Kirjed kus märksõnaks on "suhkur (tootmine)" (30)\nSahariini tarvitamine võtab hoogu. Peale hiljutise suhkruhinna kõrgenemise on nõudmine sahariini järele õige elavaks kujunenud. Paljud kehvemad inimesed tarvitasid sahariini juba mõnda aega, nüüd on aga ka teada talusid, kus samuti mindud üle sahariini tarvitamisele. Kõrge suhkruhind sunnib paratamatult paljusid sahariini tarvitajaks hakkama.\nMaal minnakse üle sahariinile. Kuigi suhkru hind harukordselt odav, on siiski märgata maal suhkru tarvitamise vähenemist, kuna sahariini tarvitamine jälle hoogu hakkab võtma. Tahetakse ka siin kokkuhoidu teostada.\nKõneldakse jälle suhkrutööstusest. Pärnust on tulnud algatus oma suhkrutööstuse käimapanemiseks. Algatajate eesotsas on Pärnu abilinnapea ins. M. Mardi, ... 9. jaanuaril on põllutööministeeriumi juures kutsutud kokku küsimuse kaalumiseks asjast huvitatud ringkondade nõupidamine. Eriteadlaste arvamistest nähtub, et suhkrutööstuse asutamine on meil raskelt läbiviidav. ...\nKas saaksime oma suhkruga läbi? Suhkrupeedi kasvatuse võimalustest meil. Läti arendab uut põllumajandusharu.\nArutlus selle üle, kas tasub ära meie kliimas suhkrupeedikasvatus sellest suhkru tootmiseks. Vastavad arvutused toodud. Autori arvates võiks meil suhkrupeedikasvatust ja suhkrutööstust arendada.\nLäti suhkrutööstus. Praegune olukord ja tuleviku väljavaated. Kas saavutis või koorem rahvamajandusele? II.\nAlla kirj.: Riias, jaanuar 1933. Tuuakse ära vastavad arvutused, mis näitavad läti talupidajate suhkrupeedi kasvatamisest saadavat tulu. Rahvamajanduslikus mõttes on läti suhkrutööstus aga kahjumit tootev. Tuuakse vastavad andmed ja arvutused. Siit järeldus - Eestisse ei tasu suhkrutööstust mingil juhul rajada.\n338(474.3) + 664.1\nmajanduselu (üldiselt), Läti / majanduselu (kohtadel), Läti / majandusgeograafia (üldküsimused), Läti / majanduskriisid, Läti / majanduspoliitika, Läti / rahvamajandus (Eestis, üldküsimused), Läti / sahariin (tootmine) / suhkru aseained / suhkruvabrikud / suhkur (tootmine)\nPärnu hakkab suhkrut valmistama. Hiljuti Pärnus peetud Pärnumaa põllumeeste koosolekul arutati muuseas ka kohaliku linnapea abi ins. Mardi poolt algatatud oma suhkru valmistamise küsimust. ... Otsustati asuda suhkrupeedi kasvatamisega katsetamisele. Kui see peaks andma ootustäratavaid tagajärgi, kavatsetakse esimene suhkruvabrik Pärnus käima panna eraalgatusel ...\n633.63 + 664.1Pärnu\nSahariini tarvitamine suureneb. Maal on paljud talud üle läinud sahariini tarvitamisele. Nagu kaupmehed kinnitavad, on nõudmine sahariini järele elav ja muutub järjest elavamaks. Näib, et mitte ainuüksi vaesem osa rahvast, vaid ka jõukamad talud võtavad suhkru asemele tarvitusele sahariini.\nSuhkur kallineb veelgi.\nNew Yorgi börsihindade tõusu mõju jõudnud ka Eestisse, kuid kuna Eestis müügil põhiliselt inglise suhkur, siis ei anna hinnatõus end nii teravalt tunda naelsterlingi kursi languse tõttu.\nSuhkrutolli tõstmisega on kauplustes nõudmine sahariini järele väga elavaks kujunenud,eriti maarahva ja kehvikute osas.\nSuhkur tänavu odavam kui kunagi varem. Käesoleval aastal on tooressuhkru hinnad langenud oma miinimum tasemele. ... Seni oli eesti turul peamiselt Poola ja Vene suhkur. ... Inglise suhkur aga, mis praegu vallutab Eesti turgu, on valmistatud suuremalt jaolt just pilliroo suhkrust ja seepärast ka palju kõrgema kvaliteediga. Inglise ja Poola suhrut pakutakse suurmüügil 7 shill. 5 penni 50 kilo eest ehk 32-32,5 krooni 100 kilo, siia juure on arvatud ka sadama ja tollikulud.\n382.5 + 664.1\nimport Eestisse / sahariin (tootmine) / suhkru aseained / suhkruvabrikud / suhkur (tootmine)\nSuhkrutolli-vaidlused riigikogus. Vallasvara aresti ja gildide varanduste seadused esimesel lugemisel. Jälle Narva kosk!\nÜlevaade 2. veebr. riigikogu koosolekust. Sotsialistide teadaanne suhkrutolli asjus. Majandusminister A. Jürman selgitused K. Asti küsimustele. Vallasvara aresti alt vabastamise seadus. Endiste gildide varade korraldamise seadus.\n328.6 + 664.1 + 337\nDemokraatlik Liit (riigikogu fraktsioon) / eesti tollisuhted (üksikute maadega) / sahariin (tootmine) / suhkru aseained / suhkruvabrikud / suhkur (tootmine) / tolliametnikud / tolliasutused / tollid / tolliliidud / tollipoliitika / tollisüsteemid / tollitariifid\nKuis leiti sahariin?\nAmeerika keemiku Fahlbergi leiutis.\nJärvamaal rändab ringi sahhariinikaupmehi. Käesoleval aastal on Järvamaal hakanud liikuma kohati ringi rändkaupmehi, kes peale muu perenaistele püüavad müütada ka sahhariini. Sahhariini müük, nagu teada, on keelatud.\nBiblioserver 2.8 | tarkvarastuudio | külastajaid: 188055293


Hypotensio orthostaticus (ld.k)\nOrthostatic hypotension (ingl.k)\nVererõhu tugev langus hetkel, mil inimene tõuseb pikaliasendist püsti.\nOrtostaatiline hüpotensioon ei ole tegelikult iseseisev haigus, vaid peegeldab häirunud vererõhu regulatsioonisüsteemi. Sellist häiret esineb rohkem vanainimestel.\nJärsul püsti tõusmisel satub arvestatav kogus venoosset verd jalgadesse, mistõttu hetkeliselt võib väheneda venoosse vere naas südamesse ning seega tekkida vererõhu langus. Normaalselt reageerivad sellele veresoonte seintes asuvad rõhuretseptorid ning püütakse taastada vererõhk kiirema südame löögisagedusega. Ortostaatilise hüpotensiooni korral on tegu selle süsteemi ühe osa häirumisega.\nPõhjuseks võib olla veremahu vähenemine (nt diureetikumide kasutamisest), veresoonte laienemine (nt kõrge vererõhu ravimid) või vererõhku kontrollivate reflekside alanemine (nt antidepressandid).\nÜht ortostaatilise hüpotensiooni vormi, mis on põhjustatud närvisüsteemi kahjustusest tuntakse Shy-Drageri sündroomina. Lisaks on olulise tähtsusega kehvveresus (aneemia) ning vere elektrolüütide (Na, K) taseme häired, samuti kiire kaalulangus.\nNagu eelpool toodust selgub, on ortostaatiline hüpotensioon tihti põhjustatud ravimitest, mistõttu on oluline teada ravimite kõrvaltoimeid.\nSümptomid tekivad püstiasendisse tõusmisel: pearinglus, nägemise hägustumine, minestus. Harvem esineb valu kaelas.\nNB! Sümptomeid soodustab söömine, kuna veri jaotub sel puhul ringi.\nHarva võivad tekkida epileptilised krambid.\nDiagnoosimise aluseks on inimese enda tüüpilised kaebused.\nLisaks tuleb mõõta vererõhku ning korduvalt hinnata selle muutumist asendi vahetamisel.\nVereanalüüsidest võib selguda kehvveresus või elektrolüütide häired.\nRavi koosneb ravimitest ning teatud reiimi muutustest.\nPeatsi tõstmine magamise ajaks vähendab hommikul tekkivat ortostaasi, samuti peab teadlikult aeglaselt püsti tõusma.\nKasutada võib nn veenisukkasid, mis hoiavad jalgade veresooned toonuses ning ei lase verel ümber jaotuda.\nVältida pikalt seismist. Tarbida piisavalt soola ning vedelikku.\nRavimitest kasutatakse mineralokortikoide (fludrokortisoon), β-blokaatoreid (propranolool) ning põletikuvastaseid aineid (indometatsiin).\nKui ortostaatiline hüpotensioon on põhjustatud ravimist, siis tuleb see ravim tavaliselt eemaldada raviskeemist ning püüda asendada mõne alternatiivse ravimiga.\nAneemiast ning elektrolüütide tasakaalu häirest tingitud hüpotensiooni ravitakse nende häirete kõrvaldamisega (rauapreparaadid, Na, K).\nPrognoos sõltub otseselt haiguse tekkepõhjustest. Kui hüpotensiooni tekitab ravim, siis sellest loobumisel võib probleem kiiresti laheneda. Peamine on siiski leida vererõhu languse põhjus ning võimalusel see eemaldada.\nKui püsti tõustes tekib pearinglus või nõrkus, tuleb kiiresti istuda ning mõni minut hiljem püüda rahulikult tõusta.\nOrtostaatilist hüpotensiooni ei ole alati võimalik ennetada, kuid oluline on teada tarvitatavate ravimite kõrvaltoimeid ning käia regulaarselt arstlikul kontrollil (vererõhk, vereanalüüsid jne), et võimalik põhjus võimalikult vara avastada.


Tööpakkumise number 620471\nMüügiesindaja töö on liikuv, kohati saad olla oma enda aja peremees. Küll aga eeldab see oskust oma aega planeerida see on meie töös üli oluline, ning seejuures tuleb olla fokuseeritud müügi-eesmärkide täitmisele. Tööaeg on E-R 8.00-16.30 ning ametisõitudeks on kasutada ettevõtte tööautod. Väljaõpe ventilatsiooni ja kütte-süsteemide tundmaõppimiseks toimub läbi koolituste ning kolleegide kõrval töötades ja õppides. Meie kollektiiv on professionaalne, ühtehoidev ja toetav.\nSul on tahe õppida ja võtta elus vastu uusi väljakutseid. Oled terane ja soovid leida lahendusi mitte vabandusi. Oskad müügiinimesena suhelda ka raskete klientidega ning jääda optimistlikuks. Kasuks tuleb varasem müügitöö kogemus ja teadmised tehnikavaldkonnas. Müügiesindaja kanditaatidelt ootame kindlasti iseseisvalt töötamise oskust ja julgust ise otsuseid vastu võtta, täpsust, kohusetundlikust ja soovi olla müügis edukas. Positiivset ellusuhtumist,naeratust näol ja rõõmsat meelt.


Palun tuvastada, mis asjad on pildil | Para-web\n/ Palun tuvastada, mis asjad on pildil\nPalun tuvastada, mis asjad on pildil\nSooviks Teie abi.\nTegin ise sellised pildid.\nMinu küsimus - mis asjad on pildil?\nNeed valged, kollakad kerad. Lähemalt vaadates kui silmad.\nPiltidele klikates näete suuremana:\nPildid tehtud kuiva ilmaga, õhtul pimedas. Proovides sama kaameraga teha kuskil mujal piirkonnas samal ajal pilti, siis selliseid asju peale ei jää. Jääb ainult sama koha peal peale. Samas ei saa see ka kaamera viga olla, kuna kohe järgmisel kaadril on need asjad kas täielikult kadunud või liikunud hoopis teise koha peale (vist sekundiline vahe piltidel).\nSaab ka teise võimsa välguga kaameraga pildile, kuid näiteks odava nutitelefoniga välguga pilti tehes neid asju sinna peale ei jää.\nKas on võimalik, et need asjad, mille saan mina sellisel kujul pimedas pildile, seda näeb teine inimene valgel ajal näiteks kujudena (inimesed, mängimas, lapsed jne)?\nPaluks täpsemat selgitust või arvamusi.\nLisaks antud kohas pole probleemi päevasel ajal olla, aga pimedas on kõhedust tekitav, oleks tunda, nagu keegi oleks läheduses, lisaks antud piirkonnas on ka magamisega probleeme ning tekivad väga imelikud ja kahtlased unenäod.\nRE: Palun tuvastada, mis asjad on pildil\nNeed on tõesti orbid.Esimeslpildil on spiraalne orb. Teised on tavalised....\nInimese silm eraldab vaid kitsast spektri vahemikku. Fotoaparaadiga on võimalik salvestada enamat.\nVõime nimetada teda orbiks. Sõnakõlks.\nTeame nendest asjadest vähe ja ammendavat vastust su küsimusele ei saa kahjuks keegi anda.\nKas ei või olla, et need on õhus kevadeti lendlevad osakesed (ebemed, seemned, õietolm vms)? Eriti, kui ütled, et päeval efekti pole - ehk siis öösel välguga pildistades peegeldub välk osakestelt? Kas ilma välguta pildistades jäävad ka peale?\nPimedas fotokas ei fokuseeri kaugeid objekte, automaatselt ei fokuseeri pimedas midagi ja seepärast jäävad pildile ka objektiivi klaasi ees hõljuvad tolmuterad, mis välklambi toimel vastu helenduvad. Nad on udused, sest nagu öeldud - fookusest väljas.\nProovida võiks pildistada statiivi pealt pika säriajaga, ilma välguta loomulikult\nMis on juhtunud minu aiaäärse kiviga. Paigutasin selle kivi sinna aianurka 13a tagasi. Oli ilusa süüga kivi ja see koht on krundil ainus koht, kus on säilinud veel vana puutumatu pinnas ja seal on teisigi suuri jääaegseid kivijurakaid. Kohe kõrval on 200 a tamm. Kivi pind oli suht sile nagu ikka kividel. Täna avastasin, et kivile on ilmunud reljeefsed sirged väljaulatuvad osad nagu puu juured. Kõrgeim koht eenduvatel osadel on üle 5 cm. Kuna see on aiast minu lemmikkoht, siis viibin seal tihti ja oleksin midagi sarnast kindlasti enne märganud. Ka keegi perest pole neid "kaikaid" ja riste kivil enne märganud.\nVõiks see olla seotud tammega? Puu on kahjuks praegu hävitamisohus, sest teatud inimesed ja ka vallaametnikud nõuavad tee rajamist vahetult tamme tüve kõrvale. Tellisin Eesti Dendroloogide Seltsilt eksperthinnangu, kus isiklikult kohalkäinud seltsi president ja asepresident määrasid puu eriti väärtuslike puude hulka ja olid kindlad puu hukkumises tee rajamisel. Olenemata sellest hinnangust jäi vald oma seisukohale truuks. Tee rajatakse ja ka kohus ei aidanud.\nNüüd siis äkki kivil sellised moodustised ilmunud. Ei tea millal, pakun, et talve jooksul!\nOskab keegi arvata, mis see on ja kas võiks olla tammega seotud või lihtsalt erosioon. Viimase küll välistaksin, sest samblik katab kogu kivi külge.\nMis see ikkagi võiks olla?\n(selle postituse viimane muutmine: 01-05-2015 21:21 PiziIngliito.)\nTaolisi asju olen pildile saanud sama koha peal isegi talvel.\nKuidas see saab tolm vms olla, kui ma juba esimeses postituses ütlesin, et sekundi pärast uuesti tehtav pilt sama fotokaga, et siis on need asjad pildilt läinud või on midagi päris kaugel (nt aia nurgas vms).\nJa teine asi, nagu ma ütlesin, tehes sama fotoaparaadiga pilti näiteks 1 km eemal või hoopis teises linnas - samal ajal, pimedas, välguga jne - ei jää ühtegi sellist kera pildile. See seotud ainult ühe kindla piirkonnaga. Näiteks lähed aia lõppu ja teed aiast eemale pilti - mitte midagi ei jää peale. Keerad 180 kraadi end ringi ja teed pildi aia suunas - jälle piltidel kerad.\nPilte mõne arvutiprogrammiga manipuleerides joonistuvad pimedusest veel rohkem taolisi objekte välja, mida neid pilte niisama peale vaadates polegi näha. Üldjuhul samasugused kerad. Pilte lähemalt vaadates on kera sees nagu nn inimese silma iiris/sisu. Nii korrapärase kui korrapäratu kujuga.\nInfo mõttes - ma olen proovinud teha pilti öösel vihmasajuga: kõik veepiisad jäävad hästi pisikeste heledate laikudena pildile. Lisaks olen proovinud pilti teha öösel uduga: sealt pole midagi näha, vaid valge pilt ongi. Seega ma tean, millised need on.\nVeidi täpsustan. Tegin katse. Inimene, kes antud piirkonnas elab, ajasin ta õhtul välja, panin tule väljas põlema. Tema nägi objekti, kirjeldas kus täpselt asub, keerasin kaamera sinna suunda ja tegin välguga pildi. Ja täpselt selle koha peal, kus tema ütles, et näeb näiteks inimest seismas, oli pildi peal suur valge kera (nagu mu viimasel pildil). See inimene näeb neid asju enamasti päeval, aga päeval ei saa ma neid pildile. Va 2x, kus ma sain telefoniga päeval välguta pildistades taolised asjad pildile.\nSamuti tehes pilti hoones sees. Inimene ütleb, et näe miskit on seal toanurgas - teed välguga pildi, jälle kera pildi peal.\nMidagi annab minu fotoaparaadil seadistada, aga mitte palju. Võin proovida erinevaid režiime.\nVarasemalt olen saanud näiteks Pärnu ja Läti piiri vahel taevas nn taldriku kujulisi asju pildile.\nMis toimub Zimbabwes Tutanhamon 13 3,012 10-04-2018 18:24\nPalun abi kadunud id kaardi leidmisel Tiiuke 7 2,858 20-12-2014 14:16\nMis on kõige tähtsam sinule? Kelluke 20 5,471 20-04-2014 22:04\nMis siis parem oleks? (EL, RU, EE jne) BleedingOutMyEyes 32 8,901 03-04-2014 22:58\nAbi ja infot palun ttlauri 4 1,808 01-10-2013 15:30\nSuur mure, palun abi. Tahanminagi 5 3,082 10-02-2013 19:24\nimelik objekt pildil reix 1 1,385 14-01-2013 09:48\nPalun abi ! Tanel244 26 8,465 15-12-2012 18:27\nViimane postitus: Samir\nKas head soovid mis panevad meid kahtlema on head? Dana 51 13,527 21-07-2012 21:20\nPalun abi. Murelik 1 6,699 09-06-2012 14:10


„Roma” näitab režissööri lapsepõlve ebastabiilses México äärelinnas 1970-ndatel.\nAparicio mängib eeskätt sisemise intensiivsusega, kuid filmi lõpus avaneb temagi ning tunnistab, mida tunneb ja mõtleb. foto: kaader filmist\nNädalavahetusel parima režissööri ja võõrkeelse filmi Kuldgloobuse võitnud Alfonso Cuaróni „Roma” intiimne peredraama on liigutav ja kohati traagiline film elust México äärelinnas ajal, mil inimesed jooksid töölt koju, sest teekond oli liiga ohtlik. Õhk oli sotsiaalsetest pingetest paks, iga nurga peal vehkis keegi püstoliga. Teisalt on tegemist visuaalselt imeilusa looga, oodiga emadusele ja lihtsa inimese tugevusele.


Leetu planeeritava tuumaelektrijaama keskkonnamõju hindamine on alanud\nLietuvos Energia AB kavandab uue tuumaelektrijaama rajamist seoses Ignalina tuumaelektrijaama 1. ja 2. reaktori sulgemisega. Ignalina elektrijaama 1. reaktor on juba suletud, 2. reaktor suletakse 2009. a lõpus.\nUus elektrijaam on kavas ehitada praeguse Ignalina tuumaelektrijaama naabrusesse (Kirde-Leetu - Läti ja Valgevene piiride lähedale). Uue tuumaelektrijaama elektriline võimsus on maksimaalselt 3400 MW ja soojusvõimsus 8700 MW.\nSeoses Leetu kavandatava uue tuumaelektrijaama keskkonnamõju hindamise algatamisega ootab Keskkonnaministeerium arvamusi, ettepanekuid ja vastuväiteid keskkonnamõju hindamise (KMH) programmi kohta kuni 26. septembrini 2007 kirjalikult aadressil Narva mnt 7a, Tallinn 15172 või e-postiga aadressil irma.pakkonen@envir.ee.\nLeetu kavandatava uue tuumaelektrijaama projekti KMH programmiga saab tutvuda Keskkonnaministeeriumi kodulehe kaudu (http://www.envir.ee/728823 ). Lisaks on projekti ning piiriülese KMH programmiga võimalik tutvuda Keskkonnaministeeriumis (Narva mnt 7a, Tallinn).


Meie selle aasta jõululaupäev võttis mõnusa pöörde. Aga alustama peaks vist siiski juba varem.\nMeil on igal aastal jõule tähistatud mitu korda - kord minu ema poolse suguvõsaga, kord Härra perega ja kord mu isa poolsete "Rakvere" sugulastega.\nSel aastal oligi juba meie maja varakult jõululõhna täis - tõime kuuse ja pühapäeva hommikul küpsetasime, koristasime ja juba olidki Härra inimesed kohal - veetsime mõnusa päeva ja kuna alustasime juba lõunast, said kaugemalt tulijad ka mõistlikul ajal veel koju sõita :) nii siis juhtuski, et juba seitsmeks oli maja tühi ja käisin ise veel korra Rakveres Tädi juures ja olude sunnil võtsime vastu otsuse, et Rakvere jõulud jäävad sel aastal vahele - mul on selle üle tõesti kurb meel.\nAga noh, kuna me Rakverre ei läinud, siis käisime jõululaupäeva hommikul koos kelgutamas ja lõunat sõime meil. Kõhud täis - tuju hea, võtsime ette Tuuli toodud laumängu.\nSee kord tuli lauale Mexican Train - polnud seda enne mänginud, aga see Domino sugemetega mäng oli tõesti vahva! Me istusime ja naersime seal laua taga, mängu seltsis vist pea 5 tundi ja kui mäng lõpuks juba lõppema hakkas, tuli Tuulil üsna ebatavaline mõte.\nMõte minna Rappa! Miks mitte!? Jõululaupäeva õhtul kell 8 otsustada, et davai - hakkame minema!\nJätsin oma mehed koju ja pakkisin Tuuli esimestesse ette juhtuvatesse talveriietesse (loe: Härra püksid ja jope läksid loosi) Sest Tuuli ei tulnud kodust üldse plaaniga täna kukile metsa jalutama minna.\nKeetsime tee termosesse valmis ja pakkisime tassid kaasa. Kuna meil polnud mõistlikku taskulampi ega laternat, siis olime leidlikud - haarasime laualt kaasa suure küünla mis meil ikka enamasti laual seisab, sidusime sellele sanga külge ja lootsime, et töötab. Mõmm autosse ja turvavööd peale ja sõit võis alata.\nTeedel oli üllatavalt palju liiklust, olime juba naljaga nõus, et raudselt on parkla ka autodest paks nagu ilusal suvepäeval :D aga selgus hoopis, et peale meie oli sinna eksinud vaid üks auto.\nLatern põlema, Mõmm rihma otsa, seljakotid selga ja matk algas. Olime kokku leppinud, et lähme vaid vaatetornini ja tagasi, sest noh pikk ring öösel pimedas ilma toimiva gepsuta polnud päris meie plaan.\nJõudsime torni juurde mõnusas jutuvadas ja selgus, et tornis olid enne meid veel 2 noort, pakkusime neilegi teed ja pidasime piknikku. Kuna tulek oli olnud nii kiire, siis tundus, et sama teed tagasi minna pole ikka äkki ka mõtet... jalutasimegi siis mööda rada edasi ja nautisime mõnusat talveöist metsa :) rabas muide polnud tegelikult üldse nii pime kui võiks arvata. Kuigi taevas oli pilves :)\nLäbi metsa me siiski parklasse tagasi minna ei tahtnud, jalutasime mööda autoteed :) meil oli täitsa mõnus suur küünlalatern, mis tegi meid ka autodele nähtavaks ja iga autoga ronisime hange ja ootasime kuni auto mööda läks. Sest noh, parem karta kui kahetseda.\nMõmm jäi ringiga rahule, meie saime oma "klaasi" jälle täis ja nüüd võib mõnusalt esimesel jõulupühal jälle lauda istuda ja minu ema poolse suguvõsaga kõhu head ja paremat täis süüa :)\nAiri ja Mõmm\nMõmmiga oma maiust välja teenimas.\nLaudtee oli küll rookimata, aga anname andeks :D\nTuuli, otsast lõpuni Härra rahvariietes :D\nVäga õnnestunud laterna valik!\n#MinuInimesed #Mõmm #RMKmatkatee #ViruRaba\n2019 aasta viimased vaibad.\njaanuar 01, 2020\nVõtsin terve aasta lõpu aega, et viimased maha võetud vaibad ka pildile ja blogisse üles saada, aga läks ikka nii, et üks vaip jõudis enne välja kolida, kui pildile sai. Need kes pildile said, saib ikka liiga udused, sest õues oli juba pime kui ma aasta viimasel päeval lõpuks pilte teha tahtsin. Aga noh, pole hullu, vähemalt pildile nad said ja uue aasta esimesel päeval blogisse ka - siis ongi juba kõik hästi! Kui ma nüüd päris aus olen, siis tegelt ei saanud kõik lõim veel otsa, ja natuke oleks esimese poomi peale veel uut vaipa ka mahtunud, aga näpud sügelesid vaatama, mis vahepeal välja on tulnud selle aasta jooksul, sest uus lõim sai viimati peale pandud veidi vähem kui aasta tagasi. Kuid nagu ikka, muid asjatoimetusi on nii palju, et ei jõua sinna taha tuppa kuduma nii tihti kui tahaks, aga võibolla seda magusam see on, kui siis vahest aega leian. :) Siit võibolla uusaasta lubadus - sel aatstal kududa rohkem kui eelmisel aastal? See annaks mulle ka võimaluse kuulata rohke\nVeidi ebatavalised lõimed\nNoh, teate seda lauset - virgad sügavad, laisad pesevad? Kui selle nüüd kanga keelde tõlkida, siis võiks see kõlada nii - virgad niietavad, laisad tõmbavad läbi soa? Noh, lugu siis selline, et eelmisel kevadel peale tõmmatud lõim sai telgedelt otsa. Noh, mis siis ikka... Vaja ju uus panna... Aga siis kui viimase vaiba maha võtsin, jätsin viimased lõime jupid veel läbi soa ja tõmbasin sõlmed peale. Pidasin pisut naabrinaisega nõu ja rääkisin talle ka oma mõtet - mis oleks, kui seoks uue lõime vana lõimega kokku ja tõmbaks poomi peale läbi soa? (Mul on 30/10 suga) Naabrinaine vangutas pead. Arvas ilmselt, et ma olen peast soojaks läinud ja ütles, et noh, eks sa siis tee proovi! Käärisin see kord veidi vähem kui eelmine kord ja see mis sidudes pärast üle jäi, selle võtsin maha. (Need vana lõime jupid võtsin poomilt maha) Sidusin siis terve vihi lõime vanaga kokku ja kutsusin naabrinaise appi seda peale keerama. Ta tuli, vangutas veidi pead ja küsis, et aga kus mu rist on?! Noh, tõ\n  Umbes aasta tagasi kolisid meie majapidamisse kangasteljed. Need täitsa vahvad leiutised tulid üsna naljaka juhuse läbi - lobisemise käigus viskasin õhku mõtte, et mul võiks kodus teljed olla küll, sest kuskil mujal võõraste telgedega kudumise jaoks peaks võtma eraldi aja ja siis kõik projektid korraga valmis tegema, sell ajal oli aga Pisike Inimene alles 9 kuune ja see poleks kõne alla tulnud. Noh, läks mööda mõni nädal või ehk kuu, kui Naabrinaine helistas, et kellegi on teljed üle, ega mina neid omale taha? Noh, lubasin et mõtlen veidi. Ise mulle tundus, et võiks ju teised olla küll, aga et noh... ajaga on nii nagu on ja esialgu olid nad ka väljaminek... Mõtlesin, et olen kaval ja helistan isale - tema ütleb ikka alati, et pole sul seda kola koju vaja ühtki! Aga sel korral.... ta teatas selle jutu peale, et noh, jumala eest, kui sul vaja on - too aga ära... See polnud küll päris see mida ma plaanisin, aga mul oli veel üks õlekõrs - ema! Tema enamasti on ka seda\nHei! Olen ühe vahva poisi ema ja töötan rekkajuhina, vaba aja sisustamiseks leian palju erinevaid võimalusi ja eks seda kõike võite edaspidi minu blogist leida! Jällelugemiseni.


Esimene laine müük Apple'i uus nutitelefon on pühib kogu Lääne-Euroopa riikides, luues uusi lugusid pikka tundi järjekorrad ja pulbitsev kirg neid. Apple esindajate kvartali avalikustatava konverentside ei jäta võimalust uhkeldama hea iPhone müügi dünaamika Venemaa, nii seekord meie riik ei saanud jõudsalt järjekorda hiljemalt nutitelefonid ja ametlikud poe teha, et iPhone 6 ja iPhone 6 Plus see on järgmisel nädalal. Low-end mudeli selle lihtsaim konfiguratsiooni 16 GB mälu on hinnanguliselt 31 990 rubla versiooni iPhone 6 Plus peavad maksma viis tuhat rubla rohkem.\nKui teie plaanid hõlmavad lugu järeltulijad sündmus, mis võimaldab teil osta tagasi 2014. aastal uue iPhone oli üks esimesi vene, siis enne ametlikku müügi ilma vahendajate ei saa teha. Shop Esimese Store pakub juba katkestada valus ootus rõõmu omamise uus iPhone 6 vaid 54990 rubla, kui me räägime muudatusi 16 GB mälu. Variant 64 GB mälu maksab ainult 5000 rubla kallim, kuid vanem modifitseerimine 128 GB mälu on juba kasutusele 64 990 rubla. Saad krediidi ja tarnimise Venemaa piirkondades.\nKoos kavandatud iPhone 6 Plus on , kelle hinnaerinevuse võrreldes iPhone 6 on ikka sama "riik" on viis tuhat rubla. Mälumaht sel juhul kasvab samaaegselt hinnatõusu 10 tuhat rubla. Naljakas raha neile, kes loodavad jätnud meie järeltulijad tahvel seina maja, kus ta elas esimese ostja iPhone 6 Moskvas ...\nJa muidugi, ei kulu ja ilma läbivaatamine Apple uusi tooteid meie kodulehel, et hoida oma sõrme impulsi ja kursori - vahekaardi aadressiga meie veebilehel brauseri järjehoidjaid.\nLoe lähemalt: Steam ilmus simulaator PC kokkupanijad


Tupi või mitte tupi, selles on küsimus! — Vikerkaar\nTupi või mitte tupi, selles on küsimus!\nsajandi algupoole Brasiilia modernismist võrsunud Oswald de Andrade “Antropofaagiline manifest” jutustab omal moel ümber ühe Euroopa olulisema narratiivi: kristliku kultuuri ülemaailmse võidukäigu ja tsivilisatsiooni levitamise loo. Antropofaagia-metafoorist innustust saanud mõttevool sisaldab endas kultuuriimperialismi kriitikat ja ühtlasi omapärast rahvuslikku projekti, mille avangardsust ja originaalsust tabasid nii Brasiilia poeedid 1950. aastatel pärast juht-antropofaagi surma1 kui ka popmuusikud Caetano Veloso ja Gilberto Gil 1960ndate lõpus2. Mitteportugalikeelne maailm avastab seda vaikselt alles praegu, 80 aastat pärast manifesti ilmumist.\naastate lõpust peale on Euroopa ja USA kultuuriantropoloogid radikaalselt ümber hinnanud varasemaid antropoloogia-alaseid töid ning kritiseerinud nende eelarvamuslikkust. Sealjuures on kannibalism ja eriti selle rituaalne vorm antropofaagia, nagu ka muu kehaga seotud problemaatika, olnud üheks võtmeteemaks antropoloogia uuenemisel,3 selle kaudu on rõhutamist leidnud vajadus võtta kuulda ka uuritavate kultuuride kandjate eneste või vähemalt neile lähemal seisvate kohalike versioone nende nähtuste mõtestamiseks. Kogu selle koloniaalsüü tundmise ja kriitilise eneserefleksiooni taustal on siiski üllatavalt vähe tähelepanu pööratud Kolmanda Maailma enda intellektuaalide kirjutistele.\nTeisalt on primitiivsuse-kultus ju olnud Euroopa modernistlike liikumiste üks olulisi osiseid. Aga kes peaks toda primitiivsust paremini tundma kui metslasteks tituleeritute kõrval ja seas elavad mõtlejad? Loomulikult ei saa neil olla monopoli oma sajandeid tagasi anastatud esivanemate maailmapildi seletamisele. Pealegi on ju kas või Brasiilia puhul peaaegu alati tegemist n-ö segatud verega, puhtanisti indiaani päritolu autoreid on väga vähe. Ometi annab suurem lähedus ja indiaani juurte tajumine oma rahvusidentiteedi tähtsa komponendina Brasiilia autorile mõneti teistsuguse positsiooni nii koloniaalmineviku kui ka võimaliku neokolonialismi jt globaalsete protsesside mõtestamiseks.\nOswald de Andrade (1890–1954) sündis ja suri São Paulos. Just tema eluajal jõudis see linn põllumajanduslikust patriarhaadist uude tehnoloogilisse kõrgaega ja kasvas hullumeelse kiirusega üheks maailma suurimaks hiidlinnaks.4 Nii on arusaadav noore Oswaldi5 futuristlik ind, millega ta kirjeldab esimest trammi, fonograafi, kino, raadiot. Brasiilia modernismi paha poiss hulkus juuraloengute asemel pigem São Paulo boheemlastega ringi ja kihutas rohelise Cadillaciga linna peal.\nTänu rikastele vanematele rahuldas Oswald õige varakult oma tungi Euroopasse – juba esimese reisi ajal 1912. aastal (ja põhjalikumalt 1922) luges ta futuristide manifeste ja tutvus isiklikult Prantsuse avangardistidega. Vahepeal kodus olles utsitas ta Brasiilia kirjanikke eksperimenteerima ja 19. sajandi iganenud kirjandusmallidest loobuma. 1920. aastal tutvus ta Mário de Andradega ja koos organiseerisid nad 1922. aastal avangardfestivali Semana de Arte Moderna (moodsa kunsti nädal), mis tõi modernismi ülijõuliselt Brasiilia rahva ette (publiku raevuhood avalikel esinemistel, kriitikute hävitav hukkamõist). Selge veelahe akademismi ja selle kantsi Kirjandusakadeemiaga oli loodud.\nPärast seda Brasiilia modernismi tugevat enesekehtestust jagunes liikumine kaheks: rahvuslasteks ja “antropofaagideks”. Mõlemad harud tegelevad kultuurilise autentsuse otsimisega, tupi-guaranii indiaanihõim hakkab kehastama rahvuslikku alateadvust. Antropofaagia-projekti keskne kuju oligi Oswald, kes avaldas kaks manifesti. “Antropofaagilise manifesti” veidi vähem radikaalne eelkäija “Brasili-puu manifest” (Manifesto Pau-Brasil) ilmus 1924. aastal ja paari intrigeerivamat mõtet tasub tutvustada sealtki.\nBrasiilia sai oma praeguse nime väärispuust, mille Portugali kolonisaatorid nimetasid brasiliks. Ilmselt vihjab Oswald “Brasili-puu manifestiga” irooniliselt alandavale olukorrale, kuhu selline nimi maa asetab: Brasil on kõigest üks rida kolonisaatorite impordiaruandes, lihtsalt üks koht, kust saab odavalt sellenimelist produkti. Siit jõuab ta oma peamise üleskutse juurde: Euroopa traditsioonide tuima matkimise asemel tuleb luua piisavalt tugev ja originaalne omakultuur, mida kogu maailm tahaks tundma õppida. Odava tooraine asemel tasuks Brasiiliast välja vedada hindamatut luulet ja proosat: “Teeme vahe sisse: on importluule. Ja on Brasili-puu luule, ekspordiks.”\n“Brasili-puu manifesti” teine kandev idee sisaldub fraasis “Mets ja kool”. See tähendab üleskutset Brasiilia poeetidele ammutada ainest oma rahvusest, maast, juurtest ja loodusest, aga mitte sellega piirduda – enne tasuks ahmida sisse ka “kooli” ehk tsivilisatsiooni ehk parem osa Euroopa leiutistest. Sellelt veel küllaltki harmoonilisena nähtud koosluselt jõuab ta teises manifestis märksa agressiivsema “tehniseeritud barbari” juurde.\nEnne seda esitab Oswald de Andrade aga omapoolse eksportluule näite. Kogus “Brasili-puu luule” (1925) dekonstrueerib ta kogu Brasiilia ajaloo ja võtab selle lustakalt epigrammilises stiilis uuesti kokku. Vaid üks stiilinäide:\nAnna Meie Isa\naastatel kirjutas Oswald ka oma parimad modernistlikud romaanid. “João Miramari sentimentaalsetes mälestustes” (Memórias Sentimentais de João Miramar; 1924) eemaldus ta täielikult traditsioonilistest jutustamistehnikatest, see on sürrealistlik ja filmilik rekonstruktsioon lapsepõlve- ja noorusmälestustest. “Serafim Ponte Grande” on paarikümneleheline radikaalne metropolielu pildistus, kus fragmentaarsus ning keele-, stiili- ja struktuurieksperimendid esinevad tugevas irooniakastmes. Oswaldi satiir pole suunatud mitte ainult kodanluse pihta, vaid ka industrialiseerimise, Brasiilia võõramaalaste poolt ekspluateerimise ja selle mõjude vastu. Kaasaegsed Brasiilia kirjandusringkonnad ei osanud seisukohta võtta, aga tagantjärele hakati lisaks tehnilisele innovatsioonile nägema ka ta proosa kirjanduslikku ja ühiskondlikku väärtust, mitmed peavad neid kaht romaani koos Mário de Andrade “Macunaímaga” (samuti antropofaagia-ideest kantud romaan) 20. sajandi brasiilia proosa tipuks.\nBrasiilia mõjukaim vanema põlve kirjanduskriitik Alfredo Bosi lajatab krestomaatilises kirjandusajaloos oma hinnangu: “Rangelt võttes ei oleks Oswaldil pidanud olema psühholoogilisi eeldusi oma ajastu dekadentsist kõrgemale tõusta, aga kuna ta oli kartmatu mängur, riskis ta pidevalt eri suundades oma taustast välja astumisega. Nii tegi ta ühel hetkel kubistlik-futuristlikku luulet ning teisel kirjutas ühiskonnakriitilisi romaane ja näidendeid. Kui oleks võimalik puhastada ta looming sürrealismi kibedast kõrvalmaitsest, oleks meil kompaktne revolutsiooniline kirjanik. Aga kuna kirjandusajalugu ei tehta, või vähemalt ei peaks tehtama a posteriori, jääb Oswaldi looming struktuurselt selleks, mis ta on: hunnik poolenisti täide viidud või lihtsalt täitmata lubadusi.”7\naasta oli São Paulos salongiõhtute aeg. Alati teatraalne ja intriigivalmis Oswald õhtustas koos oma karvaste ja suliste sõpradega restoranis, mis oli kuulus selle poolest, et serveeris konni. Oswald hüppas laua tagant püsti ja pidas spontaanse pseudoteadusliku kõne konnadest kui inimese kaugetest eellastest. Kõnesse sekkus ta tollane abikaasa kunstnik Tarsila Amaral, kes lisas: “Niisiis oleme me kõik täna õhtul peaaegu et antropofaagid.” Paar päeva hiljem esitles Amaral maali, mille Oswald ristis “Antropofaagiks”. Veel paar kohtumist mõttekaaslastega ja mais 1928 sündis Revista de Antropofagia (Antropofaagia Ajakiri), mille esimeses numbris ilmuski “Antropofaagiline manifest”. Plaanid olid suured, Kolumbuse maaleastumise aastapäeva taheti tähistada ülemaailmse “antropofaagide” kongressiga. Tegelikult hääbus ajakiri juba järgmisel aastal, “sekkus libiido”, Oswald ja Tarsila läksid lahku.8\nJärgneb ülemaailmne börsikriis ja sellega seoses ka Oswaldi isiklik pankrot, 1930. aastal Getulio Vargase revolutsioon ning modernismi lagunemine. Oswald, kes on olnud juba kaks korda abielus (esimest korda abiellus ta Deise ehk Miss Tsükloniga aborti teinud tüdruku surivoodil 1921. aastal), laseb elu taas juhtida armastuse tormihoogudel, abiellub kaasvõitleja Patricia Galvãoga ja astub Kommunistlikusse Parteisse (1945 astub ta parteist taas välja). Koos annavad nad välja partei ajakirja Homem do Povo (Rahva Mees). Ka selles on kulinaarseid killukesi, näiteks: “Väliskapital on meie majandust veidralt moonutanud. See on muutnud suure rauavaru ja hüdroenergia potentsiaaliga maa magustoidumaaks. Kohv, suhkur, tubakas ja banaanid.” 30ndatel loobub Oswald eksperimentaalsest loomingust ja pöördub sotsrealismi poole. Hilisem proosa ei ole väga huvitav, aastakümneid hiljem on hakatud väärtustama vaid näidendit “Küünla kuningas” (Rei da vela; 1937) – antropofaagia printsiipe järgivat mõistukõnet rahvuslusest, millele paar aastat tagasi andis oma tõlgenduse ka Berliini avangardteater Volksbühne.\nRituaalne inimsöömine jõu ja teadmiste omandamise eesmärgil esineb “Antropofaagilises manifestis” tähendusmahuka metafoorina. Esiteks võib seda võtta sarkasmina eurooplase pihta, kes 16. sajandil avastas Uues Maailmas koletisi, kes – kui nüüd kainelt järele mõelda – asusid ehk ainult tema enda peas.9 Samuti – nagu tõendab Kolumbuse silmapaistev näide – nägi see kolonisaatori pilk teistsuguses keeles tühja lalinat, teistsugustes teadmistes lollust ja teistsuguses ühiskonnakorralduses kaost ja korralagedust. Ehk nagu kirjutab Tzvetan Todorov säravas analüüsis “Ameerika vallutamine”: “Kolumbus avastas küll Ameerika, aga mitte ameeriklased.”10\nAmerigo Vespucci kirjeldab oma kirjas Euroopasse 1502. aastal metslasi nii: “Neil ei ole seadust ega religiooni, nad elavad, nagu loodus neile dikteerib, nad ei tea midagi hinge surematusest. Neil ei ole eraomandit, sest nad jagavad kõike. Neil ei ole kuningriikide ega provintside piire.”11 “Antropofaagilises manifestis” kajab see vastu nii: “me ei teadnud kunagi, mis on suurlinlik, äärelinlik, mis on piir ja mis on manner.” See on minevikku suunatud iroonia ja kriitika kolonisaatorite vastu, mille jälgi leiab manifestis veel ohtrasti (“vägivaldselt leitud ja armastatud”; “niinimetatud kultuursete ja kristlike rahvaste katk”).\nTeise ja olulisema sõnumina kannab antropofaagia metafoor aga uudset kultuurivahetuse mudelit, mille Oswald brasiillastele kauni utoopilise tulevikuväljavaatena välja pakub. Väga lihtsustatult on tema ettepanek järgmine: neelame Euroopa senised kultuuri-, teaduse- ja tehnikasaavutused lupsti alla, nii nagu meie metslastest esivanemad sõid oma vaenlasi, ja saame kerge vaevaga tugevaks, targaks ja osavaks. Pärast võõrmõju seedimist ja omastamist liidame oma organismis aga kohalikud elemendid, ürgsed juured ja iidse väe (rohked viited tupi jumalatele) ning loome ainulaadse eluterve ja äärmiselt elujõulise kultuuri. Dekadent Oswald maalib pildi tuleviku-Brasiiliast matriarhaadina, kus töö teevad ära masinad ja inimesed saavad pühenduda puhkusele, luulele ja armastusele.\nSeedimise-metafoor teadmiste omandamisest rääkides on muidugi iidne: vrd keelatud vilja söömist, Hegeli arutlusi seedimisest ja Nietszche väidet raamatus “Sealpool head ja kurja”, et hing sarnaneb kõige rohkem kõhule.\n“Antropofaagid” otsivad vastust Nietszhe “Võimutahtes” esitatud küsimusele, kes on 20. sajandi metslane.12 Oswald kuulutab metsiku mehe uut tulekut, nüüd ei ole ta enam Rousseau “õilis metslane”, vaid võimas tehnikaga varustatud barbar. Manifesti lõpulõik võtab ülejäänud tekstis ehk kohati liiga häguselt ja vihjeliselt esitatud sõnumi uuesti kokku: “Maha sotsiaalne reaalsus, riides ja rusutud, Freudi katastreeritud – elagu kompleksideta, hulluseta, prostitutsiooni ja vanglateta Pindorama matriarhaadi reaalsus!”\nOswald nutab taga kuldaega, vallutuse-eelset aega, mil kõik oli veel hästi. “Enne seda, kui portugallased avastasid Brasiilia, oli Brasiilia avastanud õnne.” See ülimalt emotsionaalne väide võib tunduda ajalooliselt naiivne ning ärgitaks Euroopa majandus-, ühiskonna- ja veel igat sorti teadlasi ohtrate tabelite abil vastu vaidlema. Aga tõsi ta on, et ka praegu, 21. sajandi alguses, kolib hiiglaslike sotsiaalprobleemide kiuste üha enam eurooplasi Brasiiliasse, väites, et seal elavad inimesed õnnelikumalt. Kompleksid, millest Freudi vastu huvi tundev Oswald palju mõtleb, olid ju ühed esimesed impordiartiklid Uude Maailma: selle tõid oma rikutuses kaasa maadeavastajad, kes piidlesid paljaid, häbitundeta pärismaalasi. “Antropofaagid” vastavad: “Reaktsioon riides inimese vastu.”\nOswald murdis oma eluajal palju ühiskondlikke tabusid ja tõstiski selle oma programmiliseks eesmärgiks. Ta väidab end teadvat, et kaasaegne ühiskond on võimalik ka ilma progressi Euroopa-versiooni kaasnäheteta: moraali ja sellega seotud ängideta. Ta ihkab taga Freudi “Tootemis ja tabus” kirjeldatud isatapu-eelset aega, sotsiaalse kokkuleppe ja hierarhiate kivistumise eelset olemisviisi. Ta tahab minna tagasi kohta, kus ei ole veel kunagi oldud, mis on vana, aga ühtaegu pöördumatult uus – nagu utoopiates ikka.\nKui Euroopa kontekstis kõlaks see naiivse minevikuihalusena, siis Brasiilias võib see ju kõlada küll samuti naiivsena, aga seal on autoril käepärast võimas, ehkki väga spekulatiivne argument: meie aladel juba oli üks teistsugune ühiskondlik kord, enne kui eurooplased 16. sajandil sisse marssisid ja siinse narratiivi jõhkralt läbi lõikasid. “Meil juba oli kommunism. Meil juba oli sürrealistlik keel. Kuldajastu. Kuupäevadeta maailm. Tiitliteta. Napoleonita. Caesarita.”\nLihtne kuldajastu järele õhkamine pole siiski see, mis kõnealuse manifesti väljapaistvaks teeb. Huvitav on pigem, kuidas omaaegse Euroopa avangardiga väga hästi kursis olev Oswald sellega aktiivselt suhestub13 ning pakub välja futuristide, dadaistide ja sürrealistide omast radikaalsemagi või vähemalt mitmekihilisema programmi (Brasiilia) ühiskonna ja globaalse kultuurivahetuse ümbermõtestamiseks. Elu lõpu eel kirjutatud esseekogus “Messianistliku filosoofia kriis” (A Crise da Filosofia Messiânica; 1950) kirjeldab autor, et jõudis antropofaagi-kujuni ehthegelliku mõttekäigu kaudu: tees – loomulik inimene; antitees – tsiviliseeritud inimene; süntees – tehniseeritud loomulik inimene.\nAntagonismi loomuliku ja tsiviliseeritud inimese vahel näitab hästi nende pühendumine kas ocio’le (portugali keeles: vaba aeg) või selle vastandile negocio’le (äri). Ideaalis võiks inimene jääda loomulikku seisu ja loodusega kooskõlla nagu indiaanihõim, aga sealjuures omandada ja enda heaks tööle panna tsivilisatsiooni saavutused. Looduse ja tehnika ristamisest peaks inimese kaasabil võrsuma kultuur. See oleks pika negatiivse ajastu lõpp ja uue sünteesi algus.\nOswaldi filosoofilistest taotlustest annab aimu ka lause: “Võrrandist mina kui kosmose osa aksioomini kosmos kui osa minast.” See on antropofaagiline väide, sest “kosmos kui osa minast” ei viita mitte ainult kõige välise internaliseerimisele,14 vaid ka temast arusaamisele ja integreerimisele kõigesse varem minas sisalduvasse.\nAntropofaagia on Brasiilia rahvuslik projekt, aga tegelikult viitab manifest selle ilmingutele ka vastaspoole leeris. “Ilma meieta poleks Euroopal isegi nende hädist inimõiguste deklaratsiooni.” Progressi narratiiv pööratakse siin ümber ja vastuvõtjatena kujutatakse hoopis eurooplasi.\nHuvitav on võrrelda “Antropofaagilist manifesti” Euroopa 20. sajandi alguse kuulsamate manifestidega. Futuristidega ühendab seda usk tehnikasse, aga Oswaldil ei ole see eesmärk iseeneses, vaid vahend inimliku elu juurde jõudmiseks, “antropofaag” ei ole inim- (veel vähem naiste-) vihkaja nagu futurist, vastupidi. Futurismi esimese manifesti 10. punktis “Me lammutame muuseumid, raamatukogud, igat sorti akadeemiad, võitleme moralismi, feminismi ja igat muud sorti oportunistliku või utilitaarse argpüksluse vastu!” ei ühineks “antropofaagid” vaid feminismi-vastase võitluse loosungiga. Moraal on neilegi vaenlane, ja igati sobib futurismimanifesti paralleeliks ka Oswaldi lause “Maha konservatooriumid ja spekulatiivne igavus”.\nMuide esifuturist Marinetti tuur Brasiilias, Uruguays ja Argentiinas 1926. aastal saavutas Rios ja São Paulos tohutu tähelepanu ja vastukaja, trotslikult põlglikule seisukohale jäi suurnimedest vaid Mário de Andrade. Oswald oli tuuri ajal Euroopas ja seega jäi toimumata kahe avangardisti kohtumine, millel võinuks ju olla Ladina-Ameerika modernismi arengule oma mõju.15\nLoogika oli vihatuim vaenlane nii futurismi, dadaismi (“Loogika valetab alati!”) kui ka sürrealismi jaoks (“Tänapäeval sobivad loogilised meetodid ainult teisejärguliste probleemide lahendamiseks”). Siingi saab Oswald rõõmsalt tõdeda brasiillaste üleolekut: “Aga meie ei võtnud kunagi endi seas omaks loogika sündi.”\nTristan Tzara teise modernistliku manifestiga ühendab “antropofaage” näiteks vastuolulisuse ülistamine: Oswald ühekorraga nii eitab kui jaatab Euroopa mõju ning seletab ilusasti ära, miks see vastuolu mõtte terviklikkust ei riku. Ka Tzara kiidetud püha ja rahvaliku ühendamine (two-step hümniks, traadita telefon Bachi fuugasid edastama) on Oswaldi sõnutsi Brasiilias juba teoks saanud: karnevalil riietub indiaanlane imperaatoriks, Maarjal on indiaanlasest poeg. Tzara vihkab end objektiivsena esitavat teadust, Oswald vastab: “Maha konserveeritud teadvuse importijad.”\nEestis pead tõstva uusrahvusluse taustal oleks paslik tõmmata paralleele ka Eesti avangardiga. Ja mis see Noor-Eesti “Olgem eestlased, aga saagem ka eurooplasteks!” muud on kui varane antropofaagiline üleskutse.\nPärast pikka sunnitud vaikimist tärkavad sarnased – antropofaagilistena tõlgendatavad – ideed uuesti 1980. aastate lõpus. 1990. aastal korraldavad Hasso Krull ja Piret Viires konverentsi teemal “Rahvuslik kosmopolitism”. Nad selgitavad, et see “paradoksaalne sõnapaar märgib erinevaid katseid ületada mingil palavikulisel viisil seda kultuurilise võimsuse vähesust, tahtmise ja võimise vastuolu, mis muidu paratamatult põhjustaks alaväärsuse ja kaitsetuse tunnet massiivsemate väliskultuuride kõrval”, ja “on kangekaelne taotlus saada ise ajaloo subjektiks, hoolimata suurte monstrum-kultuuride tuimusest ja ligipääsmatusest”.16 Täpselt samade lausetega võiks iseloomustada ka Andrade antropofaagia-metafoori. Muide, ka Viires ja Krull jõuavad vereni välja: “Oluline on väljatung, … vereproovi võtmine otse suure tuima suurkultuuri veenist.”\nVeel otsesemalt inimihu juurde (“Esmase eluvajadusena ei tohi aga kõigepealt unustada tegelikku inimihu”) jõuavad Sven Kivisildnik & Co “Hüübinud vere manifestis”, mis ilmus kultuurilehe Vagabund avanumbri tagaküljel. Manifesti lähtepositsiooniks ja ajendiks on nagu Andradelgi mure omakultuuri nõrkuse pärast (“Meie vaimne seisund on halb”), edasi liigutakse grotesksete kujundite juurde: “Käkid, vorstid, verileivad, rahvustoiduna imikusõrmedest supp: mida kõike meelepärast ei oska igatseda meie uurali-altai hing!! Meile tule ja mõõgaga sissetoodud ristiusk jutlustab inimihu tarvitamist söögiks vaid sõnades. Me ei saa uskuda pappe, kui nad ei joo väikeste laste verd.”17 Läbivat kultuuriprogrammi aga autorid ei esita ja nii jääb see manifest lihtsalt intellektuaalseks naljaks.\nOtsapidi on eesti kultuuri jõudnud ka vastukaja ühele ehk mitte kõige paremini õnnestunud katsele antropofaagia-metafoori taaselustada. Brasiilia tõlketeoreetikud on proovinud seda kasutada tõlkeprotsessi mõtestamiseks. Assumpta Camps kirjeldab ajakirjas Interlitteraria kokkuvõtlikult neid katseid,18 Jüri Talvet omakorda kritiseerib selle kokkuvõtte põhjal antropofaagia-metafoori.19\nOswald de Andrade ei olnud tõlketeoreetik vähemalt selle sõna esmases – kirjanduse tõlkimise mõtestaja – tähenduses. Seega on ka Campsi ja Else Vieira käsitlused, mida Talvet kritiseerib, juba suur (ja võimalik, et meelevaldne) samm edasi antropofaagia-metafoori algideest. Talvet paneb kahtluse alla metafoori rakendatavuse tõlketeoorias. See kriitika aga ei rakendu kuidagi globaalse kultuurivahetuse ja võimaliku Brasiilia mudeli suhtes, mille Andrade oma manifestiga välja pakkus. Talvet kirjutab:\n“Kui kannibal oma ohvri ära sööb, siis ilmselt tähendab see ohvri (“teise”) eksistentsi lõppu. Peale jääb neis söömatalgutes igal juhul tugevam füüsis, suurem keha.” Ja veidi hiljem: ““Antropofaagiat” ehk “kannibalismi” ei pea ma tõlketeo ja -protsessi peegeldava metafoorina õnnestunuks seetõttu, et sellest kujundist johtuv esmaseos on “teise” hävitamine.”20\n“Antropofaagiline manifest”, nagu juuresolevast tõlkest näha, ei taotle vägivalda nõrgemate suhtes. Brasiilia näite puhul on tegemist just nõrgema, väiksema keha (perifeeria) nutika vastupanuskeemiga tugevamale, suuremale (tsentrile, Euroopale). Rituaalse akti eesmärk ei ole tugevama hävitamine – sellisest variandist isegi ei räägita, sest see tundub absurdne, Euroopa kultuur ei satu ju ohtu, ükskõik mis viisil brasiillased nende mõjud ära seedivad. Võiks küll öelda, et Talvet avastab metafoori nõrkuse: kuidas kujutada ette söömist, mille käigus toit kahjustamata alles jääb? Aga sellest vastuolust aitab üle saada meenutus, et ega Andrade kutsugi oma kaasmaalasi üles “ära sööma” Euroopat, vaid Euroopast imporditud kultuuri valmisprodukte – kui lüüa hambad nende sisse, siis Euroopa ju otseselt valu ei tunne.\nTalvet rõhutab ka kannibalismi-metafoori ülimat maskuliinsust, mis ei sobi tänasesse kultuurifilosoofiasse. Oswald de Andradet aga ei saa süüdistada selleski patus – oli tema ideaaliks ju “Pindorama matriarhaat”.\n1 Siis saab alguse “konkreetse luule” vool, mida otseselt seostatakse manifestis leiduva lausega “Oleme konkretistid”.\n2 Tänapäevani tegevad popmuusikud ja ühiskonnamõtestajad Caetano ja Gil (viimane muide on praegu – küll peatselt ametist lahkuv – Brasiilia kultuuriminister) rajasid oma 60ndate lõpu kultuurilise protestiliikumise “tropikalismi” just Oswald de Andrade antropofaagia-ideedele. Oma vaadete tõttu tuli neil sõjaväelise dikatuuri ajal niihästi istuda vangis kui ka veeta kuid Londonis sunnitud eksiilis.\n3 S. L i n d e n b a u m, Thinking about Cannibalism. Annual Review of Anthropology, 2004, kd 33, nr 1, lk 475–498.\n4 R. M. M o r s e, São Paulo Since Independence: A Cultural Interpretation. The Hispanic American Historical Review, 1954, kd 34, nr 4, lk 419–444.\n5 Kasutan siin edaspidi eesnime, nagu portugalikeelsetes maades suurmeeste puhul kombeks. Pealegi on 20. sajandi brasiilia kirjanduses vähemalt kolm väga olulist de Andradet (kusjuures Oswald, Mário ja Carlos Drummond ei ole omavahel sugulased).\n6 Suhkrupea – Pão de Açúcar, mägi Rio de Janeiro rannajoonel, Brasiilia tuntuim postkaardivaade; pão tähendab portugali keeles leiba, siit seos igapäevase leivaga.\n7 A. B o s i, História Concisa da Literatura Brasileira. 43. trükk. São Paulo, 2004, lk 357.\n8 L. M a d u r e i r a, A Cannibal Recipe to Turn a Dessert Country into the Main Course: Brazilian Antropofagia and the Dilemma of Development. Luso-Brazilian Review, 2004, kd 41, nr 2, lk 96–125.\n9 Putumayo kummibuumi jõhkruste näitel põhinev suurepärane käsitlus sellest, kuidas kolonisaator omaenese hirme “metslasele” projitseeris, on: M. T a u s s i g, Shamanism, Colonialism and the Wild Man. Chicago; London, 1987. Vt ka eespoolset märkust sõna “kannibal” päritolust – võimalik, et indiaanlaste kannibalism on algusest peale olnud fiktsioon.\n10 T. T o d o r o v, Ameerika vallutamine. Teise probleem. Tlk M. Lepikult. Tallinn, 2001, lk 66.\n11 Tsit: L. M a d u r e i r a, A Cannibal Recipe to Turn a Dessert Country into the Main Course, lk 121.\n12 Sealsamas, lk 103.\n13 Ka väide “Meil juba oli sürrealistlik keel” tähendab ju otsest dialoogi dadaistide ja sürrealistidega, kes pöördusid primitivismi poole ja püüdsid välja murda keele ahistavatest normidest. 20. sajandi algupoolel oli Brasiilia modernistide seas popp veidigi õppida tupi-guaranii väga onomatopoeetilist keelt ja kasutada seda oma loomingus, üks näide on noorkuu-salm antropofaagiamanifestis.\n14 L. R. P e n d s e, “Antropofagia Incorporated”: A Concept or a Movement? LLJournal, 2007, kd 2, nr 2.\n15 J. T. S c h n a p p, J. C. de C a s t r o R o c h a, Brazilian Velocities: On Marinetti’s 1926 Trip to South America. South Central Review, 1996, kd 13, nr 2/3, lk 105–156.\n16 H. K r u l l, P. V i i r e s, Rahvuslik kosmopolitism. Vagabund, nr 2, 1990, lk 2.\n17 S. K i v i s i l d n i k jt, Hüübinud vere manifest. Vagabund, nr 1, 1990, lk 8.\n18 A. C a m p s, Anthropofagy, or the (Masculine) Obsession with Origin(al)s. Interlitteraria, 2005, nr 10, lk 92–106.\n19 J. T a l v e t, Mõtteid tänapäeva tõlkefilosoofiast. Kas antropofaagia või sümbioos? Keel ja Kirjandus, 2006, nr 5, lk 353–364.\n20 Sealsamas, lk 360.


Baikali kaitsmine võeti tõsiselt käsile - FORTE\nBaikali kaitsmine võeti tõsiselt käsile\n25.november 2008 16:51\nVenemaa on asunud kaitsma oma tuntuimat järve — Baikalit. Baikali rannal asuv tselluloositehas pandi kinni juba aasta alguses. Praegu pingutatakse järves ja selle ümbruses elavate haruldaste koosluste säilitamise nimel.\nTselluloositehas ehitati järve äärde 1960. aastail. Selle heitmed juhiti ilma mingi puhastuseta otse järve. Juba perestroika ajal alanud protestid kandsid tänavu viimaks vilja ning sundisid kohalikke ametivõime tehast sulgema, vahendab Roheline Värav YLE uudist.\nBaikali järves elab erakordselt palju mitmesuguseid loomi. Baikali hülge kaitsmiseks on keelatud igasugune inimtegevus hüljeste pesitsussaartel.\nJärves elab ka revolutsioonilisest laulust tuntud omul — eestimaise siia sugulane ja tähtis toidukala. Ka mitmesuguste vähiliste poolest on järv aastakümneid kestnud tselluloosiheitmete rünnakust hoolimata rikas.\nJärve liigirikkuse säilitamiseks on koomale tõmmatud ka turismilaevade liiklust veekogul.\nBaikali ümbruses on parasjagu käimas projekt inimeste keskkonnateadlikkuse kasvatamiseks. Esialgu valgustamistöö vilja kandnud veel pole — Baikalit külastavad vene turistid risustavad ümbrust hoolimatult, nende tagant peavad pahatihti koristama välismaised aktivistid.\nTselluloositehas Emajõele? Juba praegu on Emajõe ja Peipsi seisund halb (40) 30.06.2017


Lugemiselamused: Mart Sander "Litsid" II raamat\nMa olen väga innukas lisama kõik vähegi huvitavad raamatud oma lugemisnimekirja, aga täpselt sama kiirelt kui tuleb peale uusi raamatuid, ununevad vanemad. Täpselt nii juhtus ka Mart Sanderi "Litside" teise raamatuga, esimene meeldis ja ootasin, millal saan järge lugeda, nüüd, ligi aasta hiljem, olen ma jõudnud nii kaugele, et see on loetud. Lihtsalt see on nii populaarne raamat, et sellele on raamatukogus järjekord ja kuidagi mõtlesin, et küll ma lõpuks ikka loen ning järjest enam see mu soovide nimekirjas tahaplaanile jäi.\n"Litsid" teise raamatu tegevus toimub juba oluliselt ärevamatel aegadel kui esimese osa. Mitte kedagi ei saa usaldada ja kunagi ei tea, kes kelle reedab. Iga ootamatu koputus või uksekell toob ärevust, kes on seekordne külaline ning mis eesmärgiga on ta sattunud bordelli. Õnneks on külastajate hulgas siiski veel eestimeelseid noori mehi, kuid nendega koos saabuvad ka probleemid. Bordelli jälgitakse erilise hoolega ning ootamatusi tuleb ette igal ajal. Proua Kukk ei saa enam loota kellelegi teisele peale enda ja näib, et õigeid valikuid valedest on väga raske eristada, keegi peab jääma ohvriks. Ka juuniküüditamine ja sellele järgnev hirm jätab tüdrukutele oma raske jälje. Mitte keegi ei ole kaitstud ja äraandja võib olla lähedasem kui arvata osatakse.\nOodatakse pikisilmi Saksa vägede vastuhakku Nõukogude Liidule, see näib olevat ainus väljapääs. Sõja algusega aga muutub olukord veel segasemaks ja esialgne lootus hääbub kiiremini kui tunnistada tahetakse.\nTaas, mulle tohutult meeldis, nii palju kui sellise sisuga raamatu kohta "meeldima" öelda saab. See on meie ajalugu, mis on jõudnud õpikute kaante vahele, kuid Mart Sander on sellele lähenenud teise nurga alt. Eks igale lugejale, ka kõige ajalookaugemale, on selge, et klassikalist õnnelikku lõppu siit oodata ei tasu, Nõukogude Liit jäi kestma. Sellele vaatamata on tegemist huvitava raamatuga, sest olenemata ajaloo tundmisest, ei tea ega tunne lugeja seda konkreetset situatsiooni, mille kaudu on autor edasi andnud sündmused.\nOotan juba põnevusega seriaali teleekraanile jõudmist, teist raamatut lugesin pisut ettekujutusega, mille on loonud sarja tegemisest avalikustatud fotod. Muidugi ootan ka, et ilmuks kolmas raamat ja ehk ei pea väga kaua ootama, arvestades esimese kahe ilmumissagedust.\nOsta Apollost või Rahva Raamatust\nVeel arvamusi: Goodreads (Eesti raamatute puhul muidugi neid oluliselt palju ei ole, aga siiski.)\nPostitaja: Katrin kell 20:32\nSildid: Eesti autor, kirjastus Paradiis, Litsid, Mart Sander, raamat


murca: täna on emadepäev, sa pead mulle nüüd laulma ja lilli tooma\nkoit: ma ei taha. ma ei oska ju poodi minna.\nMingi emade teema oli tegelt mul juba ammu. Käis mööda pead ringi, moodustas lauseid, meenutas pilte ja korjas mälestusi kokku. Ma arvan, et sellel võib mingit pistmist olla minu mõningal määral kristliku lapsepõlvega. Aga selline pilt võib mudugi paljudel inimestel peas olla. Lapsepõlvest hoolimata. Nagu paljud võibolla teavad, olen ma sageli ümbritsetud emadest. Mul on päris mitu sõbrannat emad ju. Mis eriti lahe on, on see, kuidas nad tüdrukust emaks moonduvad. Mitte ema kui perenaine-lapsehoidja kaksühes, vaid see püha ema. See tuleb hästi korraks. Selline pilk või olek. See, kuidas ta oma haiget saanud lapse sülle võtab või talle kasvõi lutipudelist süüa annab. Mingi jumalikkus või ingellikkus tuleb peale. Nagu... needsamad tüdrukud, kellega me oleme koos ennast liiga purju joonud või kutte sebinud, suudavad järsku mulle püha pilti meenutada. Ma arvan, et lahe. Ilus ja puha.\nSest vaata, muidu on umbes see, et 'sa kõlad juba nagu mu ema' või midagisiukest. Mingi hoopis teine maik on sellel sõnal juures.\nMa tegin rabarberikooki. Hea sai. Aga vahukoore panin kogemata kohvi peale. Nüüd pean ilma olema.\nlaps ma siin mõtsin pilt söök


Escada Touriga Nacional 75cl - Mediato\nMediato / Tooted / Vein / Escada Touriga Nacional 75cl\nEscada vein pärineb Euroopa kõige läänepoolsemast veinipiirkonnast, 40 km kaugusel Lissabonist asuvatest mägedest ja orgudest. Touriga Nacional on üks Portugali nooblimatest viinamarjadest, mida tihti kasutatakse portveini valmistamiseks, kuid üha rohkem ka hinnatud kuivade punaveinide jaoks.Escada Touriga Nacional on värvuselt mustjaspunane. Aroomis tunda põldmarja, mis kandub üle ka maitsesse. Vein on väga heas tasakaalus – pehme, siidine, mahlane ja moosine, kus tunda ka kerget vürtsikust. Järelmaitses olemas elegantne viimistlus. Tõeliselt hea veinileid Portugalist! Sisaldab sulfiteid.\nSobib aperitiiviks, niisama nautimiseks, grillkala (lõhe, tursk) ja kõikvõimalike punasest lihast roogadega. Soovitame ka tugevamaitseliste juustude ja pastaga.\nTootja koduleht: http://en.dfjvinhos.com/\nBerliner Wein Trophy 2017 - “BEST PRODUCER PORTUGAL”


555 14 505\nMeblik sisustussalongist leiate väga suure valiku beebi-, laste- ja noortetoa kvaliteetmööblit. Meie salongist leiate 20 erinevat kollekstiooni, kuhu kuuluvad voodid, kapid, kummutid, lauad, toolid, madratsid, voodikatted, vaibad jne. See on mööbel, mis kasvab koos lapsega. Meblik mööbliga muutub Teie lapse tuba unistuste maaks. Meblik omab unikaalset tehnoloogiat kolmemõõtmelises graveerimises mööbli fassaadile. Meblik annab toodetele kuni 5 aastase garantii.


Kaiseri köögisegistid - parima valimine\n1 Kaiseri segistite eelised\n2 Kaiseri segisti tüübid\n2.1 Ühe hoova segistid\n2.2 Topeltkangiga segistid\n2.3 Kaasaegsed segisti mudelid\n3 Segistite valiku omadused\nSaksa kuulsat firmat Kaiser esindavad tooted on meie riigi turgudel olnud kohal juba üle kümne aasta. Valmistatud toodete valik on väga lai.\nKaubamärgi registreerimise koht on Saksamaa, kuid märkimisväärne osa toodangust toimub paljudes Euroopa riikides, aga ka Aasias.\nKaiseri segistite näide\nKaiseri segistite eelised\nKaiseri köögisegistite hind on madalam võrreldes teiste ettevõtete sarnaste toodetega. Eeliseks võib pidada asjaolu, et kaubamärgi ja Saksamaal toodangu eest ei pea enam maksma.\nKvaliteet. Ettevõtte spetsialistide range kontrolli tõttu on Kaiseri köögisegistid kõrgeima kvaliteediga, nagu kõik muud Saksamaalt pärit tooted. Kaiseri seadmetega tehtud arvukate testide ja uuringute tulemused on näidanud nende absoluutset usaldusväärsust ja hooldatavust. Kaiseri toodete kvaliteeti kinnitab asjaolu, et ettevõttel on oma teeninduskeskus, varaline viieaastane garantii ja tootja sertifikaat.\nKaiseri köögisegistid on toodetud integreeritud keraamilise padruniga, mis pikendab toote eluiga märkimisväärselt.\nKaiseri tooteid eristab mudelite originaalsus ja suur sortiment, mis võimaldab osta selle ettevõtte segistid kõigi korteri seadmete jaoks.\nKaiseri segisti tüübid\nÜhe hoova segistid\nKaasaegse disainiga ühe hoova seadmed nagu Magistro, Athlete, Safira, Classic on väga populaarsed. Mõni aeg olid kõik mudelid valmistatud ühes värvitoonis - kroom.\nKuid tänu kaasaegsetes värvides valmistatud segistite suurele nõudlusele ja populaarsusele turul on Kaiser käivitanud kõige populaarsemate pronksist, vasest ja mustast mudelite tootmise. Kaasaegsete värvidega Kaiseri köögisegisti näeb välja väga stiilne ning on tõhus ja mugav seade (vt ka artiklit Damixa köögisegistid - kvaliteet kohtub iluga).\nKahe käega mikser\nKaiseri topelthoova köögisegisti Carlsoni tootevalikust on praegu ehk kõige populaarsem mudel. Nendel mudelitel on klassikaline disain, mis on Venemaa tarbijatele hästi teada.\nPean ütlema, et Carlsoni seeria seadmeid valmistatakse mitmes versioonis, eriti köögi jaoks, millel on kõrge tila, ja vanni jaoks - lühendatud tila ja universaalne pööratav pikk tila.\nKaasaegsed segisti mudelid\nSeadme kaasaegne versioon\nTuleb öelda, et ettevõtet esindavad turul tõestatud klassikalised segistid, kuid Saksamaa ettevõtte disainerid ei peatu sellest. Hiljuti lansseeriti Kaiseri köögisegisti moodsa tehnokujundusega ja selle sarja nimi on Crystal (vt ka artiklit Grohe köögisegisti: isetegemise valik ja paigaldusfunktsioonid).\nNendel mudelitel on ristkülikukujuline tila ja kaks ristikujulist käepidet.\nSegistite valiku omadused\nKöögisegisti Kaiseri valimisel pöörake tähelepanu järgmistele punktidele, mis mõjutavad selle seadme tööd:\nMaksimaalne läbilaskevõime. Kogus, mis määrab, kui palju vett tarbitakse liitrites mõõdetuna minutis. Köögi jaoks piisab seadmest, milles vooluhulk on umbes kuus liitrit minutis.\nSulgeventiili materjal. Osa, millega vesi tarnitakse või peatatakse, samuti joa rõhu jõu reguleerimine. Seadmeid saab komplekteerida erinevatest materjalidest valmistatud tihenditega.\nKumm või nahk. Odavad ja taskukohased ventiilid, mis olid varem paigaldatud peaaegu igat tüüpi segistitesse. Need on praktilised ja isetehtud asendajad. Kuid tänu sellele, et neil on madal kulumiskindlus, kaotavad nad oma populaarsust.\nMetallist padrunid. Metall on roostevaba teras ja need on valmistatud sujuvalt poleeritud palli kujul.\nViimasel ajal on keraamikast valmistatud padrunid eriti populaarsed. Samuti kasutatakse alumiiniumoksiidi, millele kantakse metallkeraamikatte.\nTähelepanu: need on padrunid, mida Kaiser kasutab oma segistites ja mille tulemusena nad ka kasutavad on vastupidavad, usaldusväärsed ja vastupidavad ventiilid, mis tagavad ühtlase vooluhulga vesi.\nTila pikkus. Kui sellest ei piisa, siis langeb vesi kraanikausi servale. Pikad tilgad vähendavad mikseri kasutamise mugavust.\nTila kõrgus. Kui see on liiga madal, ilmnevad valamu kasutamise ebamugavused. Liiga kõrge tila vähendab kasutatavat ruumi; seadet pole võimalik täielikult kasutada.\nMaterjal, millest segisti korpus on valmistatud:\nMessing. Kõige populaarsem materjal. Kõrge tugevuse, usaldusväärsuse ja praktilisuse omamine mõjutab kulusid, mis on üsna suured.\nRoostevaba teras. Seadmed, mis on vastupidavad ja suhteliselt odavad.\nKeraamika. Väga toredad segistid, millel on üks, kuid tõsine puudus: keraamika on väga habras materjal.\nPronks. Tugev materjal, kuid pole laialt kasutatav.\nKatte materjal. Segisti kere võib katta mitme materjaliga:\nKroomitud. See on üks levinumaid kattematerjale. Kroom takistab mikroobide paljunemist, see näeb välja väga ilus ja optimaalse ohutusvaruga. Puuduste hulgas on asjaolu, et kroomitud pinnal on sellised saasteained nagu sõrmejäljed, seebiplekid, veepiisad väga silmatorkavad.\nEmailkate. Väliselt tundub see väga kena, kuid see ei ole laastude ja mehaaniliste kahjustuste suhtes vastupidav.\nNikeldatud. Sellel on ka ilus välimus, kuid sellesse tuleb suhtuda ettevaatusega, sest see võib põhjustada allergiat.\nKuld, plaatina, marmor või pronks. Väga kallid ja ebapraktilised katted, mida kasutatakse harva.\nSaksa ettevõtte Kaiser köögisegistid on seadmed, mis ühendavad kaasaegset tehnilist arengut ja värskeid disainilahendusi (vt ka artiklit Ebatavalised Blanco köögisegistid). Kasutades köögis Kaiseri tehnikat, saab ansambli luua ühtses stiilis.\nMeie portaal sisaldab fotomaterjale ja videojuhiseid, mis võimaldavad teil köögiruumi praktilisust ja ergonoomilisust parandada.\nKuidas kombineeritud köögisegisti paigaldada\nSisu1 Erinõuded segistitele1.1 Millest peaks olema kvaliteetne mikser1.2 Varustus2 Paigaldusprots...\nKöögisegisti seade: isetegemise videojuhised paigaldamiseks, kuidas see töötab, hind, foto\nSisu1 Mis juhtus1.1 Ventiili tüüpi segisti elemendid2 Mis tuleb2.1 Seade2.2 Kangisegistite eelise...


Lõikuspidu keskendub Eesti artistidele - Paberleht - Tasuline - Lõuna-Eesti Postimees\nKunstlumi valmib nüüd kiiremini\nKolmerattalised meenutavad minevikku\nLõikuspidu keskendub Eesti artistidele\nKogemus USAs: kui matemaatika ei meeldi, pole tarvis seda õppida\nRahvalõõts kolis internetti\nReigo Ahven sai aru, et on vana\nSepo Seeman, külaullike ja talu\nAbivajajaid hakkab teenindama viis erilist masinat\nRänkel loodab rahamured lahendada\nPõld andis välja hiilgelkartuli\nRäpina kirikuõpetaja tähistas kaht juubelit korraga\nTrad Attack! loobub suurkontserdist\nTiia Luht: töö tuleks koroonakahtluse korral kohe nurka visata\n85-aastane vanaema ergutab eakaid võimlema\nKuus elamata jäänud noort elu Meelelahutus\n11. september 2020, 0:04\nTeiste seas astub üles Võrumaa muusik Mari Kalkun. FOTO: Lilli Tölp\nPärimusmuusika lõikuspidu, mis leiab tänavu aset 2.–3. oktoobril Viljandis, keskendub seekord kodumaistele artistidele. Programmijuhi Tarmo Noormaa sõnul rõhub lõikuspidu pärimusmuusika ehedale ja intiimsemale küljele.\nTeiste seas astub üles Võrumaa muusik Mari Kalkun, kes toob «Õunaaia albumiga» Viljandisse oma värskeima loomingu, mis inspireeritud tänavusest ebatavalisest kevadest. Mari ja klaver moodustavad kontserdil helge duo ja esitlusele tulevad õunapuude õitsemisest sündinud laulud uuelt lühiplaadilt. Sekka kuuleb ka Kalkuni varasemaid parimaid palasid esituses koos löökpillivirtuoos Aleksandra Krementskiga.\nFolktroonika, triphopi ja maailmamuusikaga mängiva Tintura ning muusik Arno Tamme ühise toimetamise tulemusel ilmub 1. oktoobril album «Kaugel üksi võõra rahva hulgas», mida 2. oktoobril Viljandis lõikuspeol esimest korda esitletakse.\nTänavuse sügispeo kavasse mahub ka üks täiesti uus ettevõtmine «Originaalist parem?!», kus viis pärimusmuusikute kooslust peavad esitama uusversioone üksteise lugudest. Nii on lavalaudadel oodata kirevat, lõbusat ja vaheldusrikast kontserti, kus püütakse leida vastust vaid ühele küsimusele: kas parem on uusversioon või originaal? Selles osalevad Juhan Uppin, Curly Strings, Kukerpillid, Duo Ruut ja Tintura.\nKahepäevase sügisfestivali kavasse mahuvad veel lugusid jutustav duo Piret Päär ja Kulno Malva, peamiselt tantsuklubides levinud repertuaari esitav klaveri- ja bandžoduo Kaisa Kuslapuu ja Karl Laanekask, pöörane ja energiline folkbänd Black Bread Gone Mad, Ants Tammiku ja Joosep Matjuse loodud visuaalidega oma muusika ühendanud Rüüt ning igale tantsupeole palavalt oodatud kooslus Suits ja Kool.\nKätte jagatakse ka Eesti ihaldusväärseimad pärimusmuusika auhinnad Etnokulbid.