Uriini analüüs vastavalt Zimnitski meetodile võimaldab neerufunktsiooni kvalitatiivselt hinnata - Eesnäärmepõletik\nUriini analüüs Zimnitsky järgi on igapäevase urineerimise uuring, tänu millele hinnatakse neerude tööd. Analüüsi käigus selgunud peamised näitajad on uriini tihedus ja maht, nende näitajate jaotus kogu päeva vältel. Need võimaldavad teil diagnoosida paljusid kuseteede häireid.\nMiks vajate Zimnitski sõnul uriiniproovi\nZimnitski test on suunatud uriinis sisalduvate lahustunud ainete taseme määramisele.\nUriini tihedus muutub päevas korduvalt, muutuvad ka selle värv, lõhn, maht, eritumise sagedus.\nSamuti võib Zimnitsky andmetel tehtud analüüs näidata uriini tiheduse muutust, mis võimaldab teil tuvastada ainete kontsentratsiooni taset.\nNormaalne uriini tihedus on 1012-1035 g / l. Kui uuring näitab nendest väärtustest kõrgemat tulemust, tähendab see orgaaniliste ainete suurenenud sisaldust, kui näitajad on madalamad, siis räägitakse kontsentratsiooni vähenemisest.\nSuurem osa uriini koostisest sisaldab kusihapet ja karbamiidi, samuti sooli ja muid orgaanilisi ühendeid. Kui uriini ilmub valk, glükoos ja mõned muud ained, mida terve organism ei erita, saab arst hinnata neerude ja muude organite probleeme.\nMilliste haiguste korral on analüüs ette nähtud\nZimnitsky test on näidustatud neerupuudulikkuse korral, mille üks esimesi sümptomeid on uriini sekretsiooni probleemid. Seda tüüpi analüüsi määrab arst, kui kahtlustate selliste haiguste arengut:\npõletikuline protsess neerudes.\nSageli määratakse uuring raseduse ajal naistele, kui nad põevad väga tugevat toksikoosi, gestoosi, neeruhaigust või tugevat turset. Mõnikord on vereringesüsteemi, südamelihase töö hindamiseks vaja Zimnitsky testi.\nNormanäitajad täiskasvanutele ja lastele\nUriini analüüs Zimnitsky järgi võimaldab hinnata neerude töös mitmeid olulisi parameetreid: uriini tiheduse tihedust ja kõikumisi, vedeliku kogust, mille keha päevas eemaldab, samuti eritatava mahu muutust sõltuvalt kellaajast. Zimnitsky testi normaalsed tulemused meestel ja naistel on:\nIgapäevane uriinieritus peaks olema 1500–2000 ml.\nNeerude kaudu eritatava uriini maht võrdub 65-80% kogu joogivee kogusest.\nPäevane uriin peaks olema palju suurem kui öine uriin. Igapäevase uriinierituse määr on 2/3 kogu päevamahust.\nIga portsjoni tihedus on vähemalt 1012 g / l ja mitte üle 1035 g / l. Erinevates osades on uriini tiheduses ja koguses nähtavaid muutusi. Näiteks päevasel ajal on üks portsjon võrdne 0,3 liitriga ja öösel - 0,1 liitrit. Tiheduse erinevus seisneb selles, et ühe osa indikaator on 1012 ja teise väärtus 1025.\nAnalüüsinormid vastavalt Zimnitsky rasedatele on mõnevõrra erinevad:\nIgapäevane uriinikogus on 60% päevasest urineerimisest.\nLaste määr on madalam. Kõik andmed sõltuvad lapse vanusest: mida vanem ta on, seda enam on tema tulemused sarnased "täiskasvanutega". Tulemuste tõlgendamisel pööravad arstid sellele omadusele alati tähelepanu. Tervel lapsel peaks iga purk sisaldama erineva tiheduse ja mahuga uriini. Uriini erikaal peaks lastel erinema 10 ühiku võrra, näiteks 1017-1027 jne..\nSee video räägib uriini analüüsist Zimnitsky järgi, uuringu normaalsetest näitajatest ja uriini tiheduse muutumise põhjustest, samuti uuringu algoritmist, Zimnitsky andmetel uriinianalüüsi määramise omadustest ja näidustustest.\nAnalüüs dekodeeritakse vastavalt saadud andmetele Zimnitsky järgi\nUriiniproovi saadud tulemused, eriti kui need on normaalsetest väärtustest kaugel, võimaldavad hinnata mõnede haiguste kohta:\nPolüuuria. kui päeva jooksul on vedeliku vabanemine suurenenud (üle kahe liitri). See seisund võib viidata suhkruhaiguse ja suhkruhaiguse, neerupuudulikkuse arengule.\nOliguuria. Tundub, kui neerud ei tule vere puhastamisega toime, samal ajal kui uriini tihedus suureneb ja selle maht väheneb oluliselt. Oliguuria korral eritub päevas alla liitri uriini. See seisund võib viidata südame- või neerupuudulikkusele, vererõhu langusele ja keha mürgitusele..\nNoktuuria. Urineerimine toimub peamiselt öösel, see tähendab, et see ületab 1/3 kogumahust. See haigus esineb suhkurtõve, südamepuudulikkuse, uriini kontsentratsiooni erinevate häirete taustal.\nHüpostenuria. Organism eritab uriini tihedusega alla 1012 g / l. Hüpostenuria võib viidata tõsistele probleemidele kardiovaskulaarsüsteemi töös, püelonefriit ägedas staadiumis, samuti muudele neerude kroonilistele komplikatsioonidele (hüdronefroos, diabeet insipidus, leptospiroos, raskmetallidega kokkupuude).\nHüpersthenuria. See on vastupidine seisund, kui uriini tihedus on üle 1035 g / l. See annab märku aneemia, suhkurtõve, glomerulonefriidi ägenemise tekkimisest. Hüperstenuria ilmnemist võib põhjustada toksikoos raseduse ajal, vereülekanne, punaste vereliblede kiire lagunemine.\nMärkuses! Raviarst peaks olema kaasatud uriinianalüüsi tulemuste dekodeerimisse vastavalt Zimnitskile. Ainult tema suudab kindlaks teha selle või selle kõrvalekaldumise põhjused ja panna õige diagnoosi.\nKuidas Zimnitski järgi analüüsimiseks uriini korralikult koguda\nSelle uuringu jaoks pole spetsiaalset ettevalmistust. Toitumiseelset nõuet ei ole, kuid pidage meeles, et rohke vedeliku joomine moonutab tulemusi. Seetõttu tasub järgida mitmeid lihtsaid reegleid:\nÜheks päevaks peate loobuma diureetikumidest. Analüüsi jaoks vajate 8 steriilset anumat uriini jaoks mahuga 250 ml, parem on osta veel 2-3 täiendavat purki.\nKogumise kestus on üks päev. Peate koguma kogu vedeliku, ilma et valataks üleliigset tualetti, vaid kasutades täiendavat purki.\nKõigile anumatele peate kirjutama seerianumbri, perekonnanime ja initsiaalid, uriini kogumise aja konteinerisse.\nMärkmikus on kirjas joodud vedelike ja suure veesisaldusega söödud toidu maht.\nAnalüüsi päeval, varahommikul, tuleks põis tühjendada: see osa valatakse välja, seda pole vaja. Seejärel, alates selle päeva hommikul üheksast kuni järgmise päeva hommikul, kogutakse kogu vedelik anumasse. Soovitav on urineerida iga 3 tunni järel.\nViimase portsjoni kogumisel tuleb purgid laborisse toimetada, kuna proove ei saa pikka aega säilitada.\nKehasse kogunenud liigsed ained erituvad neerude kaudu uriini abil. Uriini tihedus sõltub nende mahust. Selle näitaja määrab Zimnitsky test, mis viiakse läbi peaaegu igas laboris. See on test, mis võimaldab teil määrata uriini kogust, tihedust päeva erinevatel aegadel.\nZimnitski testi määramine ei ole ette nähtud igale patsiendile. Näidustused uriinianalüüsiks:\nvähenenud toodetud uriini kogus päevas;\nuriinierituse täielik puudumine (anuuria);\nbakteriaalne neerupõletik (püelonefriit);\nKui on kahtlusi uriini ainete kontsentratsiooni suhte muutuses, määrab arst Zimnitsky proovi uuringu. Haiguse kahtluse korral määratakse täiendavad laboratoorsed uuringud, mille abil selgitatakse välja haiguse tõelised põhjused..\nErinevalt teistest testidest võetakse uriiniproov ühe päeva jooksul. Selleks peate välja töötama ajakava, mille kohaselt uriin viiakse õele:\nUriini antakse järgmise hommikuni.\neelnevalt pesta väliseid suguelundeid;\nvõtke õelt anum, tühjendage põis täielikult sellesse;\nviige anum laborandile, et ta saaks analüüse teha, kõrvalekaldeid tuvastada.\nKui inimene kasutab ravimeid, ilma milleta tema seisund halveneb, on vaja sellest raviarstile rääkida. Ta võtab neid andmeid diagnoosi panemisel arvesse. Zimnitsky järgi tehtud test võimaldab tuvastada neerude töös esinevat rikkumist, mis juhtub süsteemsete haigustega.\nAnalüüsi ettevalmistamine vastavalt Zimnitskile\nZimnitski järgi tehtud analüüsi jaoks pole vaja spetsiaalset ettevalmistust. Arstid soovitavad järgida järgmist algoritmi:\nvõtke kaasa või võtke õelt konteiner, kus inimene peaks tühjendama;\nsäilitada sama joomise režiim, et laborant saaks tuvastada kõrvalekaldeid kuseteede töös;\n2-3 päeva enne testi tegemist tühistage kõik ravimid, mis mõjutavad eritunud uriini hulka.\nPatsient tuleb päeva jooksul tühjendada 8 eraldi konteineris. Igaühe jaoks viiakse Zimnitsky järgi läbi analüüsi eraldi mõõtmised.\nKuidas säilitada uriini analüüsimiseks vastavalt Zimnitskile\nZimnitski testi testi ei saa teha, kui olete kodus. Selleks peab patsient proovi andmiseks laborisse tulema iga 3-4 tunni järel. Inimene tuleb 1 päevaks meditsiiniasutusse, kus ta tühjendab põit 8 korda päevas valitud anumasse.\nKohe pärast Zimnitski proovist proovi kogumist antakse see üle meditsiiniõele või laborandile.\nUriini ei tohiks pikka aega hoida toatemperatuuril ega külmkapi uksel.\nAinult sel juhul saab arst usaldusväärseid tulemusi..\nZimnitski testi tulemuse dekodeerimine\nMeetod võimaldab teil hinnata neerude, kuseteede funktsiooni. Tiheduse, eritatava uriini mahu arvutamisel saab arst andmeid bioloogilise vedeliku taseme igapäevaste kõikumiste, selle ainete kontsentratsiooni kohta.\nPatsient saab oma tulemusi iseseisvalt hinnata. Kuid ainult raviarst tegeleb Zimnitsky testi dekodeerimisega, diagnoosi seadmisega. See võib olla uroloog, nefroloog, terapeut.\nProovimäära järgi Zimnitsky\nPärast laboriuuringu tegemist edastatakse andmed inimesele või arstile. Neid võrreldakse Zimnitsky näidisnormiga, mis on ka vormil või sertifikaadil..\nUriini suhteline tihedus tundide kaupa 1012-1020.\nPäevase ja öise diureesi suhe on 2: 1;\nÜhe portsjoni maht 1200-1500.\nNende andmete muutused viitavad alati kuseteede häiretele..\nMadal uriini tihedus, hüpostenuria\nHüpoisostenuria - vähendatud kogus sekreteeritud aineid glomerulaaraparaadi kaudu uriini. See tähendab, et neerude võime aineid kontsentreerida on vähenenud. Patoloogia ilmneb neerupuudulikkuse, püelonefriidi, suhkurtõve, südamepuudulikkuse korral. Kõik seisundid on patsientide eluohtlikud ja vajavad kohest parandamist.\nArst määrab ravi, pärast selle lõpetamist korratakse uriinianalüüsi vastavalt Zimnitskile.\nSuur uriini tihedus, hüperstenuria\nHüperstenuria - kõrge ainete sisaldus uriinis, mis määratakse Zimnitsky proovis. Arstid tuvastavad ainult suurenenud tiheduse, kuid ainult teiste uuringute abil on võimalik kindlaks teha, millised ained sinna kuuluvad..\nSee seisund ilmneb suhkurtõve, glomerulaaraparaadi põletiku või kahjustuse (glomerulonefriit), rasedate pikaajalise toksikoosi korral.\nVähenenud igapäevane uriinimaht, oliguuria\nOliguuria on keha seisund, mida iseloomustab päevas erituva uriini hulga vähenemine. See juhtub dehüdratsiooni, vedelikupeetusega kehas (näiteks tursega), neerupuudulikkusega. Pärast ravi määratakse Zimnitski analüüs uuesti. Hinnatakse patsiendi paranemist. Kui Zimnitsky analüüsimisel normaliseeritakse sekreteeritud vedeliku maht, näitab see ödeemi kõrvaldamist.\nÖösel suurenenud uriinieritus, noktuuria\nTervel inimesel väheneb neerufunktsioon öösel. Selle tõttu väheneb uriinieritus. Päevase ja öise uriini suhe peaks tavaliselt olema 2: 1. Diureesi rikkumine võib rikkuda kardiovaskulaarsüsteemi funktsiooni. Sageli esineb haigus südamepuudulikkuse korral.\nTänu Zimnitsky testile tuvastatakse patoloogia õigeaegselt, enne komplikatsioonide tekkimist. Uriiniproov on laborikatse, mis tuvastab uriini kõikumisi päevas. Selle läbimiseks peab patsient jääma meditsiiniasutusse, tühjendama põie tundide kaupa. Tulemus saabub järgmisel päeval, kuna meditsiinitöötajad viivad kohe läbi uuringu. Teatud andmete abil selgub mitte ainult kuseteede, vaid ka südame, endokriinsete näärmete ja muude siseorganite töö.\nZimnitski test - kuidas analüüsi õigesti teha\nUriini analüüs Zimnitsky järgi on üks mitmest täiendavast uriinianalüüsi tüübist, mille abil määratakse kindlaks neerude peamised funktsioonid (eritumine ja kontsentratsioon), samuti määratakse kindlaks põletiku ja kaasuvate haiguste esinemine. Zimnitski testi töötas välja ja pakkus välja vene terapeut Semjon Semenovitš Zimnitski.\nMida näitab Zimnitski test?\nZimnitsky testi eesmärk on tuvastada neerude funktsioneerimise rikkumisi (samuti põletikulise protsessi olemasolu neis) uuritava uriini koostise analüüsimisega.\nZimnitsky analüüs näitab kroonilist neerupuudulikkust, ägedaid ja kroonilisi neerupõletikke, neeruhaigusi ja diabeedi tunnuseid.\nEttevalmistus uriini kogumiseks vastavalt Zimnitskile\nSpetsiaalne ettevalmistus uriini väljastamiseks Zimnitski uuringuks ei ole vajalik. Oluline on hoida oma tavapärast eluviisi ja dieeti (juua nii palju vett kui tavaliselt jood).\nPäev enne uriini kogumise algust on vajalik lõpetada uriini päevamahtu suurendavate ravimite kasutamine: diureetikumid, kofeiin, etanool, aspiriin, metoksüfluraan, dopamiin, diureetikumid.\nRavimid nagu batsitratsiin, disopüramiid, morfiin, fenüülbutasoon, karbamasepiin, tikotropiin võivad põhjustada erituva uriini hulga vähenemist..\nEbausaldusväärsete uurimistulemuste saamise vältimiseks tehke enne uriini kogumist väliste suguelundite põhjalik tualettruum..\nAnalüüs Zimnitski järgi: kuidas õigesti koguda?\nÕigete tulemuste saamiseks on vaja rangelt järgida Zimnitsky uriini kogumise algoritmi. Zimnitsky analüüsi algoritm on lihtne - päeva jooksul peate eritunud uriini koguma steriilsetesse purkidesse, samal ajal kui ööpäevaringselt jaguneb 8 (kaheksa) kolmetunnist perioodi. Uriini kogumise päev algab kell 6-7, samal ajal kui uuringu jaoks pole "öö" uriini vaja (peate tualetis urineerima umbes 6:00 hommikul). Purgid on allkirjastatud, näiteks "09: 00-12: 00", "12: 00-15: 00" ja nii edasi. Seejärel täidame iga 3 tunni järel vastavad purgid uriiniga (iga 3-tunnise perioodi kohta on uus purk). Seega peaks päeva lõpuks olema 8 purki, mis on täidetud uriiniga, mis vabastati vastava 3-tunnise ajavahemiku jooksul..\nEi ole vaja urineerida rangelt samal ajal - peamine on see, et kogu konkreetse 3-tunnise aja jooksul eritatav uriin oleks "teie" allkirjaga purgis.\nPärast iga urineerimist tuleb purk, kuhu uriin kogutakse, panna külmkappi.\nSamal ajal registreeritakse paberilehele inimese vedeliku maht, mida inimene on tarvitanud iga 3-tunnise ajavahemiku kohta (see hõlmab mitte ainult vett, vaid ka vedelikku supi, kompoti jne kujul)..\nKui üheski kolmetunnises perioodis pole soovi urineerida, jäetakse selle perioodi purk tühjaks.\nKui uriini eraldub vähe, jäetakse purk pooltühjaks (täidetakse eraldunud uriinikogusega)\nKui uriini on palju - võtke pärast allkirjastatud purgi täitmist täiendav allkirjata purk ja täitke see\nJärgmise päeva hommikul viiakse Zimnitski analüüsi eesmärgil laborisse kõik külmkapi purgid (sealhulgas täiendavad, kui neid on) ja leht, kus on kirjas perioodide kaupa tarbitud vedeliku kogus. Oluline on viia need laborisse võimalikult kiiresti (mitte kauem kui 2 tundi).\nZimnitski valimi ja normi dekodeerimine\nAllpool on toodud Zimnitski analüüsi tulemuste dekodeerimise normid.\nZimnitski valimi dekodeerimine (tabel)\nIgapäevane uriini maht 800-2000 ml\nVedeliku tarbimise suhe uriini hulka 60–80%\n"Päeva" ja "öö" uriini suhe 2/3 "päev" ja 1/3 "öö"\nUrineerimine pärast vedelike joomist Tugevdatud\nUriini tihedus ühes või mitmes mahutis, g / l 1020\nUriini tihedus kõigis anumates, g / l vähemalt 1035\nTiheduse muutus erinevates mahutites, g / l 1003-1035\nMeeste eritatava uriini keskmine maht on 800–1800, naistel 600–1600 ja lastel 500–1400, sõltuvalt vanusest.\nTavaliselt peaks "päevane" uriini kogus olema suurem kui "öösel".\nIgapäevase uriinimahu suurenemine võib viidata diabeedi esinemisele.\nAnalüüs Zimnitski järgi raseduse ajal\nNeerude seisundi ja toimimise jälgimiseks on raseduse ajal naistele ette nähtud Zimnitsky test. Neerupatoloogiate varajane avastamine ja ravi vähendab raseduse katkemise ja enneaegse sünnituse riski. Sageli on naised mures küsimuse pärast - kuidas koguda uriini raseduse ajal?\nRasedate naiste uriini kogumise tehnika Zimnitsky uuringu läbiviimisel ei erine Zimnitsky analüüsiks tavapärasest uriini kogumise tehnikast, kuid rasedate naiste normid on veidi kõrgemad. Diureetikumide kasutamine on keelatud, vältige rohkelt soolaseid ja vürtsikaid toite ning tarbige ka liigseid vedeliku koguseid (peate juua täpselt nii palju vedelikku, kui jõite tavalises elurütmis).\nZimnitsky testi määr rasedatel (tabel)\nUriini tihedus, g / l 1010-1025\nIgapäevane uriini maht, ml 1500–2000\nVedeliku tarbimise suhe uriini hulka 75–80%\nKui kõrge palaviku, nõrkuse, nimmepiirkonna valu ja sagedase urineerimistungi taustal tuvastatakse madal uriinitihedus, peate nõu pidama arstiga.\nHüperstenuuriat või suurenenud uriinitihedust võib täheldada ka raseduse ajal ja see võib viidata põletikulise protsessi esinemisele neerudes, infektsioonile, glomerulonefriidile või seedesüsteemi haigusele.\nKõigil uriini tiheduse ja mahu muutuste juhtudel määrab arst täiendavad uuringud.\nRaseduse ajal väheneb keha suurenenud koormuse tõttu immuunsus ja paljud varjatud, kroonilises vormis kulgenud haigused avalduvad väljendunud sümptomitega, muutudes ägedaks. Seetõttu peaks rasedust juhtiv arst pöörama nõuetekohast tähelepanu uriini näitajate normist kõrvalekaldumisele (rasedate normist)..\nZimnitski analüüs lastel\nLaste Zimnitsky analüüsi jaoks uriini kogumine ei erine täiskasvanute sarnasest protseduurist. Imikute uriini kogumise peamine probleem on see, et laps ei anna märku, et soovib urineerida. Apteekides müüdavad spetsiaalsed vahendid uriini kogumiseks, mis on laste välistele suguelunditele liimitud kotid (pissuaarid), võivad aidata imikutelt uriini koguda. Siis pannakse lapsele mähe ja ta elab tavalises rütmis. Pärast iga urineerimist kogutakse koti uriin vastavasse purki ja pannakse külmkappi.\nVanemate laste uriini kogumine muutub lihtsamaks: lapsele on vaja üksikasjalikult selgitada, mida temalt nõutakse, samuti veenduda, et kogu uriin kogutakse õigeaegselt vastavatesse purkidesse..\nLapse uriini mahu ja tiheduse normid erinevad täiskasvanute normidest.\nLaste igapäevase uriinimahu normid\nkuni 10 päeva 100-300\n10-60 päeva 250–450\n1-3 aastat 500–600\n3-5 aastat 600–700\n5-8 aastat vana 650–1000\nUriini tihedus lastel peaks tavaliselt olema 1013–1025 g / l.\nKõik kõrvalekalded normist võivad viidata neeruhaiguste või suhkurtõve esinemisele lapsel ja seda peab raviarst hoolikalt analüüsima (on ette nähtud täiendavad uuringud).\nMiks tehakse uriinianalüüs Zimnitski järgi\nMiks nad teevad Zimnitski järgi uriinianalüüsi\nNeerud puhastavad iga päev verd metaboolsetest produktidest, toksiinidest ja viivitavad nende lagunemiskomponentidega. Neerude võime uriini kontsentreerida sõltub hemodünaamilisest funktsioonist, närvisüsteemi reguleerimisest, neeru verevoolu olemusest ja muudest teguritest. Neerude ja neerustruktuuride mis tahes lülide rikkumine viib nefroloogiliste patoloogiateni kuni elundi puudulikkuseni.\nUriini analüüs Zimnitsky järgi aitab diagnoosida urogenitaalsüsteemi neerude ja organite haigusi\nZimnitsky sõnul on uriini laborikatsete sagedased näidustused järgmised:\näge või krooniline neerupõletik;\nAnalüüs viiakse läbi ka koormatud nefroloogilise anamneesiga patsientidel, et hinnata ja kontrollida neerufunktsiooni dünaamikat. Pediaatrilises praktikas määratakse uriini kogumise eripära tõttu selline analüüs sagedamini üle pooleteise kuni kahe aasta vanustele imikutele. Raseduse ajal selgitab analüüs, kas teiste testide tulemuste põhjal on olulisi kahtlusi.\nSaadud tulemused võimaldavad kindlaks teha neerude, kuseteede organite põletikulisi ja mittenakkuslikke patoloogiaid:\nmultitsüstiline ja teised.\nNeeruhaigust, mis põhjustab elundipuudulikkust, on võimalik kahtlustada igapäevase uriinierituse, öö- ja ööpäevase uriinimahu, uriini tiheduse, uriini moodustumise kiiruse järgi.\nZimnitski testis on kliiniliselt olulised järgmised kriteeriumid:\nuriini maht päevas;\nuriini kogus päevasel ajal - 6 kuni 18 tundi;\nõhtuse ja öise diureesi maht - 18–6 hommikul:\nportsjoni uriini maht - kogus kolme tunni jooksul.\nLaboratoorsed assistendid hindavad kogu uriini tihedust erinevatel kellaaegadel vastavalt saadud bioloogilise materjali mahule. Saadud väärtused korreleeritakse vanuse ja füsioloogilise normiga ning sisestatakse vormi. Arst dešifreerib lõplikud tulemused.\nKuidas annetada uriini analüüsimiseks\nAnalüüsiks pole vaja spetsiaalset ettevalmistust. Väliste suguelundite tualettruum viiakse läbi vastavalt vajadusele tavapäraselt, kuid vähemalt kaks korda päevas. Enne uriini kogumist peate valede tulemuste vältimiseks uurima reegleid..\nEnne analüüsi jaoks uriini kogumist viige läbi väliste suguelundite põhjalik tualettruum\nKõige usaldusväärsemate tulemuste saamiseks ja uriini kogumise mugavuse huvides vajate:\n8 uriini mahutit;\nvajadusel laste drenaažikotid;\nleht uriini ja vedeliku koguse registreerimiseks päevas.\nOluline on teha kõik õigesti, sellest sõltuvad saadud tulemuste täpsus, patsientide edasise ravi taktika. Uriini kogumine täiskasvanutel ja lastel ei erine.\nKuidas analüüsiks uriini koguda\nKõik uriini kogumise mahutid tuleb eelnevalt steriliseerida. Saadud uriini hoitakse temperatuuril 1-2 kraadi. Ideaalne koht on külmkapi uks.\n8 purki uriini jaoks on ette nummerdatud: 6–9, 9–12, 12–15, 15–18, 18–21, 00–3, 3-6, 6–9. Need arvud on ajavahemik, mille jooksul analüüs kogutakse. Proovi tegemiseks vastavalt Zimnitskile on oluline järgida reegleid:\nKogumise päeval peate tõusma umbes kell 6 hommikul, tühjendama põie ilma uriini kogumiseta anumasse. Pärast suguelundite tualettruumi läbiviimist. Esimest uriini uurimiseks ei kasutata. Kui soovite urineerida enne kella 9, kogutakse uriin mahutisse, mille number on 6–9 tundi. Kui tungi pole, siis jääb purk tühjaks..\nUriini on vaja koguda teatud aja jooksul puhtasse klaaspurki. Niisiis ei pruugi kolme tunni jooksul täiskasvanud inimese uriinimaht lihtsalt mahtuda väikesesse apteegikonteinerisse, seega on vaja kas steriilset purki või mitut sama märgistusega apteegimahutit. Teatud aja jooksul pangas vastuvõetud uriini koguhulka mõõdetakse mõõtetopsiga, mis registreeritakse paberile.\nIga ajaraami jaoks on oluline registreerida tarbitud vedeliku kogus. Loendatakse vett, mahlu, teed, keetmisi - nende mahtu on mugavam arvutada.\nVäikelastelt analüüsi kogumine nõuab vanemate hoolikat tähelepanu. Mitte mingil juhul ei tohi uriini mähkmest välja pigistada. Mugavuse huvides saab kasutada laste drenaažikotte. Kui laps kasutab potti, tuleks kõigepealt anum keeta. Mittesteriilsed klaasnõud võivad mõjutada analüüsi tõlgendamist.\nSeega peaks olema 8 purki uriini. Kui mingil perioodil urineerimist ei toimu, antakse purk tühjaks. Hommikul viiakse laborisse 8 purki, kus on kirjas arvutatud diurees iga konteineri kohta eraldi, tarbitud vedeliku maht. Paljudes laborites on protseduur lihtsustatud: päevase uriinierituse ja vedeliku tarbimise kogumaht on vajalik arvestuse järgi.\nTavaliselt iseloomustab neerude kontsentratsioonifunktsiooni võime päeva jooksul muuta uriini tihedust üle 1020 g / ml. Lahjendusvõimet iseloomustab valguvaba plasma osmootsest kontsentratsioonist madalam tiheduse muutus vahemikus 1010–1012 g / ml.\nÜks Zimnitsky sõnul uriini analüüsiga näidatud patoloogiatest on neerude kontsentratsioonifunktsiooni vähenemine\nNormile viidatakse järgmistele näitajatele:\nigapäevase uriinierituse maht täiskasvanutel on 1,5–2 liitrit, alla 5-aastastel lastel - 650–900 ml;\nuriini tiheduse kõikumiste olemus;\nöise uriini kogumaht - 1/3, päevast - 2/3;\ntung urineerida ja suurenenud urineerimine pärast vedelike joomist;\ntihedus vahemikus 1003–1035 g / l, samas kui ühes või kahes purgis on tihedus üle 1020 g / l, kõigis anumates alla 1035 g / l.\nNorm iseloomustab neerude piisavat kontsentratsioonifunktsiooni, uriini normaalset lahjendamist. Tulemused võivad rasedatel, erinevas vanuses lastel toitumisharjumuste tõttu olla erinevad.\nKõrvalekaldeid kontrollväärtustest iseloomustavad järgmised tingimused:\nPolüuuria. Seda seisundit iseloomustab primaarse uriini moodustumise suurenemine isegi madala tihedusega filtreerimise etapis. Esineb diabeedi insipidus, neerupuudulikkus.\nOliguuria - igapäevase uriinierituse mahu vähenemine, suure tihedusega uriin. See seisund on tüüpiline lõppstaadiumis neerupuudulikkuse, püsiva arteriaalse hüpertensiooni, südame ja veresoonte patoloogiate korral. Mõnikord kaasneb ägeda toidumürgitusega näiteks oliguuriline sündroom, näiteks seened.\nHüpostenuria on uriini tiheduse vähenemine. Märgitakse, kui uriini tihedus kõigis purkides on järsult vähenenud. Hüpostenuria taustal on nõrgenenud primaarse uriini imendumine ja filtreerimine. Seda diagnoositakse polütsüstiliste haiguste, amüloidoosi, ägeda või kroonilise püelonefriidi, hüdroonefroosi turse, raskmetallidega keha kahjustuse, diabeedi ja suhkurtõve taustal..\nHüperstenuria - suurenenud uriini tihedus. Hüperstenuria arengut öeldakse siis, kui uriini tihedus igas purgis on väiksem kui 1035 g / l ja primaarse uriini imendumine ületab uriini filtreerimiskiirust neeru glomerulites - glomerulites. Patoloogiat täheldatakse ägeda või kroonilise põletiku, vereülekande, rasedustoksikoosi, aneemia ja suhkurtõve korral.\nNoktuuria on öösel uriini eraldumise suurenemine. Seda seisundit täheldatakse suhkruhaiguse, südamepuudulikkuse suurenemise, neerude kontsentratsiooni väljendunud vähenemise korral.\nKontrollväärtusi mõjutavad mõned ravimid (angioprotektorid, AKE inhibiitorid, silmus- ja osmootsed diureetikumid), pahaloomulised kasvajad, kopsu sarkoidoos, neerupuudulikkus. Dekodeerimisel võetakse arvesse patsiendi vanust ja sugu.\nUriinianalüüsi tulemuste kohaselt võib Zimnitsky sõnul kahtlustada ainult erinevaid haigusi. Lõplik diagnoos põhineb teiste uuringute andmetel:\nbiokeemiline vereanalüüs (kreatiniini, karbamiidi, valgu, elektrolüütide tasakaalu, biokeemilise koostise näitajad);\nväljaheidete analüüs füüsikalise ja keemilise koostise hindamiseks - koprogramm;\nDiabeedi korral testitakse suhkrut bioloogilistes proovides. Täiendav uuring on vajalik, kui uriini või vereanalüüsid näitavad patoloogilisi seisundeid, patsiendil on konkreetsed kaebused.\nUriini uuring Kakovsky - Addise järgi\nUuring võimaldab teil Zimnitsky järgi selgitada kõrvalekallet proovide kontrollväärtustest. Kliinikud uurivad kuseteede vormilisi elemente. Uriin kogutakse terve päeva jooksul steriilsesse purki, segamata, valamata. Näiteks algab analüüs kell 8:00 ja lõpeb järgmisel päeval kell 8:00. Pärast valmimist tühjendatakse uriini keskmine osa purgist ja saadetakse uuringutele, ülejäänud kõrvaldatakse.\nNechiporenko sõnul uuritud uriin näitab selliste korpuskulaarsete elementide sisaldust nagu erütrotsüüdid, leukotsüüdid, silindrilised kehad. Analüüsi jaoks on vaja keskmist osa uriinist: nad urineerivad kõigepealt tualetti, seejärel anumasse, seejärel jälle tualetti. Täidetud anum saadetakse laborisse.\nUriini analüüs Zimnitsky järgi on lihtne informatiivne uuring, mis aitab tuvastada kuseteede ja neerude haigusi isegi varjatud kujul. Kasutatakse laialdaselt uroloogias, nefroloogias, günekoloogias ja pediaatrias.\nHuvitav lugeda ka: lima naise uriinis\nZimnitsky test võimaldab hinnata neerude kontsentratsioonifunktsiooni, s.t. neerude võime kontsentreerida ja uriini lahjendada. Uuringu läbiviimiseks kogub patsient päeva jooksul iga 3 tunni järel uriini (kokku 8 portsjonit). Labor hindab uriini kogust ja suhtelist tihedust igas 3-tunnises portsjonis, päevas, päevasel ja öisel diureesil.\nTavaliselt on täiskasvanu puhul uriini mahu kõikumine üksikute portsjonite korral vahemikus 40 kuni 300 ml; uriini suhtelise tiheduse kõikumised maksimaalse ja minimaalse väärtuse vahel peaksid olema vähemalt 0,012–0,016 g / ml. Suhtelise tiheduse olulised igapäevased kõikumised on seotud neerude säilinud võimega uriini kontsentreerida või lahjendada, sõltuvalt keha pidevalt muutuvatest vajadustest.\nNeerude normaalset kontsentratsioonifunktsiooni iseloomustab võime tõsta päeva jooksul uriini suhtelist tihedust maksimaalsete väärtusteni (üle 1020 g / ml) ning normaalset lahjendusvõimet iseloomustab võime vähendada uriini suhtelist tihedust alla proteiinivaba plasma osmootse kontsentratsiooni (osmolaarsuse), mis on võrdne 1010-1012 g / ml.\nIgapäevane uriin. Uurimiseks mõeldud uriin kogutakse eraldi mahutitesse iga 3 tunni järel, sealhulgas öösel (kokku 8 portsjonit).\nUuringupäeval ei ole lubatud vedelike tarbimine liiga suur, diureetikumid tuleb välja jätta.\nigapäevane diurees (päevas erituva uriini kogus);\npäevane diurees (uriini maht kell 6–18 (1–4 portsjonit));\nöine diurees (uriini maht kell 18–6 (5–8 portsjonit));\nuriini kogus igas 3-tunnises portsjonis;\nuriini suhteline tihedus igas 3-tunnises osas.\nneeruhaigus (krooniline neerupuudulikkus, krooniline püelonefriit, polütsüstiline neeruhaigus, distaalne tubulaarne atsidoos);\nhüpoaldosteronismi mitmesugused vormid;\nTerve inimene eritab tavaliselt umbes 3/4 (65–80%) päeva jooksul joodud vedelikust.\nPolüuuria - üle 2000 ml uriini eraldumine päevas, põhjused võivad olla:\nhüaliin (kattuvate erütrotsüütide, leukotsüütide, neeru epiteelirakkude, amorfsete graanulitega);\nOliguria - vähem kui 400 ml uriini eraldumine päevas, põhjused võivad olla:\nsuurenenud vedeliku kadu (suurenenud higistamine, rohke kõhulahtisus, alistamatu oksendamine);\nerineva päritoluga tursed (südamepuudulikkus, neerufunktsiooni häired).\nAnuria - 200-300 ml või vähem uriini päevas või uriini eritumise täielik peatamine, põhjused võivad olla:\nglomerulaarfiltratsiooni häire (šokk, äge verekaotus, ureemia).\nuriini eraldamise rikkumine kusiti kaudu;\nTavaliselt on tervislikul inimesel päevase diureesi selge (umbes kaks korda) ülekaal öösel.\nNoktuuria - öise diureesi võrdsus või ülekaal päevasel ajal, põhjused võivad olla:\nneeru kontsentratsiooni halvenemine.\nHüpostenuria - madal uriini tihedus (üheski uriini tihedus ei ületa 1,012–1,133 g / ml) näitab neerude kontsentratsioonivõime rikkumist, põhjus võib olla:\nHüpoisostenuria - uriini tihedus Zimnitsky proovi igas osas ei ületa 1,009 g / ml ja praktiliselt kogu päeva jooksul ei muutu. Põhjuseks võib olla raske neerupuudulikkus.\nHüperisostenuria on pidevalt kõrge uriini erikaal, põhjus võib olla:\nMis on Zimnitsky uriinianalüüs ja kuidas seda õigesti koguda\nMeditsiinikonsultant analüüsib uriini analüüsi Zimnitsky järgi: uriini kogumine, tulemuste tõlgendamine, tunnused\nNeerud eemaldavad kehast vee ja selles lahustunud ained. Elundite töö ja funktsionaalsuse hindamiseks andis koduteraapia S.S. Zimnitsky pakkus välja spetsiaalse testi, mis põhineb uriini tiheduse analüüsil.\nNeerudesse sisenev veri filtreeritakse spetsiaalsete tuubulite abil. Sel juhul difundeerub liigne vedelik ja koos sellega erinevad amiinid, soolad ja muud ained.\nEsmane filtreerimine asendatakse sekundaarse filtreerimisega, mille tulemusena imenduvad kasulikud ühendid uriinist tagasi verre - näiteks valgud ja süsivesikud.\nZimnitski meetodi olemus on määrata kehast eemaldatud vedeliku tihedus, selle erikaal. Kui näitajad on normist madalamad või kõrgemad, räägivad arstid uriini kontsentratsiooni muutusest ja neerude filtreerimisfunktsiooni rikkumisest.\nSelles uuringus sügavat biokeemilist analüüsi ei tehta, kuid kui testi tulemus on positiivne, on võimalikud täiendavad meetmed..\nMiks nad Zimnitski järgi testi teevad?\nKui patsient pöördub nefroloogi poole kaebustega valu neerupiirkonnas, on ta kohustatud määrama suhkru ja valgu uriinianalüüsi. Lisaks viiakse läbi põletikuliste eritiste organite röntgenuuring..\nKuid on olukordi, kus need meetodid ei toimi. Need. valu sündroom on olemas, kuid selle esinemise põhjus pole teada.\nVäljutatava vedeliku füüsikalised omadused (maht ja tihedus) selgitavad olukorda. Uriinianalüüside uuringut vastavalt Zimnitskyle peetakse väga informatiivseks ja see on ette nähtud, kui kahtlustate püelonefriiti, neerupuudulikkust või südamehaigust.\nTehnika pole keeruline, kuid patsient peab kogu päeva jooksul koguma uriini iga 3 tunni järel.\nUriini analüüsi normid Zimnitsky järgi\nUriinianalüüside dekodeerimine vastavalt Zimnitskile, tabel\nZimnitski proovide normaalsed väärtused ja nendest kõrvalekalded on olemas. Viimane võib olla nii üles kui alla. Terapeut, uroloog või nefroloog suudab Zimnitsky proovid dešifreerida. Nad ütlevad teile, mida näitab erinevate uriini osade analüüsi kogumine vastavalt Zimnitskile.\nTähtis! Uuringu käigus jälgitakse inimese tavapärast dieeti ja joomise režiimi. Keha on normaalsetes tingimustes\nArst, olles lugenud võetud toidu ja vee päevikut, saab teada muutuse põhjuse (vale toitumine või haigus).\nTervisliku inimese tulemuste näitajaid uriini uurimisel vastavalt Zimnitskyle täheldatakse, kui inimese neerud toimivad täielikult, järgitakse õiget toidu- ja joogirežiimi.\nNormaalse uriinianalüüsi tabel vastavalt Zimnitskile.\nDiurees päevas 1,2-2 liitrit\nJoodud vedeliku ja uriini koguse suhe 78–85%\nÖise ja päevase diureesi suhe Päeva jooksul 3-4 korda rohkem\nVedeliku maht põie tühjendamise kohta 50-230 ml\nSuurim erinevus urineerimise vahel 150 ml\nTihedus (erikaal) 1,010-1025\nSuurim erikaalu erinevus erinevates osades 0,010 g / ml\nUriini tiheduse vähenemine\nUriini tihedust mõjutavad antidiureetiline hormoon ja neerude kontsentratsioonifunktsioon. Hormooni tõustes imendub kehasse rohkem vedelikku, suureneb ainete kontsentratsioon ja erikaal. Kui see langetatakse, eraldub uriini rohkem vedelikku, see tähendab, et see lahjendatakse ja indikaatorid muutuvad vähemaks.\nTiheduse patoloogilist vähenemist nimetatakse hüpostenuriaks. See moodustatakse järgmistel tingimustel:\nrohkete uriinitoodangut põhjustavate ravimite võtmine (diureetikumid);\nühe või kahe neeru kontsentratsioonivõime halvenemine.\nUriin sisaldab kehast eralduvaid aineid. Indikaatorit mõjutavad valk ja glükoos. Tingimust, milles tihedus tõuseb, nimetatakse hüperstenuriaks. Indikaatori suurenemist üle 1025 täheldatakse, kui:\nsuhkurtõbi (vabaneb palju glükoosi);\nebanormaalne sekretsioon suures koguses valku (glomerulonefriit);\nvedeliku kadu organismi poolt (oksendamine, toksikoos raseduse ajal, kõhulahtisus);\nravimite võtmine (mannitool).\nUriini igapäevase mahu vähenemine\nIgapäevase uriini koguse vähendamiseks päevas on iseloomulikud kaks seisundit:\noliguuria (vedeliku vähenemine);\nanuuria (vedeliku täielik puudumine).\nSeda seisundit mõjutavad järgmised põhjused:\nkõrge kehatemperatuur, mis kestab mitu päeva;\nsuures koguses vedeliku eraldumine kehast (oksendamine, kõhulahtisus, toksikoos);\nureetra või kuseteede obstruktsioon.\nSuurenenud igapäevane uriinimaht (polüuuria)\nEristatakse mahu suurenemise füsioloogilist ja patoloogilist põhjust. Esimene hõlmab tarbitava vedeliku mahu suurenemist, ravimite (diureetikumide) võtmist. Nende toimingute tühistamisel normaliseeritakse indikaator.\nPatoloogilisele polüuuriale on iseloomulikud järgmised häired:\nneeruhaigus (hüdronefroos, neerupuudulikkus);\ntrauma tõttu neerukude kahjustus;\nmeeste tervise rikkumine (eesnäärme adenoom).\nÕigeaegse arsti visiidiga, kõigi analüüside läbiviimisega, õige diagnoosi seadmisega on haiguse prognoos soodne. Patoloogiliste seisundite avastamise korral ei ole enesega ravimine lubatud, see viib haiguse süvenemiseni. Vaja on haiguse õiget ravi, mille määrab arst. Õige diagnoosi panemiseks peate teadma, kuidas Zimnitsky järgi korrektselt uriiniproovi võtta.\nVeetasakaalu muutused on eriti ohtlikud lastele, selliseid rikkumisi peetakse nende jaoks kiireloomulisteks ja vajavad erakorralist arstiabi..\nMida näitab päevane diurees??\nZimnitski testiga hinnatakse organismist erituva uriini hulka. Üks hindamise tüüpidest on päeva jooksul eritatava bioloogilise vedeliku koguse analüüs. Päevane diurees peaks alati olema suurem kui öine, sest päeval tarbib inimene rohkem vedelikku, toitu, täidab mis tahes tegevust ja kõik tema keha protsessid toimivad täies mahus. Materjali (uriini) kogumisel ei tohiks patsient piirduda toidu ega joogiga, toidukogus peaks olema tavalises režiimis. Samuti ei saa sel perioodil kasutada diureetikume, kuna päevane diurees on öisest tunduvalt suurem ja see on ka kõrvalekalle normist. Uriini kogumine päeva jooksul peegeldab neerude tööd, selle filtreerimisfunktsioone. Päevane diurees on 4 portsjonit uriini ajavahemikus 9.00 kuni 21.00.\nUriini analüüs Zimnitski järgi, kuidas koguda\nSelle uuringu jaoks kogutakse uriini teatud kellaaegadel. Toidu tarbimise ja joomise režiimi suhtes pole piiranguid.\nAnalüüsi kogumise ettevalmistamiseks peate:\n8 puhast purki mahuga umbes 200-500 ml. Iga purk on vastavalt tähistatud eraldi kolmetunnise perioodi jooksul: patsiendi nimi ja initsiaalid, proovi number (1 kuni ja ajaintervall;\nalarmi funktsiooniga kell (et mitte unustada aega, mil peate urineerima);\npaberileht uriini kogumise päeva jooksul tarbitud vedeliku (sealhulgas esimese kuuriga varustatud vedeliku, piima jne) registreerimiseks;\nZimnitski test - mis see on?\nNeerufunktsiooni määra ja kvaliteeti määravat analüüsi nimetatakse Zimnitski testiks. Patsiendid väldivad seda uuringut kõige sagedamini, kuna see protsess on üsna vaevarikas. Selle analüüsi läbiviimiseks peab inimene koguma 8 osa uriini. Need kogunevad päeva jooksul 2 - 3 tunni pärast, mõnikord on selliseid proove (vajadusel) kuni 12. Kõik need on arsti jaoks väga informatiivsed, seetõttu on oluline järgida kõiki kogumisreegleid. Zimnitski test võib anda palju teavet eritussüsteemi seisundi kohta..\nKuidas teha uriinianalüüsi Zimnitski järgi\nUuringu usaldusväärsete tulemuste saamiseks peab patsient korrektselt koguma uriini, samuti jälgima vedeliku tarbimist.\nSee uuring ei vaja eriväljaõpet, kuid enne iga analüüsimaterjali kogumist ei tohiks unustada väliste suguelundite põhjalikku tualetti.\nSee on äärmiselt oluline, kuna uriini sattuvad patogeensed bakterid ja epiteelirakud võivad testi tulemusi oluliselt moonutada. Enne uriini kogumist valmistage ette kaheksa puhast mahutit (purgid, plastmahutid).\nLisaks peaksite pidama arvestust kogu 24 tunni jooksul tarbitud vedeliku kohta (kaasa arvatud tee, supi, piimaga kaasa tulek).\nUuringute jaoks materjali kogumise protseduur on järgmine:\nEsimene hommikune uriin (kell 6 hommikul) tuleb loputada tualettruumist.\nTäpselt iga 3 tunni tagant tuleb uriin koguda eraldi purki.\nViimane uriini kogumine tuleb teha järgmisel päeval kell 6 hommikul..\nUriiniga täidetud purke on soovitatav hoida suletuna jahedas kohas (võite kasutada külmikut alumisel riiulil). Seejärel antakse kogu materjal diagnostikalaborisse üle. Seal peab patsient jätma ka märkuse viimase 24 tunni jooksul tarbitud vedeliku täpse koguse kohta..\nMillised on analüüsi kogumise nüansid?\nNagu iga analüüsi puhul, on ka selles uuringus materjali kogumise reeglid. Neid tuleks hoolikalt ja vastutustundlikult kohelda, et tulemused oleksid usaldusväärsed, kuna Zimnitsky test ise on üsna töömahukas. Kuidas uriini koguda?\nValmistage nõud eelnevalt läbi, pestes neid põhjalikult, kui need ei ole ühekordsed tassid uriini kogumiseks.\nHommikul kell 6.00 minge tualetti, kaaluge end.\nKell 9.00 tehke esimene bioloogilise materjali kogumine, seejärel korrake sama protseduuri 7 korda: 12 tundi, 15.00, 18.00, 21.00, siis keskööl, 3.00 ja 6.00.\nOluline on märkida, et uriiniproov vastavalt Zimnitsky andmetele viitab järgmisele nüansile: kui määratud ajal inimene ei tunne soovi urineerida, peaks purk jääma tühjaks. Pärast uriini kogumise lõppu peate end uuesti kaaluma.\nOn hädavajalik registreerida vedeliku kogus, mida patsient selle päeva jooksul jõi..\nOn vaja rangelt kinni pidada analüüsi kogumise ajast, see tähendab, et peate öösel üles tõusma.\nNäitajate hindamisel pööravad arstid tähelepanu igale proovile, uurivad päeva- ja ödiureesi eraldi. Reagentide abil määratakse igas purgis glükoosi, valgu kontsentratsioon, vedeliku erikaal\nTulemuste hindamiseks on oluline teada, milliseid jooke, puljoneid, suppe, mis mahus patsient tarbis, et mõista imendunud ja väljutatava vedeliku suhet. Täpsed ja nõuetele vastavad dokumendid suurendavad uuringu infosisu\nkui olulised on uriini tiheduse kõikumised erinevatel kellaaegadel;\nkui palju uriini uurimisperioodil eemaldati;\nuriini osa mahu ja vedeliku tiheduse suhe;\nmilline on päevase ja öise uriinierituse suhe;\neritatava uriini protsent joobes vedeliku suhtes.\nigapäevane uriinieritus - 1,5 kuni 2,0 liitrit;\nkolmetunnise intervalliga eritatava uriini osa maht - 50–250 ml;\npäevase ja öise uriini mahu suhe on 3: 1;\nsuhtelise tiheduse kõikumine (uriini kõigi osade uurimine) - 1,010 kuni 1,035;\neritatava uriini protsent sisemise vedeliku koguse suhtes - 75% tasemel.\nuriini tiheduse vähenemine / suurenemine;\nuriini erikaalu suurenemine / vähenemine.\nLisateave uretriidi sümptomite kohta meestel ja patoloogia ravimise viisid.\nNaiste tsüstiidi tõhusaid koduseid ravimeetodeid kirjeldatakse sellel lehel..\nMinge aadressile https://vseopochkah.com/bolezni/simptomy/vospalenie-pochek.html ja lugege toitumis- ja toitumisjuhiseid neerupõletike kohta.\nZimnitski valimi dekodeerimine: normid ja kõrvalekallete põhjused\nAnalüüsi dešifreerimiseks võetakse arvesse uriini suhtelise tiheduse ja mahu näitajaid.\nPäevaks vabaneb tavaliselt 1,5–2 liitrit uriini. Tervetel inimestel on see näitaja 2/3 päevas joodud vedeliku kogusest..\nÜle kahe liitri päevas kogumahuga urineerimiste arvu suurenemist nimetatakse polüuuriaks. Polüuuria põhjused on seotud diureetikumide tarbimisega, tursete lähenemisega, neeru- ja endokriinsete näärmete haigustega.\nOliguuria - diurees alla 500 ml päevas. Seda täheldatakse koos oksendamise, kõhulahtisuse, turse suurenemisega, neeru struktuuri rikkumisega, kusejuha valendiku kitsenemisega välise kokkusurumise tõttu (eesnäärme adenoom)..\nAnuria on patoloogiline seisund uriini eraldumisega kuni 50 ml päevas. See tekib neerude verevoolu kahjustuse, elundi parenhüümi kahjustuse ja kuseteede blokeerimise tagajärjel kasvaja, kivi.\nDiurees päeval ja öösel\nFüsioloogiliselt ületab päeval eritatava uriini kogus öösel diureesi mahtu 3-4 korda. Juhul, kui öise osa osad moodustavad kogumahust üle 40%, räägivad nad noktuuriast. See seisund on neerude verevoolu halvenemise tagajärg koos kardiovaskulaarse patoloogiaga, neerupuudulikkus, närvisüsteemi haigused.\nOsa uriini mahust\nTavaliselt on igas kogutud portsjonis maht vahemikus 30 kuni 400 ml.\nUriini tiheduse kõikumised päeva jooksul on 1,008-1,025, minimaalse portsjonite erinevusega 0,012-0,016. See näitab neerude piisavat võimet uriini kontsentreerida erinevates tingimustes..\nMida näitab tiheduse muutus:\nHüpostenuria on muutus uriini kvalitatiivses koostises, mida iseloomustab selle suhtelise tiheduse vähenemine vahemikus 1,002-1,012. Peegeldab uriini kontsentratsiooni rikkumisi neerude kaudu. Seda diagnoositakse, kui tursed lähenevad, võttes diureetikume, suhkruhaigust, neerupuudulikkust.\nHüpoisostenuriale on iseloomulik kogu päeva jooksul suhteliselt madal suhtelise tiheduse tase (1.000-1.002), olenemata vedeliku tarbimisest ja füüsilisest aktiivsusest. On diabeedi insipiduse sündroomi spetsiifiline märk.\nHüperstenuuriat täheldatakse suhtelise tiheduse suurenemisega üle 1,030. See tekib ühe või mitme komponendi sisalduse suurenemise tõttu uriinis (valk, glükoos). Diagnoositud suhkurtõbi, nefrootiline sündroom.\nSpetsiifilise raskuse suurenemine analüüsi kõigis osades vastavalt Zimnitsky andmetele näitab kehas ringleva vere mahu vähenemist, kusihappe diateesi.\nKui saadud analüüsiproovides on erikaal vahemikus 1,005 kuni 1,028 ja hommikuses osas - 1,026-1,028, siis loetakse rasedate naiste neerufunktsioon terveks. Öösel esineva diureesi ülekaaluga päevasel ajal ja analüüsis vähenenud uriini erikaal (1.002-1.014) soovitab arst neeruhaigust, mille filtraadi kontsentratsiooni funktsioon on häiritud.\nMuud normidest kõrvalekaldumise põhjused on füsioloogilised ja patoloogilised. Esimeste hulka kuulub tugev joomine ja higistamine. Võimalikke haigusi peetakse kuseteede patoloogiaks, südame-veresoonkonna ja ainevahetushäireteks.\nUriiniproov Netšiporenko järgi\nVõimaldab tuvastada neerude varjatud põletikulist protsessi. Selle analüüsi põhjal saab otsustada tsüstiidi, glomeruonefriidi, hematuria üle. See on spetsiifilisem analüüs, mille puhul diagnoositakse huvi hommikuse uriini keskmise 20-25 ml osaga. Sellise testi läbiviimise algoritm koosneb vastavate elundite hommikusest tualetist. Esimene ja viimane osa uriinist lähevad urineerimisel tualetti ja keskmine osa kogutakse steriilsesse anumasse. Huvipakkuv on leukotsüütide, erütrotsüütide ja kipside kvantitatiivne arv.\nAnalüüsitehnika ei ole keeruline, kuid sellel on oma nüansid, nimelt ei ole see ette nähtud naistele menstruatsiooni ajal, et vältida valesid tulemusi, ja pärast põie diagnostilisi protseduure, kasutades kontrastaineid (tsüstoskoopiat), kateeterdamist.\nTerviklikuma tulemuse saavutamiseks tuleks uuringu eelõhtul välistada ravimite, värvainete, raske toidu ja kehalist aktiivsust, mis võivad tulemust moonutada..\nNeerude kontsentratsioonifunktsiooni õigeks hindamiseks on vaja jälgida joomise režiimi: ärge koormake eritussüsteemi liigse veega. Tarbitava vedeliku kogus ei tohiks ületada 2 liitrit päevas. Patsient peab sisestama andmed, milles võetakse arvesse kõike, mida ta vedelal kujul tarbis (supid, teed, kompotid jne). On hädavajalik pidada päevikut, kuna need andmed on uurimistulemuste tõlgendamisel olulised. Üldiselt ei ole toidule ega veele mingeid piiranguid, ainete tarbimine peaks olema sama mis muul päeval. Uuringu ajal tasub diureetikumide võtmine lõpetada, kuna need mõjutavad igapäevase uriini hulka.\nPüelonefriidi uriinianalüüs, kuidas selleks valmistuda ja mida peate teadma\nArsti diagnoosi kinnitamiseks viiakse läbi püelonefriidi uriini laboratoorne analüüs. See protseduur võimaldab mitte ainult määrata põletikulist protsessi ennast, vaid ka hinnata haiguse arengu dünaamikat, mis on jagatud ägedaks vormiks, krooniliseks, krooniliseks koos ägenemistega, samuti remissioonis oleva püelonefriidi korral..\nPüelonefriiti saab diagnoosida mitmel viisil, millest peamised on:\nSelleks, et ülaltoodud analüüsid annaksid näitajaid, mis peegeldaksid maksimaalselt neerude seisundit, on vaja nende jaoks korralikult ette valmistuda. Seetõttu kaalume uuringu ettevalmistamise kõige levinumaid küsimusi ja ka selle võimalikku tulemust..\nei ole soovitatav tarbida toiduaineid ja jooke, mis võivad mõjutada metaboolse toote värvi (eriti: peet, porgand ja mahlad), samuti kõrge süsivesikusisaldusega toitu;\ntüdrukutel on parem katseid menstruatsiooni ajal edasi lükata;\npüelonefriidi analüüsid tagavad suguelundite põhjaliku hügieeni;\ninimese tervisliku seisundi objektiivseks hindamiseks võetakse kõige sagedamini hommikune uriiniproov;\nenne uuringut on diureetikumide, sealhulgas taimse päritoluga ravimite võtmine vastunäidustatud.\nLaboratoorsed testid ja nende tulemused\nEespool on juba öeldud, et püelonefriidi uriinianalüüsi läbiviimiseks on mitu võimalust. Mõelge neist kõigile eriti.\nSee sisaldab mitmeid uuringuid:\norganoleptiline (uriini selgus, värvus ja vahukus);\nmikrobioloogiline (seente patogeenide olemasolu);\nfüüsikalis-keemiline (tihedus ja happesus);\nmikroskoopiline (määratakse soolade, erütrotsüütide, leukotsüütide, silindrite jms olemasolu);\nbiokeemiline (valgu, bilirubiini, glükoosi, hemoglobiini ja nii edasi tuvastamine).\nTervisliku inimese normi näitajad on järgmised:\nErütrotsüüdid: kuni 2 ühikut;\nLeukotsüüdid: meestel kuni 3, naistel kuni 5;\nValk puudub - lubatud kuni 0,033 g / l;\nKarbamiid: täiskasvanul on karbamiidi norm piiratud 2,5-6,5 mmol / l;\nHappesus ei ületa 5;\nUriini tihedus peaks olema 1010-1025 g / l;\nUrobilinogeen: 5–10 mg / l (mikrokontsentratsioon bilirubiini töötlemise produktina).\nTuleb märkida, et tavaliselt on inimese jääkainetel kollakas värvus, setet ja hägusust ei esine. Kui OAM-näitajad ületavad normi piiri, eriti valk, leukotsüüdid, bilirubiin ja nitritid, siis on mõttekas rääkida urogenitaalsüsteemi patoloogilistest protsessidest.\nSelle eesmärk on tuvastada uriinis olevad andmed, näiteks erütrotsüütide, leukotsüütide, bakterite ja kipside näitajad. Uuring viiakse läbi hommikuse uriini kogumise teel. Tulemused on teada ühe päeva jooksul.\nAnalüüs näeb ette jääkaine päevase tarbimise:\nTeil on vaja 8 kogumispurki;\nNäiteks esimene proov võetakse kell 7 hommikul ja seejärel iga 3 tunni järel kuni päeva lõpuni;\nPidage arvestust päevas tarbitud vedeliku kohta;\nKogutud uriin tuleb jahutada;\nJärgmisel hommikul antakse purgid uurimiseks üle..\nSelles uuringus võetakse arvesse TAM väärtusi ning pööratakse erilist tähelepanu uriini tihedusele ja värvusele. https://www.youtube.com/embed/X0dOgT1e-uk\nPärast uriini analüüsi Zimnitski järgi võtab dekodeerimine 1-2 päeva. Tõlgendamise käigus väärib märkimist, et peamine on saadud näitajate suhe. Paljud patsiendid õpivad uriini analüüsimisel Zimnitski järgi vedeliku eritumise kiirust. Päevane diurees peab olema näitajate osas suurem - kuni 2 tuhat ml, kui öö - 650 ml.\nUriini tiheduse lubatud määr on 1,013–1,255. Need pole ainsad spetsialistile muret tekitavad näitajad. Indikaatorid, mis näitavad normi: öösel eraldati 300 ml ja päeval kaks korda rohkem ning samal ajal on uriini tihedus võrdne lubatud näitajaga, see tähendab, et patsiendil pole kehas patoloogilisi muutusi.\nKuid sõltuvalt patsientide rühmast võivad näitajad organismi omaduste tõttu erineda. Rääkides sellest, kas tulemusi on võimalik iseseisvalt tõlgendada, on vastus üheselt mõistetav - see on võimatu, kuna on palju nüansse, mida teab ainult nefroloogi spetsialist.\nNeeruhaiguse korral pöörduge alati nefroloogi poole\nSõltuvalt sellest, kui suur on kõrvalekalle kehtestatud normist, võivad tulemused takistada paljude haiguste arengut, alates diabeedist kuni maksatsirroosini. Näitajaid vaadeldakse eraldi, tõlgendatakse nende suhet. Kui analüüs näitab patoloogia olemasolu, viiakse saadud tulemuste kinnitamiseks läbi täiendavad uuringud..\nPärast tõlgenduse lõppu suunatakse patsient kas täiendavale uuringule või teise spetsialisti konsultatsioonile ja ravi täiendavale korrigeerimisele, et keha aktiivsemalt mõjutada. See on lihtne protseduur, mis aitab inimesel võimalikult lühikese aja jooksul välja selgitada patoloogia raskusaste ja määrata edasised ravimeetodid. Kehas ebaloomulike protsesside arengu avastamisel saadetakse patsient konsultatsioonidele teistele spetsialistidele.\nUriiniproovi tegemine vastavalt Zimnitskile on patsiendi taastumiseks tagatud viis, mille abil saavad arstid hõlpsasti diagnoosida, läbi viia ravi ja ennetada haigust.\nArstid teavitavad patsiente uriini kogumise reeglitest, see lihtsustab uuringut. Kogumisalgoritm on elementaarne, peaksite kuulama arste.\nZimitski analüüsi määr\nNormaalne maht päevasel ajal peaks olema 1,5-2 liitrit. Joodud vee ja vedeliku ning eritatava uriini suhe on vahemikus 65–80%. Päeval eraldatakse seda 2/3, öösel kuni 1/3. Tiheduse norm ühes või mitmes purgis on suurem kui 1030 g / l, ülejäänud kõigis purkides peab tiheduse indikaator olema vähemalt 1035 g / l. Need näitajad ei ole piisavalt lihtsad ja arvutatakse haiglas..\nLihtsustatud kujul on analüüsi normi näitajad vastavalt Zimnitskyle järgmised:\nPäevase portsjoni summa on suurem kui öine;\nIga purgi erikaal vastab teatud kiirusele ja kõikumisele;\nNeeru tervist hindab\nNeerude kaudu eritatava vedeliku kogus peab olema vähemalt 80% purjus vedelikust.\nPeab olema suurenenud tung urineerida pärast vedeliku tarbimist\nPäevane vedeliku kiirus on suurusjärk suurem kui öine\n+ analüüsipanga suurendamine Zimitski järgi\nKõige olulisem küsimus, mis enne patsienti tekib, on see, kuidas Zimnitski järgi analüüsi võtta, nimelt uriini kogumine. Uriini uurimine Zimnitski sõnul eeldab esialgset uriini kogumist, mis on selle konkreetse analüüsi ühe eripära. Uuring ei tähenda erilist dieeti ega vedeliku tarbimise piiranguid: ainus tingimus on mitte proovida tarbida rohkem vedelikku kui tavalises elus: piisab 1,5-2 liitrist päevas. Patsiendi ettevalmistamine tähendab ka suguelundite pesemist enne igat urineerimist ning purkide sisu ei tohiks kunagi seguneda! Patsient peab täpselt teadma, kuidas Zimnitsky järgi proovi võtta. Milleks? See mõjutab suuresti näitajate kvaliteeti ja seetõttu ka hiljem välja kirjutatud ravimite efektiivsust..\nAnalüüsi edastamiseks Zimnitski järgi peab meil olema:\nKaheksa steriliseeritud uriinipurki,\nÄratuskell või taimer, et proovist võtmise hetk mööda ei läheks,\nMärkmik, kuhu sisestate tulemused parameetrite, päeva jooksul joomise, sh suppide või kohviga kaasas oleva vedeliku kohta.\nKõikjal määravad selle raviarstid, kuna see võimaldab teil näha üldist pilti kuseteede funktsionaalsest seisundist. Meetod on lihtne ja taskukohane.\nMaterjali kogumise tehnika on lihtne. Enne kogumist valmistatakse uriini kogumiseks steriilne allkirjastatud anum. Võetakse kogu hommikune uriin, mis on kogunenud üleöö põies. Analüüsimiseks piisab 70-100 ml-st. Materjali kogumise ettevalmistamisel tuleks järgida teatavat reeglit: materjali kogumine mahutitesse peaks toimuma pärast hügieeniprotseduuri. Patsient peseb korralikult urineerimispiirkonda, et vältida bakterite ja muude bioloogiliste saasteainete sattumist materjali, mis viib vale uurimiseni..\nSee analüüs annab ulatuslikku üldist teavet neerufunktsiooni kohta.\nSee võimaldab teil määrata mitte ainult uriini tihedust, vaid näitab ka valgu ja glükoosi, ketokehade, bilirubiini ja urobilinogeeni olemasolu, mis ei ole normis normaalne, epiteelirakkude, vereelementide, bakterite ja leukotsüütide olemasolu, mis on paljude haiguste diagnoosimiseks oluline kliiniline omadus. Uriini üldanalüüsi tulemuste põhjal on võimalik diagnoosida neerupatoloogiat ja mõningaid endokrinoloogilisi haigusi, näiteks diabeeti\nUsaldusväärse tulemuse saavutamiseks ei tohiks pärast diureetikumide võtmist, toiduainete värvimist ja menstruatsiooni ajal uriini annetada.\nÜldine teave uuringute kohta\nUuringut kasutatakse juhul, kui on vaja kontrollida neerude kvaliteeti ja õiget toimimist, lagunemisproduktide kõrvaldamise eest vastutavad organid. Bioloogilise materjali kättesaamisel diagnoosib nefroloog või lükkab ümber neerude funktsionaalsusega seotud patoloogia olemasolu patsiendi kehas..\nEkskretoorseid funktsioone täitvad elundid ebaõnnestuvad kroonilise haiguse ägenemise tõttu. Uriini uuring Zimnitsky sõnul aitab vältida neerupuudulikkuse ja muude patoloogiate arengut, mis võivad tõsist tervisekahjustust põhjustada.\nTehakse ettepanek teha sarnane uuring juhul, kui spetsialistid kahtlustavad järgmiste haiguste ilmnemist:\nliigne turse raseduse ajal (viimasel trimestril);\nKuidas koguda uriini analüüsimiseks vastavalt Zimnitskile\nReeglina ütleb uuringu määranud arst, kus saate testi teha ja kuidas selleks korralikult ette valmistuda. Uriini analüüsimiseks Zimnitsky järgi võetakse igas kliinilises laboris, kuid tulemuse usaldusväärsus sõltub otseselt sellest, kui vastutustundlikult patsient materjali kogumisele reageerib. Patsiendi õige ettevalmistamine uriini väljastamiseks tagab uuringutulemuste usaldusväärsuse.\nUurimise jaoks uriini kogumise algoritm:\nvalmistage eelnevalt ette kaheksa puhast ja kuiva mahutit (klaaspurgid või plastmahutid), nummerdage need ja märkige osa uriini kogumise aeg;\nesimesel kogumispäeval ei arvestata hommikust urineerimist, esimene osa uriinist lastakse tualetti;\nuriini tuleb kogu päeva jooksul koguda kaheksa korda (iga urineerimise korral - uus pudel) iga kolme tunni järel;\nkohe pärast urineerimist on anum tihedalt suletud ja hoitakse külmas (parim külmkapis);\ntuleks registreerida päeva jooksul tarbitud vedelate ja vedelate toiduainete maht;\nkui ühegi kolmetunnise intervalli jooksul polnud tungi urineerida, siis jäetakse vastamata ajale vastav purk tühjaks. Ja vastupidi: kui anum täidetakse enne ajavahemiku lõppu, kogutakse uriin täiendavasse anumasse, näidates selle arvu ja kellaaega;\npäeva jooksul tuleb kõik kaheksa purki laborile üle anda.\nUriini kogumine toimub päeva jooksul kindlatel kellaaegadel, ettevalmistamisel järgitakse reegleid: analüüsi ajal ei tohiks diureetikume võtta ja ravimite võtmine tuleks arstiga kokku leppida. Enne iga uriiniportsjoni kogumist peate tegema hügieeniprotseduure (pesema käsi, suguelundeid). Toidu tarbimisele ja joomise režiimile ei ole seatud mingeid piiranguid: patsient järgib tavapärast dieeti, ilma tarbetu veekoormuseta.\nZimnitsky sõnul on testi põhiolemus uriiniga lahjendatud elementide kontsentratsiooni kindlakstegemine. Analüüs ise hõlmab näitajate diagnostikat kolmel tasandil:\nuriini konsistentsi tihedus,\npäevas eralduva uriini kogus,\nuriini mahu jaotus päevades.\nNeerude süsteem on meie elus väga oluline, eemaldades verest toksilised ained ja säilitades vajalikud. Neerude süsteemi osmootse kontsentratsiooni ja seejärel uriini lahjendamise võime sõltub otseselt neurohumoraalsest regulatsioonist, neerukanalist ja vere reoloogilistest omadustest. Kõigi nende linkide kõrvalekalle viib neerusüsteemi talitlushäireni..\nArst peaks Zimnitsky järgi dešifreerima uriini analüüsi. Selleks võtab see lisaks selle uuringu tulemustele arvesse ka muid uuringuid ja laborikatseid..\nKuid iga patsient saab oma tulemusi võrrelda põhinäitajate normidega..\nUriini analüüsimisel Zimnitsky järgi on igapäevase uriini kogumahu norm 1500-2000 ml. Lisaks võivad uriini mahu kõikumised üksikute portsjonite kaupa olla 40–300 ml..\nSeisundit, kus uriini päevane maht suureneb, nimetatakse polüuuriaks. Polüuuriat täheldatakse, kui igapäevase uriini maht ületab 2000 ml või 80% päevas tarbitud vedelikust. See seisund on sageli selliste haiguste sümptom nagu neerupuudulikkus, suhkurtõbi, suhkruhaigus.\nUriini päevase mahu vähenemist nimetatakse oliguuriaks. Oliguuriat iseloomustab ööpäevane uriini maht alla 1500 ml ehk 65% päevas tarbitavast vedelikust. Neerufunktsiooni kahjustuse (hilisemas staadiumis neerupuudulikkus), südamepatoloogiate (südamepuudulikkus) korral võib ööpäevast uriinimahtu vähendada..\nEritatava päevase uriini maht peaks olema 2/3 kogu öömahust, eritatava ööuriini maht peaks olema 1/3 päevasest uriini mahust. Kui öise uriini maht suureneb päevase uriini mahu vähenemise tõttu, on oht, et patsiendil võib tekkida neeru kontsentratsiooni halvenemine või südamepuudulikkus..\nUriini tihedus on omadus, mis näitab uriinis lahustunud ainevahetusproduktide (valgud, soolad, ammoniaak jt) hulka. Uriini tiheduse väärtused sõltuvad inimese tarbitud vedeliku kogusest, tema neerude kontsentratsioonivõimest. See seletab asjaolu, et uriini tihedus muutub erinevatel kellaaegadel. Päevasel ajal tarbib inimene rohkem vedelikke ja seetõttu on uriin vähem tihe. Hommikune uriin on kõige tihedam. Kui päeva jooksul muutub see näitaja veidi või ei muutu üldse, võime rääkida neerude kontsentratsioonivõime rikkumistest ja paljude haiguste tekkimise võimalusest.\nTavaliselt peaks uriini analüüsimisel Zimnitsky järgi uriini tihedus ühes või mitmes proovis olema suurem kui 1020 g / l. Veelgi enam, kõigis proovides peaks uriini tihedus olema väiksem kui 1035 g / l.\nSuurt uriini tihedust nimetatakse hüperstenuuriaks (uriini tihedus ühes proovis on suurem kui 1035 g / l). Hüperstenuuria võib esineda erütrotsüütide kiirendatud lagunemise (hemolüüs, sirprakuline aneemia, vereülekanne), suhkurtõve, ägeda või kroonilise glomerulonefriidi, rasedate toksikoosi korral.\nMadalat uriini tihedust (kõigis proovides alla 1020 g / l) nimetatakse hüpostenuriaks. Vähenenud uriinitihedus võib olla sümptom neerupuudulikkuse kaugelearenenud staadiumis (hüdronefroosi, püelonefriidi, glomerulonefriidi, kroonilise neeruamüloidoosiga), püelonefriidi ägenemise, diabeedi insipidus, südamepuudulikkuse 3., 4. staadiumis..\nIgapäevane uriinieritus - norm ja patoloogia\nUriini eritumine päeva jooksul on väga oluline näitaja. Normaalse toitumise ja vedeliku tarbimise korral võib diurees erineda. Selle kogus näitab lihtsalt, millised probleemid eritussüsteemiga on. Uriiniproov vastavalt Zimnitsky andmetele sisaldab seda näitajat üheks peamiseks. Tavalise vedeliku ja toidu tarbimise korral võib päevane uriinieritus erineda. Sellised näitajate kõikumised ei viita alati organismi patoloogilistele protsessidele, uriinierituse väärtused sõltuvad patsientide soost ja vanusest..\nPäevase uriinierituse märkimisväärne suurenemine või vähenemine viitab probleemile. Need võivad olla eritussüsteemi erinevad haigused, mida me allpool kaalume..\nUriini kogumiseks analüüsimiseks vastavalt Zimnitsky peate esmalt ette valmistama:\nOsta või võta haiglas vastu 8 purki, kuni 0,5 l.\nKirjutage neile lapse seerianumber, nimi, perekonnanimi, uriini kogumise aeg.\nEnne lapse urineerimist tuleb suguelundid pesta..\nVältige selliste toitude söömist, mis võivad suurendada janu.\nÄrge sööge ega jooge looduslikke ega kunstlikke värvaineid sisaldavaid toite.\nKui laps võtab diureetilise toimega ravimeid või ravimtaimi, tuleks fütoteraapiast enne Zimnitsky analüüsi loobuda.\nKatse kavandamise päeval saate seadistada alarmi, mis kõlab iga 3 tunni järel, nii et te ei unustaks uriini koguda.\nValmistage paber, et registreerida päeva jooksul joodud vedeliku kogus. Samuti on fikseeritud supid, piimatooted.\nZimnitsky testi päeval peate veenduma, et laps on hommikul tualetis urineerinud. Hiljem, päeva jooksul, kogutakse uriini keskmiselt 1 kord 3 tunni jooksul, nii et saadakse 8 portsjonit.\nUriini analüüsiks nõuetekohaseks kogumiseks tuleb järgida järgmisi juhiseid:\nIgal ajavahemikul peab laps urineerima uude purki..\nKui Zimnitski järgi ei olnud mingil ajal võimalik uriini analüüsiks koguda, jäetakse purk tühjaks.\nKui uriini jaoks pole piisavalt mahuteid, kasutatakse täiendavat mahtu; proove ei juhita tualetti.\nKui laps urineeris mitu korda 3 tunni jooksul, kogutakse kogu uriin vastavasse purki.\nKogu kogutud uriin hoitakse külmkapis.\nViimane osa uriinist Zimnitski analüüsiks kogutakse järgmise päeva hommikul. Kõik purgid, ka tühjad, viiakse laborisse. Lisage kindlasti leht, mis sisaldab teavet päevas joodud vedeliku, tarbimise koguse ja aja kohta.\nEsiteks peate tõusma tualetti hommikul kell kuus, kuid sellel proovil pole meditsiinilist väärtust - see sisaldab liiga palju lahjenduselemente,\nLisaks hõlmab Zimnitsky test urineerimist kindla aja tagant iga kolme tunni tagant (iga proovi jaoks tuleks kasutada uut purki). Järgmisel korral peate analüüsi kogumiseks minema tualetti kell 9 hommikul ja viimane, kaheksas test viiakse läbi järgmise päeva hommikul kell 6. Testi tegemiseks on lihtsam võimalus - sel juhul määratakse urineerimine iga nelja tunni tagant.\nJoodud vedeliku koguse ja selle jaotuse kohta tasub märkmikku märkmeid teha,\nKogutud katseid tuleks hoida külmkapis.,\nZimnitsky sõnul uriini kogumise reeglid tähendavad, et kui te ei soovi käia tualetis just siis, kui peate urineerima, jääb uriinikogum tühjaks ja kui soovite tualetti minna enne tähtaega, peaksite urineerima eraldi uriinikogus.\nHommikul, pärast viimast Zimnitsky testi järgi tehtud urineerimist, antakse kogu purgikollektsioon koos täidetud lehega laborisse üle.\nUriini analüüsi dešifreerimine tavalises olekus:\nuriini põhikogus 1500-2000 ml,\nPäeval tarbitud vedeliku ja vastuvõetud uriini suhe on 65–80%,\nPäevase ja öise uriini suhe 2,5 / 1,5\nUriini tihedus - 10/0 g / l,\nTihedus kõikides anumates -1035 g / l\nPatsiendi õige ettevalmistamine on esiteks talle uriini kogumise reeglite selgitamine. Kui uuritav on haiglas, hoolitseb selle eest õde. Naine äratab ta öösel analüüside kogumiseks..\nJa kui hakkate kodus uriini koguma, on mõistlik iga kolme tunni tagant äratus panna. Zimnitski järgi kogutud uriinianalüüside edastamine ei vaja läbiviimiseks spetsiaalseid ettevalmistusi. Uuringule eelneval päeval on soovitatav:\nära joo liiga palju ega liiga vähe vedelikku, et mitte uriini kunstlikult lahjendada ja kontsentreerida. Peate kinni pidama oma tavapärasest vee- ja toidurežiimist;\nära söö palju soola ja vürtsikaid toite;\nkeelduda kunstlike värvainetega toidust;\npäev enne kogumist ärge võtke diureetikume, olles eelnevalt arstiga nõu pidanud;\nmärkige uuringupäeval joodud vedelike kogus (tee, kohv, mahlad, supid, vesi).\nSamuti on vaja arvestada süstitud intravenoosse vedeliku mahuga. Järgmisel päeval pärast analüüsi kogumist saadetakse kõik purgid koos uriiniga ja ilma.\nKuidas lapselt proovi koguda\nLastelt uriini analüüsimiseks võtmise algoritm vastab portsjonite arvu ja kogumise aja standarditele. Mahutitena kasutatakse olenevalt lapse vanusest ja soost purke, katseklaase, kotte, uriinikotte.\nVanemad lapsed koguvad uriini analüüsimiseks vastavalt üldpõhimõttele purkidesse. Imikute Zimnitsky järgi uriini kogumise tehnika:\nPeske last sooja jooksva vee all. Kuivatage nahk mähkme või rätikuga.\nPange seljaga tasasele pinnale, levitage jalgu.\nApteegi pissuaari kasutamisel eemaldage kleepuvast kihist kaitsev lint ja kleepige see lapse suguelundite piirkonda. Tüdrukutel on ülemine serv asetatud häbemele ja alumine serv on perineaalses piirkonnas. Poistel pannakse peenis koos munandikotiga uriinikoti kotti.\nKui kott on täis, eemaldatakse drenaažikott. Järgmisena peate nurga ära lõikama ja uriini analüüsimiseks ettevalmistatud mahutisse valama.\nUriini kogumiskott peaks olema fikseeritud olekus mitte rohkem kui tund. Kui laps ei urineeri, asendatakse kott uue vastu..\nKuidas valmistada ja kuidas uriini koguda\nEsmapilgul on tehnika üsna vaevarikas, kuid patsient vajab materjali kogumiseks vaid veidi kannatlikkust ja vaba päeva. Parim variant on purkide täitmine nädalavahetustel, nii et miski ei segaks õppetundi.\nharjumuspärane joomise režiim (purjus vedeliku kogust on võimatu spetsiaalselt suurendada, vastasel juhul on uuringu tulemus ebausaldusväärne); traditsiooniline toit\nDieedist on oluline välja jätta uriini värvi muutvad toidud, näiteks peet; kehaline aktiivsus ei tohiks tavapärasest erineda; diureetikume ei tohiks võtta päeval enne materjali kogumist; ärge sööge janu tekitavaid toite, näiteks suitsutatud / soolatud kala, maiustusi. Analüüsiks vajate:\nAnalüüsi jaoks vajate:\nsteriilsed uriinipurgid - vähemalt 8, parem on võtta 5-6 täiendavat tükki, eriti aktiivse urineerimisega kogu päeva jooksul;\niga mahuti maht on 200 kuni 500 ml;\nkirjutage purkidele aeg kolmetunnise intervalliga: esimene anum on 6 hommikul, teine 9, kolmas 12 ja nii edasi. Täida kaheksas purk järgmisel päeval hommikul kell kuus;\nsülearvuti, arvuti või paberileht joobes vedeliku koguse, söömise aja registreerimiseks, märkides nime: supp, kompott, vesi;\näratuskell või elektrooniline seade, millel on mälufunktsioon, et mitte kaotada järgmise urineerimise aega.\nuuringupäeval esimest korda tualetis urineerida umbes kella kuue ajal hommikul. Järgmised vedeliku osad tuleb koguda purkidesse;\nenne iga portsjoni serveerimist tehke suguelundite tualettruum;\nEsimene anum täidetakse umbes 9 tundi, järgmine 3 tunni pärast jne. Uriini kogumise kestus - kuni 6 tundi järgmisel päeval;\nregistreerige kindlasti, millal, kui palju ja millist vedelikku patsient jõi;\npärast täitmist asetage iga anum külmiku alumisele riiulile; kogutud materjal on keelatud külmutada;\nprotseduuri lõpus, hiljemalt kaks tundi pärast uriini kogumist viimases purgis, viige materjal laborisse.\nmahutite täitmise vahe on umbes kolm tundi. Kogu sel perioodil vabanev uriin peaks olema ühes purgis;\nmõnikord on uriini nii palju, et kontrollintervalli jooksul ei mahu vedelik ühte anumasse. Sellisel juhul täitke teine purk, kirjutage sellele sama intervall. Tehke kindlasti märkus: täiendav maht;\noliguuria (vähenenud uriinimaht) korral puudub urineerimine sageli mõne kolmetunnise intervalliga. Mida teha? Jätke purk tühjaks, laborandid teevad märkuse, et põit ei olnud tühjendatud, näiteks 9–12 tundi.\nTuleb mõista, et usaldusväärseid tulemusi annab Zimnitsky uriini kogumise tehnika, mida tuleb järgida kõige täpsemate tulemuste saamiseks. Enne üldanalüüsi määramist ja Zimnitski järgi proovi jaoks uriini võtmist on vaja eelnevat koolitust - arst peab selgitama selle protseduuri kõiki funktsioone. Esiteks hõlmavad nõuded patsiendi normaalset füsioloogilist seisundit. Sel põhjusel tuleks enne Zimnitsky uriinianalüüsi tegemist vältida suurenenud stressi. Lisaks tuleb saadud tulemuste suure täpsuse tagamiseks Zimnitsky andmetel uriinianalüüsi kogumise eelõhtul lõpetada diureetiliste ravimite ja ravimtaimede kasutamine..\nPatsiendi esialgne ettevalmistus sellega ei lõpe. Üsna sageli tuleb tabeli ja joomise režiimi veidi kohandada, mille jaoks:\nDieedist kõrvaldatakse uriini värvivad tooted, mis sisaldavad sama peeti, peeti.\nSelleks, et juba loodud looduslik joomine ei muutuks, piirake janu tekkimist soodustavate hapukurkide ja pipraterade kasutamist.\nEnne päeva, mille jaoks arst kirjutas välja saatekirja, mis võimaldab uriini analüüsimist vastavalt Zimnitskile (see tähendab vedeliku kogumise perioodi), ei tohi tavalist joomise režiimi rikkuda, kuid kogu päeva jooksul ei tohi see ületada poolteist kuni kaks liitrit.\nMuu hulgas peaksite pidama arvestust selle kohta, mida te joote, sealhulgas vedelad toidud - joogid ja supid. Samuti peaksite registreerima tarbitud puuviljad. Ainult pärast ettevalmistuseeskirjade otsustamist ja kõigi nõuete järgimist saate jätkata vedeliku kogumise küsimusega.\nUriini moodustumine neerudes\nNeerude põhiülesanne on liigse ainete pidev eemaldamine inimese verest ja samal ajal vajalike komponentide viivitamine, tagades püsiva vere koostise.\nUrineerimine koosneb järgmistest etappidest:\nFiltreerimine, mille käigus vereplasma viiakse läbi membraani, ja muud vereelemendid jäävad alles. Filtreerimisprotsessi käigus ilmub esmane uriin, mis siseneb neerutuubulitesse..\nReabsorptsioon, mille käigus glükoos ja muud toitained eemaldatakse kudede kaudu. Sellisel juhul lähevad soolad tagasi vereringesse, mille tulemusena saadakse sekundaarne uriin, mis voolab läbi vaagna kuseteede tuubulitesse ja kusepõide..\nUriinil on oma tihedus, mis määratakse selles lahustuvate orgaaniliste elementide hulga järgi. Uriini normaalseks erikaaluks peetakse vahemikku 1,004-1,032, mida kinnitab igapäevane uriinianalüüs. Materjali uurimise tehnika võimaldab teil määrata erikaal 24 tunni jooksul.\nMilliseid patoloogiaid saab analüüsiga tuvastada?\nNeerude rikkumiste kindlakstegemiseks viiakse läbi Zimnitski test. Uriini erikaalu näitajate normist oluliste kõrvalekallete korral võib arst teha ühe või teise diagnoosi.\nHüpersthenuria. Seisund, mis esineb suurenenud uriinitihedusega. Määratakse, kui mõlema purgi erikaal on üle 1034 g / l. See näitaja võib viidata diabeedi, rasedustoksikoosi, ägeda või kroonilise neerupõletiku esinemisele, punaste vereliblede elutsükli patoloogilisele lühenemisele..\nHüpostenuria - vähendatud erikaal. Täpselt on kindlaks määratud, kas kõigi purkide tihedus on 1011 g / l ja alla selle. See seisund on tüüpiline suhkruhaiguse, ägeda neeru- ja südamepuudulikkuse, püelonefriidi korral..\nLisaks erikaalule määrab Zimnitsky test (mille dešifreerida saab ainult spetsialist) ka probleemid vabaneva vedeliku kogusega. Kui eritatava uriini kogus on olulisem kui 80% päevas tarbitavast vedelikust, nimetatakse seda seisundit polüuuriaks. See on tüüpiline suhkurtõve ja neerupuudulikkuse korral.\nSamuti on mitmesuguseid ülaltoodud patoloogilisi seisundeid - noktuuria (suur hulk vedelikku eraldub täpselt öösel). See nähtus võib viidata südameprobleemidele. Norm on uriini eraldumine öösel 1/3 vedeliku tarbimisest päevas.\nOliguuria. See on normaalse vedeliku tarbimise taustal minimaalse uriinieritusega seisund. Vabaneva vedeliku kogus on 65% või vähem. Oliguuria on tüüpiline nii neerupuudulikkuse hilises staadiumis kui ka tõsiste südameprobleemide (arütmia, stenokardia) all kannatavatele inimestele.\nUriini kogumise uurimise algoritm on selgelt süstematiseeritud. Esiteks on helitugevus õigesti määratud. See võtab arvesse asjaolu, et uriini kogutakse kogu päeva, mis tähendab, et selle päevane kiirus peaks olema vahemikus 1500-2000 ml. On teada, et neerude ja üksikute elundite töö erinevatel kellaaegadel ei ole sama, seetõttu peaks öösel eritatav uriin moodustama kolmandiku kogu kogutud materjali kogusest. Uriini analüüs vastavalt Zimnitsky, kogumine - uriini tihedus peaks olema väiksem kui 1035, samas kui uriini erikaal kogumise määr jääb vahemikku 1008-1025. See koosneb järgmistest ainetest:\nKui uriini kogumine, sealhulgas raseduse ajal, sisaldab valku, glükoosi, orgaanilisi aineid, mille norm on normist kõrgem, võib see olla elundite või süsteemide patoloogia fakt.\nKollektsiooni dekodeerimine, algoritm ja tehnika, mille abil lõplik tulemus määratakse ja vormile kinnitatakse, võivad paljastada mitmesuguseid probleeme neerude või südame töös. Kui on kogutud ja uuritud, on mõttekas üksikasjalikumalt kaaluda kõrvalekaldeid uriinis. Kui arst vaatab vormi ja ütleb, et uriinil on väike tihedus, tähendab see, et Zimnitsky järgi tehtud uriinianalüüs näitas märki alla 1,012. See tähendab, et patsiendil on hüpostenuria. See uriini omadus võib raseduse ajal mõjutada ka naisi. Üldiselt näitas test, et inimesel on teatud probleeme neerudega, kuna uriini määr pole kinnitatud. Kuid uriini madal tihedus on sageli diureetikumide võtmise tulemus..\nZimnitski test raseduse ajal\nNeerude toimimist raseduse ajal takistab hormoonide toime, kasvava emaka surve ja lõpptoodete eritumine mitte ainult ema kehast, vaid ka lootelt. Kuid normaalsetel tervetel naistel struktuurseid muutusi neerudes ei täheldata..\n12% -l rasedatest, kellel on bakteriaalne fookus teistes organites (kaaries, sinusiit, keeb), arenevad neerudes nakkuslikud põletikulised protsessid. Kuseteede haiguste diagnoosimiseks kasutatakse analüüsi materjalina uriini..\nNaiste raseduse ajal Zimnitski järgi uriini kogumise reeglid ei erine kehtestatud normidest.\nZimnitsky test on lihtne laboriuuring. See on määratud kontrollima, kui hästi neerud oma keskse ülesandega toime tulevad - nad kontsentreerivad ja lahjendavad uriini. Zimnitski järgi tehtud uriinianalüüsi võib raviarst määrata täiendava uuringuna üldisele uriinianalüüsile ja Netšiporenko sõnul tehtud uriinianalüüsile..\nTehnika olemus on määrata iga eraldi võetud uriini osa suhteline tihedus. Seda kogutakse 24 tunni jooksul korrapäraste ajavahemike järel, häirimata tavapärast dieeti ja vedeliku tarbimist (sh intravenoossed vedelikud)..\nArvatakse, et neerud töötavad normaalselt, kui eritatav uriin sisaldab palju lämmastikku sisaldavaid jäätmeid ja valguühendeid (glükoos, karbamiid, valgud, kusihape, kreatiniin). Kõik kõrvalekalded normist on põhjust mõelda neeruprobleemide esinemisele ja spetsialiseerunud spetsialisti põhjalikumale läbivaatamisele.\nMiks on raseduse ajal ette nähtud Zimnitski test? Analüüs annab üksikasjaliku ülevaate sellest, kui valmis on neerud suurenenud stressiks. Kui naine on asendis, töötleb tema keha jääkaineid kaheks.\nKuidas annetada uriini vastavalt Zimnitsky rasedale, on kirjeldatud eelmises lõigus. Lapse sünniks valmistuvate naiste uuringul pole individuaalseid omadusi. Uriini tuleb päeva jooksul koguda iga 3 tunni järel.\nLabor uurib indikaatoreid kogusest, mis peaks olema umbes 70% joodud vedelikust, suhtelisest tihedusest, naatriumkloriidide olemasolust. Kui raseduse ajal Zimnitsky järgi uriinianalüüsi tegemisel ületab uriini maht purgi suurust, siis tasub võtta täiendav, unustamata seda allkirjastada.\nKorrektselt läbi viidud uriini kogumine rasedate naiste Zimnitsky järgi aitab neerude tööd täielikult uurida. Korralikult läbi viidud ravi, sealhulgas elustiili korrigeerimine, viib miinimumini kahjuliku mõju mõlemale organismile.\nLaste analüüsi tunnused\nNormaalne uriini maht, mida lapse keha peaks eritama, on erinev. Kuni 10-aastaselt on normi ülempiir 1500 ml, kuid täpsemalt saate selle koguse arvutada valemiga 600 + 100 x (lapse vanus - 1).\nLastel on uriini suhtelise tiheduse kohta muud standardid:\nvastsündinutel - 1,002-1,022 g / l;\nkuni 6 kuud - 1,002-1,004 g / l;\nkuni 1 aasta - 1,002 -1,017 g / l;\nkuni 3-aastased - 1,010-1,018 g / l;\n5 aasta jooksul - 1,010-1,020 g / l.\nÜle 12-aastased ei erine laste võrdlusväärtused täiskasvanutest.\nLaste analüüsi muutmise põhjused on samad kui täiskasvanutel. Tuleb märkida, et lapsepõlves avastatakse sagedamini neerude ja muude organite kaasasündinud ja pärilikud anomaaliad, mis mõjutavad neerude verevarustust või kontsentratsioonifunktsiooni.\nLaborivormil on uriini iga portsjoni kõrval näidatud uuritud biomaterjali mahu ja tiheduse näitajad. Allpool on kirjas uriini kogus öö- ja päevaportsjonites, samuti kõigi 8 klaasi maht. Vormi lõpus - järeldus neerude kuseteede ja kontsentratsioonifunktsioonide olemasolu või puudumise kohta.\nTabel - kuidas näeb välja Zimnitski järgi tehtud analüüs normis\nParameeter Mis peaks olema\nIgapäevane diurees 1,5-2 l\nSissetuleva vedeliku ja vabanenud vedeliku suhe 65–80%\nUriini maht päevas ⅔ koguarvust\nUriini maht öö kohta ⅓\nSuhtelise tiheduse kõikumised 10030-1035 g / l\nJagage max ja min tiheduse vahel 15-30 ühikut\nÕige tõlgendus on kättesaadav arstidele, kes teavad, kuidas võrrelda laboriparameetreid patsiendi sümptomite ja kaebustega, tehes õigeid järeldusi. Kuid mõned eeldused haigusseisundi kohta, mis põhineb saadud tulemustel, saab patsient ise teha..\nUriini analüüs Zimnitsky järgi näitab erikaalu suurenemist või vähenemist, igapäevase uriinierituse mahu suurenemist või vähenemist, päeva ja öö osade suhte muutust.\nTabel - näidise tagasilükkamise võimalused\nHüpostenuria Madal erikaal kõigis pankades - umbes 1000\nIsostenuria Uriini suhtelise tiheduse kõikumisi päevas ei esine - see tähendab, et maksimaalse ja minimaalse 10-15 ühiku vahel ei ole vahet\nHüpersthenuria Erikaalu suurenemine kõigis osades (üle 1,030 g / l)\nOliguuria Igapäevase uriini kogus on alla 500 ml\nPolüuuria Päevas eraldub rohkem kui 2 liitrit vedelikku\nHüpoisostenuria Madal erikaal ja sama tihedus kõigis osades\nNoktuuria Öise uriini ülekaal päevasel ajal\nHüpostenuria, isostenuria ja hüperstenuuria on neerude kontsentratsioonifunktsiooni kahjustuse tunnused ning oliguuria ja polüuuria on kuseteed. Sageli on kombinatsioon mitmest kõrvalekaldest, mis on iseloomulikud konkreetsele haigusele.\nParameetrid muutuvad järgmistel juhtudel:\nuriini eritumise neuroendokriinse regulatsiooni rikkumine;\ntöötavate nefronite arv on vähenenud (need on elundi funktsionaalsed üksused);\nvere koostises oli kõrvalekaldeid;\nverevoolu rikkumine neerude anumates.\nKeskendumisfunktsioon on häiritud, kui uriinis lahustunud põhiainete - glükoosi, valgu ja karbamiidi - hulk muutub. See on nende arv, mis määrab uriini tiheduse. Selle näitaja määramiseks kasutatakse uromeetrit - termomeetriga sarnast seadet. Sellel on märgid. Uromeeter sukeldatakse uriiniga klaasist silindrisse. Mida sügavamale saab seda langetada, seda suurem on uriini erikaal ja märk ujukil.\nMadal uriini tihedus loetakse alla 1,010 g / l, keskmiselt 1,002-1,008 g / l. Kui kõigi osade erikaal väheneb, kaotavad neerud järk-järgult võime kontsentreeritud uriini vabastada. See tähendab, et kõik ainevahetusproduktid jäävad kehasse, mis viib enesemürgituseni. Neerud ei suuda verest kahjulikke aineid eritada ja uriiniga väljutada.\nMadala tiheduse (hüpostenuria) põhjused on:\n1. Raske püelonefriit - neerukoe põletik ja tupes-vaagnasüsteemis. Rasketel ja kroonilistel juhtudel väheneb neer, mis rikub kõiki selle funktsioone, sealhulgas kontsentreeritud uriini eritamise võimet..\n2. Diabetes insipidus on endokriinhaigus, mille puhul esineb vasopressiini või antidiureetilise hormooni puudus. Kokkupuutel vähendavad tuubulid vedeliku kadu uriinis ja uriin kontsentreerub. Nende hormonaalsete ainete puudumisel eritavad neerud päevas suurt hulka lahjendatud uriini..\n3. Tubulopaatia on haiguste rühm, mille puhul on häiritud ainete transpordiprotsess neerutuubulite kaudu organismist väljutamiseks..\n4. Turse lähenemine - kui liigne ödeemiline vedelik eemaldatakse kiiresti neerude kaudu, on selles lahustunud toksiinid suhteliselt "vähemuses", see tähendab, et uriin on väga lahjendatud.\n5. Valguvaba ja soolavaba dieet - pikaajalisel toitumisel ilma soola ja valguta on neerude võime muutuvate tingimustega kiiresti kohaneda, seetõttu aeglustub toksiinide eritumise protsess.\nIsotenuria tekib siis, kui neerud kaotavad keskendumisvõime ja uriini lahjendamise. Selle tulemusena läbivad nefronid lihtsalt vere vedeliku, mille konstantne ja madal erikaal on 1,010-1,012 g / l. Tavaliselt juhtub see neerus toimivate rakkude arvu järkjärgulise vähenemisega..\nIsotenuria esineb järgmiste haigustega:\n1. Glomerulonefriit - neeru glomerulite põletik, kus toimub vere filtreerimise (puhastamise) protsess. Kui see filter on kahjustatud, on häiritud vajalike ainete vastupidine imendumine verre..\n2. Essentsiaalne hüpertensioon - krooniline ja püsivalt kõrge vererõhk kahjustab järk-järgult neeru glomeruleid, põhjustades nende asendumist armekudedega. Nii areneb primaarne kokkutõmbunud neer..\n3. Püelonefriit - kahepoolse kahjustuse korral tekib sekundaarselt kortsus neer. Põletikuline protsess läheb filtri elementidele ja blokeerib nende funktsiooni.\n4. Amüloidoos on haigus, mille korral amüloid (spetsiaalne patoloogiline valk) akumuleerub neerukoes. See asendab normaalset kude ja hästitoimivate nefroonide arv väheneb järk-järgult.\n5. Hüdronefroos - neerude suur järsk suurenemine, mis on seotud uriini nõrga väljavooluga tupest-vaagnasüsteemist ja selle kogunemisest elundisse.\n6. Polütsüstiline neeruhaigus on kaasasündinud patoloogia, mille korral kogu parenhüüm või neerukude muundatakse, selle asemel moodustuvad tsüstid, see tähendab värvitu vedelikuga täidetud õhukese seinaga vesiikulid, mis ei suuda täita ühtegi funktsiooni.\nUriini erikaal suureneb vähem. Selle välimust tunnustatakse tavaliselt raskete neeru- ja ekstrarenaalsete haigustena:\n1. Dehüdratsioon. Suur uriini tihedus tekib vedeliku kiire kadumisega, kui veresoonte voodis väheneb vere vedel osa. Näiteks kui inimesel on rohke kõhulahtisus ja oksendamine, kui treeningu või palaviku korral higist kaob niiskus.\n2. Suhkurtõbi. Veres lahustunud glükoos, sattudes uriini suurtes kogustes, suurendab selle uriini erikaalu. Samal ajal jäävad numbrid kõigis osades monotoonseks, mis tähendab, et esineb hüperisostenuria - pidevalt kõrge tihedus. Lisaks annab polüuuria tunnistust suhkruhaiguse kasuks - eritub palju kontsentreeritud uriini.\n3. Äge glomerulonefriit. Seda haigust iseloomustab suure hulga neeru glomerulite aktiivne hävitamine. Nad hakkavad valku uriini viima, nii et selle tihedus suureneb..\n4. Vigastused. Raske haiguse korral, kui organismis hävitatakse palju kudesid, tekib rohkem kõrvalsaadusi, mis tuleb neerude kaudu eemaldada. Näiteks pärast mürgitust, operatsioone, vigastusi. Need suurendavad ka uriini kontsentratsiooni.\n5. Vere haigused. Patoloogiates, millega kaasneb erütrotsüütide (punaste vereliblede) hävitamine, vabaneb palju valke, mis tuleb neerude abil eemaldada. See seletab uriini erikaalu kerget suurenemist vereülekande, hemolüütilise aneemia ajal.\nUriini tiheduse suurenemisega kõigis osades on hädavajalik kontrollida, kas inimene on võtnud aspiriini, hormonaalseid põletikuvastaseid ravimeid (kortikosteroide).\nSee on öise uriini väljumise suunas erituva uriini koguse ülekaal. Noktuaria tekkimist peetakse kõige varasemaks neerupuudulikkuse tunnuseks. Muud haiguse laboratoorsed sümptomid, näiteks kreatiniini ja karbamiidi kontsentratsiooni tõus veres, ilmnevad palju hiljem.\nNoktuuria esineb järgmistel juhtudel:\nmis tahes raskes vormis neerupatoloogia (püelonefriit, glomerulonefriit);\nSüdamepuudulikkuse korral väheneb neerude verevarustus järsult ja ainult öösel horisontaalses asendis suureneb nende elundite verevool, seetõttu toimub sellistel patsientidel filtreerimisprotsess peamiselt öösel.\nOliguuria ja polüuuria\nHinnatakse eritunud uriini mahu vähenemist või suurenemist koos teiste näitajate muutustega. Iseenesest pole need kõrvalekalded kuigi informatiivsed..\nKui patsiendil on tursed, suureneb nende lähenemisel erituva uriini kogus, samas kui uriini lahjendamise tõttu võib suhteline tihedus olla normist madalam. Analüüsi tuleb korrata.\nSama täheldatakse ka juhul, kui patsient võtab diureetikume. Uriini eritumise järsk vähenemine tekib siis, kui kehas on vedelikupeetus, kui tursed kasvavad või õõnsustesse koguneb põletikuline efusioon..\nOliguurial võib olla üks järgmistest põhjustest:\nmassiline hemolüüs (punaliblede hävitamine).\nPolüuuria nõuab järgmiste tingimuste otsimist:\nUriini uurimisel Zimnitski järgi tehakse kindlaks, kui õigesti neerud töötavad. Nende võime uriini eritada ja kontsentreerida määratakse konkreetselt. Uriini analüüs vastavalt Zimnitskile raseduse ajal, nagu ka muudel juhtudel, on ette nähtud, kui arst kahtlustab neerupuudulikkuse arengut või kuseteede põletikulist protsessi.\nUriini analüüs Zimnitsky järgi lastel või täiskasvanutel eristub sellise eelise poolest nagu spetsiaalse väljaõppe puudumine. Patsiendil on vaja Zimnitsky meetodi järgi uriini välja voolata ainult oma tavapärase dieedi ja joomise režiimi järgimisest. Kui te võtate mingeid ravimeid, eriti diureetikumide klassi kuuluvaid ravimeid, on oluline välistada nende tarbimine uuringuperioodil ja mitte toetuda vedelikule. Päev enne Zimnitski järgi uriinianalüüsi kogumist tarbige mitte rohkem kui poolteist liitrit vedelikku. Näitaja arvutatakse mitte ainult otsese veekoguse, vaid ka erinevate jookide järgi.\nKui te seda reeglit eirate, võib uriini analüüs vastavalt Zimnitsky dekodeerimisele arsti segadusse ajada, kuna tulemused ei vasta tegelikkusele. Liigse vee tarbimisel moodustub kunstliku päritoluga polüuuria, mille vastu bioloogilise elu suhteline tihedus väheneb. Sellise uriiniproovi Zimnitskist edastamisel on oluline keelduda värvainete kasutamisest, mitte anda neid lapsele. Me räägime peetist, porgandist ja muudest kõrge värvitooniga toodetest. See võib mõjutada uriini värvi, mis tähendab, et uriini analüüsimisel Zimnitsky järgi saab norm kunstlikke kõrvalekaldeid. Enne testimist väldi janu tekitavaid toite.\nLapse jaoks määrab uriinianalüüsi vastavalt Zimnitskyle lastearst, nefroloog, kui on kahtlusi kuseteede süsteemi rikkumises.\nMetoodika on igas vanuses sama. Uriini kogumine toimub Zimnitsky sõnul lastelt eelnevalt ettevalmistatud ja allkirjastatud steriliseeritud purkides (8 tõrva).\nEsimene tühjendus uuringu alustamise päeval (kell 6 hommikul) valatakse kanalisatsiooni, seejärel peate iga 3 tunni tagant purki kirjutama. Biomaterjalid on tihedalt kaanega suletud ja hoitakse külmkapis. Järgmisel päeval kell 9.00 on materjali kogumine lõpetatud, järgmise 2-3 tunni jooksul tarnitakse kõik biomaterjalid laborisse.\nVanemate peamine ülesanne lastel Zimnitsky järgi uriinianalüüsi tegemisel on suguelundite hügieeni kontrollimine. Enne tualetis käimist on vaja genitaale pesta, et välistada erinevate bakterite pärasoolest ja perineumist biomaterjali sattumine.\nBiomaterjali kogumise päeval peaks laps elama rahulikku eluviisi. Tasub välja jätta klassid spordiosades, aktiivsed mängud.\nTarbitava vedeliku kogus peaks olema loomulik; te ei tohiks anda lapsele täiendavaid koguseid mahla, teed ja muud vett, kui see pole vajalik. Tähtis on toitu jälgida, see ei tohiks olla liiga soolane, praetud, vürtsikas, sest see kõik suurendab janu.\nÖösel tuleb haige laps tualetis käimiseks üles äratada. Neerufunktsiooni peetakse heaks, kui päevane uriinieritus (esimesed 4 portsjonit) on öösel 2 korda suuremad.\nLaste uriini päevamahtu mõõdetakse valemiga: 600 + 100 × (n-1), kus n on vanus (täisaastad). Kui patsient on üle 10 aasta vana, on sekundaarse uriini maht umbes 1,5 liitrit. Erikaalu näitajad jäävad tavaliselt vahemikku 1,008-1,025.\nVõimaldab diagnoosida neeruinfektsioone, lugedes erütrotsüüte, leukotsüüte ja uriini.\nSeda kasutatakse juhul, kui:\nPraktikas kasutatakse selle analüüsi lihtsustatud meetodit, mille kogumine võtab aega 10 tundi. Õhtul valmistatakse ette liitrine puhas purk, patsiendile pakutakse viimast urineerimist kell 22.00. Öösel ei tohiks tualetti minna, vastasel juhul moonutatakse testi tulemusi. Hommikul tehakse suguelundite tualettruum ja kell 8.00 tühjeneb põis ettevalmistatud roogadesse, kogutud materjal toimetatakse kohe laborisse.\nUriinianalüüsi tulemuste dešifreerimine Addis-Kakovsky meetodil\nTulemuste hindamine on normaalne:\nerütrotsüüdid kuni 1 miljon;\nPraeguses etapis on kirjeldatud meetodid täielikult või osaliselt asendatud uute meetoditega, kuid need pole oma lihtsuse, kättesaadavuse ja odava hinna tõttu endiselt oma tähtsust kaotanud. Need jäävad siiski informatiivseks ja täpseks..\nTäna kokku 21\n(64 häält, keskmiselt: 4,41 viiest)\nTRUS: näidustused, vastunäidustused, tulemuste tõlgendamine\nMeetodi diagnostiline väärtus\nUriini analüüs Zimnitsky järgi võimaldab kõige usaldusväärsemat vastust küsimusele, kui hästi neerud eritusfunktsiooniga toime tulevad. Meetodil ei ole otsustavat diagnostilist väärtust ja neerufunktsiooni rikkumise põhjuste lõpliku kindlakstegemise saamiseks saadud tulemustest on võimatu juhinduda..\nZimnitsky test näitab, kuidas ja millises koguses eritati uriin patsiendi kehast, millist tihedust see sisaldab ja kui palju metaboolseid saadusi see sisaldab. Selle teabe põhjal saab nefroloog hinnata neeru jõudluse taset, ennetada neerupuudulikkuse ja kroonilise neeruhaiguse ägenemise riske patsiendi ajaloos..\nZimnitsky järgi uriinianalüüsi võtmist näidatakse patsientidele paljude haiguste, sealhulgas:\nLapsele võib Zimnitsky sõnul pakkuda ka uriinianalüüsi, kui arst kahtlustab, et tema keha mis tahes patoloogiad võivad põhjustada neerupuudulikkust. Muide, uriinianalüüsi tulemuste tõlgendamine vastavalt Zimnitsky lastele ja eakatele erineb normist veidi, nii et te ei peaks kartma enne tähtaega. Sama olukord juhtub ka raseduse ajal. Ärge muretsege ja oodake lihtsalt oma arsti lõplikke järeldusi.!\nMida analüüs hindab\nPäeval filtreerivad neerurakud või nefronid verd toksiinidest ja eraldavad vedelikus lahustunud mürgiseid aineid uriini kujul. Neerud suudavad kiiresti kohaneda vere vedela osa muutuva mahuga, võttes sealt eemaldamiseks kahjulikke aineid ja "tagastades" vett kanalisse, kui seda on vähe, või eemaldades liigse vedeliku. Seega on uriin kas kontsentreeritud (vähe vett, palju toksiine) või lahjendatud (vähe toksiine, palju vedelikku). Arstid nimetavad seda võimet kontsentratsioonifunktsiooniks. Seda rikutakse tõsise neerupatoloogia korral ja Zimnitsky testiga hinnatakse just seda.\nAnalüüsil on võrdlusnäitajad, see tähendab normi keskmised näitajad, millele peate keskenduma. Normaalsesse vahemikku kukkumist peetakse tervise märgiks ja neeruprobleemideta..\nValimi abil hinnatakse järgmist:\n1. Uriini erikaal või selle vedelas osas lahustunud lisandite tihedus. Parameeter ütleb arstile, kui hästi neerud uriini kontsentreerivad. Igas uriini osas kõigub selles lahustunud ainete kogus või nende kontsentratsioon, sest parameeter sõltub sellest, kui palju vett räbu lahustatakse. Seda nimetatakse uriini suhteliseks tiheduseks. See võib olla maksimaalne ja minimaalne. Tavaliselt varieerub see vahemikus 1,010 kuni 1,025 g / l (mõnikord laiendatakse vahemikku 1,008 kuni 1,035 g / l).\n2. Uriini üldkogus päevas (igapäevane uriinieritus). Tervislik keha eemaldab 65-80% tarbitud toidu vedelast ja vedelast osast. See maht on 800–2000 ml.\n3. Päevane ja öine portsjon. On teada, et neerud töötavad hommikul, päeval ja öösel erinevates režiimides. Nad eritavad päeva jooksul kaks kolmandikku uriinist, sest mida aktiivsemalt inimene liigub, seda rohkem verd neerud filtreerivad. Seda kogust nimetatakse päevaseks uriinierituseks. Ülejäänud kolmandik akumuleerub öösel põies - öine diurees. Normaalseks peetakse seda, kui keha eemaldab päeval kaks korda rohkem kui öösel. Iga portsjon on 75-200 ml.\nKõik parameetrid peaksid päeva jooksul kõikuma. See tähendab, et neerud suudavad kohaneda vee- ja toitumisrežiimi muutustega, millest inimene päeva jooksul kinni peab. Kui keha eritab kõik uriini osad samade näitajatega, siis on neerufilter "korrast ära".\nJärgmisi kõikumisi peetakse füsioloogilisteks:\nSuurim osa uriinist (kõige rohkem täidetud klaas) peaks olema 2–3 korda väiksem kui kõige väiksem.\nUriini erikaal peaks kõigis purkides olema 10 g / l rohkem kui see, kus materjali oli kõige vähem.\nVähemalt ühes osas ei tohiks tihedus olla väiksem kui 1,020-1,022 g / l.\nAllpool on toodud patoloogilised seisundid, mida saab Zimnitsky testi käigus tuvastada.\nHüperstenuria - uriini suhtelise tiheduse suurenemine. See seisund ilmneb ebapiisava vedeliku tarbimise, suhkruhaiguse, eritussüsteemi põletikuliste protsesside korral raseduse või hemolüüsi taustal (vererakkude hävitamine näiteks vereülekande ajal).\nHüpostenuria - uriini suhtelise tiheduse vähenemine. Rikkaliku joomise režiimi korral toimub mahu suurenemine, kus soolad ja happed lahustuvad, erituvad kehast. See seisund on tüüpiline neerupuudulikkuse ja püelonefriidi, raskmetallidega neerukahjustuse korral..\nIsotenuria on seisund, kus osmootsete ainete kontsentratsioon uriinis on sama kui vereplasmas, see tähendab, et suhteline tihedus püsib konstantsena 1010 g / l.\nPolüuuria - ööpäevane uriinieritus ületab 2 liitrit või kui üle 80% tarbitud vedelikust eritub. Seda täheldatakse diabeedi (suhkur ja insipidus) korral, kroonilise neerupuudulikkuse algstaadiumis, diureetikumide (diureetikumide), kohvi, alkoholi kasutamisel.\nOliguuria on igapäevase uriinierituse vähenemine vähem kui 500 ml või kui uriini maht on väiksem kui 65% päevas tarbitavast vedelikust. See seisund on võimalik neerupuudulikkuse (äge ja krooniline), glomerulonefriidi, põletuste, vähese vedelikutarbimise, madala vererõhu korral.\nNoktuuria - öise diureesi ülekaal päevasel ajal. Nagu on näidatud tabelis 1, ei tohiks öösel eritatava uriini maht ületada 1/3 kogu uriinist. Seda seisundit täheldatakse südamehaiguste või tsüstiidi korral, sundides põie tühjendamiseks öösel ärkama.\nUuringut kasutatakse, et selgitada põletiku paiknemist suguelundites ja põies. Meetod on aegunud ja seda kasutatakse harvadel juhtudel, kui kaasaegsemate uuringute läbiviimine on võimatu.\nAnalüüs viiakse läbi hommikul, enne söömist ja joomist. Enne uriini kogumist on vajalik väliste kuseteede organite tualettruum ilma detergente kasutamata. Päev varem valmistatakse kolm puhast purki koos märgistusega (1,2,3). Uriini kogutakse järjestikku kolmes anumas: esimeses (1) - väike osa, teises (2) - peamine ja kolmandas (3) - ülejäänud.\nKogutud materjal viiakse kohe laborisse, kus seda uuritakse mikroskoobi all, et määrata erütrotsüütide ja leukotsüütide sisaldus.\nKolmeklaasilise proovi analüüsi dekodeerimine\nLeukotsüütide ja (või) erütrotsüütide tuvastamine:\n1 portsjonina - tüüpiline põletiku esinemise korral ureetras;\n2 portsjonina - põiepõletiku korral;\n3 portsjonina - põie, eesnäärme, neerude põletikulise protsessi jaoks;\nkõigis portsjonites - iseloomulik neerupõletikule või segapatoloogiale.\nKatse jaoks pole erinõudeid. Eelnev dieedist kinnipidamine, näiteks glükoositaluvuse testiga, ei ole vajalik, kuid tuleb meeles pidada, et\nliigne vedeliku tarbimine moonutab tulemust.\nSamuti ei saa te uuringupäeval kasutada diureetikume, isegi kui need on välja kirjutanud raviarst..\nLisaks tuleb eelnevalt ette valmistada järgmised andmed:\n8 tühja uriinianumat\npastakas ja märkmik (päevik) märkmete jaoks\nPudeleid on saadaval kogustes: 25, 30, 60, 120, 250 ml. Kogu vedeliku kogumiseks on kõige parem osta maksimaalne maht. Osta mahuteid, mille varu on 2–3 steriilset purki. Isegi kui neid pole vaja, on nad tulevikus siiski kasulikud, sest nende säilivusaeg on praktiliselt piiramatu.\nKõik 8 konteinerit toimetab patsient laborisse. Igaüks määratakse koguse ja suhtelise tiheduse järgi. Arvutatakse igapäevane uriinieritus, korreleeritakse päeva jooksul (esimene kuni neljas anum) ja öösel (viies kuni kaheksas mahuti) eritatava uriini maht.\nVõrdleb vabanenud ja tarbitud vedeliku mahtu\nZimnitsky valimi poolt hinnatud parameetrid ja nende normväärtused on toodud tabelis 1.\nTabel 1. Zimnitsky valimi näitajad on normaalsed.\nUriini kogus päevas 1 - 2 liitrit\nJoodud ja tühjendatud vedeliku protsent 65–80%\nIgapäevase uriinierituse maht 2/3\nÖise uriinierituse maht 1/3\nUriini suhtelise tiheduse kõikumised päeva jooksul 1003 - 1028 g / l\nSuhteline tihedus kõigis proovides Alla 1035 g / l\nUriini suhteline tihedus ei ole konstantne. See muutub vanusega, päeva jooksul on kõikumisi (tabel 2).\nTabel 2. Uriini suhtelise tiheduse näitajad.\nVanus Suhteline tihedus, g / l\n7 päeva 1008–1018\n12 kuud 1002–1006\n5 aastat 1012–1020\n10 aastat 1011–1025\nHommikul pärast magamist on uriin kontsentreeritum, mis on nähtav selle värvist - rikas kollane. Sagedase urineerimisega, vastupidi - see muutub kahvatumaks.\nÜldises uriinianalüüsis, mille määrab tavaliselt arst, tehakse tiheduse suhtelisuse mõõtmine üks kord hommikuses osas. Neerude kontsentratsioonivõimet pole võimalik usaldusväärselt hinnata. Seetõttu on ette nähtud Zimnitsky test, kus iga urineerimist analüüsitakse uriinis lahustunud ainete erikaaluga..\nLaboris saab uriini suhtelist tihedust mõõta spetsiaalse seadme, uromeetri abil - gradueeritud skaalaga klaasveega, mis kastetakse uriini. Teine meetod erikaalude hindamiseks on diagnostilised testribad, kus indikaatoriskaala muutust hinnatakse spetsiaalsete analüsaatorite abil.\nTeatud aja jooksul eritatava uriini kogus - diurees võib vanusest sõltuvalt erineda (tabel 3). Kõige sagedamini hinnatakse uriini kogust päevas.\nTabel 3. Igapäevase uriinierituse normid sõltuvalt vanusest.\nVanus Uriini kogus päevas, ml\n0 - 3 päeva 0 - 100\n3 - 10 päeva 5 - 320\n1 aasta 100 - 800\n15 aastat 600–900\n5 - 10 aastat vana 700–1200\n10 - 14 aastat vana 1000 - 1500\nDiurees sõltub tarbitud vedeliku kogusest, kuid see võib muutuda ka patoloogilise protsessi tagajärjel.\nMiks tehakse uriinianalüüs Zimnitski järgi? Neerude töö kõrvalekallete avastamisel eeldab arst põletikuliste protsesside esinemist urogenitaalsüsteemi organites.\nZimnitsky sõnul määrab arst tingimata uriinianalüüsi laboratoorseks diagnostikaks, kui kahtlustatakse või esinevad järgmised haigused:\nZimnitsky testiga hinnatakse neerude seisundit, mis filtreerib igapäevaselt suurt hulka verd, puhastades seda mikroobidest, mürgistest ja muudest kahjulikest ainetest.\nJoove viib kehas põletikuliste protsesside arenguni. Neeruhaigused ei ole isoleeritud, kuseteede kahjustused mõjutavad peamiselt veresooni, südant ja maksa.\nZimnitsky uriini kogumise algoritmil on oma omadused. Uriini üldise kogumise korral kogub patsient vedelikku tavaliselt hommikuse urineerimise ajal ja viib selle laborisse või kogub haiglas viibimise ajal. Jäätmetoodete kogumise protseduur Zimnitsky järgi on erinev isegi ettevalmistamise etapis.\nEsimene erinevus on see, et te ei pea analüüsi jaoks valmistuma. Patsiendil ei ole vaja spetsiaalset dieeti pidada, välistada oma toidust kõik toidud. Vastupidi, ta peab jooma ja sööma sama toitu ja sama palju kui tavaliselt..\nAinus ettevalmistus on laborantilt eelnevalt võtta 8 puhast mahutit vedeliku kogumiseks, relvastada end analüüsi salvestamiseks paberilehe ja pliiatsiga. Soovitav on täielikult vabastada terve päev, sest analüüs viiakse läbi rangelt tundide kaupa.\nPohla lehed aitavad millestPohlaleht ei jää oma meditsiiniliste omaduste poolest kuidagi alla marjadele, mille kohta on huvitav artikkel. Kasu ja vastunäidustusi on uuritud, pohla lehtede kasulikke omadusi ametlik meditsiin ei eita ja pealegi soovitatakse neid sageli tõhusa täiendusena põhilisele ravile.\nUriini värv on sageli tähelepanuta jäetud, välja arvatud juhul, kui see erineb mõne liiga ebatavalise tooni poolest. Vahepeal võib värv öelda nii keha kui ka täiskasvanute keha seisundi kohta palju.\nValged niidid uriinis: põhjused, soovitused\nAnatoomia. Virtuaalne atlas. Inimese struktuur.\nNeerude düstoopia: sordid\nKanefroni tilkade kasutamise viisid: näidustused ja kõrvaltoimed\nTsüstiit pärast seksi\nNaistel urineerimise tungi sagedus päevas on puhtalt individuaalne omadus, mis on iga inimese jaoks erinev. Sõltuvalt välistest teguritest (temperatuur, joodud vedeliku kogus ja tüüp jne) ja erinevatel eluperioodidel võib see näitaja olla väga erinev.\nNagu tõendab fosfaadi kõrge kontsentratsioon uriinis\nMis on tsüstiidi tüübid?\nUriinipritsmete sümptomid, põhjused ja ravi (stranguria)\nPoiste hüpospadiate vormid ja selle ravimeetodid