Kuidas arendada kätt pärast luumurd: harjutusravi ja massaaž - Massaaž 2021\nSeljavalu abaluude piirkonnas - võimalikud põhjused ja ravi tunnused\nJoogatunnid puusaliigese artroosi korral\nKuidas arendada kätt pärast luumurd: harjutusravi ja massaaž\nSelles artiklis kaalume, kuidas arendada kätt pärast luumurdu.\nKahjustatud luude kiiremaks kasvamiseks on vaja tegeleda füsioteraapia harjutustega. Parem on taastusravi alustada kohe, ilma kipsi eemaldamata. Oluline on seda teha, et vältida lihaste atroofiat, mis tekib luumurdude taustal, kui käsi on pikka aega statsionaarses olekus. Kuidas kätt arendada pärast luumurdu, on oluline eelnevalt teada saada.\nVigastatud jäseme töö ja funktsioonide võimalikult kiireks taastumiseks viiakse läbi rehabilitatsiooniprotseduurid, mille valib arst. See hõlmab harjutusravi koos spetsiaalse võimlemise, massaaži, ravimitega.\nMeetmed lihaste atroofia ennetamiseks kipsi abil\nPaljud inimesed arvavad, et ülajäseme murru parandusmeetmeid saab alustada alles pärast kipsi eemaldamist. See arvamus on ekslik: taastusravi tuleb alustada neljandal päeval pärast luumurdude saamist. Liigutusi saab teha käe vaba osaga, kus pole sidet.\nLuu korralikuks paranemiseks peaks vigastuste piirkonnas veri pesta kudesid hästi, varustades neid toitainete koostisosadega (kollageen) ja viies seega ära lagunemissaadused. Lihasatroofia ja vale sulandumise ennetamise meetodid viitavad vigastatud jäseme motoorsele aktiivsusele.\nÜks kõige tõhusamaid meetodeid käeliigeste taastamiseks on peopesades hiina pallide veeretamine, mida kasutatakse meditatsiooniks. Sõrmides neid kätesse, treenib inimene liigeseid, parandades vereringet.\nMis on käte murdmise järel kõige tõhusam käte võimlemine?\nFüsioteraapia harjutused taastusraviks\nLuumurruga on jäsem kipsis umbes kuu aega ja kui see nihkub, võib see võtta kauem aega (kuigi on juhtumeid, kui taastumine toimub kolmekümne päeva jooksul). Järgmisena asendatakse krohv jäiga ribiga sidemega. On vaja hakata harjutuste komplekti hoolikalt läbi viima, kui pole teravat valu. Ringi ümmargune pöörlemine suureneva amplituudiga võib olla rehabilitatsiooni esimene aktiivne samm. Võimlemine pärast käemurru koos nihkega toimub järgmiselt:\nPeate küünarvarre lauale panema, randme lahti painutama ja painutama. Liigutage kätt kaugemale, et see oleks üleulatuv, seejärel jätkake harjutuse tegemist selles asendis.\nKäsi asetatakse kõvale pinnale. Küünarvarre tuleks tõsta sujuvalt, kuid käsi ise ei tohiks kasutada. Füsioteraapia harjutused käele võivad olla väga tõhusad, kui neid õigesti teha..\nLiigutage kätt nii, et küünarnukk ripub laua küljest. Hoidke teise käega murtud jäset küünarnukist ja tehke järgmised liigutused: tõstke ja langetage küünarvarre ning painutage ja vabastage randmeliigend.\nPeate puhkama mõlema küünarnukiga laual, pigistama oma käed luku sisse ja jätkama painutamist ning seejärel lahti harutama käes..\nSellise terapeutilise kehalise kasvatuse kompleksi määrab arst meetmena seisvate ilmingute ennetamiseks vigastatud jäsemes..\nKuidas arendada kätt pärast luumurdu?\nLihtsaim, kuid kõige tõhusam viis käe sirutamiseks ja vere kiireks ringlemiseks veenides on erinevate esemete pigistamine. Esialgu võib olla keeruline isegi tavalist nõudekäsna pigistada, kuid siis saab inimene juba kummipalli või mingi mänguasjaga trenni teha. Võite võtta erineva kujuga objekte, vaheldumisi. Peamine tingimus on regulaarselt harjutamine, et peagi häid tulemusi saavutada..\nSoojas vees tehtud harjutused täiendavad füsioteraapiat. Need aitavad samaaegselt parandada vereringet ja lihaskoe normaliseerumist. Protseduuri jaoks on vaja vett tõmmata basseini, mille temperatuur on kolmkümmend kaheksa kraadi, pärast mida käsi sukeldatakse küünarnuki kohal. On vaja läbi viia pöörlevaid liikumisi ja lisaks paindumine pikendusega, objektide kokkusurumine. Sellised liigutused aitavad kindlasti käel enne tekkivat luumurdu kiiresti oma algkujule naasta. Ja juhul, kui lisate lahusele kaks supilusikatäit soola, on sellest kasu mitte ainult lihastele, vaid ka liigestele. Nüüd vaatame keerulisemat võimlemiskompleksi..\nKomplitseeritud terapeutiliste harjutuste komplekt\nKui arst lubab teil üle minna tugevamatele koormustele, saate pärast käe murdmist teha järgmisi terapeutilisi harjutusi:\nLevitage sõrmed laiali ja ühendage need omavahel. Tehke seda kakskümmend korda kogu päeva jooksul..\nNad võtavad võimlemispulga või võite võtta mis tahes muu, mis on käepärast, ja pöörake seda oma kätes, pigistage ja vabastage samal ajal sõrmi. Suurendage järk-järgult treeningu tempot ja aega.\nPigista käes kummist laiendit. Selline elementaarne harjutus aitab hästi vigastatud kätt tugevdada..\nNad suruvad rusika kokku, nii et ülejäänud pöidla kinni hoiab, ja siis lebavad nende peal. Seda harjutust peate tegema viisteist minutit päevas..\nPange peopesad kokku ja pöörake neid edasi-tagasi. Alguses tehakse toimingut väga aeglaselt ja siis kiirus suureneb..\nHantlid on rehabilitatsioonivõimalus juba viimases etapis, kui tüsistuste ohtu pole. Parem on alustada ühe kilogrammi kaaluga. Paindumine koos käe sirutamisega hantlite abil taastab lihaste elastsuse ja toonuse ning tugevdab liigeseid hästi.\nKäte massaaž võib leevendada valu, mis on pärast luumurde väga levinud, ja on ka verevarustuse parandamise vahend. Seetõttu on soovitatav pöörduda arsti poole, kes määrab spetsiaalse kompleksi. Mitte mingil juhul ei tohiks te ise käsi masseerida. Teine protseduur, mis võib suurendada treeningu mõju ja viia kiirema taastumiseni, on magnetoteraapia..\nTaastusprotsesse saab kiirendada ka erinevate alternatiivsete ravimite abil. Shilajiti peetakse kahjutuks ja paljudel patsientidel on see suur edu, kuigi selle aine mõju pole veel teaduslikult tõestatud. Arvatakse, et see toimib valu leevendajana, et kiirendada kudede taastumist.\nComfrey salvid, olenemata sellest, kas need on toodetud või valmistatud ettevõttes, võivad ka pärast luumurdu käele kasulikku mõju avaldada. Selle ravivahendi valmistamiseks peate jahvatama selle taime kuiva rohu ja juured pulbriks ning seejärel segama kõik õliga ühe lusika ja poole klaasi õli vahekorras. Seejärel pannakse toode üheks tunniks veevanni ja jahutatakse. Valmistatud salvi on vaja kahjustatud alale kanda kaks korda päevas ja kergete masseerivate liigutustega sisse hõõruda. Järgnevalt kaalume taastusravi peamisi meetodeid..\nKäemurdude taastusravi põhimõtted\nMis tahes tasemel luukoe kahjustus toimub, seisneb rehabilitatsiooniprotsess vigastatud jäsemete töö taastamises. Selles etapis on vaja lahendada järgmised ülesanded:\nLikvideerige seisvad ilmingud.\nTaastage lihastoonus ja liigeste elastsus.\nPüstitatud ülesannetega toimetulekuks on vaja läbi viia terve rida tegevusi, mis hõlmavad massaaži koos füsioteraapia harjutuste ja füsioteraapiaga. Igapäevases dieedis on vaja lisada toiduaineid, mis sisaldavad luukoe taastamiseks vajalikke vitamiine ja mineraale, või juua tasakaalustatud toitumiskompleksi.\nHõõruda saab kodus iseseisvalt, kõige tõhusam viis verevarustuse taastamiseks on seedriõli. Mis puutub harjutuste komplekti, siis valib spetsialist igal juhul ühe, sõltuvalt luumurdude tüübist ja selle asukohast. Enne terapeutilisi harjutusi on lihaste ettevalmistamiseks soovitatav läbi viia isemassaaž. Professionaalsed massaažiterapeudid aitavad jäsemet kõige tõhusamalt arendada, kuid kodus peate seda ise tegema.\nLuumurdude tagajärjed ja ennetamine\nLuud kasvavad inimestel reeglina pikka aega koos. Tavaliselt on pärast seda vigastatud jäseme funktsioon alati häiritud, kuna lihased muutuvad väga nõrgaks ja liigesed liiguvad palju halvemini. Selle seisundi vältimiseks on võimlemine koos võimlemisteraapiaga, massaaž, ravimid (salvid, kreemid). Pärast luumurdude paranemist peaks korduv profülaktiline kuur olema lõpule jõudnud kuus kuud hiljem. Sel ajal võivad tekkida tüsistused, eriti kui luumurd oli ümberasustatud inimesel.\nPeate hoolikalt jälgima oma tervist. Valu ilmnemisel muutub käe liigutamine raskeks, viivitamatu arsti visiit päästab patsiendi kindlasti edasistest probleemidest. Iga treening tuleb läbi viia tervishoiutöötaja range järelevalve all. Reeglina lõpetavad nad toime turse ja valu ilmnemisel. Arst saab teada selle seisundi põhjuse, seejärel annab ta nõu, kuidas tulevikus peaksite rehabilitatsiooniprotseduure korralikult korraldama..\nSeega tekib käemurd sageli inimese äkilise peopesale kukkumise või mõne eseme tugevate löökide tagajärjel. Luude korrektseks kasvamiseks kantakse kahjustatud alale kips. Pärast selle eemaldamist tuleb käte välja töötada, et taastada kõõluste elastsus..\nVaatasime, kuidas käsi pärast luumurru arendada.\nTaastusravi pärast käteoperatsiooni\nOperatsioonijärgne ravi tähendas varem neid meetmeid, mida hakati kasutama pärast haava paranemist. Operatsioonijärgne ravi koosnes eranditult füüsilistest meetoditest. Funktsionaalne ravi on praegu eriline teadus. See esindab kõigi ravireeglite ühtsust, mida juhib funktsionaalse kohanemise idee. "Operatsioonijärgset ravi selle sõna vananenud tähenduses - ravi pärast tegelikku ravi pole praegu olemas või ei tohiks seda mingil juhul olla," kirjutab Gackenbrock..\nFunktsionaalne mõtlemine, see tähendab tõdemus, et varajane funktsioon võib aidata kaasa kahjustatud jäseme paranemisele, on praktikast välja tõrjunud vananenud "operatsioonijärgse" ravi mõiste. Seetõttu on nüüd õige rääkida funktsionaalsest ravist.\nRavi on üks protseduur, mille eesmärk on pärast vigastust soodsama seisundi saavutamine. Soovitud "restitutio ad integrum" on käes harva. Seetõttu saab kahju tagajärgedest üle uute oludega harjumine. See nõuab aga patsiendi aktiivset osalemist funktsionaalses ravis. See on funktsionaalse ravi kõige olulisem osa..\nJuba kahjustuse esmase ravi ajal tuleks mõelda sekkumise lõplikule funktsionaalsele tulemusele. Lõpliku funktsionaalse tulemuse määrab lisaks kahjustuse laadile ja operatsioonile ka ravimeetodite kombinatsioon (immobiliseerimismeetod, selle kestus jne).\nKirurgilise ravi ühtsus operatsioonijärgse raviga on meie riigis edukalt rakendatud tervikliku funktsionaalse ravi näol. Meie riigis tutvustas seda ravisüsteemi professor B. V. Petrovsky. Selle ravimeetodi üksikasjaliku kirjelduse annab Gyorgy Janos oma raamatus "Modernne traumaravi (kompleksse funktsionaalse ravi alused)".\nKompleksne ravi tähendab teaduslikult põhjendatud erinevate üldiste ja kohalike terapeutiliste tegurite rakendamise süsteemi, et kõrvaldada keha funktsionaalsed häired. Kompleksne ravi hõlmab kõigi ravimeetmete kasutamist, mis aitavad kaasa keha täiuslikule anatoomilisele ja funktsionaalsele taastumisele. Kompleksne ravi koosneb kirurgiast, füsioteraapiast, füsioteraapiast ja tööteraapiast.\nJanose sõnul eelistatakse patsientide kompleksses funktsionaalses ravis neid meetmeid, mis hoiavad ära kahjustuste järgsed funktsionaalsed häired või kõrvaldavad need ning aitavad seeläbi kaasa kahjustatud elundi funktsiooni taastamisele. Ohvrite funktsionaalse ravi põhialused töötas Venemaal välja P. F. Lesgaft eelmise sajandi teisel poolel. Esimese maailmasõja ajal tegelesid Harkovi meditsiinilise ja mehaanilise instituudi arstid funktsionaalse ravi põhimõtete väljatöötamisega. Funktsionaalse teraapia põhjendus seoses luude luumurdudega kuulub L. Böhlerile.\nRavi ja postoperatiivne ravi peaksid moodustama ühe ahela, neid ei tohiks eraldada isegi õigeaegselt. Funktsionaalne ravi ja ajastus peaksid olema tihedalt seotud teiste terapeutiliste meetmetega. See kehtib ka kiireloomuliste sündmuste kohta. Niisiis, ravi peaks olema nii ennetav kui ka taastav. Pole kahtlust, et operatsioonijärgsed meetmed on tavaliselt konservatiivsed, kuid keha patofüsioloogilised reaktsioonid võivad vajada kasutamist ja aktiivseid meetmeid.\nSeetõttu võib operatsioonijärgse ravi jagada kaheks etaaniks: konservatiivne funktsionaalne ravi ja kirurgiline ravi. Funktsionaalne ravi ei saa täielikult ära hoida pehmete kudede libisevate pindade sulandumist, deformatsioone pärast luumurde ega artroosi arengut pärast liigesekõhre kahjustamist. Operatsioonijärgsel perioodil on kirurgilised sekkumised eranditult taastavad. Nende sekkumiste eesmärk: olemasolevate anatoomiliste andmete arvestamine funktsiooni jaoks kõige soodsama positsiooni loomiseks.\nSellisteks sekkumisteks on näiteks: kõõluste üleviimine pärast paralüüsi, tenodeesi operatsioon, artroplastika, artroos jne. Kuid nende operatsioonide käigus on paratamatu ebapiisava regenereerimise teke, jäseme sundasendi loomine või liigese jäikus. Need muutused vajavad ka funktsionaalset ravi. Regenereerimisprotsessi saab läbi viia ainult täieliku puhkuse olemasolul, seetõttu vajavad kahjustatud, opereeritud, siirdatud koed kõigepealt puhkust, mis saavutatakse immobiliseerimisega. Liigeste ja libisevate pindade vigastuste ja haiguste ravimisel on liikumise ja puhkuse osas terav vastuolu..\na - aktiivsete liikumiste ja käte osavuse harjutused, mis kujutavad endast üleminekut tööteraapiale. Erinevate kujundite paberist väljalõikamine nõuab patsiendi tähelepanu ja samal ajal lülitab ta teosesse nähtamatult vigastatud käe. Seega elimineeritakse vaimne hetk, mis võib pikka aega segada käe aktiivset kasutamist.\nb - patsiendid joonistavad meelsasti isegi istuvate ja tundlike käeliigestega. Selline peen töö parandab liigutuste koordineerimist.\nKui kõõluste taastumise ajal on kudede taastumise peamine tingimus puhkus, siis teised kuded vajavad varajast liikumist ja funktsionaalset ravi, et vältida nendes esinevaid sekundaarseid muutusi..\nKahjuks on kõigi sekundaarsete muutuste vältimine peaaegu võimatu. Käe luude, liigeste ja kõõluste kahjustuste korral on vajalik pikaajaline liikumatus, samal ajal võib see põhjustada teatud sekundaarseid muutusi. Kõige olulisemad sekundaarsed muutused: liigeste jäikus, atroofia ja koordinatsioonihäired.\nLiigese jäikust hoiab ära käe vastava osa lõdvestamine ja venitamine; venitamise eesmärgil tehakse kõigepealt aktiivsed motoorsed harjutused. Lihased tõmbuvad refleksiivselt kokku, selle tegevus toimub vastavalt sünergismi ja antagonismi põhimõttele, see tähendab, et paindjate kokkutõmbumisega kaasneb antagonistlike ekstensorite reflekslõdvestus. Passiivse liikumise korral puudub reflekslõdvestus.\nKui koed ei toimi vastavalt nende struktuurile, toimub nende atroofia, koed läbivad vastupidise arengu ja degeneratsiooni. Aktiivsed harjutused aitavad parandada vereringet ja aktiivse liikumise ajal tekkivad spetsiifilised koeärritused suurendavad elundi efektiivsust ja seeläbi ka selle mahtu; samal ajal kui atroofia kaob.\nKui käe osa funktsioon on häiritud, siis reeglina on häiritud ka kogu käe ja käe kui terviku äärmiselt keerukad liigutused ning tekivad nende liikumiste koordineerimise häired. Kui osa käest on kadunud, täidavad selle funktsiooni teised osakonnad. Uute, otstarbekate liikumiskombinatsioonide omandamiseks on vajalik patsiendi suure kannatlikkusega pikk treenimine..\nPassiivsetel liikumistel pole sellistel juhtudel mingit mõju. "Operatsioonijärgne ravi" hõlmab lisaks funktsionaalsete ja kirurgiliste ravimeetodite kasutamist ka rehabilitatsiooni. Arvestades asjaolu, et kaasaegne arst ei peaks ravima haigust, vaid patsienti kui ühiskonnaliiget, loetakse ravi täielikuks ainult siis, kui patsient saab iseseisvalt tagasi elada nii sotsiaalselt kui ka igapäevaelus. Kuid mõnikord pole seda võimalik saavutada isegi kompleksse ravi abil..\nPärast kirurgilist ja funktsionaalset ravi raskete vigastustega patsiendid peaksid saama tegevusteraapiat, et nad saaksid harjuda oma eelmise tööga või omandada uue eriala. Kui patsiendil on sellised muutused, et ta ei saa oma elukutse juurde tagasi pöörduda, tuleks teda koolitada asjakohastesse ja asjakohastesse tegevustesse, millel on praktiline väärtus. Sellisel juhul on vaja arvestada patsiendi närvisüsteemi seisundit ja tema meeleolu. Tuleb rõhutada raviarsti ja asjaomaste organisatsioonide ühistöö tähtsust patsiendi huvides (töövõime määramise instituut).\nArst peab viivitamatult näitama patsiendi oletatava töövõime määra.\nAktiivne liikumine ja süstemaatiline treenimine võivad põhjustada järgmisi muutusi elundis:\n2. struktuuri muutmine vastavalt funktsiooni nõuetele,\n3. kudede verevarustuse muutmine kapillaariseerimise teel (Jokl),\n4.liigutuste koordineerimise parandamine.\nToimimise käigus kulunud elundite ja kudede uuenemist põhjustavad ärritused tekivad funktsiooni enda tõttu. Järgmisi liikumisi edastatakse kogu kehas spetsiifiliste stiimulite kaudu ainult tänu aktiivsele liikumisele (purusti).\nLihase kokkutõmbumine toimub vastusena ärritusele, mis tuleb neile mööda motoorseid närve.\nLihaste poolt kõõlustele avalduv pinge on kõõluste peamine funktsioon, mille puudumisel nad läbivad degeneratsiooni.\nLihaskõõlused mõjuvad luudele. Luud avalduvad koormamisel ja painutamisel survet. Need kõik moodustavad luude normaalse funktsiooni..\nLiigesurve ja liikumine säilitavad liigese normaalse kõhre.\nLiigese sidemed läbivad liigese liikumisel pingeid.\nSensoorseid närve ärritavad sensoorsed impulsid.\nAktiivne liikumine aitab otseselt parandada lihaste verevarustust, kuna see surub veenid kokku ja pigistab verd neist mehaaniliselt välja. Refleksi toimimine stimuleerib ka verevoolu.\nAktiivseid harjutusi saab alustada järgmistel tingimustel: šoki kõrvaldamine, vereringe paranemine, tugeva valu puudumine. Ravi esimene etapp, seega "operatsioonijärgne", algab isegi immobiliseerimise ajal.\nJuba sel ajal tuleks teha väljamõeldud harjutusi: harjutada immobiliseeritud lihaseid kujuteldavate liigutustega (Crusher). Tulevikus on väga oluline kindlaks määrata immobiliseeriva sideme eemaldamise hetk ja liikumise algus. Liiga vara alustatud liikumised takistavad regeneratsiooni ja võivad olla kahjulike impulsside allikad, kuid hilja alustatud liigutused põhjustavad liigeste atroofiat, adhesioone ja liikumatust. Seetõttu ei tohiks oodata, kuni haavad on täielikult paranenud..\nKudede vastupidavuse ja funktsionaalsete nõuete vastuolu väljendub subjektiivselt valu ilmnemisel ja objektiivselt - ärrituse seisundi tekkimisel. Need nähtused tekivad siis, kui kahjustatud kudede regenereerimine pole veel lõpule jõudnud, kui endiselt on varjatud vigastusi, eriti sümpaatilise närvi innervatsiooni piirkonnas. Sellistel juhtudel peaksite jälgima patsiendi üldist seisundit, temperatuuri ja ESR-i.\nHarjutuste alguses peaksite pöörama tähelepanu subjektiivsete aistingute - valu - olemasolule. Valu liikumise ajal peaks keskenduma arsti tähelepanu asjakohasele alale, samal ajal kui on vaja läbi viia selle objektiivne uuring (isegi röntgen). Operatsioonijärgne ravi ei tohiks põhjustada valu, kuigi patsiendi individuaalne tundlikkus on äärmiselt erinev. Kudede vastupidavus on erinev mitte ainult erinevatel inimestel, vaid ka regeneratsiooni erinevates faasides.\nTegelikult saab objektiivselt hinnata ainult funktsionaalse koormuse suurust, eristades selle erinevaid tüüpe (liikumine ilma koormata, liikumine koormaga, koormus, tugevdades ja pikendades veojõu toimimise kestust, koormus arvu suurendamise ja liigutuste rütmi suurendamise kaudu). Selleks, et arst saaks luua patsiendiks tööks vajaliku kontakti, peavad tal olema asjakohased oskused, vaatlusvõime ning kahtlemata psühholoogilised teadmised ja hõng..\nNiisiis, füsioteraapiat peaks suunama eriarst. Funktsionaalset ravi peaks arst ise manustama, esmalt iga päev, hiljem kaks korda nädalas. Arstid, kes saadavad patsiente koju näpuga pidevalt harjutama, ei saa oodata head funktsionaalset tulemust. Need nõuanded patsientidele on sageli tühjad sõnad..\nOperatsioonid käte, sõrmede kõõlustel: näidustused, käitumine, taastumine\nAutor: Averina Olesya Valerievna, MD, PhD, patoloog, Pat. anatoomia ja patoloogiline füsioloogia Operation.Info © jaoks\nKäte ja sõrmede kõõluste operatsioon on näidustatud patsientidele, kellel on kõõluse rebenemine ja sõrmede liikumisvõime halvenemine. Selliseid sekkumisi peetakse keerukaks, neil on oma eripära, need nõuavad korrektset ja pikaajalist rehabilitatsiooni, millest sõltub algse liikumisruumi, peenmotoorika, kirjutamise täieliku või osalise taastamise võimalus..\nSageli tehakse kõõlusega seotud sekkumisi, kuna käsi kasutatakse pidevalt igapäevaelus ja ametialases tegevuses ning seetõttu on neil mitmesuguseid kahjustusi. Statistika kohaselt esineb peaaegu kolmandik kõigist käevigastustest kõõluse terviklikkuse rikkumisega.\nKõik sõrmede või käte kõõluste vigastused vajavad kirurgilist korrektsiooni, erinevalt näiteks õlaliigese vigastustest. Õla kõõluse operatsioon tehakse ainult rasketel juhtudel ning enamik patsiente vajab immobiliseerimist ja ravimravi..\nPraktikas kohtavad kirurgid kõige sagedamini paindekõõluse vigastusi, mis on suhteliselt pealiskaudsed. Harvem on haaratud sõrmede närvid ja kolmandaks on sirutajalihaste kõõluste kahjustused ning viimased võivad murda sõrmeotstest küünarvarre keskmise kolmandiku tasemele..\nSõrmede kõõlustel on sama struktuur, erinevus on ainult nende paksuses ja kujus erinevatel tasanditel, millega seoses eristavad kirurgid tinglikult viit vigastustsooni, mille järgi operatsioonid omandavad mõned tehnilised omadused.\nRavis tekivad väga suured raskused, kui kõõlused on kahjustatud, mis on ühendatud veresoonte ja närvide terviklikkuse rikkumisega ja eriti sõrmede falangide murdudega. Sellised vigastused nõuavad kõige keerukamaid plastilisi operatsioone, mida saab teha ainult käte kirurgilisele patoloogiale spetsialiseerunud kõrgelt kvalifitseeritud kirurg..\nNäidustused ja vastunäidustused käe kõõluse operatsiooniks\nOperatsioon käe kõõlusel on ette nähtud vigastuste korral, millega kaasneb selle terviklikkuse rikkumine - noa, klaasikildu jms põhjustatud lõigatud haav, laskehaav, pehmete kudede purustamine sõrmemurdudega ja kõõluste hävitamine, pürotehnika hooletu kasutamine.\nHädaabi on vajalik, kui sõrmed või üksikud falangid on ära rebitud. Planeeritud toiming viiakse läbi, kui:\nLepingulised muudatused käes;\nParandatud sõrme painde- või sirutajakõõluste vigastused;\nKõõlused on pikisuunas suunatud kollageeni ja elastsete kiudude tõttu väga tugevad ning nende kõige haavatavam koht on lihaskõhule üleminekutsoon või luu külge kinnitumise koht. Nad ei saa iseseisvalt koos kasvada, kuna lihaskiudude kokkutõmbumine põhjustab selle servade tugevat lahknevust, mida ei saa ilma operatsioonita võrrelda.\nRakud, mis moodustavad kõõluse koe, ei ole võimelised aktiivseks paljunemiseks, seetõttu toimub armistumise tõttu regenereerimine. Kui operatsiooni ei tehta, ilmub pärast vigastust esimese nädala lõpuks kõõluse otste vahele lahtine sidekoe, millel on arvukad anumad, teisel - kiud ja kuu pärast - tihe arm.\nArmi tõttu taastatud kõõlus ei suuda täielikult tagada sõrmede motoorset funktsiooni, mis viib lihasjõu vähenemiseni ning sõrmede paindjate ja sirutajate koordineeritud tööni..\nLihaste pikaajaline kokkutõmbumine, mida ei hoia terviklik kõõlus, viib nende atroofiliste muutusteni, mis muutuvad pöördumatuks 6 nädala pärast ning kolme või enama kuu pärast on kirurgil äärmiselt raske vabade kõõluste otsi isoleerida.\nUlatuslik haav koos mädanemise, pehmete kudede mikroobse saastumisega, patsiendi tõsine seisund - šokk, kooma, rasked verehüübimishäired võivad muutuda sõrme või käe kõõluse operatsiooni vastunäidustuseks. Sellistel juhtudel tuleb kirurgiline ravi edasi lükata, lükates seda edasi, kuni patsiendi seisund stabiliseerub..\nOperatsiooniks ettevalmistumine ja valu leevendamise meetodid\nOperatsioon käsivarre kõõlusel viiakse tavaliselt läbi kohaliku tuimestuse või kohaliku tuimestuse tingimustes, kuid kõigil juhtudel on oluline, et valu oleks piisavalt tugev ja pikaajaline, et see ei mõjutaks patsiendi teadvust, kellega kirurg operatsiooni ajal suhtleb. Kasutatavad ravimid ei tohiks põhjustada üldisi ega kohalikke tüsistusi.\nPlaneeritud operatsiooni ajal tuleb patsient määratud ajal kliinikusse vere- ja uriinianalüüside tulemuste, koagulogrammi abil ning verd vedeldavate ravimite võtmise korral tuleb viimane eelnevalt tühistada. Spetsiaalne koolitus võib hõlmata harjutusravi.\nKui sõrmede kudedes on traumaatiline vigastus ja patsiendi seisundit süvendavad muud vigastused või kaasnevad haigused, siis lükatakse operatsioon elutähtsate elundite töö stabiliseerumiseni. Šokivastane ravi, kaotatud vere asendamine, nakkusprotsesside ennetamine või ravi.\nKäte haava tugeva mikroobse saastumise korral, välja arenenud mädanik, manustatakse enne sekkumist antibiootikume, mille ravi jätkub postoperatiivsel perioodil.\nEttevalmistav etapp enne kõõluse terviklikkuse taastamist võib olla haava esmane kirurgiline ravi, mis on vajalik käte kudede avatud ja sügava kahjustusega patsientide jaoks, millega kaasnevad luumurrud, muljumismurre, falangide eraldamine või terve sõrm..\nKui opereerival kirurgil pole piisavalt käekirurgia kogemusi, siis oleks haava lõikamise korral optimaalne haava loputamine, verejooksu peatamine ja õmblemine. Seejärel tuleb patsient suunata spetsialiseeritud osakonda. Esmase ravita võib kõõluse haavu nihutada, kinnitada valesse asendisse jääva sidekoega, mis tekitab rekonstruktiivravi etapis märkimisväärseid raskusi..\nPlaaniliste operatsioonide korral sõrmede ja käte kõõlustel viiakse läbi spetsiaalne koolitus:\nMõjutatud ja tervislike piirkondade füsioteraapia harjutused;\nParafiinirakendused käele või sõrmedele;\nNaha ettevalmistamine kavandatud sisselõigete kohas;\nPassiivsete sõrmeliigutuste taastamine, kui vigastatud sõrm on kinnitatud tervisliku kipsi külge ja teeb sellega liigutusi;\nMoodustatud kontraktuuride korral soovitatakse terapeutilisi harjutusi pool tundi päevas, samas on oluline vältida valu ilmnemist.\nSõrmede kõõluste operatsioonide tehnika ja ajastus\nKõige tavalisemad käte kõõluste toimingud on:\nTenolüüs - adhesioonide lahkamine;\nTenodees - kõõluse fikseerimine luu külge;\nTervenenud voodist teise voodisse liikumine;\nKäe rebenenud kõõluse operatsioon koosneb õmblusest ja mida varem seda tehakse, seda suurem on tõenäosus edukaks rehabilitatsiooniks. Õige esialgne puhastamine aitab suuresti kokku õmblust ja kiude.\nOluline reegel, mida kirurg peab kõõluste õmblemisel järgima, on võimalikult vähe pikisuunalisi lõikeid, mis vigastavad niigi kahjustatud kätt veelgi..\nÕmblusreeglid sõrme painde kõõluse vigastuste korral:\nRandmele lähim kõõluse ots paljastatakse pehmest koest eraldi põiki sisselõike kaudu mööda distaalset peopesavolt;\nVõimaluse korral tagatakse käe luukoekiulise kanali minimaalne kahjustus;\nÕmblemiseks on soovitatav kasutada õhukesi ja tugevaid õmblusi, rebenenud kõõluse servadele kantakse alati täiendav imenduv õmblusniit.\nPärast haava ravimist antiseptikumidega teeb kirurg vajaliku arvu sisselõikeid põikisuunas, eemaldab kõõluse otsad ja õmbleb need ülaltoodud reeglite kohaselt. Kõõluse õmblus peaks olema kirurgilise tehnika mõttes lihtne, õmmeldud kõõluse otsad ei tohiks olla keerdunud ja nende vahele ei tohiks jääda tühimikku, milles arm hiljem kasvab. Sõlmed on sukeldatud kõõluse sisse, takistades selle räkki ja peamine õmblus asub pagasiruumis.\nTänapäeval kasutatakse rohkem kui 70 kõõluste õmbluste sorti, kuid ideaalset võimalust pole leitud ja puudused on igale õmblustüübile omased. Kõige tavalisem on nn spiraal, mille ainsaks puuduseks võib pidada hoolika teostamise vajadust. Spiraalse õmbluse tehnilised vead põhjustavad tõsiseid tüsistusi ja arme.\nSõrmeoperatsioon viiakse tavaliselt läbi painutatud asendis. Sügavate paindekõõluste kahjustuste korral sõltub õmblustehnika vigastuse tasemest:\nKui kõõlus on selle kõige kaugemas osas lahti rebitud, kinnitatakse ots distaalse falanxi külge või tõmmatakse õmblusniit läbi naela ja kinnitatakse sinna spetsiaalse nööbiga, mis eemaldatakse 4-5 nädala pärast, kui phalanxi kinnitamine on võimatu, rakendatakse kõõluse õmblust ja täiendavat keerduvat õmblust;\nKõige raskem tsoon - keskmise falanxi keskosast sõrme aluspinnani koos selle piirkonna kõõluste vigastustega on võimalik nööpide abil rakendada pagasiruumi siseseid õmblusi, fikseerida õmblused falanki küljel olevale nahale, kombineeritud vigastuse korral pindmise kõõluse ekstsisioon sügava õmblemise ja sõrme liikumise säilitamise eesmärgil;\nOperatsioon käe kõõlusel on näidustatud, kui sõrme alusest randmeni ulatuva ala kõõlused on rebenenud, on vaja õmmelda iga kahjustatud kõõluse pagasiruumi ja libisevate padjanditena kasutatakse rasvkoe või lihaseid;\nKõõluste vigastus randmesideme tasemel nõuab sideme enda õmblemist ja kohustuslikku väljalõikamist, nii et paranemise ajal paratamatult õmmeldud kudede mahu suurenemine ei viiks tervete kudede, veresoonte ja närvide kokkusurumiseni ja armide sulandumiseni;\nRandmesideme proksimaalsest servast kõrgemal asuvate vigastuste korral tegutseb kirurg väga ettevaatlikult suurte anumate ja närvide läheduse tõttu, samuti raskuste korral vastavate otste õigesti sobitada, kui mitu kõõluse tüve korraga rebeneb. Kirurg paneb igale kõõlusele eraldi pagasiruumi sisemise õmbluse, taastab veresoonte ja närvide terviklikkuse, mis on äärmiselt töömahukas ja vaevarikas töö.\nKui kõõlust ei ole võimalik selle servade märkimisväärse lahknevuse tõttu õmmelda, näidatakse sünteetilisi materjale (tendoplastika) või ohvri enda kõõluseid kasutavat plastilist kirurgiat.\nLisaks kõõluste õmblemisele ja teiste struktuuride terviklikkuse taastamisele ühe operatsiooni ajal on võimalik läbi viia ka kaheastmeline töötlus, mis on asjakohane käe massiliste cicatricial kasvude korral. Ravi esimesel etapil moodustab kirurg sünteetilisest torust hoolikalt kanali, eemaldades armid ja õmblemas anumaid ja närve. Kaks kuud hiljem asetatakse toru asemel kõõluseirik, mis võetakse patsiendilt endalt teisest piirkonnast (näiteks jalg).\nMikrokirurgiliste võtete kasutamine parandab oluliselt sõrme- või käekõõluste operatsiooni lõpptulemust. Sekkumisprotsessis eemaldatakse armid, tehakse pehmete kudede plastikud või puuduvate komponentide siirdamine teistest kehaosadest.\nTugeva kleepumisprotsessiga näidatakse tenolüüsi - sidekoe adhesioonide lahkamine ja kõõluse kimpude eraldamine neist. Operatsiooni saab teha endoskoopiliselt, mis annab hea kosmeetilise tulemuse.\nVideo: operatsioon sõrmede kõõluste kahjustamiseks\nPärast käe kõõluste operatsiooni saab patsiendi juba järgmisel päeval välja lasta, kuid mikrokirurgiliste manipulatsioonide abil viiakse haiglaravi 10 päeva. Tugeva valusündroomi korral määratakse valuvaigistid, et vältida haava mädanemist - antibiootikumid. Ravi on võimalik täiendada füsioteraapia protseduuridega.\nTaastusravi pärast kõõluste sekkumist on peamiselt suunatud käe ja sõrmede motoorse funktsiooni taastamisele ning selle määrab operatsiooni tüüp ja vigastuse sügavus. Esimesed päevad vajavad jäseme täielikku puhkust..\nKui tursed vähenevad (alates 3-4 päevast), peate alustama aktiivseid paindumisliigutusi maksimaalse võimaliku amplituudiga. Esimene maksimaalne paindumine hoitakse kipsi lahase tõttu ühe päeva jooksul, seejärel pikendatakse sõrme ja hoitakse ka kipsi poolt soovitud asendis veel üks päev. Selline igapäevane asendimuutus toob kaasa asjaolu, et moodustunud cicatricial adhesioonid ei purune, vaid venivad.\nUmbes kolme nädala pärast omandab sõrm rahuldava liikuvuse ja algab varajane postoperatiivne periood. Edasine taastumine toimub resistentsusrihmade ja spetsiaalsete simulaatorite kasutamisel, samas kui liigutused peaksid olema valutud ja täpsed, kuna liigne aktiivsus ja teravus võivad esile kutsuda kõõluse õmbluse rebenemise.\n35 päeva pärast algab sõrmede aktiivse arengu etapp, mis kestab kuni kuus kuud. Kogu selle perioodi jooksul peaks patsient olema hoolika järelevalve all, kuna igasugune kõrvalekalle kavandatud plaanist, liigne või ebapiisav innukus võib viia liikuvuse mittetäieliku taastumiseni. Ainult rehabilitatsioonispetsialist peaks määrama koormuse kasvu aja ja selle intensiivsuse, lisameetmete vajaduse (müostimulatsioon) ja tööle naasmise ohutuse..\nKõõluseoperatsiooni tulemust hinnatakse mitte varem kui kuus kuud pärast ravi. Kuni aastani jätkab patsient sõrmede ja käte aktiivset treenimist, kuna liikumisulatus suureneb. Pärast kõõluste õmblemist taastusravi oluline aspekt on opereeritud isiku isiklik osalemine ja huvi, taastumise efektiivsus sõltub selle visadusest, intelligentsuse tasemest ja kannatlikkusest..\nTaastusravi võtab tavaliselt kuni mitu nädalat, mille jooksul te ei saa tööd alustada, vastasel juhul on kõik jõupingutused kasutud. Loomulikult määravad tööle naasmise aja ametialased kohustused, sest mõned erialad ei nõua vähemalt ühe käe aktiivset osalemist tööprotsessis. Kui on vaja teha rasket füüsilist tööd, kaasates nii käsi kui ka sõrmi, eeldatakse, et patsient vabastatakse sellest või viiakse ajutiselt teisele tööle.\nKuidas karpaalkanali sisselõikest taastuda\nKirurg (erakorraline kirurgia)\nKaasautor (id): MD MD. Dr DeMuro on juhatuse poolt sertifitseeritud lastekirurg ja erakorraline kirurg, kes asub New Yorgis. Lõpetas 1996 Stony Brooki ülikooli meditsiinikooli.\nSelle artikli vaatamiste arv: 14 564.\nKarpaalkanali sisselõige on randmekanali sündroomi äärmuslik ravi, mida pole konservatiivsemate meetoditega ravitud. Operatsioon võib oluliselt parandada haiguse seisundit või viia täieliku paranemiseni. Operatsiooniga kaasneb siiski teatud risk ja taastumine pärast seda on üsna pikk. Taastumisperiood kestab tavaliselt mitu nädalat kuni mitu kuud. Füsioteraapia läbimine nõuab pühendumist, mis aitab pärast operatsiooni randme ja käe tugevdada ja parandada.  X usaldusväärne allikas Johns Hopkinsi meditsiin läheb allikale\nTaastusravi on hädavajalik, et tagada parim võimalik tulemus pärast käteoperatsiooni või vigastust..\nKirurgilise ja terapeutilise korrektsiooni meetodid arenevad pidevalt, samal ajal kui ravi üldised põhimõtted jäävad samaks..\nMinimeerige komplikatsioonide riski\nEdendada funktsionaalset iseseisvust (iseteenindus)\nKeskenduge patsiendi huvidele\nDokumentide täielik tugi.\nKäterapeudi (füsioterapeut, füsioterapeut) roll\nKäterapeut on kas töötervishoiutöötaja või füsioterapeut, kes on spetsialiseerunud eelkõige jäseme või käte vigastuste või haigustega patsientide rehabilitatsioonile.\nKäterapeudi kliiniline kogemus ja erialane pädevus võimaldavad patsiendil pärast vigastusi või haiguse või deformatsiooni tagajärgi maksimaalselt taastada funktsionaalsus.\nKäterapeut oskab tuvastada ja hinnata keerukaid probleeme, oskab nõustada ja pakkuda vajalikku ravi.\nKäterapeut teeb sageli kirurgiga käsikäes operatsioonijärgse ravi kavandamiseks ja rakendamiseks patsiendi operatsioonist taastumise kiirendamist..\nTurse eemaldamine (LINK)\nArmide ravi (LINK)\nÜlitundlikkuse / desensibiliseerimise vähendamine\nValu leevendamine (LINK)\nSensoorne ümberõpe taastusraviks\nKäe ainulaadne anatoomia ja selle struktuuride võime üksteise suhtes libiseda võimaldab meil kasutada käsi mitmesuguste ülesannete jaoks, alates lihtsamatest kuni kõige keerukamateni. Vigastusest või haigusest tulenev jäikus, kontraktuurid ja kõõluste ümbritsevad adhesioonid võivad aga oluliselt piirata käe funktsionaalsust. Varajane mobilisatsiooniprogramm libisevate pindade hooldamiseks või taastamiseks on rehabilitatsiooniprogrammi lahutamatu osa.\nSalvestage / taastage libisevad pinnad\nLiigeste liikumisulatuse säilitamine / taastamine\nSäilitage / parandage funktsionaalsust.\nKuigi mobilisatsiooniprogrammid peaksid algama võimalikult varakult, sõltub täpne alustamise aeg ja treeningu tüüp vigastuse / haiguse tüübist. Mobilisatsiooni algatamise otsus peaks põhinema järgmisel:\nMeditsiiniline või kirurgiline ravi\nPassiivsed füsioloogilised liigutused\nNormaalseid füsioloogilisi liigutusi teeb patsient vastupanuga või ilma. Eesmärk:\nTagage kõõluse libisemine\nSäilitage luude terviklikkus\nPatsiente õpetatakse optimaalsete tulemuste saamiseks harjutusi süstemaatiliselt kordama - sõrmedega vehkimisest ei piisa.\nKõõluste ja närvide parandamine (operatsioonijärgse juhtimise protokolli kohaselt).\nAktiivne treening seadmete abil\nAktiivse mobilisatsiooni tüüp, mis kasutab liikumise sooritamiseks väliseid jõude (käsitsi või mehaanilisi).\nAlustage kindlal kellaajal, et suurendada lihasjõudu olemasoleva liikumisruumi ajal.\nTeostab arst või kasutades pikaajalise passiivse liikumise seadet (PDMD). Eesmärk:\nVältige liikumise kadu\nVältida patoloogiliste muutuste arengut.\nPassiivse mobilisatsiooni läbiviimisel on vaja teada normaalset liikumisulatust. Teostab arst:\nLiigese moodustava distaalse luu mobiliseerimisega proksimaalne luu stabiliseerub.\nLiigese mobilisatsioon viiakse läbi kogu liikumise ulatuses ja kõikides võimalikes suundades.\nJäikuse olemasolul õõtsutatakse liigendit väikese amplituudiga liigese võimalikes äärmuslikes asendites.\nKudede kahjustuste vältimiseks vältige tõmblevaid liigutusi.\nTeostatud ULPL-i abil:\nPatsient saab PDPD-d kontrollida.\nSeadme kaasaskantavat versiooni saab kasutada kodus.\nKõõlused on kahjustatud / parandatud\nPaistes / põletikulised / nakatunud liigesed\nLiigese mehaaniline plokk\nSeda kasutatakse juhtudel, kui jäikus on kombineeritud pehmete kudede kahjustuse / adhesiooniga. Teostab arst või splint.\nLähim sektsioon on kindlalt fikseeritud.\nDistaalne piirkond venitatakse õrnalt ja järk-järgult jäikuse tasemeni.\nKerge veojõu saab teostada samal ajal.\nVenitamine peaks aeglaselt lõppema.\nSooritage pärast jõulist treeningut.\nPärast venitamise lõpetamist kaob ebamugavustunne. Vastunäidustused\nParandatud kõõlused kuni 8 nädalat\nLiigese pinna kahjustus\nPaindumine plaastri / kindaga\nMääratletud kui tavalisele liikumisele iseloomulik kerge külgmine liikumine, libisemine ja pöörlemine, mida patsient ei suuda eraldi teha. Liigese pinna kuju määrab võimaliku mobilisatsiooni suuna ja tüübi.\nLiigend on käega jäigalt fikseeritud lähimast küljest\nTeise käega tehakse liigutusi liigese distaalses osas lähima suhtes vajaliku amplituudiga.\nLiikumisulatus 1 kuni 4:\nVäike kiikumine ilma vastupanuta.\nSuur vastupanuvõimeta vahemik.\nKiikuvate liikumiste suur amplituud äärmuslikes punktides, teatava vastupanuga.\nVäike kiikuvate liikumiste amplituud vastupanuga äärmuslikes punktides.\n1-2: kasutatakse valu vähendamiseks.\n3-4: kasutatakse liikumisulatuse suurendamiseks.\nÄärmuslik ebamugavustunne või ärrituvus vastusena tavalisele mitte-valu stimulatsioonile. Selle seisundi aluseks olevad mehhanismid on ebaselged. Pärast käe traumaatilisi vigastusi võib tekkida ülitundlikkus, mis hõlmab järgmist:\nAlloliinia - ärrituse tagajärjel tekkiv valu, tavaolukorras see ei põhjusta.\nValulik anesteesia - tundlikkusest ilma jäänud valu piirkonnas / segmendis.\nCausalgia - tugev invaliidistav valu pärast traumaatilist närvikahjustust.\nDüsesteesia on igasugune ebameeldiv patoloogiline tunne, spontaanne või ärganud. Allodüünia ja hüperpaatia - düsesteesia näited.\nHüperalgeesia - ülitundlikkus valulike ärrituste suhtes.\nHüperpaatia on hüperalgeesia ja allodüünia äärmuslik vorm, mida iseloomustab intensiivne valu, kahjustatud lokaliseerimine ja kiiritamine, hüperreaktsioon ja jäägitundlikkus.\nHüperesteesia - üldtuntud kui ülitundlikkus. Ülitundlikkus kõigi stiimulite suhtes. Tavaliselt kirjeldatakse seda kui reaktsiooni kombatavatele ja termilistele stiimulitele. Võib olla põhjustatud armkoest, neuroomist, amputatsioonist ja närvide taastumisest.\nNeuralgia - närvi kahjustus, mis põhjustab intensiivset valu, mis on kõige rohkem tunda närvi.\nValu on subjektiivne tunne, mida patsient tunneb, kuid arst on seda raske tuvastada.\nÜlitundlikkus on subjektiivne tunne ja seetõttu on seda raske kvantifitseerida.\nEesmärgiks on erinevate tehnikate ja protseduuride abil vähendada reaktiivsust välistele stiimulitele. Desensibiliseerimismeetodid on samad kui sensibiliseerimisel rehabilitatsiooni ajal. Patsient õpib enne märkimisväärsema sensoorse signaali tajumist ebameeldivad aistingud välja rookima. Desensibiliseerimine võib pärssida krooniliste valuradade arengut kesknärvisüsteemis.\nDesensibiliseerimise seadmed ja meetodid\nPiprasalv (kasutatakse 3-4 korda päevas)\nHemorroidoidne salv (valu leevendamine)\nTranskutaanne elektriline närvistimulatsioon\nErinevate tekstuuride proovid\nNiiskust läbilaskev kaste\nValik sõltub kliinilisest pildist ja arsti kogemustest. Desensibiliseerimine võib olla efektiivsem, kui seda tehakse kogu päeva jooksul, mitte soovitatav 3-4 korda päevas. Mitmetahuline lähenemine peaks hõlmama lisaks füüsilistele meetoditele ka kognitiivseid ja psühholoogilisi meetodeid. Desensibiliseerimise tulemuse hindamine peaks olema suunatud mitte ainult ülitundlikkuse vähendamisele, vaid ka patsiendi funktsionaalse seisundi parandamisele..\n"Protsess, mille käigus patsient õpib tõlgendama perifeersetes närvikahjustustes perifeerias tekkinud ebatüüpilisi sensoorseid impulsse.".\nTundlikkust mõjutavad tegurid\nKvalitatiivses mõttes on pärast närvi õmblemist taastatud käe tundlikkus täiskasvanutel ebapiisav, lastel on tulemused paremad. Tulemust võivad mõjutada erinevad tegurid:\nDistaalse närvi atroofia\nTaastuvad aksonid idanevad valedesse kanalitesse\nKudede halb paranemine\nModelleerimine ajukoore tasandil\nInimese kehapinna kaardistamist kesknärvisüsteemis korrigeeritakse kogu elu jooksul kombatavate tunnetega. Pärast närvi taastamist ja taastumist muutuvad need ajukoores olevad kujutised. Närvi taastamisel ja muutuste taastamisel leiti, et:\nregenereeriv närv saab uuesti aktiveerida ainult osa oma normaalsest ruumist ajukoores, mis tähendab ainult käe tundlikkuse taastamist osaliselt.\ndenerveerituga külgneva naha suurenenud kortikaalne esindatus, mida võib pidada külgneva tsooni ülitundlikkuseks.\npärast vigastust kuvatakse ajukoore mitmes piirkonnas tavaliselt üks punkt nahal, mis selgitab vigu neurosensoorses lokaliseerimises.\nkaotatakse normaalne suhe (naha külgnevad alad vastavad ajukoore külgnevatele aladele), mis tagab objekti tuvastamise.\nTavaliselt valitakse taastusravi staadiumis pärast närvide taastumist periood, mil ilmnevad närvide taastumise tunnused. Hüpoteesi põhisisu on see, et taastusravi sensoorne ümberõpe muudab tsentrodemoosi, aidates patsiente ümber õpetada, et taastada uuendatud sensoorsed mehhanismid enda kasuks. Hilisem teooria viitab sellele, et väga varajane tundlik ümberõpe peaks algama taastusravi alguses, enne kui aksonid on jõudnud tundetust kätte. Kui denerveeritud käe vaba tsoon pärast närvide taastamist suudaks taastumise varases staadiumis edastada asjakohast teavet, aitaks see minimeerida sünaptilist ümberkorraldust, hüpoteetiliselt, valmistades aju paremini ette ümberõppeks närvide taastumise ja perifeersete sihtorganite taasinnervatsiooni lõpus..\nKaitsealane väljaõpe: patsient ei tunne valu / ebamugavust, sageli põleb ja tekitab verevalumeid, seetõttu on ülesandeks õppida, kuidas kompenseerida sensoorsete impulsside puudust, st vältida kontakti liiga külmade / kuumade esemete / vedelikega ja tugevat survet (vältida nahakahjustusi).\nVigase lokaliseerimise korrigeerimine.\nMaterjalide ja esemete äratundmine.\nDellon lõi oma programmi tundlikkuse taastamise eksperimentaalselt avaldatud järjekorra alusel. Ta sai teada, et taastamise järjekord on järgmine:\nValu ja palavik.\nVibratsioon (30 vibratsiooni sekundis).\nMäärimise tunne - määritud puudutus.\nPalju hiljem - fikseeritud puudutuse tunne.\nTaas vibratsioon (256 vibratsiooni sekundis).\nSeda järjestust kasutati ravi kavandamiseks..\nSee algab siis, kui patsient suudab vibratsiooni ära tunda kiirusega 30 vibratsiooni sekundis. Programm keskendub insultidele ja kergetele puudutustele ning nende aistingute lokaliseerimisele.\nAlgab siis, kui patsient tunneb ära lokaliseerimised ja fikseeritud puudutuse hästi lokaliseeritud sõrmeotstes. Keskendub võimele ära tunda kuju ja suurust ning patsiendile hästi tuntud esemeid.\nPatsiendi silmad on suletud.\nMitmed erineva kujuga esemed pannakse pihku ja palutakse need ära tunda. Kui ta seda teha ei saa, palutakse neil võrrelda ebatüüpilisi aistinguid terve käe normiga ja luua seos avatud silmadega saadud aistingute vahel..\nKui edu on saavutatud, jätkake tekstuuri tuvastamist.\nSeejärel igapäevaelu objektide juurde.\nTreenige uuesti oskus puudutust täpselt lokaliseerida kindlasse käeossa.\nNakada ja Uchida\nKavandatud programm sisaldab viit käefunktsioonile omast etappi, mis põhinevad neurofüsioloogilistel andmetel.\n1. etapp: omaduste määramine ja objektide äratundmine\nEnne objekti kätte võtmist hindame tavaliselt selle omadusi:\nMaht / kuju: visuaalne taju.\nKõrgus / pinna kvaliteet: kombatav taju.\nKokkusurutavus / elastsus: kombatav taju.\nTemperatuuri omadused: kombatav taju.\nNende ülesannete täitmiseks on vajalik sõrmede liikuvus. Nahatundeta inimene kasutab proprioretseptsiooni objektide äratundmiseks kogu käe poolt kasutatava jõutunde kaudu. Ülesanne täidetakse suletud silmadega..\n2. etapp: harjakäepideme reguleerimine\nNormaalse tundlikkuse ja motoorse funktsiooni korral kohandub käsi seda täpselt hoides objekti eseme kuju järgi. Püüdmismeetod sõltub selle üksuse erinevate omaduste määratlemisest. Pintsel määrab kuju puudutades pinda, seejärel hindab objekti telge ja kaalu. See etapp aitab patsiendil suletud silmadega objekte kuju ja suuruse järgi eristada..\n3. etapp: haarava jõu täpsuse kontrollimine\nTavalise tundlikkusega hoiame objekti kinni, ilma et seda purustame või maha viskame. Tundlikkuseta käsi kipub kinni haarates liigselt pigistama. Tagasiside pingemõõturi kasutamine treeningu ajal näitab vajalikku rõhku.\n4. etapp: haardetugevuse säilitamine proksimaalsetes liigestes liikumisel Esemete käega haaramisel kasutame ka lähimaid liigeseid. Tundlikkuse kaotusega patsiendid viskavad esemeid vahetult pärast proksimaalsete liigeste liikumise algust. Patsientidel palutakse teha liigutusi proksimaalsetes liigestes, hoides esemeid harjaga.\n5. etapp: väikeste objektidega manipuleerimine\nObjektidega manipuleerimiseks on vajalik tundlikkus ja peenmotoorika. Tundlikkuse ja piisava motoorse funktsiooniga on käsi võimeline täitma selle taseme ülesannet.\n1. etapp: käsikaardi salvestamine ajukoores\nPatsiendil palutakse ette kujutada, milliseid kombatavaid aistinguid tavaliselt eseme puudutamisel kogetakse\nDenerveeritud tsooni puudutamine koos vaatlusega\nDenerveeritud tsooni puudutamine, tehes järelevalve all tervet jäsemet\nPeegliteraapia: peegel asetatakse puutumatut kätt peegeldades vertikaalselt, tekitades vigastatud käe illusiooni liikuvusest / aktiivsusest.\nSensoorne kindasüsteem: vigastatud käel kantud kinda sõrmeotstesse kinnitatud mikrofonidest pärinevad helisignaalid pakuvad ajukoorele alternatiivseid sensoorset somatosensoorset impulssi. Stiimuleid, mis on põhjustatud erinevate struktuuride aktiivsest puudutamisest, saab ära tunda, võimendada ja muuta stereoakustilisteks impulssideks. Eksperimentaalsed uuringud on näidanud häid tulemusi.\nTeine etapp: ajukoore treenimine\nViitab käe regeneratsioonitsoonile. Patsiendil palutakse keskenduda sellele, kuidas, kus ja mida ta tunneb. Võrrelge aistinguid terve käega. Patsient kordab ülesannet avatud ja suletud silmadega, kuni ta õpib määrama puudutamise kohta ja olemust.\nNiipea kui kaitsetundlikkus hakkab ilmnema, palutakse patsiendil avatud ja suletud silmadega eristada erinevaid esemeid kuju ja tekstuuri järgi.\nSelektiivne naha anesteesia: vigastatud käe peopesa pind tuimastatakse EMLA (lokaalanesteetikumi eutektiline segu) salvi abil üks kord nädalas. Töödeldud ala vabaneb kehakaardil, luues tingimused käe sensoorseks ümberõppeks. See tehnika võib märkimisväärselt parandada diskrimineerimise tundlikkust..\nKäte probleemide psühholoogilised tagajärjed\nKäsi ja nägu on inimkeha ümbritsevatele osadele kõige avatumad. Käevigastused on tavalised ja nendega kaasnevad sageli ohvri erinevad psühholoogilised reaktsioonid. Pintsel on enesehinnangu oluline komponent. Suurem osa ajukoorest on pühendatud kätele.\nVigastuse korral on oluliselt häiritud neuroloogiline aktiivsus ja seega ka psühholoogiline seisund. Käsi on võimas stiimulite vastuvõtja ja ergastaja, seetõttu ebaõnnestumise korral väheneb stimuleerimise normaalne tase märkimisväärselt, põhjustades neuroloogilisi ja psühholoogilisi kahjustusi, mis võivad põhjustada depressiooni, ärevust ja erineval määral psühhosomaatilisi sümptomeid.\nAsendi stabiilsuse tagamine (tasakaalustamine)\nKeeruliste toimingute tegemine\nEseme hoidmine (haaramine)\nÕrn puudutus (silitamine)\nPintsleid kasutatakse ka:\nKäevigastuse psühholoogilised tagajärjed\nVigastustele tekitatud kahju lahendamiseks ja ületamiseks on mitmeid võimalusi:\nEmotsionaalne ebastabiilsus - sõltuvus, sõltuvus\nTavalise elukorralduse ümberkorraldamine\nTööhõiveprobleemid / rahalised raskused\nMuutused avalikus elus\n↓ libiido / lähisuhete vältimine\nKehatundlikkuse muutus / hõivatud füüsiline seisund\nRolli funktsioneerimise kaotus\n↑ Kohmakas tunne / välimusest hoolimine\nSuurenenud tähelepanelikkus võimalike kahjustuste suhtes\nTraumareaktsiooni kolm etappi\nÄge šokk tervisekaotuse, iseseisvuse ja kroonilise puude ning füüsilise puuduse ootuse tõttu. Mõnel patsiendil võib selle trauma puhul olla võrreldavaid kogemusi.\nTaastamine ning iseseisvuse ja enesehinnangu täielik taastamine on võimatu ilma juhtunu lõpliku tunnustamiseta.\nKõigi ülaltoodud etappide jooksul võivad patsiendid kogeda ja avaldada erinevaid aistinguid, näiteks:\nKannatused ja depressioon\nReaktsioon neile aistingutele võib avalduda järgmiselt:\nVarasem kogemus (trauma)\nOlemasolevad psühholoogilised probleemid.\nÜks varasemaid psühholoogilisi ilminguid on äge stressihäire. Erinevad psühholoogilised sümptomid on levinud, kõige sagedamini obsessiivsed mõtted, mälestused ja õudusunenäod. Tähtis on alustada varajast ravi, luues uue suhtumise traumaga seotud mõtetesse ja mälestustesse..\nSümptomite kombinatsioon, mis võib tekkida pärast vigastuse erilisi asjaolusid. Diagnoos põhineb:\n(Püüded vältida vigastustega seotud ärritajaid.\n(Psühholoogilise aktiveerimise seisundid.\n(Sümptomid, mis püsivad pärast vigastust vähemalt 30 päeva.\nPTSD tunnuseks on traumaatilise sündmuse krooniline taaselustamine.\nTerapeudi (rehabilitatsiooniterapeudi) roll\nSageli on arst ainus, kes sageli patsiendiga kohtub, aidates taastada tavapärase funktsionaalse taseme. Selles füüsilise ja emotsionaalse taastumise etapis peab arst tegutsema enne tähtaega ja olema mõistlik. Arst saab patsiendilt teavet järgmise kohta:\nPatsiendi trauma taju\nVältimine / eitamine.\nTagage turvaline keskkond.\nKinnitage patsiendile, et paljud nende esialgsed reaktsioonid on normaalsed.\nOle salliv / reageerimatu: patsient jälgib arsti reaktsiooni tema puudele (inetus).\nTundlikkuse taastamiseks on vaja koolitust. Õppimine on vastavuse aluseks, aidates patsiendil otsuseid langetada.\nPatsiendi ja hooldajate pereliikmete kaasamine.\nIsikliku ravi pakkumine.\nPatsiendiga otsuste langetamine.\nKeskendudes kogu jäsemele tervikuna, on vaja veenduda, et patsient on vigastatud segmendi lisanud üldisele kehapildile.\nToimetulekustrateegia koolitus - valu leevendamiseks (lõdvestuseks / venitamiseks / stimulatsiooniks).\nTunnustamise ja kohanemise hõlbustamine - füüsilise taastumise, puude (inetuse) ja armide pikaajaliste väljavaadete osas.\nVaimse tervise kontroll.\nEdu ja loovust enesehinnangu ja enesekindluse taastamiseks\nTöötamise taastamine vabal ajal\nMõned ravimeetodid jäävad väljapoole terapeuti. Terapeut võib olla psühhoteraapia valdaja, kuid ta pole psühhoterapeut. Terapeut peab mõistma, millal pöörduda spetsialisti poole.\nEelmine Artikkel Parimate Bubnovsky harjutuste komplekt kodus\nJärgmine Artikkel Parima 7 salvi kasutamine podagra kirjeldus ja reeglid\nEfektiivsed liigeste ja kõhre ettevalmistused: nimede loetelu\nMovalise süstide kasutamise juhised\nPuusamurd pole lause! Ravi ja taastusravi pärast luumurdu\nOsteoporoos: põhjused, sümptomid, diagnoosimine, ravi, tüsistused\nLaste puusaliigese düsplaasia röntgendiagnostika\nKompositsioonPreparaadi liigesepalsam 911 Sabelnik sisaldab: samanimelise taime ekstrakti, kadakaõli, kondroitiinsulfaati, eukalüptiõli, nõgesekstrakti, tüümianiõli, arnikaekstrakti, glükoosamiinvesinikkloriidi.\nMis vahe on lõualuu nihestusel ja subluksatsioonil, sümptomite erinevustel ja traumateraapial


Kaalulanguse nouanded kodus oiguskaitsevahendis Tervislik kaalulangus kodus\nKiire tselluliidi eemaldamine kodus\nKaalulanguse nouanded kodus oiguskaitsevahendis\nVäike ettevalmistus võib aidata teil rajal püsida. Harjutus on parim päeval või õhtul. Selle asemel olge loov tervislike toitudega, mis sobivad Volumetrics'i kavasse. Võite valida ka arstiga ette nähtud meditsiinilise ravi, näiteks ainult putukahammustustele pühendatud kreemid. Juuksevärvi eemaldamine Kiire kaalulangetamise kompleks!\nMida teha kaalulangus küünarvarre\n✿ Kuidas kaotada kaalu kiiresti? Mõned nõuanded - 【Muu】 -\nMe peame kaalulanguse nouanded kodus oiguskaitsevahendis eriti ettevaatlikud nende putukate vastu, kes toodavad nõelamisi, sest nende ülesanne on imeda elusolendi verd. Mosquito hammustused on suvel ja eriti lastel väga sagedased, kuid kirbu hammustused on vähem levinud, kuid veelgi häirivamad. Kui me elame loomadega, kes on siiski puhtad, siis nad soovivad hoida, on tõenäoline, et kui nad lähevad tänavale, nagu koerte puhul, võtavad nad juhusliku kirbu teistelt koertelt või maastikust, kus nad tavaliselt oma vajadusi teevad.\nKodu õiguskaitsevahendid Pole kahtlust, et kirbu hammustus põhjustab pahameelt, kuid lapsed kannatavad sellest kõige rohkem. Hammustuste leevendamiseks, sest hammustamist on võimatu vältida, mainime mõningaid koduseid abinõusid, mis aitavad teil sellistel juhtudel aidata: Alguses peate ala puhastama külma veega ja seebiga. Proovige pesu kuuma veega, kui on olemas võimalus, et kirp on riietel.\nSamuti on valmistatud segusid mesi ja sidrun, asetage see nõelale steriilse marli abil. Teil on võimalik esitada plasta söögisoodatandis hammustusele turse leevendamiseks. The aloe vera Samuti võib see leevendada turse ja sügelustunnet.\nVõite valida ka arstiga ette nähtud meditsiinilise ravi, näiteks ainult putukahammustustele pühendatud kreemid. See artikkel avaldatakse ainult teavitamise eesmärgil.\nSee ei saa ja ei tohiks asendada konsulteerimist arstiga. Soovitame konsulteerida oma usaldusväärse arstiga.\nXanthelasma Removal at home made easy with Xanthel Mai


Kulma jook jooksu suveks\nKuumadel päevadel unistavad inimesed sageli joogist, mis samal ajal rahuldaks nende ootused ja värskendaks neid. Sel juhul konsulteeritakse suurte kokteilidega piima, kefiiri, loodusliku jogurti või lihtsalt purustatud jää põhjal. Internetis ja toiduvalmistamise kunstides saate otsida palju sellist stiili heade jookide mustreid. Muidugi saate maitsvatel kokteilidel varuda restoranis, supermarketis või jäätisesalongis, näidates alati ennast iseendaks. See ei ole mitte ainult palju odavam lahendus, vaid ka tervislikum. Köögikatsetes on palju rahulolu. Kindlasti hindavad meie huvid pereliikmed või sõbrad, kes külastavad iga kuuma päeva.\nBanaanitðokkSageli valmistatav kokteil on piimale tuginev banaanimaitse. Banaane saab igal ajal, mitte ainult suvel ja piim on iga külmiku paigaldamise hetk. Lisaks on banaanid ainus kõige odavamaid tooteid turul. Saadud jook on kerge, maitsev ja tervislik - pärast seda võib iga tihe kokteil olla eraldi söögiks.\nMaasika smoothieTeine populaarne viis juua on maasikamaitsega. Kõige parem on seda valmistada suvel, juunist augustini, kui maasikad on parimad ja kättesaadavad mis tahes seista. Tõhus viis on piima, maasikate ja puuviljade sidumine - see ainulaadne töö on hea kogemus teie maitsepungadele.\nNii saate retsepte ilma lõpeta vahetada. Metsa puuvilja maitsega kokteil, mis on valmistatud vaarikad, murakad ja mustikad? Miks mitte! Ja võib-olla virsiku värskendamine? Virsikute puhul pakutakse purustatud jääd paremini kokteili baasina kui piim või kefiir. Ja mida sa kirjutad maasikate ja kiivi segule, sidruniga puistatakse? Lihtsalt peate veenduma, et kiivi ei ole tugev - ma räägin uuringust.\nPuuvilja purustajaLoomulikult on kokteili ja lõppmaterjalide vaade seda enam. Teil peab olema sarnane varustus. Multifunktsionaalne toiduprotsessor ilusast ettevõttest või tahke puuvilja purustajast töötab suurepäraselt. Turul on palju selliseid tulemusi ja neid on väärt aega, et neid võrrelda, et valida üks, mis vastab teie usaldusele ja vajadustele. Ma usun, et investeerida blenderisse, mille funktsiooniks on jäämurdmine, mis aitab kaasa mitte ainult puuviljade magustoitudele, vaid ka jääkohvi tõendamiseks.


Rahumägi: Soome politseinikud pani Eestisse saatmine kihama - Kinnisvarauudised\nRahumägi: Soome politseinikud pani Eestisse saatmine kihama\n07. märts 2008 10:58\nRiigikogu liige Jaanus Rahumägi teatas, et\nettepanek Soomest politseinikke palgata on põhjanaabrite juures elevust\nEesti Politsei taasloomise aastapäeval Rahumägi välja käidud idee palgata Eestis puudu olevad politseinikud Soomest, on põhjanaabrite juures palju jutuainet tekitanud. "Soome politseinikud ise on valmis Eestisse tulema," ütles Rahumägi. Ta lisas, et sealses meedias on lahti läinud elav arutelu sel teemal, et töötud Soome politseinikud võiks tööle asuda Eestis. "Soome televisiooni uudistes ütlesid politseinikud otsesõnu, et nad on valmis kaaluma siia tulemist," teadis Rahumägi.\n"Ja lõpuks ei olegi see küsimus mingi Eesti ja Soome vaheline teema, vaid Euroopa tööjõu vaba liikumise teema. Vaatame Euroopa Liidus lihtsalt esimesena Soome poole,” lausus ta.\n"Tööjõu vaba liikumine tingib selle, et kui meie seadused seda võimaldaksid, siis võiks põhjanaabri politseinikud meile patrullima tulla küll. Täpselt samamoodi nagu meie arstid käivad Soomes meditsiini praktiseerimas,” märkis Rahumägi.\nPõhja-Prefektuuris oleks tema sõnul täna vaja näiteks vähemalt 80 lisapolitseinikku. Viimastel päevadel on Soome uudised ja mitmed jutusaated keskendunud politseinike Eestisse siirdumise võimalusele. Kui sealne siseministeerium on äraootaval seisukohal, siis Soome meedia ning politseinike endi hulgas on mõte populaarne.


Prokuratuur kahtlustab Tartu ülikooli raamatukogu endist juhti kahes seksuaalkuriteo episoodis - DELFI\nMullu suvel vallandas Tartu ülikool TÜ raamatukogu toonase juhi Martin Halliku väidetava ebasündsa käitumise pärast. Sellest ajendatuna algatas prokuratuur detsembris kriminaaluurimise, mis päädis kahtlustusega seksuaalkuriteos.\nProkuratuuri pressiesindaja Kauri Sinkevicius selgitas, et Hallikut kahtlustatakse paragrahv 143 põhjal. See käsitleb suguühtele või muule sugulise iseloomuga teole sundimist. "Kahtlustus on esitatud kahes episoodis," kinnitas ta.\nMillal võib kohtust oodata otsust Halliku kahtlustuse osas, ei osanud Sinkevicius täpsustada. "Vahepeal võib selguda uurimise käigus, et midagi tuleb veel üle kontrollida ja seega ei ole võimalik öelda, millal kahtlustust kohtus arutama hakatakse," sõnas ta.\n2018. aasta augustis vallandatud Hallik jäi esialgu Tartu ülikooli 118 000 eurosest hüvitisest ilma, mille peale läks eksjuht töövaidluskomisjoni. Töövaidluskomisjon leidis, et ülikool peab Hallikule hüvitise maksma, küll aga kaebas ülikool otsuse edasi. "Praegu pole veel otsust edasikaebamise osas tulnud," ütles Tartu ülikooli kommunikatsioonijuht Kristina Kurm.\nMartin Halliku saaga jätkub kohtus\nTartu Ülikooli raamatukogu eksjuht Martin Hallik: ma ei hõõrunud ennast kellegi vastu,...\nTartu ülikooli uus kantsler on pikaaegne ülikooli teenistuja, Narva kolledžile uue juhi...\nEestis algab suur uuring, mis kaardistab soolise ja seksuaalse ahistamise olukorra ülikoolides


VÕÕRASTETOA PINGLAE DISAIN | | D-design\nTooted VÕÕRASTETOA PINGLAE DISAIN\nVÕÕRASTETOA PINGLAE DISAIN\nVõõrastetoa pinglagi võib olla matt, läikiv, ilma liitekohtadeta, paikneda mitmel tasapinnal – just selline, nagu soovite. Me viime ellu kõige julgemad fantaasiad, võime ruumi visuaalselt avardada, midagi rõhutada ja sel kombel ruumi täielikult muuta.\nIgav võõrastetuba on Teid ära tüüdanud? Lae ilme ei rõõmusta teid ammu enam? Siis on Teil meie juurde asja! Firma DS Ceiling Design lahendab kõik Teie probleemid ja kingib Teie kodule uue väljanägemise! Teeme Teile ettepaneku uuendada toa välisilmet kaasaegsete laematerjalide abil.\nVõõrastetoa pinglae huvitav disain võib interjööri tundmatuseni muuta ning tuua sellesse uusi värve ja rõhuasetusi.\nSelleks et õigesti valida võõrastetoa laele materjal ja disain, on kindlasti vaja teada mõnda laematerjali ja toa interjööri kokkusobitamise eripära:\nErksale kaasaegsele toale sobib kõige paremini läikiv laematerjal;\nMatt ja siidmatt laepind sobib sinna, kus mugavus on esmatähtis;\nHuvitav disainielement on ekstravagantses stiilis kujundatud lagi.\nKUI PALJU MAKSAB VÕÕRASTETOA PINGLAGI?\nPinglaed – originaalsed lahendused\nSaksa, Itaalia ja Prantsuse laematerjalid võidavad järk-järgult endale kätte koha meie kodudes ja kontorites. Need on kvaliteetsed ja omanäolised ning neil on palju eeliseid teiste laematerjalide ees, sest nad:\nloovad ideaalselt tasase pinna;\non vastupidavad ja kestavad kaua;\nei tuhmu ajaga;\nkaitsevad uputuse eest;\non lihtsalt paigaldatavad ja hooldatavad;\non ökoloogiliselt ohutud.