Europroject.ee | europrojektid, projektijuhtimine, projekti.\nAdd: ucyhoka93 - Date: 2021-05-03 08:45:41 - Views: 6158 - Clicks: 7439\nKäsmu kalmistu laienemise plaan, urnimüüri eskiis. Niisiis pidin oma soovide realiseerimiseks üsna varases lapsepõlves kõikidest taskuraha teenimise võimalustest kinni haarama. Pärast elukoha muutmist meie kolimine vajas väikest summat. Põhitegevus Realiseerimiseks mida teeme? Lisaraha eraldati ka planeerimis- ja projekteerimistööde kulude katteks, et esitada taotlusi erinevatest fondidest raha saamiseks valla arengukavas toodud tegevuste realiseerimiseks. Kui teed ühe suure investeeringu ja ootad selle realiseerimiseks parimat aega, siis võid sattuda hoopis turulangusele ja lähed lõhki. Tänu sellele õppisin üsna kiiresti raha väärtust hindama ja sain aru, et üle oma võimete ei ole mõistlik elada. Ehituse maksumusest rääkides tasub arvesse võtta seda, et mida suurem maja, seda odavam selle ruutmeetri ehitamise maksumus. Kiire raha taotlemine viib tihti petturite ummikusse või lõksu. Aasta alguses ning idee pühiti inimeste peast minema, kuna tegemist on üsna problemaatilise lükkega. ESITEKS KOGUD RAHA OMA TULEVIKU TARBEKS, SUMMA SUURUSE ÜLE SAAD ISE OTSUSTADA, VAJADUSEL SAAD RAHA IGA KELL VÄLJA VÕTTA NING RIIK MAKSAB SISSEMAKSETELT TULUMAKSU TAGASI. , Riigieelarve koostamine vajab kindlaid reegleid. Teades kuivõrd näpuotsast toetab kohalik vald kultuuri, siis on müstika, kus see rahapada ootamas on, mida oleks vaja selle ülikalli projekti realiseerimiseks? Alustasin marjakorjamisest. Muidugi on olemas viise. Ja nüüd lõpetuseks. Raha realiseerimiseks\nTegevuse aeg Raha eelarves Taotletav raha 2. “. Raha kasutamise nõuded. Ekspertide sõnul ei ole soovitav, et laps saaks viisata raha enne viieaastast saamist. Panustage arve aktsepteerijale raha. Seda rõõmsalt vastu võttes laiendad sa külluse voolu nii enda kui teiste jaoks. NB! Kes teeb? Mu tuttav soovitas MoneyZen portaali, ta sai sealt raha oma projekti realiseerimiseks. Juuni 1998, 0:00. Miks on vaja raha säästa Olles käsitlenud rahaliste vahendite kogumise reegleid, peate selgitama, miks see on tehtud. Elu ideede realiseerimiseks on vaja: Leidke sobiv auto ja sisestage see kaardile. . „Me ei saa lõputult üle võimaluste elada, mistõttu tulude ja kulude tasakaalu saamine muutub ühel hetkel vältimatuks kohustuseks. Kujutlege, et Teil on täiesti suurepärased, lausa geniaalsed ideed, kuid nende elluviimiseks ei ole Teil lihtsalt piisavalt raha. Kui räägitakse riigieelarvest, mõeldakse enamasti. Raha realiseerimiseks\nEi ole õige aeg end ühiskonnast eraldada, mediteerida üksinduses mäejalamil. Raha tekitab alati erimeelsusi virumaateataja. Raha mingisse ettevõttesse, ei ole veel ettevõtja, vajalik on ka aktiivne osalemine ettevõtlustegevuses; • riski,. > Sidusam ja tõhusam struktuur: enamik olemasolevaid vahendeid koondatakse ühe üleilmse mõõtmega programmi alla, mis aitab parandada sidusust, poliitika elluviimist ja tulemuslikkust. Raha saaks ju Alexander, mitte tema. Küllap olete kuulnud ütlemist „Finance is the language of business”. Kuidas ikka leitakse raha? Tegevuse aeg Raha eelarves Taotletav raha 2. Paigutades oma raha panka, teab hoiustaja hästi, et pank kasutab hoiuse pangas säilitamise ajal tema sääste oma äriliste eesmärkide realiseerimiseks. Pikkani rõhutas, et oma ootuste realiseerimiseks on vaja palju ise ära teha ning pensioni kogumiseks on oskuste korral ka teisi võimalusi peale maksusoodustusega III samba. Asutusepõhine rahastamine paneb ministeeriumid vaidlema raha, mitte tegevuse üle, vähendades arengukavade juhtimisinstrumendi staatust veelgi – sageli väljendab arengukavade prioriteetide realiseerimiseks kavandatud finantsplaan ühe. Kui vahepeal oli muutunud seaduseelnõu sedasi, et fondivalitsejal jääks vaid kuu aega varade realiseerimiseks lahkuva raha väljatungi tõttu, siis Kokk ütles, et teeb ettepaneku pikendada lahkumisest etteteatamise aega viie kuueni. Kaup ostetakse ainult siis, kui tekib selleks tarbija. Kuidas teeb? . Eestis puudub hetkel organisatsioon, mis tegeleks (kutse)haridusalaste uuringutega, kogudes, säilitades ja kooskõlastades vastavat informatsiooni, kuigi vajadus sellise asutuse järele on vägagi suur vältimaks vähemalt uuringute kordamist, kuna uurimustööde finantseerimiseks on niigi vähe raha eraldatud. Ee Selle meetme raames toetatakse kuni 85% ulatuses kohalike omavalitsuste investeeringuid koolidesse, lasteaedadesse ja muudesse avaliku. Raha realiseerimiseks\nTahad raha- saad raha, tahad probleemi rahaga-saad probleemi rahaga. Kõik Euroopa vabadused ei ole midagi väärt, kui teil pole raha nende realiseerimiseks – pole raha, et näiteks lennata nädalavahetuseks Pariisi. Raha nende programmide realiseerimiseks tuleb aga töötavate tööliste maksude laekumistest, kaubanduse käibe- ja aktsiisimaksudest. Au-kuulsus-raha sõltuvad otseselt saavutatud kohast võistlusel. Need, kes soovivad teisest pensionisambast lahkuda ning oma raha välja võtta, saavad alates tänasest esitada selleks avalduse. Mälestised lagunevad ja kasvavad võssa. Euroopas on endiselt palju vaeseid. Ma ei tahtnud selliseid otsuseid teha. Kuidas ikka leitakse raha? Töötavate Euroopa Kodanike Komitee algatusel loodi ka. Loov spiraal tekitab alati ka vastuvõtva voolu,. Rahastamist ministeeriume läbivalt. Tarbimislaen on vajalik ettenägematute kulude katteks, kaupade soetamiseks, tervisega seotud kuludeks, reisimiseks, hobidega tegelemiseks ja paljudeks muudeks vajadusteks. Aasta USA üritusel, on Money 20/20 kriitilise tähtsusega nägemust häirivate viiside realiseerimiseks mida tarbijad ja ettevõtted juhivad, kulutavad ja laenavad raha. EstateGuru platvormil teenivad investorid atraktiivset tulu investeerides kinnisvaraga tagatud laenudesse ning ettevõtjad saavad kiirelt ja efektiivselt soodsa ligipääsu kapitalile oma plaanide realiseerimiseks. Väga inimlik klienditeenindus. Taotlemine toimub lihtsalt ja mugavalt! Raha realiseerimiseks\nSiiski on raha investeerimine suurepärane võimalus tagada omale rahaliselt turvaline tulevik. ! Parimate ideede vahel jagati 7000 eurot. Sotsiaalministeeriumi alluvuses tegutsev Tervise ja Heaolu Infosüsteemide Keskus (TEHIK) kuulutas riigihanke, leidmaks kolmeks aastaks sotsiaalkaitse infosüsteemi (SKAIS) arendajat, hanke eeldatav maksumus on 8 miljonit eurot. Ja mõtlesin et nojah, kui mul raha toidu jaoks ei ole, siis esimene asi on et ma võin nälga surra. Sellega loodaks uut ebaõiglust, kasutataks ebaefektiivselt ELi ja Eesti maksumaksja raha ega saavutataks eesmärke, milleks toetused on mõeldud. Kallas märkis, et kõige eeltoodu realiseerimiseks on vaja raha, aga rahaga on riigieelarves seis pehmelt öeldes keeruline. Kultuuriselts Vanaveski arengukavaIga arenev organisatsioon vajab aeg-ajalt oma tegevuse ülevaatamist ja edasiste tegevusuundade seadmist. Kuidas teeb? Kui ostad väljaüürimiseks, siis kalkuleeri aastatootlus. Innovatsiooniajakirja HEI (Hea Eesti Idee) a. Seltsi raha ja muid vahendeid kasutatakse seltsi eesmärkide realiseerimiseks. Kuna lapsi sünnib vananevates heaoluriikides üha vähem, siis paremate sotsiaalprogrammide rahastamiseks suureneb töötajate maksukoormus. E-poes kinkekaardi realiseerimiseks palun lisada kinkekaardil olev kood tellimust sooritades kupongi lahtrisse! Anname endale aru, et see ei saa juhtuda üleöö. Ee looja Marek Visteriga Kui. Põhitegevus Realiseerimiseks mida teeme? Lisaks pead arvestama jooksvate kulude, amortisatsiooni ja inflatsiooniga. Raha realiseerimiseks\nJõustunud pensionireformi kohaselt saab pensionikoguja, kes ei ole veel vanaduspensioniealine, sellest aastast oma raha teisest sambast välja võtta. Kamari puhkeala arendamise projekt on olnud pikka aega töös ja selle realiseerimiseks on esitatud taotlusi mitmetesse programmidesse. Pantija kohustus loetakse täidetuks Tagatisvara müügist/realiseerimisest laekunud raha ulatuses, millest on maha arvatud Tagatisvara hoidmiseks ja/või realiseerimiseks tehtud kulutused. Samas on see ikka päris hull raiskamine, kuna olen nii palju vaeva näinud oma elus et jõuda nii kaugele kus ma praegu olen. Kahjuks. Selline süsteem hoiab kokku nii kaupleja aega ja raha, kui pakub ka varustajale täiendavat lisavõimalust ja müügikanalit oma toodete realiseerimiseks. Kõige eeltoodu realiseerimiseks on vaja raha, aga rahaga on riigieelarves seis pehmelt öeldes keeruline. Laenunõustajad aitasid leida väga mõistliku lahenduse meie olukorrale. Me ei saa lõputult üle võimaluste elada, mistõttu tulude ja kulude tasakaalu saamine muutub ühel hetkel vältimatuks kohustuseks. Miks vajate rahalisi eesmärke. Raha24 kiirlaen on soodne tagatiseta väikelaen, mis laekub kiirlaenule omase kiirusega. ANDRES LIPSTOK. EstateGuru platvormil teenivad investorid atraktiivset tulu investeerides kinnisvaraga tagatud laenudesse ning ettevõtjad saavad kiirelt ja efektiivselt soodsa ligipääsu kapitalile oma plaanide realiseerimiseks. Eksperimentide tulemuste põhjal tegid spetsialistid asjakohased järeldused: need, kes varases eas olid seotud rahaliste kulutustega ja kellel polnud võimalust rahalise väärtuse täielikuks realiseerimiseks, muutunud hiljem isemas ja ahneks. . Ee üritab raha ja sportlased kokku viia Äripäev 10. Raha realiseerimiseks\nKui aga aegumistähtaeg kätte jõudma hakkas, selgus, et sel aastal üritusi enam ei toimugi. Aastal kodanikualgatus kodanikupalga idee realiseerimiseks, ent allkirjade kogumine lõpetati. See jääb alles ootama. Tänu meie unikaalsetele teadmistele rahvusvahelisel tasandil suudame pakkuda parimaid innovaatilisi lahendusi ning sõlmida ka kõige keerukamaid piiriüleseid tehinguid. Linnaeelarved. . Seda võib raha hankimisel pidada üsna lihtsaks mooduseks,. Kinkekaarti saab kasutada ainult üks kord ning kinkekaart ei ole vahetatav raha vastu. Ideed, et ühel päeval avaneb kõigile poeklientidele võimalust pangakaardiga kassast raha võtta, pidas ta võimalikuks. Nädalavahetusel kogunes ligi 30 Viljandi noort Lennukitehasesse kolm päeva väldanud programmile «VANT48», kus neil oli võimalus oma ideed projektideks vormistada ning nende elluviimiseks raha küsida. , Riigieelarve koostamine vajab kindlaid reegleid; 30. Külastajaga, sealhulgas rohkem kui 1 000+ peadirektoriga, 3 000+ ettevõttega ja 75 riigiga, mis oodatakse meie. Kuid selline raha on vajalik vaid lühikeste soovide ja eesmärkide realiseerimiseks. Vaata lähemalt! Tallinna kaasava eelarve realiseerimiseks. 1 Piirkondlike spordimängude korraldamine, mängudel osalemine,sporditegevuse korraldamine Valla suvemängude korraldamine SA Vara Sport, vallavalitus Vara vallavalitsus Regulaarne, iga aastane 64 eurot KULKA, HMN. Seltsi raha käsutab seltsi juhatus ja tema otsusel president. Raha realiseerimiseks\nVanemad lapsevanemad tutvustavad beebi rahamassi, seda tõenäolisemalt kasvab egoist sellest. Krunnipeadisainipood. „Kui otse finantsturgudele investeerimine või kinnisvara ostmine tunduvad paremate lahendustena, siis tuleks neid võimalusi kasutada. Kui lasete oma rahal lihtsalt pangakontol seista, ei aita see teil pikemas perspektiivis palju säästa. Partnerid? Näidake alustamiseks PIN-koodi. Ei usunud, et raha laenuvõtmine võib nii meeldiv olla. Võidu võib sel juhul saavutada ka ebaausa võistlemise ja reeglite (mängu eetose) rikkumise hinnaga. Raha realiseerimiseks\nHttp seb. meditec. ie pank 402.\nForex club обман.\nScalping forex factory.\nKoka töö gironas.\nRasedana uue töö alustamine\nemail: [email protected] - phone:(959) 658-2064 x 2881\nNatural pharmaceuticals - Eesti luminor\n-> Raha ungaris\n-> Pank serjaal\nRaha realiseerimiseks - Keelatud vili\nLaste psühhiaater - Vangla pärnu


Karikavõistlused - Tartu Kalev/Estiko alistas Superkarika esimeses kohtumises SK Nord Aid/Cramo\nUudised Galeriid Videod Dokumendid Mängijad\nTartu Kalev/Estiko alistas Superkarika esimeses kohtumises SK Nord Aid/Cramo\nKolmapäeval peeti esimene kohtumine meeste korvpalli karikavõistlustel ehk ametliku nimega Superkarikal. Tartu Kalev/Estiko alistas võõral väljakul SK Nord Aid/Cramo numbritega 99:66 ning haaras kahe mängu kokkuvõttes peetavas seerias suure eduseisu.\nEsimsest veerandist peale mängu kontrollinud Estiko võitis lauavõitluse 59:36 ning jagas resultatiivseid sööte kümme tükki rohkem kui vastased (26:16).\nVõitjate parimana kogus keskmängija Artur Liiv 23 punkti ja 19 lauapalli. Timo Eichfuss lisas 17 silma ja seitse lauapalli. Joosep Russaku arvele jäi 15 punkti ja 8 resultatiivset söötu ning Ken Karja lisas 11 silma. Nord Aid/Cramo suurimad skoorijad olid võrdselt 16 silmaga Johannes Ränd ja Herman Tamm. Julius-Erik Kastein lisas 14 punkti.\nPaari otsustav kohtumine toimub 14. septembril tartlaste koduväljakul.\nTutvu Superkarika ajakavaga siin!\nKalev/Cramo end üllatada ei lasknud ja võttis kindlalt Paf Superkarika võidu\nPärnu Sadam võttis tänu Kirvese viimase sekundi tabamusele Paf Superkarika pronksi\nTäna Inspiras ja Delfi TV-s: Paf Superkarika finaalis kohtuvad BC Kalev/Cramo ja Rakvere Tarvas


Kristiine Online: Iris Meristo – parim sotsiaaltöötaja 2010\nJõulude eel tunnustas Tallinna Linnavalitsus oma tänukirjaga Kristiine Sotsiaalmaja hooldusjuhti ris Meristot kui Tallinna linna parimat eakate hoolekandega tegelevat sotsiaaltöötajat.\nIris Meristo alustas Kristiine Sotsiaalmajas 2002. aastal hooldustöötajana, alates 2008. jaanuarist töötab ta hooldusjuhina. 2007. aastal lõpetas Iris Meristo Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna sotsioloogia eriala bakalaureuse õppekava.\nIris Meristo on kohusetundlik ning eetiliste tõekspidamistega töötaja, kes on pälvinud nii kolleegide kui klientide lugupidamise. Hooldusjuhi tööülesanneteks on 11 avahoolduses töötava\nhooldustöötaja töö korraldamine ning juhendamine, klientide toimetulekuvõime hindamine ja hoolduskavade koostamine. Klientideks on aastas keskmiselt 75–80 eakat või puuetega inimest, kes vajavad igapäevaelus kõrvalabi.\nIris Meristo asus hooldusjuhina tööle ajal, mil koduteenuste osutamise korraldamine avahoolduses sai Kristiine Sotsiaalmaja ülesandeks. Kogu selle töölõigu sotsiaalhoolekande osakonnalt ülevõtmise protsess kulges tänu Iris Meristo heale koostöö- ja kohanemisvõimele tõrgeteta ning klientide teenindamine jätkus endisel moel.\nIris Meristo on oma töös innovaatiline ja sotsiaaltöö arengule orienteeritud, osaleb täiendkoolitustel, samuti on ta aktiivne Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni ja Eesti Gerontoloogia ja Geriaatria Assotsiatsiooni liige. Iris Meristo eestvedamisel sai Kristiine Sotsiaalmaja tervistedendavate töökohtade võrgustiku liikmeks ja 2010. aasta maist oktoobrini osales Iris Eesti Energia tervisekõnni sarjas sotsiaalmaja naiskonnas.\nIris Meristo on aktiivselt propageerinud oma töös häirenuputeenuse kasutamist ning eakate abistamise võimalust organisatsiooni Serve The City vabatahtlike poolt. Vabatahtlikud pakuvad avahoolduse klientidele abi nende tööde osas, mida koduteenusena ei osutata: akende pesemine, puude lõhkumine, vaipade kloppimine jms.\nHea koostöö teiste organisatsioonidega on loonud uusi võimalusi eakate abistamise töös.\nIris Meristo on abielus ja tema peres kasvab 2 last.\nKristiine Linnaosa Valitsus ja Kristiine Sotsiaalmaja õnnitlevad Iris Meristot auväärse nimetuse puhul ja soovivad edu ka edaspidiseks!


"NAABRIST PAREMA" VÕITJAD Merill ja Asko andsid tähtsa lubaduse - Buduaar\n“NAABRIST PAREMA” VÕITJAD Merill ja Asko andsid tähtsa lubaduse\n04. juuni 2021 | 06:45\nTV3 värvika ehitussarja „Naabrist parem“ 9.hooaja suures finaalis valis rahvas võitjaks väsimatute igiliikurite paari - Merillile ja Askole kuulub nüüdsest nende endi kätega ehitatud maja.\nMerilli ja Asko sõnul pole midagi paremat sellest, kui võita endale oma kätega ehitatud kodu. „Kirjeldamatult hea tunne on võita. Tõenäoliselt pole see veel päriselt kohale jõudnud ja kõige suuremad õnnepisarad tulevad siis, kui oleme oma kodu paika sättinud ja saame hakata seal edasi toimetama uute unistuste suunas!“\nUude koju plaanib paar kolida esimesel võimalusel: „Soolaleivapeo kutsed saadame laiali niipea kui võimalik. Aga kindlasti nad tulevad!“\nVõitjapaar tunnistab, et kuigi nad ei osanud ette aimata, kas rahvas nende poolt hääletab või mitte, oli selge, et selja taga on väga tugev kogukond. Kakskümmend viis aastat KutiMuti laagris on Merilli ellu toonud suurel hulgal inimesi, kellega ta muidu poleks kunagi kohanud. Asko on olnud aastaid väga karismaatiline treener ja paljudele inimestele hinge pugenud. „No ja muidugi kõik teised sõbrad-tuttavad, kellega koos koolis, tööl või mujal oleme kohtutud. Tundub, et oleme siis midagi õigesti teinud, et nad kõik olid nõus telefonid võtma ja meie poolt hääletama,“ ütlevad nad.\nVõitjad soovitavad sarjas osalemist teistelegi, kuigi panevad südamele, et valmis peab olema ka suureks valuks ja eneseületuseks. „Sellelt teekonnalt on palju rohkem õppida kui ehitamine. Nägime ära oma nõrgad kohad ja teame, millega tuleb edasi tegeleda, et ikka tugevamaks ja paremaks inimeseks saada. Lisaks kohtusime huvitavate ja põnevate inimestega ja inimesed meile meeldivad!“\nPeagi selgub, mis otsuse teevad enda ehitatud majade osas teised saates osalenud paarid; sellest sõltub, kas majade soetamiseks avaneb võimalus ka televaatajatel.


Sillutiskivi “parkett” kasutusala | Columbia-Kivi AS\nSillutiskivi “parkett” kasutusala\nMärkused: Pildid on illustreeriva tähenduseg.\nTootevalikus on 2 tüüpi “parkett” sillutiskive: 60 mm ning 80 mm paksused. Esimesed sobivad eelkõige kõnniteede sillutamiseks, sõiduteedel ja ekstreemsemates tingimustes soovitame kasutada 80 mm paksuseid kive\nSillutiskive turustatakse kiletatult 1×1,2 m suurustel puitalustel, Ühel alusel on 60 mm paksusi kive 540 tk – 10,8 m2. Täisaluse kaal on 1,35 t. 80 mm paksusi kive on alusel 420 tk (8,4 m2), alusetäis kive kaalub 1,4 t.\nSillutiskive kasutatakse teede, platside, tänavate jne. sillutamiseks. Oma ümara kuju tõttu võimaldavad laduda palju erinevaid mustrivariante (kaared, ringid, tähed, õied jne.)\n60 mm paksusega kivide puhul on maksimaalne teljekoormus 10 t. Pigmentide kasutamine tootmisprotsessis võimaldab kliendil valida sobivaima pakutavate värvitoonide vahel.\nSillutuskivid asetatakse tihendatud killustikalusega liivapadjale. Korralik killustikalus on kvaliteetse betoonsillutise saamiseks äärmiselt oluline, selle vajalik paksus sõltub aluspinnasest ja liiklustihedusest.\nVee äravoolamise tagab kallakus 1 cm/m.\nKivide vahele jäävad 2mm laiused vuugid täidetakse enne platsi kasutusele võtmist kuiva peeneteralise liivaga ning tihendatakse vibraatoriga.\nSillutuskivide paigaldamise juhend\nLaius 98 +- 2 mm 98 +- 2 mm\nKõrgus 60 +- 3 mm 60 +- 3 mm\nPikkus 198 +-2 mm 198 +-2 mm\nBrutokuivtihedus 2100 kg/m³ 2100 kg/m³\nLõhestustõmbetugevus 3,6 N/mm² 3,6 N/mm²\nIlmastikukindlus Klass 3 (D) Klass 3 (D)\nLibastumis / libisemisekindlus Rahuldav Rahuldav\nKulu 50 tk/m² 50 tk/m²


Üksikasjalikud juhised klorofülliidi kõri pihustamise kasutamiseks - Larüngiit - 2020\nSuuõõne ja suuõõne erinevate haiguste puhul kasutatakse sageli kohalikke köögiviljapõhiseid abinõusid. Üks neist on "Chlorophyllipt". Selline ravim on tavaliselt apteekides õli- või alkoholilahuse kujul. Sageli on see ette nähtud naba raviks vastsündinutel ja tilguti nina külmas. Ravim on väga populaarne kipuliku kuumuse, kurguvalu, stomatiidi ja teiste haiguste puhul.\nKui patsiendil on kurguvalu, on tavaliselt soovitatav loputada seda lahjendatud alkoholilahusega või õliga kompositsiooniga kastetud vatitupsuga. Aga rohkem mugavust, paljud tootjad hakkasid tootma spray "Chlorophyllipt", mis võimaldab teil kergesti käsitseda mandlid ja muud osad oropharynx.\n"Klorofüllipt" pihustatud kujul toodab mitu tootjat. Need on 15 või 45 ml pudelid, millel on iseloomulik eukalüpti lõhn, millele kinnitatakse eraldi pihustusotsik (see pannakse pudelile kasutamise alguses).\nRavimi aluseks on ekstrakt, mille valmistamiseks võetakse eukalüpti lehed. See sisaldab erinevaid toimeaineid (eriti palju klorofülle), mille tõttu on ekstraktil tugev antimikroobne toime. See on eriti märgatav seoses stafülokokkidega ja kuna need bakterid tekitavad sageli kurgus põletikulist protsessi, on klorofüllipt väga populaarne orofaründi erinevate infektsioonide korral.\nErinevate pihustite abiained on erinevad, mistõttu tuleb need täpsustada ostetud ravimi kasti. Nende hulgas on glütserool, etanool, naatriumbensoaat ja teised ühendid. Lisaks on "Vialayn" pihustuses teisi taimeekstrakte: nõges, dubrovnik, koirohi ja naistepuna. Nad suurendavad eukalüpti põletikuvastast toimet.\nMõningate tootjate pihustuse märkustes märgiti, et lastel "Chlorophyllipt" kasutamise kogemus puudub, teistes aga on vastunäidustustes näidatud laste vanus. Kuid praktikas näevad otolarüngoloogid seda ravimivormi 3–4-aastastele lastele sageli ette, kuna väikestel patsientidel on raske õrnalt õlitada ja ebamugavalt taluda õli lahusega määrimist.\nSiiski ei ole arsti ettekirjutusteta lastel pihustite kasutamine seda väärt.\n"Chlorophyllipt" kasutamise põhjus selles vormis lastel on kõige sagedamini stenokardia, larüngiit, stomatiit, farüngiit ja muud orofarünnitõve. Samuti on lubatud pihustada lokaalselt kahjustatud nahale, näiteks kriimustuste või põletuste järel.\n"Chlorofillipta" kasutamisel võivad mõned patsiendid olla selle koostisosade suhtes allergilised. Muide, see on ainus vastunäidustus sellise ravimi jaoks. Selle sümptomid on nahalööve, punetus punetuspunktis, limaskestade turse, rebimine. Kui need sümptomid on tuvastatud, tuleb viivitamatult loobuda edasisest ravist pihustiga.\nEt eelnevalt kindlaks teha, kas laps on allergiline selle koostisosade suhtes, on soovitatav enne ravi alustamist läbi viia test, pärast väikese nahapiirkonna või limaskesta ravimist ravimiga. Kui negatiivseid reaktsioone ei teki, kasutage pihustit vastavalt arsti ettekirjutusele.\nOrofarünnoosi rögahaiguste raviskeemi tuleb arstiga täpsustada, sest mõnikord kasutatakse ravimit kaks korda päevas, kuid paljudel juhtudel tuleb kõri töödelda sagedamini - 3-4 korda päevas. Pihustamine toimub tingimata pärast sööki. Pärast otsiku paigaldamist pudelile saadetakse selle ots patsiendi kurku ja seejärel kaks korda surutakse, et ravim langeks otse põletikulise koe peale. Pärast ravi ei ole soovitatav midagi juua või süüa vähemalt 20-30 minutit.\nKui pihustus on ette nähtud nahahaigustele, kantakse see marli tampoonile, mida kantakse seejärel kahjustatud piirkonnale 15–20 minutit. Selliseid rakendusi soovitatakse teha kaks korda päevas. Klorofülliidi kasutamise kestus sõltub haigusest, kuid kõige sagedamini pihustatakse ravimit 3-4 päeva, kuni infektsiooni sümptomid langevad.\n„Chlorofillipt” võib osta apteegis ilma raskusteta, sest see on retseptita ravim. Selle hind sõltub näiteks tootjast, näiteks Vialine'i pihustuskulud on keskmiselt 200-250 rubla.\nMis puudutab puudusi, siis paljud vanemad ei meeldi sellise „klorofülliidi” koosseisust, sest võrreldes lahendustega on seal palju abiaineid (teistes vedelates vormides on lisaks taimeekstraktile ainult õli või alkohol). Lisaks on puuduseks allergilise reaktsiooni kõrge risk.\n"Kameton." Selle ravimi koostis, mis on toodetud pihusti ja aerosooli kujul, on eukalüptiõli, kuid sellele lisati mentool, kamper ja klorbutanool. Lisaks ravimite haigustele kasutatakse seda ravimit sageli ka külmana. Laste ravimisel on see lubatud alates viieaastasest.\n"Ingalipt". Selline aerosool sisaldab eukalüpti- ja piparmündiõlisid, mis täiendavad lahustuvat streptotsiidi, tümooli ja sulfatiasooli. Ravimil on tugev antimikroobne toime ja seda saab kasutada lastel alates kolmeaastasest.\n"Septolete." Sellistes pastillides on levomentool ja tümool ning sisaldavad ka taimeõlisid, mis on saadud eukalüptist ja piparmündist. Neile lisatakse antiseptiline bensalkooniumkloriid, nii et ravim mõjutab patogeene, leevendab valu ja kergendab hingamist. Lapsepõlves on need pastillid lubatud alates 3 aastast.


Ohvriterminoloogia ja armulaud | K&T\nChristine Svinth-Værge Põder ⋅ 30. aprill 2021\nReformaatorid vältisid ohvri mõiste kasutamist, selleks et rõhutada, et armulaud on puhas vastuvõtmine ja ei midagi sellist, mida kogudus või preestrid annavad Jumalale. Sellega seoses tõstatuvad aga kaks küsimust: 1. Milliseid arusaamu väljendab ohvriterminoloogia Lutheri ”Sermonis Uuest Testamendist” – ja kas neid arusaamu on võimalik väljendada muul viisil. 2. Mida tähendab armulaua jaoks see, et reformaatorid faktiliselt säilitavad ohvriterminoloogia, isegi kui see reserveeritakse kristoloogiale, nagu näiteks CA artiklis 3?\na. Ohvri mõiste positiivne mitmemõõtmelisus: vastastikune enese andmine\nSiinkohal ei taha ma keskenduda armulaua nendele mõõtmetele, mis on seotud armulaua puhtakujulise vastuvõtmisega vastuvõtja poolt. See retseptiivsus – mis on ehk teatud mõttes passiivne retseptiivsus – tuleneb anni mõistmisest ühepoolse liikumisena andjalt vastuvõtjale. Uuemates uuringutes on püütud seda ühepoolsust nüansseerida: näiteks diskussioonis liturgiast, kus varakiriklik euharistia-mudel seisab vastastikku luterliku mudeliga, mille fookus on sõnal ja passiivsel vastuvõtmisel, st anabaatiline vaatenurk sakramendile vastastikku katabaatilisega. Kujutelma puhtast passiivsusest Lutheri teoloogias on võimalik nüansseerida, nagu näitab nt Bo Holm. Ta kirjeldab arusaama puhtast passiivsusest kasutades ‘vahetuse’ kujundeid, nagu nt ‘õnnis vahetus’ ja pulma-metafoor, mida kohtab mh vabaduse-traktaadi lausetes nagu nt „Mida Kristus omab hüvede ja õnnistustega, saab hinge omaks, ja hinge patt saab Kristuse omandiks ja tema poolt neelatud“ (vt Traktaat ristiinimese vabadusest).\nÜks Lutheri armulaua kontseptsiooni puudutav käsitlus on Wolfgang Simoni monograafia aastast 2003, millel on silmatorkav pealkiri Die Messopfertheologie Martin Luthers (Martin Lutheri missaohvriteoloogia) ja mis osutab just ohvrimõiste mitmemõõtmelisele struktuurile Lutheri “Sermonis Uuest Testamendist” – ning sealhulgas ka sellele, mida ta nimetab Lutheri missaohvriteoloogiaks, vähendamata seejuures Lutheri kriitikat Rooma missaohvri suunas. Kui De captivitate tahtis säilitada ohvriterminoloogia vaid tänupalvete ja kollekta puhul, siis Sermon Uuest Testamendist – mõned kuud hiljem – soovitab ohvrina mõista koguduse vastust Jumala tõotusele enese andmise või enda panustamise näol, millel on suunatuna Jumalale ja ligimesele nii vaimne kui sotsiaaleetiline külg. Seega võib ohvriterminoloogiat siin kasutada selleks, et väljendada tervet rida mitmemõõtmelisi seoseid armulauas, mis on vastavuses sisemise ja välise inimese kontseptsiooniga “Traktaadis ristiinimese vabadusest”: sisemise inimese suunatus Kristusele ja välise inimese tegude suunatus ligimesele (Kristuse tööriistana) – kõik kokku seoste võrgustik, mis koondub ümber armulaua. See kontseptsioon vastab Bo Holmi käsitlusele vastastikusest enese andmisest.\nb. Ohvri negatiivne kehtivus\nNiisiis kasutab Luther Sermonis ohvrimõistet selleks, et tuua esile armulauas esinevaid vastastikuste seoste kogumeid. Küll aga täheldame me, et hiljem reformaatorid ohvri mõistet armulauaga seoses enam ei kasuta. Ohvri mõiste on mitmetähenduslik ja seda soovitakse vältida – nii reformatsiooni ajastul kui ka täna. Nagu Simon osutab, kinnitavad Sermoni arusaamad teatud mõttes seda mitmetähenduslikkust, sest ohvrimõiste kasutamine koguduse tegude puhul on osa püüdlusest end kriitiliselt rooma missaohvri mõistest eristada – ohver esineb siin ohvrikriitikana. Lepitusohvri kategooria reserveeritakse Kristuse ristisurmale ja seetõttu lükatakse tagasi selle mõiste kasutamine missa tähistusena. Ka ‘Kristuse ohver’ on semantiliselt kompleksne ja mitmetähenduslikus kasutuses, kuna seda kasutatakse nii aktiivses kui passiivse mõttes, ja see ei ole kummalgi juhul ühetähenduslik. Confessio Augustana räägib ohvrist nii passiivsete kui aktiivsete väljendusviisidega (on kannatanud, risti löödud, maha maetud – et ta võiks lepitada…). Millisel määral on tegemist eneseohverdusega, lepitusohvriga või vägivallaohvriga ühe tänapäevase ohvrimõiste tähenduses (sacrificium või victima)? Viimast on vaja silmas pidada sel põhjusel, et ohvriideel on olnud – reformaatorite hoolikusest hoolimata – lääne teadvuses problemaatiline mõjulugu, mis tungib sisse ka kristoloogilise ohvri mõistmisesse. Seda on uuemates uuringutes ka käsitletud.\nNii võib küsida, kuidas osutab armulaud Kristuse surmale ristil? Kas armulaud – mis niisiis mõistetavatel põhjustel ei kasuta ohvrimõistet – saab aidata kaasa kristoloogia mitmemõttelisuste selgitamisele? Mitte nii, et see muudaks ühemõtteliseks millegi, mis seda iseenesest ei ole, vaid avades neid tõlgenduste mitmekesisuse võtmes. “Sermon Uuest Testamendist” räägib Kristuse surmast selgelt aktiivses kõneviisis (ohvrimõõdet esile toomata) – ja tekst on veidi eriline, kuna seal kasutatakse semantilise taustana pilti testaatorist ja „testamendist“: Kristus on testaator ja pärandus on pattude andeksandmine ja igavene elu. Aga Kristuse sõna ise on testament, ja pitser on tema ihu ja veri. Kristuse surm on niisiis mõlemat: nii eeldus testamendi jõustumiseks kui ka – ihu ja vere vormis – testamendi enda kinnitamine.\n”vaata nüüd  inimene, ma ütlen ja tunnistan nende sõnadega sulle andeksandmist kõigile  sinu pattudele ja igavest elu, ja et sa oleksid kindel ja teaksid, et  selline tõotus jääb sulle pöördumatult, nii tahan ma selle peale surra ja oma  ihu ja vere selle eest anda, ja mõlemad sulle märgiks ja pitseriks  [Luc. 22, 19., 1. Cor. 11, 25.] jätta, mille abil sa mind meenutada saad.\nSiin on aktiivne soov surra oma pärijate eest – armastusest nende vastu. Sellele lisaks sisaldab see kujund ka inkarnatsiooni, sest selleks, et surra, on vaja saada inimeseks [WA 6, 357).\nAktiivne väljendusvorm teeb siin sobivaks mõiste ”enese andmine“. Aga millist tähendust omab positiivse väljendi ”enese andmine” jaoks see, kui vajalikuks muutub surm? Kas ei ole „enese andmine“ sel moel pigem katteks ambivalentsele mõistele „eneseohverdus“? Ambivalentsele selles mõttes, et see avab inimestevaheliste suhete puhul võimaluse küsitava tähendusega idealiseerimisteks ja väärkasutuseks, kus eneseohverdus eeldab teatud hierarhiaid ja instrumentaliseerimisi. Ka mõiste „enese andmine“ võib nõnda muutuda mitmetähenduslikuks, kui armulaud ei osuta just risti kui victima aspektidele. See peab osutama Lutheri poolt Sermonis eelistatavate aktiivsete momentide kõrval ka passiivsetele. Ristiteoloogiline tunnetus suunab Lutheri Heidelbergi teesidega teraviku pigem Jumala passiivsusele kui aktiivsusele. Kannatuse mõõdet sisaldab nõnda ka kohalolu idee Lutheri kirjutises „Kristuse armulauast“ (1528).\nSiinkohal olgu osutatud passiivsele haavatavuse momendile, mis ühendab armulauda ja risti. Michael Welker rõhutab oma raamatus “Was geht vor beim Abendmahl?” (Mis toimub armulauas?) ühelt poolt armulauaga seotud kogemusi ja arusaamu, mis on vabastavad ja lepitavad, aga toonitab teiselt poolt ka, et need positiivsed kogemused ja arusaamad võivad muutuda enesepettuseks, kui nad vaatavad mööda Jeesuse kannatusest, ristist ja surmast. Kristuse täielik reaalne kohalolu peab möödapääsmatult olema ka ristilöödu reaalne kohalolu, millel on seetõttu oma koht ka armulauatoimingus. Mitte et armulaualistes masendust tekitada või neid enesepiitsutusse või apaatiasse viia, vaid et nad võiksid kogeda lepitust ja vabastust.\nÜks element armulauatoimingus, mida ta oma raamatus käsitleb, on armulaua seadmise lause ”sel ööl, kui tema ära anti”. See lause, mida Welkeri järgi tihti tähele ei panda, osutab olukorrale, kus ohutase on kõrge. Viimast paasasöömaaega ei varitse üksnes oht väljastpoolt, nii nagu oli see israeliitide esimese pesach’iga Exoduse kirjelduses, vaid ka seestpoolt. Ja see ei ole ainult Jeesus, kes on ohustatud, vaid ohtu on seatud ka jüngrite osadus. Isegi kui see lause osutab spetsiifiliselt Juudase reetmisele, sisaldab see laiemas kontekstis ka magavaid jüngreid Õlimäel ja Peetruse salgamist. Selliselt on Jeesus poolt lepitussöömaaja seadmine äärmiselt dramaatiline ja riskantne olukord, ja seda me armulauda pühitsedes meenutamegi.\nGreifswaldi süstemaatiline teoloog Heinrich Assel on juhtinud tähelepanu sellele, et viimane paasasöömaaeg ei sarnane Jeesuse ühistele söömaaegadele tõrjututega (ebapuhaste, tölneritega jne) – ka mitte selles mõttes, et ollakse ju ühise laua taga reeturiga. Assel avab seda mõtet oma äsja ilmunud kolmeköitelises teoses „Elementare Christologie“ (Elementaarne kristoloogia), mille 2. köide keskendub tänasele või kohalolevana meenutatud Jeesusele ja mida iseloomustab orienteerumishermeneutiline ja retseptsiooniesteetiline lähenemine Uue Testamendi jutustustele.\nReetmisel on siin oma koht olulises nn „narratiivse kontingentsi“ kategoorias (vrd Louis Marini semiootika). Narratiivne kontingents tähendab jutustuses narratiivse mõtte ja tähenduse tekkimist läbi mõtte nullpunkti. Nullpunkt osutab mitte-põhjendatule, mõttetule, mitte-vajalikule – reetmine on just midagi, mis on põhjendamatu. Aga mõttetu omandab tagasiulatuvalt narratiivse tähenduse. Narratiivselt – silmas pidades kannatuslugusid – rõhutatakse ka victima-aspekti: Jeesus kui mõttetute, destruktiivsete tegude ohver (valmis master–plaani asemel). Jutustus tõestab oma vajalikkust, liikudes edasi positiivse lõpp-punkti, ülestõusmise päeva poole, samas kui sellele vastandlik narratiivne kontingents hoiab ära teksti igasuguse dogmaatilise ületõlgendamise, ja nii muutub see kristoloogiliselt tähendusrikkaks.\nTaani keelest tõlkinud Johann-Christian Põder.\nChristine Svinth-Værge Põder (1972), PhD, on süstemaatilise teoloogia kaasprofessor Kopenhaageni Ülikooli usuteaduskonnas ja Taani luterliku rahvakiriku liige.


ELU RÜÜTLI LOSSIS: HIINALINN\nMa hakkasin mõtlema, et ma tegelikult olen vaid paaril korral China Town-is käinud siin elatud 20 aasta jooksul. Ma olen nagu ära unustanud, et selline koht üldse olemas on. Nüüd pikka aega uuesti minnes tundus koht väga väikesena. Võib olla ka sellepärast, et nii vara hommikul oli seal väga vähe rahvast ja enamus restorane alles kinni.\nNii uskumatu kui see ka pole siis see imepisike linnaosa ongi kui mini Hiina (Ma küll päris Hiinas käinud ei ole seega ärge seda väidet tõsiselt võtke). Enamus inimesi hiinlased, plus siis mõned üksikud meie moodi turistid.\nMis mind kõige rohkem Hiinalinna juures köidab on Hiina toidupoed. Kaup ikka kohe täiesti teistsugune kui tavalises supermarketis. Poe lihaosakonna poole peal oli küll nii paha ja eriline hais, et kohe päriselt ajas öökima. Ma isegi ei suutnud uurida, et mis ime liha nad seal müüvad mis nii imeliku lõhnaga on, kuigi väga oleks tahtnud teada saada.\nKuivatatud seeni oli mitut eri sorti ja kohe mitu riiulitäit. Huvitav oleks teada mis maitsega nad kõik on ja kuidas või kus kasutatakse.\nHuvitav oleks teada mis teadaande meie kohalik meditsiiniamet Hiinalinna väravale oli pannud? Mitte mõhkugi ei saanud aru väljaarvatud NHS England :)\nVäga tahaks teada mis teate me kohalik terviseamet sellel ki\nHiinalinnas jalutades jäi silma üks huvitav koogi-saia pood. Poes oli korvide asemel väikesed kandikud ja saiatangid.\nNeed värvilised tordilõigu moodi koogid olid väga ahvatlevalt vikerkaarelised. Ema ja Laura ostsid ühe tüki ja ütlesid, et olevat väga hea olnud. Natuke tavalise biskviidi maitsega.\nPood ise oli üsna tilluke, aga hiina naised käisid sisse ja välja koogikesi ostmas. Kui aus olla siis ma ei teadnutki, et hiinlastel sellised saiakesed nii populaarsed on. Seal linnaosas oli üks suuremgi samalaadne saiakeste pood, kus samuti rahvas ostis.\nSee all olev pilt võiks vabalt ka vist Hiinas tehtud olla. Kohvikus olid peale ühe valge paari kõik hiinlased.\nKindlasti tasub China Townäist läbi hüpata kui Londonisse satute. Taas üks tasuta vaatamisväärtus :)\nLabels: Chinatown, Inglismaa, London, video


Rainer Vakra: soomlastelt prügi ja eestlastele arved - Arvamus\nRainer Vakra: soomlastelt prügi ja eestlastele arved\n5. juuli 2013, 15:08\nRainer Vakrariigikogu keskkonnakomisjoni liige (demokraatide ühendus)\nRiigikogu keskkonnakomisjoni liige Rainer Vakra muretseb prügimajanduses ühtse tegevuskava puudumise ja investeeringute läbimõtlematuse pärast Eesti riigis.\nEesti Energia on oma uhiuue jäätmepõletustehasega pannud sisse prügimajanduses tagurpidikäigu. Kõik prügi pimesi ahju. Nagu kiviaja koopainimesed, kelle jaoks on tuli püha ja puutumatu. Ja kuna eestlased piisavalt jäätmeid ei tooda, toome prügi lausa Soomest ja Suurbritanniast juurde. Kõige selle tulemuseks on paberite järgi roheline energia, mille maksab kinni iga Eesti elektritarbija. Lisaks selgub, et hirmkallilt rajatud europrügilad seisavad jõude ja ootavad lausa sulgemist. Kuidas see on võimalik? Kes vastutab rumalate investeeringute eest?\nTulenevalt seadusest maksab riik prügipõletajale toetust 0,032 eurot ühe kilovatt-tunni elektrienergia eest. Ligikaudsete arvestuste järgi võib öelda, et keskmiselt lisab Iru igale tarbijale umbes 10 eurot aastas. Selline n-ö Eesti Energia tellitud seadusemuudatus tehti majandusminister Partsi eestvedamisel ajal, kui tuli otsustada Iru jäätmeploki rajamine. Praktikas kvalifitseerub sellele nüüd ja tulevikus ainult Eesti Energia, sest põhimõtteliselt on sarnaste jäätmepõletusplokkide rajamine Eestisse välistatud. Näiteks kui Iru jäätmepõletus toimub 8000 h aastas ja selle võimsus on 17 MW/h, maksavad tarbijad kokku 4,532 miljonit eurot aastas. Kogu Irule antav toetus jagatakse ühtlaselt kõigi era- ja tööstustarbijate peale ära Eesti Energia võrguteenuse arve kaudu.\nTegelikult liigitatakse Eesti Energiale antud toetus riigiabiks, millel on konkurentsi kahjustav mõju ja sellega kaasnev rahaline kulu elektritarbijale. Sellise riigiabi andmise peab heaks kiitma Euroopa Komisjon, kes langetab otsuse, kas tegemist on lubatud või lubamatu tegevusega selle aasta jooksul. Olukorras kus üks koalitsioonierakond on lubanud kodukulude langetamist, tekib küsimus, miks majandus- ja kommunikatsiooniministeerium Eesti Energiale plaanitavat riigiabi nii kiivalt Brüsselis kaitsmas käib.\nLisaks otsesele toetusele, mille maksavad kinni kõik elektritarbijad, tekib küsimus, kas keegi üldse vastutab rumalate investeeringute eest või mitte. Esiteks peab märkima, et olemasolev Iru jaam otsustati rajada teadmises, et Eestis tekib 500 000 tonni olmejäätmeid aastas. Hiljem aga selgus, et olmejäätmete tegelik teke on ligi 260 000 tonni aastas. Tulemuseks on riigiettevõtte poolt kogemata või teadmatusest 105 miljoni euro eest rajatud ülevõimsusega jäätmepõletusplokk, mille toitmiseks ongi vaja jäätmeid importida. Praeguseks on teada, et Eesti Energia Iru jaam on võitnud hanke Soomes Turu piirkonna olmejäätmete põletamiseks mahus 24 000 tonni järgneva kahe aasta jooksul. Konkursil osaleti vahendajate kaudu. Sellise koguse prügi «tootmiseks» läheks nõmmekatel aega umbes 3,5 aastat. Lisaks on Eesti Energia saanud loa importida Suurbritanniast 30 800 tonni olmejäätmeid. Kogus on võrdne Tartu ja Pärnu linnade summaarse aastase prügitekkega.\nTeiseks kadus olmeprügi ladestamise vajadus kiiremini kui riigijuhid seda arvata oskasid. Kunagisest 220 olmeprügihunnikust oleme tänaseks jõudnud viie kalli europrügila rajamiseni. Aga juba praegu võib öelda, et vaja oleks ühte, äärmisel juhul kahte segaolmejäätmete prügilat terve Eesti kohta. Läbimõtlematult on riik loonud ülevõimsuse ka prügilate puhul, kasutades ELi maksumaksja tasutud abirahasid. Prügilate rajamisse pandi ligi 13 miljonit eurot abirahasid, millele lisandusid omanike ja kohalike omavalitsuste omafinantseeringud. See on kurb näide, kuidas Eesti jäätmemajanduses puudub ühtne tegevuskava ning raha lihtsalt lennutatakse tuulde.\nSamamoodi jätkates saab keskkonnahoidlikust mõtteviisist ja olmejäätmete sortimisest ajalugu. Jäätmete energiakasutus on jäätmehierarhias ainult üks aste parem kui ladestamine. Samas, kui turul on doteeritud ülevõimsus, pole majanduslikult mõttekas jäätmeid liigiti koguda. Kui Eesti elektritarbijad peavad veel kinni maksma jäätmete masspõletuse ning segaprügi käitlemise hinnad kohalikul turul langevad, kaob sortimise majanduslik mõttekus. Tänapäeval teab iga lasteaialaps, et isegi vanaema juures peab hoolikalt vaatama, mida pliidi alla panna. Ainult kiviajal läks lõkkesse kõik, mis põles.\nPraeguse ebamõistliku olukorra lahenduseks on lihtne võimalus: tuleb lõpetada elektritarbijatele kohustuslik Eesti Energia toetamine. Jäätmepõletuse toetuse kaotamiseks ja madalamate kodukulude saavutamiseks piisaks vaid kolme, 2007. aastal Partsi poolt seadusesse kirjutatud sõna kustutamisest. Ainult siis pääseb Eesti elektritarbija Soome ja Suurbritannia prügi põletamisest ja lisaks veel selle kinnimaksmisest. Kodukulude alandamine peab olema reaalne eesmärk, mitte lihtsalt reklaamlause enne valimisi, mis valimistejärgsel päeval kohe unustatakse.


Traditsiooniline hiina meditsiin | TAM\nTraditsiooniline hiina meditsiin on nimetus, mida Hiina Rahvavabariigis ja ülemaailmselt kasutatakse. Kasutame ka meie, aga selgitustega. Traditsiooniline hiina meditsiin ei ole Hiina oma, pigem on tegu üle kogu oriendi ulatuva traditsiooniga. Samuti ei saa öelda, et see on traditsiooniline, sest areneb ja uueneb pidevalt ning tänu sellele püsib värskena ka kaasajal.\nTraditsiooniline hiina meditsiin ei ole ka meditsiin, sest algusaegadel ei olnud spetsiifilist kavatsust ravida haigusi, pigem uurida ja seletada, kuidas elu paremini elada. Alles hiljem sünnib idee, kuidas ennetada haigusi. Ja lõpuks, samadele kontseptsioonidele toetudes juba meie ajaarvamisele lähemal, tekivad ideed, kuidas ravida haigusi.\nInimene haigestub või võib haigestuda, sest ta ei oska oma elu elada ja nautida, ta on kaotanud ühenduse loodusega, ühiskonnaga, teiste inimestega, iseendaga. See, mida me kaasajal nimetame traditsiooniliseks hiina meditsiiniks, on tegelikult õpetus sellest, kuidas elu elada, haigusi ennetada ning vajadusel ka ravida. Selles järjekorras.\nHiina vanasõna ütleb, et keskpärane meditsiin oskab ravida väljendunud haigusi, tavaline meditsiin oskab ravida esimeste haigustunnuste ilmumisel, suurepärane meditsiin ennetab haiguste tekkimist. Lisame siia, et imeline meditsiin on see, mis räägib üldse väga vähe haigusest, vaid hoopis tervisest.\nSellest, kuidas hiina traditsioon vaatab inimest ja tema suhteid keskkonnaga, räägivad mitmed tekstid, mis ka eesti keelde tõlgitud:\nI Ching või Yi Jing ehk Muutuste raamat. Oraakellik nägemus inimesest tema universumis. Eesti keeles on olemas mitmeid tõlkeid.\nDao De Jing ( Tao Te King), Lao Zi-le omistatud raamat, kus kirjeldatakse filosoofiliselt ja eksistentsiaalselt, milline peaks olema inimese kohalolek selles maailmas. Eesti keeles on olemas jällegi mitmeid tõlkeid, kuulsamad nendest on kahtlemata Linnart Mälli https://www.eao.ee/tekstid/klassika/daodejing/ ja Jaan Kaplinski http://jaan.kaplinski.com/translations/daodejing.html omad.\nNei Jing ehk Traktaat Sisemusest. Räägib sellest, kuidas inimene peaks loodusega kooskõlastuma ja ka spetsiifilisemalt sellest, kuidas haiguse protsesse ravida. http://kodu.neti.ee/~ok003a/zhongyi/neijing.htm\nKuigi tänapäeval räägitakse traditsioonilisest hiina meditsiinist, ei ole tegemist ühtse ja suletud kontseptsiooniga. Pika ajaloo jooksul on tekkinud suur hulk mitmekesiseid, erinevaid, aga sageli ka omavahel läbipõimunud ja seotud koolkondi.\nTervikliku meditsiinisüsteemina sisaldab traditsiooniline hiina meditsiin endas samadest algpõhimõtetest lähtuvaid, kuigi esmapilgul väga erinevaid meetodeid, alates akupunktuurist ja moxibustsioonist kuni taimede kasutamise ja Qigong’ini välja.\nTelefon: +372 53421868


Suitsusaun – Vikipeedia\nSuitsusaun Soomes Enonkoskil\nMärtsikuus 2013 esitas Eesti võrokeste suitsusaunakombestiku UNESCO vaimse pärandi esindusnimekirja. Taotluse koostas Võrumaa vabatahtlik suitsusauna koostöökogu. Novembris 2014 kanti Võromaa suitsusaunakombestik UNESCO nimekirja.\nSuitsusauna uks, millel on hästi näha "suitsupiir"\nSuitsusauna keris Leppoja Puhkekeskuses\n↑ "Võrumaa suitsusaunakombestik esitati UNESCO vaimse pärandi esindusnimekirja" Maaleht, 20. märts 2013 (vaadatud 14.04.2013)\n↑ "Suitsusaunakombestik kanti UNESCO vaimse kultuuripärandi nimekirja" Postimees, 27. november 2014\nRisto Vuolle-Apiala. "Suitsusaun", tõlkinud Anu Nõulik, Ehitame 2005, ISBN 9985890612\nPildid, videod ja helifailid Commonsis: Suitsusaun\nAsko Valdmann. "Suitsusaun: äraproovitud ja hinnatud", Äripäev, 5. mai 2007\nJüri Saar. "Suitsusaun annab erilise elamuse", Postimees, 3. oktoober 2006\nGrethe Rõõm. Sauna! Mis seal enam mõelda veel, Eesti Naine\nUlvar Käärt. Võrulased: suitsusaunale UNESCO kaitse, Eesti Päevaleht, 28. jaanuar 2010\nSuitsusaun vanal Võrumaal Eesti vaimse kultuuripärandi nimistu\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Suitsusaun&oldid=6005999"\nSelle lehekülje viimane muutmine: 20:01, 8. detsember 2021.


Reaktor :: Jutt: Neljatuulekõlad\nÕitsevanaemal oli kolm toredat poega: meremees, metsamees ja põllumees. Vanimast pojast sai kapten, kes saatis emale silmailuks kaugetelt maadelt pärit peeneid imeasjakesi. Keskmine poeg pidas metsavahiametit. Tema veeretas halukoorma ema õuele ning tõi naise tehtud värsket ulukivorsti kaasa. Talumeheks isamajja jäi aga noorim poeg ning muretses leiva ning juurika lauale. Poegade üle võis tõesti uhke olla ning kõik kiitsid ka miniaid.\nÕitsevanaema polnud aga mõni tavaline eideke, vaid juba noorest peale tuntud ilmatark ja tuuleemand. Tema juhatuse järgi künti-külvati ning tema võis kaugetele radadele hea õnnegi kaasa anda. Räägiti, et küllap kapten-poeg teeb aina pärituulesõitu ning metsad kui põllud ümberringi pole ka vastalist ilma näinud vahest juba Õitsememme esiemadest peale. Küllap seda teati, sest nende suguvõsa tunti paigapealse rahva seas iidsetest aegadest saadik. Tuuled tõid tarvidusel vihma ja viisid vilu. Naised rääkisid koguni, et Õitsevanaema sätib sirgeks muudmoodigi muresid. Mehed südamevaludest või meeleraskusest kõigile ei kõnelenud, aga eks neilgi oli vahel vaja targa jutul käia.\nTuuleemandal olnuks väga tarvis tütrekest pojamürakate sappa, et tarkus tühja ei jookseks. Ilmaasjade sättimine oli selles maanurgas naisterahva ajada, kuna väevõimsad võlused pärinesid pereemade tööriistade hulgast. Ometi Õitsevanaema ei toonud ilmale tütart ega kurtnud seda ka kurvalt, küllap tema juba teadis ning aimas oodata. Ning ennäe! Noorimale pojale sündiski viimaseks maimukeseks majja just tüdruklaps, nõejuukseline Sinimari, pilvekarva silmadega nägus lapsuke. Temale võis memm esiemade päranduse üle anda küll, tema võtab kord põlise tuuletarkuse oma õlule.\nSinimari sirgus nobedaks ja vilkaks tüdrukuks, kes veeres pikkade patside piueldes mööda õue ringi. Tippis ema kannul, tatsas vanamemme järel, pinnis isalt seda ja teist ning luuras vennakesi, kellega koos harjus nii omaseid kui naabritalu metsi pidi lippama. Seal juhatati sõjavägesid ja peeti kuningapõlve, võeti ette tähtsaid rännakuid mõõga ja laevaga ning mõeldi end suurteks ja asjakateks talumeesteks. Kord seltsiti kangemaks sõjasalgaks mõne võõra vürstiriigi vastu, kord võitlesid teistre-punapead meite pigijuukseliste vastu. Laste lustimisi kindlasti ei keelatud, kuigi vahel imestati nende väljamõeldiste ulatuse üle, või et neil ka viitsimist jagub.\nEi või öelda, et Sinimarjake olnuks laisk või lohakas, kuigi ta ehk magusat saia ülearu armastas ja seda ta pruntis põsed ka tunnistasid, kodus koti peal teda siiski leida ei olnud. Hoopistükkis tormakuse tõbi oli tema vaev ning selle pärast jäid tal ehk mõnigi kord kiidusõnad kuulmata, mille muidu oleks ära teeninud. Mida hommikul alustas, selle juurde vahest õhtul tagasi jõudis, vahepeal kümmet-kirjut muud imet uudistama uidates. Tema oli pigemini puu otsas kui peenramaal.\nKui Marjake sai kaks korda seitse aastat vanaks, oli õige aeg käes ja vanaema kutsus piiga laupäeva õhtul tagatarre. Pani kirjalise kirstu peale istuma ning võttis ise kätte riidesse keeratud pakikese.\n“Kulla lapseke, eks ema ole sulle ju näidanud, kuidas kangast kududa?”\n“On ikka ja veidiviisi ma juba oskan ka.”\n“Ja küllap sul lähevad need käpikud ja kapukad ka libedalt?”\n“Mul veimevakk juba pooltäis, vanaemake!”\n“Aga nüüd on sul aeg vöökirja kuduma hakata!”\nSinimari vahtis rõõmusäral üle toa vanamemme poole ning hüüdis:\n“Kulla memm, olen ju seitse aastat kõla keerutanud, ega sa ometi ära ole unustanud minu kootud paelasid vennaste kuueservis?”\n“Ei ole ühti unustanud, Marjamammuke, ei sinu mummulisi paelu ega triibulisi pookasid. Aga nüüd pead vahet teadma: hobuohjasid oskab sinu isa ka kududa, servaküüti võib vennaraas ka keerama õppida, vöökirja kõlamine aga on emandate töö. Seda hakkad nüüd sina minult õppima ning enamat veel. Peagi saad teada, kuidas siinmail asjad käivad ja mis tuuled puhuvad. Ega asjata käi tuuleemanda ukse alla lai rada, eks ikka on vaja veeretada ka Neljatuulekõlasid.”\n“Mis asjad on neljatuulekõlad, vanaemake?”\nMemm silus hellitavalt siidist pakki oma süles ja keeras aegamööda lahti ruskavate roosidega kirjatud pearätiku, mille alt särasid vastu tosin helevalget plaadikest ja üks must kui süsi. Sinimari kiikas lauakesi imestunult. Selliseid polnud ta varem näinud. Need meenutasid kudumiskõlasid küll vormi poolest, aga tehtud näisid nad olevat küll kummalisest ainest. Neljakandilised, õhukesed plaadikesed, servadest pehme joonega ja neli auku sees, iga oma nukas. Kõlad nagu kõlad muiste, kuid ometi...\n“Need,” laotas vanaema rätiku koos kõladega laiali, “ongi Neljatuulekõlad.” Ta seadis kõik kaksteist valget plaadikest poolringi ning, võib-olla pisut ettevaatlikult, lisas musta kõla nende keskele. “Nendega seatakse neli ilmatuult õigesti puhuma, kui nad sassi on läinud.”\n“Miks üks on must?” küsis Sinimari vanaemalt areldi. Ainult vaadateski tundusid need kõlad teistest palju kummalisemad, justkui väreleks õhk nende ümber õige pisut. Justkui asuks nad madalas virvevees, kust vaatajale vastu säravad.\nSinimari tundis, kuidas kõlalauad haaravad ta pilgu ning jätavad sest midagi endasse. Nüüdsest ei olnud ta enam tavaline tüdruk, teda oli näidatud Põlisvõlustele ning need jätsid ta hästi meelde.\n“Kaksteist tuulekõla on selle ilma asjade tarvis. Neli lõngamulku, neli tuult ja neli kodarat igal ilmarattal. Kolm seadust inimeste ja asjade üle, kolm korda neli ongi kogu maa ja ilm. Aga üks ei ole pärit ei siit maast ega siit veest, tema on Üksik ja Teine. Tema on nende asjade jaoks, mille peale tuul pole puhunud ega vesi uhtnud.”\n“Kas maa-aluste asjade jaoks?” päris Sinimari pilvesilmade helkides.\n“Eks vesi ole maa-alune tuul ja tuul jälle taevavalla veekandja. Ei, lapseke, Teine ei ole maa-aluste jaoks. Ta on asjade jaoks, mis on maast sügavamal ja taevast kõrgemal. Kui Teine keerlema hakkab, siis on Suured Väed liikvel ja tulevad maa ja ilma vahele oma seadust tooma. Vahel on see meile raske kanda, vahel läheb pehmelt mööda. Looda, et Teine harva kõneleb, sest tema üle pole meil kuigipaljukestki võimu.”\nSellest päevast alustas Sinimari vöökudumist. Ei, mitte Neljatuulekõladega – nendega head vööd ei saa, nagu vanamemm muigamisi teatas. Vööde jaoks oli Sinimarjal lauakesi punakast ubinapuust, kirjust kasest ja isegi võõramaa roosipuust, mille kaugesõidu-lell talle tõi. Vöösid kudus ta ka laiemaid ja kirjumaid kui tosin säravat valget kõla oleks võimaldanud. Vöömustreid veeretades pidi ta kirjad kõigepealt selgeks saama, et need unes kui ilmsi käte sees püsivad ega segamini lähe, kui vägevad kõlad tahavad teisipidi käänata ja tuuled hakkavad perude täkkudena segiläbi kiskuma.\nSoe õunapuu, valev viiruline kask ning must, punaste juttidega roosipuu keerlesid kibekiiresti terve kuu, nädala ja päeva, siis sai Sinimarjal esimest korda võhm otsa. Või jäi tal huvi vähemaks? Igal juhul sõi ta oma pudrunapakese tühjaks, läks ja võttis seina külge kinnitatud poolelioleva vöö otsast kinni ja... Lasi kätel hajameelselt langeda. Muster oli tuttav. Liiga tuttav. Väänduvad oksakeerud – no kelle saatust see ka pidi selgitama? Kui läheks ja vaataks veidi aega, mis mõtte veljed pähe võtnud on, et nad tare juurest kui tuisk minema ulusid, enne veel kui teised päris maast lahtigi said. Ja Sinimari läks.\nÕitsevanaema ootas ohates, kas piiga tagasi tuleb. Ei tulnud päeva jooksulgi. Ennemini aitas vendadel puidki kanda kui tagasi tarre läks. Kõlad jäid vaiki ning värjelõngad seina külge rippu, kus vist isegi tuuleõhk neid ei liigutanud, neiukätest rääkimata.\nNädala pärast märkas tüdruk, et vöö, mille ta seina külge unarusse unustanud oli, temast hoolimata ikkagi valmis sai ning kõlad kokkupandult kambrilaual seisid. Silmad häbi täis, ei julgenud Sinimari end vanaema palge ette jätta, hiilis toaseinu pidi eemale ning hoidis rohkem ema lähedale, justkui võinuks tema kuju varjus priiks saada pahast tundest iseeneses või unustaks vähemalt vanamemm seeläbi tema lohakuse.\nAga Õitsevanaema ei pahandanud. Küllap tema juba teadis ning aimas oodata.\nRasked ilmarattad pöörasid aeglaselt, kuid kindlalt ette külviaja, heinateo, lõikuse ja jälle tubased talvekuud, mil rohkesti aega käsitööd nokitseda. Sinimari püüdis usinuse poole, aga meeled olid kiired pagema metsapakku, unistama uudistest või seltsima seiklejatega naabritalust. Nii harva jõudis ta tagatarre, et vähe jäi ka häbi tunnistada või uuesti alata. Siiski suutis ta igal talvel mõne keerulisema mustrigi selgeks õppida, pähe ajada ning ära tüdida.\nSinimarjast sirgus nägus neiu, keda peeti lähemal ja kaugemal vääriliseks võtta endale taluemandaks – tema järele õhkas mitugi noortmeest ning veelgi rohkem oli mõistlikke vanemaid, kes lootsid salamisi, et ehk just selle tubli neiu nende poeg kord kosib. Piiga ise aga ei kiirustanud paari minema. Marjakesele meeldis naabritalu noorim, tõsine Tiido. See poiss oli kohe nii armas, et süda enam sugugi rahu ei saanud ning veelgi vähem jõudis pühenduda asistele asjule. Emagi hoiatas, et kui niiviisi väraval vahitakse ja õhtuhakul õhatakse, ei see lugu siis hästi lõpe, vaid magab tütar maha nii korralikud kosilased kui ka mõistliku aja meheleminekuks.\nEma noomis juba kurjasti: “Kui sa kaua unistad, siis saad külge mõne rumala nimegi. Mis veel hullem, vahest hakatakse salamisi sosistama ja oled oma otsalise-elu ära andnud tühjade tuulte peale. Peetakse kogunisti lõdvaks naiseks, et sa nii valvamata ringi hulgud, justkui ise poistele kaenlasse kipud.”\nSinimari punastas juuksejuurteni ja solvunult kostis ta: “Ega ma siis igaühele! Ei, emake, seda sa minust küll ei näe, et niimoodi iseend hädasse tõukan. Ja usu ometi mind, Tiido ei tee mulle halba!”\nEma turtsatas ettetargalt: “Nagu noorust enne nähtud poleks ja sina oled see kõige uuem inimene, kes kogu maailma teistsuguseks elab kui varem olnud. Ei vaaridel olnud muud mõttes kui talupiire kokku ajada, kas siis nende südamed sinu arvates ei lõkendanud? Küll vanad teavad, kuidas noor ollakse. Vaata ette, tüdruk, et ühel sulnil õhtul tuul sul pead segi ei keeruta. Vitsaga tulen otsima, nuudiga koju malgutama, kui muidu ei aita.”\nSinimari ohkas südamepõhjast ning arvas omaette ema liialt karmiks. Ei ema tunne Tiidot, kes nii hea ja pai, haiget küll ei tee... Kuidas ta võikski, kui Marjakest ainult sõbraks tunnistab. “Kui ta ainult minust natukenegi rohkem naisolevust peaks...”\nOmeti tulid uued tuuled ning jaotasid peaaegu't just seda, mida ema püüdis kurjustamisega ära hoida. Naabripoisid said ridamisi ameti peale ning kui vanataat kalmuaeda kanti, jäi vanim veli koduperemeheks. Tiidol ei olnud muud mõistlikku teed kui linnatee, sealt pidanuks ta ameti tooma või võõrsile jäämagi, kodutalu polnud küllalt suur mitme tulevase pere jaoks. Ta hoidis Sinimarjakest kaisus kahe talu vahel kaasikus ja sosistas talle tagasitulekutõotusi. Pisar oli varuks mõlemal, sest Sinimarja unistust mööda oligi Tiidole lõpuks pähe torganud, et sõber juhtub naissoost olema.\nEma kuulekas tütar ei olnud siiski kallistustel kahtlasiks areneda lubanud, seda pidas ta hoiatustest küll meeles. Isa ausameelne poeg ei olnud ka liiga peale tikkunud, niipalju ta endast ja oma tulevasest küll lugu pidas. Aga külarahvale polnud nende käimised märkamata jäänud ning inimeste suus oli neist saanud juba kindel paar. Oodati, millal asi avalikuks kuulutatakse või mine tea, ehk mõni kurjem lootis salamisi ka kahjurõõmutseda. Selge ju kõigile, et naisevõtja peab majaga mees olema.\nIlmarattad pööravad aeglaselt ja raskelt, vahel nagu lausa kuuleks kriginat ja raginat, millega saatuse ränk koorem pea kohal taevastes valmis veeretatakse ja alla inimese turjale lastakse nagu suur veskiratas jõepaisutiiki. Kolmas seitse Sinimarja eluaastatest oli pea läbi saamas. Neljatuulekõlasid polnud ta palju julgenud keerutada, sest ju puustki lauakesed vahel seina külge rippu vajusid ning seal häbematuna tolmu kogusid. Kui ei tunne mustreid läbini, ei siis suuda väekõladele midagi peale sundida. Võis ehk ainult mõistatada ja ennustada, mis oli kergem töö. Lasknud väekõladel küsimuse peale keerelda, oma tahet vahele surumata, võis vaadata, mis muster ette jookseb ja kas seal vigasid on. Sedagi ei julgenud ta üksipäini ette võtta. Liiga ohtlik olnuks lasta kõladel lugu veeretada, kui enesest pole lõpetajat ega lahtiharutajat, kõlade kokkupakkijat. Neiu askeldas talus muidu usinasti, tema üle ei pidanud kaebama. Aga vennad olid leidnud elutee ja ameti, võtnud naised ning kodutalu kippus kitsaks jääma. Sinimarja keegi otsesõnu ruumivõtjaks ei pidanud, aga talle kippus enesele järjest enam muremõte pähe. Elu nagu veereb, kuid ei edene. Elad nagu laps, aga ise juba suur. Varsti juba vana, julges ta vahel koguni mõelda. Ning veeretas jälle pisara või paar.\nSinimari kujus käpikuid ja kapukaid, veeretas vöid ja valmistas mõnegi kuue ning särgi tulevasele mehele mõeldes. Tiido oli juba aastajagu linnaradadel, ei teatud temast teragi kosta. Marjakese meel oli kurb ning vahel kartis ta kurjemat – ehk on Tiidoga halvasti läinud ning ta ei tulegi enam tagasi? Mida küll rohkem muretseda, kas seda, et kallim leidnud teise silma- ja südamerõõmu, või et mõni paha taud on teda linnas tabanud, röövlid õnneks võtnud või libedavõitu kaaslased haneks püüdnud? Vanamemm ikka lohutas noort naist: „Küll aeg annab arutust. Ei miski jää tulemata, mis tulla plaanib, ning eks sa võid katsuda ju oma saatust terake silendada, kui võluselaudadega härmalõngu kood.“\nSinimari proovis küll, aga jõudu jäi väheseks. Mustrid seisid päris hästi silma ees, aga veres tal neid ei olnud. Kui valged väekõlad hakkasid perutama, lendas kogu lõim laiali ning vanaema pidi appi ruttama, niidid kokku koguma, vaevunähtavat mustrit südame järgi tundes lauakesi sättima, siia-sinna keerama ning parajaks praavitama, et need lõpuks vagusal moel uuesti kokku käiksid. Raskelt ohkas ta, kui vaatas oma rutaka tüdruku peale, kellel palav pisar põske mööda veeres. Hirmunult peksis süda tüdruku kurgus, sest keerlema oli tahtnud hakata ka sünkmust kõla, see kõige vägevam, kõige kardetavam.\n“Ei mina hakka seda kunsti küll oskama!” hüüdis Sinimari pool-õnnetult, pool-tigedalt. Trotsi täis, lendas ta toast välja ning trampis armsa piirikaasiku poole, kus nad Tiidoga hüvasti olid jätnud. Vanamemm vaatas väikestest lohkudest jäljerida, mille neiu oli sügisporisesse kamarasse jooksnud, ning vaikis ukselävel. Ei ta kurtnud. Ajarattad peavad vahel mitu täistiiru tegema, enne kui muster looma hakkab. Kõlatarga saatusse aga tikub kindla peale must Üksik, sest väega naise elu pole kunagi lihtlabane. Isegi siis, kui seal pealtnäha midagi iseäralikku ei leia, peidab tema rada enda all tühja õhku ja sadat võimalust, kustkaudu maailmast koguni välja võib kukkuda. Vanamemm ei kiirustanud pojatütart tagant ning mitte ilmaaegu. Küllap tema juba teadis ja aimas oodata.\nJärgmisel hommikul sai kolm seitset täis ning Sinimarja sündimise päeval jäi Õitsevanaema söögilauda tulemata.\nSee kurbus jäi talu kohale kauaks hõljuma ning eriti raskelt vaevas just Sinimarja vanaema kaotus. Talle tundus, et on memme alt vedanud oma suutmatusega ametit õppida. Kes siis külas nüüd kõlatargaks hakkab? Kelle juhatuse alla tuuled painutatakse, kes seab ilma ja silub saatuseid? Kindlasti saavad elud elatud ka ilma oma nõiata, aga kas see kerge on? Vargsi hiilis mõte Sinimarja südamesse: “Vahest ootas terve lähikond ja kant minult väepärimist ja nüüd panevad pahaks?”\nAjad läksid. Sinimarja juurde otsesõnu kõlatarkust nõutama keegi veel ilmutanud ei olnud, aga sahinad juba käisid. Küll oskas saunikueit koerailma üle ohkides tema poole silmi pööritada, küll jäid Sinimarja ilmudes naised justkui poolelt sõnalt vait... Ega siin polnud pikalt mõtelda, keda peaks süüdistama, kui kusagil midagi viltu läks.\nJu vist oleks Sinimari julguse kokku võtnud ja väekõladelt ikka nõu saada katsunud, aga pärast vanaema surma polnud neid ühtäkki kusagilt leida. Otsinud oli ju ometi. Esiti vaatas piiga niisama väikestviisi kõlarätiku järele ringi, kuna tal pisut piinlikki oli teistele meelde tuletada, kuidas ta vanamemme õpetusse õigel ajal liig kerglaselt suhtus. Kõlasid polnud aga ei memme asjade hulgas ega kusagil maja peal. Siis tuustis ta juba pisu põhjalikumalt, aga seegi ei aidanud. Kui nelikümmendki päeva mööda läks, palus ta kaimud appi, aga ei leitud kõlasid kusagil olevat. Saunikumoor pidi otsingutest haisu ninna saanud olema ning tuulutas seda uudist kahtlemata ka küla peal, arvas Sinimari, kui inimesed hakkasid teda justkui süüdistavalt põrnitsema. Selmet küsima tulla, eeldati temast juba läbikukkujat. Et kui juba Õitsememm kõlad enne surma peitu viis, küllap siis pole piiga vääriline neid keerama.\nMööda libisevate aastate sees omamoodi paigal seistes tundis Sinimari, nüüd noor naine ja külamuttide suus juba kindel vanatüdruk, et elu on talle selja keeranud. Vendadele sündis ridamisi lapsi, tema hüpitas neid põlve peal ega võinud kuidagi, et vahest varrukasse mõne pisara poetas. Ema soovitas ühte ja teist kosilasemoodi meest ega tahtnud kuidagi aru saada, et Sinimari ootab Tiidot tagasi. Aegamööda pidi vist vähemaks jääma ka neid, kes Sinimarja oma perenaiseks kaalunud oleks. Varanatuke, mille isatalu kaasa oleks andnud, peibutas siiski mõne vahel õnne katsuma. Need olid end tööd tegema unustanud vanapoisitoid, kellel veel viimsel hetkel kevad südamesse valla oli löönud või siis torkas pähe, et pärijat pole. Sinimari neid ei tahtnud. Et kui saatusest nii määratud, et Tiidole ei saa, siis ei hakka tema ka talu pärast kellelegi minema. Vaja veel võõrsil siis tööd rabada ja kes teab mitut hingekest ilmale kanda, kui enesel ei ole selle ilma vastu just kõige suuremat kiindumust.\nÜhel päeval läks ta just mehelemineku teemal vanema vennaga raginal riidu. Ta oli minema peletanud kuivetu “vanamehenässi”, tollel kuigi ainult nelikümmend ja pisut peale, aga oma uhkuses põrutas Sinimari talle küllap pooled küla patud nina peale. Mees oli soo tagant suuremast kandist ja oma talu peremees, kaks last emata jäänud ning mõne võiks ehk juurdegi muretseda, nagu ta Sinimarjale lootusrikkalt pakkus. Marjake ei tahtnud kasuemaks minna. Tegelikult polnud kosilane paha, eks oskab noort naist hoida ning leiva pärast ei pidanud ka muretsema. Aga liiga kange oli ta enesele tunnistama, et ootab peigu linnast asjata ning kui too tulebki, ei tea nad kahekesi kuhugi mujale minna kui kodukaasikusse kallistama ning see polnud mingi mõistlik eluväljavaade. Vend vaatas nurjaläinud kosjaskäiku mõru näoga pealt ning kohmas pärast õele, et too jäävatki ametilt sõtseks, oma lapsi ei ole ja muud kui kosti eest tööd ka talus ei tegevat. Vend ehk mõtles seda murega, õde aga võttis valuga. Hüüdis vennale, et öelgu siis näo ees välja, kui temast lahti tahab saada, mis ta niisama susiseb. Vend hakkas midagi lepitavat kostma, aga süüdistus tuli tema meelest ebaõiglaselt ning sundis hoopis torkama, et kaua õde seda linna-Tiidot ootab, võtku veel see, kes teda tahab, enesel kolmas elukümme saab pea ju täis. Õde ahmis õhku, aga edasi sõitles rohkem omas mõttes, nii solvunud oli ta. “Või et mind ei taheta!” Pisarsilmil pakkis naine kokku esimesena pähe torganud asjad ning astus õuelt minema. Eks ikka saunatare poole, kust moor mullu ära koolnud oli. Elusamat kaasavara, mullikat või lambaid, ei hakanud Marjake muidugi oma uude elamisse järele vedama, jättis pudulojused perelauta ning käis talu põllul edasi. Aga vähemalt sai hingamisruumi.\nNagu ema kahetsedes mõtles, ei oska vahel teine inimene murelapsele selgeks teha, et ta jalus ei ole, kui too iseendalegi pinnuks silmas.\nNõnda veeres Sinimarja elukene ning mitte just ülesmäge. Saunikuks kolimine jäi ka kohe ilmarahva hammaste vahele ning kes asjalugu just nalja-ivaks ei pidanud, tikkus haletsema. Uhkele naisele oli see liiast ning ta hakkas inimesi sootuks vältima. Ammu juba oli kõigile selge, et siitnurgast on väega-naiste sugu ära närbunud ja kui selle Sinimarja-näitsiku käest kunagi tarkus ka idanema hakkab, siis ei ole tollel ju kedagi järele kasvamas. Oma puust kõlavara oli naine vihaga vaat-et ahju viskamas, aga mõtles siis ümber. Veel võis ju katsetada, ehk tuleb too eriline tunne kätesse, ehk ilmutab end vanamemm või leitakse kusagilt võlused üles. Valged kõlad – millest küll olid nood tehtud? Peast olid läbi käinud küll tugev ja valge kõhr, see hävimatu metssea abaluu, küll kaugete maade kuulus alabastrikivi, aga lellegi käest ei tulnud teatust, kas midagi sellist saaks kodumaile tuua. Ning kuni kõlade võlutarkus tema ees veel nagunii lukus oli, siis kes osanuks kosta, on's isetehtud kõladel üldse õige vägi küljes või teps mitte. Loota Sinimari selle peale ometi võis ning sisustas tühja aega õhtupoolsel tunnil ikka kõlamustrite harjutamisega. Ta suisa piinas ennast sellega, nagu võiks nõrkemiseni kujumine ning need sajad vööd, mis aastatega valmis said ja kibedusega turule saadeti, kuidagi tema noorepõlve uisapäisust lunastada. Ümberkaudsed ei pidanud ta vöösid kehvaks kaubaks - mustrid olid keerulised ja värvid aina ilusasti kokku seatud - hoiduti valjusti poetamast, et eks need trahvivööd ole ning et tegelikult oodati temast siiani veel härmalõngade kudumist, tuleviku teatamist või sassitõmmanud saatuse silumist.\nMõnel vaiksel ööl nuttis Sinimari salamisi. Talle kangastus järjest selgemalt, et kui ainult need „päris kõlad“, nagu ta mõttes väelauakesi kutsus, üles leiaks, saaks ka saatus ümber pööratud ja tarkus tuleks ta kätesse. Kas ta ometi ei ole siis juba lõpuks selgeks saanud neid mustreid, nii et ka unes neid tundis? Viimase aasta jooksul oligi ta hakanud ööst öösse elama justkui ühes ja samas unenäos. Väikeste muudatustega tegi ta seal läbi ikka sama: otsis pikalt vanamemme kõlapakki taga, ei leidnud, läks meeleheites puust kõlade juurde ning hakkas neil kuduma salapärase metsast saadud niidiga, mida seni ainult vanaema oli osanud kõladesse rakendada, tema aga polnud ilmsi julgenud proovida, kartes ehk läbikukkumist ja külma karmi ümbermuutmisvõimaluseta tõde. Härmalõngaks kutsutu oli tegelikult metsa viidud kõlatarga juukseniit, millele kuuvalgus ja hommikukaste ja võib-olla ka habraste haldjasõrmede puudutus olid andnud teise elu ja muutnud need kui uueks. Läbipaistev ja samas hõbedane kerge heie polnud enam juuksekarva sarnane, kui ta kolmandal päeval metsast tagasi toodi. Sinimarjal oli tekkinud justkui palavik neid härmalõngu ise teha ja tallele panna, aga kõla külge polnud ta neid veel pista julenud.\nÜhel õhtul aga, isamaja juurest alla saunatare poole tulles, kohtas ta heinamaaservas jooksvat teed pidi sammudes küllap vist viimase sügislaada simmanile sammuvat noortesalka. Need olid lõbusas tujus ning teretasid küll möödudes viisakalt, aga enne olid mitte just sosinal nalja heitnud. Muudkui et näe, Segane Sinimari tuleb ja et ei tea, kas tulevane kõlatark ootab vanadust, kus siis paras nõiaks hakata. See pani Sinimarja vere päris keema. Ta astus vihaselt raske ja järsu sammuga otse oma uksest sisse ning suurrätti pealt heites võttis välja paki puust kõlasid. Hinges mulises ja mulksus nagu allikapõhjas, üles viskas aastate hirmu ja enese eeski peidetud pisaraid. Talle tuli ette kõik see kurb ja ebaõiglane, mida pidi olema siiani kandnud ja omaks jätnud. Kaasik sauna taga, kus Tiido jättis hüvasti, et kaduda kui mere taha (või kes teab, vahest mere põhjagi) ning jätta pruut ilmarahva naeruks tulutult ootama. Lapse lollus, mida vanaema polnud välja malgutanud, aga vahest oleks võinud. Ehkki kes ka teab, mis sellest veel tõusnud oleks. Isepäine ja püsimatu neiu poleks sellest vahest südamesse ju armastust võtnud kõlade keeramise vastu ning veelgi vähem asja omaks saanud. Ja siis veel see mehelemineku ja -paneku lugu, et ka naisinimesel justkui muidu mingit elu ei ole. Nüüd süüdistavad teda varsti juba maakamara kulutamises, et ta asjata ning ilma otstarbeta põllekandjaks on jäänud. Susisedes ja tigedalt hakkas Sinimari järskude rapsakutega kõlasid valima, kasepuidu heledaimast ihust kahele poole ja musta roosipuu söekarvalisem keskele. Härmalõngu sidudes jäi ta ivake rahulikumaks, justkui imestades, et tema süsimustadest juustest ikka selline hõbekarva niinevara välja kukkus, ning hella käega rakendas ta kõlad seina külge. Mustrit ta ette ei mõelnud. Mõte läks vanamemme peale ning kõlad hakkasid kui iseenesest veeretama, aga välja kukkus mingi segasevõitu segu kõigest, mida ta iganes kududa oskas. See oli omamoodi kenagi, üks muster läks sujuvalt üle teiseks ja ta imestas esimest korda, kuidas tegelikult nii väikestest muutustest sai kududa nii palju erinevaid lugusid. „Ptüi, mustreid!“ parandas ta oma sõnavalikut, sest ei julgenud ühtäkki oma lootusi sel õhtul valjusti välja öelda.\nVäljas pimeda käes lõõtsutas tuul end valjemaks ning õhtu edenedes ei osanud justkui enam vahet teha, kustpoolt ta õieti puhub. Kord lõgistas luugi kallal, siis kobistas tarelakast sisse, siis jälle keerutas leelõukasse, köhis pisut nõge ja tuhka tuppa. Sinimari istus väsimata, silmade põledes, nägu seina poole ja kudus härmalõnga. See haaras teda üleni. Niidid olid ainult nii pikukesed kui ta enda juuksedki – pealaest põlveõndlani, kui patsist lahti võtta. Ühe vöö jaoks olnuks see lühike ning saanuks valmis ehk nii paari tunniga. Aga härmalõngad ei olnud tavalist sugu ja nii nagu nad väekõlade silmades oleks püsinud poolvalmina, kuni lugu on kootud, nii hakkas Sinimarjale tunduma ka praegu. Aeg pidas kinni ja lasi tal elada pikalt neid hetki, kus muster silma ees kuju võttis. Kahju ainult, et see muster temaga ei rääkinud. Sinimari põles kui palavikus ning kudus aga edasi, kirjad liikusid silma all, kuigi lõngad ei vähenenud. Tuul väljas kiskus tormiks ja Sinimarja meelest olid nüüd kõik neli ilmakaart pea kohal kokku saanud, sest just seal, karmis kõrguses nad nüüd võitlesid kui marukoerad müristades ja paukudes, kohisedes ja vuhisedes. Aknaluuk lõgises päris koledasti ning ust ähvardas lahti paisata, tuuled keerasid kokku ja lahku, segamini ja koos, üles ja alla ja kindlasti jälle mitu tiiru ümber väeti tarekese. Sinimarjal hakkas pisut hirm turja tekkima, ta ei julgenudki enam ümber vaadata, pööramisest või magama minemisest rääkimata. Kõlad värisesid ja rappusid peos ning nüüd arvas naine, et viimne tunnike on ligi jõudnud. Kesköö pidi vist käes olema, kui ta kohe üldse enam ei jaksanud kõlasid vaos hoida ning isegi keskmine, roosipuust tehtud ja isehakanud Teine liikuma hakkas. Ninna puutus kärsahaisu ning Sinimari kartis tuld lahti minevat, aga pidama ei saanud. Kui need kirjad ometi kõneleksid! Kui vanamemme kõlad ometi kätte leiaks, küll siis oleks ka muster talle ilmne. Küll siis saaks lõpuks selguse majja ning tarkuse ligi, kuidas õieti neid tuuli pidi vaigistama või mida kirjad tähendavad, kuidas lugu parandada või kust viga otsida. Ei olnud nende puust kõladega veel õige aeg mustritel inimkeelde pandud saada. Sinimarja käed hakkasid valutama, selg lõi pindusid täis ja oli see nüüd väsimuse viga või tähtsa hetke tulemus - ta oli tõesti kui haige. Eelkõige muidugi pea poolest, sest seal valitses isesugune humin. Kõrgel, väga kõrgel taevaste taga hakkas talle tunda andma, nagu mingid rasked rattad liiguksid ja hõõruksid seejuures omavahel kokku. Karmi külma õhkus sealt alla tema palavikulise ihu peale ning ta oleks tahtnud pea õlgade vahele tõmmata, et kraevahel nii vilu ei oleks. Seda ei saanud ta ometigi teha, sest mustrid hoidsid teda silmipidi enese küljes. Teadmine oli käeulatuses ja ikkagi mitte veel oma. Seegipoolest palavdades, seal kõvasti kütkes nende niite otsas, paistis talle lõpuks, et kohe nüüd, just õige pea, kui ta veel pisu pingutaks... Tuuled keerutasid läbisegi ja siis äkki üksmeelel, kohutava kapakuga ümber väikese tarekese, ähvardades sel katust võtta. Siis järsku hakkas maa talla all vankuma ning karmi värina ja mürinaga oleks Sinimari sattunud nagu tühja õhu peale tükkis oma kõladega. Raskusetunne oli olemas, aga teda ei toetanud miski altpoolt, vaid pigemini hoiti nagu natti pidi. Ei seletanud silm ümberkaudu enam ei tareseinu ega muldpõrandat, hämarusse sulavast laest rääkimata. Niidid ja mustrid kõlade tagant rippusid välja otse udusarnasest tühjusest ning sel minutil ta tundis lõpuks, et vägi on tema ümber ja tema sees. Kui oleks ka väekõlad käe all, siis oleks tema siin valitsemas, nüüd ometigi valitseti teda ja naine tundis end kaasa tõmmatavat imesuurtesse keeristesse. Ta sulges silmad...\nSeal olid jälle tareseinad, põrand ja parsist lagi, isegi uks. See uks lendas lahti ning sisse uhkas udu. Tuuled olid vaiki, ümber ei kostnud enam krõbinatki. Miski soe ja vanane justkui kutsus Sinimarja uksest välja ning ta järgnes kutsele. Madal rohi oli veepisarais ja ometi jätkus õhkugi piimjat auru, see helendas ülalt paistvas kuuvalguses. Rohus tumendas jäljerada, nagu oleks äsja läinud keegi tippides siit läbi ning astunud kastemärja liblede pealt maha. Sinimari läks jälgede järel ning märkas peagi, et need viivad tema isamaja poole. Ometi kõndisid nad sellest ligidalt mööda, jäljed ees ja naine järel. Nii jõuti õunaaeda ning seegi kumas kuupaistest. Vana õunapuu tüve kõrval seisis keegi, Sinimari astus pelgamata ta juurde ja tundis kummastudes ära vanamemme. Too naeratas lahkelt ning pisu pilklikult, muidugi paistis kui varemalt. Peas roosidega kirjatud rätik, suurrätt üll.\n“Tere, lapseke, jõudsid viimaks.” Memm sirutas korraks kätt nagu soovides pead paitada, aga jättis selle tegemata.\n“Nüüd on kaksteist aastat sul omapäi oldud, kas said hakkama?”\n“Kas täna ju...?” imestas Sinimari uskumata.\n“Loodaval päeval jah. See sulle ju sündimispäev. Oled nii endasse, et ei märkagi enam.” Vanaema vaatas naist vaikides ja justkui mõõtes, mida aastad on tollele toonud.\n“Ma näen su kätes värsket väge. Küllap saidki hakkama,” ütles vanaema heakskiitvalt. Sinimari langetas pea ja pomises: “Kui sain või millega sain, maja pidi pilbasteks lendama ümbert...”\n“Ei ole hullu,” lohutas vanamemm. “Eks see nii vahest käibki. Sinu rada oli raskem kui mõni teine, pidid aegapidi otsa kätte püüdma, ei olnud sul veres õppust siis võtta kui see käepärast juures. Aga ära heida meelt, nüüd on su õpilasepõli läbi ja meister valmis. Ilmarattad veeresid ja kaua veeresid, et uue külje ette pöörata, aga nüüd on nad sedasi, et sinul võim lõpuks käes. Aeg siduda juustele rätik, et tuuled pead segi ei ajaks, just nii nagu naisterahvastel kombeks ju iidsest peale.” Vanaema tõmbas oma peast roosilise rätiku ning ulatas Sinimarja poole. “Seda tead nüüd ise ja õpetad oma punapäisele tütreraasulegi,” naeratas ta helgusega.\n“Tütrele,” ehmatas noor naine, “Enesel pole ju meestki...” Jõnksak käis ta südamest läbi ning kõrvetav palang tõusis üles põskedeni. Tulevikukartusel keeras ta silmad endasse ja küsis mõttes, mis rajad teda ootavad ja kas talle määratud on komistada või kukkuda.\n“Küllap see mees sul tuleb ja on, kullakene, ära nüüd löö näost ära,” lõi vanamemm kahte kätt kokku. “Oled oma ootamisega ühte-teist elult ära teeninud. Seda võin sulle sugulase poolest niisamuti ette öelda. Kuigi, eks sa nüüd saad isegi vaadata ning kõladelt pärida, kui isu tuleb,” lisas ta kelmilt silma pilgutades juurde.\nSinimari mudis rätti oma sõrmede vahel ja tahtis nagu veel midagi küsida, kui kerge liikuv tuuleõhk talle paljastas, et udu on jälle lahtunud ning oma peidukohtadesse tagasi pugenud. Vanaema ei seisnud enam puu kõrval ning metsa tagant õhetas koidu järele. Vaikselt ja seda hiljem eriti mäletamata jõudis ta kuidagi koju ning heitis voodile, kus magas küll lühikese, aga rampraske ja unenägudeta kurnatuse jao. Kui ta uuesti silmad lahti lõi, oli kere jälle eluväge täis ning tundus kerge, jõust pakatav. Ta hüppas üles ning lõi tareluugid valla kargesse päikeselisse hilissügise hommikusse. Seina küljes rippusid eilsed puilised kõlad tema tehtud härmaniitide otsas, muster oli valmis ja vagane. Roosilist rätti ei puutunud kusagil silma ja eks see kohtumine järele mõeldes pidigi rohkem unenägu olema. Sööma istumist mitte kärsides lippas Sinimari otse tütarlapse sammul tagasi isamaja juurde ning joonelt õunaaeda, tegemata väljagi ussaeda sõitnud kaariku võõrast olemisest, et kes see külla on sõitnud.\nEnnäe imet! Õunapuu, mille kõrval vanaema unes seisnud oli, rippus pooleks murdunult avali, paljastades ilmselt ju ammu tekkinud õõne. Mõne oksa varjus pidi see küll vist varemgi nähtav olema, sest õõnes terendas miski heledalt. Öösise tormi käes alla andnud vana puu varjas endas kaua kaotsis olnud varandust, sealt paistis nimelt hele, servast ruskete roosidega kirju rätik, pakiks keeratud ja ilma käes pisut luitunud. Sinimari võttis kompsu puuõõnest ning tundis kohe, et see õrnalt suriseb. Imetlemiseks piilus ta räti sisse – seal olid tõepoolest põlvest põlve pärandatud imekõlad, mille vääriliseks tedagi nüüd lõpuks loeti. Nüüd ometi jaksab ta neid võluseid taltsutada, nüüd enam ei tee nad ta kätes kasu asemel kahju.\nSinimari ohkas õnnelikult ja astus tarre tere ütlema ning head uudist kõnelema. Seal aga jäi ta hoobilt ukse ette seisma kui post. Laua juures istus tema vanima venna seltsis keegi mees, keda velje rõõmuline nägu omaks tunnistas, talle oli ette kantud suupoolist ning kurgukastet. Mõlemad pöördusid ümber ja vend ütles muigamisi: “Näe, saunikueit ka platsis, mõtlesin muidu, et peab sulle vahest järele saatma.”\n“Mis minust siis kutsuda,” suutis Sinimari üle huulte ajada, sest võõra punase juukselaka all hakkas talle tuttav nägu tunduma.\n“Aga vaat, meil käsil laat ja taluparistamine, mõtlesin su sauna maha müüa,” kiskus vend püsti tõustes ja naisele viibates, et näe, kes tulnud ja vaja vast veel toidulist juurde tuua. Vend naeris, ei olnud tas vimma vaid ehk aasis kergendunud meelest.\n“Soo, nüüd siis müüakse mul maja ümbert ära. Vahest tuleb mind ka kauba sisse arvata?”\n“Aga kas sa tuleksid?” küsis nüüd võõras mees Tiido lahke häälega.\n“Võtaks selle kaasiku ja paar põldu ja ehk ehitaks majalösu väekamaks, aga siis jääks see minule üksi suureks.”\n“Tulid ometi oma mere tagant koju!” hüppas Sinimari ligemale, ja tardus siis teise nina all.\n“Kuulsin, et oled mind oodanud,” hingas Tiido vaikselt, õnnelikult, vargsi hoitud hirmust vallale pääsenult.\nNoored, või mis nii noored nad enam – kolmkümmend ja kolm aastat mõlemal varuks – istusid õhtuni veljetalus ning rääkisid uudiseid. Tiido oli rännanud kaugele ja kord kehvemalt, kord paremini elanud, lõpuks ka korraliku tagavara soetanud, et nüüd oli jõudu tulla talu küljest tükki taotlema ning saunikuasemest päris elu ehitama. Sinimarjal olid jakipõues väärtuslikud kõlad ning nüüd võis ta hakata ilma seadma, nii nagu temalt ümberkaudu loodeti. Tülid pidid lõppema ja elujärg sõlmest lahti seotama. Nii nad kõigi rõõmuks paari läksidki ning lesknaised ja muud hellemad hinged veeretasid nende pärast veel mitu aega, kui aga meelde tuli, mõne liigutuspisara. Elasid nad kaua ning olid üksmeele ja elujärjega kõigile innustuseks ning eeskujuks. Esimesena sündis vanamemme ennustatud punapäine tüdrukutirts, aga viimaseks ta ei jäänud. Seal mail pole tarkade sugu siiani lõppenud ja kestab – kindlasti kestab! – kaua veel.


Kaus on rohkem kui elus, ta on elu parimas vormis - Kirjandus - Kultuur\nKirjanik Jan Kausi suurimaks probleemiks on lugude algused. Tema kolme põlvkonda elu haarav romaan «Ma olen elus» algab vaevaliselt.\nÕigemini tekib tunne, et «olen tuhat korda lugenud, et keegi on plaadipoes ning leiab oma lapsepõlvelemmikute kogumiku või kuulab The Smitshi … Leidke mingi uus kujund helgest noorusajast rääkimiseks».\nEsialgu on Kausi tekstist raske ka aru saada, kes on kes ja mis ajastus parasjagu tegevus toimub (sest kolme põlvkonna lugusid räägib autor läbisegi ning seetõttu hüppab tekst nii ajas kui ka ruumis). Lugemine on vaevaline umbes 40-50 lehekülge, pärast seda läheb romaan käima ning nii hoogsalt, et enne lõpetamist ei soovi raamatut käest pannagi.\nSofi Oksaneni romaanide «Puhastus» ja «Kui tuvid kadusid» tõlkimine on Kausile stiilile ja loo jutustamisele mõjunud arendavalt. Ma ei tea, kas see on kirjanikule kompliment, kuid mina mõtlen seda kiitusena.\nNii nagu Oksaneni romaanides, on ka Kausi romaani taustaks Eesti ajalugu, kuid fookuses on inimesed ja saatused. Kausi romaanis inimesed kannatavad, ning kannatavad seepärast, et nad ise usuvad, et neil pole valikuid ja seetõttu tuleb vastu võtta kõik, mida elu pakub – talutakse vägivaldset ja alkoholi liialt pruukivat abikaasat; mehe armukest, kellega saadakse sõbrannaks jne.\n«Ma olen elus» valude skaala on sama lai kui Eesti elu. Samas ei mõju mitte ükski teema – vägistamine, avarii pealtnägemine, vähk, lahutus, armukesed, invaliidsus ja hooldust vajav ema – kunstliku või liigsena. Näib, et paljud valud on autorile endale tuttavad ja seetõttu on see raamat siiras. Romaanile lisab laiemat haaret globaalse ravimiäri (täpsemini ravimtaimede äri) teema sissetoomine. Seega saab öelda, et Kaus on kirjutanud kaasaega peegeldava ajaloolise romaani.\nÜllatuslikult saadab traagiliste, samas igapäevaste saatustega romaani helge toon. «Ma olen elus» pole politseikaadrid, vaid õnneliku lõpu aimdust lubav realistlik muinasjutt. Romaani pealkiri tõusebki kujundiks tänu selles tekstis peituvale optimismile ning usule, et kõik hull läheb mööda. Tuleb vaid ellu jääda ja ehk siis ühel päeval koputab sinu uksele keegi, kes sind päriselt mõistab.\nKusjuures vaatamata esimeste lehekülgede raskusele on «Ma olen elus» novellilikku pinget pakkuv terviklik jutustus.\n2014. aasta on Kausil hea aasta – «Ma olen elus» on ta parim romaan ning suvel ilmunud minatuuride kogumik «Tallinna kaart» Kausi raamatute edetabelis auväärsel teisel kohal.\nTuum, 2014, 280 lk


DVD Eduard Tubina sümfoonilisest loomingust - MuusikaElu\nEesti DVD Eduard Tubina sümfoonilisest loomingust\nDVD Eduard Tubina sümfoonilisest loomingust\nIlmunud on DVD Eduard Tubina sümfoonilisest loomingust: Sümfoonia nr. 2 „Legendaarne“ h-moll (1937) ja Sümfoonia nr. 5 h-moll (1946). Teoseid esitab Eesti Riiklik Sümfooniaorkester ja dirigeerib Peeter Lilje. DVD on pühendatud Peeter Lilje 20-le surma-aastapäevale.\nDVD koostaja ja toimetaja on Vardo Rumessen. Teosed salvestas Eesti Rahvusringhääling ja välja andis Eduard Tubina Ühing.\nPeeter Lilje sündis 13. oktoobril 1950 Valgas. Muusikuteed alustas ta viiuliõpingutega, jätkas kooridirigeerimise erialal Tartu Muusikakoolis ja Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Arvo Ratasssepa ning samas ka Roman Matsovi orkestridirigeerimisklassis. 1980. aastal lõpetas ta Leningradi Riiklikus Konservatooriumis Arvids ja Mariss Jansonsi dirigeerimisklassi ning stažeeris Maria Teatris (tollane Kirovi-nim. teater) Juri Temirkanovi juures, juhatades seal ka etendusi.\n1973. aastal asus Lilje tööle „Estonias“ koormeistri, siis Neeme Järvi assistendina ja töötas aastast 1975 kuni surmani 1993 dirigendina. Tema repertuaari kuulus ligi 30 ooperit. 1976. algas koostöö Eesti Riikliku Sümfooniaorkestriga, mille peadirigent ta oli aastail 1980-1990. Peeter Lilje juhatusel on ERSO andnud üle 400 kontserdi, säilinud on hulgaliselt salvestisi ERRi arhiivis ning ilmunud mitmeid heliplaate. Paljude NSVL orkestrite hulgas olid tal kõige tihedamad sidemed Leningradi (hiljem Peterburi) Filharmoonia Akadeemilise Sümfooniarkestriga, mida ta korduvalt juhatas ning tegi kaasa ka mitmed ulatuslikud kontsertturneed, sh Jevgeni Mravinski kõrval 1982. aastal Austrias, Saksmaaal, Šveitsis, Prantsusmaal ja Hispaanias ning 1993. aastal Mariss Jansonsi kõrval Inglismaal ja Prantsusmaal.\nPeeter Lilje repertuaaris oli üle 30 vokaalsümfoonilise suurvormi, millest kriitikud hindasid kõrgeimalt Brahmsi „Saksa reekviemi“, Verdi Reekviemi, Orffi „Carmina burana“, Berliozi „Romeo ja Julia“ ettekandeid. Lilje dirigeerimisel kõlas 1989. aastal ka Rudolf Tobiase oratooriumi „Joonase lähetamine“ esiettekanne Eestis. Aastail 1990-1993 oli ta Oulu Linnaorkestri peadirigent.\nEelmineViiuli lõuahoidja – muusikalugu muutnud leiutis\nJärgmineAivar Mäe jätkab Estonia juhina


Karjäärinõustamine ja -koordineerimine EKSAM | Psühholoogia - Psüholoogia - Tallinna Ülikool\nLae alla karjaarinoustamine_ja_koordineerimine_eksam.doc\nKarjäärinõustamine ja -koordineerimine EKSAM (3)\nKui pikk missugustest etappidest koosneb?\nMissugust infot pakuvad EURES-e nõustajad?\nMida peaks enda kohta karjääri planeerimisel teadma?\n1.\tMõisted: karjäär, karjääri planeerimine, karjääriteenused, karjääriõpetus, karjääri juhtimine, karjäärinõustaja.\n2.\tKarjääri teooriate paradigmad – matching’u paradigma, humanistlik ehk arenguparadigma, konstruktivistlik paradigma. Iseloomulikud jooned, mille poolest erinevad, kasutatavad meetodid.\n3.\tMuutused töömaailmas, mis tekitasid vajaduse uue (konstruktivistliku) paradigma järele.\n4.\tSotsiodünaamiline karjäärinõustamine ja Vance Peavy.\n5.\tJohn Hollandi 6 kutse-eelistuste tüüpi (koos kirjeldustega).\n6.\tJ. Hollandi Self Directed Search. Selle kasutamine tänapäeval – kriitika ja võimalused.\n7.\tD. Superi life-span’i tsüklid (5).\n8.\tPeamised karjääriotsuste tegemise liigid (Ruppert&Ertelt).\n9.\tKarjääri planeerimise stiilid (4).\n10.\tPeter Planti töötajate tüübid (3).\n11.\tMille poolest erineb 20ndates, 30ndates ja 40ndates inimeste lähenemine karjäärile? Mis on nende peamised mured, millega nad karjäärinõustaja poole pöörduvad?\n12.\tPersonaliotsinguprotsess. Kui pikk, missugustest etappidest koosneb?\n13.\tKuidas valmistuda tööintervjuuks?\n14.\tHästi koostatud ja vormistatud CV tunnused.\n15.\tMis on taustaintervjuu? Kes ja kellega selle läbi viib?\n16.\tKarjääriteenused Eestis. Kes saavad tasuta karjäärinõustamist?\n17.\tTööturuteenused Eestis. Töötute karjäärinõustamine – missugused on töötutele pakutavad põhiteenused?\n18.\tMissugust infot pakuvad EURES-e nõustajad?\n19.\tMis on outplacement?\n20.\tTöö kaotanu emotsionaalsed reaktsioonid.\n21.\tKarjäärinõustamine ja karjääriõpetus üldhariduskoolis. Kuidas nimetatakse vastavat õppekava läbivat teemat?\n22.\tKarjääriteemadega tegelemine vanuseastmeti (Ginzberg).\n23.\tEnda tundmine – mida peaks enda kohta karjääri planeerimisel teadma?\n24.\tVõimaluste kaardistamine – kuidas?\n25.\tKarjäärivaliku tegemine alternatiivide hindamise meetodi abil. Etapid, protsess ja tulemus.\nkarjäärinõustamine , karjäärikoordineerimine , tallinna ülikool , karjääriplaneerimine , karjäär , karjääri , paradigma , protsess , juht , töötaja , intervjuu , protsess\ninimese kutse, intellektuaalne, artistlik, ettevõtlik, konventsionaalne, superi life, elumuutustest lähtuv, uuriv, töötute karjäärinõustamine, vihastamine, kauplemine, eemaldumine, aktsepteerimine, staadium 3, enda tundmine, võimaluste kaardistamine\nAnni123: täpselt see mida vaja


SÜGAV UNI, müük, kuulutus 83031177 - Kuldne Börs\nID: 83031177, muudetud 07:34 22.04.2020\nAutor(id): Raymond Chandler, Kirjastus: Olion, Linn: Tallinn, Aasta: 1992, Originaalkeel: inglise keelest, LK: 175, Seisukord: normaalses korras raamat, Suurus: tavaformaadis pehme kaanega, Sisu: #07# RAAMAT ASUB LAOS, SAADAVAL 1-3 PÄEVA JOOKSUL 087\nUksekell jätkas oma laulu. Minule see ka ei meeldinud. Kui külalised juhtusid olema Eddie Mars ja tema poisid, siis võidi mind lihtsalt sealoleku pärast külmaks teha. Kui tulid politseinikud, polnud mul neile pakkuda midagi peale naeratuse ja lubaduste. Ja kui tegemist oli Brody sõpradega kui tal sõpru oli , võisid need osutuda temast kangemateks meesteks.


Marconi võib võlgade katteks müüa 2,5 miljardi krooni eest vara - Äripäev\nMarconi võib võlgade katteks müüa 2,5 miljardi krooni eest vara\n27. september 2001, 10:35\nKaja Koovit 27. september 2001, 10:35\nRaskustes telekommunikatsiooniseadmete tootja Marconi plaanib võlakoorma vähendamisel seatud eesmärkide täitmiseks tõenäoliselt müüa 100 miljoni naela (2,5 miljardit krooni) väärtuses vara, kirjutab Financial Times.\nUudis kerkis üles pärast seda, kui ettevõte teatas, et müüb osaluse Prantsusmaa meediagrupis Lagardere 68,8 miljoni euro (1,1 miljardi krooni) eest Schroder Salomon Smith Barney?le.\nTehing on esimene sarjas, millega Marconi loodab mittepõhivara müügist saada 500 miljonit naela (12,5 miljardit krooni).\nAnalüütikud on aga avaldanud kartust, et USA terrorirünnakust taas hoogu saanud ebakindlus maailmamajanduses langetab vara väärtust.\nMarconi vara müüki ei kommenteeri, kuid oma teises sellel kuul tehtud kasumihoiatuses teatas ettevõte, et võtmeküsimuseks on vähendada oma praegust 4,4 miljardi naela (110 miljardit krooni) suurust võlakoormat märtsikuuks 2,7? 3,2 miljardi naelani (67,5?80 miljardit krooni).


Reinsalu: korruptsiooni parema tõkestamise ideedepakett tuleb ellu viia | Justiitsministeerium\nAvaleht Uudised Reinsalu: korruptsiooni parema tõkestamise ideede...\n14.06.2017. Justiitsministri juhitavas korruptsiooniennetamise nõukogus tutvustati täna kolme korruptsiooniteemalist uuringut, mis kaardistavad peamisi korruptsiooniriske ja annavad soovitusi edaspidiseks.\nAudiitorfirma soovitab muuta riigi- ja kohaliku omavalitsuse osalusega äriühingute ja sihtasutuste juhtidele kohustuslikuks korruptsiooniteadlikkuse e-kursuse. E-kursuse levitamise ja kohustuslikuks muutmise võiks algatada riigi äriühingute nimetamiskomitee näiteks kandideerimisprotsessi ühe osana.\nVeel soovitab audiitorfirma riigi äriühingute börsile viimise ettevalmistava protsessi osana läbi viia äririskide, sh korruptsiooniriskide hindamise. See tagaks muu hulgas ettevõtete suurema usaldusväärsuse, kuna potentsiaalsetele investoritele antakse teavet mitte üksnes firma finantsnäitajatest, vaid ka tegevuse ja juhtimispraktika läbipaistvusest. Ka peaks riik võtma E&Y soovitusel riigi ja omavalitsuse osalusega äriühingutes kasutusele rahvusvahelise standardiorganisatsiooni standardi altkäemaksuvastase juhtimissüsteemi osas.\nKorruptsiooni ennetuses on oluline roll kommunikatsioonitegevustel. E&Y peab vajalikuks töötada välja valdkondlik kommunikatsioonistrateegia ja tegevusplaan süsteemsete teavitustegevuste läbiviimiseks. Oluline on suurema fookuse seadmine laste ja noortega seotud tegevustele: teemakohaste õppematerjalide edasiarendamine ja kasutamise julgustamine, noorte kaasamine aruteludesse ja väitlusklubide ettevõtmistesse. Samuti soovitatakse tõsta avalikkuse teadlikkust korruptsiooni raporteerimisest ning pöörata senisest rohkem tähelepanu vihjete kogumise süsteemi loomisele ja olemasolevate kanalite laiendamisele.\nKorruptsioonivastase strateegia 2013-2020 vahehindamine\nKorruptsioonivastane strateegia aastateks 2013-2020 on Eesti korruptsioonivastase võitluse raamdokument, mis sätestab järgmiste aastate eesmärgid. Strateegia koostamist ja elluviimist koordineerib justiitsministeerium.\n620 8114; 513 5506


Seeniormehed kuulsid kultuuriministrilt toetavaid sõnu - Tartu Postimees\nSeeniormehed kuulsid kultuuriministrilt toetavaid sõnu\n19. september 2019, 9:28\nKodukotuse seeniormeeste klubi kutsus eile oma üldkoosolekule kultuuriminister Tõnis Lukase, et uurida tema arvamust Staadioni 48 maja tulevikust ning meeste edasisest tegevusest kas seal või kuskil mujal.\nKlubi president Kalev Jahnson kirjeldas ministrile, miks klubi liikmed ei soovi 150-aastasest vanast puithoonest välja kolida Viljandi maantee 75 asuvasse büroohoonesse. Uues kohas ei ole lifti, ka ruumijaotus ei toeta neid tegevusi, millega senises kohas ollakse harjunud. Kodukotuse ringide töö tõmbab inimesi risti ja rästi ning toimivat kooslust ei peaks lõhkuma ajatabeliga seinal. Koroona, lauatennis ja muud mängud paeluvad ka naisi ning mehed käivad koos naistega võimlemas ja muudeski ringides.\nJust Staadioni 48 maja on kujundanud paljude aastatega eakate inimeste kooskäimise sisu ja viisid, ning uuest kohast peaks seeniormeeste meelest saama neile samamoodi teine kodu, mitte aga koht, kuhu on võimalik pääseda mõneks graafikujärgseks tunniks.\n«Meil on hea vorm kõrges eas, me peame seda vormi säilitama,» sõnas Kalev Jahnson.\nSelle hea vormi tõestuseks võeti klubisse vastu uusi liikmeid, kelle seas oli bridži- ja malemänguhuviline, endine teedeinsener ja õppejõud, ehitaja ja ajakirjanik. Jagati ka medaleid koroona paarismängu võitjatele ning spordimees Lembit Nöps kutsus mehi üles osalema peatselt linnas korraldatavatel eakate orienteerumisvõistlustel, kuhu juba kaks võistkonda on end registreerinud, kuhu aga veel teistelgi on võimalus end kirja panna.\nMinister Tõnis Lukas ütles, et ministeeriumiga on muinsuskaitsealune Staadioni 48 hoone seotud nii, et kaitsealuse maja korrastamiseks on omanikul riigilt võimalik toetust paluda.\nKüsimuse peale, mida Tõnis Lukas arvab seeniormeeste plaanist Staadioni 48 majast mitte välja kolida ning kavatsusest veenda Tartu linna seda hoonet jupikaupa korda tegema, eriti nüüd, mil Tartu on valitud 2024. aasta Euroopa kultuuripealinnaks, vastas minister, et kultuuripealinnale osutamine on õige. Ta lisas, et kui inimeste väljakolimine neile harjumuspärasest kohast ei ole seotud sellega, et keegi teine peab asemele tulema, vaid maja jääb tühjaks, kusjuures linnale lisanduvad hoone müügiga seotud probleemid, ning samal ajal ei too uude kohta kolimine inimestele rahulolu, vaid uusi probleeme, siis on ilmselt targem plaanida vana hoone korrastada.\nKoosolekul tõusis üles veel teema, et Tartu linnas puudub multifunktsionaalne kultuurimaja, mis ühendaks põlvkondi ja koondaks paljusid kollektiive, kes praegu on mööda linna laiali ning kellest nii mõnigi on lõpetanud tegevuse, kuna oma kohta on olnud keeruline leida. Kui rääkida Tiigi seltsimajast, siis see on otsekui väike maja metsa veeres, mitte kultuurimaja selle kõige paremas tähenduses. Kõlas ettepanek, et miks ei võiks linna kultuurimajaks saada vana ohvitseride maja, kus praegu kaubeldakse mööbliga. Mööbel välja ja olekski kultuurimaja valmis!\nKõnelesid seeniormeeste klubi liikmed, kooliõpetaja Tarmo Kerstna, arst Nikolai Põdramägi, endine linnapea Roland Ilp ja teised.\nSeeniormeesteklubi pidas oma paaritunnise koosoleku lõpul meeles ka septembrikuu sünnipäevalapsi, see tõi head tuju ja elevust kõigile, sest ootamas olid suupistelauad ja kringel.\nAbilinnapea Mihkel Lees rääkis hilisemas telefonivestluses aga, et ta alles käis Kodukotuse juhi Malle Salgaga uusi ruume vaatamas. Kõik edeneb seal plaanide kohaselt, ka duširuumile on koht nüüd leitud ning muidki ettepanekuid arvestatud. «Ma mõistan, et iga muutus tekitab inimestes kõhklusi ja hirme. Aga ma soovitan Kodukotuse kõigil liikmetel otsida üksmeelt ja orienteeruda lahendusele, mitte vastuseisule,» sõnas ta.\nSeniste plaanide järgi kolib Kodukotuse 800-liikmeline organisatsioon, mille ringidest ja klubidest on seeniormeeste klubi 124 liikmega arvukaim, Staadioni 48 majast Eerika äripargis asuvasse büroohoonesse tänavu novembris.\nviljandi mnt 75


Business clients - Lillepidu\nMeie pikaajaliste klientide hulgas on järgmised asutused: Danske Pank, Nordea Liising, Swedbank, Tallinna Sotsiaal- ja Tervishoiuamet, WTC Tallinna Ärikeskus, Justiitsministeerium, Eesti AGA, Info Auto, AS Eesti Ajalehed, Jungent, Intrac Eesti, SAS Institute, Stonerigde Electronics, Nortal jm. Suured tänud kõikidele meie klientidele!\nJuriidilistest isikutest klientidega saame sõlmida koostöölepingu, mis annab teile soodustusi ja teeb arveldamise lihtsamaks. Lepingulistele klientidele saadame koondarve kuu lõpus. Tallinna piires kehtib vähemalt üks päev ette tellides soodushinnaga kuller. Vastavalt teie soovidele ja vajadustele võime lepingu tingimused veel individuaalselt üle vaadata.\nLepingu tingimused leiate siit: KOOSTÖÖLEPING.doc\nLepingulise püsikliendi esindaja(te)na saate soovi korral registreerida end ka e-poe püsikliendiks, mis lubab teil saata läbi meie kodulehe vabas vormis tellimusi ilma nende eest kohe maksmata. Arve saadetakse alles kuu lõpus, nagu leping ette näeb. Sisse logides on näha ka teie tellimuste ajalugu, mis annab mugavalt hea ülevaate.\nKui soovite ühekordset teenust, toimub arveldamine nagu eraisikute puhul ettemaksena. Tellimisblanketis täitke kindlasti maksja firma nime ja aadressi lahtrid, siis saadetakse teile korrektne arve.


Capitol Skyline, Washington, DC, Ameerika Ühendriigid – võrdle pakkumisi\n10 'I' Street SW, Washington, DC, Ameerika Ühendriigid\nSuurepärane2 278 arvustuse põhjal\nParimad pakkumised: Capitol Skyline\nCapitol Skyline: arvustused\nHotelli Capitol Skyline kohta\n+1 202 488 7500\nCapitol Skyline: mugavused\nSularahaautomaat, Restoran, Baar/sohvabaar, Kiirlahkumine, Terrass, Parkimine, Ligipääsetav, Föön, Kaabel- või satelliit-TV, Suveniiripood, Pesumasin, Lift, Kliimaseade, Turvaline, Bassein, Aed, Köök, Ööpäevane vastuvõtt, Suitsetamisala, Hoiustamisvõimalus\nKonverentsiruumid, Pulmateenused, Piletiteenus, Ärikeskus, Uksehoidjateenus, Valuutavahetus, Pesumajateenus, Koosoleku-/peoruumid, Mitmekeelne personal\nCapitol Skyline fotodel\nKus Capitol Skyline asub\nCapitol Skyline – broneerimise KKK\nKas hinnad hotellis Capitol Skyline on võrreldavad 3 tärni hotellidega sihtkohas Washington?\nSihtkohas Washington maksavad 3 tärni hotellid keskmiselt €147/öö. Eeldatav öö hind hotellis Capitol Skyline on umbes €127 – linna keskmisest 15% odavam. HotelsCombinedi hinnangul on Capitol Skyline hea valik, kui soovid peatuda sihtkohas Washington 3 tärni hotellis.\nKui kaugel on Capitol Skyline lähimast lennujaamast (Washington Reagan-National)?\nLennujaama Washington Reagan-National ja hotelli Capitol Skyline vaheline kaugus on 3,8 km. Tavalise liikluse puhul peaks sul autoga hotellist lennujaama sõitmiseks kuluma 4min. On tähtis, et arvestaksid tipptunniliikluse aegadega, seda eriti linnapiirkondades.\nMis on külastajate jaoks parim viis lennujaamast Washington Reagan-National hotelli Capitol Skyline minemiseks?\nKas hotellis Capitol Skyline on bassein?\nJah. Paljud HotelsCombinedi kasutajad, kes reisivad sihtkohta Washington, otsivad basseiniga hotelli. Enamikes hotellides on bassein avatud kindlatel kellaaegadel, nii et küsi kindlasti hotelli Capitol Skyline valvelauast basseinireeglite kohta.\nKui kaugel on Capitol Skyline linna Washington keskusest?\nCapitol Skyline on 0,8 km kaugusel piirkonna Dupont Circle (Washington) keskusest. Kaalu huviväärsuse National Mall külastamist – see on populaarne paik ning sinna pääseb hotellist Capitol Skyline lihtsasti ja erinevate transpordiviisidega.\nMis on hotelli Capitol Skyline telefoninumber?\nHotelli Capitol Skyline vastuvõtulauaga saad ühendust numbril +1 202 488 7500.\nKas hotellis Capitol Skyline on WiFi?\nJah, Capitol Skyline pakub oma külastajatele WiFit.\nKas Capitol Skyline pakub külastajatele kohapeal jõusaali või fitness-keskust?\nJah, hotelli Capitol Skyline külastajad saavad fitness-keskust kasutada.\nCapitol Skyline: sarnased hotellid\nCapitol Skyline: lähimad hotellid\n1009 11th Street, NW, Washington, DC, Ameerika Ühendriigid\n1523 22nd Street Northwest, Washington, DC, Ameerika Ühendriigid\n4400 Connecticut Avenue, Washington, DC, Ameerika Ühendriigid