milastone profiil | odnososki.ru\n21, Kaksikud, Colombia, Antioquia\nViimase sisselogimise aeg: 16.06.19 21:44:31\nKlõpsates nupul, tõstad milastone esilehel 60 sekundiks esimesele kohale. Selle aja jooksul paistab modelli jututuba hästi silma ja kogub populaarsust! Teavitus sinu tegevuse kohta ilmub ka jutuaknas ning seda näevad modell ja teisedki vestluses osalejad. milastone hindab seda väga ja on sulle kindlasti tohutult tänulik!\nOluline info kasutaja milastone kohta\nKasutaja milastone tööaeg


Tartu & Lõuna-Eesti infokiri. Suvi 2014\nLõuna-Eestis on suurepärane võimalus kogeda Eestimaad kõige ehedamal ja imelisemal kujul. Haara sõbrad ja pere kaasa ning veeda oma suvi keset unustamatut loodust ja kultuurist pakatavat Tartu linna. Võta osa kirevast kultuuriprogrammist – tähista suvist pööripäeva, saa osa keskaegsetest hansapäevadest või armastusfilmide festivalist Tartus, tantsi Viljandi folgil suurepärase muusika saatel nõrkemiseni, külasta arvukaid kontserte, festivale ja laatasid. Spordisõpradel on võimalik end proovile panna ja kaasa elada tuntud ja tunnustatud spordiüritustele. Saa osa Lõuna- Eesti kirevast maitsetemaailmast külastades hubaseid restorane ja kohvikuid. Ehedaid maitseid on võimalik nautida ka Setomaa kohvikutepäeval, kus üheks päevaks on inimeste kodud muutunud ainulaadseteks kohvikuteks.\nRõõmsat ning värvilist suve Tartus ja Lõuna- Eestis!\nTartu maakonna looduskaitsealad ja matkarajad ENG, FIN, RUS, GER, LAT, EST\nXX Maarahva laat Vastseliinas\n17.−19.07. Tartu, Lõuna-Eesti\nXXI Seto Kuningriik\nXVII Suur Paunvere väljanäitus ja laat\n• Tartu Ülikooli muuseumid\n• Tartus näeme! video\n• Tartus näeme\n• Tartu ja Tartumaa\n• UNESCO pärandi nimistusse kuuluv seto leelo Setomaal\n• National Geographic projekt „Elu kahe maailma piiril“\nSA Tartumaa Turismi loodud Tartu Konverentsibüroo eesmärgiks on tutvustada ja arendada Tartut konverentsilinnana. Büroo peamisteks ülesanneteks on konverentsturismialane turundustegevus nii sihtturumaades kui ka Eestis. Loe edasi\nToomemägi – Tartu aken\nTartu Ülikooli muuseum pakub alates juunikuust Tartu ühe sümboli Toomemäe ekskursioone. Toomemägi on Tartu sünnikoht, seal asunud linnusega on seotud Tartu esmamainimine ning keskajal asus Toomemäel Tartu piiskopiriigi keskus.\nNational Geographicu avastamisväärt paigad kultuuri-\nKuus Lõuna-Eesti maakonda avasid külastajatele teekonna „Elu kahe maailma piiril“, mis kutsub tutvuma piirkonna rikkaliku kultuuripärandi, imelise looduse ja uuendusmeelsete ettevõtetega. Loe edasi\n2014. aasta auto24 Rally Estonia tegevus Lõuna-Eestis on laienenud. 17.-19. juulil toimuv auto24 Rally Estonia on lisaks FIA Euroopa autoralli meistrivõistluste etapile FIA Historic-autode Euroopa meistrivõistluste ja Eesti autoralli meistrivõistluste etapp.\nVeeda aega aktiivselt imelises Lõuna-Eesti looduses, puhka, seikle või naudi looduses liiklemist matkates, kauutades või paadiga sõites.\nLõuna-Eesti pakub tervisepuhkuseks mitmeid võimalusi läbi aktiivse ajaviite, looduseläheduse puhkuse ning tervisliku toidu.


FOTOD JA VIDEO: Valga oli ülilähedal Kalev/Cramo karistamisele - Sport\nVaata dramaatilist lõppu!\nBC Kalev/Cramo alistas Alexela Korvpalli Meistriliiga veerandfinaalseeria teises mängus Audentese spordihallis Valga-Valka/Maks&Mooritsa 88:87 ning läks kolme võiduni peetavat seeriat 2:0 juhtima.\nKalev haaras mängu esimestest minutitest initsiatiivi, kuid otsustavat eestminekut kordagi ei teinud. Poolaeg lõppes 43:43 viigiseisuga, viimast kümmet minutit alustati seisul 69:60.\n7.33 enne lõppu juhtis Cramo veel 14 punktiga, 4.27 enne lõppu oli vahe sulanud neljale. silmale. Minut enne lõppu tabas Kristo Saage kaugviske, mis viis Valga juhtima 87:84, 17 sekundit enne signaali vähendas Rain Veideman vabavisetest Kalevi kaotusseisu 86:87-le.\nValga tegi siis valesöödu ning Sten-Timmu Sokk viis Kalevi kiirrünnakule ja andis Rolands Freimanisele lähiviskeks korvisöödu. Veel viis sekundit enne lõppu sai korvi all viskele Valga vanameister Valmo Kriisa, kuid Veideman noppis lauapalli ja põrgatas kohtumise lõpuni.\n11 punkti visanud Kristo Saage arvas, et korv pidanuks lugema, sest Veideman hüppas vastu korvilauda. "Olime lähedal, aga samas nii kaugel. Kriisale pidanuks kaks punkti kirja minema, sest Veideman lõi käega vastu lauda. Aga näitasime, et kui Kalev natuke ülbelt peale tuleb, on meil ka šanss," ütles Saage.\n"Järgmine mäng on neutraalsel väljakul Haapsalus. Meie lähme alati lõpuni võitlema - muud meil siin seerias teha polegi.\nTIPPHETKED ja FOTOD: TLÜ/Kalev võitis meistriliiga play-offi avalahingus Pärnu Sadama (40) 14.04.2016\nFOTOD JA TIPPHETKED: Kalev teenis VTB Ühisliigas hooaja 21. kaotuse (68) 13.04.2016\nCramo parimana kogus Shawn King 16 punkti ja 10 lauapalli, Freimanise kontole kanti 14 punkti ja 11 lauda. 14 punktiga säras veel Veideman, 13 punkti ja 5 resultatiivse sööduga Sokk. Vaid nelja vahetusmehega mänginud Valga tulemuslikum oli 17 punkti ja 6 lauapalliga Martins Berkis, 17 silma viskas ka Edgars Krumins. Jurijs Aleksejevs kogus 13 punkti ja 8 lauda, Viljar Veski sarnaselt Saagele 11 punkti.\nSeeria järgmine mäng toimub teisipäeval kell 18.30 Haapsalus.\nKalev ja Valga avasid playoff seeria reedel Lõuna-Eestis, kui Tallinna klubi võttis 92:69 võidu.\nKa põhiturniiril võitis mõlemad omavahelised kohtumised kindlalt Kalev, kes pole tänavu koduliigas veel ainsatki kaotust saanud.\nValga-Valka lõpetas põhiturniiri võiduga Noortekoondise üle


SIHKER. Tartu Jaan Poska gümnaasium. Talv PDF Tasuta allalaadimine\nSIHKER. Tartu Jaan Poska gümnaasium. Talv 2017\nDownload "SIHKER. Tartu Jaan Poska gümnaasium. Talv 2017"\n1 SIHKER Tartu Jaan Poska gümnaasium Talv 2017\n2 JUHTKIRI Tulin linnast. Lumesadu. Tööd ei leidnud kusagilt. Lumesadu. Jalad väsind. Läbi, läbi näljane. Juhan Liiv Teise perioodi lõpusirgel tunneb nii mõnigi meist hommikul kooli või õhtul koju jõudes samamoodi, kui rändaja Juhan Liivi luuletuses. Suu-silmad lund täis, jalad väsinud, näljane. Õnneks on valmis saanud uus Sihker, mida lugedes end hea koolis radiaatori ääres soojendada oleks, kui need radiaatorid veidi kuumemad oleks... See selleks. Õhkkond nii koolis kui linnas on soe ja jõulune, ehkki tegelikult on igal pool külm. Mandariinide vastu allergilised inimesed on vähemalt korra ahastusse sattunud ja nõrgema immuunsussüsteemiga seltskond põeb kodus kõikvõimalikke viirusi. Samuti on tohutute küttearvete tõttu suurem osa jõuluboonusest juba otsas. Oh, milline imeline aeg! Sihkris räägime lähemalt, kuidas kuu lõpuks alles jäänud rahaga kõigile võrdselt ebameeldivad kingitused teha või millised üllatused meie õpetajatele sobiksid. Peale jõulude arutleme ka raamatute, muusika ja valikulise viisakuse üle. Jõulupeost olete midagi kuulnud? Ei? Siis oleks aeg see info ka lehest üles otsida. Häid jõule ja veel paremat põrumist arvestustenädalal! Marike TOIMETUS Toimetajad: Isabel Laiapea, Marion Kukk, Salome Lole Dominguez Ortiz, Merle Vetemäe, Marike Peedosaar, Kelli Riim, Auri K Küljendaja: Kelli Riim Täname:Sten Zaitsev, Ristin Kaseorg, Liina Reinup, 11.a, Tähe Leen Metsoja Kaanepilt: Kristin Rebane Va i ks e muusika Õhtu Marike peedosaar 23. novembril nägime auditooriumisse astudes pikki pingiridu, puuriita ja kaunistatud lava. Sedasorti hubase õhkkonna lõi õpilasesindus sinna sel samal päeval, et valmistuda ette Vaikse muusika õhtuks. Üritusel esines 18 kooli endist ja praegust õpilast, kes vaatamata väikestele apsakatele tublisti toime tulid. Selle aasta kontsert oli aga eriline, sest esmakordselt mängiti laval torupilli, esitati rahvamuusikat ja instrumentaalpalu, kasutati looperit ning lauldi portugali ja korea keeles. Eks noorte loovus ole piiritu... Meeldejäävaimad esitused on kindlasti seotud eeltoodud esimestega. Publiku lõi pahviks Kelli, kes kasutades vaid looper-pedaali (pedaal, mis paneb kordama eelnevalt sisse lauldud/mängitud meloodia/rütmi) ja oma häält esitas Ed Sheerani loo Wayfaring stranger. Samuti omapärane oli vilistlase Susanna Viktoria rahvalaulu Ma istsin õues ukse ies ettekanne, kus kõlas torupillisoolo. Mainimata ei tasu jätta noormeest, kes näitas, kui hingeliselt saab esitada muusikat ilma sõnadeta. Sten mängis klaveril Ott Leplandi Kodu ja Birdy Find me. Esimest korda kuulsime Vaikse muusika õhtul korea keelt Mialt, kes laulis BTSi lugu Butterfly ning portugalikeelse lõigu kandis Marike ette Pery Ribeiro laulus Girl from Ipanema. Märkimisväärsed olid ka Karita ja Brett Lee ning Hele-Mai, kes oma imelise hääle ja esitusega tõesti publiku südamesse jõudsid. Rõõmustada võivad ka need, kes sel aastal piletist ilma jäid, sest esitused on järelevaadatavad Jaan Poska Gümnaasiumi õpilasesinduse YouTube i kanalil. Suur aitäh kõigile esinejatele ja kuulajatele. Loodetavasti kohtume järgmistel Vaikse muusika õhtutel ikka uuesti, et jagada seda, mida sõnadesse panna ei saa muusikat. 2\n3 MEEDIALAAGER Kelli Riim Rohkem kui kuu aega tagasi, novembril toimus järjekordne Koolimeedialaager. Nagu nimigi vihjab, tulevad koolinoored üle Eesti üheks nädalavahetuseks kokku ja tegelevad meediaga. Koolimeedialaagreid on kahte tüüpi: lehelaager ja multimeedialaager. Seekordne laager oli lehelaager, mis tähendas, et kahe ja poole päeva jooksul tuli kokku panna üks ajaleht. Traditsiooniliselt pannakse ajalehele nimeks midagi, mis seostub asukohaga, kus laager toimub, ning kuna laager toimus Elvas, saigi lehe nimeks Elvangeelium. Võhikule võib tunduda, et mis see koolimeedialaager ikka ära ei ole. Esmapilgul näib see nagu lihtsalt üks lõbus nädalavahetus hulgale nohikutele, kes kohe kuidagi ei suuda ennast koolist eemal hoida. Tegelikult ei ole asi absoluutselt nii laagrites ei käi ainult kuivikud, vaid seltskond on tohutult kirju. On neid, kes pole elu sees meedia telgitagustega kokku puutunud ja ka neid, kes on laagris käinud rohkem kui mõni juhendaja. Laagri tegevus koosneb peamiselt kahest osast: lugude kirjutamine ja loengute kuulamine. Sellel korral käis külas näiteks Eesti Päevalehe ajakirjanik Liisa Tagel. Loengute kõrval valmisid ka mitmed huvitavad lood, näiteks sai lõplikult selgeks, kas ananass käib pitsa peale, milline auto on elvakate hulgas armastatuim ja kuidas kohvi joomine võib sportlikuks harrastuseks muutuda. Laagrist ei puudunud ka isetegevusõhtu ja toredad meened. Koolimeedialaager on ka üks põhjuseid, miks peale Poska Sõnumite surma Sihker sündis. Laager andis meie ettevõtmisele tugeva tõuke ja tekitas tahte ise midagi lahedat ära teha. LAN PARTY TULEB TAAS! Meie koolis toimub juba teist aastat LAN party, kus kohtuvad mänguhuvilised, et erinevate auhindade eest võistelda CS:GOs ja League of Legendsis. Võistkonnad tuleb ette registreerida ning liikmete seas peab olema vähemalt kaks JPG õpilast, vilistlast või õpetajat. Lisaks põhimängudele võtab aset ka FIFA turniir, mida toetab Playstation Eesti. Sel aastal toimub 12. jaanuaril 2018 registreerida tuleb kähku, kuna kehti põhimõte kes ees, see mees. Auhinnad on uhked ja suured, seega, mänguhuvilised, osalege! 3\n4 PERSOON LIINA REINUP Marion Kukk 4 Õpetaja Liina Reinup on üks väheseid õpetajaid, kelle käe all kõik praegused ning endised Poska tüdrukud on õppinud. Kõigile on teada, et õpetaja armastab sporti üle kõige ning soovib seda sisse süstida ka noorukitesse, kujundades nii mõnestki tulevikus sportlase. Ent milline on õpetaja enda teekond sportlasena ning milline on tema suhtumine tänapäeva noorte sportlikkusesse? Õpetaja spordihuvi algas varakult juba algkoolis mängis ta poistega pärast koolitükkide tegemist oma kodu kõrval Miina Härma gümnaasiumi hoovis rahvastepalli, kuni pimeduse tõttu palli enam õhus ei näinudki. Loomulikult ei puudunud õpetaja lapsepõlvest ka peitusemäng trihvaa. Talvel käis õpetaja Reinup oma sõpradega MHG uisuväljal jääl liuglemas, tehes ise ka uisutamiskavasid, mida hiljem üksteisele näidatud sai. Kuna tol ajal oli Nõukogude Liidu iluuisutajad maailmaparemikus, näidati tohutult palju tiitlivõistlusi ning Reinup ja tema sõbrad olid sellest väga ispireeritud. Sportlaseks kujunemisel mängis õpetaja Reinupi elus suurt rolli neljandas klassis kehalise tundi külla tulnud korvpallitreener, kes tüdrukuid usinasti trenni kutsus. Nõnda leidiski pedagoog endale armsa spordiala, millega ta tegeles 37 aastat kuni selle sügiseni, mil õpetaja pidi seljaprobleemide tõttu korvpallitreeningud lõpetama. Mõistagi ei tulnud see otsus sugugi kergelt, kuna õpetajale on korvpall äärmiselt südamelähedane. Siiski ei ole õpetajanna oma meelisspordialast täielikult eemaldunud ta tegutseb juba 24. aastat lauakohtunikuna. See muidugi ei tähenda, et Liina Reinup sporditegemise kõrvale oleks heitnud. Kaks aastat tagasi avastas ta üht uurimistööd juhendades enese jaoks jooga. Teda hakkas huvitama, mida see endast kujutab ning sel põhjusel alustaski ta treeningutega. Lisaks kõigele eelmainitule käib õpetaja ka sellest sügisest Masingu basseinis 2-3 korda nädalas ujumas, tegeledes sellega, mis seljale hea. Õpetaja Reinup armastab palju spordialasid, eelkõige pallimänge. Talle meeldib meeskonnatöö ning see vahetu emotsionaalne hetk, mis on sportmängudes. Tema üks meelistegevusi on vaadata võistlusi, kus eestlased osalevad. Õpetaja meenutab:,,aastaid tagasi, kui eesti murdmaasuusatajad olid suured tegijad tiitlivõistlustel, siis mäletan, kuidas eelmises koolis (Reinikus) toodi telekas koridori ja väikesesse saali, et koolipere saaks eestlaste medalisõidule keset koolipäeva kaasa elada. Praegu vaatab õpetaja suure huviga erinevate spordialade tiitlivõistlusi just seetõttu, et spordikommentaatoritel on abiks oma ala spetsialistid ning nõnda on huvitav jälgida ja harida end erinevate spordialadest. Sport ei ole õpetaja Reinupile kaasa toonud ainult terve vaimu ja füüsise, vaid ka võimaluse palju reisida. Ta kuulus Eesti noorte koondisesse korvpallis ning nad võtsid osa üleliidulistest meistrivõistlustest ning ka mitmest turniirist NSVL riikides. Veel on õpetaja tänu spordiarmastusele saanud käia aastal Ateenas noorteürituse saatjaõpetajana. Samal ajal olid linnas ka suveolümpiamängud nõnda täitus üks spordiinimese unistusi, näha olümpiamänge kohapeal. Tal on olnud võimalus reisida ka veel kaugemale:,, aasta sügisel osalesin ning saavutasin hõbedase autasu Sydneys veteranide maailmamängudel. Neid mänge nimetatakse veteranide olümpiamängudeks, sest need toimuvad nelja aasta tagant. Ääretult põnev reisikogemus avastamaks killukest Austraaliat ning kuna olime juba nii kaugel, siis otsustasime nädalakese peatuda ka Uus-Meremaal. Olles juba pea 26 aastat kooliõpetaja, meeldib õpetajaamet Liina Reinupile väga talle on Poska tänu suurepäraste õpetajatele ning õpilastele sümpaatne.,,õpetajatöö on nii mitmekülgne, ükski päev ei ole korduv. lisab Reinup. Õpetaja nendib, et on tänulik oma keskkooli kehalise kasvatuse õpetajale, kes teda 30 aastat tagasi ülikooli kehakultuuriteaduskonda õppima suunas. Meie kooli õpilased suhtuvad suures osas sporti ja kehalise kasvatuse tundi positiivselt, ent õpetaja tõdeb, et on ka neid, kellele sport ja kehaline ei meeldi, kuid see ei peagi niiviisi olema. Siiski on palju tublisid sportlasi, kes meie kooli edukalt võistlustel esindavad. Õpetaja Reinupi sõnul käib enamik tüdrukuid\n5 tundides väga hästi, üldiselt ei puuduta kergekäeliselt ega unustata spordiriideid koju. Reinup on äärmiselt mõistev õpetaja, kes leiab õpilasele, kes ei saa tunnid mõjuval põhjusel osaleda, teise võimaluse ning laseb õpilastel tunnis individuaalset areneda ja ei aja mingisugust klassi keskmist taga. Samuti annab õpetaja õppuritele nii palju võimalusi kehalise tundi võib alati minna, kui õpilasel endal pole tundi, kuid õp Reinupil enesel on klassidel (sügis/ kevad) on võimalus osaluskord kirja saada ka tunniväliselt. Ta kutsub:,,tule ainult ja tegutse! Õpetaja Reinup laseb kõikidel oma piirides tegutseda, et end kehaliselt arendada. Ka õpilastele, kel on arsti poolt lubatud vaid teatud tegevused, leiab õpetaja võimaluse tunnis osaleda. Ta sõnab:,,kui arst ei ole ära keelanud kõndimist, siis spordiriided selga ja tegutsema, vastavalt tervislikule seisundile. Õpetaja ise on väga nõudlik, eelkõige enda suhtes ning seejärel ka õpilastega.,,meil on reeglid ja kokkulepped, mille järgi me toimetame, lisab ta. Reinupil on hea meel, et meil on koolis suurepäraseid sportlasi, kes on oma valitud erialal Eesti koondislased ning arvab, et see on tore, et meie kool soosib õpingute kõrval spordiga tõsisemalt tegelemist. Eriti hea meel on kehalise kasvatuse õpetajal selle üle, et õpilased tahavad koolidevahelistel võistlustel Poskat esindada. Ajakirjanduses on olnud aruteluks kehaline kasvatus ja normatiivid, tundide arvu suurendamine, pesemine pärast tundi, pesemine enne/pärast basseiniminekut, kehalise kasvatuse ümbernimetamine liikumisõpetuseks. Õpetaja vastab eelmainitule:,, Julgen öelda, et tegelen viimased viis aastat liikumisõpetusega oma tundides, kus on esmatähtis õpilase individuaalne areng. Pesemisprobleemiga tegelen aga tunnist tundi, hetkel on meil basseinitunnid ning meeldetuletused on igatunnised. Kusjuures ilusaks tegemise aeg pärast kehalise tundi on olemas. Tundide arvu suurendamismõttega olen nõus. Üks tund nädalas on ikka imevähe. Me võime muuta õppeaine nimetust, aga sisuliselt oleneb ikka kõik inimestest õpetajast ja õpilastest. Õpetaja Reinup soovib meie kooli õpilastele edasi anda mõtte: Terves kehas terve vaim. Liikumine ja liigutamine on üliolulised iga päev. Tervis on väga hinnaline, sellest saame alles siis aru, kui apteegis ravimeid ostame. Lisaks soovib õpetaja, et iga poskalane leiaks oma rütmi kehalise tunnis, terviserajal, spordiklubis või spordiüritustel. 5\n6 ARVAMUS Kuidas toimivad laulud? Paljud kõige populaarsemad jõululaulud Jingle bell rock, Rockin around the christmas tree, Valged jõulud needsamad, mida esimestest eluaastatest jõululaua taga kuulanud oleme, mille sõnad on juba iga-aastasest Üksinda kodus maratonist peas, on kirjutatud 40ndatel, 50ndatel ja 60ndatel aastatel. Neid laule eristavad praegusest poppmuusikast, poppjõulumuusikast kaks laia kategooriat instrumendikasutus ja ülesehitus. Kuna enne aastat arvutimuusikastuudioid ei olnud, mängivad neis lauludes saadet enamasti akustilised instrumendid. Kasutati pille, mida tänapäeval ei teatagi kellamängu asendasid praegu harvamängitavad glockenspielist pehmema ja mahedama kõlaga pigem pianiino-laadsed celestad. Nende kõla on kõik kuulnud Pjotr Tšaikovski Pähklipurejas, kusjuures nimi otsetõlkes tähendab taevalikkust. Ilmselgelt kasutati kuljuseid, kõlapulki, hi-hat-mustreid nii lahtiste kui kinnistel taldrikutel ning vähem basstrummi ja -kitarri. Tuntuimaid 40-60ndate jõululaule iseloomustab akordijärgnevus mingi helistiku akordide jada Jingle bell rock helistikus D. Selles laulus mängitakse ii ja V akordidega pikemalt, et tõsta ootusärevust ja muuta teekond koju pikemaks ja huvitavamaks. D(I) Dmaj7(I) D6(I) D(I) Jingle bell, jingle bell, jingle bell rock Em (ii) A7(V) Jingle bells chime in jingle bell time Em (ii) A7(V) Em (ii) A7(V) Dancing and prancing in Jingle Bell Square Em (ii) A (V) D (I) In the frosty air Rockin around the Christmas tree helistikus G C (IV) Bm (iii) You will get a sentimental feeling when you hear Em (vi) A (II) D (V) Voices singing let s be jolly, deck the halls with boughs of holly G (I) D (V) Rocking around the Christmas tree, have a happy holiday D (V) G (I) Everyone dancing merrily in the new old-fashioned way sten zaitsev II(ii) V I, kus suured Rooma numbrid tähistavad mažoorakorde ja väiksed minoorakorde. Näiteks helistikus F-duur on I-F, ii-gm, iii-am, IV-B (standardmärkides Bb), V-C, iv-dm, VII -Edim. Selles, nagu kõikides kadentsides, on I koduakord, ii ja V aga teekond sinna. Neil seisma jäädes ei tunne hubasust ja mugavat kodutunnet. Ja nagu kõik muudel kunstivormidel, on muusikalgi oma mood. Kui kuulata poplugusid ja jõululaule, mis on selle sajandi algusest kirjutatud, on väga harva kuulda ii V I järgnevust. Popplood kasutavad kõige rohkem helistiku toonikat (I), dominanti (V), subdominanti (IV) ja kuuendat astet, kuid ainult sellistes vormides, nagu nad antud helistikus on. See tähendab, et ei kasutata nt Picardy kolmandat helistiku minoorses vormis akordi kolmanda noodi kõrgendamist selle mažoorseks muutmiseks mis annaks lauludele rohkem maitset. ii V I kasutati kuulsaimate jõululaulude kirjutamisel, nüüdseks on selle populaarsus vaibunud ning asendatud voolavamate dominant- ja subdominantpöörete ja debüssiilike kvardi-kvindi kooskõladega. Valged jõulud helistikus G G (I) Am (ii) D (V) D7 (V) Taas sajab valget lund väljas C (IV) Am (ii) G (I) ja toas on ehted haljal puul. D (V) G (I) G7 (I) Kumab küünlavalgus C (IV) Am (ii) ja rõõmu algus G (I) Em (vi) Am (ii) D (V) D7 (V) saab peagi lauluks laste suul. 6 Muidugi on veel palju akordijärgnevusi, instrumendikasutusi ja muud, mis panevad laulu jõululaululikumalt kõlama. Üheski muusikažanris loo kirjutamiseks ei ole valemeid ega reegleid, aga on kindlad akordijadad, akordikvaliteedid ja instrumendid, mida meeles pidades on lihtsam luua teosele loodetud miljöö ja kõla.\n7 ARVAMUS VALIKULINE KELLI RIIM VIISAKUS Parem viisakas olla, ütles vanaeit ja viipas kuradile tervituseks. Te olete tuntud ja tunnustatud inimene. Teid kutsutakse kooli loengut pidama. Te mõtlete: Oh, nii vahva, et minu tegemisi tähele pannakse, hinnatakse ja minust huvitutakse! Te lähete suure õhinaga esinema. Te teete ettevalmistusi: panete kokku pika, põhjaliku ja huvitava Powerpointi ning võtate kaasa lendlehti, mida õpilastele jagada. Kohale jõudes selgub, et mõned inimesed ei ole loengust sugugi sama vaimustuses kui teie. Esireas istuvad õpilased, keda ei koti teie olemasolu, teie isiksus, teie huvid, see Kas viisakas peabki olema ainult siis, kui sind teema h u v i ta b? millest te räägite ega üleüldse et te auditooriumi ees tõmblete. Nad ajavad omavahel juttu ja üritavad teie jutust leida midagi, mille üle nalja heita. Kogenud inimesena ei tee te sellest suurt numbrit ja lähete loenguga edasi. Tundub võimatu? Sugugi mitte. XII noorte laulupeo üldjuhi ja Eesti Filharmoonia Kammerkoori koormeistri Heli Jürgensoni loengus, mis toimus Poska auditooriumis 14. novembril, juhtus täpselt nii. Esineja ise oli kas piisavalt tagasihoidlik või ebaviisakusega harjunud ja lobisevat seltskonda korrale kutsuma ei hakanud. Küll aga tõstatati teema järgmises muusikatunnis: kas viisakus on valikuline? Maailmas on palju ütlusi, mis peaks justkui viisakuse vajalikkust rõhutama. Kuidas küla koerale, nõnda koer külale., Viisakus on tarkus, järelikult on ebaviisakus rumalus. ja ometi on viisakas olemine mõne inimese jaoks tüütu kohustus ja mõttetu ajaraisk. Eelnimetatud eespingirahvas endal süüd ei näinud. Üks nende põhiargument oli Ma olen üdini aus oma tegudes ja kui mulle miski ei meeldi, siis ma väljendan seda ja kui see tähendab, et ma olen ebaviisakas, siis nii on.. Selles mõttekäigus on tegelikult isegi mingi iva olemas ja seda ei tasu kohe maha matma hakata, kuid üdini aus olemine ei peaks kindlasti tähendama seda, et inimesed, kes loengut kuulata oleks tahtnud, ei saanud seda teha kellegi loba pärast. Kas viisakas peabki olema ainult siis, kui sind teema huvitab? Sellise arusaamaga elus kuigi kaugele ilmselt ei jõua. Lisaks ei ole selline käitumine ebaviisakas ainult esineja suhtes, vaid ka näiteks õpetaja suhtes, kes nägi vaeva, kontakteerus inimesega ja üleüldse kutsus kellegi esinema. Iroonilisel kombel on loengutes lobisejateks tavaliselt need, kes hädaldavad, et tavatunnid on igavad ja vaheldust oleks vaja. Kas külalisloeng siis polegi katse õppeainet huvitavamaks teha? On võimalik, et viisakus on valikuline. Kui teema ei huvita, siis loe raamatut, ole telefonis, tegele oma asjadega. Aga palun istu viimasesse pinki, kust sa esinejale vähem silma torkad ja teisi kuulajaid nii palju ei häiri. Selline käitumine on sama loogiline kui see, et teatris ei käida dressides ja botastes. Ja kui pole antud võimalust tagapingis olla, võiks ju vähemalt südametunnistus meelde tuletada, et auditooriumi ees olev kõneleja on samamoodi inimene, nagu sina, ega vääri seepärast ka vähem austust. Niisiis, armsad koolikaaslased, oleme üksteise vastu head ning lähtume ikka lasteaialoogikast Ära tee teisele seda, mida vastu saada ei taha., nii võidavad kõik. 7\n8 INTERVJUU Ristin Kaseorg MARION KUKK HUMANITAARIST REAALI 8 Ristin Kaseorg lõpetas Jaan Poska gümnaasiumi VI lennuga. Nüüd keerleb vilistlase elu aga pea 200 kilomeetrit eemal Tallinnas, kus ta õpib farmaatsiat ehk rohuteadust, olgugi et keskkoolis oli Ristin hoopiski õpetaja Roostiku humanitaarklassis. Miks otsustasid pärast põhikooli just Poskasse õppima tulla? Sisseastumiskatsed tegin nii Ülenurme gümnaasiumisse kui ka Poskasse. Esimene oli lihtsalt kodule lähedamal ja ma teadsin algusest peale, et Ülenurme jääb varuvariandiks. Poskasse tahtsin väga. Kooli atmosfäär oli sümpaatsem, olin kuulnud palju head ja ka seda ei ole mõtet salata, et isegi neli aastat tagasi oli Poska tugevama positsiooniga õppeasutus... Milline on helgeim mälestus Poskast? Neid mälestusi on nii palju! Mulle on Poska-ajad üldse jäänud meelde väga helgelt, sest kogu lennu peale oli palju toredaid inimesi ja kui tänavu mõne koolikaaslasega kohtume, siis on kombeks gümnaasiumiajast muljetada (isegi kui kolme aasta jooksul ei saanud kolme sõnagi räägitud). Mälestuste asemel tulid meelde paljud lühikesed momendid, näiteks 11. klassis leidis keegi kunstiajaloo õpikust pildi renessanssiaegsest maalist, millel kujutatud noormees oli täpne koopia minu pinginaabrist, lisaks veel lõputu trügimine söökla järjekorras (ananassikana sai väga ruttu otsa) ja see, kuidas mind ja kahte paralleelklassi õpilast hakati 10. klassis kutsuma värviliseks trioks, sest meil olid kõigil erinevad erksat värvi juuksed. Kes olid Sinu lemmikõpetajad? Miks? Õpetaja Roostik, sest ta seisis alati meie eest ja kaitses meie klassi, ükskord pühendas õpetaja terve tunni klassile lihtsalt selleks, et õpilased saaksid vinguda kõige üle, mis oli õppesüsteemiga valesti või kui raske periood meil parasjagu oli. Muidugi meeldis mulle kirjandustundides raamatuid analüüsida ka. Õpetaja Mällo, sest kuigi ta peab veel joonistamist harjutama, oskas ta väga hästi raskeid teemasid selgitada, lausa niimoodi, et vahel sai nalja. Me ei pidanud talle isegi ütlema, kui mõni teema terve klassi külmaks jättis, sest ta sai nägudest aru ja ütles:,,okei, las see teema jääb. Mida Sa Poskas käimisest õppisid? Kõike vajalikku! Ega ilma asjata öelda, et äsja gümnaasiumi lõpetanud on kõige targemad inimesed. Õppisin kirjutama, see on olulisim oskus, mille Poskast kaasa võtsin. Ma ei mõtle selle all ainuüksi sõnade ritta seadmist ja lihtsakoelist lausete moodustamist, vaid oskust argumenteerida, teksti siduda, kõige suvalisemal teemal kirjutada, ennast selgesti väljendada ja vajadusel ka luuletada. Kas sul esines keskkoolis ka mingeid probleeme või raskusi? Miks? Kuidas nendega toime tulid? Jah. Kõige raskem oli minu jaoks vene keel, sest mul ei olnud vajalikke baasteadmisi ja sattusin kõige karmima õpetaja rühma. Sain hakkama, sest kasutasin igasuguseid vahendeid: Google Translate i, kõiki vene keelt rääkivaid tuttavaid, konsultatsioone. Kursuse lõppedes sain õpetajalt kõne, et minu hinne ei ole veel kindel ja ta pakkus mulle lisaülesannet hinde tõstmiseks. Kogu töö ja vaev oli seda väärt, ka õpetajal oli hea meel, sest ta nägi, kuidas ma pingutasin. Millised emotsioonid valdasid Sind gümnaasiumi lõpetamisel? Rõõm, kergendustunne, elevus. Samas oli natuke hirmuäratav ja kurb, sest tulevik rippus pea kohal nagu Damoklese mõõk. Eeldasin, et pean nüüd, kui olen täiskasvanu\n9 ja vilistlane, teadma, mida edasi teha, kuhu edasi minna ja kuidas erinevate asjadega toime tulla. Tegelikkuses asjad nii ei ole. Ma pidin endale ka selgeks tegema, et inimene reaalselt õpibki terve elu, alati on keegi, kellelt abi küsida ja kurvastada ei ole mõtet, sest tõelised sõbrad jäävad alles, kuigi igapäevaselt enam neid ei näe. Kas olid juba Poska-aastatel kindel, millega pärast lõpetamist tegelema hakkad? Kindlasti mitte. Selline asi ei saanud minu puhul kuidagi läbi minna, sest ma muutusin ja kasvasin nende kolme aasta jooksul hoopis teiste väärtustega inimeseks. 10. klassis nägin ennast edaspidi humanitaarteaduste või kunstiga tegelemas, sest mulle meeldis näidelda, joonistada ja lugeda. Alguses olin kinni kiilunud stereotüüpi, et mul ei ole isegi mõtet reaalteaduste poole piiluda, sest ma niikuinii ei saaks sellises valdkonnas hakkama. Reaalained on minu jaoks alati olnud keerulisemad. Hiljem sain aru, et ma pean ainult rohkem pingutama, et mõnest raskemast ainest või teemast jagu saada. Kohe kui olin endaga, nii tugevuste kui nõrkustega, leppinud, mõistsin, et ma isegi naudin selliseid aineid, sest need pakuvad mulle väljakutset. Millega praegu tegeled? Kuidas sellega rahul oled? Õpin, õpin ja veel kord õpin. Sattusin täiesti juhuslikult farmaatsia erialale. Eksisin Tallinnas enne sisseastumiskatseid ära ja hilinesin umbes 15 minutit. Kiirustasin hingeldades infolaua juurde ja küsisin, et kas mul on üldse mõtet minna, kui ma nii palju hilinesin. Muhe vanem mees vastas mulle laua tagant, et ma ikka läheksin. Seejärel jooksin ruttu õigesse ruumi ja tegin oma testi ära. Ma ei olnud isegi õppinud. Kui uksest välja tulin, siis taipasin, et olin inimese kromosoomide arvu ka valesti vastanud ja kirusin ennast. Konkurents oli suur, aga sain kuidagi sisse. Nüüd õpin teisel kursusel ja tunnen, et tegin õige valiku, kuigi ma ei oleks paar aastat tagasi elu sees uskunud, et lähen midagi taolist edasi õppima. Miks just selle eriala valisid? Enne rääkisin, kuidas taipasin, et pean reaalainetega veidi rohkem pingutama. Keemia meeldis mulle alati, kuid see oli samuti üks raskemate killast. Otsustasin farmaatsiat minna õppima, kuna see on keemiaga tihedalt seotud ja ma lihtsalt tahtsin keemiat hästi osata. Keemia oskamine tundus mulle eneseületusena. Milline on Sinu igapäevaelu võrreldes keskkooliaegse pe- 9\n10 rioodiga? Elan hoopis elukaaslasega Tallinnas, mitte vanemate juures Tartus. Juba eraldi elamisega tulevad juurde igasugused täiskasvanu kohustused, mis varem tundusid enesestmõistetavad, aga kui sa käid poes ja ostad pesugeeli asemel hoopis pesuloputusvahendi, millest pole üldse kasugi, siis saab ainult ennast süüdistada. Kooli kõrvalt käin väikese koormusega apteegis tööl ka. Niisama istumist on vähe, alati on midagi teha. Millised on JPG ja ülikooli suurimad erinevused? Kõige suurem ja kurikuulsam erinevus on see, et loenguid saab ja võib üle lasta, aga see ei ole soovitatav. Õppejõud ei ole nii järjepidevad, vaid pigem ükskõiksemad kui gümnaasiumiõpetajad. Tähendab, et õppejõud ei viitsi ka vahel loengusse tulla. Mul oli hiljuti selline loeng, kus meil pidi kontrolltöö olema ja õppejõud hilines sinna tund aega. Peale 15 minutilist ootamist tuli õppetooli juhataja ja küsis, keda me ootame. Kui olime vastanud, küsis ta, kas me kirja ei saanud. Õppejõud pidavat olema kirjutanud, et alustame hoopis hiljem. Pärast selgus, et kirja saatmine oli tal meelest läinud. Mis seal ikka. EKA õppejõud on veelgi vabameelsemad. Korralduslik pool erineb seetõttu, et muutused tunniplaanis tekivad täiesti suvalistel hetkedel, kõik on väga kaootiline ja inimestega ei teki nii sügavaid sõprussuhteid nagu gümnaasiumis. Enamikul on välja kujunenud isiklik- ja sotsiaalelu, mis toimib uute tutvuste vastu nagu puhver, millest on keeruline läbi tungida. Tudengid ei ole ühest vanusegrupist ega sarnaste huvidega. Minu kogemus on see, et gümnaasiumist leidsin mitmed eluaegsed sõbrad ja elukaaslase, aga ülikoolist tuttavad ja paar sõpra. Kas ja kuidas on Poskas õppimine Sind inimesena kujundanud, kas sellest on kasu ka Sinu praeguses elus? Poskas õppimine on mind kujundanud töökamaks, ambitsioonikamaks, koostööle avatumaks. Pealegi on Poskas õppimine väga hea treening mälule. Praegu on need omadused väga kasulikud, lausa vajalikud õppimise seisukohalt, sest ma tahan omandada teadmisi ja saada häid tulemusi. 13. Mida soovid praegustele poskalastele öelda? Kui keegi ütleb, et ülikool on lihtsam kui gümnaasium, siis ärge uskuge. Ülikool on veel raskem ja nõuab veel rohkem tahtejõudu. Planeerige aega hästi, mida varem kõik valmis saada, seda parem. Need sõnad tulevad inimeselt, kes jättis 156 lehekülje materjali õppimiseks endale aega kolm päeva. Tehke asju hoolega ja kontrollige vähemalt kolm korda üle! Mõelge tuleviku peale, kuid ärge muretsege selle pärast, vaid elage üks päev korraga. Ei ole mõtet ennast lõputult piitsutada - puhkamine ja töötamine käivad käsikäes. Toetage üksteist, nautige gümnaasiumis käimist (kui on, siis võtke sööklast ananassiga kanafileed ja rummisaiakesi) ja häid jõule! Jaan Poska gümnaasiumi jõuluõhtu PÕFF Eesti 100: Poska õpilaste filmifestival toimub sel aastal 21. detsembril kell võimlas. 10\n11 VIKERRAADIOS VARJUTAMAS MARIKE PEEDOSAAR 16. novembril toimus üle-eestiline töövarjupäev, mis andis kõigile abiturientidele võimaluse käia huvipakkuvate ametitega tutvumas. Kuna mind alati nii meedia kui muusika on paelunud, JESSICA otsustasin TOPS minna selleks päevaks raadiosse. Valiku tegemine oli keeruline, Eestis on ju nii palju täiesti eriilmelisi raadioid. Hakkasin mõtlema, mis minu jaoks raadios oluline on hea, kuid mitte liiga ühekülgne muusika, uudised igal täistunnil, harivad raadiosaated ning leidsin, et kõige paremini vastab nendele kriteeriumidele Vikerraadio. Avasin ERRi kodulehe ja esimene artikkel, mis silma hakkas oli Vikerraadio uueks muusikajuhiks saab Sten Teppan. Saatus tegi vist valiku minu eest. Niisiis kirjutasin talle pika ja ülepingutatud kirja, kuidas ma nii väga tahaks tema töövarjuks tulla. 10 päeva hiljem sain vastuse Tere, Marike! Unustasin sulle vastata, sorry. Olen hea meelega valmis sulle Vikerraadiot ja oma töö köögipoolt näitama. Anna märku. Tallinna läksin koos õpetaja Triinu Palo klassiga, kes peale väikest ekslemist kesklinna ligidal maha pandi. Olin esimest korda täiesti üksi keset pealinna, abivahenditeks Google Maps ja Sten Teppani telefoninumber. Ja mis kõige toredam, ma ei eksinudki ära! Jõudsin Raadiomajja oodatust varem ning minu päev Vikerraadios võis alata. Teppan näitas mulle esialgu erinevaid ruume Raadio2e korrusel, sest seal asub ka tema töökoht, milleks on muusikatuba. Tavaliselt pole ta selles väikses kaost meenutavas ruumis üksi, vaid töötab koos Raadio2e muusikajuhi Erik Mornaga. Esialgu midagi suurt teha polnud, Teppan helistas korstnapühkijale, mina uurisin seni laialiolevaid plaate. See andis arvatavasti ka küllalt hea vihje, et mind raadios üle kõige muusika huvitab, ja nii näitas ta mulle ära nende plaadikogud. Riiulite viisi plaate R2e korrusel, veidi vähem Vikerraadios, ja fonoteegis ootas mind paradiis. Seal ruumis oli rohkem riiuleid kui Räpina raamatukogus, kõik plaate täis. Fonoteegi töötaja viis meid ka arhiivi, kus Teppan isegi polnud käinud. Seal hoitakse veel digitaliseerimata muusikat ja filme, igalt rullilt võib leida senikuulmata salvestusi. Peale seda hakkasime pihta tegeliku tööga. Vahepeal oli meiega ühinenud ka töövari Angeliina, kes käis Raadiomajas erinevaid ameteid jälgimas. Teppanil oli varem salvestatud intervjuu akordionisti Tuulikki Bartosikiga, ning eetrisse laskmiseks tuli see salvestus ära monteerida. Teppan alustas tööga ise, näitas meile, kuidas heli ühtlustada või mõttepause välja lõigata ja küsis siis: Te olete varem monteerinud? Angeliina raputas pead, kuid mina sain jaatavalt vastata. Hästi, tee siis edasi, ma toon kohvi. Pärast intervjuu korrastamist pidi valmis panema järgmiste päevade muusika, milleks läksime muusikatuppa tagasi. Teppan kuulas erinevaid lugusid, monteeris mõnda veidi ja lisas üksteise järel playlisti. Siis helistas talle aga tuntud raadiotöötaja Jaan Elgula ehk Jansa, kes kutsus midagi põnevat kuulama. Läksime kohale ja Jansa lasi meile midagi minu jaoks absurdselt naljakat soomekeelset versiooni Smilersi laulust Annika, esitajaks teada-tuntud Mikko Alatalo. See Annika (rõhutatud soome keelele omase n-tähega) kõlab päris toorelt. Nii sai see lugu ka samal õhtul Teppani saatesse. Ettevalmistuste järel oli lõpuks aeg saateks endaks. Esimeses pooles lasi Teppan muusikat ning pani käima eelnevalt monteeritud intervjuu. Saate viimasesse poolde jäi aga otseintervjuu ühe minu lemmikbändi Kosmikutega. Sain samuti võimaluse nendega juttu rääkida, laulja Meelis Hainsoo tundis mind kui Räpina muusikakooli õpilast isegi ära (ikka oma kandi inimene ju). Nii oligi kell juba ja aeg seada sammud kõigepealt Draamateatri ja siis kodu poole. Jätsin kõigiga hüvasti, Erik Morna kiitis veel viimasel hetkel mu särgivalikut (Pink Floyd) ning lubasin Teppanile, et kohtume veel. Ehkki raadiotöö on nagu tabuteema, mida keegi ei taha tutvustada, on see minu arust väga põnev. Monteerimine võib küll hakata ajapikku närve sööma, kuid ma ei kujuta ette, et uue muusika otsimine või erinevate inimestega kohtumine kuidagi igavaks muutuda võiks. Sten Teppan ka lohutas: Sul möla jookseb, saaksid raadios hakkama küll. Eks ole näha. 11\n12 Heietusi põhikoolist 12 Me kõik oleme Poskasse tulnud kuskilt kaugemalt. Üks osa tuli Reinikust, mis vaid jalutuskäigu kaugusel, teine Kivilinnast, kust nr 20 ilusti koolimaja kõrvale sõidab, ning kolmas seltskond saabus gümnaasiumisse hoopis teisest Lõuna-Eesti otsast. Kust on jõudnud siia aga meie lehe toimetus ja milline oli sealne elu, saame kohe teada. Oma põhikoolimälestusi jagavad Merle (10.b), Isabel (11.a) ja Marike (12.a). Merle Oma põhikooliaastad veetsin Parksepa keskkoolis. Parksepas on kaheteistkümne klassi peale veidi üle 300 õpilase ehk tegemist on õige maakooliga, kus kõik teavad kõiki ja kõike. Sellises väikeses kohas võtavad õpilased koolis käimist üsna vabalt. Räägitakse küll, et puududa ei tohi, kuid lastakse ikkagi iga kell hindeid parandada ja aasta lõpus klass lõpetada. Maakoolis teavad õpetajad kõiki õpilasi, nende vanemaid, õdesid-vendi ja muud elulugu. Minu juurde tulid õpetajad pidevalt kaebama mu väikese venna pärast, kes tunnis kuidagi õpetajatele meele järele ei suutnud olla, ja käskisid kaebused emale edasi anda. Kiskus üpris tüütuks, kui sööklasse astus sisse mõni algklasside õpetaja ja hüüdis üle ruumi kileda häälega mu nime, et teada anda, millega mu noorem vend järjekordselt hakkama oli saanud. Parksepa keskkoolis töötab palju nõukaaegse meelestatusega õpetajaid, kellele jäävad pidevalt ette õpilaste riietus ning nutipõlvkonna harjumused. Ehkki kooli riietusmiseeskirjad on pigem soovituslikud kui kohustuslikud, tõstavad õpetajad, kellele lõhkised teksad ei meeldi, selle vastu avalikult kära. Mõni õpetaja pidas peaaegu iga tunni alguses monoloogi sellest, kuidas telefonid peaks kooli territooriumil keelatud olema ja külaliste riietus tuleks üle kontrollida enne kui nad kooli lastakse, et igasugused lõhkiste pükstega luuletajad nende vaatevälja ei satuks. See, kui hästi või halvasti me õppetööga tegelesime, olenes täielikult õppeainest. Mõni õpetaja oli kohe nii tasemel, et tegi ka kõige kõvema peaga õpilasele valemid selgeks. Mõne õpetaja töödest kukkus terve klass läbi. Oli ka õpetajaid, keda kardeti nende ranguse pärast, need olid enamasti vanemad tegijad. Siiani on meeles, kuidas vana klassivend jäi füüsika tunnis magama, mille peale õpetaja oma pika kollase veneaegse joonlaua võttis ja sellega nii vastu lauda virutas, et see heli terveks ülejäänud päevaks kõrvu kumisema jäi. Samuti meenub geograafia õpetaja, kes kunagi tunde ette valmistada ei viitsinud ning kontrolltööde küsimused koha peal välja mõtles. Väärtustan aga tema ausust ja julgust tunnistada, et tööd olid kolm nädalat hiljem ikka parandamata, sest ta ei viitsinud nendega tegeleda. Isabel Mina käisin põhikoolis siinsamas lähedal Tartu erakoolis. TERA on väike kool, kus kõik teavad teineteist vähemalt eesnime pidi. Käitumine oli koolis üpriski vaba, kuid see-eest olid karmid riietumisreeglid, õpilaste-õpetajate vahelised suhted pidid alati jääma vaid professionaalsele tasandile ning teiste eraelust ei võinud midagi teada. Aga nii vist ongi, kui õpilane eliitkoolis käib. TERAs olid mõned mu klassikaaslased peredest, mille nimed oli Äripäevas Eesti rikaste TO- P100s ära märgitud. Klassivennal kukkus telefon maha? Pole hullu, ta läks pärast kooli Tele2-e ja ostis endale sularaha eest uue 800-eurose telefoni. Tavaline, eksju? Teisest külljest oli TERA aga kool, kus iga tänapäevane õpilane oma aega veeta tahaks: klassiruumid ja koridorid on käest käeni, seinast seina, nurgast nurgani täidetud televiisorite (mis isegi õpilaste sünnipäevasid näitasid), smarttahvlite ja ipadidega. Ma ei saa väita, et need lisad poleks koolielule palju juurde andnud, aga visioon tulevikust, kus õpilased kannavad õpikute asemel tahvelarvuteid kaasas, jäi isegi TERAst veel kaugele. Tartu erakooli õpetajaid oli nii erinevaid, et neid ei saa isegi terve leheküljega kirjeldada. Neid iseloomustavad üldjooned olid aga alati vastutulelikkus, sõbralikkus ja professionaalsus. Mitte ükski abivajav õpilane ei jäänud tähelepanuta, kuigi neid palju ei olnud\n13 ka TERA õpilased polnud sellised, kes oleks tunde niisama üle lasknud. Arvan, et see oli suuresti põhjustatud mõnusast koolikeskkonnast ja soovist kooli tulla. Marike Põhikoolis käisin Räpina ühisgümnaasiumis. Ausalt öeldes ei soovitaks ma isegi oma vaenlasel lapsi sinna panna, sest suurem osa õpetajaid on oma tööst juba kibestunud, paljud õppematerjalid on aegunud ja nõutakse kas utoopiliselt palju või mitte midagi. Negatiivseid mälestusi juustesse pandud nätsust või suitsetavatest mürsikutest on palju, kuid parem on neist mööda vaadata. Mis oli Räpinas hea? Parimad mälestused seostuvad VILISTLANE kindlasti kooliüritustega. Neist populaarseim oli Räpinas Ministaaride show, mis kujutab endast videote playbacki iga klass taaslavastab otse ühe muusikavideo omal valikul. Meie klass polnud küll selles osas eriti aktiivne, kuid ühel aastal tehti eriti ekstravagantne valik. Selleks oli Kreisiraadio Leto svet. Ma võin päris kindlalt öelda, et ma polnud kunagi varem midagi nii piinlikku laval teinud, ehkki mul on selja taga aastatepikkune esinemiskogemus lauljana. Ent nagu noored ütlevad, siis no regrets, kõik tuleb ära proovida. Samuti on häid mälestusi teiste klasside esitustest, mis olid humoorikad ja aasta-aastalt ka üha detailsemalt läbimõeldud. Peale kooliürituste meeldis mulle väga käia olümpiaadidel. Põlvamaal on see lihtne, on ainult maakonnavoor ja seal on üsna suur võimalus sattuda esikolmikusse, sest rohkem õpilasi ei pruugi kohal ollagi. Võistlushimulise hingena käisin ma kõigil olümpiaadidel geograafiast vene keeleni välja, ning saavutasin alati hea tulemuse (sest õpilasi oli nii vähe). Minu lemmik oli aga keemia olümpiaad, mis toimus alati Põlvas, kuid suurem osa võistlejaid, mõnikord isegi kõik, oli Räpina ÜG-st. Miks? Sest meil oli kõige karmim keemiaõpetaja, keda kartsid peale õpilaste ka teised pedagoogid. Siiski ei jää mul muud üle, kui teda tänada, sest ma oskan siiani unepealt ainete nimetusi õigesti lugeda ning reaktsioonivõrrandeid lahendada. 13\n14 EKSPERIMENT MIDA KINKIDA PEDAGOOGIDELE? MARION KUKK Mis on jõulud ilma kingitusteta? Loodetavasti on kõik oma sõpradele-tuttavatele meened juba valmistanud või soetanud. Aga õpetajad? Õpilased, eriti kümnendikud, tihti ei tea, mida oma klassijuhatajale või mõnele meelisõpetajale kinkida. Siiski ei pea te kurvastama, sest Sihkri toimetajad on osa tööst teie jaoks, armsad poskalased, ära teinud. Loosisime välja 10 õpetajat, kelle puhul mõtlesime, mida neile kinkida võiks, mis on neile omane või mida nad sooviksid. Seejärel küsitlesime kinginimekirja põhjal Poska õppureid, et kellele vastav kingitus teha. Eesmärk oli tuvastada, kui hästi meie kooli õpilased oma tublisid õpetajaid tegelikult tunnevad. Eksperimendis osales ka meie kooli vilistlane Karoliina Hussar. Kokkusobituvad pintsak ja kõrvarõngad õp Allikule Ei ole ühtki ajalootundi, mil õpetaja Sirje Allik ei rabaks õpilasi oma koordineeritud rõivastega, mis talle imehästi sobivad. Moetundlikule pedagoogile veel moodi! Seda kinki pakuti ka õpetaja Merike Trubertile, kuid ülekaalu jäi siiski ajalooõpetaja. Mate tee õp Särele Olete kunagi mõelnud, miks Eerik Säre on niivõrd elujõuline ning aktiivne noor mees? Ehk on üheks põhjuseks tervislik mate tee, mida õpetaja kangesti juua armastab. Mate teed valmistatakse matepuu kuivatatud lehtedest ja seda võib juua nii kuumalt kui ka külmalt. Mate teed saab juua kahte moodi. Kiiresti juues mõjub see ergutavalt, aeglaselt ja väikeste sõõmudega juues mõjub see rahustavalt. Kinki pakuti ka õpetaja Karmile ning Pajurile. Film,, д Артаньян и три мушкетёра õp Gerassimenkole Kõik õpetaja Olga Gerassimenko vene keele õpilased on vähemalt korra näinud mainitud filmi. Maakeeli on see lugu kolmest musketärist. Kink oleks sümbol meie tänust filmiklassika tutvustamise eest. 14\n15 Hortus Musicus kontserdipiletid õp Mägimetsale Kelle klassist kostub kõige tihedamini keskaegset muusikat? Tänu kellele tunnevad poskalased lautot ning Gregoriuse laulu? Loomulikult on see meie armas muusikaõpetaja Kaie Mägimets, kes taolisest kontserdielamusest kunagi ei keelduks. Matemaatilised lauamängud kogu perele õp Jostovile Kes armastab matemaatikat kõige muuga siduda? Otseloomulikult õpetaja Jane Jostov, kes eelmisel aastal pühendas terve 10. klasside tunni sellele, et õpilased saaksid mängida, kuid seejuures ikkagi ajusid ragistada. Kinki pakuti ka kõikidele teistele matemaatikaõpetajatele, kuid Jostov jäi esimeseks. Chanel No. 5 õp Oidjärvele Meie kooli üks peenemaid daame on kindlasti saksa keele õpetaja Taimi Oidjärv, kellele kallis parfüüm kahtlemata väga hästi istuks. Väärt naisele väärt parfüüm mitte et õpetaja juba ilma selleta piisavalt väärikas poleks. Kinki pakuti ka õpetaja Roostikule, Allikule ning Palole. Kootud jõulukampsun õp Loigule Inglise keele õpetajal Lembi Loigul on alati seljas kõige kaunimad kootud kampsikud või kleidikesed, mille kogude täiustamine teeks talle vaid heameelt. Kampsun kulub külmadel talvekuudel ära nii õues viibimisel kui ka koolis olles. Talvel annab kampsunile väärtust kindlasti ka see, kui ugly christmas sweater see on. (Hei, õpilasesindus! Stiilipäeva idee!) Kinki pakuti ka õpetaja Karmile ning Mägile. 15\n16 Harry Potteri kott koos tervisliku toidu ning hea raamatuga õp Roostikule Kes paneb tähele, see teab! Õpetaja Roostik armastab Harry Potterit ilmselt samapalju kui oma tööd teatavasti katsub ta jõulude ajal leida aega teoste lugemiseks. Tervislik toit ja mõni hea raamat on ju ilmselge, kes on näinud kunagi (või üldse kujutab ette) eesti keele ja kirjanduse õpetajat kartulikrõpse nosimas ning lugemas mõnd kehva raamatut? PS: Kes näeb, saadab vihje Sihkrile see oleks alles uudis! Kinki pakuti ka õp Loigule ning õp Sagarile. Disainerkleit õp Palole Moega kaasas käimine tõmbab tihti Poska tüdrukute tähelepanu, eriti kui seda teeb õpetaja. 11. b klassijuhataja ja eesti keele õpetaja Triinu Palo kannab pea päevast-päeva erinevaid eesti disainerkleite, mis alati pilku püüavad. Usume, et õpetajale istuks väga hästi ka üks õpilaste kingitud võib-olla isegi disainitud kleit. Kinki pakuti ka õpetaja Roostikule Kuuse ning rotikesega lips õp Mällole Mitte keegi ei armasta loodust ning loomi sama palju kui bioloogiaõpetaja Lauri Mällo. Meie armastame teda ka, seega oleks paslik talle ka vastav kingitus teha (ja võib-olla veel üks rott). Kui roti ja kuusega lipsu kuskil ei leidu, sobivad alternatiivina ka näiteks linnud. Aga kõige parem oleks ikkagi rotipildiga lips, eriti eriline oleks see siis, kui lipsul oleks kujutatud mõnda rotti, kes ka päriselt õpetaja Mällo klassis elab. Seda kingitust kellelegi teisele ei pakutud. 16 Suures pildis tunnevad poskalased oma õpetajaid väga hästi. Oli ka möödapakkumisi, kuid enamiku vastused läksid meie õpetajate ning kinkidega kokku. Loomulikult ei pea keegi hakkama enne jõule närvitsema, kust leida matemaatilisi lauamänge või kuidas saada kamba peale raha kokku, et Taimi Oidjärvele kallis parfüüm osta ta oleks rõõmus ka selle üle, kui talle parfüümist veidikene saksa keeles kõneleda! Eksperimendi eesmärk oli uurida, kas ja kui hästi oma õpetajaid tuntakse, mitte see, kes reaalselt õpetajale kingi tehtud saab. Ühe suure kalli võiksite ikkagi direktorile või oma lemmikõpetajale kinkida nad oleksid nii rõõmsad ja meie ka (kuigi peame ise selleks veidi julgust koguma).\n17 RAAMATUARVUSTUS 11. a KLASS Vihurimäe on üks inglise kirjandusklassika meistriteoseid Emily Brontë Victoria ajastu romaan käsitles omal ajal ennekuulmatuid ja vastuvõetamatuid probleeme, kuid tänaseks on romaan jõudnud vähemalt korraks pea iga haritud kodaniku kätesse. Teos arutleb küsimuste üle, mis on tänapäevalgi aktuaalsed sotsiaalne kihistumine, moraalsus, egoism, reetmine ja kättemaks. Juba põhiprobleemidest saab aimu, et kirjatükk on ülimalt mitmekihiline, seetõttu on võtmeküsimused ka praegu ajakohased. Inimkäitumist ja emotsioone on arutatud juba esimeste mõtlemisvõimeliste inimeste tekkimisest saati. Vihurimäe võtab kõne alla indiviidi kõige tooremad tunded, millele on lõpmatult tõlgendamisvõimalusi. Romaani avaldamisest aastal tänaseni on mitmed kriitikuid teost analüüsinud ja arvustanud ning lahtimõtestamismaterjali jätkub endiselt. Brontë romaani mõistmine on ajaloolise tausta tundmiseta väga keeruline: konfliktid, mis teoses kerkivad, põhinevad Victoria ajastu väärtustel ja ühiskonnaseisusel. Raamatust võib ridade vahelt välja lugeda pettumust ühiskonnanormides, riigikorras ja üldsuse mõttelaadis autor kirjutab palju sotsiaalkihtide tekkimisest ja näitab kibestumist selle vastu. Victoria ajastu naisena mõistis ja tundis Brontë seda ilmselt palju rohkem kui tolleaegsed mehed aastate Inglismaa oli raskesti patriarhaalne ühiskond, kus naised olid justkui meeste omandid. Naisi represseeriti nad olid kui eravara ning ainus ajaveetmispaik oligi kodu, mida abikaasa jaoks korras pidi hoidma. Mehed olid ajastu eliit naised aga alamad ning suured meistriteosed sünnivadki suurte kannatuste kaudu. Brontë valas enda maailmavalu ja pettumuse ainsasse romaani, samal ajal kujutades 19. sajandi ühiskondlikke väärtusi. Kõige paremini toob tolleaegseid probleeme esile peategelaste käitumine. Catherine i ja Heathcliffi kirge ja julmust täis suhe oli kogu Vihurimäe keeristormide keskel ülimalt aseksuaalne võiks ka arvata, et seksuaalse repressiooni ajastul ei olnud paslik taolistest vulgaarsetest tegudest kirjutada. Samas teebki intiimsuse puudumine Vihurimäest erilise armastusromaani: hinnas on tunded nii viha kui arm ning kõik muu inimloomusega seotud jääb tagaplaanile. Vihurimäe on näide inglise romantismist teose atmosfäär, tegevuspaik ja meeleolu loovad müstilise olustiku, täidetud armuintriigide ja hullumistega. Õhus on pettumus ühiskonnas autor vastandab eliitklassi tavainimestega, kes vaatavad altkulmu kõrgklassi ebaloomulikule käitumisele ja Mehed olid ajastu eliit, naised aga alamad emotsioonitusele. Teoses tuuakse tihtipeale esile n-ö alamklassi inimloomust, mis on eliidile vastuvõetamatu seda illustreerib mustlaslapsest Heathcliffi suhtumine aristokraatidest tegelastesse, kelle head kasvatust ja rikkust peategelane lausa pelgab. Romantismile iseloomulikult prioriseeritakse raamatus looduslikku inimpalet, seda tehakse romaani keskse kuju Heathcliffi kaudu. Teose tegelaskuju on kirglik, tihti ka seletamatu mehe südames käib igavene võitlus reaalsusega, mis ta lõpuks ka hävitab. Kirjutis uurib süvitsi inimkonna lõputut tundepada Brontë asetab tegelased moraalsete dilemmade ning vahel ka täieliku moraalsusetuse keskele, et proovida vastata ühele raskeimale küsimusele: mis on inimloomus ja loomuse vastus? Nagu iga suur kirjanik, ammutas Emily Brontë inspiratsiooni oma elust alustades teose tegevuspaigaga ning lõpetades kasvõi sõnavaraga. Emily Brontë oli üks kuuest lapsest ning kuigi tal oli oma 17\n18 18 õdede-vendadega suurepärased suhted, polnud elu nende jaoks kerge. Kirjaniku ema hukkus, kui Emily oli vaid kolmeaastane, millest tulenevalt leidub ka Vihurimäes orvuks jäänud tegelasi. Üks teose põhiteema on usk: selle kadumine ning küllus. Autor pärineb vaimulikust perest ja religioon on Brontëd ümbritsenud kogu ta elu. Pärast ema surma kasvatas Emilyt ta tädi, kes oli samuti sügavalt religioosne, kuid Emily tõrjus usku. Emily lapsepõlv ei olnud aga üdinisti halb: Emily isa Patrick Brontë ja õed-vennad olid kursis kultuurieluga ning tegelesid kõik mingil määral loominguga näiteks kirjutasid Brontë pere lapsed meelelahutuseks näidendeid ja luuletusi ning ka Emily isa sepistas vabal ajal värsse. Ajaloolased on öelnud, et Emily Brontë sai Vihurimäe kirjutamiseks sütituse oma isa rikkast kujutlusvõimest, lugudest, mida Brontële väiksena vesteti. Niisamuti jõudiski Brontë looming oma haripunkti, kui Emily tädi suri ning autor oma isaga taas kokku kolis. Täiskasvanuna tegeles Emily enesearendusega ja proovis isegi õpetajatööd, kuid stressi tõttu leidis, et see pole temale. Nii hakkaski Brontë veetma aega rohkem üksi, istudes looduses, mõtiskledes ja kirjutades. Emily õde Charlotte avastas aastal sahtlist Vihurimäe autori kirjutatud luuletused ja ergutas Emilyt neid avaldama praeguseni on kirjaniku luuletused internetis kättesaadavad. Luule avaldamine andis Emilyle ainult julgust juurde ja Vihurimäe saamislugu võis alata. Ilmumisaastal küttis Vihurimäe kõigis kriitikutes ja ajakirjanikes kirgi väideti, et raamat on liiga toores, teosest õhkub julmust ja metsikut jõudu. Lugejad imestasid, kuidas selline lugu paberile jõudis, ilma et autor hullunud oleks. Raamat oli lugejaskonnale vastukarva, kuna teos rääkis karmis võtmes vaimsest ja füüsilisest julmusest ning kritiseeris ajast-arust väärtuseid nagu usk ja sotsiaalne ebavõrdsus. Victoria ajastul ei olnud Inglismaal ruumi ühiskonnakriitilisele teosele, mis kujutas naissugu võimupositsioonil, omades hävitavat kirge, mis meeste üle võimust võttis aastal kirjutati inglise ajakirjas Atlas, et Vihurimäe on uudne, lausa šokeeriv käistlus inimkonna pahedest. Samuti kommenteeriti romaani ajalehes Douglas Jerrold s Weekly Newspaper anonüümne ajakirjanik kirjutas, et teos on saanud küll palju kriitikat, kuid pärast raamatu kättevõtmist on lugemist peaaegu võimatu pooleli jätta ning kõigis, kes on raamatu läbi lugenud, äratab see tugevaid tundeid. Brontë kirjeldas Vihurimäes vihkamise ja kättemaksu üksikasju nii, kuis mitte keegi seda varem teinud polnud. Teose ilmumiasaegseid arvustusi lugedes ilmneb, et tol ajal oligi romaani põhiprobleem selle normidest kõrvalekaldumine, kuid mida aeg edasi, seda vastuvõetavamaks teos publikule muutus tänaseks on Vihurimäe klassika ning samuti kuulutati teos naturalismi esimeseks meistriteoseks. Brontë ja Heathcliff elasid oma ajast ees: nad ehmatasid lugejaid oma taltsutamatu armastuse ja toore, loodusliku vihaga. Minevikus vastuoluline teos on praeguselgi ajal aktuaalne Vihurimäes võrreldavad inimloomus ja moraal seovad end hästi infoajastu probleemidega. Gümnaasiumiõpilaste ja millenniumilastena tunneme meie infoajastu mõjutusi intensiivsemalt kui paljud teised põlvkonnad ning saame püstitada küsimused: kas nutiajastu kahandab inimkonna sisemist õiglustunnet ning kas inimloomus on tänapäeval enam üldse hinnas? Nagu Victoria ajastulgi eitasid paljud aadlikud moraali, tehakse seda ka tänapäeva noorte seas. Vihurimäe loob tänapäevasele lugejale selged paralleelid tolleaegse Inglismaa ja praeguse maailma vahel enne industriaalrevolutsiooni raputas ühiskonna ülemkiht pead, kui pidid oma alamklassist ligimest aitama, kuna see olevat häbistav või räpane. Ka praegu tunneme sotsiaalse kihistumise mõjutusi, nüüd aga postkapitalistlikus ühiskonnas. Inimloomuse ja isiksuse väärtustamise asemel vaadatakse hetkel pigem kõrvalseisja saapabrändi, telefonimarki või tema mütsi hinda. Looduslikule suhtlemistungile vastu seistes pelgavad paljud noored sotsiaalseid üritusi, kõne- ja kirjutamisoskus on valgustusajastu lõpust saati vaid alla käinud. Aja hammasrataste vahel on Vihurimäe probleemid küll muundunud, aga inimkonna otsatud, tahumatud, taltsutamatud tunded ja nende analüüsimine püsivad vist issanda loomaaia kadumiseni päevakohased. Brontë käsitleb spetsiifiliselt probleeme, mis on iseloomulikud kuninganna Victoria Inglismaale, kuid teos annab mõtteainet igale intelligentsele isikule. Autori mitmekihilisus on aidanud kaasa ajatu romaani tekkele, mis pärast 170 aastat endiselt lugejaile südamesse poeb.\n19 LOOVKIRJUTAMINE POSKA PEREMARKET MARION KUKK Avan silmad ning näen valget lage tõesti erakordne. Sirutan käe telefoni poole nagu pea iga XXI sajandi inimene, ent mina, harituim kodanik siin ilmas, ei tee seda selleks, et kohe hommikul sotsiaalmeediasse uppuda, vaid selleks, et vaadata, mis see ratastega masin näitab mida kuradit? Mõne teine poskalane võib-olla ärkabki alles siis, et teiseks tunniks kooli jõuda, ent minu jaoks on see äärmiselt traagiline.,,vot see on tõesti erakordne, mõtlen ma ning sammun vihaselt kööki, et kõik teised kohvimasina huilgamisega üles äratada. Õige jah, keda ma äratan, kui kell on juba pool kümme ja ma pidin juba tund aega tagasi üles ärkama ja praeguseks juba 10 minutit koolis olema. Olen nüüd veel vihasem kui enne ning astun kohvi tegemata uksest välja, protestist ei ütle ma kellelegi isegi,,head aega, kuigi miskipärast mu kodus lastehoidu pidavat ema ning liiga pikkade jalgadega kitse moodi vene toy terjerit ei olegi. Kutsun lifti, kuid muutun veelgi tigedamaks, sest selle ootamine on hullem kui Mõisavahe peatuses number ühe ootamine (see tuleb algpeatusest Nõlvakust ning läbib üheminutilist teekonda ikkagi umbes neli minutit). Kaalun treppidest minemist, aga mõtlen, et saan tänase trepijooksu kirja koolis, sest Poskas on neljandalt esimesele korrusele saamine suurem piin kui Annelinnas kaheksandalt esimesele. Mõtlen ka lihtsalt alla veeremisele või hüppamisele, aga mul on täna keemia ja ma peaksin ikkagi kohale minema, et ma seal rumala näo ning Kivilinna kooli teadmistega midagi absurdset öelda saaksin. Jess, lift tuligi mõnusa kompotihaisuga, mille koostisosad on ilmselt märg 5. korruse saksa lambakoer, viin, sigaretid ja võib-olla isegi uriin. Vajutan, nagu alati, kaheksanda korruse nuppu ja siis parandan end vajutades number ühe peale, seejärel hoian hinge kinni, et lift, milles on tunne, et selle töötamiseks kasutatakse manuaalset jõudu, täna veel katki ei läheks. Uksed avanevad ning minu ees on mu absoluutne lemmikvaatepilt 7. korruse Dima oma sinise silma ning kondise kehaga. Suudan oma peas mõelda vaid igasugustele roppudele sõnadele, sest ma ei saa aru, miks mina kurat võtaks alati temaga kohtuma pean. Mõmisen talle võimalikult sõbralikult,,привет ning astun temast mööda, võttes ta luhvtist kaasa umbes kahepromillise joobe. Ai, kui politsei mind nüüd nuusutab Siis aga meenub, et ma olen 16 aasta jooksul Annelinnas politseid näinud umbes kuus korda. Selle mõttega andestan meie netti varastanud Dimale ning suundun miskipärast Prismasse, mitte bussipeatusesse. Möödun SuperAlko ukse taha tekkinud järjekorrast (ainult 20 minutit veel avamiseni!!) ning kõnnin otsejoones Prismasse. Minu ees avanevad uksed ja ma kohkun.,,aga miks sa hiljaks jäid? küsib õpetaja Roostik. Ma magasin sisse ja tulin hästi korraks poodi, ma kohe tulen kooli, vastan ma, mõtlemata küsida õpetajalt, miks ka tema koolis ei ole. Liigun eemale, aga mitte poodi sisse, vaid kassade juurde. Minu ees on vaatepilt, mida ma ei oska isegi kirjeldada. Õpetaja Mällo istub kassas (juba see on väga kummaline) ning piiksutab pakenditesse pakitud õpilasi veel veidram. Vaatan oma klassijuhatajast edasi teisi kassasid ja järjest on müüjateks Loigu, Jostov, Gerassimenko, Karm, Reinvelt, tagumisest kassast lehvitab Mägimetski. Ma ei oska kuidagi reageerida ja seisan enda arvates terve igaviku tegevustikku vahtides.,,kukk, sul on kaks põhjendamata puudumist, hõikab mulle õpetaja Lauri Mällo, aga ma tõesti ei oska mitte midagi vastata. Minu juurde saabub õpetaja Sagar, kes mind poodi juhatab ning seejärel mind, ehmunut, pisut edasi lükkab, et ma automaatväravate vahele kinni ei jääks. Letid on täidetud kokkupressitud poskalastega, kelle 19\n20 20 nägusid ma tänu läbipaistvale pakendile ka näen. Poes ei ole ühtegi külastajat või siiski? Kaugusest ilmuvad direktor Helmer Jõgi ning Peeter Mee, kes kahe suure käruga endale õpilasi kokku kuhjavad. Ma tervitan neid ning nemad vastu, aga direktor vaatab mind väga kahtlustava pilguga ja sosistab seejärel midagi Meele, nad mõlemad vaatavad mind, mina aga igaksjuhuks panen plehku. Vaatan hiiglaslikke silte riiulite kohal ning märkan ühel,,11. a kirjas olevat. Sööstan sinna nii kiirelt, et peaksin õpetaja Reinupilt selle eest ühe osaluskorra kirja saama. Jõuan kohale ning näen kõikide oma klassikaaslaste nägusid läbi kile, nad on väga kummalised ning kõigil on eriilmelised emotsioonid, tegin kiire loenduse ning sain kokku 36 pakki, mind nende seas ei ole, kuid kus on veel üks puuduv õpilane? Kaaslased näitavad oma silmadega mulle mingit suunda, taipasin, et ehk leian nende instruktsioone järgides kadunud klassikaaslase. Jooksen ja jooksen, ka kaheteistkümnendikud annavad mulle oma pilguga märku, kuhu ma minema pean. Peatselt olen seal, kus muidu on puuviljad, nüüd on seal aga tühi puhkeala, kus õpetajad millestki vestlevad, kuid ikkagi, kus on otsitav? Mu silmad peatuvad direktori ostukärul seal ta ongi, hiilin vaikselt lähemale, kuid keegi haarab mu õlast ning tõmbab mu eemale.,,minu käru, nähvab direktor. Ma istun maha ja nutan, riiulid järk-järgult tühjenevad, aga ma ei oska mitte midagi teha. Lõpuks otsustan minna tagasi kassade juurde ja kõike seda veel ühe korra vaadelda, osad müüjad on vahetunud, nüüd teenindavad kliente ka Triinu Palo ja kooliarst. Minu selja taga avaneb uks ning sealt astub välja õpetaja Trubert ning kutsub mind kunstitundi. Ma astun ruumi ning näen igal pool kilepakendeid, õpetaja võtab välja mingisuguse nimekirja ja asub seda uurima,,ainult üks peaks veel olema, sõnab Trubert ning enne, kui ta suudab suu lahti teda ning lihtsalt tähe,,k mõmiseda, jooksen ma kiiruga minema ning koperdan õpetaja Roostiku otsa, kes ütleb:,,poska peremarket on tänaseks suletud, homme tule varem. Taamal silmitsen kohvitassiga õpetaja Mällot, kes mulle taaskord puudumisi meelde tuletab. Ma astun uksest välja ja lähen minema. Ma ärkan, kell on 7.57, ole sa, jumal, tänatud! Tegin oma hommikused toimetused ja läksin (uuesti) kooli, ent pean tõdema, et ma pole kunagi üht koolipäeva niivõrd palju kartnud.\n21 RAAMATUSOOVITUSED SALOME LOLE DOMINIGUEZ ORTIZ Siin soovitan teile raamatuid, mida lugeda neil külmadel talvepäevadel, mil õues valitsevat olukorda võiks kirjeldada kui roppust. Kindlasti olete mõnega neist juba varem kokku puutunud, ent rasketel aegadel tasub kurvast reaalsusest lahkuda vanade sõprade abil. 1. Margaret Mitchell Tuulest viidud Raamatu tegevustik toimub Ameerika kodusõja vältel. Peategelane Scarlett on pidevas eluvõitluses, tabavalt on kujutatud ühe ühiskonna asendumist teisega. Sündmustik on nii tihe, et seda on lausa raske jälgida või korralikult läbi seedida. Peatükk võib lõppeda kellegi pea lendamisega ja jätta lugeja raamatut lihtsalt küsivalt vahtima, kuid see on hea. Raamatu lõpetamise järel on selle lugeja inimesena muutunud. See on raamat, mille võib suvalisest kohast lahti võtta ja unustadagi end tundideks lugema, ehkki jõulumeeleolu see eriliselt rõhuta. 2. Salme Masso Laste kokaraamat See on tõeline toiduporno nii omaette kui seltskonnas ahastamiseks. Võib tunda õudust ja kergendust, kui retsept läbi saab. Järgnevalt ka väike teaser: KURGIPIIM 1 keskmise suurusega värske kurk, 2 klaasi piima või kefiiri, 2 klaasi limonaadi või õunamahla, 2-3 supilusikatäit suhkrut. Kurgi lõikame väikesteks tükkideks ja paneme kaussi, suhkru puistame peale. Hoiame natuke aega, siis segame nad kannu pandud piima või kefiiriga ja valame limonaadi või mahla juurde. Joogi valame klaasidesse, kurgitükid tõstame lusikaga joogisse ja sööme pärast joogi ärajoomist väikese kahvli või teelusikaga. 3. Tove Jansson Muumitroll Antud raamatule ei ole mõtet läheneda suhtumisega, et Muumid on mingi koolieelikute teema. Kaugel sellest, seal on kõike ei puudu sünge ja mõru pool, ent põhiline emotsioon on ikkagi südamlikkus. Muumid teevad hingele pai. See on ülimalt armas raamat, paremini seda kirjeldada ei saa. (PS. Minu nimi Salome on ka sellest raamatust. Nüüd te teate.) KUHU SEINAD KAOVAD? KELLI RIIM Kõik, kes on külastanud teisi gümnaasiume Tartus, märkavad kindlasti, et Poskas on võrdlemisi palju mõeldud õpilaste vahetunniveetmise võimaluste peale. Kaunikesti palju on kott-toole, pinke, diivaneid ja siis neid trepilaadseid moodustisi, millele keegi õiget nime anda ei oskagi nagu õrre peal istuks. See ei ole aga alati nii olnud. Mina sooritasin sisseastumiskatsed aasta kevadel, ajal, mil Poskas oli palju rohkem seinu kui praegu. Esimesel korrusel, kus praegu asub mõnus lösutamisala õpilastele, suur ekraan ja jõulude aegu ka kuusk, olid kunagi kabinetid. Minu sisseastumisvestlus toimuski just seal. Kuid sügisel kooli tulles oli see sein kuhugi kadunud, kabinetid ka, asemele oli tekkinud lounge õpilastele. Ma ei teinud sellest suurt numbrit ja läksin eluga edasi. Kuid aastal 11.klassi tulles oli jälle üks sein kadunud - seekord teiselt korruselt, kus asus näiteks kehalise õpetaja kabinet. Asemele osteti suur diivan ja mitmed toolid. Niisiis oli teisel korrusel kohe eriti palju ruumi, kus arvestuste nädala väsimusest puhata, sest Rahu toale oli konkurent tekkinud. Kuna mõlemal eelmisel sügisel kooli tulles on kuskilt mõni sein puudu, oli suur mu üllatus, kui sel sügisel olid näiteks kolmandal korrusel kõik seinad alles. See üllatus ei kestnud kaua neljandale korrusele oli akvaarium ehitatud. Sel suvel piirduti siis ainult ühe osa seinast maha lammutamisega. Loodan, et õpilased, kes näiteks 5 või 10 aasta pärast Poskasse tulevad, ei pea seinteta koolis õppima.(niigi on külm!!) 21\n22 AURIK KINGITUSTE ABC Hõissa, jõuluaeg on jälle käes! See kaunis raharaiskamise ja rõvedalt külma ilma aeg, mida lapsed ootavad ja täiskasvanud kardavad. Tõsiselt, Jeesus, kas oli vaja kuu lõpus sündida? Poskalastel ikka veab, et ma olemas olen ja geniaalseid õpetusi jagan. Siit tulevad parimad kingiideed, mida viimase rahaga ellu viia saab. 1. Liikuvate silmadega kaunistatud puuviljad. Osta üks mandariin, kleebi peale liikuvad silmad ja voila, su kingitus pakub saajale rohkem rõõmu kui tavaline mandariin. 2. Isetehtud jõulusokid. Jah, jõulusokid on väga hea kingitus, aga kellel nii palju raha on? Otsi sahtlist puhtad sokid ja pudista jõulurõõmu lisamiseks sisse natuke piparkooki või leota neid glögis. *Nipp eriti vaestele: Kui tahad veel rohkem kokku hoida, kingi üks sokk ühel aastal ja teine järgmisel. 5. Sool ja tikud. Kuidagi tuleb ju kogu alustada, muidu jääb veel pensionärina nälga. 6. Salitsüülpiiritus. Peale õiget šokolaadiõgimist tekib kindlasti vistrikega probleeme. Aita sõbral hea näonahaga uus aasta vastu võtta 7. Juubelisai. Maksimarketis on praegu soodushind ka!!! kui miski on hamba vahel kinni. 10. Facebooki konto. See on tasuta ja nii jääbki. 11. Nimekiri interneti otsingumootoritest. Alati tasub olla skeptiline, isegi Google i suhtes. 12. Kassiliiv. See kraam on multifunktsionaalne Juuksekummid. Kas oled kuulnud kedagi ütlemas: Mul on nii palju juuksekumme! Ei tea küll, mida nende kõigiga peale hakata.? Mina ka mitte. 4. Vana teatri- või kontserdipilet. Kingi saaja küll ei näinud seda etendust, kuid Sul on võimalus talle sellest rääkida. Kas see pole mitte samahea kui kogemus ise? 8. Pabersalvrätid. Talvel tuleb ikka kohustuslik nohu läbi põdeda. 9. Hambaork. On head päevad, on halvad päevad ja on päevad, 13. Pudelitäis vett. Vesi on tervislik, maitsev ja võib olenevalt pudelist ka väga šikk välja näha. 14. Haiku. mulle meeldiks see kingitus nii et hakkaks kohe nurruma 15. Oma tähelepanu. Pole olemas paremat kingitust, kui aeg hea sõbraga.\n23 RISTSÕNA 23\n24 Palo: Kust tuleb väljend Eesti Nokia? Kes seda esimesena kasutas? Õpilane: Soome? Palo: Mis on selles lauses alus? Õpilane 1: Venemaa. Õpilane 2: Venemaa on kõige alus. Palo: Vanaisa armastas just lilli. Mitte seeni. Või raamatuid. Palo: Kuulge teil läheb seal laadaks ära...tsiteerides klassikuid. Õpilane 1: Mis erikohtlemine see olgu?! Õpilane 2: Ma olen loll. Õpetaja Tuopi vaatab tahvlit: Minu meelest on siit midagi puudu. Õpilane: Loogika? Kaie Mägimets: Nii, uus helilooja, pange tähele, jälle juut! Jürgen Rooste räägib Venemaast: See kuuendiku maailma suurune peldikupott. Jürgen Rooste: Nagu kõik head asjad saavad kunagi otsa, nii ka sõda. Jürgen Rooste: Kes on vaene, see saab kotti ja saab alati kotti. Jürgen Rooste: Ma tahan olla megastaar mitte mingi kuradi õpikukäkker! Kaie Mägimets: See ei ole küll Mart Laari...Mart Saare rahvaviisiseade, aga... Tuopi: Mul mees ütleb ka Tuapi ja Tuapi, see on tema enda nimi, peaks ju teadma, et tal ei ole seal a-tähte! Õpilane ei näe kahe asja vahel seoseid Tuopi: Kes see sulle seda lühinägevust praegu põhjustab? Pinginaaber või? Mällo: Tegelikult elame kõige paremas kohas üldse: meil ei värise, meil ei uputa ja keegi ei taha siia tulla. Palo: Ei tasu öelda mittealaline elukoht, vaid.. Õpilane: Alatu elukoht? Roostik: Põhikool on nagu keskkaeg - pime, vastik ja tundub, et kunagi ei saa otsa. Väsinud õpilane: Kuula mu sõnu, dialekt. Karm: See on nagu mingi metsiku lääne asi.. πh...siis kui ratsutad. Õpitakse komade panemist. Õpilane: Kas sina haridust KOMA taganõudev noor... Jürgen Rooste: Planeet Maa ei ole mitte midagi muud kui hulpiv Lihavõttesaar kosmoses. Jälgi Poskat ka Instagramis! 24


KANDEKOTT KINDERKRAFT NINO, MINT HIND | kaup24.ee\nKandekott Kinderkraft Nino, mint hind\nKandekott Kinderkraft Nino, mint Internetist\nKandekott Kinderkraft Nino, mint tagasiside\nKandekott Kinderkraft Nino, mint soodsam\n€ 1,87 / kuud € 29,98 6t 51min.\nToote kirjeldus: Kandekott Kinderkraft Nino, mint\nMugav nii lastele kui ka vanematele Kinderkraft Nino-kott aitab hoida Teie last õiges asendis ja arendada puusasid õigesti.\nPeamised Kinderkraft Nino kandekoti eelised:\nAitab tagada lapse õige asendi ja puusade korraliku arengu (koos IHDI sertifikaadiga);\n2 kandeasendit: vanema ees või taga.\nMitte ainult igapäevasteks vajadusteks. Nino kandekott pakub lapsevanematele vabad käed ja annab lastele lähedist. Kuid kandmine pakub palju enamat. Kandja tagab lapsele rinnal ja seljal kandes ergonoomilise ja kindla asendi. Kandekoti rihmasid saab lühendada, et neid saaks hõlpsalt ja vaevata kohandada vastavalt lapse pikkusele.\nKandja rihmade uuenduslik reguleerimine\nPaindlikud rihmad muudavad Teie kiiresti kasvava lapse kandmise lihtsaks. Ergonoomiline ja paindlik kandekott beebi igas arenguastmes.\nKindlustage beebi asend iga reisi ajal\nNino pakub ergonoomilist M-kujulist jalgade asendit. Kandekott on sertifitseeritud Rahvusvahelise Klubi Düsplaasia Instituudi poolt.\nÕige tugi beebi peale\nTänu spetsiaalselt profileeritud materjalile on Teie beebi peal alati õige tugi. Beebil on magades turvaline ja tunnetades ümbritsevat maailma.\nNino-l on kuni 6 reguleerimise punkti, mis muudavad selle ideaalseks Teie lapsele ja seljale.\nMugavuse ja funktsionaalsuse kombinatsioon\nLai vöörihm lisab veelgi mugavust ja jaotab koormuse ühtlaselt Teie õlgadele. Mugav tasku väikeste asjade jaoks.\nKandja ülemisel ja alumisel rihmal on polster. See kaitseb kandjat koormusest tuleneva pinge eest.\nElastne süsteem võimaldab rihmad peita, nii et need ei häiri igapäevaseid tegevusi.\nKompaktne kandja suurus\nKokkupandav kott on piisavalt kompaktne, nii et saate selle ilma probleemideta kotti, seljakotti või sahtlisse mahutada. Ladustamine ja transportimine on väga lihtne.\nIdeaalne materjalide kombinatsioon\nValmistatud hingavast materjalist 100% puuvill. See on looduslik ja venivast materjalist.\nKandja suurus: 0,390 kg;\nVöökoha rihma laius: 10 cm;\nKandja mõõtmed: 38 x 36 cm;\nVastab Euroopa ohutusstandarditele vastavalt CEN TR 16512: 2015.\nKandekoti Nino mõõtmed:\nSoovitame osta koos Kandekott Kinderkraft Nino, mint\nSoovitame osta koos: Kandekott Kinderkraft Nino, mint\nÜldine informatsioon tootest: Kandekott Kinderkraft Nino, mint\nKauba ID: 1534630\nTagasiside tootele: Kandekott Kinderkraft Nino, mint\nIlus ja mugav kott, hea kasutada. Kasutada saab alates kolmandast kuust, see võiks ka kirjelduses kirjas olla. 3,2kg last ei saa sinna kindlasti veel panna.\nMerili T soovitas oma sõbral seda kaupa osta\nSuper ei tee nalja, soovitan\nMilda K. soovitas oma sõbral seda kaupa osta\nKommentaare pole ...\nVaidotas Š. soovitas oma sõbral seda kaupa osta\nmeile väga meeldib\nAve A soovitas oma sõbral seda kaupa osta\nTõesti ergonoomiline. Lapsõbralik.\nInga R soovitas oma sõbral seda kaupa osta\nMõttetu asi, laps ei sobi sinna sisse.\nVäga mugav kõhukott\nTäiuslik asi ja mu mažyliuibir tagasi :)\nOstsin väga dukrai.sake qeras ja patoqus objekti\nVäga hea ergonoomilise rakmed.\nPraktikas mugav ergonoomiline\nLaps ei ole väga mugav\nSuper! Ma olen väga õnnelik.\nVäga mugav ja samal ajal ka ilus\nHea, mugav, taskukohane.\nväga mugav nii mulle kui lapsele\nVäga mugavad rakmed nii mulle kui ka lapsele.\nHea kvaliteet tavalise hinnaga\nLaps ja tema abikaasa jäid väga rahule.\nSuurepärane, Nestor, pehme, õrn ja looduslikke materjale. Perfect.\nKüsimused ja vastused toote kohta: Kandekott Kinderkraft Nino, mint\nKandmislina LULANDO, Light Gray, 5,2x0,55 m, Kõhukott Lionelo Margareet 3in1 Wave, Kandekott Babyjorn Move Sage Green, 3D Mesh, Kandekott Babyjorn Move Grey, 3D Mesh, Kandekott Babyjorn Move Anthracite, 3D Mesh, Kõhukott Ergobaby Omni 360 Midnight blue BCS360BLU, Ergonoomiline lapse kandekott Kinderkraft Milo, black, Kandmiskott beebile ERGOBABY 360 Black/Camel BCII360ABKCM, ERGOBABY kandekott Original Adapt Cool Air Pearl grey BCPEAPGREY, ERGOBABY Kandekott Omni 360 Pearl grey BCS360GRY, ERGOBABY kandekoti vooder vastsündinu jaoks Grey IIAGRYV3, ERGOBABY riidetükk kandekotile 360 TPA2F14, Kandmislina LULANDO, Navy Blue, 4,6x0,5 m, Kandekott Chicco Boppy Comfy Fit, Blue, Kandmislina LULANDO, black, 4,6x0,5 m, Kandmislina LULANDO, Navy Grey, 4,6x0,5 m, Reisiseljakott lapse kandmise rihmadega Dromader Hippo, roheline/hall, Kõhukott Ergobaby Omni 360 Cool Air, mesh, pearl grey, BCS360PGREY, Kõhukott Ergobaby Omni 360 Cool Air, mesh, oxford blue, BCS360POXBLU, Kõhukott Ergobaby Omni 360 Cool Air, mesh, khaki green BCS360PGREEN, Kandekott Babybjörn One Air Navy Blue + pudipõll 698008, Kandekott Kinderkraft Milo, grey, Ergonoomiline kandekott Tula Discover, TBCA7BKG1, Babybjörn kandekott One, Classic denim/Midnight blue 098051, Kandekott Kinderkraft Nino, grey, Kandekott Babybjörn One, Denim grey 098094, Kandekott Babybjörn One Air, Anthracite 098013, Kandekott Babybjörn One Air Greige, Mesh 098002, Babybjörn kandekott One + pudipõll Tencel 698001, Kandekott Babybjörn One Air, Silver 098004, Kandekott Babybjörn Mini Carrier, Light Grey, Kandekott Chicco Boppy Comfy Fit, Ergonoomiline kandekott Chicco Easy Fit, Blue Passion, Kandkekott Kinderkraft Nino, pink, Pudipõlle rakmed Mnduca Gumbee,2tk, Ergonoomiline kandekott Tula Standart Archer, TBCA8DGG4, Kõhukoti sisu Tula New Gray, TIIALGS5, Kandekott Ergobaby 360 Cool Air BC360PBLKGRY, carbon grey, Ergonoomiline kandekott Chicco Easy Fit, Black Night, Kandekott vastsündinutele ERGObaby Original Natural, IIANATV3, Kandekott ERGObaby Original Adapt Grey, BCAPEAGRY, Kandekott ERGObaby 360 Dusty Blue, BC360ABLU, Puuvillast kandekott BABYBJÖRN Miracle, Must/Hõbe, Kandekott Clippasafe Caramio Baby


Magustoit näkileibadest - Siwira Trading\nValmistusaeg : 10 minutit\nValmistuseks kasuta Orgran näkileibasid omal valikul\nMaasika, šokolaadi ja basiiliku näkileivad\nVaja läheb šokolaadikreemi, maasikaid ja basiilikulehti\nLisa näkileibadele kreem, maasikad ja basiilikulehed\nRicotta ja mustika näkileivad mee ja tüümianiga\nVaja läheb 1 supilusikat ricottat, mustikaid, kõrvitsaseemneid, tüümianilehti, mett.\nLisa näkileivale ricottat, seejärel lisa mustikad, kõrvitsaseemned, tüümianilehed ning nirista peale veidi mett.\nBanaani, kaneeli ja šokolaadi näkileivad\nVaja läheb šokolaadikreemi, banaani ja kaneeli\nMääri näkileivale šokolaadikreemi, seejärel lisa banaan ning maitsesta kaneeliga.\nPostitatud Retseptid. Järjehoidja püsilink.\nMango valgubatoon jogurtikattega 60g. 18.12.19 1.90 € 0.80 €\nApelsiniga maitsestatud roheline kohvi pulber 250g 3.70 € 2.50 €\nSuhkruvabad hommikusöögihelbed acaia ja kookosega 200g 01.01.20 5.00 € 2.00 €\nSuhkruvabad kakaoküpsised chia ja tatraga 130g 01.01.20/12.01.20 3.60 € 1.50 €\nTume šokolaad apelsinitükkide ja magusainega gluteenivaba75g BB 28.12.19 2.10 € 1.40 €\nBIO Spirulina tabletid 100g - 200 tbl 11.80 € 9.90 €\nMuna asendaja 200g pakend veidi mõlkis 4.10 € 2.80 €\nAprikoosi müslibatoon magusainega 30g BB: 27.11.2019 0.80 € 0.15 €\nRoheline superfood mix pulber 60g (Parim enne 30.09.2019) 3.00 € 0.50 €\nKollageeni ilu eliksiiri 60g BB 31.08.19 4.00 € 0.50 €


Indreku blogiIkevaldi blogiEduloodKontoriroti trennipäevikM Room\t23Oktoober\nM Room – ehk kuidas personaaltreener Kaspar Lannes juuksuris käis\nMinu kogemus juuksuriteenuseid kasutades on piirdunud klassikalise variandiga – juuksuri juurde on vaja panna aeg ning peale lõikust tuleb avada rahakotirauad. Oma soengu eest olen alati hoolt kandnud võimaluste piires, kuid tahest tahtmata on juuksuri külastamine olnud pigem hektiliste ajavahemikega. Järgnev postitus räägib minu kogemusest selles täiesti teistsuguses maailmas, mille eksistentsi olemasolu veel mõned kuud tagasi ebareaalseid mõõtmeid omas.\nKontoriroti trennipäevik. III osa. Kas Sina tead, kui palju kaaluvad Su lihased?\nKontoriroti trennipäeviku eelmise osa avaldamisest on nüüdseks jupp aega mööda läinud. Vahepeal on kevadest märkamatult suvi saanud ja puhkuste hooaeg praeguseks täies hoos. Ehkki suvi pakub meile rohkelt vabadust ja liikumisvõimalusi, on tegemisi-toimetamisi nii palju, et puhkuseplaanide kõrval trennimõtete jaoks enam väga palju ruumi ei jää. Nii jäin ka mina puhkuseplaanide tegemisel oma ajaplaneerimisega pisut jänni – kõike seda, mida suve jooksul teha tahaks on ju nii palju, puhkusepäevi aga alati paar tükki liiga vähe.\nKontoriroti trennipäevik. II osa. Iga algus on raske?\nKontoriroti trennipäeviku eelmises osas kirjutasin, kuidas sündis otsus pärast pikka pausi taas tee spordiklubi juurde üles otsida ja trenni tegema hakata. Ühtlasi andsin lubaduse kirjutada sellest, kuidas mul esimeses trennis läks. Öeldakse, et iga algus on raske. Mina aga läksin trenni suure innuga ning motivatsioon oli laes. Mis siin siis rasket on?\nNatukene veel vaid jäänud…\nKaal kukub stabiilselt ja see teeb rõõmu. Olen pärast maratoni võtnud trennide osa pisut rahulikumalt. Tõsi, maratoni valu kõndisin, tantsisin ja treenisin maha, sest mitte millegi tegemine ei tundunud füüsiliselt võimalik. Nii suur füüsiline koormus andis kogemuse ja tunde, mille järgi olen hinnanud oma tegemisi oluliselt ümber. Käin ikka MyFitnessi Viimsi saalis treenimas, kuigi ilmad on ilusad.\nUued tuuled puhuvad soojalt ning enda üllatuseks leidsin end üks hommik vahemere imedemaalt, Kreekast! Põhiliseks eesmärgiks osa võtta laulukirjutamislaagrist. Nimelt korraldatakse laagrit Santorinil, tuntud Black Rock Studios, kus on salvestanud mitmed nimekad artistid, teiste hulgas Justin Bieber, One Republic, Bring me Horizon, Bruno Mars.\nMyFitness Viimsi Jooks 2016\nTeekonna algus 90kg - täna 78,3kg (pärast poolmaratoni)\nDistants 21,6km ehk poolmaraton\nKulutatud energia 3000 kcal\nViimasel ajal pole olnud nii lihtne - pärast Kreekast tagasitulekut jäin kohe kliimavahetusest haigeks (25-kraadine erinevus). Pidin tõbisena andma mõned kontserdid Eestis ja taas kohe Londonisse minema nädalaks laule kirjutama. Ning kogu see aeg olid kõrvad lukus ja kurk valus. Natuke mure isegi hakkas tekkima, et kuidas ma MyFitness Viimsi Jooksu joostud saan, kui ma vahepeal treenida ei saa.\nAlgus oli 90kg - nüüd 79,4kg!\nSee on kirjeldamatult võimas tunne, mis mind valdas kaalule astudes ja seda numbrit nähes. Olen näinud vett ja vilet, et see maagiline 8 sealt eest ära saada ja nüüd see juhtuski.


Vaba Eesti Sõna - EESTI HETKED - Kaitsekihid külmal a'al\nEESTI HETKED - Kaitsekihid külmal a'al\nEesti läbi aegade suurimal rahvarõivanäitusel (150 rahvarõivakomplekti), äsja aastaseks saanud uues Eesti Rahva Muuseumi hoones Tartus, tõstab näituse kuraator, ajaloolane ja etnoloog Reet Piiri valge kindaga 20. sajandi alguse Ridala naise rinnalt kodarraha ehte, et saaksime imetleda selle alt piiluvat tikitud inglit. Ingel on muuseumis ainulaadne ning meenutab omal ajal seinavaipade ja käterättidele tikitud kelmikaid pilte ning soove ja õpetussõnu.\nKa kõige tavalisemad geomeetrilised tikandimustrid kaitsesid kandjat, et paha vaim või halb õnn varrukast või krae vahelt sisse ei poeks. Ka värvil oli vägi, eriti värvmadara (northern bedstraw, Galium boreale) juurtega värvimisel saadud punane värvitoon – madarapunane. "Värvilise rätiku peal rippus helmeste küljes kaelaraha, rätiku ääred käisid kinni hõbesõlega. Vanarahvas mäletas, et meeste rinnaesine oli seevastu katmata, nii et vahel olid rinnakarvad koguni härmas." Oh, seda rumalust. Või ikkagi edevust?\nSõba, seelik, vöö. Sukad, põll, rätt. Lambanahast kasukas ja müts (tanu selle all) ning kirjatud käpikud. All pikk alussärk, vajadusel linane rüü kasuka ja pikk-kuue vahele. Nii palju imepäraseid kihte imelistel möödaniku naistel. Tihti pandi selga lausa mitu seelikut ülestikku, sest seelik pidi olema kahar ja figuur lopsakas. Aga oli ka otsene vajadus – aluspesu ei tuntud ja külm ilm nõudis!\nSiin on Paistu 19. sajandi naise kaitsemärkidega seeliku- ja lambanahkne kasukaäär. Just maadligi rõivakihtide äärte puhul kohtusid imelised kontrastid, mis nurusid jäädvustamist fotol. Ka kaunistusi oli kihtide viisi: helmekeed, kaelarahad, sõled, malid, nahkribad, sukapaelad, vahel ka punane siidilint lõua alla lehvi seotud – see andis ilusa jume. Näituse 150 rahvarõivakomplekti pärinevad kõigist Eesti kihelkondadest ning need on jaotatud nelja aastaaja järgi teematubadeks. Näitus on avatud tuleva aasta augustini.


Kodukorra LISA 3 – õpilaste tunnustamine - Ferdinand von Wrangell`i nimeline Roela Lasteaed-Põhikool\nKodukorra LISA 3 – õpilaste tunnustamine\nõpilaste tunnustustamise kord\nFerdinand von Wrangelli nim Roela Lasteaia-Põhikooli tunnustamise kord on kooskõlas järgmiste seaduste ja määrustega: põhikooli- ja gümnaasiumiseadus (09.06.2010) ja õpilaste tunnustamise kord (haridus- ja teadusministri määrus nr 37, 09.08.2010).\nKiituskiri „väga hea õppimise eest” – põhikoolis aastahinnete alusel, kui aastahinneteks on ainult „5”, võib olla üks „4” järgmistest õppeainetest: kunstiõpetus, tööõpetus või kehaline kasvatus. Käitumine „eeskujulik” või „hea”.\nKiituskiri „väga heade tulemuste ees üksikus õppeaines” – viimased kolm aastat on olnud antud aines ainult „5” ning osalenud selle aine maakondlikul või üleriigilisel olümpiaadil. Kiituskiri antakse 9. klassi lõpus.\nKiitusega põhikooli lõputunnistus – tunnustatakse põhikoolilõpetajat, kelle kõigi lõputunnistusele kantavate õppeainete viimane aastahinne ja lõpueksami hinne on „väga hea” ning käitumine „eeskujulik” või „hea”.\nVallavanema vastuvõtt – maakonnas 1.-6. koht või üleriigiliselt kooli esindanud õpilased (aineolümpiaadidel, konkurssidel, sportlike või loominguliste saavutuste eest).\nKooli direktori käskkiri „väga hea ja hea õppimise eest, käitumine eeskujulik või hea – põhikoolis 1.-9. klassini.\nKooli tänukiri – õpilaste eriliste püüdluste tunnustamine hinnetest olenemata. Ühekordne ülesande tubli täitmine.\nKevadine tunnustamine koolis – maakonnas 1.-6. koht või üleriigiliselt kooli esindanud õpilased (aineolümpiaadidel, konkurssidel, sportlike või loominguliste saavutuste eest).\nKirjalikud kiitused – aineõpetajate või klassijuhataja otsus.


Signe Ventsel: juhi persoonibränd on ettevõtte kõige esmane turundusjõud - Podcastid.ee\nMinu seekordseks vestluskaaslaseks on Signe Ventsel, kelle põhikompetentsiks on persoonibrändi teema ja eneseturundus laiemalt. Turundamine on olnud Signe töö osaks suuremal või väiksemal määral juba üle 15 aasta. Täna tegutseb ta sellise turundusagentuuri eesotsas nagu Brandmoon. Signega räägimegi sellest, kuidas juhi tugev ja tuntav persoonibränd on kindel konkurentsieelis, mis toetab ka laiemalt äri kasvu.\n“Kui ma nõustan juhte turunduse valdkonnas, siis tihtipeale ettevõtete juhid ütlevad mulle, et nemad küll ei soovi olla esiplaanis oma toodete või teenuste turundustegevuses. Ja minu esimene küsimus selle peale alati on, et kes siis veel kui mitte Sina juhina ise? Kui ettevõtte juht on väga tugeva kuvandi ja hea positiivse suunanäitajana pildis, siis tulevad tegelikult järgi ka töötajad. Ja loomulikult, kui juhil on tugev persoonibränd, siis on hoopis teistsugune võimalus liikuda edasi ka oma toodete või teenuste turundamisel. Ehk tegelikkuses on ettevõtte juht kõige esimene turundaja oma toodete või teenuste puhul. Selleks, et ennast – ja lõppkokkuvõttes seeläbi ka oma ettevõtet ja tooteid-teenuseid – turundama hakata, pead Sa juhina teadma oma olemust, tugevusi ja väärtuspakkumist, mis Sinu isikuga seostuvad. Kes Sa juhina oled? Mille eest Sa seisad? Siin mängivad rolli nii Sinu isiksus, Sinu kirg, millised kogemused Sul on, ning siia juurde võib tuua ka veel hobid ja vabatahtliku tegevuse, mis näitab hästi juhi väärtusmaailma ja annab ka selge eristumise koha. Siit koorub ka see, mis on Sinu väärtuspakkumine kliendile. Juhtide persoonibrändi alast teadlikkust on ka eraldi uuritud, millest selgus, et ca 15% juhtidest on teadlikult defineerinud oma persoonibrändi iseenda jaoks, ja see oli neile ka tõesti tähtis. Kuid vaid 5% neist juhtidest tegeleb igapäevaselt ja süsteemselt oma persoonibrändi arendamisega. Seega on see üsna lapsekingades teema. Paradoksaalselt on juhid valmis ohtralt investeerima toodete ja teenuste turundustegevusse, kuid tegelikult võiks hoopis alustada iseendast. Kui juht on ise väga hea suunanäitaja oma persoonibrändiga, siis suure tõenäosusega tulevad sellega kaasa ka paljud ettevõtte töötajad ning hakkavad ka ise toodete ja teenuste brändisaadikuteks – nad räägivad edasi seda lugu, millistest väärtustest ettevõttes lähtutakse. Ja minu arvates ei ole paremat turunduskanalit, kui panna oma ettevõtte töötajad tõesti seda väärtust edasi kandma.” – Signe Ventsel


Expertise - Meta Advisory\nTurunduskommunikatsioon on üks keerulisemaid, ent paljude klientide jaoks ka üks vajalikemaid kommunikatsioonivaldkondi. Kuidas liita meediasuhtlus, bränding, turundus, reklaam ja sotsiaalmeedia ning luua terviklik kampaania, mis toob tulemusi?\nMārketings un komunikācija (1)\nCaimpaign management (2)\nMETA DNAsse on sisse kirjutatud see, et läheneme igale kommunikatsioonitegevusele strateegiliselt.\nMETA DNAsse on sisse kirjutatud see, et läheneme igale kommunikatsioonitegevusele strateegiliselt. Strateegia tähendab siin äriliste plaanide toetuseks seatud kommunikatsioonieesmärke koos vaheetappide ja soovitud lõpptulemusega. Strateegia keskmes on idee, mille pädeva realiseerimise korral on tõenäoline saavutada loodetud muutus – parem müük, suurem brändituntus, uus positsioneering või muu vajalik.\nTeekond eesmärkideni tähendab fragmenteerunud meediapildis ja inimeste üha individuaalsemates klienditeekondades integreeritud kommunikatsioonilahendusi, kus digimeedia, traditsiooniline meediasuhtlus ja loovlahendused toetavad ja täiustavad üksteist. Turunduskommunikatsiooni võlu on mõõdetavad tulemused – andmed, analüüs ja kogemused annavad meile 12-aastase praktika tulemusena võimaluse luua Eesti edukaimaid turunduskommunikatsiooni kampaaniaid.\nMETA pakub oma klientidele täisteenust, kus kommunikatsioonile lähenetakse terviklikult – me ei eralda digikommunikatsiooni traditsioonilisest kommunikatsioonist. vaid loome sisu seal, kus on meie klientide sihtrühm. See valdkond on kahtlemata ka META üks tugevamaid külgi. Selle tõestuseks on Aasta Kommunikatsiooniagentuuri tiitel ning iga-aastane auhinnasadu erinevatelt kommunikatsioonikonkurssidelt.