Liidu õiguse ajaline kohaldamine – Teenuste osutamise leping – Riigi või kohaliku omavalitsuse omandis oleva üksuse ja eraõigusliku isiku leping – Acta iure imperii – Määruse (EL) nr 1215/2012 reguleerimisala – Notariaalsed ja õigusemõistmise funktsioonid – Mõiste „kohus“\n1. S.K. Tederahn (edaspidi „kostja“) elab Saksamaal. 2010. aastal parkis ta oma auto Horvaatia linnas Pulas asuval parkimiskohal. Ta ei maksnud parkimistasu. Viis aastat hiljem taotles parkimist korraldama volitatud linna äriühing Pula Parking d.o.o. (edaspidi „Pula Parking“ või „hageja“) Horvaatia notarilt täitedokumendi väljastamist kostja vastu. Kostja esitas täitedokumendile vastuväite. Vastavalt tavalisele siseriiklikule menetlusele suunati asi seejärel edasi pädevale siseriiklikule kohtule, Općinski sud u Puli-Polale (Pula linnakohus Horvaatia), mis on käesolevas asjas eelotsusetaotluse esitanud kohus.\n2. Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib kindlaks teha, kas käesolev kohtuasi kuulub määruse (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (edaspidi „määrus“)(2) kohaldamisalasse. Konkreetselt esitab ta kaks küsimust. Esiteks, kuivõrd hageja on linna omandis olev ja linna volitatud äriühing, siis kas asi on hõlmatud mõistega tsiviil- ja kaubandusasjad? Teiseks, kas määrus, mis käsitleb „kohtuotsuseid“, mille on teinud „kohus“, hõlmab täitedokumente väljastavaid Horvaatia notareid?\n3. Määruse põhjendustes on märgitud järgmist:\n„10. Käesoleva määruse reguleerimisala peab hõlmama kõiki peamisi tsiviil- ja kaubandusasju peale teatavate selgelt määratletud asjade, […]\n15. Kohtualluvuse eeskirjad peaksid olema hästi prognoositavad ning lähtuma põhimõttest, et tavaliselt on kohtualluvus seotud kostja alalise elukohaga. […]\n16. Lisaks kostja alalisele elukohale peaks kohtualluvuse määramisel olema ka muid aluseid, mis toetuksid tihedale seosele kohtu ja menetluse vahel või aitaksid kaasa tõrgeteta õigusemõistmisele. […]“\n4. Määruse artikli 1 lõikes 1 on sätestatud:\n5. Artikli 1 lõige 2 välistab määruse kohaldamisalast rea valdkondi, sealhulgas pankrotimenetluse, sotsiaalkindlustuse, vahekohtumenetluse, ülalpidamiskohustused ning testamendid ja pärimise.\n6. Artiklis 2 sätestatud määratluste loetelu sisaldab muu hulgas järgmisi määratlusi:\n„a) „kohtuotsus” – liikmesriigi kohtu lahend, sealhulgas dekreet, määrus, otsus või täitedokument, samuti kohtuametniku otsus kohtukulude kohta.\n7. Artiklis 3 on määratletud:\na) Ungaris lihtmenetluses tehtud maksekäskude (fizetési meghagyásos eljárás) puhul notarit (közjegyző);\nb) Rootsis lihtmenetluses tehtud maksekäskude (betalningsföreläggande) ja otsustatud elatisabi (handräckning) puhul Rootsi täiteametit (Kronofogdemyndighet).“\n8. Artiklis 4 on sätestatud üldreegel, et pädevad on selle liikmesriigi kohtud, kus on kostjate alaline elukoht.\n9. Artikli 7 lõike 1 punktis a on sätestatud, et lepinguid puudutavates asjades võib kostja vastu esitada hagi selle paiga kohtusse, kus tuli täita asjaomane kohustus. Artikli 7 lõike 1 punkt b täpsustab, et müügi puhul käsitatakse kohustuse täitmise kohana seda kohta liikmesriigis, kus lepingu kohaselt kaubad üle anti või kus need oleks tulnud üle anda. Teenuste osutamise puhul on selleks koht liikmesriigis, kus lepingu kohaselt teenuseid osutati või kus neid oleks tulnud osutada. Artikli 7 lõike 1 punktis c on sätestatud, et kõikidel muudel juhtudel kohaldatakse artikli 7 lõike 1 punktis a sätestatud üldreeglit.\n10. Artikli 24 lõike 1 teises lõigus on sätestatud, et menetluste puhul, mille esemeks on kinnisasja üürimine maksimaalselt kuueks kuuks, on pädevad ka selle liikmesriigi kohtud, kus asjaomane kinnisasi asub.\n11. Artiklis 66 on sätestatud, et määrust kohaldatakse 10. jaanuaril 2015 või pärast seda algatatud kohtumenetluste suhtes.\n12. Täitemenetluse seaduse (Ovršni sakon)(3) artikli 278 kohaselt lahendavad notarid ametlike dokumentide alusel esitatud täitemenetluse algatamise avaldused kooskõlas selle seaduse sätetega.\n13. Täitemenetluse seaduse artikli 279 lõiked 1 ja 3 näevad ette, et täitemenetluse algatamise osas on territoriaalselt pädev see notar, kelle asukoht on sellel territooriumil (maakond), kus on võlgniku, kelle suhtes täitmist taotletakse, elu- või asukoht. Kui avaldus on esitatud notarile, kes ei ole territoriaalselt pädev, peab kohus selle avalduse tühistama.\n14. Eelotsusetaotluses märgitakse, et täitemenetluse seaduse artikli 282 lõike 3 kohaselt edastab notar, kellele ettenähtud tähtaja jooksul esitatakse nõuetekohane ja põhjendatud vastuväide tema täitedokumendile, toimiku läbivaatamiseks pädevale kohtule, kes teeb vastuväite kohta otsuse vastavalt nimetatud seaduse artiklitele 57 ja 58.\n15. Eelotsusetaotluse kohaselt on parkimine avalikel parkimiskohtadel Pulas reguleeritud 16. detsembri 2009. aasta määrusega parkimistasude kogumise ja parkimisjärelevalve kohta(4) (edaspidi „parkimismäärus“), mida on muudetud 11. veebruaril 2015. aastal(5).\n16. Parkimismääruse artikli 1 lõikes 2 on sätestatud, et tehnilised ja korralduslikud ülesanded, tasu võtmine, järelevalve sõidukite parkimise üle, hooldus ja koristamine ning samuti muud ülesanded avalikes tasulistes parklates usaldatakse äriühingule Pula Parking. See äriühing on kohaliku omavalitsuse äriühing, mille omanik on Pula linn.\n17. Edasi sätestatakse parkimismääruses, et parkimiskohtade kasutajad sõlmivad lepingu Pula Parkinguga, neile väljastatakse 24 tundi kehtiv parkimispilet ning nad loetakse nõustunuks kohalduvate üldtingimustega. Kasutajatel on 8 päeva aega parkimispileti eest tasumiseks, pärast seda lisanduvad seaduses sätestatud viivis ja kulud.\n18. Kostja parkis 8. septembril 2010 oma autot avalikul parkimiskohal Pula linnas Horvaatia rannikul. Lahkumisel jättis kostja maksmata 100 Horvaatia kuna (umbes 13 eurot) suuruse tasu, mille ta oli kohustatud maksma parkimise päevapileti eest. Samuti ei maksnud ta seda tasu ettenähtud kaheksa päeva jooksul enne summalt viivisearvestuse alustamist.\n19. Horvaatia ühines 1. juulil 2013 Euroopa Liiduga.\n20. Hageja, äriühing Pula Parking, mis on Pula linna omandis ja mida on haldusorgani otsusega volitatud haldama asjaomast parkimiskohta, algatas 27. veebruaril 2015 kõnealuse võla sissenõudmise. Nimetatud kuupäeval taotles hageja „ametliku akti“ alusel Pula linnas tegutsevalt notarilt täitedokumendi väljaandmist kostja vastu 100 Horvaatia kuna peale. Selleks aktiks oli väljavõte hageja raamatupidamisest, milles oli kirjendatud kostja võlg.\n21. Täitedokument anti välja 25. märtsil 2015. Kostja vaidlustas selle 21. aprillil 2015 ning vastavalt täitemenetluse seaduse artikli 282 lõikele 3 anti asi üle eelotsusetaotluse esitanud Općinski sud u Puli-Polale (Pula linnakohus). Kostja väitis selles kohtus, et asjaomane notar ei olnud ratione materiae või ratione loci pädev andma ametliku akti alusel välja täitedokumenti teiste liidu liikmesriikide kodanike suhtes.\n22. Neil asjaoludel otsustas Općinski sud u Puli-Pola (Pula linnakohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:\n„(1) Kas kohtuvaidluse poolte vaheliste suhete õiguslikku laadi arvestades on kohtuasja suhtes kohaldatav määrus (EL) nr 1215/2012?\n(2). Kas määruse […] nr 1215/2012 kohaldamisala hõlmab ka notarite pädevust Horvaatia Vabariigis?“\n23. Kirjalikud seisukohad on esitanud hageja, kostja, Horvaatia, Saksamaa ja Šveitsi valitsus ning Euroopa Komisjon. Kirjalikus menetluses osalenud menetlusosalised, välja arvatud Saksamaa ja Šveitsi valitsus, esitasid samuti suulisi seisukohti kohtuistungil 14. juulil 2016.\n24. Kostja väidab, et eelotsusetaotlus tuleb jätta läbi vaatamata, kuna see ei vasta Horvaatia õiguse nõuetele. Sellega seoses märgib kostja eeskätt, et eelotsusetaotlus on esitatud kirja ja mitte kohtumääruse vormis. Kostja lisab, et ta on vaidlustanud eelotsusetaotluse siseriiklikes kohtutes.\n25. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei uuri Euroopa Kohus, „kas otsus eelotsusetaotlus esitada on vastu võetud kohtukorraldust ja ‑menetlust reguleerivate riigisiseste õigusnormide kohaselt. Euroopa Kohus peab lähtuma liikmesriigi kohtu esitatud eelotsusetaotlusest, kui seda ei ole siseriiklikus õiguses sätestatud võimaliku edasikaebemenetluse käigus tühistatud“.(6)\n26. Seega kinnitab eelviidatud kohtupraktika seoses eelotsusetaotluse teatava vormiga, et see on ainuüksi siseriiklike kohtute kaalutlusõiguse küsimus. Lisaks, mis puudutab võimalikku edasikaebust eelotsusetaotluse peale siseriiklikul tasandil, ei ole Euroopa Kohtule teatatud, et käesoleva asja eelotsusetaotlus oleks tühistatud. Samuti ei ole Euroopa Kohus saanud mingit ametlikku teadet edasikaebuse kohta. Seega on Euroopa Kohus pädev asja menetlema, kuni eelotsusetaotluse esitanud kohus ei ole Euroopa Kohtule teatanud, et ta soovib oma eelotsusetaotluse tagasi võtta.(7)\n27. Neil põhjustel ei sea ükski kostja eeltoodud argumentidest küsimuse alla käesolevat siseriikliku kohtu taotlust.\n28. Vaidlusalune lepinguline suhe pärineb 8. septembrist 2010. Horvaatia ühines Euroopa Liiduga alles 1. juulil 2013. Määrus nr 1215/2012 jõustus 10. jaanuaril 2015. Neil asjaoludel tekib küsimus, kas määrus on ajaliselt kohaldatav.\n29. Vastavalt Horvaatia ühinemisakti (edaspidi „ühinemisakt“)(8) artiklile 2 muutus liidu õigus Horvaatias vahetult kohaldatavaks 1. juulil 2013.(9)\n30. Määruse artiklis 66 on sätestatud, et määrust kohaldatakse „10. jaanuaril 2015 või pärast seda algatatud kohtumenetluste […] suhtes“.\n31. Käesolevas asjas alustati täitemenetlust 27. veebruaril 2015. Vastuväide sellele menetlusele esitati 21. aprillil 2015.\n32. Eeltoodust järeldub, et määruses sisalduvad kohtualluvuse ja täitmise eeskirjad olid Horvaatias täielikult kohaldatavad asjakohasel, see tähendab menetluse algatamise ajal, loetagu selleks siis 27. veebruari 2015 või 21. aprilli 2015.\n33. Tähtsust ei oma asjaolu, et käesolev täitemenetlus põhineb faktilistel asjaoludel, mis leidsid aset enne Horvaatia ühinemist. Nagu olen mujal selgitanud, lubab liidu õiguse vahetu õigusmõju põhimõte kestvussuhetele nende suhete etteulatuvat muutmist.(10) Käesoleva eelotsuseasja kontekstis on veelgi olulisem see, et täite- ja menetluseeskirjade puhul on loomulik, et uued liidu eeskirjad on kohaldatavad ka teatavate enne ühinemist aset leidnud faktiliste asjaolude suhtes. On tavaline, et sissenõutavaks muutunud nõuete täitmise suhtes kehtivad täitmismenetluse algatamise hetkel kehtivad eeskirjad ja mitte menetlusreeglid, mis kehtisid täitmise aluseks oleva lepingu sõlmimise ajal.\n34. Seda järeldust kinnitab Euroopa Kohtu praktika liidu eeskirjade ajalise kohaldamise kohta kohtualluvuse ja täitmise suhtes. Nii näiteks käsitles Euroopa Kohus kohtuasjas Collin(11) olukorda, kus tööleping oli sõlmitud ja lõpetatud enne määruse eelkäijaks oleva Brüsseli konventsiooni jõustumist.(12) Menetlus algatati pärast selle jõustumist. Euroopa Kohus kinnitas, et selleks, et kohtualluvuse ja täitmise eeskirjad oleksid kohaldatavad, „on oluline vaid […] see, et kohtumenetlus on algatatud pärast [määruse jõustumiskuupäeva]“.(13)\n35. Vaidlustades käesolevas asjas liidu õiguse ajalise kohaldatavuse, tugineb kostja Euroopa Kohtu määrusele kohtuasjas VG Vodoopskrba.(14) Selles asjas ei pidanud Euroopa Kohus ennast pädevaks, ent seetõttu, et eelotsusetaotluse esitanud kohus taotles liidu õigusnormi tõlgendamist seoses materiaalõiguslike sätetega lepingus, mis oli sõlmitud ja ilmselt osaliselt täidetud enne Horvaatia ühinemist Euroopa Liiduga. See oleks võinud kaasa tuua minevikus enne ühinemist toimunud sündmuste uuesti hindamise. Seevastu käesolev asi puudutab pelgalt ilmselt võlgnetava summa (käimasolevat ja oma laadilt tulevikku suunatud) täitmist, mille menetlus on selgelt algatatud pärast ühinemist.\n36. Neil põhjustel olen seisukohal, et Euroopa Kohus on ajaliselt pädev vastama eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustele, mis käsitlevad määruse nr 1215/2012 tõlgendamist.\n37. Seoses siseriikliku kohtu teise küsimusega tekib küsimus, kas see võib olla hüpoteetiline. Käsitlen seda allpool käesoleva ettepaneku punktides 56–61, selle küsimuse üldise hinnangu osana.\n38. Siseriiklik kohus küsib, kas käesolev kohtuasi kuulub määruse kohaldamisalasse. Sellega seoses viitab ta „kohtuvaidluse poolte vaheliste suhete õiguslikule laadile“. Saan sellest aru nii, et siseriiklik kohus soovib kindlaks teha, kas kohtuasi on hõlmatud mõistega „tsiviil- ja kaubandusasjad“, võttes arvesse asjaolu, et hageja on riigi ja kohaliku omavalitsuse omandis ja selle poolt volitatud, ning asjaomase lepingu liiki.\n39. Alljärgnevatel põhjustel olen seisukohal, et kindlasti kuulub.\n40. Mõiste „tsiviil- ja kaubandusasjad“ on liidu õiguse autonoomne mõiste.(15) Selle kohaldamisala on „piiratud peamiselt asjaolude tõttu, mis iseloomustavad vaidluse poolte vaheliste õigussuhete laadi või vaidluse eset“.(16)\n41. Käesolevas asjas rentis hageja kostjale parkimiskoha.\n42. Kostja väidab oma seisukohtades, et põhikohtuasja poolte vaheline leping on rendileping ja mitte teenuste osutamise leping. See liigitus lühendaks kostja sõnul ka lepingul põhinevate hagide aegumistähtaega. Sellest lähtudes seab ta kahtluse alla Horvaatia notarite pädevuse siseriikliku õiguse alusel, väites, et Horvaatia õiguse kohaselt on rendilepingute suhtes pädevad kohtud.\n43. Seda, milline väärtus neil väidetel on, peab kontrollima siseriiklik kohus. See ei mõjuta Euroopa Kohtu ees olevat küsimust, kas need lepingud kuuluvad mõiste „tsiviil- ja kaubandusasjad“ kohaldamisalasse määruse tähenduses.(17)\n44. Põhimõtteliselt võivad nii rendilepingud kui ka teenuste osutamise lepingud kuuluda mõiste „tsiviil- ja kaubandusasjad“ kohaldamisalasse, mis peaks „hõlmama kõiki peamisi tsiviil- ja kaubandusasju peale teatavate selgelt määratletud asjade“.(18) Erandeid tuleb tõlgendada kitsalt.(19)\n45. Kahe eraõigusliku isiku vaheline parkimisleping kuulub tavaliselt tsiviil- ja kaubandusasjade valdkonda. Selle suhtes on aga väljendatud kahtlust, kuna hageja on kohaliku omavalitsuse omandis olev üksus ning talle on antud volitused haldusorgani aktiga.(20)\n46. Seetõttu tekib küsimus, kas see asjaolu välistab pooltevahelise suhte määruse kohaldamisalast.\n47. Minu arvates ei ole see nii järgmistel põhjustel.\n48. Määruse artikli 1 lõikes 1 on sõnaselgelt sätestatud, et seda ei kohaldata „maksu‑, tolli‑ ja haldusasjade suhtes ega riigi vastutuse suhtes tegevuse või tegevusetuse eest riigivõimu teostamisel (acta iure imperii)“. Seda erandit on kinnitatud ja täpsustatud kohtupraktikas, mille kohaselt „jäävad riigiasutuste ja eraõiguslike isikute vahelised vaidlused määruse kohaldamisalast välja ainult siis, kui riigiasutus teostab avalikku võimu“.(21)\n49. Käesolevas asjas ei viita miski sellele, et kõnealune parkimisleping oleks „actum iure imperii“ st avalikku võimu teostades koostatud akt. Tõsi, hageja on volitatud oma tegevuseks haldusorgani aktiga. Ent see tegevus – parkimiskohtade rentimine – on tavaline äritegevus. Pelgalt fakt, et selleks tegevuseks on volitus antud haldusorgani aktiga, ei liigitata seda automaatselt kategooriasse „acta iure imperii“. Kohtuasja toimikus ei viita miski sellele, et oma ülesandeid täites teostaks hageja volitusi, mis erinevad eraõiguslike isikute suhetele kohaldatavatest õigusnormidest.(22) Eelotsusetaotluse kohaselt on sedasorti lepingute puhul erisuste puudumist kinnitanud ka Ustavni sud (Horvaatia konstitutsioonikohus).\n50. Lisaks näib summa, mida hageja kostjalt nõuab, kujutavat endast tasu hageja poolt osutatud teenuse eest. Toimikus puudub mis tahes teave, et tegemist oleks karistuse või sanktsiooniga.\n51. Seda järeldust ei sea kahtluse alla asjaolu, et hageja on täielikult avaliku sektori asutuse omandis olev äriühing. Selline omandisuhe ei ole võrdväärne olukorraga, kus asjaomane liikmesriik teostab avalikku võimu. See on veelgi enam nii siis, kui riigi omandis olev üksus käitub nagu vastaval turul tegutsev mis tahes ettevõtja.(23)\n52. Eeltoodud põhjustel teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata siseriikliku kohtu esimesele küsimusele järgmiselt: määrus nr 1215/2012 on kohaldatav sellistes olukordades nagu käesolevas asjas, kus eraisik ja avaliku sektori asutuse omandis olev üksus on sõlminud parkimiskoha kasutamise lepingu, kui viimatinimetatu ei teosta oma avalikku võimu.\n53. Teise küsimusega küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus, kas määrus hõlmab ka „notarite pädevust Horvaatia Vabariigis“.\n54. Siseriiklik kohus ei ole sõnaselgelt määratlenud määruse konkreetseid sätteid, mida ta seda küsimust esitades silmas pidas. Kokkuvõttes on aga küsimus selles, kas täitedokumenti väljastavaid Horvaatia notareid saab lugeda „kohtuotsuseid“ tegevateks „kohtuteks“ määruse tähenduses.\n55. Alljärgnevatel põhjustel olen seisukohal, et notarid ei ole selles tähenduses „kohtud“.\n56. Enne sisulist kaalumist tuleb kõigepealt sissejuhatuseks käsitleda vastuvõetavust.\n57. Käesolevas asjas esitas kostja vastuväite notari täitedokumendile. Sellest tulenevalt anti menetlus üle Horvaatia kohtutele. Kuivõrd notar ei ole enam käesoleva vaidluse osas pädev, siis kas see asjaolu muudab siseriikliku kohtu teise küsimuse pelgalt hüpoteetiliseks ja seetõttu vastuvõetamatuks?\n58. Minu seisukoht on, et ei muuda.\n59. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kehtib siseriikliku kohtu esitatud küsimuste suhtes asjakohasuse eeldus.(24) Euroopa Kohus võib siseriikliku kohtu esitatud eelotsusetaotluse tagasi lükata vaid siis, kui on ilmselge, et taotletud liidu õiguse tõlgendusel ei ole mingit seost põhikohtuasja asjaolude või esemega või kui arutatav probleem on hüpoteetiline või kui Euroopa Kohtule ei ole teada talle esitatud küsimusele tarviliku vastuse andmiseks vajalikud faktilised või õiguslikud asjaolud.\n60. Käesolevas asjas ei ole minu meelest seda asjakohasuse eeldust üheselt ümber lükatud. Ei ole selge, millised oleksid tagajärjed siseriiklikule menetlusele, kui Euroopa Kohus vastaks teisele küsimusele eitavalt. Ühest küljest on võimalik, et sellisel vastusel ei oleks lõppkokkuvõttes mingit mõju, kuna asi on nüüd siseriikliku kohtu ja mitte enam notari menetluses. Teisest küljest on samaväärselt võimalik, et eitav vastus teisele küsimusele muudab kogu siseriikliku menetluse õigusvastaseks. Need on siseriikliku õiguse küsimused. Neid peab kaaluma siseriiklik kohus ja mitte Euroopa Kohus.\n61. Olen seetõttu seisukohal, et teine küsimus on vastuvõetav.\n62. Mõiste „kohus“ ei ole määruses määratletud. Ent määruse artiklis 3 on konkreetselt sätestatud, et mõiste „kohus“ hõlmab Ungaris lihtmenetluses tehtud maksekäskude puhul Ungari notareid ning Rootsis lihtmenetluses tehtud maksekäskude ja otsustatud elatisabi puhul Rootsi täiteametit. Määruses puudub nendega sarnane säte, milles viidataks täitedokumenti andvatele Horvaatia notaritele.\n63. Määrus võeti vastu 12. detsembril 2012, mõned kuud enne Horvaatia ühinemist Euroopa Liiduga 1. juulil 2013, ent pärast teisese õiguse tehniliste muudatuste loetelu sisaldava ühinemisakti avaldamist 24. aprillil 2012.(25)\n64. Võib väita, et määruse vastuvõtmine sattus kahe tooli vahele: see võeti vastu liiga hilja, et teha selles ühinemisprotsessi raames tehnilisi muudatusi, ning liiga vara, et Horvaatia oleks saanud liidu liikmesriigina mõjutada selle sisu.\n65. Sellest lähtuvalt väidab Horvaatia valitsus, et tal polnud lihtsalt võimalik lasta määruse artiklile 3 notareid lisada.\n66. Ehkki ma mõistan määruse vastuvõtmise ajaga seotud praktilisi argumente, ma ei leia, et sellised kaalutlused peaksid mõjutama määruse kohaldamisala tõlgendust. Õiguskindluse põhimõte nõuab, et liidu õiguse sätete tõlgendamine peab põhinema nende sätete sõnastusel. Kui sõnastus on mitmeti mõistetav, tuleb need mitmeti mõistetavused lahendada sätte konteksti ja eesmärgi abil.\n67. Ebatavalised asjaolud ei õigusta nende õigusaktide tõlgendamise üldreeglite kõrvalelükkamist. Erandlikud juhtumid sünnitavad halbu üldreegleid. Liikmesriigi väidetavatel kavatsustel, mille rikkus väidetavalt ära ajagraafik, ei tohiks lubada painutada liidu õiguse tõlgendamist, mis peab lõpuks olema ühtne kõikides liikmesriikides.(26)\n68. Määruses on mõiste „kohtuotsused“ määratletud väga laialt. See määratlus on fraasiga „ükskõik, kuidas seda nimetatakse“ selgelt lahutatud mis tahes siseriiklikest mõiste „kohtuotsus“ kategooriatest.(27) Lisaks kaldutakse teistes keeleversioonides kasutatama üldisemat terminit, mis on lähedasem laiemale ingliskeelsele terminile „otsus“ (näiteks décision (prantsuse keeles), Entscheidung (saksa keeles), beslissing (hollandi keeles), rozhodnutí (tšehhi keeles)). Määruses toodud selliste „otsuste“ näited on mitmekesised: „dekreet, määrus, otsus või täitedokument […] otsus kohtukulude kohta“. Seega on „täitedokumendid“ sõnaselgelt hõlmatud.\n69. Ent otsused on „kohtuotsused“ määruse tähenduses vaid siis, kui need on teinud „kohus“.(28) Mõistet „kohus“(29) ei ole määruses määratletud.\n70. Institutsioonilisest vaatenurgast ei hõlmaks mõiste „kohus“ tavapärasem tähendus notareid, kes ei ole „kohtuorganid“,(30) st nad ei kujuta endast kohtusüsteemi osa.(31)Funktsionaalsemast vaatenurgast tunnustab liidu õigus ka ise kohtu ja notari ülesannete „põhimõttelisi erinevusi“.(32) Ehkki notarid võivad teinekord erijuhtudel täita õigusemõistmise funktsioone, ei ole see nende tüüpiline ega peamine ülesanne. Sellest tulenevalt ei ole notarid isegi funktsionaalsemast vaatenurgast kohtud „ranges [igapäevases] mõttes“.(33)\n71. Käesolevas asjas vähendab mõiste „kohus“ loomuliku tähenduse kaalu siiski selle mõiste tõlgete mitmekesisus teistes keeleversioonides. Nii näiteks on horvaatiakeelses versioonis „kohus“ (sud), prantsuskeelses versioonis „jurisdiktsioon“ (juridiction), hispaaniakeelses versioonis „jurisdiktsioonilised organid“ (órgano jurisdiccional), saksa keeles „kohus“ (Gericht), tšehhi keeles „kohus“ (soud), itaalia keeles „jurisdiktsioonilised asutused“ (autorità giurisdizionale).\n72. Kuna nende terminite loomulikus tähenduses ei puudu mitmeti mõistetavus, kaalun allpool määruse konteksti ja eesmärgi kahte võtmeaspekti, enne kui pakun välja, kuidas käesoleva asjaga edasi minna.\n73. Esiteks on õpetlik määruse artikkel 3. Selles on konkreetselt nimetatud Ungari notarid ja Rootsi täiteamet kui „kohtud“ (teatavate aktide andmise osas) „käesoleva määruse kohaldamisel“.\n74. Selline lähenemine näitab väga kõnekalt, et seadusandja ei pidanud Ungari notareid ja Rootsi täiteametit automaatselt mõiste „kohus“ kohaldamisalasse kuuluvaks.(34) Vastupidisel juhul poleks olnud mingit mõtet neid sõnaselgelt nimetada. Artiklit 3 tuleb kõige ilmsemalt lugeda kui mõiste „kohus“ loomuliku tähenduse teatavat erandit või laiendust.\n75. Seega, vastupidi sellele, mida väidab Horvaatia valitsus, ei tuleks artiklit 3 pidada pelgalt piiripealsete juhtumite täpsustamiseks. See on nii ka seetõttu, et nagu eespool märgitud, ei ole notarid (ja täiteametid)(35) „kohtud“ selle mõiste tavalises tähenduses. Lisaks, kui notarid oleksid tavaliselt hõlmatud mõistega „kohtud“, mida nad ei ole, siis ei oleks selge, miks on vaja seda fakti sõnaselgelt märkida ning ainult seoses Ungari notarite täidetava konkreetse funktsiooniga, ent mitte seoses muude funktsioonidega või teiste liikmesriikide notaritega.(36)\n76. Seetõttu näib määruse artiklite 2 ja 3 ülesehitus ja sõnastus kinnitavat notarite välistatust mõiste „kohus“ kohaldamisalast.\n77. Teiseks on asjakohased ka paralleelsed õigusaktid, mis käsitlevad kohtualluvust, tunnustamist ja täitmist konkreetsetes valdkondades (ning laiemalt tsiviilmenetluse asjades)(37). Neis instrumentides on kasutatud tervet rida erinevaid lähenemisi. Mitu neist sisaldavad mõiste „kohus“ sõnaselget määratlust, mis on lai ja varieeruv(38) (neis võib olla samuti kasutatud ja määratletud erinevaid termineid).(39) Teised ei määratle seda alusmõistet ennast, ent nendega kaasnevad täpsustused, näiteks loetelu konkreetsetest organitest, mida tuleb igal juhul „kohtuteks“ pidada.(40) Nii on see määruses nr 1215/2012.(41)\n78. Mõte on siin selles, et liidu tsiviilõiguse valdkonnas on üksikute instrumentide vahel horisontaalsel tasandil vähe ühisjooni ning veelgi vähem ühtsust. Seetõttu ei vii süsteemne lähenemine meid kuigivõrd edasi. Mõiste „kohus“ sisu sõltub selgelt olulisel määral asjaomase üksikmeetme seadusandlikust kontekstist ja eesmärgist. Kui mõnel juhul on näha selget tahet anda konkreetne ja ad hoc määratlus, siis teistel juhtudel on kasutatud üldisemat ja määratlemata terminit (koos täpsustustega).\n79. Seetõttu tuleks ilmselt kontekstist sõltuvate määratluste tervikuna ülekandmisega olla ettevaatlik. Samamoodi näib olevat liidu õiguses problemaatiline tuvastada mõiste „kohus” üks kõikehõlmav tähendus.\n80. Samas, nagu märgivad ka komisjon ja Horvaatia valitsus, on määruse artikli 2 punktis a kasutatud termin „kohus“ sama, mida on kasutatud ELTL artiklis 267. Seetõttu näib, et enamikus keeleversioonides on määruses kasutatud termin identne sellega, millega traditsiooniliselt tähistatakse üksusi, kes võivad esitada eelotsusetaotlusi Euroopa Kohtule.\n81. ELTL artiklit 267 käsitlev kohtupraktika on rikkalik. Ent selle kohtupraktika hulgi ülekandmine tundub problemaatiline. See on kindlasti teataval määral võimalik,(42) ent tuleb alati meeles pidada, et ELTL artiklis 267 oleva mõiste määratlus töötati välja erinevas kontekstis ja erineval eesmärgil. Siiski pakub ELTL artiklist 267 lähtuv lähenemine kasuliku lähtekoha. Lõppude lõpuks hõlmab see ju institutsiooni, mida võib nimetada „kohtuks“, põhiomadusi.\n82. Kuidas tuleks siis mõiste „kohus“ määratleda määruse nr 1215/2012 kontekstis? Kuidas peaksid siseriiklikud kohtud, mis peavad tunnustama ja täitma välisriigi üksuste poolt antud akte, kindlaks määrama, kas need üksused on „kohtud“?\n83. Konkreetselt määruse nr 1215/2012 tarvis pakuksin mõistele „kohus“ kahetasandilist lähenemist, mille osadeks on:\n– institutsiooniline põhimääratlus (mis põhineb lihtsal edasiviitel liikmesriikide tunnustatud kohtusüsteemidele), mida\n– erandlikel juhtudel on korrigeeritud liidu õiguse funktsionaalse määratlusega (mis koosneb ELTL artiklist 267 tulenevatest kriteeriumidest, kusjuures neid tuleb kohaldada kitsalt).\n84. Selline kahetasandiline lähenemine, mida võib lihtsalt nimetada „tingimuslikuks institutsiooniliseks määratluseks“ sobib minu arvates kõige paremini määruse nr 1215/2012 konkreetseks tõlgendamiseks. Ühest küljest võimaldaks see valdava osa igapäevaseid juhtumeid kiiresti menetleda. Teisest küljest võtaks see arvesse ka keerukamaid juhtumeid, mis tuleb lahendada, lähtudes Euroopa Kohtu olemasolevast kohtupraktikast, ehkki veidi täiendatud kujul.\n85. Mõiste „kohus“ põhimääratlus peaks olema lihtne ja põhinema institutsioonilisel lähenemisel: „kohus“ on liikmesriigi kohtuorgan. Selline üksus on liikmesriigi kohtusüsteemi osa ning on sellisena tunnustatud.(43)\n86. Seda institutsionaalset lähenemist mõiste „kohus“ määratlusele toetab Euroopa Kohtu olemasolev kohtupraktika.(44) Euroopa Kohtu praktikas üldiselt isegi ei arutata fakti üle, et arutuse all olev üksus on „kohus“. Kui tuua näiteid kohtupraktikast, siis muidugi on „kohtud“ Ühendkuningriigi High Court of Justice (kõrgem kohus)(45), Madalmaade Arondissementsrechtsbank (piirkonnakohus)(46) või Prantsusmaa Tribunal de Grande Instance (piirkonnakohus)(47).\n87. Arutelu neis asjades keskendub pigem järgitud menetlusliigile ning sellele, kas tulemuseks olev akt on „kohtuotsus“ kõnealuse määruse artikli 2 punkti a tähenduses. Selles võidakse kahelda näiteks kuna menetlus toimub ex parte või on oma laadilt ajutise mõjuga. Ehk teisisõnu, „funktsionaalne“ või „menetluslik“ analüüs kuulub kohaldamisele peamiselt akti ja mitte selle vastu võtnud institutsiooni hindamisele.\n88. Võib-olla kõige tähtsam on see, et mõiste „kohus“ institutsiooniline põhimääratlus ei ole mitte ainult kooskõlas selle mõiste loomuliku tähendusega, vaid kajastab ka kõige paremini määruse eesmärki. See eesmärk on õigusemõistmise vastastikune tunnustamine ning kiirus ja ennustatavus. See eesmärk nõuab lihtsust. Ilmselgelt ei ole selle saavutamiseks kohane juhtumipõhine analüüs. Samuti eeldab see usaldust. Kui mingi üksus on ilmselt (või ei ole ilmselt) dokumendi välja andnud liikmesriigi kohtusüsteemi osa, siis miks peaks dokumenti täitev liikmesriik seadma selle asjaolu kahtluse alla, kui just ei ole tegemist väga erandliku juhtumiga?(48)\n89. Selle üldise eesmärgiga on seotud praktiline argument: kui kõnealuses määruses kasutatav mõiste „kohus“ oleks liidu õiguse autonoomne mõiste, kas siis ootaks Euroopa Kohus siseriiklikelt kohtutelt, et nood kontrolliksid vastavust selle mõiste kõikidele elementidele igal üksikjuhul, milles taotletakse määruse alusel tunnustamist? Kas iga liikmesriigi X esimese astme kohtunik, kellelt taotletakse kohtuotsuse täitmist, peaks hakkama kontrollima, kas liikmesriigi Y esimese astme kohus, mis on asjaomase kohtuotsuse teinud, on seaduse alusel asutatud püsivalt tegutsev sõltumatu ja erapooletu kohtuorgan, mis järgib võistlevuse põhimõtet?\n90. Mõistlik vastus on selgelt eitav. Seega peab põhilähenemine olema institutsiooniline: tuleb lihtsalt eeldada, et liikmesriigi tavalise kohtusüsteemi osana toimivad kohtud on „kohtud“ kõnealuse määruse tähenduses, ilma et oleks vaja midagi täiendavalt eraldi kontrollida. Kordan veel kord, et siin on tegemist vastastikuse usaldusega: kui sina pead mingit asutust kohtuks, siis pean ka mina seda kohtuks, kui ei ole veenvalt ja selgelt tõendatud vastupidist.\n91. Institutsionaalsel põhimääratlusel on veel üks tähtis praktiline järelm: see võimaldab siseriiklikes kohtutes, eeskätt esimese astme kohtutes sisemist delegeerimist. Asjaolu, et institutsiooni nimel välja antud dokumendi on allkirjastanud ametnik, õigussekretär või muu siseriikliku õiguse alusel kohaselt volitatud kohtu töötaja, tavaliselt liht-, tagaselja- või väiksemate kohtuvaidluste menetluses, ei tekita kahtlust asjaomase institutsiooni liigitamisel „kohtuks“. Küsimus, kes täpselt otsuse tegi või kes sellele alla kirjutas, võib tekkida siis, kui otsustatakse, kas dokument kujutab endast „kohtuotsust“, ent see on teine teema.\n92. Seevastu siis, kui liikmesriik otsustab delegeerida õigustmõistva funktsiooni väljapoole, st kohtusüsteemist välja, ei muutu üksus, kellele funktsioon delegeeriti, pelgalt selle delegeerimise tulemusel eelduslikult „kohtuks“.\n93. Minu meelest oleks selle eristuse eitamine vastuolus mõiste „kohus“ loomuliku tähendusega ning samuti määruse artiklitega 2 ja 3. Samuti oleksid sellel päris soovimatud ja ebapraktilised tagajärjed.\n94. Ent ehkki põhireeglid on parim praktiline lahendus valdava osa asjade lahendamiseks,(49) ei ole see teema sellega ammendatud. Alati võib ette tulla ootamatuid ja erandlikke olukordi. Lisaks sõltuks mõiste „kohus“ puhtalt siseriiklik institutsiooniline määratlus lõppkokkuvõttes täielikult liikmesriikidest ja nende kohtusüsteemi ülesehitust puudutavatest valikutest. See oleks vastuolus selle mõiste pärinemisega liidu õigusest.(50) Samas oleks oma eesmärki arvestades kohatu luua sõltumatu, täielikult autonoomne liidu õiguse mõiste „kohus“. Eeltoodud põhjustel tooks see samuti kaasa terve rea praktilisi raskusi. Seega nõuab see määratlus nii siseriikliku õiguse kui ka liidu õiguse mõõdet, mis vastavad käesolevas ettepanekus pakutud lähenemise esimesele ja teisele tasandile.\n95. Pakutud lähenemise teise tasandi osas suudan ette kujutada (vähemalt) kahte olukorda, milles võib erandlikult seada institutsionaalse põhimääratluse kahtluse alla ning hakata nüansseeritumalt hindama seda, kas asutus on või ei ole kohus.\n96. Esiteks olukorrad, kus põhimõtteliselt määruse reguleerimisalasse kuuluvate tsiviil- ja kaubandusasjade osas otsuste tegemine on liikmesriigi kohtusüsteemis sisemiselt delegeeritud, ent seda viisil, mis tekitab tõsiseid ja ilmseid konstitutsiooniõiguslikke kahtlusi teistes liikmesriikides. Selles kategoorias võib ette kujutada kaks stsenaariumi: liikmesriik võib püüda oma kohtusüsteemi raames nimetada „tavalisteks kohtuteks“ institutsioone ja/või isikuid, keda teised liikmesriigid lihtsalt ei saa sellisteks asutusteks pidada, vaatamata nende formaalsele liigitusele.(51) Teise võimalusena, jällegi väga erandlikel asjaoludel, võib ette kujutada, et liikmesriigi tavaliste kohtute töös esineb sellised häireid, mis muudavad automaatse vastastikuse tunnustamise problemaatiliseks.(52) Mõlema taolise stsenaariumi puhul peaks vajaliku korrektiivi võimaldama selliste asutuste liidu õiguse autonoomsel mõistel põhinev hindamine.\n97. Teiseks olukorrad, kus õigusemõistmise funktsiooniks loetav tegevus on delegeeritud üksusele väljaspool, mis esmapilgul ei kuulu liikmesriigi kohtusüsteemi. Võib eeldada, et võrreldes esimesega on sellise teise stsenaariumi realiseerumine märksa tõenäolisem. Käesolevas asjas näibki tegemist olevat sellise olukorraga. Jällegi peaks olema võimalik toetuda mõiste „kohus“ nüansseeritumale määratlusele, mis põhineb puhtalt liidu õigusel.\n98. Milline see määratlus peaks olema? Eeltoodud põhjustel ma ei pea kohaseks võtta tervikuna üle määratlusi, mis on välja töötatud teisese õiguse muude instrumentide erinevates kontekstides.\n99. Samas, nagu on juba märgitud (käesoleva ettepaneku punkt 80), kasutatakse määruse nr 1215/2012 sõnastuses samu termineid nagu ELTL artiklis 267.\n100. On häid normitehnilisi ja pragmaatilisi põhjuseid, miks pole vaja hakata uuesti ratast leiutama, st looma täiesti uusi määratlusi. Normitehniliselt on õiguse sidusus selle ennustatavuse ja õiguspärasuse oluline element. Nagu käesoleva ettepaneku punktides 77 ja 78 on märgitud, on see valdkond mõisteliselt juba väga killustunud. Seetõttu näib mõistlikum suund olevat püüda eri instrumente samm-sammult üksteisele lähemale tuua, selle asemel, et veel üks uus määratlus välja mõelda. Pragmaatiliselt võib väita, et selliste õigusemõistmisega tegelevate organite, mida saab nimetada „kohtuteks“, kõige iseloomulikumad tunnused on võimalik päris hästi tuvastada juba ELTL artikli 267 alusel.\n101. Eeltoodut arvestades teen ettepaneku, et sellistel juhtudel nagu põhikohtuasjas, kus organi institutsiooniline põhiliigitus on seatud kahtluse alla, võib seda liigitust täpsemalt hinnata nende tunnuste alusel, mida kasutatakse „kohtute“ tuvastamiseks ELTL artiklit 267 käsitlevas Euroopa Kohtu praktikas. Sellega seoses tuleb tuvastada, kas asjaomasel siseriiklikul organil on kõik tunnused, mida selles määratluses traditsiooniliselt loetletakse ning milleks on: organi asutamine seaduse alusel, alalisus, otsuste kohustuslikkus, menetluse võistlevus, õigusnormide kohaldamine selle organi poolt ning tema sõltumatus.(53)\n102. Ent ratta uuesti leiutamise vältimine ei välista selle täiendamist ega selle kasutamise kohandamist. Käesolevas asjas tähendaks kohandamine mitte seda, mis kriteeriume tuleks kasutada, vaid pigem seda, kuidas neid tuleks kasutada konkreetselt määruse nr 1215/2012 kontekstis.\n103. Kohandamine, mida käesolevaga ette panen, võtab arvesse eelotsusetaotluse mehhanismi ja määruse erinevaid eesmärke. Esimese puhul on tegemist dialoogiga kohtunike vahel ning see edendab liidu õiguse ühtsust. Teine on kohtuotsuste vastastikuse tunnustamise ja vaba liikumise instrument, mille eesmärgid on kiirus, lihtsus ja ennustatavus,(54) põhinedes samas vastastikusel usaldusel kohtuliku kaitse piisavate standardite vastu.\n104. See eesmärkide erinevus peab kajastuma erinevas lähenemises sellele, kuidas samu kriteeriume kohaldada. Eelotsusetaotluste vastuvõetavuse alases praktikas võib selgelt täheldada küllaltki leebet lähenemist põhimõttel „kui esinevad kahtlused, siis on vastuvõetav“. Selle paindlikkuse varasemas ilukirjanduslikus kirjelduses on mängitud võimalusega võtta vastu isegi selline eelotsusetaotlus, mille on esitanud Barataria saare kubernerina tegutsev Sancho Panza.(55)\n105. Ent määruse väga erinevat konteksti ja eesmärki arvestades tuleb neidsamu kriteeriume minu arvates kohaldada kitsalt. Muidugi nõuab vastastikune usaldus selgust ja kindlust, et piiripealsetel juhtudel pakuvad organi aktid, mida liikmesriigil palutakse täita, piisavaid garantiisid sõltumatuse, erapooletuse, võistleva menetluse ja kaitseõiguse üldise austamise osas. Eespool (punktis 101) loetletud tegureid ei tohiks seega pidada valikulisteks ega üldise hindamise rohkem või vähem olulisteks elementideks. Teen ettepaneku pidada neid selle asemel kontrollnimekirjaks.\n106. Ehk teisisõnu peaks määruse nr 1215/2012 konkreetses kontekstis kasutama siseriikliku organi võimaliku teise tasandi funktsionaalse hindamise puhul kitsast lähenemist: kõik kriteeriumid peavad olema täidetud ning kasutada ei saa asendamist ega kogumis hindamist.(56)\n107. Kokkuvõtvalt, eeltoodud Don Quijotest pärinevat metafoori kasutades: ELTL artiklist 267 tulenevat kohtu määratlust võib laiendada ning lugeda vastuvõetavaks küsimus, mille on esitanud Sancho Panza, tegutsedes Barataria saare kubernerina. Lõpuks peaks ju õiguse ühtsuse ja selguse huvides küsimustele vastamisse üldiselt suhtuma positiivselt. Ent kuberner Sancho Panza tehtud kohtuotsuste täitmine teistel saartel elavate isikute suhtes on täiesti teine küsimus.\n108. Eelotsusetaotlusest ning Euroopa Kohtule esitatud seisukohtadest ei nähtu, et Horvaatia notarid vastaksid käesolevas asjas mõiste „kohus“ institutsionaalsele põhimääratlusele.\n109. Ent kas neid ei võiks siiski liigitada „kohtuks“ välja pakutud lähenemise teise sammu alusel, st kohaldades „artikli 267 kontrollnimekirja“?\n110. Mitu asjaomast tingimust on käesolevas asjas selgelt täidetud, nagu märgib eelkõige Horvaatia valitsus. Lõppastmes on selle tuvastamine siseriikliku kohtu ülesanne.\n111. Ent minu arvates, nagu on märkinud komisjon ja arutatud täiendavalt kohtuistungil, jääb eelotsusetaotluses kirjeldatud Horvaatia notarite menetlusest selge mulje, et tegemist ei ole võistleva menetlusega. See näib olevat nii juba määratlusest tulenevalt, sest tegeliku vaidluse korral tuleb täitemenetluse seaduse artikli 282 lõike 3 kohaselt pädevus üle anda kohtutele.\n112. ELTL artiklis 267 sätestatud mõiste „kohus“ kohaldamisel ei ole menetluse võistlevus tingimus sine qua non. Ent eeltoodud põhjustel ma leian, et seda tuleb määruse puhul pidada mõiste „kohus“ sisustamisel kohustuslikuks tingimuseks.\n113. Isegi kui menetlus võib (isegi hõlpsasti) muutuda võistlevaks selle üleviimisel teise organisse, ei ole see minu arvates iseenesest piisav, liigitamaks oma pädevuse üle andev organ „kohtuks“ määruse tähenduses. Põhjus on lihtne: tegelik õigustmõistva menetluse võistlev osa leiaks aset kohtu ja mitte notari ees.\n114. Eeltoodud põhjustel teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsusetaotluse esitanud kohtu teisele küsimusele järgmiselt: selleks, et üksuse võiks liigitada „kohtuks“ määruse nr 1215/2012 tähenduses, peab see üksus olema liikmesriigi kohtusüsteemi osaks olev kohtuorgan. Kahtluse korral võib selline üksus olla siiski hõlmatud mõistega „kohus“, kui ta vastab järgmistele kriteeriumidele: 1) asutamine seaduse alusel; 2) alalisus; 3) otsuste kohustuslikkus; 4) menetluse võistlevus, 5) õigusnormide kohaldamine selle organi poolt, ja 6) sõltumatus.\n115. Teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Općinski sud u Puli-Pola (Pula linnakohus, Horvaatia) küsimustele järgmiselt:\n2 – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määrus (ELT 2012, L 351, lk 1).\n3 – Narodne novine (Riigi Teataja) nr 112/12, 25/13, 93/14.\n4 – Službene novine Grada Pule (Pula Linna Ametlikud Teadaanded nr 21/09).\n5 – Službene novine Grada Pule (Pula Linna Ametlikud Teadaanded nr 03/15).\n6 – Kohtuotsus, 11.7.1996, SFEI jt (C‑39/94, EU:C:1996:285, punkt 24); vt ka kohtuotsus, 14.1.1982, Reina (C‑65/81, EU:C:1982:6, punkt 7) ja kohtuotsus, 11.4.2000, Deliège (C‑51/96 ja C‑191/97, EU:C:2000:199, punkt 29).\n7 – Kusjuures rõhk on eelotsusetaotluse esitanud kohtu otsusel ja mitte tingimata apellatsioonikohtu omal. Kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga peab eelotsusetaotluse esitanud kohus tegema järeldused võimalikust otsusest, mis tehakse eelotsusetaotluse esitamise otsuse peale esitatud kaebuse läbivaatamisel – vt kohtuotsus, 16.12.2008, Cartesio (C‑210/06, EU:C:2008:723, eelkõige punktid 93 ja 97).\n8 – Akt Horvaatia Vabariigi ühinemistingimuste ning Euroopa Liidu lepingus, Euroopa Liidu toimimise lepingus ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingus tehtavate muudatuste kohta (ELT 2012, L 112, lk 21).\n9 – Kui ühinemisaktis ega selle lisades ei ole sätestatud teist tähtaega. Käesolevas asjas ei ole sellekohased erandid kohaldatavad.\n10 – Vt minu ettepanek, kohtuasi Nemec (C‑256/15, EU:C:2016:619, punktid 25–44).\n11 – Kohtuotsus, 13.11.1979, Sanicentral vs. René Collin (C‑25/79, EU:C:1979:255, punkt 6). Määruse nr 1215/2012 eellaste, nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELT 2001, L 12, lk 1) ja Brüsseli 27. septembri 1968. aasta konventsiooni kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELT 1978, L 304, lk 36) alusel välja kujunenud kohtupraktika kehtib samaväärselt ka määruse nr 1215/2012 puhul, kui asjaomaseid sätteid „võib pidada samaväärseks“. Vajadust tagada nende instrumentide tõlgendamise järjepidevus tuletatakse meelde ka määruse nr 1215/2012 põhjenduses 34. Vt nt kohtuotsus, 11.4.2013, Sapir jt (C‑645/11, EU:C:2013:228, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika).\n12 – Kohtuasjas Collin käsitleti Brüsseli konventsiooni, ent sellekohane praktika on ülekantav. Selle konventsiooni artikkel 54 nägi samuti sõnaselgelt ette selle kohaldamise menetlustele, mis algatatakse pärast selle jõustumist (vt käesolev ettepanek, 11. joonealune märkus). Vt äsjasemast ajast konkreetselt seoses määruse nr 1215/2012 ajalise kohaldamisega ning uute liikmesriikide ühinemisega kohtujuristi ettepanek, Kokott, kohtuasi Kostanjevec (C‑185/15, EU:C:2016:397, punkt 24 jj).\n13 – Laiema analoogia alusel on sama lähenemist kasutatud ka ühinemiseelsete (haldus)lõivude ühinemisjärgse täitmisele pööramise kontekstis – vt kohtuotsus, 14.1.2010, Kyrian (C‑233/08, EU:C:2010:11).\n14 – Kohtumäärus, 5.11.2014, (C‑254/14, EU:C:2014:2354).\n15 – Kohtuotsus, 15.2.2007, Lechouritou jt (C‑292/05, EU:C:2007:102, punkt 29 ja seal viidatud kohtupraktika).\n16 – Kohtuotsus, 11.4.2013, Sapir jt (C‑645/11, EU:C:2013:228, punkt 32 ja seal viidatud kohtupraktika).\n17 – See võib mõjutada konkreetset pädevuse alust määruses (artikkel 7 on seotud teenuste osutamise lepingutega ning artikkel 24 kinnisasja üüri või rendiga), ent see ei mõjuta allpool esitatud analüüsi.\n18 – Vt määruse põhjendus 10.\n19 – Vt nt kohtuotsus, 23.10.2014, flyLAL-Lithuanian Airlines (C‑302/13, EU:C:2014:2319, punkt 27).\n20 – Vt käesolev ettepanek, punkt 15 jj.\n21 – Kohtuotsus, 1.10.2002, Henkel (C‑167/00, EU:C:2002:555, punkt 26 ja seal viidatud kohtupraktika).\n22 – Kohtuotsus, 1.10.2002, Henkel (C‑167/00, EU:C:2002:555, punkt 30).\n23 – Kohtuotsus, 23.10.2014, flyLAL-Lithuanian Airlines (C‑302/13, EU:C:2014:2319, punkt 37).\n24 – Vt hiljutine kohtuotsus, 11.11.2015, Pujante Rivera (C‑422/14, EU:C:2015:743, punkt 20 ja seal viidatud kohtupraktika).\n25 –\tVt ühinemisakti III lisa.\n26 – Tuleb meenutada, et miski ei keela liikmesriigil taotleda selliste kavatsuste viimist siduvate õigusaktide koosseisu tavalise õigusloomemenetluse kaudu liidu tasandil.\n27 – Kohtuotsus, 15.11.2012, Gothaer Allgemeine Versicherung jt (C‑456/11, EU:C:2012:719, punkt 26 jj).\n28 – Mõiste „kohtuotsus“ (horvaatia keeles „sudska odluka“) ise viitab selle asutuse laadile, kes peab taolise akti vastu võtma. Määruse artikli 2 punktis a sisalduv teine nõue, et kohtuotsused peavad pärinema „liikmesriigi“ kohtutelt, ei ole käesolevas asjas teemaks.\n29 – Määruse ingliskeelses versioonis kasutatakse samas tähenduses termineid „kohus“ ning „kohus või tribunal“. Teen seda samamoodi ka käesolevas ettepanekus. Teised keeleversioonid on järjekindlamad ja püsivad ühe termini juures.\n30 – Kohtuotsused, 2.6.1994, Solo Kleinmotoren (C‑414/92, EU:C:1994:221, punkt 17) ja 14.10.2004, Mærsk Olie & Gas (C‑39/02, EU:C:2004:615, punkt 45).\n31 – Mõiste „kohtuotsus“ hõlmab teatavaid akte, mille on vastu võtnud „kohtuametnik“. Sellised ametnikud saab seega lugeda „kohtu“ osaks (vt kohtuotsus, 2.6.1994, Solo Kleinmotoren (C‑414/92, EU:C:1994:221, punktid 16 ja 17). Ent käesolevas asjas on täitedokumentide andmine delegeeritud institutsioonilisest kohtusüsteemist väljapoole notaritele ning mitte sisemiselt kohtusüsteemi sees.\n32 – Kohtuotsus, 1.10.2015, ERSTE Bank Hungary (C‑32/14, EU:C:2015:637, punkt 47).\n33 –\tVt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määruse (EL) nr 650/2012, mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste tunnustamist ja täitmist, ametlike dokumentide vastuvõtmist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist (ELT 2012, L 201, lk 107), põhjendus 20.\n34 – Akti vastuvõtmise dokumenteeritud menetluskäigust ei nähtu, miks artikkel 3 lisati.\n35 – Mida juba nende nimest tulenevalt peetakse pigem täitevvõimu osaks erinevalt kohtutest. Paralleelses õigusaktis viidatakse neile kui „haldusasutustele“ (vt käesolev ettepanek, 41. joonealune märkus).\n36 – Märgin samuti, et Ungari notareid ei ole mainitud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 805/2004, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta (ELT 2004, L 143, lk 15), võrdväärse artikli 4 lõikes 7. Vt vastupidi ka käesoleva ettepaneku 33. joonealune märkus määruse nr 650/2012 põhjenduse 20 kohta.\n37 – Vt nt määrus nr 805/2004 (Euroopa täitekorraldus), määrus nr 650/2012 (pärimine), tsiviil- ja kaubandusasjade kohtualluvuse ning neid käsitlevate kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise Lugano 16. septembri 1988. aasta konventsioon (ELT 2007, L 339, lk 3); nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000 (ELT 2003, L 338, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1896/2006, millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus (ELT 2006, L 399, lk 1); nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 4/2009 kohtualluvuse, kohaldatava õiguse, kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise ning koostöö kohta ülalpidamiskohustuste küsimustes (ELT 2009, L 7, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 606/2013 tsiviilasjades määratud kaitsemeetmete vastastikuse tunnustamise kohta (ELT 2013, L 181, lk 4) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrus (EÜ) nr 861/2007, millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus (ELT 2007, L 199, lk 1).\n38 – Nt mõiste „kohus“ võib olla määratletud määruse kohaldamisala kaudu, nagu on tehtud määruse nr 2201/2003 artikli 2 lõikes 1 ning määruse nr 650/2012 artikli 3 lõikes 2. Mõlemal juhul on liikmesriikidel teatavad kohustused teatada komisjonile (kohtusüsteemi mittekuuluvad) asutused, mis on hõlmatud mõistega „kohus“ (määruse nr 650/2012 artikkel 79, määruse nr 2201/2003 artikkel 68). Teise lähenemise puhul kasutatakse otsest tuginemist liikmesriigi määratlustele (st kohtud on need asutused, mis on igas õiguskorras kohtuteks määratud). Nii on see Lugano konventsiooni artiklis 62, millele Saksamaa ja Šveitsi valitsus sõnaselgelt viitavad.\n39 – Vt nt määruse nr 606/2013 artikli 3 punkt 4, milles on määratletud „väljaand(e)v(ad) asutus(ed)“ kui „õigusasutus(ed)“ ja teatavad muud asutused, mille otsuseid „võib õigusasutus läbi vaadata ja otsustel on samasugune õigusjõud ja õiguslikud tagajärjed nagu samas asjas tehtud õigusasutuse otsusel“.\n40 – Määruses nr 861/2007 on kasutatud veel ühte lähenemist. Selles määruses puudub alusmõiste „kohus“ määratlus, ent määruse põhjendustest nähtub, et näiteks kõnealuse organi koosseisus peab olema üks kohtuniku kvalifikatsiooni omav isik ning kinni tuleb pidada õigusest õiglasele kohtumõistmisele ning järgida võistlevuse põhimõtet (põhjendused 9 ja 27).\n41 – Nagu nähtub selle artiklist 3. Vt ka määrus nr 805/2004. Määruses nr 4/2009 ei ole määratletud mõistet „kohus“, ent selles märgitakse, et mõiste „kohus“ hõlmab „haldusasutusi“, mis on loetletud X lisas (see loetelu sisaldab Rootsi täiteametit).\n42 – Vt kohtuotsus, 19.9.2006, Wilson (C‑506/04, EU:C:2006:587, punktid 47 ja 48), milles ELTL artikli 267 alusel välja töötatud määratlus võeti üle teisese õiguse tõlgendamiseks.\n43 – Ehkki see ei ole käesoleva kohtuasja teema, ei tohiks selline määratlus põhimõtteliselt välistada selliseid mitme liikmesriigi ühiseid kohtuid nagu Beneluxi kohus (vt määruse põhjendus 11).\n44 – Vt kohtuotsused, 2.6.1994, Solo Kleinmotoren (C‑414/92, EU:C:1994:221, punkt 17) ja 14.10.2004, Mærsk Olie & Gas (C‑39/02, EU:C:2004:615, punkt 45). Neis kohtuasjades kasutas Euroopa Kohus terminit „kohtuorgan“ ilmselt termini „kohus“ sünonüümina.\n45 – Kohtuotsus, 2.4.2009, Gambazzi (C‑394/07, EU:C:2009:219).\n46 – Kohtuotsus, 14.10.2004, Mærsk Olie & Gas (C‑39/02, EU:C:2004:615).\n47 – Kohtuotsus, 21.5.1980, Denilauler (C‑125/79, EU:C:1980:130).\n48 – See muidugi ei ole otsustav ajaomase akti kvalifitseerimisel „kohtuotsuseks“.\n49 – Seda kinnitab asjaolu, et alates Brüsseli konventsiooni jõustumisest üle 40 aasta tagasi ei ole Euroopa Kohus selles kontekstis mõiste „kohus“ konkreetset tähendust kunagi üksikasjalikult käsitlenud.\n50 – Tõendiks selle kohta, et määruse nr 1215/2012 puhul see ei olnud seadusandja tahe, on asjaolu, et algses komisjoni ettepanekus määruse kohta sisaldus mõiste „kohus“ määratlus sõnastuses „liikmesriigi määratud ametiasutus“ (Ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades, COM(2010) 748 lõplik – COD 2010/0383, artikli 2 punkt c). Seda määratlust ei jäetud siiski lõppteksti.\n51 – Selle kategooria ilmestamiseks võib tuua terve rea selgelt absurdseid näiteid. Ent olulisem on pigem rõhutada selliste juhtude puhul liidu õiguse autonoomse mõiste kasutamise eesmärki, milleks ei ole esmajärjekorras mitte liidu huvid, vaid eelkõige teiste liikmesriikide huvid.\n52 – Vt laiema analoogia korras kohtuotsus, 5.4.2016, Aranyosi and Căldăraru (C‑404/15 ja C‑659/15 PPU, EU:C:2016:198, punkt 98 jj).\n53 – Vt nt kohtuotsus, 17.9.1997, Dorsch Consult (C‑54/96, EU:C:1997:413, punkt 23), mida on hiljuti kinnitatud kohtuotsuses, 24.5.2016, MT Højgaard and Züblin (C‑396/14, EU:C:2016:347, punkt 23).\n54 – Kohtuotsus, 15.11.2012, Gothaer Allgemeine Versicherung jt (C‑456/11, EU:C:2012:719, punkt 26).\n55 – Vt kohtujuristi ettepanek, Ruiz-Jarabo Colomer, kohtuasi De Coster (C‑17/00, EU:C:2001:366, punkt 14).\n56 – Siseriiklikud kohtud on muidugi vabad (ja mõnikord kohustatud) piirpealsetel juhtudel konsulteerima Euroopa Kohtuga vastavalt ELTL artiklile 267.


Cancer Stage 3: kui kaua nad elavad? - Sümptomid September\nLümfotsüütleukeemia: mis see on ja haiguse käik\nKooma - ajukasvajate kohutav komplikatsioon\nMastopaty: kuidas kontrollida rindkere?\nVähi moodustumine on muteerunud rakuliste komponentide kontrollimatu jaotuse tagajärg. Onkotkan, järk-järgult laienev, hävitab külgnevaid ehitisi. Esmalt ei põhjusta see protsess patsiendil olulisi tundeid, mistõttu varase patoloogia diagnoosimine on keeruline. Sageli onkoloogiat ei tuvastata kohe, kuid kui see tuvastatakse, diagnoositakse sageli 3. astme vähk. Kui palju elab selle raskusastme juuresolekul?\nEmaka onkoloogiajärgse staadiumi eluiga 3\nEmaka onkoloogia on emaka koe kahjustus. Reeglina asub onkochagi keha emakakaelaosa sees. Kolmandas etapis onkopaatoloogia tundub perioodilise vere tupe sekretsioonidega. Need sekretsioonid aktiveeruvad pärast seksuaalvahekorda. Lisaks võib olla urineerimisel, seedehäiretel, paroksüsmaalse iseloomuga valu.\nKolmanda astme emaka vähk tuvastatakse tsütoloogilise rasvumise, histoloogilise analüüsi tulemusel haigusseisundit tekitavate kudete ja kolposkoopiate põhjal. Maailma klassifikatsiooni järgi mõjutab patogeensus ka väikese vaagna organeid ja vähese suguelundite koe struktuuri alumist kolmandikku. Emakavähi hilinenud etapid on sageli allutatud radioloogilisele ravile, mis on kombineeritud "keemiaga". Selle lähenemise efektiivsust hinnatakse vastavalt 5-aastase elulemuse statistikale pärast täpse diagnoosi. Statistika kohaselt on kuni 5-aastane tähtaeg 30-50% naistest, kellel on diagnoositud vähktõve staadium. Kui kaua nad elavad emakavähi teistes etappides ja mis määrab elu kestuse, võite lugeda meie saidi asjakohasest osast.\nEluaegne munasarjade vähk\nSee vähk moodustub organismi epiteelirakkude komponentidest. Sellist onkoloogiat sageli kannatavad 60-aastased naised. Sümptomid on sarnased kusepõie haiguse sümptomitele. Samuti on seedehäire sümptomid. Ähma sümptomite tõttu diagnoositakse patoloogiat hilja. 3. progresseerumise etapis toimub idanemine kõhuõõnes; ka piirkondlikes lümfisõlmedes moodustavad metastaasid. Kui munasarjavähk on metastaseerunud, on ravi järgmine. Kõigepealt eemaldatakse patogeensed kuded ja kahjustatud munasarjad. Reeglina viiakse enne operatsiooni läbi keemiaravi. Munasarjavähk on negatiivseid prognoose. Kuni 5-aastase märgini jääb alles alla 40% patsientidest.\nMao vähk on sageli inimestel vanuses 50-70 aastat. Reeglina mõjutab patoloogia mehi. Haigus teeb end tunda valu ebamugavustunde, iivelduse, oksendamise, koos verine komponentide väljastamise. Sellist patoloogiat diagnoositakse ultraheli, gastroskoopia ja röntgenkiirguse abil. Lõplik diagnoos aitab biopsiat. 3. astme maovähi korral tekib vähktõve levik kõigist mao-kihtidest. Samuti on patoloogilises protsessis kaasatud piirkondlikud lümfisõlmed. Ravi viiakse läbi kõhu kirurgilise eemaldamise teel (osaliselt või täielikult).\nVastuseks sagedasele küsimusele: kolme astme vähk, kui palju inimesi elab selle maohaigusega? pessimistlik, sest Keskmine operatsioonijärgne elulemus on 20 kuni 40 protsenti.\nKopsuvähk lõpeb sageli patsiendi surmaga. Kolmandas etapis jõuab onkochag kuus sentimeetri diameetrini (ja mõnikord ka rohkem). Samal ajal on metastaatilised koosseisud piirkondlikes sõlmedes juba olemas. Kui röga ikkagi kaob, peab see sisaldama vere lisandeid. Haiguse tuvastamiseks viiakse läbi radioloogia, mis võimaldab määrata kahjustuse asukohta ja selle struktuuri. Lisaks viiakse läbi bronhoskoopia, mille tõttu on muudetud kudede olemasolu visuaalselt diagnoositud. Abimeetmena viiakse läbi CT ja MRI (seepärast võib onkokarpuse lokaliseerimine olla võimalikult täpselt teada).\nRavi meetod sõltub vähi esinemisest. Kõige tõhusam radikaalne operatsioon. Kui sekkumist ei ole võimalik läbi viia, määratakse patsiendile palliatiivne ravi, kõrvaldades sümptomid. Prognoosid sõltuvad ravimeetoditest. Üldjuhul jääb pärast operatsiooni umbes pool patsientidest ellu. 3. astme mitteoperableeruvate kahjustuste esinemisel on prognoos märgatavalt halvenenud. 5 aastat elab vähem kui 10% patsientidest.\nMaksahaigus esineb sageli teisese vähiuuringuna. Onkoloogia 3. etapis muutub uus moodustumine kasutuskõlbmatuks. Kõik võetud meetmed on suunatud haiguse kulgu nii palju kui võimalik ja vähihaigete patsiendi elukvaliteedi parandamisele. Tavaliselt kannatavad sellist kahjustust põdevad inimesed keemiaravi, samuti kiiritusravi käigus.\nSelleks, et arst saaks täpselt öelda, kui kaua nad elavad 3. astme maksavähiga, tuleb lõplikult diagnoosida ja hinnata ravivõimalusi. Keskmiste hinnangute kohaselt elavad sellise vähi inimesed maksimaalselt 6-8 kuud. Siiski tuleks alati meeles pidada, et vähihaigete täpne elu sõltub ravi efektiivsusest ja kogu organismi üldisest tugevusest. Teisisõnu võib elu kestus kõrvale kalduda keskmisest väärtusest nii ülespoole kui ka allapoole.\nKui palju inimesi elab munasarjade vähi 3. etapp, sõltub sellest, kuidas mõjutab naise keha metastaasi. Metastaaside suurus ulatub 2 cm-ni. Kuid isegi sellise raske diagnoosi korral on naisel võimalus ellu jääda, kui keemiaravi operatsioon ja käik on edukad. Mõnedel juhtudel saavad patsiendid täielikult haigusest haigestuda ja elavad nii nagu enne, kui kasvaja avastatakse.\nEluea sümptomid ja põhjused\nHaiguse tulemus võib olla surmav. See haigus on üks kõige ohtlikumatest, mis põhjustab naistele tugevat valu. 3. etapis lõpetavad metastaasid organi täielikult, mille tõttu valud intensiivistuvad. Haiguse negatiivne külg on see, et see võib levida teistesse elunditesse. Ravi tuleb läbi viia igal etapil.\n3. astme munasarjavähi sümptomid:\nMuutke väljaheite järjepidevust.\nVähkkasvajate komplikatsioonide edasilükatud faasis esineb:\nNaiste vähk võib põhjustada kolme tegurit:\nluues pahaloomuliste kasvajate jaoks soodne keskkond.\nAstsiit esineb 90% -l juhtudest haiguse täpselt kolmes staadiumis ja on sekundaarne patoloogia, mis esineb kasvaja taustal. Astsiidi manifestatsioon esineb suure koguse vedeliku moodustamisel kõhupiirkonnas. Naisel on see tüsistus ebamugav. Samal ajal süveneb munasarjavähk ja hakkab kiiremini liikuma. Isegi positiivse tulemusega ravi korral suureneb korduvkorduse tendents korduvalt.\nMunasarjavähi esinemine 3\nRavimi järgi ei saa eeldatavat keskmist elulemust pärast kasvaja ravimist määrata, sest seda mõjutavad naiste kehad. Vanust võib seostada olulise teguriga, sest noorematel patsientidel saab rakke uuendada kiiremini kui vanematel naistel.\nKuid ikkagi, arstid märgivad kõrget taset ja annavad positiivse prognoosi isegi pärast ravi alustamist 3 haigusseisundi jooksul. Pärast operatsiooni võimaliku kordumise vähendamiseks tuleb regulaarselt külastada günekoloogi. Kui tunnete väikseid valu vaagnapiirkonnas, peate viivitamatult abi saamiseks pöörduma spetsialisti poole.\nPaljud munasarjavähiga patsiendid on huvitatud pärast operatsiooni ja keemiaravi käigust. Paljud patsiendid võitlevad vähktõvega 3 staadiumiga 5 aasta jooksul, samal ajal kui neil on positiivne tulemus ja täielik haigusseisund. Statistika järgi on elulemus pärast ravi 75-90%. Protsent sõltub ettenähtud ravist, samuti oluline on patsiendi vanus ja tema tervislik seisund.\nDiagnoosimisel "munasarjade vähi 3. staadiumis", kui palju naisi elab, ei saa kindlalt öelda. Paljud tegurid mõjutavad oodatavat eluiga. See võib hõlmata patsiendi vanust, täiendavate krooniliste haiguste esinemist. Oluline on ka naise emotsionaalne meeleolu, kui ta ei looda positiivse tulemuse saavutamiseks, siis see pole nii. Positiivne suhtumine on oluline haigusravi komponent.\nMunasarjavähi ravi efektiivsus\nTänu tänapäevastele arengutele ja munasarjavähki ravivate uuenduslike süsteemide kasutusele võtmisele on haigusega võimalik toime tulla 3-ga ja isegi 4-faasis. Seega ei peeta ekspertide sõnul enamiku lootusetuks munasarjavähi faasi 3. Tasub kaaluda, et valu mis tahes vaagnapiirkonnas peaksite kohe pöörduma arsti poole.\nVähktõve ravi spetsialist on onkoloog. Ta määrab ravi ja teeb sobiva diagnoosi. Diagnoosi kinnitamiseks on välja kirjutatud ultraheliuuring ja ka kasvaja marker CA 125. Laste 3 vähiravi aluseks on üldine kliiniline pilt (kasvaja asukoht, haigusseisundi komplikatsioonid). Praeguseks ravitakse haigust kahel viisil: kirurgia ja keemiaravi.\nSageli määratakse kemoteraapia enne operatsiooni. Antibiootikumid on ette nähtud ka pahaloomuliste rakkude jagunemise vähendamiseks. Nende ravimite positiivne tunnusjoon on pärast operatsiooni retsidiivide vähenemine. Spetsialist näeb ette keemiaravi, mis põhineb patsiendi individuaalsetel omadustel.\nOperatsiooni ajal kasvaja poolt mõjutatud kudede eemaldamine. Kaasaegses onkoloogias eelistatakse laparoskoopilist operatsiooni, kuna need vähendavad märkimisväärselt vigastusi, suuremat tõhusust ja kiiret rehabilitatsiooni. Pärast operatsiooni määratakse uuesti keemiaravi, mis võib tappa pahaloomuliste rakkude jäänuseid.\nNaiste elulemust 3 kasvaja staadiumis mõjutavad paljud näitajad: haiguse kulgu keerukus, metastaaside olemasolu teistes elundites, organismi individuaalsed omadused. Õigeaegne ligipääs arstile ja nõuetekohane ravi võimaldab teil suurendada patsiendi oodatavat eluiga ilma relapsi kordamata.\nPahaloomuline kasvaja on muteerunud rakkude kontrollimatu ja ebatüüpilise jaotumise tulemus. Tuumorirakud, mis suurenevad järk-järgult, hävitavad lähedal asuvaid struktuure. Esialgsel perioodil ei põhjusta selline protsess vähktõvega patsiendil subjektiivseid tundeid, mis oluliselt raskendab haiguse diagnoosi ja prognoosi. Enamikul juhtudel on patsiendil diagnoositud vähk, 3. etapp, kui kaua nad elavad, olenevalt vähi tüübist ja asukohast.\nEmakasisese vähi 3. etapp: kui kaua nad elavad?\nEmakavähk on emakakoe pahaloomuline kahjustus, kus elundi emakakaelas paikneb kasvaja valdav asukoht. Kolmandas etapis ilmneb patoloogiast sagedane verejooks tupest, mis süveneb pärast vahekorda. Paljud patsiendid kannatavad paroksüsmaalse valu, urineerimisraskuste ja seedetrakti häirete all.\nEmaka vähktõve 3. faas diagnoositakse patoloogilise koe väikese osa tsütoloogilise määrdumise, kolposkoopia ja histoloogilise analüüsi põhjal. Vastavalt rahvusvahelisele klassifikatsioonile levib pahaloomuline kasvaja praegusel etapil vaagnaelundite ja vähistest suguelundite kudede alamast kolmandikust.\nEmaka vähktõve aeglased on tavaliselt rekombinantse kemoteraapiaga kiiritatud. Sellise ravi efektiivsust hinnatakse vastavalt patsiendi viieaastase elulemuse statistilistele andmetele pärast lõpliku diagnoosi määramist.\nEmakakaelavähi 3. faas - kui palju elus sõltub vähivastase ravi adekvaatsus. Viie aasta vanuseks on reeglina 30-50% vähiga naised ellu jäänud.\n3. munasarjavähi faas: kui kaua nad elavad?\nMunasarjavähk on moodustatud elundi epiteelirakkudest. Seda tüüpi keskkonda diagnoositakse peamiselt üle 60-aastastel naistel. Kliinilises pildis domineerivad põie haiguse sümptomid ja seedetrakti kroonilised häired. Sellised hägused sümptomid põhjustavad tuumori hilinenud avastamist.\nMunasarjavähi kolmandal etapil ulatub pahaloomuline kasvaja kõhuõõnde ja moodustab piirkondlike lümfisõlmede metastaatilise oksüdatsiooni.\nSelle patoloogia ravimeetodiks on vähkkasvajate kudede kirurgiline eemaldamine koos mõjutatud munasarjadega. Enamikul juhtudel eelneb radikaalne väljapressimine tsütotoksiliste ravimite võtmise käigus.\nMunasarjavähk kolmandas etapis on ebasoodne. Seega ei ületa kõnealuse patoloogia keskmine viieaastane elulemus 40%.\nMunasarjade vähk 3. etapp: kui palju elab?\nMao pahaloomulised kasvajad on väga sageli leitud 50-70-aastastel inimestel, kellel on meessoost populatsiooni domineeriv kahjustus.\nHaigus avaldub valusündroomi, iivelduse ja oksendamise arengus, mille käigus määratakse vereproovid isoleeritud massides. Patoloogia diagnoosiks on ultraheliuuring, kontrastaalradioloogia ja gastroskoopia. Lõplik diagnoos tehakse biopsia põhjal (muteerunud koe väikese osa histoloogiline analüüs).\nMaavähi kolmandat etappi iseloomustab pahaloomuline kasvaja levik kõikidesse kihtidesse ja piirkondlike lümfisõlmede kaasamine patoloogilises protsessis. Haiguse ravi hõlmab radikaalset operatsiooni, et eemaldada kogu mao osa.\nHaigusprognoos on sel juhul väga ebasoodne. Patsientide keskmine ellujäämine pärast radikaalset sekkumist on vahemikus 20-40%.\nKopsuvähi 3. etapp: kui kaua nad elavad?\nVähiga patsientidel peetakse vähktõvega seotud peamistest surmapõhjusteks kopsu süsteemi pahaloomulisi kasvajaid. Kopsuvähi kolmandas etapis ulatub pahaloomuline kasvaja läbimõõduga üle 6 cm. Samal ajal diagnoositakse ka sekundaarsed neoplasmid piirkondlikes lümfisõlmedes.\nAndmeperioodil patsientide peamised kaebused on järgmised:\nkrooniline kuiva köha;\npüsiv madala kehatemperatuur;\nValu diagnoosimiseks kopsuvähki vajab radioloogia, mis selle tulemusel määrab onkoloogilise fookuse lokaliseerimise ja struktuuri. Arst juhatab patsiendile ka bronhoskoopiat, mille käigus muteerunud kudede olemasolu on visuaalselt kindlaks määratud. Täiendavad diagnostilised protseduurid hõlmavad kompuutertomograafiat ja magnetresonantstomograafiat, mis määrab kindlaks kihi kihilise keha skaneerimise abil kasvaja täpse asukoha.\nKopsuvähi ravimeetod sõltub patoloogia levikust. Kõige efektiivsem vähivastane meetod loetakse radikaalseks operatsiooniks. Kui onkoloogilises patsiendis ei ole võimalik töötada, on talle ette nähtud palliatiivravi, mis on suunatud haiguse üksikute sümptomite kõrvaldamisele.\nHaiguse prognoos sõltub kopsukasvajate ravimeetodist. Pärast operatsiooni patsiendi ellujäämine on 40-50%. Kolmandas etapis on kasutamiskõlbmatuid onkoloogilisi vorme põdevatel patsientidel väga negatiivne prognoos. Nende patsientide viieaastane elulemus ei ületa 10%.\nMaksavähi 3. etapp: kui palju on elus jäänud?\nEnamikel juhtudel toimub maksavähk sekundaarse onkoloogilise protsessina. Kolmandas etapis peetakse selle organi vähki kahjustust mitteoperatiivseks vormiks, mille puhul toetav ravi on suunatud vähihaigete patsiendi elukvaliteedi võimalikult paremale paranemisele. Selle patoloogiaga patsientidel antakse punkti kemoteraapia ja kiiritusravi.\nVähktõve 3. etapp, kui palju patsiente elab sellel onkoloogia kujul, võib öelda alles pärast lõpliku diagnoosi andmist ja ravi väljavaadete hindamist. Seda tüüpi vähiga vähiga patsientidel elab keskmiselt 6-8 kuud pärast diagnoosi täpset kinnitamist. Kuid ärge unustage, et igal juhul on kõik puhtalt üksikisikud.\n3. faasi kopsuvähiga saab positiivse tulemuse. Minu isal oli maksakahjustusega mitteväikerakuline kartsinoom. Arstid kasutasid meie ravimisel sihtmärgi "iressu", samuti langesid ravimid metastaaside kaotamiseks. Pika aasta jooksul ravitud metastaase ei leitud ja pärast seda, kui neil oli pakutud toimingut, eemaldasid nad sealt lahkumise. Jah, me võttis ka ravimtaimede infusiooni. Olen kindel, et see aitas meil palju tugevdada meie tervist ja suurendada isast puutumatust. Meil on hea onkoloog ja hea ravimtaim.\nVjatšeslav, palun lahkesti kirjutan, milliseid rohttaimesid teie isa võtsid? Ja millist ravimit metastaasid raviti?\nMinu emale ei ole veel diagnoositud emakakaelavähk 3 kraadi. Kui see on kinnitatud, saab seda kuidagi ravida.\nVähi eluiga 3 kraadi\nVaatamata intensiivsele meditsiinilisele arengule, on vähktõve probleem surmaga lõppevate haiguste hulgas kriitiline. Kõige sagedamini registreeritakse kopsu, maksa, mao, soolte (paksu osa), piimanäärmete ja söögitoru pahaloomulisi kasvajaid. 3. astme vähi diagnoosimisel sõltub oodatav eluiga kahjustatud koe asukohast, kogusest, metastaaside esinemisest ja lümfisõlmede kaasamisest patoloogilises protsessis.\nMis on 3. astme vähi eluea pikkus?\nTerapeutiline toime sõltub suuresti pahaloomulise protsessi lokalisatsioonist. Näiteks, kui leitakse rinnavähk. Kirurgilise eemaldamise haridus, kiirguse kursused ja keemiaravi on laialt levinud. See terapeutiliste meetodite kombinatsioon võib märkimisväärselt aeglustada haiguse progresseerumist ja vältida metastaasi.\nMis puudutab lokaliseerumist ajus, siis ei ole see operatsioon alati võimalik tuumori kättesaamatu tõttu ja konservatiivse ravi isoleeritud kasutamine ei anna alati head tulemust. Sellega seoses kannatab patsiendi elukvaliteet kiiremini, selle kestus väheneb.\nDiagnoosimisel pööratakse erilist tähelepanu rakulisele koostisele, mille põhjal võib eeldada, et kasvaja on agressiivne, et määrata kindlaks kasutatava ravi väljavaated. Prognoos sõltub ka kaasuvate haiguste esinemisest.\nPeamine näitaja, mille järgi eeldatav eluiga on hinnanguline, on viieaastane elulemus. Rinnavähk võib ulatuda 50% -ni. Siin on ravi masteektoomiaga, kemoteraapia metastaaside pärssimiseks piirkondlikele lümfisõlmedele ja ümbritsevatele organitele, samuti kaugelearenenud elundite levikule. Ilma ravita ei ületa elulemus 15%.\n3-aastastel maksahaigustel eluea pikkus\nMis puudutab pahaloomulisi maksakultuure, siis viie aasta elulemus ei ületa 14%. See on tingitud patoloogilise progresseerumise kõrgest kiirusest. 3-4 kuu jooksul võib vähi staadium suureneda esimesest neljandikust.\nVäärib märkimist, et kemoteraapia pole antud juhul alati edukas, mistõttu on ratsionaalsem kasutada kemoemboliseerimist või radiofrekvenentset emboliseerimist.\nKui jõuab 3 kraadi, siis eesnäärme onkoloogia hõlmab ümbritsevaid kudesid patoloogilises protsessis koos metastaaside moodustumisega põisas, seemnepudelites ja soolestiku erinevates osades.\nSageli tuvastatakse selline meessoost onkoloogia 60 aasta pärast. Sellega seoses ei kasutata kirurgiat ega kemoteraapiat alati, sest neil võib olla patsiendi kehale oluliselt rohkem kahjulikku toimet kui kasvaja ise.\nViie aasta pikkune ellujäämismäär jõuab 80% -ni, nii et arstil on taktika dünaamiliselt jälgida patsiendi diagnoosi pärast ja teha otsus neoplasmi suurenemise alusel.\nPankrease kasvaja 3 kraadi\nKui ravimata, siis viie aasta elulemus ei ületa 7%, kuid pärast raadiosageduslikku ablatsiooni, operatsiooni (Whipple'i kirurgia) suureneb see näitaja 18% -ni.\nKui kasvaja talitlushäire on soovitatav perkutaanne transhepaatiline drenaaž (verejooksu normaliseerimiseks sapijuha paigutamine).\nKopsuvähk 3 kraadi\nSõltuvalt rakulistest koostistest on viieaastane elulemus varieeruv 13% (väikerakuline vähk) kuni 24% (mitteväikerakk). Prognoos sõltub ka pleura, perikardi kahjustuse, kaugemate metastaaside esinemisest ja kirurgilise sekkumise ulatusest kaasamise astmest.\nKiirguse ja keemiaravi ülesanne on vähendada kasvaja mahtu, et leevendada metastaase. Palaviku kahjustuse korral viiakse läbi torakotsenteede kogunenud vedeliku (efusioon) eemaldamiseks.\nMao vähk 3 kraadi\nSoodsaim prognoos on täheldatud siis, kui vähk asub südame piirkonnas. Elulemus jõuab 15-35% -ni, sõltuvalt protsessi ulatusest ja keemiaravi ajal, võib see määr ikkagi suureneda.\nKirurgilise sekkumise kasutamise otsus tehakse kasvaja lokaliseerimise, selle suuruse ja metastaaside esinemise tõttu kaugetes struktuurides.\nOperatsiooni absoluutne indikaator on kasvaja verejooks. 15% juhtudest viiakse see läbi, et taastada toidu läbilaskvus seedetrakti kaudu. Toodetud gastrektoomia, gastroenteroanastomoosi moodustumine, samuti staadi võimalik tootmine.\nEmakavähk 3 kraadi\nEmaka etapi 3 kehavigastuses jääb elulemus 7% -lt 14% -ni. Kõige tõhusam kiiritusravi ja kirurgia kombinatsioon.\nMis puudutab emakakaela, siis prognoos on soodsam, siis sel juhul jääb elulemus 35%. See sõltub neoplasmi invasiivsusest ja progresseerumise kiirusest. Seda tüüpi kasvajat iseloomustab kiire levik, kaasates kõik vaagnaelundid koos füsiitide moodustamisega onkoloogilises protsessis.\nKuidas suurendada vähivastaste eluiga 3 kraadi?\nOlles kehtestanud diagnoosi "3. astme vähk", onkoloogi peamine ülesanne on kindlaks määrata õige ravistrateegia. Kasvaja töövõimega tehakse kirurgiline sekkumine. Kasvaja eemaldamine viiakse läbi nii palju kui võimalik tervetes koes.\nSelles etapis on juba registreeritud metastaasid, mida nende arvu tõttu ei saa täielikult kõrvaldada. Sellisel juhul kasutatakse kiiritusravi, mida saab teha nii enne kui ka pärast operatsiooni. Keemiaravi ja hormoonravi on samuti efektiivsed (kui kasvaja on hormoonitundlik).\nKuid prognoos sõltub mitte ainult onkoloogist, vaid patsiendi enda olemusest. Siin on mõned soovitused, millele peavad järgnema kõik vähipatsiendid:\nkui teil on kaebusi, konsulteerige viivitamatult arstiga;\nregulaarselt puhastama nakkushaigusi;\ntugevdada immuunsüsteemi (vitamiine, kliimamuutusi);\nkeskenduda tervislikule "rikastatud" toidule;\nanda piisavalt aega magada, kõndida värskes õhus.\nKokkuvõttes võib järeldada, et isegi 3-kraadise vähktõve diagnoosimisel sõltub oodatav eluiga emotsionaalsest infusioonist ja patsiendi jõupingutustest.\n3. astme rinnavähk: eeldatav eluiga. Rinnavähi ravi\nRinnavähk on pahaloomuline kasvaja, mis ähvardab mitte ainult naise tervist ja ilu, vaid ka tema elu. Haigestunud patsientide arv kasvab Venemaal hüppeliselt. Kui 30 aastat tagasi registreerisid arstid viimases etapis 6000 haigusjuhtu, on see näitaja tänaseks kasvanud kaks ja pool korda. Selles artiklis püüame üksikasjalikult kirjeldada, mis ähvardab rinnavähi kolmandat taset. Naiste oodatav eluiga, tema ravi, sümptomid, mida ta tunneb, milline on ohtliku haiguse ennetamine - lugeda seda edasi veelgi.\nMis on ohtlik 3-kraadine vähk?\nAlguses mõistame, millist haigust. Arstid ütlevad, et 3. faasi naiste rinnavähk on piisavalt suur kasvaja. Diameetriga jõuab see viieks sentimeetrit, kuid see võib levida nahale: epidermid tumenevad, paisuvad, vormitakse sidrunikoorega. Harvates lümfisõlmedes on metastaasid: nad on keevitatud ja tihedad, suurenenud märkimisväärselt. Esimesel kahel etapil esinev kasvaja jääb sageli märkamatuks, nii et naine pöördub arsti poole, kui haigus on aktiivselt edasi arenenud.\n3. astme vähk on süsteemne haigus. See tähendab, et selle raviks ei piisa ainult pahaloomulise kasvaja lõikamiseks. Kõige tõenäolisemalt on kasvaja juba käivitanud mikroskoopilised metastaasid siseorganitele. Sellest tulenevalt ähvardab selline sündmuste käik ägenemisel, vähkide areng teistes kohtades, piimanäärmete amputatsioon eriti arenenud juhtudel, võib haigus olla surmav. Kui vähktõbi pärast kirurgilist operatsiooni ei ole ravitud, esineb 100% juhtudest retsidiiv.\nNagu näete, võib 3. klassi rinnavähk põhjustada pöördumatuid tagajärgi. Patsiendi oodatav eluiga sõltub tema teadlikkusest: mida rohkem ta teab haigusest, seda varem märgib ta keha negatiivseid protsesse. Sellisel juhul keskenduvad arstidele tegurid, mis võivad viia tuumori moodustumiseni. Esiteks, see on naise elustiil. Eakamad lapsevanemad naised või need, kes 30-aastaseks said rasedaks, on noorte daamlaste jaoks, kellel on sagedased kontakti kiirgusallikaga, raseda toiduga söövitavatele inimestele, haigestumise ohtu. Tuumor ähvardab vanematele kui 40-aastastele patsientidele, kes on geneetiliselt eelsoodumus haigusele, samuti need, kes on alustanud oma perioodi varakult (enne 12-aastast) ja hiljem menopausi.\nTeiseks mõjutab tervise tase kasvaja moodustumist. Patsientidel, kellel on suur vererõhu östrogeen, metaboolsed häired, rasvumine, endokrinoloogilised probleemid ja kilpnäärmehaigused, on vähk. Arsti järelevalve all peaksid olema naised, kellel on olnud genitaalide ja rinnanäärmevähk, samuti need, kes võtavad suukaudset kontratseptsiooni, kellel on rinnanäärme muutused.\nRinnavähk haigestub mitte ainult. Sellele võib eelneda mitmesugused patoloogilised protsessid kudedes. Näiteks fikseeritud fibrotsüstilise mastopaatia moodustumine korduva dishormonaalse hüperplaasia tõttu. Nende põhjused on järgmised: kõik endised sisesekretsioonisüsteemid, mis arenevad pärast abortide edasilükkamist, rindade suurendamise operatsioone, kõrvaltoimete haigusi ja vastsündinud lapse ebaõiget toitmist.\nKahjuks on haiguse "teenimine" risk otseselt proportsionaalne rinnaliiguse suurusega. Mida suurem on büst, seda täpsemalt pead selle seisundi jälgima. Anatoomilised kõrvalekalded aitavad kaasa ka vähi arengule, mis tekkis isegi siis, kui naine oli embrüo ja oli emakas. Me räägime näärmekoe täiendavate lobide olemasolust, healoomuliste kasvajate - fibroadenoomide - kaasasündinud või geneetilisest kalduvusest. Kõik need struktuurid tuleb eemaldada kirurgiliselt, sest neid on raske eristada esialgsest vähist.\nSee on kurb, kuid tavaliselt on naiste hilisemates staadiumides teadlik rinnavähk. Sümptomid ja tunnused avalduvad erineval viisil. Peamine on tihend, mida võib palpimise ajal tunda rindkeres. See ei pruugi olla pahaloomuline, kuid kliiniku visiit ei ole üleliigne. Kasvajate lokaliseerimine võib olla erinev: nii vasakul kui paremal rinnal. Ainult 2,5% juhtudest on täheldatud kahepoolseid vähilisi: teise rinnanäärme sõlme võib olla nii iseseisev moodus kui ka metastaasid. Pooltel patsientidest vähk "meeldib" asetada väljastpoolt aksillaarsele õõnsusele lähemale.\nRinnavähk, mille sümptomid ja tunnused kergetes haigusvormides ei ilmu, on kolmandas etapis naised seotud tihedate koosmõjudega. Nad ei tee haiget, kuid nad tekitavad ebamugavust: kui nad kasvavad rindkere seina, muutuvad nad kiviks karmiks, ja büst muutub sageli kinniseks kujuks. Kui nahk on kahjustatud, on see haigus märgatav palja silmaga: epidermise nahk on deformeerunud, nibelisse joonistades. Alates sellest võib minna verine või valkjas jookseb. Kui lümfisõlmed on mõjutatud, suurenevad need ja tekitavad ebamugavustunde allakate piirkonnas.\nTavaliselt on 3. klassi rinnavähk, mille kestus sõltub naise ja arsti pädevusest, on mitmesugused. Lisaks ülalkirjeldatud standardsele kliinilisele pildile võib kasvaja võtta ebaharilikke atüüpilisi vorme:\nMastiidilaadne vähk. Seda iseloomustab kiire vool, rinna valu ja selle suurenemine. Nahk on punane, kuum, puutetundlik ja pingeline. Haigus on väga sarnane mastiidiga, seega leitakse sageli diagnoosi traagilisi vigu.\nErysipelas Paistab nahkust büst, mis levib kaugelt väljapoole oma piiri ja on varrastest ja lõhestatud servadest. Naine võib järsult tõusta. Kasvaja on kergesti segi ajutine tavapäraste rütmihoogudega.\nVähkkasvaja. Väga ohtlik vorm. Tekib infiltratsioon naha lõhedesse ja lümfisõlmedesse, põhjustades kõverate tihedate koostiste tekkimist. Esineb kirstu kujul, mis katab enamuse rindkere.\nCancer Paget. Pildistab nipli: see peidab ära, sekreteerib vedelikku. Sageli on tegemist ekseemiga. Kui ravim jäetakse välja, ulatub vähk tupe sügavusesse, moodustades seal pahaloomulise sõlme.\nKõik need vormid ei ole nagu regulaarne vähk. Kuid kogenud spetsialist, kes diagnoosib teatud tüüpi haigusi, ei ole keeruline.\nNaiste rinnavähk vastavalt histoloogilisele struktuurile viitab adenokartsinoomidele või haiguse nn kindlale vormile, millel on palju üleminekuvorme. Kasvajad sõltuvad kontuuridest ja jaotusest sõltuvalt ja kanalisatsioonist. Tasub teada, et lisaks tavalistele pahaloomuliste kasvajatele võivad rinnus esineda ka mitte-epiteeli tüüpi vähid nagu sarkoom. See juhtub üsna harva - ainult 1% juhtudest. Nende diagnoos ja ravi on sarnased tavalise kasvajaga.\nRinnavähk võib jagada kahte tüüpi, sõltuvalt östrogeeniretseptorite teatud seisundi olemasolust või puudumisest (ERC). See võib oluliselt muuta haiguse kulgu, sõltub see sageli sellest ravistrateegist, mida arst otsustab. Need tuumorid, millel on ERC, on menopausile iseloomulikumad. Sama kehtib ka suuremate esmaste vähivormide puhul - umbes 70%. ERC-negatiivsed pahaloomulised kasvajad on tüdrukute puhul sagedamini enne menopausi tekkimist.\nNeed on väga ohtlikud tervise ja elukutse haridusele, mida sageli leitakse haiguse lõppfaasis, kui naisel diagnoositakse rinnavähk. Metastaasid - samad kasvajarakud, mis lümfisüsteemi abil (ja see on rinnanäärme kudedes väga arenenud) viiakse lümfisõlmedesse. Primaarsed pahaloomulised kasvajad mõjutavad peamiselt aksillaarseid, subcapularis'e ja subklaviaalseid kehapiirkondi. Siis metastaasid indekseeritakse kaela, teise rinda ja selle ümber asuvat piirkonda. Mõnikord ilmuvad metastaasid varem kui vähktõbi ise tuvastati. Sellisel juhul on vajalik kohe läbi viia kõik uuringud, et välistada rinnavähi kahjustus.\nHematogeenselt - vereringesüsteemi kaudu - metastased sisenevad teistesse elunditesse, kus nad hakkavad parasiitida. Need asuvad tavaliselt ajus, maksas, kopsudes, pleuros, luukudes. Kui luustiku struktuurid on konksul, siis kõige tõenäolisemalt nad "asuvad" vaagnapiirkonnas, kolju, selgroo, ribide, reieluu ja huulte luude vahel. Sel juhul tunneb naine valutavat valu, mis on kergesti segamini aheldatud luu- ja lihaskonna häiretega. Tulevikus muutuvad nad valulikuks, teravaks ja talumatuks, kui te ei järgi nende peamist põhjust - vähki.\nRinnavähi ravi võib olla üsna edukas, kui haigus on just hakanud arenema. Muudel juhtudel kasutatakse sagedamini agressiivsemaid ravimeetodeid. Enne kui otsustate võimalike viiside üle, peab arst tegema õige diagnoosi. Ta peab kinnitama või nõrgendama vähktõve eeldamist ning määrama ka kasvaja tüübi, millega ta tegeleb. Lisaks määrab arst kindlaks haiguse staadium ja hariduse asukoht. Diagnostilised meetodid hõlmavad: ultraheli, MRI (magnetresonantsteraapia) ja mammograafia - rindade röntgen.\nSamuti antakse naistele biopsia - mõjutatud koeplatsi histoloogiline analüüs. Menetlus on valulik, nii et seda tehakse ambulatoorse baasil kohaliku anesteesia abil. Lisaks sellele viidatakse patsiendile kõhuorganite ultraheli, selgroo radioisotoopikontroll ja kopsu röntgend. Peale selle peate läbima kõik üldised testid ja edastama lümfisõlmede digitaalse läbivaatuse.\nSee sõltub kasvaja suurusest ja tüübist, metastaaside olemasolust. Kui naisel on liiga pikk rinnavähk, on operatsioon paratamatu. See kehtib haiguse kolmanda ja neljanda etapi suhtes. Alustuseks püütakse tuumorit "tappa" kemoteraapia või hormoonravi abil. Pahaloomulise teke vabanemiseks ei õnnestu, kuid saate seda muuta ja vähendada selle suurust. Mis puutub kirurgilisse sekkumisse, siis püüavad arstid täielikult kasvajat ja haigeid lümfisõlmede välja lõigata. Töömaht võib olla erinev: olenevalt hariduse suurusest. Mõnikord peate kogu rinna lõigata.\nPärast operatsiooni määratakse rinnavähk kiirgusravi. Eesmärk on vältida tagasilangust. Esimesel viiel aastal pärast sekkumist peate regulaarselt külastama onkoloogi - kord kvartalis. Ta hindab ravi efektiivsust ja jälgib patsiendi seisundit. Naisele võidakse ette kirjutada ravimeid, mis hõlmavad narkootikumide kasutamist.\nKasvaja ei ole alati surmav. Kui 3. astme rinnavähk on õigeaegselt tuvastatud, võib oodatav eluiga märkimisväärselt suureneda. Positiivsed tulemuste probleemid aitavad kaasa arsti kirjaoskuse ja metastaaside puudumisele. Kahjuks, kui haigus jääb tähelepanuta, siis patsient elab ainult kolm aastat. Varasemate etappide puhul on viieaastane elulemus 90%.\nSelleks, et haigus ei satuks sellisesse ähvardavasse olukorda, piisab ennetusmeetmete järgimisest. Esiteks, isegi kui ta oli noor, peaks ta hoolitsema oma tervise eest: ei tohi teha aborte, õigel ajal lapsi sünnitada, korralikult rinnaga toita, süüa ka õigesti, tasakaalustatud päevade ajakava ja sporti teha. Teiseks, pärast 30 aastat, peate oma rinda pidevalt uurima: tundma seda, otsides kahtlasi tihendeid. Kolmandaks on vaja spetsialisti süstemaatilist konsulteerimist ja mammograafia läbimist: pärast 40 aastat - üks kord aastas. Haiguse ennetamine on alati lihtsam. Pidage meeles seda ja ole tervena.\n3. elupaik kopsuvähiga\nVähktõve patoloogiate hulgas esineb kopsuvähivastase seisundi 3 etapp 40% juhtudest, kuid on raske täpselt öelda, kui palju nad elavad. Kopsuvähk on kopsude epiteeli kudede pahaloomuline degeneratsioon, kolmas aste on eriti ohtlik ja seda on raske ravida. Selle tagajärjeks on õhu vahetamise protsessi keerukus. Haigus on eriti tõsine, surmajuhtude protsent on väga suur.\nKõige sagedamini on kolmanda astme vähk diagnoositud üle 50-aastastele suitsetamistingimustele. Kahjuks on viimastel aastatel juhtumid, kus diagnoositakse patoloogiat varasemas vanuses, sealhulgas naistel.\nTäieliku taastumise tõenäosus kopsuvähiga diagnoosimisel 3-ndal etapil on äärmiselt väike. Paljuski sõltub haiguse staadiumi diagnoosimise õigeaegsusest. Kopsuvähi kolmandat etappi iseloomustavad järgmised näitajad\nKasvaja on suurem kui kuus sentimeetrit, mõnel juhul viiakse järgmisse kopsuosas\nSuurte bronhide luumenuse kattumine\nMetastaaside esinemine kõigis organites kopsu lähedal\nHaigus võib olla pikka aega täiesti asümptomaatiline, patoloogiline avastamine sellistel juhtudel esineb planeeritud fluorograafia läbimise ajal. Kui alustate ravi, ootamata kliiniliste sümptomite ilmnemist, on ravi positiivsete tulemuste tõenäosus suurem.\nRavi puudumine raskekujuliste sümptomite ilmnemisel rohkem kui kolm kuud põhjustab kiiret surma 75% -l juhtudest.\nKolmanda astme vähi sümptomid\nRegulaarne agonistlik köha\nVahustuvate masside eraldamine vere osakestega\nTõsine hingeldus, mis tekib isegi minimaalse füüsilise koormusega\nKehatemperatuuri sagedane tõus, mis ei ole seotud viirusnakkuste esinemisega\nKui te hingata ja välja hingata, ilmnevad tõsised valud, mis lõpuks muutuvad talumatuks.\nVähi 3. ja 4. etapis täheldatakse kopsuverejooks. Tuumor levib suurtele anumatele, tekib suur verejooksu köha. Kui kasvaja surub kõrvutiasetsevaid elundeid, võib jäsemete turse ja valu liigeses olla.\nEnamikul juhtudest diagnoositakse iga-aastane röntgenülevaade. Kui arst teatab, et pilt muutub kopsudes, on vaja läbi viia mitmeid uuringuid, mis kõige täpsemalt tuvastaksid avastatud patoloogiate põhjusi.\nEsiteks saadetakse patsient röntgenuuringule. Kolmanda astme vähi esinemisel pildil on selgelt nähtavad olemasolevad kasvajad ja suurenenud lümfisõlmed. Haiguse esinemist võib samuti näidata elundi nihe.\nKui pildil on näha tumedad laigud, määratakse patsiendile uuring, milles kasutatakse arvutitulemograafiat. See meetod võimaldab teil kaaluda üksikuid kopsu osi ja teha täpsem diagnoos. Kui tuvastatakse kolmanda astme tuumor, tehakse bronhoskoopia - protseduur kasvaja proovi võtmiseks analüüsimiseks.\nViimased diagnostilised meetodid võimaldavad teil näha kolmanda arenguetapi patoloogiat. Selliste teadusuuringute maksumus on üsna kõrge, kuid see on palju väiksem kui vähiravi maksumus. On mitmeid täiustatud diagnostikatehnoloogiaid.\nMitmekihiline spiraalmomograafia meetod. Arvuti süsteem teostab mõne sekundi jooksul rindkere uurimist, määratleb kasvajate esinemise ja asukoha, mille läbimõõt on alla 1 mm, kõige selgemad nähud.\nPositroni emissiooniuuringute meetod. Erineb kolmanda astme vähi esinemissageduse ülitundlikkusest. Kombineerituna kompuutertomograafiaga on diagnoosi täpsus 90% või rohkem.\nOodatav eluiga vähktõvega 3\nPaljudel juhtudel sõltub vähirakkude agressiivsus kasvaja histoloogilisest struktuurist. Erinevad väikerakulised ja mitteväikeserakulised vormid. Lisaks sellele klassifitseeritakse kolmanda astme haigus staadiumis 3A ja 3B.\nStaadium 3A tekib siis, kui kasvaja on suurusjärgus 7 cm või rohkem, lümfisõlmedes ja hingetorustikus esinevad metastaasid. Viie aasta jooksul elab ligikaudu 20% patsientidest.\nVähi tüüpi 3B iseloomustab südame lihase funktsioonihäired. Sellisel juhul on elulemuse protsent vaid 8 - 10%.\nVäikerakk on haiguse kõige tõsisem vorm, seda esineb 15% -l patsientidest, kes kõige sagedamini kuritarvitavad nikotiini. Seda patoloogiat iseloomustab kiire metastaas ja lühike ajalugu. Sellise vähi kolmandas staadiumis jääb ainult 9%.\nMitte-väikerakuline kopsuvähk on kõige sagedamini levinud. See on tingitud haiguse pikaajalisest asümptomaatilisest liikumisest. Rasked sümptomid ilmnevad rasketel etappidel. Selles olukorras prognoos on pettumus, ainult viis aastat pärast diagnoosimist on ainult 17% patsientidest ellu jäänud.\nPraeguseks on 60-80% patsientidest nende diagnoosi 3. ja 4. astme kohta. Kirurgiline sekkumine nendel juhtudel on praktiliselt ebaefektiivne, sest metastaasid on levinud naaberorganitele.\nKolmanda astme kopsuvähi ravi\nTraditsiooniliselt kasutatakse patoloogia ravimeetodeid:\nKasvaja eemaldamine kirurgilise sekkumisega;\nKiirgusteraapia - mõju eritüüpi kõva kiirguse kasvajale;\nKeemiaravi - vähirakkude kasv on blokeeritud intravenoosselt manustatud keemiliste ühenditega.\nKopsuvähk on tõsine haigus, mis tapab tuhandeid inimesi igal aastal.\nPole lõplikku vastust selle kohta, kui palju inimesi kolmanda etapi kopsuvähki elab. Kõik sõltub haiguse arengust, kasutatavatest ravimeetoditest ja keha seisundist.\nOleme väga tänulikud, kui jagate\nteda sotsiaalsetes võrgustikes\nSoovitame teisi artikleid.\nLifespan koos kopsuvähiga 4 kraadi ja.\nOodatav eluiga melanoomi faasis 4\nViimase kuu jooksul tema elu ja vähipatsiendi surm lagunevad.\nRinnavähi 3. klass: milline on aja pikkus.\nMetastaasidega patsiendi elu aastal.\nKuidas erinevad kopsuvähki\nKopsu adenokartsinoom ja elu prognoos\nPatsiendi elu luumetastaasidega\nMetastaasid kondades. Kas neid saab ravida?\nAju metastaasid ja nende sümptomid, ravimeetodid ja ennustused\nVähk, 3. etapp: diagnoos ja ravi, ellujäämise prognoos\nKui arst ütleb patsiendile, et ta on diagnoositud vähiga, soovib patsient kindlasti kindlasti teada patoloogilise protsessi arenguetapi ja prognoosi.\nPaljud kardavad 3-4-ndat etappi, uskudes, et sel juhul neil pole võimalust elada. Kuid eksperdid ütlevad, et ravi võimalust määravad paljud tegurid. On juhtumeid, kui alustatud patoloogilist protsessi saab edukalt lahendada. Ja varakult haigus, vastupidi, lõpeb kahjuks. See artikkel räägib 3. faasi vähist, selle sümptomitest ja prognoosist.\nPahaloomuliste patoloogiate klassifitseerimine\nNagu juba mainitud, sõltuvad sarnase haigusega patsiendi võimalused sellistest teguritest nagu kasvaja koostis, selle tüüp, asukoht, suurus, metastaaside tüüp. Neoplasmi omadused põhinevad kolmel komponendil:\nPahaloomulise patoloogia levik, selle suurus ja tungimine lähedalasuvatesse kudedesse.\nMetastaaside olemasolu (puudumine) lümfisõlmedes.\nVähirakud teistes elundites.\nKuidas tekivad neoplasmid?\nSamuti on olemas teine klassifikatsioon, mille kohaselt eksperdid tuvastavad patoloogilise protsessi neli etappi:\nNull vähktõbe. Sellist kasvajat iseloomustab selge asukoht ja kontuur. See ei tungi teistesse elunditesse ega kudedesse. Selles etapis aitab haiguse õigeaegne tuvastamine ja piisav ravi enamasti enamikku patsientidest ravida.\nEsimene etapp. Kasvaja jõuab suhteliselt suurele suurusele, kuid see ei mõjuta lümfisõlme. Teiste organite ja kudede patoloogilise protsessi jälgi ei tuvastata. Kuna kaasaegsed meditsiinilised uuringud võivad haigestuda esimesel etapil, kui patsient soovib ajast abi, võib ta eeldada head prognoosi.\nHaiguse teine etapp. Neoplasm suureneb ja levib lümfisõlmede kudedesse. Selle olukorra prognoos sõltub kasvaja saidi koostisest ja selle asukoha iseloomustusest. Üldiselt on tänu õigeaegsele diagnoosile ja piisavale ravile enamikel patsientidel täielik ravivastus.\n3. astme vähk. Selles etapis kasvab kasvaja kiiresti ja areneb. See tungib kudede ja elundite läheduses. Välise vähktõve patoloogilise kauguse fookused puuduvad. See asjaolu on soodustegur. Kuid metastaasid leitakse lümfisõlmedes. Paljud patsiendid ja nende sugulased küsivad spetsialistidele järgmist küsimust: kui kolmes etapis vähk on, siis kui palju patsiente nad elavad? Arst ei saa kindlalt vastata. See kõik sõltub konkreetsest olukorrast. Prognoos määrab kindlaks sellised aspektid nagu haiguse lokaliseerimine ja inimkeha üldine seisund. Sõltuvalt nendest seisunditest muutub patsiendi heaolu kas teravaks või ravi ajal suhteliselt stabiilseks. Selles etapis on patoloogia täielikult kõrvaldamine peaaegu võimatu. Vähk muutub krooniliseks. Kuid kaasaegsed ravimeetodid võivad parandada inimeste seisundit.\nHaiguse arengu neljas etapp. Protsess mõjutab keha kaugeid organeid ja kudesid ning kasvaja jõuab väga suurele mahule. 4. astme patoloogiast täielikult taastumine ei ole enam võimalik. Ravi aitab saavutada ainult patsiendi seisundi ajutise paranemise.\nOn teada, et defektsete rakkude suurema jagunemise tulemusena tekib pahaloomuline kasvaja. Kasvajarakud suurenevad järk-järgult mahult ja mõjutavad läheduses elundeid. Patoloogiline protsess mõjutab lümfisõlmede vähkkasvaja staadiumis 3. Prognoos selles etapis on tavaliselt ebasoodne. Patsiendi oodatav eluiga sõltub sellest, milline on neoplasmi tema kehale tekitatud kahju. Kahjuks pöörduvad paljud inimesed spetsialisti liiga hilja. Nad ei anna kergete vaevuste jaoks olulist tähtsust. Patsiendi uurimine viiakse läbi juhul, kui haigus on üle võetud tähelepanuta jäetud kujul ja patoloogia iseloomulikud tunnused on ilmnenud.\nVähktõve 3 sümptomid on tavaliselt väljendunud. Nende hulka kuuluvad:\nEbatavaline higistamine öösel.\nVähktõve 3. astme manifestatsioonide intensiivsus sõltub neoplasmi suurusest ja patoloogilise protsessi arengust lümfisõlmedes. Raske ebamugavustunne kasvaja piirkonnas on seotud lähedaste kudede ja närvilõpmete pigistamisega. Lisaks sõltuvalt patoloogia asukohast võivad ilmneda muud märgid. Need on seedetrakti ja kuseteede häired, verehüübed, ebamugavustunne rinnus, neelamisraskused, jäsemete ja näo turse. Mõnel juhul patsient kannatab perioodiliselt peavalu, unisust, mõnikord minestamist. Tema hääl muutub hooruseks ja lümfisõlmed suurenevad, muutuvad tihedaks.\nVähk on patoloogiline protsess, mida iseloomustab suhteliselt kiire areng. Ja kuna sageli on juhtumeid, kus haiguse varajases staadiumis ei ole võimalik tuvastada, pöördub patsient arstiabi liiga hilja. Seetõttu ei saa vähihaigete ravis 3 inimene täielikult taastuda. Selleks, et vältida patoloogia üleminekut raskemasse vormi, kasutavad spetsialistid järgmisi ravimeetodeid:\nKirurgiline sekkumine kasvajate ja lähedalt asuvate lümfisõlmede eemaldamisega.\nRadioteraapia Seda ravimeetodit kasutatakse nii enne kui ka pärast operatsiooni. Eespool toodud protseduuri kasutatakse juhtudel, kui operatsioon ei ole võimalik.\nVähktõve 3 staadiumi kemoteraapiat kasutatakse kasvajate kasvu peatamiseks ja selle fookuste hävitamiseks. Samuti on selle meetodi eesmärk vältida patoloogia kordumist ja patsiendi elu pikenemist.\nRavimite kasutamine, mis tugevdavad keha kaitset.\nLoomulikult määratakse ravimeetodite valik patsiendi vanuse, tema tervisliku seisundi ja patoloogia arengu eripärade järgi.\nPrognoos erinevate haiguste korral\n3. astme vähihaigete puhul on küsimus, mis on äärmiselt oluline: "Kui kaua nad selle patoloogiaga elavad?". Tuleb meeles pidada, et prognoosi ei määra mitte ainult kasvaja arengu staadium, vaid ka kasvaja asukoht. Selle artikli lõigud kirjeldavad kõige sagedamini esinevaid haiguste tüüpe. Need on ennekõike naissoost suguelundite organite vähkpatoloogiaid.\nEmaka ja gonadide kasvajad\nKui sellised haigused mõjutavad endomeetriumi ja munasarjade kudesid. Kõige sagedamini esinevad need keskmise ja vanemaealised naised. Nendel elunditel on vähktõve kolmandas etapis kõhukelme alumises osas tõsine ebamugavustunne, vagina vere väljavool, eriti pärast intiimset kontakti. Urineerimisprotsess on raske, on seedetrakti häired. Emaka vähkpatoloogia avastamiseks on võimalik kasutada emotüve, eksponeerimist spetsiaalse seadme ja endomeetriumirakkude uuringu abil. Ravi hõlmab operatsiooni ja kiiritusravi protseduure. Selle haigusega on prognoos sõltuv meditsiiniliste sekkumiste tõhususest. Reeglina elab 30 kuni 50 protsenti patsientidest rohkem kui viis aastat. Suguhaiguste neoplasmi on haiguse ähmase pildi tõttu üsna raske tuvastada. Selle sümptomid sarnanevad seedetrakti häiretega. Kolmanda astme vähkpatoloogia uuringud levivad teistesse kõhukelme elunditesse. Ravi seisneb tsütostaatikumide kasutamises ja kasutamises. Prognoos peetakse üsna ebasoodsaks. Potentsiaalne eluiga patsientidel on ligikaudu 40%.\nSee haigus mõjutab enamasti mehi. Haigus on kahjulike sõltuvustega inimestele kalduv, see tähendab, need, kes tarbivad palju alkohoolseid tooteid ja suitsetavad. Patsientide keskmine vanus on vahemikus 50 kuni 70 aastat. 3. astme vähki iseloomustab tõsine ebamugavustunne, iivelduse ja vere osakestega oksendamine.\nSeda haigust on võimalik tuvastada röntgenkiirguse, ultraheli-aparatuuri ja FGDS-protseduuri abil. Täpse diagnoosi seadmiseks teevad spetsialistid organi väikese fragmendi laboratoorseid analüüse. Reeglina tehakse patsientidele kirurgia. Kuid isegi pärast operatsiooni on selliste patsientide ellujäämise võimalus vahemikus 20 kuni 40 protsenti.\nSee haigus on üks kõige raskem. See mõjutab enamasti tugevamat sugu, võttes nikotiinisõltuvust. Kopsu neoplasmi arengu viimastes etappides kasvaja suurus ulatub kuusesse või rohkemesse sentimeetritesse.\nPatsiendid kannatavad sellistest sümptomitest nagu verepilast tingitud krambid, palavik, tugev valu.\nPatoloogia tuvastatakse pärast röntgenuuringut, MRI-d ja hingamisteede hindamist bronhoskoopiga. Selles haiguses vähi 3. faasis on elulemus 40-50% (kui patsiendil tehti operatsiooni). Kui toiming ei ole võimalik, on prognoos ligikaudu 10%.\nSee patoloogia esineb reeglina teise tüüpi vähi komplikatsioonina. Kolmandal etapil ei teostata operatsiooni. Ravi aitab maksimaalselt tõsta elukvaliteeti ja pikendada seda. Patsiendile määratakse tsütostaatikumid ja kiiritusravi protseduurid. Tüüpiliselt elavad sarnase diagnoosiga patsiendid umbes pool aastat alates kasvaja avastamisest.\nSeda tüüpi onkoloogiat iseloomustab aeglane areng. Kasvaja jäljed ulatuvad mitte ainult elundi kudedesse, vaid ka lümfisõlmedesse, mis paiknevad kõhuõõnes. Kuna haiguse esialgsetest etappidest ei kaasne ilmseid sümptomeid, lükkavad patsiendid tavaliselt arstiga külastamist edasi. Sigmüootilise käärsoole kõige levinum vähk. 3. astmel on haiguse tunnused järgmised:\nRaske ebamugavustunnetus kõhukelme alumises osas.\nViivitusega väljaheide või kõhulahtisus.\nSuurte kilogrammide kadu.\nVoolav vere osakesed.\nMuudatused naha toonis.\nTuumorid levivad tihedalt paigutatud elunditesse. Kuna haiguse tüsistusi võib nimetada fistulite moodustamiseks, obstruktsiooniks, verejooksuks ja kõhuõõnde ägedaks põletikuliseks protsessiks. Seda tüüpi patoloogiat peetakse üsna tavaliseks. See esineb alatoitluse, alkoholi kuritarvitamise, suitsetamise, suure hulga rasvade toitude, marinaatide ja säilitusainete tõttu toidus. Kui paljud inimesed elavad käärsoolevähi staadiumis 3? Eksperdid ütlevad, et kirurgia ja kiiritusravi annavad võimaluse ületada viie aasta künnis 40 protsendile patsientidest.\n5. PEATÜKK LASTE-MUUDE PIIRKONNA PIIRKONNA KASVATUSEGA LOOMADE JA TUUMORPÕLLUMAJANDAMINE\nKilpnäärme goiter, mis see on?Kilpnäärmehetus on termine suurenenud kilpnäärme maht. See on patoloogia, mida väljendab haiguste rühma, mida iseloomustab kilpnäärme laienemine.Juhtub, et kilpnääre kasvab nii palju, et kaela deformeerumine ja ümbritsevate organite pigistamine.


Rickie Fowler sai isaks - Ajakiri Golf\nRickie Fowler sai isaks\nUudised 26.11.2021 1 Min lugemine\nRickie Fowleri naine Allison sünnitas 18. novembril tütre.\n„Mu elul on uus tähendus,” teatas Fowler. Tüdrukule pandi nimeks Maya.\nFowler langes tänavu edetabelis 128. kohale, kuid lõpetas siis CJ Cupil 3. koha jagamisega.\nGolfweek postitas uudise juurde ka galerii golfaritest ja nende lastest.


, Keha ohuke rasva\nKeha ohuke rasva, SPETSIFIKATSIOON\nKõik jälgimine teabega uuendatud teavitame teid õigeaegselt, võite ka saada jälgimise teavet alates ametlik veebisait. Siis saadetakse see tagasi, et kaardi maksta. See toode on kasutada infrapuna soojust, et murda rasva põletamine põhimõttega, ei saa te kasutada kõiki õhuke koor, ärge muretsege, allergia, see võib olla väga ohutu slim down ja kiire.\nKui teil on osta nüüd, Me ikka saab teile saata tööaja täna isegi kui meil on palju tellimusi iga päev. Tasuta Shipping Üle Maailma.\nKui olete rahul meie toodete ja teenuste kohta, palun jätke oma positiivset tagasisidet ja 5 tähte keha ohuke rasva 5 tähte üksikasjalik hinnang teie tellimuse. Osa meie toote link mõnele oma suhtlus.\nKui te ei ole rahul meie porducts, pls võtke meiega ühendust enne kui sa lahkud neutraalne 3 tähte või negatiivne tähte tagasiside. Palun e-posti, meile befor kui jätate negatiivse tagasiside või avada mis tahes vaidlus kohapeal.\nPeresmian Kerja Sama Persija dengan AIA di Phuket, Thailand\nSuhtlemine on parim viis lahendada probleeme. Kui te ei ole rahul kvaliteeti teie osta meie poest, saate tagastada või vahetada oma punkte 30 päeva jooksul alates antud kuupäevast.\nTaotlus: 1. Esemed sai 30 päeva jooksul alates antud kuupäevast 2. Tagasi laevandus tasu tasub ostja Märksõnad: keha salendav kreem, salendav kreem, kaalulangus, Odavad keha salendav kreem, Kõrge Kvaliteediga salendav kreem, Hiina kaalulangus Tarnijad.\nFunktsioon: body slimming.