuse tara tester AKO 1000-10 000V. Ergonoomiline disain, sobilik tara ja maanduse kontrollimiseks, 6 näitu vahemikus 1000-10000 V impulsspinge mõõtmiseks, ei vaja patareisid, täpne mõõtmine.\nElektrikarjuse tara tester Lacme kuni 1000-6000V\nElektrikarjuse tara tester, sobilik tara kontrollimiseks. 6 näitu vahemikus 1000-6000 V impulsspinge mõõtmiseks.\nJuhtmevaba tara tester AKO 2500 - 8000 V\nElektrikarjuse juhtmevaba tara tester AKO 2500 - 8000 V impulsspinge mõõtmiseks. Ergonoomiline disain, LED display kuvab patarei staatust. Sisaldab patareid, täpne mõõtmine.\nElektrikarjuse tara tester- distantsilt mõõtja\nDistantsilt mõõtja, võimaldab mõõta jalutades või näiteks ATV-ga sõites impulsspinge olemasolu elektrikarjuse taras. Töötab mõne meetri kauguselt. Impullspinge olemasolul väljastab mõõtja helisignaali. Väga mugav...\nDigitaalne voltmeeter PATURA aktiveeritava koormustakistiga\nDigitaalne voltmeeter PATURA aktiveeritava koormustakistiga (loomade kontakti simuleerimiseks), mõõtevahemik 0,2 - 9,9 kV.\nElektrikarjuse tester digitaalne vea suuna näiduga AKO\nDigitaalne voltmeeter koos ampermeetriga täpseks rikkeanalüüsiks elektritaral; valgustatud LCD-ekraan; helisignaali indikaator; sobib ideaalselt elektrikarjuse testimiseks. Kasutamiseks traadi ja nööriga aedade...\nElektrikarjuse pingelanguse indikaator AKO roheline LED 3000V\nElektrikarjuse tara roheline LED-signaallamp. Kontrollib tara pingestatust ja alla 3000 V lakkab tuli vilkumast.\nElektrikarjuse pingelanguse indikaator FLASH 2000V\nIndikaator paigaldatakse elektrikarjuse taraliini külge ja toode ei vaja eraldi maandust. Indikaator vilgub roheliselt kui pinge taras on üle 2000V, mis on ka kasulik näiteks metsloomade eemal hoidmiseks tarast....\nElektrikarjuse pingelanguse indikaator VOLT ALARM 2000/4000V\nIndikaator paigaldatakse elektrikarjuse taraliini külge ja toode ei vaja eraldi maandust. Indikaatoril on 2 valitavat tööreziimi: 1) Indikaator vilgub punaselt kui pinge taras on alla 2000V 2) Indikaator vilgub...


Luterlik reformatsioon peegeldatuna Shakespeare’i „Hamletis” | K&T\nLuterlik reformatsioon peegeldatuna Shakespeare’i „Hamletis”\nCarsten Pallesen ⋅ 10. juuni 2016\nWilliam Shakespeare (1564–1616) ja Martin Luther (1483–1546) olid oma aja suurimad meediatalendid: tänu trükipressile levitati ca 1519–1522 Lutheri kirjutisi Wittenbergist ja Saksamaalt põhjapoolsesse Euroopasse seninägematu ulatuse ja sagedusega. Avapauguks, mis laviini valla päästis, olid 95 teesi, mis avaldati 31. oktoobril 1517. Lutheri teoloogia lõi läbi lihtsate inimeste ja haritlaste juures, igaüks, kes oskas lugeda, võis siin leida juhatust ja lohutust küsimustes, mis puudutasid elu ja surma, usku ja armastust, Jumalat ja teispoolsust. Inglismaal viisid reformatsiooni läbi Henry VIII ning tema troonipärija ja tütar Elisabeth. Shakespeare ja tema kaasaegne publik tundsid Lutheri teoloogiat mh Suurest Galaatia kirja kommentaarist (1531), mis alates 1575. aastast ringles mitmes väljaandes. Selles Pauluse kirja kommentaaris on Luther andnud rafineeritud ja mahuka kokkuvõtte oma tervest teoloogiast: passiivsest õigusest, usuõigusest ilma tegudeta, lunastusest kui imelisest vahetusest ja võitlusest isanda ja teenija vahel, kus Kristuses vahetatakse jumalikud ja inimlikud omadused (communicatio idiomatum). Samas leiab siit ka Lutheri teatrimetafoori: mask kui teoloogiline alusfiguur, mis struktureerib Galaatia kirja kommentaari esimest köidet. Mask ja pettus kui teoloogiline meetod. Shakespeare’il oli nõnda esmaallikas nende arvukate ja kesksete viidete jaoks Wittenbergile, mis sisalduvad tragöödias Taani prints Hamletist (1601/3).\n„Hamlet“ peegeldab poliitilist ja teoloogilist murrangut, mis saab alguse luterliku reformatsiooniga ja mis Inglismaal viitab ette kodusõjale ja Kuulsale revolutsioonile. Läbimurre maalt merele peale võitu Hispaania Võitmatu Armaada üle 1588. aastal tegi võimalikuks maailmaimpeeriumi ülesehitamise, mis baseerus ülemerekaubandusel ja merkantiilsel kodanlusel kui uuel poliitilisel klassil, mis koos Inglise parlamentarismiga sai hääle alamkojas.\nProtestantlik Elisabeth oli selleks ajaks, kui „Hamlet“ kirjutati ja lavastati, valitsenud pea 40 aastat ja tal ei olnud järeltulijaid. Ta oli katoliiklust tugeva käega alla surunud. Hamleti kuju on osalt modelleeritud Essexi Jarleni, protestandist seikleja järgi, kelle parteisse Shakespeare kuulus. 1601 lasi Elisabeth Essexi poliitilistel põhjustel hukata. Pärimuse järgi armastas Elisabeth teda väga ja suri vahetult peale seda leinast. See oli traagiline arusaamatus: Essexile oleks pidanud armu antama, aga vea tõttu lõpetas ta siiski timuka ees ja tema maha raiutud pea pandi Toweri sillale vaatamiseks – sillale, mis asus teatri vahetus läheduses, kus „Hamletit“ esimest korda mängiti. Shakespeare’i näitetrupi The King’s Men etenduste toimumispaik oli The Globe Theater, õukonnateater, mille omanik oli Shakespeare ise. Nad nautisid Elisabethi soosingut, pidid aga monarhile ja õukonnale näitama kriitilist peeglit ja olema nõnda ilmalik alternatiiv kiriku ja teoloogide monopolile. Elisabeth mitte ainult ei sallinud kriitilist peeglit, vaid nõudis seda. Ta soovis oma väge seeläbi tugevdada, et talle näidatakse selle pimedaid nurki. See muutus 1642. aastal, kui võimule tulid puritaanid ja keelustasid teatri. Hamleti figuur kannab endas selgeid jooni ka Elisabethi troonijärglasest, Inglismaa kuningast James I (1603–1625), ja nõnda on ühes ja samas karakteris ühendatud seikleja Essex ning mõtiskleja, lugeja ja kirjamees James. James oli Inglismaa kuningaks saamiseni kuningas James IV nime all Šotimaa valitseja ja ta oli katoliiklasest Mary Stuarti poeg. Nõnda oli ta juba enne Inglismaa kuningaks saamist tuntud kuju, keda Shakespeare sai kasutada oma Hamleti figuuri jaoks. Kuningas James andis nime kuulsale inglise piiblitõlkele The King James Bible (1604-1611). Ta kirjutas ja avaldas ka ise mitmeid raamatuid, seal hulgas 1597 „Demonoloogia“.\nShakespeare’i draama eristub kreeka traagikutest seeläbi, et ta kasutas oma karakterite ja tegevuste jaoks päevakajalist ja ajaloost pärit ainest, samas kui kreeka ja moodsad prantsuse traagikud leidsid oma ainese arhailisest kreeka ja rooma mütoloogiast. Nagu Lutheri sermonid ja jutlused, on ka Shakespeare’i tööd silmapilgu kunst. Nad käsitlevad kaasaja konflikte, isikuid ja situatsioone. Mõlemad lasid rahvalikul kõnekeelel mõjutada kirjapandut viisil, mis Lutheri puhul kujundas ümber saksa keele, eriti tema piiblitõlke kaudu. Shakespeare’i tööd võib võrrelda sellise kanoonilise staatusega, mis on King Jamesi Piiblil inglise keele ja kirjanduse jaoks. Tekstikriitilises väljaandes on igal lehel mitmeid märkusi, mis seletavad idiomaatilisi väljendeid, mida kirjakeeles enne Shakespeare’i mõjutusi ei eksisteerinud. Nendest osa on arvatavasti võetud kõrtsist ja tänavalt ning õukonnast ja aadlilt. Väiksem osa, mida teksti kommentaar ei suuda selgitada, on lihtsalt Shakespeare’i enda vormitud.\nKirjatüki viies akt, finaal, duell Laertese ja Hamleti vahel, kujutab aadli viimaseid krambitõmblusi. Füüsiline võitlussport, mida poliitiline klass harrastab, omab vastet sõnaduellides – wit combat –, mis on keeleline ja dramaatiline mootor nii „Hamletis” kui Shakespeare’i juures üldiselt.\nShakespeare kirjutas otse lava jaoks, ta oli teatridirektor, kes pidi ajama äri, tasustama näitlejaid raskes konkurentsis teiste teatritega. Publikult ei saanud oodata, et nad on tükki lugenud. Ta pidi olema kindel, et publik, nii kõrge kui madal, oli kaasatud, et neile oli pakutud meelelahutust. Nii kõneles ta nende endi keelt, või nagu Luther ütles piiblitõlke kohta, ta pidi „rahvale suhu vaatama”, et tabada õiget rahvapärast väljendust.\nHoolimata sõnakunsti (ja Lutheri jutlusekunsti) põgususest ei nähta Shakespeare’is ühepäevaliblikat. „Not for one time, he is for all times”, nagu seda sõnastas Shakespeare’i kaasaegne Ben Johnson oma mälestuskõnes. Ja siiski on siin erinevusi, mis on olulised selle jaoks, kuidas me täna poeedi või siis reformaatori pärandit kasutada saame.\n1517. aastal oli Luther seadnud puhastustule kujutluse kahtluse alla ja selle tegelikult ära kaotanud. Kummitus, mis Hamleti esimeses aktis üles astub, põhjustas teoloogilise diskussiooni kummituste üle. Kas kummitus on deemon või valevaim, kes painab elavaid, nagu arvasid Luther ja protestandid, või on kummitus puhastustulest pärit surnu, keda elavad peavad sealpoolsetest kannatustest hingemissade, heade tegude ja patukustutuse abil vabaks ostma, nagu õpetasid paavst ja katoliiklased. Kommunikatsioon surnutega kiriku, pühakute, lobistide ja uksehoidjate kaudu oli katkenud. Lutheri pühakirja esiletõstmine ainsa teoloogilise autoriteedina õõnestas kiriku monopoli lunastusküsimustes, aga mitte vähem ka küsimustes, mis puudutasid ilmalikku võimu ja eetikat. Religioosne ja ilmalik kultuur asetuvad nüüd kirja ökonoomiasse, mis nõuab lugevat publikut ning õpetatud hermeneute ja kirjateolooge.\nHamlet kahtleb, kas isa kummitust peaks mõistma lähtuvalt katoliiklikust või protestantlikust õpetusest. Küsimus nõuab tuge õpetlaselt, ühelt teoloogilt Wittenbergist: „Horatio thou art a Scholar, Speak to it!”, ütleb soldat Marcellus õpetatud Horatiole, kes jääkülmas talveöös peab vahti Helsingøri kindlusemüüril, kus kummitus end esimest korda näitab, täies sõjavarustuses ja avatud visiiriga. Horatio õpib, nagu Hamlet ise, Wittenbergi ülikoolis ja Hamleti kuju on vormitud lugeva kangelasena. Ka Hamleti kaasaegsed, Marlow’ Faust ja Cervantese Don Quijote on lugevad kangelaskujud, kuid vaid Hamletit saab nimetada modernse subjektiivsuse müütiliseks figuuriks.\n„Hamletit“ peetakse esimeseks modernseks tragöödiaks. Siin uuendatakse ja nihutatakse žanrit, mille rajasid antiikajal, 2600 aastat tagasi Aischylos ja Sophokles. Shakespeare’i draamad on modernse Euroopa jaoks sama, mis kreeka müüdid olid antiigi jaoks. Modernsuse signatuur on subjektiivsus, mida antiikaeg ei tundnud. See on põhjamaine, protestantlik printsiip, mille Luther toob esile kristluse südamikuna ja mille müütiliseks väljenduseks on Hamlet. Kirjutav ja lugev tudeng kui traagiline figuur, melanhoolne mõtiskleja ja prokrastineerija. Shakespeare on modernse kirjanduse häll, mis Põhja-Euroopas, Saksamaal ja Taanis annab märguande romantilisele kultuurirevolutsioonile.\nLugemine on melanhoolia märk. „Ta vaeseke sealt tulebki nii raamatusse süüvinult,” ütleb muretsev ema Gertrud. Mida sa loed? küsib Polonius, õukonnauss ja äi in spe: „words, words, words”, mida iganes. Modernse subjekti jaoks on maailm tekst, ja võibolla loeb Hamlet Lutheri Galaatia kirja kommentaari – teksti tekstist. Hamleti karakterit, kes mängib iseennast ja lavastab tükki tükis, on vorminud kaasaja ajaloolised sündmused ja isikud. See reflekteeriv eneseteadvus kanoniseeritakse Saksa retseptsioonis alates Herderist, Goethest ja Schlegelist kuni Hegeli ja Kierkegaardini modernsuse müütilise kujuna.\nUuemas kirjanduses Hamleti üle on tõstatatud küsimus, mil määral võib Hamletis näha kristlikku figuuri, nagu Walter Benjamin väidab oma teoses „Saksa kurbmängu algupära” (1927), või kas õigus on Carl Schmittil, kui too oma kirjutises „Hamlet või Hecubas“ (1956) Benjamini tõlgenduse vaidlustab. Kuidas võib üht Hamleti-taolist kättemaksjat ja enesetapuohus komödianti nimetada kristlaseks ja kuidas võib öelda ühe veresaunaga lõppeva tragöödia kohta, et see „lööb baroki melanhooliast kristlikke sädemeid”, nagu Benjamin tegi?\nShakespeare kui „põhjala prohvet”. Grundtvig 1832\nPõhjamaine prints Hamlet on kirjutatud autori poolt, keda Grundtvig oma „Põhjala mütoloogia“ „Sissejuhatuses“ nimetas 1832 „põhjala prohvetiks”, kes annab märku põhjala vaimu taassünnist. Shakespeare oli nii kirjanik kui näitleja ja ühendas nõnda suulise ja kirjutatud sõna. Grundtvigi järgi on sõna Inglise parlamendis ja Shakespeare’i teatris elav-dialoogiline, vastastikune vahetus. Siin leiab ta põhjamaise vaimu reministsentsi: suulise ja ajaloolis-poeetilise sõna täielisuse. See olevat olnud alla surutud nii ladina kui germaani vaimu, sealhulgas ka Lutheri ja luterliku reformatsiooni kirjaprintsiibi poolt. Grundtvig tahtis põhjala vaimu vabastada, järgides Inglise impulssi, kõnelejaid parlamendis, Piibli sõna literaarset vahendust tolleaegses King Jamesi Piiblis ja Shakespeare’i teatris. Küll on ka Lutheri suulised jutlused elava sõna avaldused, aga tema saksa Piibel ei ela saksa kirjanduslikus ja suulises pärimuses samal moel, nagu seda teeb keel inglise King Jamesi Piiblis ja Shakespeare’i teatris. Inglise keele suulisus ammutab ringireisivate lauljate ja poeetide suulisest luulest. Selle suulisusekultuuri tahab Grundtvig kokku viia põhjala mütoloogiaga, mille ta arvab olevat tolle geniaalse sügavuse ja avaruse kõlapinnaks. Kummitus „Hamletis“ on nõnda Grundtvigi järgi Shakespeare’ile endale tundmatu põhjala mütoloogia ja vaim, millest Shakespeare’i teater märku annab. Põhjala vaim on inglise keele suulisuse ja kirjanduse ebateadlik dimensioon, mille Grundtvig 1832. aastal tahab omaenda teosega lugejatele esile kutsuda – mudelina „kooli”, st filosoofia ja teolooga teadusliku ja rahvaliku valgustuse jaoks.\nGrundtvigi arusaam mütoloogiast in mente võib kaaluda elava-dialoogilise ja kirjutatud sõna vahelist mängu nii Lutheri kui Shakespeare’i juures. Kommunikatiivne dimensioon piiblisõnas, Shakespeare’i ilmalikus teatrikunstis ja Grundtvigi visioonis koolist ja valgustusest kujutavad endast kolme erinevat modernse avalikkuse vormi, mis kristalliseerusid trükipressi meediarevolutsiooni tagajärjel. Õukond, mis vabastab end Shakespeare’i teatri kui peegli läbi kiriku monopolist; Luther, kes pühakirja kui peegliga vabastab evangeeliumi Pühakirja ja kiriku käest; ning kool, ülikool ja teadused, mis Grundtvigi mõtetes elavast sõnast vabastavad end riigi, kiriku ja eksegeetide eeskostest (konkurentsist).\nSuulisuse kõlapind kreeka ja põhjala mütoloogias, Piibli sõnas ning inglise kirjanduses ja parlamentarismis moodustavad kolm erinevat kommunikatiivset sfääri, mis Grundtvigi arvates võiksid inspireerida ka tänapäeva. Grundtvigi visioon valgustusest on universaalajalooline rekonstruktsioon mütoloogiast, teoloogiast ja ajaloost, mis on inimelu ja eri rahvaste individuaalse ja relatiivse tähenduse erinevad kujud varasemate inimpõlvede ja tänapäevaste väljakutsete pingeväljas.\nMe kõik oleme kerjused ja petised\nMilline on see suulisus, mis Grundtvigi Shakespeare’i ja Lutheri juures kütkestab, ja kuidas saaks selle üle järele mõelda, lähtudes elava sõna resonantsist müütilises ja piltlikus keeles, mis seda kannab? Mäng kirja ja kõnega ning dialoogiline väljendus jutluses ja repliigis on kinnitatud müütilisse sügavdimensiooni, mida Grundtvig tahab teoloogias ja kirjanduses taaselustada. Pühakiri võib ära meelitada, aga seda võib ka dialoogiline draama, inglise huumor, sõnavalmis parlamendiliige. Kõne ja kirja peab siduma tagasi nende allikate külge. Näivus petab ja teater on pettus, charms, nagu formuleeritakse Prosperose lõpumonoloogis näidendis „Torm”, Shakespeare’i viimases tükis aastast 1610. See tekst on patukustutusäri ökonoomilise loogika ülekandmine kirikult ja puhastustulelt teatrile ja selle publikule. Näitleja ütleb elegantsel viisil vaatajatele, „please give us money”.\n„Now my charms are all o’erthrown,\nLet your indulgence set me free. (exit)“\nAga kas eneseinstseneering on reserveeritud ainult teatrile, võiks küsida. Luther jättis surivoodil maha sedeli, viimase hüvastijätu päev enne oma surma: „Wir sind Bettler. Hoc est verum (Das ist wahr).” Prosperos ja Shakespeare’i lahkumismonoloog taaskasutavad patukustutusinstitutsiooni meelelahutustööstuses, mis ju samuti on üks rahamasin. Näitleja kõneleb kerjaja keelt, justnagu kirik läbi oma pühakute ja kangelaste ja tasu eest palvetab surnute eest puhastustules: „let your indulgence set me free”. See praktika, mis tänu Lutherile protestantide juures lõpetati, leiab uuesti rakendust Elisabethi-aegses teatris. Nagu laps, kes kasutab vanemate ära pandud riideid kostüümina, näitab Shakespeare religioosseid ettekujutusi ja praktikaid, mis enam kasutusel ei ole, teatri peeglis. Kummitus „Hamletis“ ja patukustutus „Tormis“ on rekvisiidid vanemate kolikambrist. Hamleti alias hilisema kuninga James I vanemad (Stuartid) olid katoliiklased, sama olid ka Shakespeare’i enda vanemad. Isa John, kes suri 1601, jättis maha ametlikult protestantliku testamendi. Palju aastaid hiljem leiti tema majast katusetala alla peidetuna alternatiivne katoliku testament juhuks, kui Jumal ise on katoliiklane, hoolimata protestantlikust režiimist.\nChanging of the guards/gods\nShakespeare’i-aegsel Inglismaal ei olnud ebaharilik vahetada üleöö religiooni, et ennast kindlustada. „Hamleti“ esimene akt juhatatakse sisse kesköise vahimeeste vahetusega Kronborgil; üks kummitus näitab end, aga kas kummitus võib rääkida tõde? Hamlet, kes on protestant, kuulab siiski isa kummitust justkui too kõneleks tõeselt ja ei ole põrgust pärit deemonlik maavaim. Isa oli nimelt katoliiklane ja nõnda katoliku kummitus. Meid asetatakse tõlgenduskonflikti keskele, kus isegi õpetatud Horatio, hermeneut Wittenbergist, ei suuda asja otsustada. Oma neljakümne valitsusaasta jooksul oli kuninganna Elisabeth elanud üle arvukalt atendaadikatseid katoliiklastelt, kes end tagasi ei hoidnud. Sel ajahetkel, mil Hamlet kirjutatakse ja taaskirjutatakse (1601/3), seisab Inglismaa vahtide vahetuse eel. Kuninganna on varsti suremas ja tal ei ole pärijaid. Shakespeare’i publik mõistis vahimeeste vahetust Kronborgil metafoorina Inglismaa haprale poliitilisele olukorrale.\nTekst põhineb 23. 02.2016 Kopenhaageni ülikooli usuteaduskonna Teoloogilises Seltsis peetud ettekandel, mis kasutas kirjutisi Schwanitz D. (2008) Shakespeares Hamlet und alles, was ihn für uns zum kulturellen Gedächtnis macht (München; Wilhelm Goldmann Verlag) ja Critchley, S. & Webster, J. (2013) Stay Illusion!: The Hamlet Doctrine (New York, Vintage Books). Lutherit ja Hamletit puudutava diskussiooni kohta võib osutada: Waddington R.B. (1989) „Lutheran Hamlet”, English Langugage Notes 25, lk 27-39 ja Rust J. (2003) „Wittenberg and Melancholic Allegory: The Reformation and its Discontents in Hamlet”, Shakespeare and the Culture of Christianity in Early Modern England, Taylor, D. & Beauregard, D. (toim.) (New York Fordham University Press), lk 260-286.\nArtikkel „Den lutherske reformation spejlet i Shakespeares Hamlet” on ilmunud ajakirjas ARKEN (161/2016 lk 22-29). Taani keelest tõlkinud Johann-Christian Põder. Avaldatakse autori loal.\nCarsten Pallesen (1956), dr theol., on Kopenhaageni ülikooli eetika ja religioonifilosoofia professor.\nOlla või mitte olla (nr 235/ 10.6.2016)\nJeesuse Kristuse kirik. Reformatoorne panus oikumeenilisse dialoogi kiriku ühtsusest, 3. osa\nMõttepudemed Hamletist ja Lutherist\nIssanda aujärje ees (Js 6:1–10). Kolmainupüha jutlus\n2017 - Reformatsioon 500\n2017 – reformatsioon 500 (Luterlik Maailmaliit)\nReformatsiooni 500. aastapäeva koduleht (Saksamaa)\nVennastekoguduse vaimulikud loosungid\n© 2011-2016 K&T.


Teisenda kpm mõõtühikuks MNm (Kilopond-meter mõõtühikuks Meganjuutonmeeter)\nKilopond-meter to Meganjuutonmeeter\nTeisenda Kilopond-meter mõõtühikuks Meganjuutonmeeter (kpm mõõtühikuks MNm):\nSelle kalkulaatoriga on võimalik teisendada väärtus koos algse mõõtühikuga, näiteks '713 Kilopond-meter'. Seda tehes võib kasutada ühiku täielikku nimetust või selle lühenditnäiteks 'Kilopond-meter' või 'kpm'. Seejärel määrab kalkulaator teisendatava mõõtühiku kategooria, näiteks 'Väändemoment'. Pärast seda teisendab see sisestatud väärtuse kõikidessee talle teadaolevatesse sobivatesse ühikutesse. Saadud loendist leiate kindlasti ka selle teisenduse, mida te algselt otsisite. Teisendatava väärtuse võib sisestada ka järgmiselt: '37 kpm na MNm' või '22 kpm to MNm' või '27 Kilopond-meter -> Meganjuutonmeeter' või '65 kpm = MNm' või '87 Kilopond-meter na MNm' või '47 kpm na Meganjuutonmeeter' või '63 Kilopond-meter to Meganjuutonmeeter'. Selle alternatiivi puhul arvutab kalkulaator välja kohe, millisesse ühikusse algne väärtus teisendatakse. Sõltumata sellest, millist neist võimalustest kasutatakse, säästab see tülikast nimekirja otsingust paljude kategooriate ja lugematute toetatud ühikute hulgast. Kogu see töö tehakse meie eest kalkulaatori poolt ning see võtab vaid murdosa sekundist.\nLisaks võimaldab kalkulaator kasutada matemaatilisi väljendeid. Selle tulemusena ei saa mitte ainult numbreid üksteisega võrrelda, näiteks '(23 * 42) kpm'. Erinevaid mõõtühikuid võib teisendamisel samuti omavahel otseselt siduda. See võib näiteks välja näha nii: '713 Kilopond-meter + 2139 Meganjuutonmeeter' või '99mm x 95cm x 61dm = ? cm^3'. Sellisel viisil kombineeritud mõõtühikud peavad mõistagi sobima kokku ja olema vastavas kombinatsioonis mõistlikud.\nKui palju on Meganjuutonmeeter ühes Kilopond-meter?\n1 Kilopond-meter [kpm] = 0,000 009 806 65 Meganjuutonmeeter [MNm] - Mõõtühikute kalkulaator, mida on võimalik muu hulgas kasutada Kilopond-meter mõõtühikuks Meganjuutonmeeter teisendamiseks.


Aglaonema - hooldus, paljunemine ja populaarsed liigid - Väetised\nAglaonema on särav, tagasihoidlik lill, mida on kodus kerge hoolitseda. Selle kasuliku toataime jaoks on palju sorte ja värve, mis puhastavad suurepäraselt kahjulike elementide õhku. Selles materjalis käsitleme kõiki aglaonema eduka kasvatamise saladusi ning fotod ja liikide nimed aitavad teil oma maitse järgi valida “rohelise sõbra”..\n"Maria". See on keskmise suurusega saak, millel on tihedad smaragdivärvi lehed. Selline "roheline elanik" on varju talutav; talle sobib isegi kunstliku valgusega tuba;\n"Muudetav" (nimetatakse ka "muudetavaks"). See on püstine põõsas, pikliku tumerohelise läikiva lehestikuga, mille kuju on ellips, kuni 30 cm pikk.Soodsa kasvu jaoks sobib hästi hajutatud valgusega ruum..\nKastke kultuuri heldelt kuumutatud veega.\nTeine meetod - pookimine - hõlmab tüve lõikamist tipuosaga ja tüve jagamist veel mitmeks 9–12 cm pikkuseks segmendiks, millest kõigil peaksid olema lehed. Pistikud kuivatatakse paar päeva, jaotustükid kaetakse puusöega. Järgmine on juurdumisetapp:\nLillepoodides või spetsialiseeritud veebipoodides saate osta juba täiskasvanud aglaonema lille. Maksumus varieerub sõltuvalt liigist suuresti. See algab umbes 600 rublast ja võib ulatuda kuni 6000 rubla. Taime saate osta amatöörlillekaupmeestelt, kus hind on oluliselt madalam.\nAglaonema: populaarsed liigid ja sordid, kodus kasvatamise ja hooldamise saladused\nAglaonema on veel üks tüüp troopilistest esindajatest, kellele meeldivad väga professionaalsed lillekasvatajad ja toataimede armastajad. Kodukollektsioonidesse sattus ta suhteliselt hiljuti, umbes 60 aastat tagasi. Selles artiklis tahan teid tutvustada selle ebatavalise taimega, selle liikide mitmekesisuse, hooldamise ja paljundamise keerukatega..\nAglaonema kuulub Aroidide perekonda. Looduses leidub seda taime India, Hiina, Uus-Guinea ja Aasia vihmametsades. Seda võib leida ka oja või jõe kallastel, soistel aladel ja märgadel tasandikel. Kasvatatud ilusa dekoratiivse heitlehisena.\nSee kasvab ilusa igihalja põõsa kujul. See võib kasvada veidi üle 1 m kõrguseks. See hakkab alusest hargnema, aastatega moodustub väike pagasiruum, millele on näha kuivatatud lehtede jälgi.\nLehed on tihedad, nahksed, piklike, eri värviga, sõltuvalt taime tüübist.\nÕisik on hele, kollakasrohelise kattega kõrv, mis oma kujuga sarnaneb kõrvaga nagu Spatsiphyllum. Sõltuvalt liigist võivad munakoored olla õhukesed või paksud. Puuviljad valmivad pikka aega, rohkem kui kuus kuud.\nArvatakse, et Aglaonema niisutab ja puhastab siseõhku streptokokkidest ja muudest haigusi põhjustavatest bakteritest.\nPidage meeles, et aglaonema mahl ja marjad on inimestele mürgised!\nTaime käitlemisel kandke kindaid.\nAglaonemi tüübid ja sordid\nAglaonemi liike on umbes 50 ja hübriidsorte enam kui 200. Allpool kirjeldatakse Aglaonema kõige tavalisemaid ja ilusamaid sorte..\nAglaonema alandlik (mõõdukas)\nLooduses kasvab see Hiinas ja selle lähiümbruses. Sellel on mitu alamliiki. Lehtplaati saab värvida tahke rohelise värviga või mitmevärvilisena. Ta kasvab 50 cm kõrguseks. Lehed on laiad, teravatipulised, läikivad ja servades kergelt lainelised. Viljad on erkpunased. Seda peetakse kõige vingemaks liigiks.\nSee kasvab hästi isegi meie majade pimedates nurkades, kuid parem on kui see on valgusküllane ruum - valguse puudumisest tulenev pidev stress mõjutab taime üldist seisukorda ja lehtede ilu.\nAglaonema muudetav (vahetatav)\nLeitud looduslikult Filipiinidelt. Lehed on piklikud, roheliselt roheliste või hõbedaste veenidega, olenevalt liigist, asuvad tihedatel ja kõrgetel pistikutel. Lehe pikkus võib olla kuni 30 cm ja laius kuni 10 cm.Lehe serv on kergelt laineline. See võib kasvada kuni 1 m kõrguseks. Ühel taimel võib moodustuda kuni 5 käppa, ulatudes 20 cm kõrguseks.\nFoto: Aglaonema muudetav (aglaonema commutatum)\nKõige tavalisem hübriidsort Aglaonema muudetav (Silver Queen).\nLehtplaat on värvuselt hõbedaselt roheline, kogu lehe kohal asuvad rohelised veenid. Lõunapoolsetes piirkondades, kus talvel ei ole alamtemperatuure, kasvatatakse seda sorti õues aialillena..\nSort on väga tagasihoidlik ja sobib kasvatamiseks nii algajatele kasvatajatele kui ka neile, kes soovivad selle taimega esmakordselt tutvuda ning saada positiivse tulemuse ja kogemuse. Õitseb igal aastal sobivates tingimustes.\nSamuti üsna levinud hübriid Aglaonema muutlikust Silver Kingist. Tal pole mitte ainult hõbedases värvitoonis lehtplaadid, vaid kogu petioalide alus. Selgub väga õrn põõsas.\nUimastatud vaade. Lehed on südamekujulised. Värvitud tumeroheliste õhukeste veenidega. Veenide värvus sõltub sordist. Need võivad olla valged, kahvaturoosad, karmiinpunased. Tänu neile veenidele näeb taim välja väga õrn ja loob romantilise atmosfääri..\nLühikese levialaga Aglaonema\nSelle Aglaonema liigi peamine erinevus teistest on see, et sellel pole varred. See asub maas ja rohelised, piklikud ja teravad lehed hakkavad kohe maapinnast kasvama. Lehtplaatina keskveenis on valge õhuke, kontrastset värvi riba.\nTänu nendele omadustele kasvab taim väga lopsakaks ja kompaktseks põõsaks. Ideaalis näeb see taim välja interjöörides, kus on valged triibud või laigud, samuti lasteaias, magamistoas ja köögis.\nFoto: Aglaonema lühike kate (Aglaonema Brevispathum)\nMoodustab väga lopsakaid, kuni 60 cm kõrguseid põõsaid. Põõsad hargnevad alumises osas üsna tugevalt, moodustades palju uusi võrseid. Lehed on piklikud, teravate otstega, võivad kasvada kuni 20 cm pikkuseks.Riisiviljad on punased, mittesöödavad, nagu ka kõigi teiste Aglaonemi liikide viljad.\nVärvus on täpiline, meenutab khaki trükist. Vormivabad laigud võivad olla valkjas-kreemjas, rohekas-hallis ja sinises toonis, jaotatuna kaootiliselt kogu pinna ulatuses..\nKui vaatate seda taime pritsides, tundub taustvärv sinakas-hõbedane. Olenevalt sordist on nii kahetoonilisi värve kui ka kolmevärvilisi.\nTa kasvab kuni 1 meetri kõrguseks. Lehed on suured, tihedad ja läikivad, värvitud roheliseks. Lehtplaadi kuju on ovaalne, pikkusega võib ulatuda kuni 40 cm ja laiusega kuni 20 cm.Koore õie pikkus on umbes 6 cm.Põõsas on tihe ja stabiilne, see on aja jooksul altpoolt paljastatud.\nFoto: hiilgav Aglaonema (Aglaonema nitidum)\nSee võib ulatuda 70 cm kõrguseks.Lehed on piklikud, teravatipulise tipuga ja erksa, kireva värviga. Leht kasvab kuni 15 cm pikkuseks.Kui puudutate kätega keskveeni, võite tunda, et see on lehesse surutud ja väljaulatuv tagant.\nLillekasvatajad hindavad seda atraktiivse värvuse poolest. Lehti vaadates võite arvestada mitme rohelise ja punase varjundiga..\nFoto: Kreeta Aglaonema\nHübriidsort "Cutlass". Lehed on piklikud ja kitsad. Väga tõhus ja kompaktne taim, mis sobib igas interjööris: kontorist maamajja. Plaatinaplaat on värvuselt hõbedane - rohekas, tumeroheliste laikudega mööda lehe perimeetrit. Armastab head valgustust ja sooja atmosfääri.\nFoto: Aglaonema Katlees ehk Cutlass\nMaalitud Aglaonema, sordid Freedman. See võib kasvada kuni 1 m kõrguseks. Lehed on üsna laia soonelise pinnaga, kõrge ja tiheda varrega. Plaatinaplaat on värvitud pehme rohelise varjundiga, kogu pinna peal on väikesed rohelised laigud.\nSee kasvab väga hästi siseruumides kasvuhoonetes ja suurtes pottides. See on hoolduses tagasihoidlik, kõige parem on kasvada heledas toas, ilma otsese päikesevalguseta. See võib kasvada ka pimendatud nurgas..\nKodus kasvava aglaonema peensused\nKodus tunnevad eri tüüpi ja erinevat sorti aglaonema suurepäraselt, sageli õitsevad ja kannavad vilja.\nMeeldib mõõdukas temperatuur, suvel temperatuuril +20 kuni +26 ° C ja talvel temperatuuril +16 kuni +20 ° C. Püüdke vältida järske temperatuurimuutusi. Suveks on kõige parem võtta taim välja, varjulisse kohta või kasvuhoonesse. Kuid enne seda karastage taim ja veenduge, et enam ei tekiks külmi..\nTalle ei meeldi ka mustandid. Külma õhu sissevool taimele talvel on eriti ops. Juured võivad külmast külmuda ja siis hakkavad mädanema.\nNeile meeldib olenevalt liigist osaline vari või ere hajutatud valgustus. Looduses kasvavad Aglaonemid vihmametsade madalamal astmel, kuhu langeb vähe valgust. Seetõttu taluvad nad kõik hästi varjutamist ja osalist varjutamist. Kuid kirevad liigid, on parem asetada hästi valgustatud kohta, ilma taime lehtede otsese päikesevalguseta. Nii et värv on võimalikult atraktiivne ja päikesest alates ei teki lehtedele põletusi..\nMitmekesised liigid armastavad eredat valgust, ilma otsese päikesevalguseta,\nÜhevärvilised liigid on kõige paremini paigutatud varju.\nPeate kastma seda "pehme" veega - vihma, lume või asustatud veega. Kuid ärge üle kastmisega üle pingutage, kuna ülevool on Aglaonema jaoks sama hävitav kui maakombe täielik kuivamine..\nSuvel peate kastma sageli ja rikkalikult, nii et aluspind oleks alati niiske..\nTalvel vähendame kastmist, kuid veenduge, et muld ei kuivaks.\nArmastab tugevat õhuniiskust. Kuiv õhk avaldab taime arengule halba mõju, lehtedel ei ole voltimisel piisavalt niiskust ja lahti rullides deformeeruvad nad - kaotavad oma atraktiivse väljanägemise. Samuti võivad lehed kuivatada lehtede servad..\nKasuks tuleb sagedane pihustamine ja duši all käimine. Talvel pihustage ja supelge eelistatavalt sooja veega.\nSamuti võite taime kõrvale panna kausi veega, mis tagab niiskuse täiendava aurustumise, eriti kui taim asub aknalaual või radiaatori lähedal.\nVõi pange pott ise niiske paisutatud savi, sambla või veeristega kaubaalusele, veendudes samal ajal, et pott pole vees.\nSee reageerib hästi universaalsetest lilleväetistest väetamisele. Väetisi tuleb kasutada märtsist augustini iga 2 nädala järel. Ülejäänud ajal algab taim uinuval perioodil, see aeglustub kasvu ja ei vaja söötmist.\nNoored taimed tuleb igal kevadel ümber istutada uue toitainekeskkonnaga pisut suuremasse potti. Nii kasvavad ja arenevad nad palju aktiivsemalt. Küpseid taimi saab siirdada või ümber laadida vastavalt vajadusele iga 2–4 aasta järel.\nAglaonema põhimikku on lihtne ise valmistada, see peab olema toitev, õhuline ja niiskust läbilaskev:\nPeate võtma 3 osa leht- või aiamulda, 1 osa turbast, 1 osa jõest pestud liiva ja 0,5 osa puusütt, purustatud kivisüsi. Segage see kõik korralikult läbi.\nPoti põhjas pange kindlasti drenaaž, vähemalt 5 cm. Drenaažina võite kasutada paisutatud savi, peent kruusa, veerisid, mis on purustatud väikesteks vahutükkideks.\nAglaonema kasvab hüdropoonikas väga kiiresti.\nDeformeerunud lehed ja kuivad servad: õhus on vähe niiskust või taime kastmine on ebapiisav.\nLehed on servadest kooldunud ja kuivad: külm õhk või sagedased tuuled.\nValkjad laigud lehtedel: päikesepõletus. Viige taim kiiresti teise kohta, kus pole otsest päikesevalgust. Lase sellel mõnda aega seal istuda ja "ära kolida" ning seejärel piserda sooja veega ja vala.\nAeglane taimekasv: kastmine "kõva", settimata või külma veega. Vee kareduse vähendamiseks võite sellele lisada veidi sidrunhapet, sõna otseses mõttes nuga otsa..\nKui leiate mõne esindaja, töödelge kohe taime rahvapäraste ravimite või poest valmistatud valmististega. Rahvapäraste meetodite kasutamine on muidugi keskkonnasõbralikum ja kasulik nii teile kui ka taimele. Alguses ma kasutan neid ainult ja kui see ei aita, siis alles siis keemia.\nKuid reeglina toimivad rahvapärased meetodid alati 100%, ainus on see, et taime tuleb mitu korda töödelda, kuid me ei kahjusta loodust.\nAglaonema paljundamiseks on mitu viisi:\nvõite apikaalse võrse ära lõigata ja vars juurida,\nmurda välja kasvanud järglased,\nvõi jagage risoomi ümberistutamisel.\nPaljundamine on kõige parem kevadel, kuid suvel saate seda teha ka juulini.\nApikaalsete võrsete paljundamine (pistikud)\nKevadel valime põgenemise. Vanusega Aglaonema venib, pagasiruumi alumine osa on paljastatud ja tundub unesteetiline - see nõuab noorendamist. Samuti võib tünn ise kokku kukkuda ja lõpuks täielikult puruneda. Need on võrsed, mis tuleks kõigepealt pookimiseks valida..\nSeda saab puhta käega maha rebida, kuid kõige parem on see ära lõigata terava, desinfitseeritud nuga, pügala või kääridega..\nKõige parem on võrsed maha lõigata lähemale maapinnale, jättes känna emataimele 2–3 cm pikkuseks.\nKui võrse on pikk, saate selle jagada mitmeks pistikuks. Iga varre saab teha 10–18 cm.\nRebige meie kätega alumised lehed ettevaatlikult iga lõikuse juurest lahti. Saate need aiakääride teravate näpunäidetega ära lõigata.\nLõikamise alumine ots, juurdumiseks ettevalmistamisel on soovitatav veidi kasta (juur).\nSiis saab lõikuse vette panna. Vesi peaks põhja katma mitte rohkem kui 5 cm.\nJuurtega pistikud saab istutada mitu tükki ühte potti. See muudab taime välimuse atraktiivsemaks ja saate kiiresti valmis lopsaka Aglaonema põõsa..\nVõi võite selle kohe istutada ettevalmistatud, varem varjulisse mulda. Me sukeldame varre selle pikkusesse maapinna poole. Kastke seda uuesti ja suruge maapinda sõrmedega pisut ülevalt, vajadusel lisage potti veidi maad.\nKasvuhoone efekti saamiseks panime taimele kilekoti või sulgeme selle plastmahutiga. Nii juurdub taim kiiremini..\nVentileerige taime perioodiliselt 15 kuni 20 minutit päevas, nii et kondensatsioonitilgad ei niisuta substraati üle ega kogune lehtedele.\nPanime sooja kohta, kus pole päikesevalgust.\nVeenduge, et juurdumise ajal olev maapind poleks liiga märg ega põhjustaks mädanemist. Vett säästlikult, ainult siis, kui pealmine kiht kuivab..\nKui märkate, et taim on hakanud kasvama ja see juhtub reeglina 2 nädala pärast kevad-suveajal ja umbes kuu hiljem talvel. Uued lehed hakkavad ilmuma ja taim ise tundub tugevam, puhastame kasvuhoone ja hoolitseme selle eest nagu tavaliselt.\nSamuti on väga tõhus aretusmeetod, kuna Aglaonema, mis õitseb ja kannab kodus meelega vilja, ei vaja kunstlikku tolmeldamist.\nPeate ootama, kuni punane marja küpseb täielikult põõsas. Vilja küpsust on üsna lihtne kindlaks teha - puudutamisel peaks marja ise teie kätte langema.\nNende seemnetel on idanevus alati 100%, neid on korduvalt kontrollitud. Eriti hea seemnete idanemine esimesel aastal.\nEraldage seemned viljalihast ja istutage need 1–2 cm sügavusele lahtisesse, toitainerikka substraati..\nMe ei koputa maad ülalt, vaid jätame selle võimalikult lahti.\nVesi pritsimisega, et seemned ei läheks sügavale ja tärkaksid ühtlaselt.\nKata ülaosa klaas- või kilemähisega. Panime sooja, valgusküllasesse kohta.\nKui näeme, et esimesed võrsed on tärganud, eemaldame kohe kattematerjali.\nKastme seda pihustuspudelist pihustades, kuni seemikud saavad tugevamaks ja sukelduda eraldi pottidesse pole vaja.\nVõite sukelduda turbapottidesse või plastikust. Ärge võtke kohe suurt suurust. Vastasel juhul kasvavad taimed juurestik, kuid ülevalt pole see esinduslik. Parem on teha kõike kavalal ja põõsa küpsedes järk-järgult poti suurust suurendada.\nÜhte potti saab istutada 2 või 3 võrset, nii saab põõsas suurejoonelisem ja ilusam.\nAglaonema: kasvatamine, aretamine ja tõrkeotsing\nLill nimega aglaonema on hämmastav troopilise päritoluga ilutaim, mida lillekasvatajad on edukalt viljelenud ja aktiivselt kasvatanud. Lisaks võluvale välimusele on see lemmiklooma "lemmikloom" oma elupaikades tagasihoidlik, mis eriti meelitab kodu kasvuhoonete armastajaid. Sellise heitlehise lille abil saate hõlpsalt kaunistada ruumide varjulisi nurki, kuna see ei vaja rikkalikku päikesevalgust..\nVäidetavalt on aglaonema populaarne ainult selle kaunilt mustriliste lehtede tõttu; õisikukõrv ja loor selle ümber ei mängi mingit rolli. See arvamus on siiski üsna vaieldav ja paljudele roheliste siseruumides oaaside tundjatele näib see rafineeritud taim koos ovaalse lehestiku ja originaalsete heleroheliste õitega harmoonilise kombinatsiooniga ehtsa emasloomuse meistriteosena..\nAglaonema tüübid ja sordid: populaarsete sortide fotod, nimed ja kirjeldused\nEksootilise aglaonema üksikasjalikum kirjeldus võimaldab teil moodustada üldise ettekujutuse selle välistest parameetritest. Selle taime põõsa rohttaim struktuur ei ületa 75 cm. Massiivne vars on tihedalt kaunistatud nahkjate südamekujuliste lehtedega. Lehtkrooni värv üllatab rohkete igasuguste roheliste varjundite kombinatsioonidega, mis loovad mitmesuguseid kaootilisi kaunistusi. Kui pakute soodsaid tingimusi, võite imetleda õitsemist, mis vaatamata erksate värvide puudumisele meelitab silma oma armu ja võluva lihtsusega..\nKahvatukollase või helerohelise tooni siseruumide dekoratiivtaimede rafineeritud koobikujuline õisik on korralikult pakitud elegantsesse loori. Sellised lilled asendatakse sujuvalt erkpunaste marjadega, mis annavad põõsale erilise pikantsuse..\nEttevaatust! Lill sisaldab aineid, mis ärritavad nahka ja limaskesti. Seetõttu tuleks vältida otsest kokkupuudet, et mitte kahjustada nahka, nina ja silmade limaskesta.!\nPuksi suurus, õisikute kuju erineb fotol esitatud kauni aglaonema iga sordi puhul, pärast uurimist, mille korral ei jää te selle troopilise ilu suhtes ükskõikseks ja valite oma kodukasvuhoone jaoks sobiva isendi:\nKaasaegne teadus tunneb mitukümmend elegantse aglaonema liiki, mille viljunud sordid on kogenud kasvatajad. Muidugi võib tavalistes kodutingimustes neid leida piiratud arvul, hooldamise eripära, teatud liikide populaarsuse ja lillepoodides saadavuse tõttu.\nKõige kuulsam liik on paljude oma sortidega Aglaonema commutatum (muudetav aglaonema). Ovaalsed või lantselaatsed lehed on paigutatud pikkadele võimsatele petioele; lehtede teradel on hallrohelised või rohekaskreemilised triibud, laigud või täpid.\nVaadake selle levinud aglaonema tüübi fotot ja leiate kindlasti lillekasvatajate seas väärilise armastuse seletuse. Kasvatajad on suutnud aretada paljusid siseruumides kasvavate aglaoneemiate hübriidsorte, keskendudes lehtede terade loomuliku värvuse loomise ja parendamise võimalusele. Populaarsete hulgas:\nErlapunase lehestikuga Aglaonema ülikool.\nAglaonema X4 Greg - hõbedaste veenidega läikivate lehtede omanik.\nAglaonema Sricandy - kirev põõsas.\nAglaonema Tokek - pagasiruum ja lehed, millel on väljendunud punased triibud.\nVaadake pakutud fotosid näidatud aglaoneema sortidest ja saate aru, et teadus koos looduse loominguga võib luua tõelisi imesid - hämmastavaid "kunstiteoseid":\nVäiksem liik on Aglaonema costatum (ribiline aglaonema), mida eristavad väikestele pistikutele asetatud laiad lehtterad. Lehti kaunistavad eredalt määratletud veenid ja juhuslike tõmmetega kaootilised laigud. Õitsemise ajal ilmub ainult üks, umbes 15 cm kõrgune käppa, millel on näha õrn lillekõrv.\nVeel üks lühike vaade, foto peal, lihtsa nimega - Aglaonema modestum (tagasihoidlik aglaonema):\nSee rohttaim põõsas ulatub vaevalt 50–60 cm kõrguseks. Lehtterade värv ei ole eriti kirev, ülekaalus on rohelised ühevärvilised toonid. Lehtede kuju on ovaalne, servades kergelt terav. Mais võib see üllatada kahvatu rohelise värvi õrna õisiku kujul kõrva kujul, mis on mähitud tekki. Selle toataime eripära on võime puhastada kahjulike ainete õhku ja mis kõige tähtsam - streptokokknakkuse hävitamine.\nEriti lemmik on eksootilise aglaonema - Aglaonema simplex (lihtne või mägine) aretatud akvaariumi sort. Taime dekoratiivsust kasutatakse laialdaselt madala veetasemega akvaariumide kaunistamiseks. Varre keskmine suurus on kuni 40 cm. Neid raamivad ühevärvilised piklikud ovaalsed lehed. Aprillis - juunis võib põõsas õitseda tüüpiliste kobarikujuliste õisikutega.\nErilise koha kõrgete liikide seas hõivab Aglaonema algse nimega Aglaonema roebelinii (lokkis). Lill sai sellise flirty hüüdnime tänu hargnevale heitlehisele kroonile, millel iga leht ulatub umbes 30 cm pikkuseks. Hallikas-hõbedased veenid annavad leheplaadile erilise võlu ja salapärase veetluse. Tavaliste suurustega rafineeritud kõrreõisik - umbes 3-4 cm.\nOlemasoleva 24 liigi põhjal loodi kümneid dekoratiivse aglaoneema sorte, mille fotod näidatud nimega aitavad mõista peamisi erinevusi ja loomupäraseid omadusi..\nKreeta Aglaonema on sort, mis muudab oma värvi sõltuvalt vanusest. Nii on noorel esindajal punased lehttahvlid, mis on värvitud roheliste triipude ja tõmmetega. Ainult keskveeni varju jääb muutumatuks. Ta on alati värvitud tumepunaseks.\nKülmakindel Aglaonema sort sai nime, mis on kooskõlas kauni naisenimega - Maria. Peamine omadus on kasvutingimuste tagasihoidlikkus. Need võivad olla lahedad toad, kus on minimaalselt päikesevalgust. Kuid sellises keskkonnas on põõsa kasvukiirus palju madalam kui tema sugulastel..\nVaadake fotot aglaonema sordist, mille algne nimi on - ribad, ja selle värvilised kaunistused lehtedel lummavad ainulaadse värvimänguga:\nKogenud lillekasvatajad võrdlevad piklikke lehtplaate troopiliste lindude sulgedega, mis näevad välja pidulikud ja elegantsed mitte ainult tänu hämmastavale maalile, vaid ka läikivale pinnale..\nAglaonema Silver Bay peetakse üsna nooreks hübriidiks. Sellel lillil on suured munajas lehed, mille pikkus on umbes 40 cm. Lehtplaatide värvusel on selge hallikas-hõbedane läige, mida näitab ka saadud nimi.\nHuvitava nimega Aglaonema - Fest Diamond on eriti populaarne fotol näidatud alamõõduliste sortide seas:\nLopsakat põõsast eristab kaunis lehestik, mis alguses on valdavalt väikeste rohekate täppidega valge, mõne aja pärast on neil roheline värv.\nPattaya Beauty on eksootilise taime hübriid, laialt levinud kodumaiste lillepoodide kodukasvuhoonetes. Seda lille ei iseloomusta põõsa hiilgus ja aja jooksul kukuvad õhukesed alumised lehed järk-järgult ära ja viivad selle välimuse palmipuule lähemale. Sordi veel üks omadus on lehestiku värvi muutus: rikkalikust rohelisest värvist tumedamate toonideni.\nVaadake kirjeldatud liikide ja aretatud sortide aglaonema hämmastavaid fotosid ja kindlasti leiate need võimalused, mis köidavad tähelepanu, lummavad arvukalt värvikombinatsioone, pakuvad rõõmu heitlehise võra kujudest ja säradest:\nAglaonema kasvutingimused, mille korral toataime lehed ei kuivaks\nAtraktiivse aglaonema kasvatamine on selle tagasihoidlikkuse tõttu lihtne protsess. Peamine väljakutse on luua looduslike oludega sarnased tingimused. Kõigepealt peate valima õige koha, kus eksootiline põõsas kasvab ja areneb..\nIdeaalne asukoht: lääne- või idaaken. Taim on siin vastuvõetavas osalises varjus ilma ereda päikesevalguseta, mis võib kahjustada tema lehestikku..\nSiiski tasub meeles pidada, et aglaonema siseruumides asuva troopilise lille mustrivärvi esindajate jaoks on parem mitte valida ruumi pimendatud nurki, kuna päikesekiired on värvide küllastumiseks kasulikud. Vastasel juhul hakkavad nad tuhmuma ja kaotavad oma dekoratiivse efekti..\nVastupidavus madalatele temperatuuridele muudab selle taime üsna tagasihoidlikuks. Ainus koduse peenest aglaonema lillest tulenev nõue on tilkade puudumine ja järsud temperatuurimuutused. Kogenud lillekaupmeeste sõnul on optimaalne temperatuur vahemikus +16 kuni +25 ° С. Kui aktiivse kasvu suveperioodil on parem säilitada soe õhkkond (+ 20... + 25 ° С), siis talvel on soovitatav anda taimele puhata ja tagada vajalik jahedus, kuid mitte madalam kui + 16 ° С..\nOluline on kaitsta dekoratiivset põõsast mustandite eest, mis ei saa mitte ainult takistada õitsemist, vaid kahjustada ka lehtpuude võra.\nSelle taime normaalse arengu eeltingimus on pidevalt kõrge õhuniiskus. Olukorras, kus see ei ole tüüpiline ruumi jaoks, kus see kasvab, on vaja kunstlikult säilitada niiskust, kasutades dispersioonpihustust, kaubaaluseid veega või spetsiaalseid tehnilisi seadmeid - õhuniisutajaid. Kui jätate selle nõude tähelepanuta, kuivavad aglaonema atraktiivsed lehed ja kaotavad samal ajal dekoratiivse efekti..\nSelle eksootilise põõsa pädeva kasvatamise oluline komponent on professionaalselt valitud muld. Parem on substraadina valida lilleseemne segu. Lisaks peaks see olema:\nKerge, suurepärase vee läbilaskvusega.\nPinnase ise ettevalmistamiseks võite segada turba, liiva, süsi ja lehtpinnase proportsioonides - 1: 1: 1: 2. See kombinatsioon kiirendab taimede kasvu, pakkudes vajalikke toitaineid kõigi elutähtsate protsesside jaoks..\nKuidas aglaonemat korralikult hooldada ja kuidas seda põõsasmaks muuta (koos videoga)\nIsegi algaja lillemüüja suudab tavalistes kodutingimustes pakkuda eksootilise aglaonema lille korralikku hooldust, kuna see taim kuulub tagasihoidlikele "lemmikloomadele". Optimaalsete tulemuste saavutamiseks peate meeles pidama järgmisi lihtsaid reegleid:\nGraatsilise põõsa troopiline päritolu seab ennekõike erinõuded nõuetekohasele niiskusele. See peaks olema süstemaatiline, isegi ühe päeva jooksul ei saa te taime niiskuseta jätta. Kuid tasub meeles pidada, et erinevates elutsüklites peaks see protsess toimuma ebavõrdsetes proportsioonides. Asjatundjate sõnul tuleks soojal aastaajal kastmist teha leige pehmendatud veega, talvel tuleks joota ainult pinnase kerge niiskuse säilitamiseks. Teisisõnu on vaja leida "tasakaal" pinnase kuivamise ja selle liigse niiskuse vahel. Kuna mõlemad olukorrad võivad lille seisundit kahjustada.\nNiisutusvedeliku valimisel on soovitatav eelistada vett, millel on järgmised omadused:\nPuhastatud või lahendatud.\nToatemperatuur, kuid mitte külm.\nSula või vihm on ideaalne..\nKui järgite selliseid jootmise soovitusi, saate troopilise lille dekoratiivsuse taset hõlpsalt tõsta.\nSamavõrd oluline punkt neile, kes soovivad õppida, kuidas hämmastavat aglaonemat õigesti hooldada, on lehestiku pidev pihustamine lämbeperioodil. See aitab mitte ainult luua eksootilise põõsa harjumuspärasele elupaikale sarnaseid tingimusi, vaid annab selle kroonile ka mahlasuse ja värvirikkuse..\nAlgajatele, kes soovivad välja mõelda, kuidas muuta atraktiivne aglaonema põõsasmaks, on oluline meeles pidada substraadi regulaarset mineraliseerimist. Niisiis, söötmine peaks toimuma iga 4 nädala järel ja ainult suvel..\nLillede aktiivse kasvu perioodil tuleks sellele olulisele protsessile pöörata erilist tähelepanu. Selleks sobivad ideaalselt vedelväetised, mida saab vahetada mineraalsete ja orgaaniliste komponentidega..\nViljastamise sagedus sõltub ka poti suurusest, milles taim kasvab. Mida väiksem on konteiner, seda sagedamini peaks söötmine toimuma. Talvel on parem mulla lisandid välja jätta.\nVaadake kogenud lillepoodide videot aglaonema kohta ja selle professionaalse hooldamise reegleid. See aitab teil lahendada olemasolevaid probleeme ja õppida selle rohelise "lemmiklooma" kasvatamise olulisi nüansse:\nPõhjused, miks lehed muutuvad aglaoneemil kollaseks, ja mida teha haiguste ilmnemisel\nHoolimata elamistingimuste tagasihoidlikkusest, iseloomustavad aglaonemat haigused, mis avalduvad järgmiste tunnustena:\nRikkalike lehestikuvärvide kadu.\nIgal neist "vaevustest" on oma põhjused, mis välistavad täieliku paranemise ja soovitud tulemuste saavutamise..\nAglaonema lehestiku kollaseks muutumise põhjused on vale kastmine või sobimatu temperatuurirežiim. Niisiis, kui üle pingutate mulla niisutamisega, siis on varsti märgatavad esimesed märgid leheplaatide närbumisest.\nPiirates tarbetut kastmist, mis on üks peamisi põhjuseid, miks aglaonema lehed järk-järgult kollaseks muutuvad, saate taime päästa ning anda sellele hiilguse ja värvirikkuse.\nMadal temperatuur võib olla ka põõsa närbumise oluline eeltingimus. Sellistes olukordades on lahendus üsna lihtne ning kui küsida, mida teha, kui aglaonema lehed muutuvad kollaseks, on vastus selge - soojas toas ümber korraldada. Mõne päeva pärast on parandused juba märgatavad. Samal ajal on oluline, et ruumis ei oleks eelnõusid ega järske temperatuurimuutusi. Kuna sellised nähtused põhjustavad ka "vaevusi" ja dekoratiivsuse kadu.\nOtsene päikesevalgus võib olla veel üks põhjus, miks troopilised aglaonema laigud ja lehed muutuvad kollaseks. Sellise probleemi lahendamiseks on esimene samm ebasoodsa teguri kõrvaldamine ja poti eemaldamine osalises varjus.\nLisaks on soovitatav kahjustatud lehtplaadid lõigata, kuna neid ei saa taastada ja need rikuvad ainult välimust.\nKahjurid, mis põhjustavad agleonema, lehed kõverduvad ja laigud\nKui graatsilised lehed kõverduvad aglaoneemil, siis peaksite pöörama tähelepanu ruumi niiskuse tasemele. Kuivat atmosfääri saab seletada sellise ebameeldiva nähtusega..\nParanemise retsept on lihtne ja nõuab sagedasemat pihustamist või veeprotseduure dušši abil. See troopilise päritoluga põõsas hindab selliseid pingutusi ja rõõmustab omanikke võra hiilguses ja rikkaliku erkroheliste varjundite paletiga..\nKuid eksootilise taime haigusi võib seostada mitte ainult ebasoodsate elutingimustega. Mõnikord võivad aglaonema lehtedele ilmunud laigud näidata parasiitide esinemist, mis nende olemasolu tõttu häirivad elulisi protsesse ja põhjustavad järkjärgulist närbumist. "Kutsumata külaliste" hulgas tasub esile tõsta selliseid kahjureid nagu:\nToalille jaoks on kõige ohtlikum putukas ämblik-lesta, mida palja silmaga on peaaegu võimatu märgata. Neile tekitatud kahju on aga kohe nähtav. Põõsast ümbritsev õhuke võrk viib järk-järgult kollasuse ja lehestiku enneaegse kukkumiseni. Kui te ei võta selle vastu võitlemiseks meetmeid, võib roheline "lemmikloom" närida ja surra..\nPuugi tõhusaks tapmiseks tuleb järgida järgmisi protseduure:\nTöötle kogu lille Actellicuga.\nVentileerige süstemaatiliselt ruumi õhku.\nKontrollige regulaarselt pagasiruumi ja lehestikku.\nApelsini lehetäid on väikesed piklikud putukad, kes keskenduvad reeglina noortele võrsetele ja lehtedele, imedes neist välja mahla. Selle tagajärjel deformeerub lehestik, deformeerub, kaetakse tumedate laikudega ja kukub maha. Sellised parasiidid on eriti ohtlikud pungade ja õisikute jaoks. Paari päeva pärast "kutsumata külaliste" ilmumist nad keerlevad ja surevad.\nLehetäidega tegelemise meetod hõlmab lihtsaid samme:\nPiserdage lehestikku püreetri või tubaka lahusega.\nMärkimisväärse kahju korral rakendage karbofossi.\nEnnetamiseks töödelge seebiveega.\nMealybug on parasiit, mis kahjustab sageli siseruumides asuvate kasvuhoonete erinevaid esindajaid. Aglaonema puhul paljunevad sellised putukad lehestiku telgedes ja nakatavad varred ja noored mahlased võrsed. Neid pole taimel raske märgata, kuna neid kogutakse tervetes kolooniates eraldi piirkondadesse..\nLille vabastamiseks nendest parasiitidest tuleb võtta järgmised meetmed:\nEemaldage märgatavad putukate rühmad seebivees niisutatud lapiga.\nEemaldage kahjurid raskesti ligipääsetavates kohtades alkoholiga töödeldud vatitupsuga.\nKärbi halvasti kahjustatud lehti.\nSuure hulga parasiitidega piserdage taime karbofossiga.\nSellised soovitused on väga tõhusad ja aitavad teil hõlpsalt kahjuritest vabaneda..\nKuid tasub meeles pidada, et kui pakute soodsaid kasvutingimusi, regulaarselt joote ja väetate mulda, jälgite õhu niiskust, siis kahjurid ja haigused on elegantse taime elus haruldane nähtus..\nKodus aglaonema siirdamine ja juurdumine\nNoore aglaoneemi siirdamine on protseduur, mis tuleb läbi viia selliste optimaalsete tulemuste saamiseks nagu dekoratiivne põõsas, mitmekesine lehestik ja pikk õitsemine. Põhjused on üsna lihtsad ja arusaadavad. Esimestel eluaastatel kasvab lill aktiivselt uute varte, pungadega, selle juurestik suureneb ja see kasvab potist välja. Kui midagi ei tehta, algab pöördprotsess ja taim närbub. Seetõttu tuleks noorte taimede siirdamine läbi viia igal aastal ja seejärel iga 3 aasta tagant..\nOma tavapärastes kodutingimustes on kevadel vaja siirdada peen aglaonema. Sel perioodil on taim aktiivses kasvufaasis ja on selgemalt näha, et risoomi jaoks on mahutavus liiga väike..\nAlustuseks on enne dekoratiivse põõsa "rändamist" vaja pinnast niisutada, mis hõlbustab selle eemaldamist potist. Uus konteiner peaks olema eelmisest mitu sentimeetrit suurem. Drenaaž tuleks panna selle põhjale ja kergelt niisutatud pinnasega katta. Ja alles pärast selliseid toiminguid asetage taim mullast hoolikalt puhastatud juurtega.\nJärgmine samm on söötme lisamine poti täitmiseks ja juurestiku täielikuks katmiseks. Siirdatud aglaonema täieliku juurdumise tagamiseks uues mullas on soovitatav jätta see paariks päevaks kastmata. Selline protseduur võib lille jaoks olla valulik, seetõttu on esimestel päevadel oluline sellele erilist tähelepanu pöörata ja seda ettevaatlikult ümbritseda..\nAglaonema võrsete istutamine\nKasvuhoonete loomine nõuab lillekasvatajatelt hämmastava aglaonema asjatundlikku reprodutseerimist tavapärastes kodutingimustes, mis suurendab troopiliste riikide ainulaadsete esindajate arvu.\nKõige populaarsemad aretusmeetodid hõlmavad järgmisi alternatiive:\nKülgmised võrsed juurtega.\nKõige lihtsam ja tõhusam tehnika kogenud lillekaupmeeste seas on paljundamine, kasutades külgvõrseid juurevõrsetega, see tähendab põõsa jagamist.\nAinus asi, mida selle meetodi kasutamisel tasub teada, on taime hoolikalt jagamine. On tavaline, et aglaonema põõsas kasvab ja moodustab noori võrseid, mis suudavad iseseisvalt tagada kõik vajalikud eluprotsessid. Selliseid potentsiaalseid seemikuid saab eraldada ja istutada eraldi pottidesse. Selle meetodi oluline nõue on valida õige võrsus. Sellel peaks olema 5-6 tervet lehte ja arenenud risoom.\nAglaonema võrsete istutamine peaks toimuma soojal temperatuuril, mis pole madalam kui + 20 ° C. Mini-kasvuhooneefekti loomiseks võite noored taimed katta klaaspurgi või fooliumiga..\nSee "trikk" kiirendab juurte kohanemist ja idanemist uues mullas. Noorte seemikute lehtpuu võra aktiivne kasv sõltub regulaarsest kastmisest ja rikkalikust pritsimisest.\nKuidas levida aglaonemat ja kuidas juurida apikaalseid pistikuid kodus\nÜsna sageli kasutatakse pistikute dekoratiivse aglaonema paljundamiseks pistikuid, mis juurduvad kiiresti ja annavad suurepäraseid tulemusi. Pistikute istutusmaterjal võib olla:\nJuurdumiseks võrse valimisel on peamine tingimus selle tervislik välimus ja mitme lehe olemasolu. Lillekasvatuse eksperdid soovitavad vanu inetuid taimi mitte visata, kuna põhivõrse lühikesed tükid sobivad pistikute abil paljundamiseks.\nValmistatud pistikute lõigud tuleb piserdada väikeste söetükkidega ja kuivatada kogu päeva jooksul. Pärast sellist protseduuri istutatakse kõik võrsed eelnevalt ettevalmistatud pinnasesse, mis peaks olema kerge ja toitev. Järgmine etapp on sobivate tingimuste loomine võrsete juurte tekkeks: soojad temperatuuritingimused, rikkalik jootmine ja pritsimine.\nNeile, kes ei suuda välja mõelda, kuidas kodus aglaonema pistikuid korralikult juurida, on oluline võtta vastu lihtsad hetked. Kõigepealt on vaja pinnast korralikult ette valmistada, segades turba ja liiva võrdsetes osades..\nVõrse istutamise sügavus ei tohiks ületada 4-5 cm Juurdumisprotsessi saab kiirendada kasvuhoonetingimuste loomisega, kattes konteineri pistikutega kilemähisega. Sellise protseduuri kestus võib võtta umbes kuu. Kui juured on jõudnud 4–6 cm-ni, võite võrsed istutada eraldi pottidesse ja hoolitseda nende eest nagu täiskasvanud taim..\nSee juhend kehtib igat tüüpi istutusmaterjali kohta. Pärast selle lugemist saate anda vastuse küsimusele, kuidas kodus apikaalse lõikamise abil suurepärast aglaonemat tõhusalt levitada ja soovitud tulemusi saavutada..\nToalillede agleoneema seemnekasvatusmeetod\nSeemnete paljundamine on kõige töömahukam ja aeganõudvam. Tuleb meeles pidada, et mitte iga poest ostetud seeme ei tärka ega suudaks muutuda täisväärtuslikuks täiskasvanud lilleks. Seetõttu on parem seemneid iseseisvalt valmistada, ekstraheerides need kogutud puuviljadest väikeste lihavate marjade kujul..\nSaadud seemnete säilivusaeg on minimaalne, mis nõuab kohest istutamist maasse. Esimeste võrsete väljanägemise saavutamiseks on vaja tagada:\nSoojad temperatuuritingimused (+ 22... + 25 ° С).\nSubstraadi regulaarne kastmine.\nNiipea kui idanenud võrsetele ilmuvad esimesed 2-3 lehte, on see põhjus seemikute järgnevaks korjamiseks spetsiaalselt ettevalmistatud konteineritesse, kus on turba ja liiva kerge pinnas. Tulevikus saab küpsed taimed istutada eraldi pottidesse alaliseks "elukohaks" koos korraliku hoolduse ja tähelepanuga..\nTähelepanu pöörates, vajaliku hoolduse osutamisele ja lille normaalseks eluks soodsate tingimuste loomiseks saate suurepärase ilutaime, mis tänab kõiki teie pingutusi lopsaka kasvu, rikkaliku roheluse ja õrna õitsemisega.!\nHiina sidrunhein ehk skisandra on sidrunheina perekonna mitmeaastane taim, mis sarnaneb viinapuuga. Seda eristatakse erkpunaste puuviljadega, mis on natuke nagu sõstrad.


Kudjape klaasplasti tööstuse põlengu põhjustasid tuletööd - Maaleht\nArhiiv 5. veebruar 2015\nKudjape klaasplasti tööstuse põlengu põhjustasid tuletööd\nTeisipäeval Kudjape tööstuspiirkonnas plastikutööstuse hävingu põhjustanud tulekahju sai alguses tuletööde tegemisest.\nKudjape tehasepõleng Foto: Lääne päästekeskus\n“Kasutusel olid nii ketaslõikur kui ka keevitus. Kummast seadmest lennanud sädemest kahjutuli alguse sai, jääb ilmselt selgusetuks,” ütles Saaremaa päästepiirkonna juht Margus Lindmäe eile.\nKahjuks üritasid töötajad tuld kustutada esialgu oma jõududega ja Lindmäe sõnul võeti häirekeskusega ühendust liiga hilja. “Sellega kaotati hulk väärtuslikke minuteid,” tõdes Lindmäe.


Commission Européenne - COMMUNIQUES DE PRESSE - Communiqué de presse - Brüssel, 15. veebruar 2013 Herman Van Rompuy Euroopa Ülemkogu eesistuja Eelarve tuleviku hüvanguks\nEelarve tuleviku hüvanguks\nNädal aega tagasi, pärast pikki hilisõhtul lõppenud läbirääkimisi jõudsid meie riikide 27 presidenti ja peaministrit kokkuleppele Euroopa Liidu järgmise seitsme aasta eelarves. Esmaspäeval tutvustan ja kaitsen seda eelarvet Euroopa Parlamendis.\nNagu on juba olnud teemaks ajakirjanduses, püüdis iga riigipea saada parimaid rahastamisvõimalusi oma riigi ja kodanike jaoks. Selline lähenemine on täiesti õigustatud, nagu on õigustatud ka see, et mõned keskendusid rohkem maksumaksjate muredele ja teised pidasid rohkem silmas eelarvest kasu saajaid. Minu jaoks on oluline see, et jõudsime üheskoos kokkuleppele aastakümne ülejäänud osa eelarves ja seda tingimustel, millest tõuseb tulu kogu Euroopale.\nArvud kõnelevad enda eest ise. Kavandatud kogukulutused vähenevad, kuid majanduskasvu ja tööhõivesse suunatud investeeringute osakaal kasvab. See kajastab kaht peamist kaalutlust meie valikute taga: kogu Euroopas tuleb kohaneda rangete eelarvepiirangutega, kuid samal ajal investeerida tulevikku.\nNagu kõikjal mujalgi Euroopas, on sihiks seatud teha rohkem vähema rahaga (see puudutab ka halduskulusid) ja hoolitseda selle eest, et iga euro läheks sinna, kus sellest võib olla kõige rohkem kasu. Terve Euroopa pingutab püksirihma ja siin ei saa olla erandiks ka Euroopa Liit ise – niisiis ei olnud muud võimalust kui mõõdukas eelarve. Esmakordselt on kulutuste ülempiiri võrreldes eelmise perioodiga vähendatud ning see on täpselt 1% ELi kogurahvatulust.\nPidades silmas aktuaalseid majandusprobleeme, on meie põhieesmärk keskenduda töökohtade loomisele, majanduskasvule ja konkurentsivõimele. Me lihtsalt ei saa tuua ohvriks tulevikku suunatud investeeringuid haridusse, teadusuuringutesse ja majanduskasvu. Sel põhjusel on uues eelarves just nendele valdkondadele ette nähtud 37% (s.o 34 miljardit eurot) rohkem vahendeid. Samuti eraldatakse olulised summad (30 miljardit eurot) piiriülesele energiaedastusele, transpordile ja digitaalvõrkudele. Reaalselt suureneb ka selliste tähtsamate algatuste rahastamine nagu õpilaste ja õpetajate vahetusprogramm „Erasmus kõigile” ning meie maailmajao suurim teadusuuringute ja innovatsiooniprogramm „Horisont 2020”.\nSee sai võimalikuks tänu eelarve ajakohastamisele. Näiteks põllumajanduses, mis on eranditult Euroopa tasandil suunatav poliitikavaldkond, pööratakse nüüd üldiste põllumajandustoetuste asemel järjest enam tähelepanu põllumeestele õiglase sissetuleku tagamisele, maapiirkondade elukvaliteedile ning keskkonnasõbralikumatele põllumajandustavadele. Jätkusuutlik toiduainetesektor on meie kõigi jaoks äärmiselt oluline. Põllumajandus ei ole möödanik, kuid ühise põllumajanduspoliitika reformide tulemusel väheneb selle suhteline osakaal eelarves ja see suundumus püsib ka edaspidi.\nSelleks et tulla toime kasvava noorte töötusega, mis puudutab Euroopas iga neljandat ja mõnes riigis iga teist noort, aitab kuue miljardi euro suuruse eelarvega uus algatus selle raske probleemiga võidelda. Nende riikide abistamiseks, keda kriis on kõige rängemalt tabanud, kasutatakse regionaalabi fonde. Rahalise abi andmine keskendub jätkuvalt vaeseimatele piirkondadele ja enim puudust kannatavatele inimestele, et suurendada liidus sotsiaalset ühtekuuluvust. Samuti säilitatakse kriisile vaatamata vahendid, mis võimaldavad Euroopal jätkata tegelemist oluliste ülemaailmsete küsimustega, nagu arenguabi ja kliimamuutused.\nIgal juhul on tegemist ajakohastatud ja realistliku eelarvega, milles keskendutakse kõige pakilisematele küsimustele. Kompromissina ei ole see ehk kellegi jaoks täiuslik eelarve, kuid selles on kajastatud kõigi arvamused. Avaldatakse kahetsust, et kõiki investeerimisettepanekuid ei olnud võimalik arvesse võtta, kuna see oleks osutunud liiga kalliks.\nMa võin küll ise kahetsust tunda, aga ekslik oleks rääkida eelarveprojekti kohandustest kui kärbetest: võrreldes praeguse eelarvega on meie poolt kokku lepitud eelarves tegelikult ette nähtud märkimisväärselt rohkem raha investeeringuteks ja majanduskasvuks. Ning see on raha, mis toob kaasa muutuse.\nEelmisel nädalal tehtud otsusega ei ole asi lõppenud. Riigi- ja valitsusjuhtide saavutatud poliitilise kokkuleppe vaatab nüüd läbi Euroopa Parlament, et valmistada ette lõplikke läbirääkimisi. Juba enne tippkohtumist olid parlamendiliikmed õigustatult mures näiteks selle pärast, et vaja on leida uusi tuluallikaid või eelarvepaindlikkuse vorme. See on arusaadav, kuna keegi ei suuda ennustada, milline on Euroopa seitsme aasta pärast. Lisaks aitab paindlikkus tagada, et liidu maksed on kulukohustustega kooskõlas.\nSeitsmeaastane investeerimiseelarve on tugev alus pikaajalistele plaanidele. Ilma selleta saame raha eraldada korraga ainult üheks aastaks. See oleks suur tagasilöök teadlastele, heategevusorganisatsioonidele ja ülikoolidele, kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele kogu Euroopas. Eelarvest sõltuvad suured projektid. Ajal, mil usaldus meie majanduse suhtes järk-järgult taastub, on selle seitsmeaastase Euroopa perspektiivi kinnitamine positiivne märk.


Edukas kirjanik Veronica Henley (Janelle Monáe) satub kohutavasse reaalsusesse lõksu ja peab keerulise mõistatuse lahendama, enne kui on hilja. “Antebellum: väljavalitu” on hirmuäratav uus põnevik, mille produtsent on toonud ekraanidele tuntud filmid “Kao ära” ja "Meie". Filmi lavastas filmimaailma uus põnev tandem Gerard Bush ja Christopher Renz (Bush+Renz).\nMehhikos muretult aega veetvad sõbrad võtavad vastu sõbraliku sakslase kutse minna vaatama dzhunglisse peidetud iidset templit, kus toimuvad arheoloogilised väljakaevamised. Kohale jõudes peavad nad asuma kohe võitlema ellujäämise nimel, sest templi varemetes elab midagi kurjakuulutavat, midagi surmatoovat. Tuhande aasta eest oli see paigaks ohverdustele. See on seda tänaseni… ”Varemed” on kriipiv õudusfilm, mille aluseks on Scott Smithi bestseller.


Merkel ja Verheugen: Nord Streami on ruttu tarvis - DELFI\nMerkel ja Verheugen: Nord Streami on ruttu tarvis\nEL tööstusvolinik Günter Verheugen ja Saksamaa kantsler Angela Merkel avaldasid nädala lõpul oma põhimõttelist toetust Läänemere-aluse gaasijuhtme Nord Streami kiirele valmimisele.\nPraegune gaasikriis näitab Verheugeni hinnangul ka seda, et Euroopa Liidu katsed vähendada oma sõltuvust nafta- ja gaasitarnetest on olnud õiged, vahendab EPL Online. Samuti peaks uue innuga edendama suuri torujuhtmeprojekte nagu Läänemere põhja kavandatud torujuhet, selgitas Euroopa Komisjoni ettevõtluse ja tööstuse volinik Günter Verheugen.\n"Meil on tarvis torujuhet, mis umbes sellel kursil kulgeks ja muutub tõesti tähtsaks, et see tegelikkuseks saaks," ütles Euroopa Komisjonis Saksamaad esindav Verheugen seoses Saksamaa püüdlusega saada gaasi otse Venemaalt merealuse ühenduse kaudu, mis ei läbiks transiitriike.\nLäänemere põhja on kavandatud Gazpromi ja Saksa tööstusgigandi BASFi tütarettevõtte Wintershalli koostöös juba mitu aastat kirgi kütnud gaasijuhe Nord Stream, mida rajava ettevõtte juht on Saksamaa endine liidukantsler Gerhard Schröder, kes suhtus Saksa riiki juhtides gaasijuhtmesse väga soosivalt.\nOma toetust Nord Streami kiirele valmimisele kinnitas reedel ka Saksamaa praegune liidukantsler Angela Merkel. "Miski pole muutunud," ütles Merkel pressikonverentsil, vastates küsimusele, kas Vene–Ukraina gaasitüli on sundinud Nord Streami kavasid muutma.\n"Soovime, et see ehitataks ruttu," ütles Merkel. "Poliitiliselt on Saksamaa valitsusel kohustused projekti suhtes. Aga kindlasti ei saa me oodata Nord Streami valmimise järele, et gaasi saada," lisas ta, viidates lootusele, et Ukraina ja Venemaa oma erimeelsused lahendavad.\nPutin ja Tõmošenko leppisid gaasihinnas kokku\nAnsip lükkas Moskva küllakutse tagasi\nClinton: Euroopat ähvardab poliitsõltuvus Moskvast\nOdessas piirati gaasitüli tõttu Venemaa konsulaati\nMoskvas üritatakse laupäeval gaasikriisi lahendada\nMerkel: Moskva on kaotamas gaasi tõttu usaldust\nBarroso ähvardab Gazpromi ja Naftohazi kohtuga


Madis Nurms pooldab eksperimenteerimisjulgust\nToomas Kuter. Pärnu Postimees. 2. september 2008.\nMadis Nurmsi nimi on viimasel ajal Eesti meedia kultuuriveergudel sagedasti vilksatanud. Ta on tegutsev meediakorraldaja, mitme kultuuriürituse kunstnik ja organisaator. Üha tihedamalt on Nurms olnud kaastegev Pärnu kultuurielus. 2009. aastal Endla teatri ja PromFesti koostööna valmiva Jules Massenet’ ooperi “Thaïs” lavastuses on tal kanda kunstniku roll.\nOlete alates 2003. aastast Pärnuga seotud. Seda eelkõige tänu Pärnu rahvusvahelisele ooperimuusika festivalile (PromFest) ja Klaudia Taevi nimelisele konkursile. Kuidas kõik alguse sai?\nAlgatajaks oli PromFesti kunstiline juht Erki Pehk, kes kutsus mind viis aastat tagasi ooperilauljate konkursi korraldusmeeskonda appi.\nÜhel töisel pärastlõunal sai väsimus võitu ja pugesin pimedasse teatrisaali, kus Linnar Priimägi lavastas parasjagu oma esimest ooperit, Verdi “Rigolettot”. Kerisin end tagareas toolile kerra ja lasin silmad looja.\nKui ühtäkki ärkasin, mängiti laval kolmanda vaatuse tormistseeni, hetke enne seda, kui ooperi kangelanna end armsama nimel ohverdab. Laval seisid valgeks võõbatud raagus kadakad, mis tegelasi eraldasid. Tegelased olid teineteisele ängistavalt lähedal, valgus sähvis, õhus valitses surmaärevus. Ja peale kõige selle muusika. Olin ootamatust elamusest nii rabatud, et värisesin nagu hambaarstitoolis. Edaspidi jälgisin etendust igal õhtul.\nSellest kogemusest sai oluline verstapost minu edasises arengus. Asusin tööle XXI Sajandi Orkestrisse, mis Pärnu ooperifestivali korraldas, ja astusin Tallinna Ülikooli reklaami ja imagoloogia õppetooli, mille üks õppejõud oli Priimägi.\nMuljed, inimesed, koostööpartnerid? Millised on teie meelest kohaliku kultuurielu valupunktid ja vajakajäämised?\nPärnust rääkides imetlen kõige rohkem Endla teatri inimesi – selles majas valitseb väga hea õhkkond. Lavapoistest juhtkonnani rabatakse alati ühise eesmärgi nimel. Endla teater on PromFestile olnud asendamatu partner ja nimekiri selle maja inimestest, kes minu arengule kunstnikuna kaasa aidanud on, saaks väga pikk.\nPuudustest rääkimine on alati raskem. Võib-olla see, mis mind kui noort inimest kõige rohkem hämmastab on kultuuritegijate omavaheline vastasseis. Ikka ja jälle on kuulda, kuidas ühel või teisel moel konkurentidele jalga taha pannakse. Ja mida väiksem koht, seda väiklasemalt. Selleks, et sünniksid suured asjad, mis paistavad kaugemale Pärnust ja Eestist, kultuurisündmused, mis omandavad rahvusvahelist kaalu, on vaja ühiseid jõupingutusi.\nMulle tundub, et praegu domineerivas põlvkonnas on mingi trots, tahtmatus koostööd teha. Nii juhtubki, et kaks eesti ooperikultuuri lipulaeva Estonia ja Vanemuine sikutavad kumbki nööri enda poole, tuues ühel ja samal ajal välja ühe ja sama ooperi, mõtlemata sellele, et ühistöös annaks kulusid optimeerida.\n“Tule taevas appi,” ütleks iga vähegi globaalsema mõtlemisega ärimees sellise laristamise peale. Aga ei, kultuurikatlasse viskab igaüks soola oma maitse järgi, hoolimata sellest, kas keedetav supp pärast süüa sünnib.\nOlete kaitsmas magistrikraadi. Kas teis on idanemas tõsine kavatsus ooperikunstnikuks saada? Peate PromFesti hüppelauaks või on teie edasine looming just selle ettevõtmisega seotud?\nKui kõik hästi läheb, kaitsen juba aasta pärast oma magistritööd (Madis Nurms on Eesti kunstiakadeemia stsenograafia magistrant). PromFest ei jää mulle kindlasti üksnes hüppelauaks. Festivalist on märkamatult südameasi saanud.\nOoperižanr on väga huvitavas olukorras. Tänapäeval on nägemismeel inimesele palju olulisem kui paarisaja aasta eest. Nii peab ooper selleks, et filmi ja televisiooni kõrval püsima jääda, muutuma visuaalselt niisama atraktiivseks. Väga huvitavad loovisiksused, alates Peter Brookist ja lõpetades filmirežissööride Franco Zeffirelli ja Sofia Coppolaga, on oma pilgu ooperi poole pööranud. Ikka selleks, et seda žanri arendada, et anda 17. sajandi teosele tänapäevase kujundikeele abil vaataja jaoks oluline tähendus.\nÜks minu eredamaid ooperielamusi pärineb Bologna ooperi “Norma” lavastusest. On võimatu sõnadesse panna, kui täiuslikult seal kõik elemendid lõimusid: lava elas, muusika väiksemadki nüansid peegeldusid atmosfääris ja näitlejatöödes. See oli tuhat korda mõjuvam kui Euroopa ooperi Mekaks peetavas La Scalas nähtud etendused tuimade papist dekoratsioonide ja staatiliste lavakujudega.\nMuidugi on Pärnu kõrvutamine Bolognaga meelevaldne, aga mulle näib, et kõige põnevamad lavastused sünnivad väikestes teatritruppides, kus pole repertuaariteatri rutiini, või ühekordsete projektidena. Neis on vähem vastutust ja rohkem julgust eksperimenteerida. PromFesti raames žanri piire katsetada on minu jaoks väga põnev.