Fredrik Pacius – soome muusika isa — Sirp\nPaciusest, sellest sakslasest sisserändajast, tuli soomlaste oma helilooja – ehkki siin on ka elav näide selle kohta, kuidas kultuuris on kõik üleminekus ja mujalt laenatud. Fredrik Pacius. Musiken som hemland / Kotimaana musiikki. Redaktör/toimittanut Seija Lappalainen. Svenska Litteratursällskapet i Finland, Helsingfors/Helsinki 2009. 220 lk. Muusika seisukohalt oli 2009. aasta põhjanaabritele ennekõike Fredrik Paciuse (1809–1891) aasta. XIX sajandi soome muusikakultuuri ühe olulisema edendaja, sealhulgas Soome ja ka meie hümni muusika looja 200. sünniaastapäeva tähistati arvukate kontsertide, uute heliplaatide, nootide ja raamatute väljaandmise ning palju muuga. Minu andmeil ilmus mullu Soomes Paciuse kohta ainuüksi uurimuslikke raamatuid vähemalt kolm. Kaks on ühe autori käsitlused: Matti Vainio soomekeelne „Pacius. Suomalaisen musiikin isä” (Atena Jyväskylä, 2009) ja Tomi Mäkelä rootsikeelne „Fredrik Pacius, kompositör i Finland” (Svenska Litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 2009), lisaks Seija Lappalaise koostatud kakskeelne ehk rootsi- ja soomekeelne artiklikogumik „Fredrik Pacius. Kodumaaks muusika”. Pacius on Soomele tähtis. Ja tänased uurimused näitavad, et tema tähendus põhjanaabrite muusikakultuuris on aastatega kinnistunud ja isegi kasvanud. Ning, mis veelgi olulisem, vaadeldes tema tegevust laias Euroopa kontekstis, püüavad soome uurijad kummutada Paciuse senist marginaalsust rahvusvahelisel tasandil.\nKui küsida, miks pakub Pacius, kelle kohta Soomes on ilmunud juba lugematul arvul raamatuid ja artikleid, endiselt huvi, siis üks vastuseid peitub ilmselt tema päritolus. Pälvida mittesoomlase (Pacius oli saksa päritolu) ja veel sisserännanuna soome muusika isa austav tiitel ja saada koguni soome identiteedi oluliseks kujundajaks – kas ei paku see uurimiseks küllaldast intriigi! Nagu kirjutab Lappalainen vaadeldava raamatu eessõnas, esindavad emigrandid ja immigrandid maailmas sageli tõrjutud intelligentsi, loovust ja ainulaadset elukogemust. Ta ütleb koguni, et „tõelistel kunstnikel ei olegi füüsilist riigiga seonduvat kodumaad, kuna nende puhul seisab esikohal tõepoolest indiviidi loovus. Selline kunstnik oli Fredrik Pacius, kelle kodumaa oli muusika” (lk 14). Raamatu lehekülgedel hargnebki lahti oma ja võõra, samuti sisemise ja välise keeruline dialektika, mida pakub vist paratamatult iga sisserännanu pärand. Ent Paciuse puhul on huvitav just see, et Soomes, kus ta teoreetiliselt oli võõras, sai ta sedavõrd omaks, et tõsteti iidoli staatusse, kusjuures Saksamaal, kus ta võinuks olla oma, on ta jäänud võõraks ja vajunud unustusse.\nKõnealuse kogumiku kaheksa autori seas on nii staažikaid ja nimekaid soome ajaloolasi ja muusikateadlasi (M. Klinge, F. Dahlström, E. Tarasti) kui ka väiksema kogemusega uurijaid (P. Tuovinen, J. Kyllönen, M. Nisula). Raamatu toimetaja, XIX sajandi Helsingi muusikaelu hea tundja Seija Lappalaise eessõna järel avab väljaande Matti Klinge artikkel „Paciuse aja Helsingi ja Soome”, milles autor tõstab eriliselt esile Helsingi ülikooli osa teaduse ja kunstide arendamises autonoomia-aegses (1809–1917) Soomes. Tolle ülikooliga oli otseselt seotud ju ka Pacius muusikaõpetaja-direktorina aastatel 1835–1869. Klinge märgib, et kogu keisririiki kuulumise ajal koheldi Helsingi ülikooli suure tähelepanuga. Juba 1811. aastal suurendati keiser Aleksander I otsusega ülikooli assigneeringuid kaks korda. Seejuures oli peamine eesmärk saavutada parimate Saksa ülikoolide tase, millega pidi kaasnema ka kõrgetasemeliste ametnike ja pikemas perspektiivis haritud kodanluse kasvatamine. Klinge rõhutab, et just tol ajal algas nii Prantsusmaal, Venemaal kui ka Preisimaal periood, kui hakati ametnikkonda laiendama, ja sel taustal toonitati ülikooliõpingutega saavutatud pädevuse tähtsust. Nii Aleksandri kui tema venna keiser Nikolai maailmanägemise järgi oli ametnike ja haritlaste tunnuseks kõrge moraal, kohusetunne ja usinus. Klinge ütleb, et tollest praktilisest filosoofiast sai kasvatuse keskne osa. Selle juurde kuulus ka oskus kummardada, tantsida, samuti kunste harrastada. Eelöeldust tulenevalt tegutsesid ülikoolides muusika- ja joonistamisõpetajad, vehklemis- ja tantsuõpetajad ning ülikooli statuudile vastavalt ka orkester. Kui ülikool sai 1828. aastal uue statuudi, olnud esimene asi teatada, et „Keiserlik Aleksandri Ülikool on asutatud teaduse ja vabade kunstide arendamiseks Soomes ja selle kõrval maa noorsoo kasvatamiseks keisri ja isamaa teenimiseks” (lk 21).\nPacius ja Engel\nKunstidest võeti Helsingi ülikoolis esimesena õpetuse alla arhitektuur. Keiserlikust ehk ampiirarhitektuurist tuli Soome esimene tõeline ja levinuim, ühtlasi tähelepanuväärseim ehitusstiil. Too sai Helsingis ja mujalgi Soomes asendiplaanide, kirikute, valitsushoonete ja eramute projekteerimise aluseks. Selle kujunemises oli väga tähtis osa Carl Ludvig Engelil. Oma edasises arutluses ongi Klinge keskendunud paljus paralleelidele Engeli ja Paciuse vahel. Nagu juba öeldud, kuulus muusikaharrastus olemuslikult soome kodanluse haridus- ja kasvatustöö protsessi. Muusikaharrastuse laialdane levimine oli XIX sajandil üleeuroopaline nähtus. Klinge rõhutab, et iseloomulik on see, millistes jälgedes see kulges, millist kvaliteeti omas ja milliste taotlustega kusagil sündis (lk 22). Siin teeb Klinge julge järelduse, et Soome suurvürstiriigist kujunes märksa vähem provintslik koht, kui tema asukoht ja rahvastiku arv seda eeldanuks, ning et vabariigiaegne Soome oli eelmise perioodiga võrreldes pikka aega vaimselt provintslikumgi, kuid varem loodud alus aitas õnneks säilitada taset peaaegu 1960. aastateni (lk 22).\nKlinge leiab, et Engel ja Pacius kuuluvad soome kultuuri tähtsamate nimede hulka: mõlemad nad lõid „tühjale” maale kõrgtasemelise ja alguses täiesti domineeriva kunstiala ja -stiili (lk 22). Kirjutaja juhib tähelepanu ka Engeli ja Paciuse väljavalijate asjatundlikkusele ning loeb määravaks ikkagi seda, et Helsingi ja Soome pakkus neile sellise väljakutse, mis vallandas nende paremad kunstniku- ja organisaatorivõimed. Klinge meelest oleksid nad kahtlemata saavutanud tunnustuse ka Saksamaal (Engel oli samuti saksa päritolu) või Peterburis (Engel) ja Stockholmis (Pacius), aga vaid Soomes astusid nad vaieldamatu juhi ja eeskuju rolli, väidab Klinge. Klinge artiklile järgneb Seija Lappalaise mahukas kirjutis „Fredrik Pacius – Soome muusikaelu ehitaja”, kus on vaadeldud üksikasjaliselt Paciuse saamist Helsingi ülikooli muusikaõpetajaks, tema edasise tegevuse ja loomingu tahke, kujunemisteed soome muusika isaks jpm.1 Muide, too austav tiitel olevat Paciusele esmakordselt omistatud juba 1875. aastal, s.o 40 aastat pärast Helsingisse saabumist.\nAga juba 1830ndate lõpul, 1840ndate algul räägiti temast kui „meie Paciusest”. Loomulikult oli tal ka kritiseerijaid, nagu artiklis näidatakse. Ent Paciuse positsioon oli siiski väga tugev, iseäranis tänu tema suurepärastele kutseoskustele nii helilooja, koori- ja orkestridirigendi, pedagoogi kui ka viiuldajana. Lappalaise arvates austati ja hinnati teda samavõrd nagu Runebergi, Lönnroti, Snellmanni ja Topeliust. Nii kaasnenud ka Paciuse nimega suurmehekultus (lk 69). Aga vaevalt oleks Paciust saatnud too kultus, kui ta poleks läinud kaasa rahvusliku ärkamisega Soomes, mis oli 1830. aastatel juba aktuaalne. „Soome rahvus” otsis oma juuri vanast kalevalalikust rahvalaulust ja pürgis kunstide abil haritusele. Ühest küljest oli – Lappalaise järgi – Paciuse ülesanne tõsta Helsingi muusikaelu sellisele tasemele, et soomlased võiksid end tunda tsiviliseerituna, teisest küljest aga otsis Pacius sisserännanuna ise soome identiteeti. Seda võis ta leida näiteks rahvamuusikast, mille elemente ta – tõsi küll, suhteliselt vähesel määral – oma loomingus kasutas (lk 32). Paciuse tegevust mõjutasid rohked kontaktid, iseäranis muidugi Saksamaaga, samuti Peterburiga, aga ka ta endise töö- ja elamispaiga Stockholmiga. Viimases oli ta omandanud ta ka rootsi keele, mis soodustas omakorda kiiret kohanemist Soome kultuuriga.\nPacius ja koorilaul\nEhkki Paciuse heliloomingus on kõige märkimisväärsem koht ilmselt tema ooperitel, tunneb laiem üldsus teda ikkagi koorilaulude järgi. Koorides laulmisel, nende juhatamisel ja kooriteoste kirjutamisel oli Paciuse elus silmapaistev koht. See tuleb esile ka Soome muusikaloo ühe parema tundja, Åbo Akademie emeriitprofessori Fabian Dahlströmi artiklist „Pacius ja koorilaul”, kus autor on keskendunud nii Paciuse juhatusel kõlanud repertuaari kui ka helilooja enda kooriteoste tutvustamisele. Paciuse edukale kooritööle tulid kasuks ühest küljest juba nooruses Saksamaal omandatud kogemused, teisest koorilaulu, ennekõike üliõpilaslaulu (selle juured Skandinaavia regioonis paiknevad Uppsala ülikoolis) sügav traditsioon Soomes. Dahlström näitab, kuidas Paciuse tegevus mõjutas koorikultuuri arengut Soomes.\nSelles võiks välja tuua kolm olulisemat suunda: oratoriaalsete teoste ettekandmine, a cappella koorilaulude (nii meeskui segakoorile) ettekandmine ning helilooja oma koorimuusika sünd ja esitamine. Oratooriumidest olid Paciuse ühed lemmikud tema õpetaja Louis Spohri „Die letzten Dinge”, mida ta Helsingis esimest korda juhatas 1835. aasta 17. aprillil, ja Carl Heinrich Grauni „Der Tod Jesu” (esmakordselt kavas 1. IV 1836). Dahlströmi väitel oli Grauni nimetatud oratoorium, mida esitati edaspidi Helsingis korduvalt, kaua Põhja-Euroopas endastmõistetavaks teoseks suure reede kontsertide kavades, loovutades hiljem oma koha J. S. Bachi „Matteuse passioonile” (lk 100). Koor, mida Pacius Helsingis kõige kauem juhatas, oli Akademiska sångsällskapet (1840– 1846). Dahlström leiab, et Paciuse aja koori repertuaar erines varasemast: nimelt laulnud Akademiska sångsällskapet 1830ndatel põhiliselt Uppsalast mõjutatud Skandinaavia heliloojate muusikat, aga nüüd võeti koori kavva eeskätt sakslaste (C. M. von Weber, L. Spohr) teoseid. Repertuaarile andsid lisa ka Paciuse laulud, mis on kirjutatud valdavalt saksakeelsetele tekstidele, aga on ka mõningaid Runebergi ja Topeliuse sõnadele ning soome rahvalauluseadeid. Dahlström tõdeb, et mitmed Paciuse meeskoorilaulud on tänaseni säilitanud oma koha koorirepertuaaris, samas kui tema a cappella segakoorilaulud on enamasti oma tähtsuse minetanud.\nPoleemika „Maamme” ümber\nMeeskooride repertuaari rikastas Pacius eeskätt kahe patriootilise laulu ja ühe seadega, mis saavutasid erilise tähenduse isamaalisuse kujundamisel. Need on „Vårt land” („Maamme”, 1848, Runebergi sõnad), „Suomis sång” („Suomen laulu”, 1854, sõnad Emil von Qvanten, uuendanud Runeberg) ja „Porilaste marsi” (Björneborgarnas marsch) seade (1858, esialgu Topeliuse, hiljem Runebergi tekstile). Need laulud said oma ristsed just mainitud üliõpilaskoori esituses (lk 107). „Maamme” laul, mis esmakordselt kõlas 13. mail 1848. aastal traditsioonilisel üliõpilaste kevadpeol, sai edaspidi nii populaarseks, et sellest sai Soome ametlik hümn – tõsi, ühegi riikliku seadusega ei ole seda tänaseni kinnitatud, nagu Susanna Välimäki artikli kommentaaridest samas raamatus (lk 221) teada saame.\nLaulu püsimist hümni staatuses ei ole siiski ühtviisi pooldatud. Näiteks Petri Tuovise artiklist „Muusika, sport ja Maamme-laulu” selgub, et 1920.-1930. aastatel polemiseeriti palju laulu hümniks sobivuse üle. Poleemika tekke ühe põhjusena toob Tuovinen välja asjaolu, et Paciuse muusika on aluseks ka Eesti hümnile. Teise argumendina rõhutab ta „Maamme” muusika algupära. Nimelt on seda seostatud vana saksa laulu (muu hulgas joomalaulu) meloodia mugandusega. Viimase väite suhtes on aga Dahlström üsna kriitiline, öeldes, et sellistele väidetele ei ole suudetud leida ühtegi vettpidavat tõestust ja et ükski toodud noodinäide ei kinnita „plagiaaditeooriat”. Mõned „Maamme” lauluga sarnased viisikäänud, mis esile toodud, kuuluvat tema arvates üldisesse muusikapärandisse ega olevat ka need, mis annavad laulule selle oma hinge (lk 108). Paciuse teine väga populaarne laul „Suomen laulu” püsis Dahlströmi sõnul ligemale sada aastat isamaaliste laulude hierarhias kõige kõrgema astme lähedal, kuni Sibeliuse „Finlandia” selle Teise maailmasõja järel allapoole surus.2 Artikli kokkuvõttes tõdeb Dahlström, et Pacius tegi koorimuusika alal Helsingis ära kolossaalse töö (lk 113).\nPaciuse muusikast Euroopa kontekstis\nEnnekõike isamaalised laulud on teinud Paciusest soome rahvusliku iidoli. See staatus on takistanud helilooja panuse objektiivset hindamist ja selle eest näib Eero Tarasti oma kaasmaalasi ka hoiatavat. Artiklis „Fredrik Pacius ja tema mentorid” kirjutab Tarasti, et Paciuse ülendamine Soome rahvuslikuks ebajumalaks on teinud meid kurdiks ja pimedaks selle suhtes, millistele muusikalistele teenetele tema vaieldamatu koht põhiliselt toetub. Ainult „tehes tema suhtes nn „fenomenoloogilise reduktsiooni” või vaadeldes otseselt, mis sünnib partituuris mingil hetkel, võime vabaneda klišeelikust Paciuse kuvandist” (lk 119). Ja nüüd, mil Paciuse loomingu olulisimad teosed ooperid „Kaarle-kuninkaan metsästys” („Kuningas Karli jahiretk”, 1852), „Kypron prinsessa” (täpsemini – muusikaline näidend „Küprose printsess”, 1860) ja „Loreley” (1887) on jõudnud heliplaatidele ning nendega on võimalik lähemalt tutvuda, on Tarasti asunud eeskätt nimetatud teoste põhjal selgitama helilooja muusika originaalsust ja selle kohta laiemas Euroopa kontekstis.\nTarasti tõestab, et Pacius sai kõige püsivamaid mõjutusi oma õpetajatelt Louis Spohrilt ja Moritz Hauptmannilt, ning leiab, et sellest on kahju, kuna nood esindasid oma loominguga juba nii-öelda eilset päeva. Spohri peateoseks peab Tarasti oratooriumi „Die letzten Dinge” (see on teos, mida Pacius soovis 1835. aastal Helsingisse saabudes kõige esimesena juhatada!). Tarasti leiab, et Spohr valitses hästi monumentaalset ja ranget oratooriumistiili, milles Pacius ei asunud oma õpetajaga võistlema. Spohri muud toodangut iseloomustab Tarasti sõnul aga mingi väljenduse neutraalsus, helilooja minahääle puudumine (lk 121). Seega päris Pacius Spohrilt Tarasti arvates äärmiselt konservatiivse muusikakäsituse.\nKuid Hauptmannilt, kes oli Paciuse peamine kompositsiooniõpetaja, pärinud ta heliteose kirjutamise hea tehnilise oskuse, mis võimaldaski tal välja arendada oma iseseisva stiili ja luua aluse ka soome rahvuslikule helikeelele (lk 130). Paciuse ooperites leiab Tarasti üksjagu isikupärast. Näiteks andvat mõte tuua „Kalevala” kangelased antiikmütoloogia maile Küprosele ka „Küprose printsessi” muusikale hõrke stiilikontraste. Tolle ooperi mitmes numbris on Tarasti hinnangul tegemist orientaalsemagi muusikaga, kui seda pakuvad näiteks mis tahes stseenid Spohri ja Weberi ooperites, või et sama ooperi VIII stseenis tajutav müütilisus ennetavat isegi Wagnerit. Ka ei ole Tarasti täiel määral nõus Silja Geisler-Baumiga3, kes on arvanud, et „Loreley” muusika ei ole piisavalt originaalne. Tarasti leiab vastupidi, et Paciuse looming oli toonase ooperimajade standardrepertuaariga võrreldes liigagi originaalne ja et just omapära takistas „Loreley” pääsemist Saksamaa lavadele, kuhu Pacius sellega pürgis (lk 146). Tarasti seisukoht on, et igal juhul väärib „Loreley” muusika tähelepanu praegu. Ta näeb selles ooperis sidemeid Wagneri ooperitega („Nürnbergi meisterlauljad”, „Lohengrin”, „Tannhäuser”), aga ka Donizetti „Armujoogi”, Tšaikovski „Jevgeni Onegini” jms teostega.\nPacius, Sibelius ja soomelikkus\nLõpuks teeb Tarasti huvipakkuva peatuse Paciuse, nagu ta ütleb, „muusikaliselt ehk õnnestunuimal” koorilaulul „Suomis sång”, analüüsides selle najal helilooja meloodiamoodustamise tuuma. Muide, selle lauluga oli ka Pacius ise väga rahul: teda olevat hämmastanud, et ta millegi nii kauni loomisega hakkama on saanud (lk 152). Tarasti kirjutab, et Paciuse tehnika on tõepoolest originaalne ja et analüüs paljastab jooned, mille alusel hakati teda Soomes tõemeeli pidama „meie” heliloojaks. Analüüsitava laulu põhjal tuleb välja, et Paciuse muusika tuumaks on tõusev kujund (nagu tollegi laulu alguses), pürgimine ülespoole, mis aga katkeb modaalses harmoonias (C-duur akord antud laulus). Tarasti väitel ei ole selline ülesehitus saksa stiilis tavaline, vaid sisaldab mingit „transtsendentset” püüdlust ideaali poole. Ja nagu autor jätkab, ei ole siis ime, et too kujund jäi Sibeliusele meelde ja kordus paarkümmend aastat hiljem tema „Kullervo” sümfoonias, mille koori mõju toetub suurel määral just unisooni ja modaalse harmoonia vastandlikkusele.4\nNii Kullervo teema Sibeliuse sümfoonia esimeses osas kui ka kõnesolev Paciuse laul on mõlemad e-mollis, toetudes tõusvale sangarlikule žestile, mis alles arenemise ja õilistumise järel jõuab oma haripunkti, „olles nagu snellmanliku Bildung’i idee muusikalis-sümboliliseks representatsiooniks. Tulevane Sibelius oli juba siis nagu Paciuse teose pähklikoores” (lk 153). Kõnealuste teoste vahel näeb Tarasti isegi suuremat sugulust kui Sibeliuse „Kullervo” ja Kajanuse „Aino” lõpukoori vahel, seda viimast on muusikakirjanduses seni ikka rõhutatud. Eelöeldu omakorda lubab aga Tarastil tõusta aste kõrgemale üldistustasemele: „Ühtekokku ei ole siis ime, et Paciusest, sellest sakslasest sisserändajast, tuli soomlaste oma helilooja – ehkki siin on ka elav näide, kuidas kultuuris on kõik üleminekus ja mujalt laenatud. Ometigi olid need siirded Paciuse helikeelde tulnud nii märkamatult, et neid ei tohiks keegi pidada mingisuguseks koloniseerivaks aktiks. Tegu on juhtumiga, kui saatus juhatas ühiskonda ja keskkonda kunstniku, kelle kvaliteet ja temperament vastasid sellele, mida tema positsioonile jõudnud isikult oodati. Sellest sisemise ja välise õnnelikust kokkulangemisest, millest hegeliaanlik Moritz Hauptmanngi kõneles InSeinen ja Ausser-Seinen kategoorias, sündis nähtus Pacius, soome muusika isa” (lk 154).\nPaciuse muusika vähemalt 50 filmis\nTeades Paciuse positsiooni põhjanaabrite juures, ei mõju üllatusena fakt, et tema muusikat on kasutatud vähemalt 50 soome filmis, nagu selgub Susanna Välimäki artiklist „Fredrik Paciuse muusika soome filmides – isamaalisus ja ühiskonnakriitika”. Seejuures kuuluvad teosed või nende katkendid, mis filmides enim kõlavad, isamaaliste põhilaulude kategooriasse. Need on siis juba eespool jutuks olnud „Maamme” ja „Suomis sång” ning ka „Laps Suomen” ja „Sotilaspoika”. Välimäki ütleb nende laulude kohta, et „need on kollektiivse identiteedi märk, mis loovad sekundi murdosa vältel tugeva soomluse kujutluse” (lk 179). Tüüpilisim kasutusvõte on nende laulukatkendite „möödalibisemine”, mis toimib filmides soomluse tähistajana, peegeldades või siis kommenteerides soome kuvandit. See vaade võib Välimäki sõnutsi olla ühest küljest isamaaline või nukker, teisest aga irooniline või groteskne. Seejuures olevat just „Maamme” laulul eriline koht vastandlikeks tõlgitsusteks, kuna see on hümn ja seega kõikidest soome muusikalistest sümbolitest ametlikem. Samas lisab Välimäki, et hümn on oma ebaseaduslikkuse tõttu veel ekstra hea saak iroonilisele, paroodialikule ja karnevalilikule käsitlusele. Muusika on Välimäki sõnul mõjus vahend isamaalisuse tugevdamiseks, aga klišeelike tähenduste tõttu ka oivaline kriitika ja huumori objekt (lk 180). Ükskõik millises tähenduses Paciuse laule ja ka muud muusikat filmides ei kasutataks, elab see Välimäki tähelepanekul vilgast elu aktuaalsete ühiskondlike teadete alusena (lk 220).\nVõib-olla ma eksin, aga minu teada on Pacius Jean Sibeliuse järel teine soome helilooja, kelle teoste akadeemiline väljaandmine on käivitunud. Plaadistuste kõrval on see kindlasti üks jõulisemaid samme helilooja loomingu populariseerimisel, aga ka ehk olulisim märk tõestamaks Paciuse väljapaistvat asendit Soomes. Paciuse helitööde trükkitoimetamise töörühm on loodud Helsingi ülikooli muusikateaduse osakonna juurde esmase eesmärgiga saada valmis tema lavateoste tekstikriitilised väljaanded. Selle projektiga seonduvat on kirjeldatud Jani Kyllöneni ja Mikko Nisula artiklis „Fredrik Paciuse käsikirjade juures”. Nüüdseks peaksid olema ilmunud (siinkirjutaja ei ole kahjuks veel näinud) kirjastuse Fennica Gehrman trükitu ja ühte köitesse paigutatuna Paciuse ooperitele eelnenud kahe melodraama partituur: varasem „Die Weihe der Töne” (hiljem rootsistatud „Tonernas välde”) on kirjutatud noorelt surnud saksa luuletaja Carl Pfeifferi (1803–1831) samanimelisele luuletusele 1839. aastal ja hilisem „Tod im Tode” Wilhelm Hockeri (1811–1850) tekstile 1844. aastal.\nArtiklist selgub, et esimest melodraamat juhatas ainuüksi Pacius ise kaheksal korral (viimati esitati seda aastal 2009), aga teine jäi unustusse, hoolimata edukast esiettekandest autori juhatusel 10. märtsil 1844. aastal. Artikli autorite järgi plaanitses Pacius 1850ndatel veel kolmandagi melodraama kirjutamist, seekord Zacharias Topeliuse sõnadele pealkirjaga „Ynglingens Drömmar”, kuid sellest polevat alles noodimaterjali. Ja nüüd peaksid avaldamisjärge ootama Paciuse ooperid. Kas pole mitte tegemist põhjanaabrite järjekordse imetlusväärse ja suurejoonelise ettevõtmisega? Mis veel kõnealusesse raamatusse puutub, siis lisaks sisukatele artiklitele on seal rohkesti illustratiivset ja suurepärase kvaliteediga dokumentaalset materjali küll mitmesuguste fotode, helilooja käsikirjade, nooditrükiste, kavalehtede jms kujul, mis vaieldamatult tõstab selle soliidse väljaande väärtust veelgi. Lõpetan oma artikli küsimusega: kas Fredrik Pacius, kes on ikkagi meie hümni muusika autor, poleks väärt ka üht eestikeelset raamatut? Ja kui meie oma jõud jäävad selle kirjutamiseks väheseks, siis miks mitte minna tõlkimise teed, võtta aluseks näiteks siin nimetatud Tomi Mäkelä või Matti Vainio monograafia või veel mõni kolmas. Raamatuid, mille hulgast tõlkimiseks sobivat valida, näikse jätkuvat.\n1 Lappalaise sulest pärineb arvatavasti ka ainuke pikem eestikeelne käsitlus F. Paciusest. Vt Seija Lappalainen. Fredrik Pacius ja Richard Faltin – kaks sakslast Soome muusikaelu ehitamas. Tõlkinud Merike Vaitmaa. – Res Musica. Eesti Muusikateaduse Seltsi ja EM TA muusikateaduse osakonna aastaraamat 2009, nr 1, peatoimetaja Urve Lippus, lk 71–84.\n2 Kõnelemata „Maamme” laulust, mis meilgi J. V. Jannseni sõnadega hümni staatusesse tõusis, omas sellega ligilähedast populaarsust Eestis ka „Suomen laulu” („Kuule, kuidas hääli helab”) juba 1860. aastatest peale.\n3 Silja Geisler-Baum, Die Loreley in Finnland. Zur Entstehung, Aufführung und Rezeption der oper von Fredrik Pacius und Emanuel Geibel. – Schriften zur Musikwissenschaft 2004, Band 11. Are Edition, Mainz.\n4 Siinkohal on põhjust märkida, et nimetatud võtted on küllatki iseloomulikud ka eesti, iseäranis XX sajandi esimeste kümnendite koorimuusikale. Vt Maris Männik-Kirme, Sibelius and Estonian Choral Music: Features in Common. Sibelius Forum II. Proceedings from the Third International Jean Sibelius Conference Helsinki December 7-10, 2000. Edited by Matti Huttunen, Kari Kilpeläinen and Veijo Murtomäki. Sibelius Academy, Department of Composition and Music Theory, Helsingi 2003, lk 144–154.


Tartu kesklinnas avatakse Tartu Ülikooli Delta keskus (2020-01-28 08:24:30)\nTartu Ülikooli Delta keskus. Foto: Henry Narits\nKolmapäeval, 29. jaanuaril kell 12 avatakse Tartu Ülikooli Delta keskus, mis on põhjamaade üks moodsamaid digitehnoloogilise, analüütilise ja majandusmõtte kandjaid. Delta keskus koosneb õppe-ja teadushoonest ning ettevõtlusmajast ning koondab enam kui 3000 üliõpilast, õppejõudu, teadlast ning ettevõtete arendustöötajat.\nDelta keskuse avamisega saab uue hingamise nii ülikooli õppe- ja teadustöö kui ka kogu Tartu ettevõtluskeskkond. "Hoonena on Delta keskus juba praegu Tartu üks maamärke. Sisu poolest saab sellest kahtlemata uuenduslike ideede keskpunkt, kus Eesti majandus viiakse teaduspõhiselt uuele arengutasemele," märkis Tartu Ülikooli rektor professor Toomas Asser. Ta lisas, et ka loodavas pikaajalises Eesti arengustrateegias on targa ettevõtluse kasvu esimeseks eelduseks seatud teadus- ja arendustegevus ning Eesti ettevõtlusele oluliste teadussuundade arendamine.\n"Just Delta keskusse on koondunud parim teadmine, et ettevõtted saaksid ülikooli toel pidada sammu kiirete tehnoloogiliste uuendustega ja et neile oleks tagatud ka vajalik tööjõu järelkasv," rääkis Toomas Asser. "Keskuse ehitamise ajal on meieni jõudnud selge signaal, et üliõpilaste, teadlaste ja ettevõtjate sedalaadi koostöövorm on ettevõtjatele meelepärane ning Tartus oleks vajadus veel vähemalt ühe IT-ärikeskuse järele, mis paikneb ülikooli vahetus läheduses."\nArvutiteaduste instituudi juhataja Jaak Vilo sõnul tekib Delta keskusse infotehnoloogia, majanduse, matemaatika, statistika, arvutitehnika erialade ning eri tüüpi ettevõtete ainulaadne koostöökeskkond õppe- ja teadustöö ning arendus- ja innovatsiooniprojektide elluviimiseks. "Just sellise pädevusega inimesed täidavad väga olulist rolli ettevõtete ja riigi arendamisel," kommenteeris Vilo. Tema sõnul on oluline ka see, et arvutiteaduste instituut saab nüüd taas töötada ühes majas ja ühel korrusel.\nTartu Ülikooliga koostöös ja Delta maja avamisega samal ajal toimub Tartus 29.-31. jaanuarini Balti riikide suurim ärifestival Startup Day, mis toob ülikooli spordihoonesse kokku üle 120 maailmatasemel esineja ja ligikaudu 4000 osalejat. 30. jaanuari õhtul peetakse Delta keskuse parklas Startup Day parklapidu.


Soomes avastati suurim kogus ecstasy-t, asjaga seotud Leedu mees - eestinen\nSoomes avastati suurim kogus ecstasy-t, asjaga seotud Leedu mees\nPäijät-Häme kohus vangistas 15. veebruaril 2019. aastal Häme politseijaoskonna taotluse alusel ligi 30-aastase Lahti mehe, keda kahtlustatakse ulatuslikus narkokuriteos ja ta viibib jätkuvalt vahi all.\nSama asjaga seoses vangistati politsei info kohaselt ka ligi 35-aastane Lahti mees, kes vabastati vahi alt, aga talle on seatud kodust lahkumise piirang. Tolli taotluse alusel vangistati 15. veebruaril 2019. aastal ka üks Leedu mees, kes viibib vahi all.\nEnne ecstasy konfiskeerimist ja meeste kinnivõtmist tegid Häme politsei ja toll koostööd alates 2016. aastast, mil toll konfiskeeris Hollolas 3 kilo koakiini. Koostöö abil on suudetud paljastada terve narkokett, millega seoses on mõistetud mitmeid vanglakaristusi. Eeluurimise ja koostöö kaudu suudeti korraldada Lahtis 11. veebruaril haarang ja saadi kätte Soome seni suurim ecstasy kogus.\nRahvusvahelise info põhjal oli 11. veebruaril alust kahtlustada, et üks rahvusvaheline tegija on Soomes ja minemas Lahtisse. Käivitati ulatuslik kontroll, milleks saadi abi Keskkriminaalpolitseilt. Õhtul märgati Lahtis arvatavat tegijat ehk Leedu numbrimärgiga kaubikut Fiat Ducato numbrimärgiga KTE957, mida jälitati kuni Marrasjärvi äärse parklani. Ducato jäi parklasse ja veidi aega hiljem sõitis selle juurde Soome numbrimärgiga Ford Focus. Ducatost tõsteti kaup Focusesse. Pärast seda jälitati nii Ducatot kui Focust.\nFocus lahkus parklast ja sõitis ühe korrusmaja hoovi. Juht läks autost maja trepikotta, aga tuli siis tagasi auto juurde. Siis tuli kohale teine isik. Koos kandsid need kaks meest pappkaste Focusest ühte korrusmaja korterisse.\nPärast seda lahkusid mehed korterist eri aegadel ja nad võeti selle käigus kinni kahtlustatuna narkokuriteos. Pärast seda tehti korteris läbiotsimine. Korterist võeti ära viis pappkasti, milles oli kokku 151 390 ecstasy tabletti, 1095 Subutexi 8 mg tabletti ja 211,7 grammi amfetamiini. Kõigi nende kolme aine kogus ületab juba eraldiseisvana narkokuriteoks vajaliku koguse. Lisaks olid korteris riietekapis t-särk ja kaks mütsi, millel olid Bad Unioni embleemid.\nTegutsemisstiili, rekvisiitide ja kontaktide alusel võib ligi 30-aastast Lahti meest kahtlustada koostöö tegemises United Brotherhoodi kuritegeliku grupeeringuga Bad Union. Teisel vangistatud Lahti mehel oli asjas väiksem roll. Tolli poolt vangistatud isikut kahtlustatakse kuulumises Leedu narkoainete vahendusorganisatsiooni.\n16. jaanuar 2022, 12:24


TÜ vabade kunstide professor Valdur Mikita alustab sellel nädalal loenguid - Tartu Postimees\nTÜ vabade kunstide professor Valdur Mikita alustab sellel nädalal loenguid\nSelleks õppeaastaks Tartu ülikooli vabade kunstide professoriks valitud Valdur Mikita alustab oma loengukursusust kolmapäeval, 21. septembril Jakobi 2 ringauditooriumis avaloengul «Hälin ja raev lingvistilises metsas», kus ta kõneleb loovast kaosest kui ühest Eesti identiteeti kujundavast elemendist.\nMikita peab loenguid 21. septembril, 5. oktoobril, 19. oktoobril, 2. novembril, 16. novembril, 30. novembril ja 14. detsembril kell 16.15–18. Loengukavadega saba täpsemalt tutvuda TÜ kultuuriteaduste ja kunstide instituudi kodulehel.\nMikita loengukursusel on vaatluse all näiteks maagiline elutunne, metsarahva müüt, isiklikud pühapaigad, panteistlik looduskogemus, intuitiivne usuelu, maastikupõhised mõtlusvormid, maagiline sõna, eesti märk, kognitiivne perifeeria, mitmiktaju, pärismaised meeleseisundid, müüti loov rahvusbiograafia ja palju muudki – näiteks armastus seente vastu.\nLoenguid on kuulama oodatud kõik huvilised ülikoolist ja väljastpoolt.


Klassi blogi pidamine aitab õpetaja aega säästa - Haridus - Tallinn City\nKlassi blogi pidamine aitab õpetaja aega säästa\n21. september 2009 19:28\nVanalinna hariduskolleegiumi õpetaja Tuuli Koitjärv. | FOTO: Mihkel Maripuu\nTiigrihüpe on andnud lapsevanematele võimaluse oma võsukeste kooliskäimisel üsna lähedalt silm peal hoida - mitmedki aktiivsed õpetajad peavad omal initsiatiivil klassi ajaveebi, kuhu panevad kirjeldusi, pilte ja videoid laste tegemistest tundides.\nKui mõne klassi ajaveeb täidab peamiselt stendi funktsiooni, edastades eelteateid ja soovitusi, siis teiste puhul näeb õpetaja enam vaeva, riputades üles klassitegevustest tehtud pilte-videoid ning väikesi kirjeldusi.\nNäiteks Kolga keskkooli teise klassi ajaveebi sissekanneteks on enamasti teated ja soovitused, kirja on pandud ka tunniplaan, sünnipäevad. Lapsesuu rubriigist leiab mõned laste muhedad väljaütlemised.\nPärnu Vanalinna põhikooli neljanda klassi õpetaja Kadi kutsus aga juba ka õpilasi oma tegemistest kirjatükke saatma, et need ühiseks lugemiseks internetti panna.\nVideod ja helilõigud\nÜks mitmekesisematest ajaveebidest on Vanalinna Hariduskolleegiumi esimese klassi juhatajal Tuuli Koitjärvel. Sealt leiab lühikirjeldusi ja pilte-videoid söögivahetunnist, raamatukogus käimisest, muusikatunnis õpitud laulukesest, näitemängust ja teistest ainetundidest. Laste jaoks on ka nuputamisülesandeid, pilte laste tehtud töödest ja palju muud.\nTuuli Koitjärv ütles, et peab oma klassi blogi juba viiendat aastat. «Kuna ma teen ise arvutikoolitusi ka, siis tekkis sellise lahenduse vastu huvi, sest usun, et see annab koolielule palju võimalusi juurde,» sõnas õpetaja.\nArvutihuvilisena püüab ta ajaveebis kasutada võimalikult erinevaid keskkondi: panna tekstide illustreerimiseks fotosid, videoid. «Eelkõige suurendab see kooli ja kodu vahelist suhtlust,» sõnas Koitjärv blogi pidamise eesmärgi kohta.\nÜhe lapsevanema sõnul on õpetaja peetav ajaveeb tema jaoks hea infoallikas. «Alguses oli mul lihtsalt huvitav jälgida, mis nad üldse tundides teevad, sest poja kommentaar on alati «hästi» ja ei midagi enamat,» märkis naine. «Nüüd juba on tulnud blogisse ka ülesandeid, arendavaid mänge - neid vaatab laps ise ka. Filme tundidest meeldib muidugi pojale endale ka vaadata.»\nSamuti hoiavad klassi ajaveebi kaudu oma lapselapse või sugulase tegemistega end kursis ka Eesti teises otsas või suisa välismaal elavad sugulased.\nKoitjärve sõnul on talle antud tagasiside väga positiivne ega piirdu vaid vanemate kiidusõnadega. Väga agaralt vaatavad teiste klasside blogisid ka õpetajad. «Sel teel õpitakse üksteiselt. Koolitusel üks õpetaja ütles mulle, et iga päev vaatab mu blogi ja hoiab end kursis sellega, mis me teinud oleme ja kui kaugel õppetööga oleme.»\n«Väga oluliseks pean ka võimalust ajaveebi kaudu lapsi tunnustada. Tunnis kiituste kirjutamine võtab väga palju aega, aga ajaveebi kaudu saab alati rohkematele õpilastele tunnustust jagada,» märkis Koitjärv.\nHoiab aega kokku\nKoitjärve sõnul ei võta blogi pidamine ülemäära palju aega, sest päris iga päev ta uusi sissekandeid ei teegi. Läheb keskmiselt paar tundi nädalas, arvas ta. Aastatega on tulnud ka vilumus. «Kui teen ka ise õppevahendeid, mida sinna üles panen, et lapsed saaksid internetis õppemänge mängida, siis see võtab muidugi kauem aega,» lisas ta.\nTa ei pidanud seda sugugi asjatuks ajakuluks. «See aitab teistpidi mu tööle kaasa ja hoiab aega kokku - ma ei pea nii palju kirjutama e-kirju ja ükshaaval vestlema vanematega, nemad saavad veebi kaudu rohkem infot,» leidis Koitjärv.\nIdeid teistelt õpetajatelt\nTema sõnul oleneb ajaveebi mitmekülgsus palju õpetajast - millised on tema oskused, huvi ja aeg.\nPeale algklasside klassijuhatajate peavad blogisid ka mitmed aineõpetajad, kes panevad üles näiteks laste töid, märgivad ülesanded. Näiteks võib leida kunstiõpetajate kauneid ajaveebe.\n«Käin läbi Eestis arvutiõppe koolitajatega ja nendega saame üksteiselt häid ideid. Mina sain ise idee ühelt Pärnu õpetajalt, kui ma ise Pärnu vanalinna koolis olin - seal nakatasin mõttega teisigi, nii et nüüd on seal kõigil algklasside õpetajatel oma ajaveebid,» rääkis Koitjärv.\nNäiteid klassi ajaveebide sissekannetest:\n* Kahes kunsti ja käsitöö tunnis valmistasime telefonikataloogidest siile. Enamasti tehti tööd paarides, sest terve kataloogi voltimine nõudis päris palju püsivust ja täpsust. Voltimine meeldis aga kõigile niivõrd, et kõik hakkasid oma siile tõsiselt armastama. Kui kunsti tunnis hakkasime siile värvima ja neile seenekoormat selga voolima, siis hakkasid kõik siilid tõeliselt elama. /Pärnu vanalinna põhikooli õpetaja Tiiu klassi ajaveeb/\n* 9. septembri tööõpetuse tunnis tegime pilti värvilistest paberitest. Teemaks oli puuviljavaagen. Pilt on tehtud rebimistehnikas. Üllatus oli suur, kui selgus, et mõnele õpilasele on rebimistehnika väga keeruline. Kuid lõpuks valmisid siiski kenad pildid. /Ristiku põhikooli teise klassi ajaveeb/\n* Tegime tutvust oma uue õpiku ja töövihikuga ning arvutasime peast. Inglise keele tund oli eriti oodatud- uus õppeaine ja veel võõras keeles. Tegime tutvust Inglismaaga, leidsime palju sõnu, mis on eesti keelega päris sarnased. Lisaks teati palju inglise keelseid sõnu varasemast ajast. Eesti keele tunnis tegime vestlusringi sõna otseses mõttes. Istusime klassi ringi maha ja rääkisime-kuulasime oma suvemälestustest. Oli tore kuulda, et palju reisiti ringi meie kaunil Eestimaal, lisaks käidi Soomes ja Türgis. /Vastseliina gümnaasiumi III klassi ajaveeb/\n* Alguses pigistan veel silma selle koha pealt kinni, kui midagi koju ununeb või tegemata jääb, aga loodan, et neljandas klassis ei pea enam isa-ema kellegi koolikotti kokku panema või koduste tööde lahendamisel pidevalt juures istuma. /Pärnu vanalinna põhikooli õpetaja Kadi klassi ajaveeb/\n* Tänaseks eesti keele tunniks said lapsed ülesandeks uurida emade käest, milliseid mänge nemad vahetundides mängisid. Taisi Susanna ema mängis koolis keksu, peitust, "Kapsapead", "Tibu-tibu ära näita". Taimari emale meeldis vabal ajal sigadega ratsutada. Marianne ema mängis vahetundides kulli, vanaema aga pajatas, et siis kui tema koolis käis, pidid lapsed vahetunniruumis ringiratast käima. Kui keegi midagi muud tegema hakkas, sai ta korrapidaja käest tutistada. /Konguta kooli kolmanda klassi ajaveeb/\n* Täna käisime Maanteemuuseumis liikluspäeval. Lapsed said soovi korral testida turvavöö vajalikkust, valmistada ise endale helkur, käisid nn helkurjahil, mille võitis 1.klassi tüdrukute võistkond. Lõpetuseks oli hästi huvitav vestlus-loeng liikluses valitsevate ohtude kohta. /Põlva keskkooli II klassi ajaveeb/\n* Ühel hommikul poetas Greete õpetaja lauale 2 pirakat kastanit. Nädala lõpuks olid need oma koored purustanud ja välja tuli 3 pruuni ja läikivat kastanimuna. Pikapäevarühmas valmisid neist ja Raidi omadest vahvad loomad ning vurrid. Eesti keele tundides tegelesime palju liitsõnadega. Kõige kaunima kirjaga vihik oli Joonasel. /Ebe klassi ajaveeb/


Väikeettevõtete Bloggeri abistamine keerulise aja jooksul | Müük ja turundus - 2019\nVäikeettevõtete Bloggeri abistamine keerulise aja jooksul\nAvaldatud: Müük ja turundus • Vaatamisi: 27195\nMa olen täna mees missioonil. Nagu te teate, olen ma äriblogi konsultant. Esimene blogi, mille ma välja töötasin, oli juveliir oma kodulinnas tupelo, mississippi, way-fili ehtekunstniku patti thompsoni juures. Patti on asjatundlik juveliir- ja ehtekunstnik ning suurepärane kirjanik. Ta oli blogitud ja mõistis lubada mul oma blogi kujundada. 1. Novembril, just puhkuse müügihooaja alguses (juveliiride jaoks oluline aeg), tuli tema poe tulekahju ja sõna otseses mõttes roogitud. Võid ainult ette kujutada\nMa olen täna mees missioonil. Nagu te teate, olen ma äriblogi konsultant. Esimene blogi, mille ma välja töötasin, oli juveliir oma kodulinnas Tupelo, Mississippi, Way-fili ehtekunstniku Patti Thompsoni juures. Patti on asjatundlik juveliir- ja ehtekunstnik ning suurepärane kirjanik. Ta oli blogitud ja mõistis lubada mul oma blogi kujundada.\n1. novembril, just puhkuse müügihooaja alguses (juveliiride jaoks oluline aeg), tuli tema poe tulekahju ja sõna otseses mõttes roogitud. Võid ainult ette kujutada, kuidas ta ja tema abikaasa Stephen on hävitanud. Poe, mida ta on aastaid omandanud, on tema elus, nüüd põlenud maapinnale.\nKuid Patti ja Stephen on julged inimesed. Nad on teinud halva olukorra parimad ja avatakse ajutises kohas - ruumis kõrvalasuvas hoones, mis kuulub rehvipoe! Tegelikult, enne kui Patti kolis, oli ta rehvide hoiuruum. Rehvipoe omanik veetis rehvid siiralt teise kohta ja tegi ruumi Patti ja Steve jaoks. Nad on viimase paari nädala jooksul töötanud kaua ja kõvasti, et muuta see esinduslikuks ja nüüd taasavatud.\nSiin on kicker - Patti blogib kogu lugu! Tegelikult rääkis ta päevast tulekahju pärast oma blogis rääkimist ja hoiab lugejaid ajakohasena kroonides ümberehitamise protsessi läbi blogi DiamondDivaOnline. Minu jaoks kujutab see endast mitte ainult ühte olulist teed, kuidas blogisid tõhusalt kasutada sidevahendina, vaid esindab ka kõige kõrgemaid ideaale, mida me blogijad soovivad, läbipaistvust, ausust ja autentsust.\nMul on teile kahekordne taotlus. Esiteks aitab Patti oma lugu rääkida. Kui olete väikeettevõtte omanik blogiga, lubage mul paluda teil kirjutada selle sündmuse kohta postitus ja lingi sellele. Teiseks, kui ehteid ostetakse oma radaril jõulukinkina, kaaluge ostmist Patti'ga. Lihtsalt mõtle, kui imeline oleks, kui inimesed üle kogu riigi oleksid tellinud. Ta juhib eBay kauplust ja saate tellimuse esitamiseks temaga otse ühendust võtta.\nPatti on kogu sündmuse vältel säilitanud imelise huumorimeelega. Ta ütleb, et see annab uue tähenduse fraasile "tulekahju müük". Ta on ikkagi südamelähedane inimene ja tunnistab, et traagiline sündmus on vaid tugevdanud tema usku.\nMa olen võlgu Patti ja Steve'iga. Mitte ainult ei olnud nende esimene blogi, mille ma välja töötasin (ma võin mainida, et nad on sellest ajast peale blogi välja töötanud ja läinud põhilise disainiga.) Ma ei pruugi täna olla äritegevuses, kui see ei oleks nende abistamiseks ja julgustamiseks. See on vaid üks väike viis, kuidas ma saan oma headuse tagasi maksta.\nSee on hooaja andmiseks, seega panustage blogi postitusse „Diamond Diva” ja tehke ka temaga vähe äri! Te tunnete ennast paremini, kui olete seda teinud, ja aidake neil oma äri oma protsessis ümber ehitada. Sa ei tea kunagi, millal võib olla, et vajate abi maanteel. Millal ja kui aeg saabub, siis ma tean, et sa võid loota, et Patti on seal. Meie väikeettevõtete blogijad peavad koos teadma.\nHoidke oma klientidega rääkimist\nKuidas saada Blogosphere'ist märku\nTeie maksumäärad maksavad SBA eest YouTube'i videote tootmiseks ja postitamiseks\nKuiv triibud keegi?\nRasv, suhkur ja sool võivad tõestada Bittersweet'i restoranidele\nLootus täidab õhku - presidendi huultest teie ettevõttesse -\nMäärake oma väikeettevõttes oma sihtturg või riskihäired\nKuidas „raamida” oma kliendi kokkupõrkeid ja suurendada müüki\nKas brändimine on sama kui reklaam ja reklaam?\nUuri välja, keda sa tead, mida saate oma prospekti tutvustada: PeopleMap.com


Mihkel Mutt: filmi «Matrix» stsenaarium on hoiatus, kuid selle realiseerumist on tõeliselt raske uskuda - Arvamus\nMihkel Mutt: filmi «Matrix» stsenaarium on hoiatus, kuid selle realiseerumist on tõeliselt raske uskuda\n22. märts 2018, 18:59\nKui inimene suudab veidi teistmoodi mõelda, siis pole ohtu ei masinates ega keskkonnareostuses ega mitte milleski, kommenteeris kirjanik Mihkel Mutt Postimehe arvamusliidrite lõunal.\nKas tulevik on masinate või inimeste päralt?\nMõlemal on võimalus?\nMitte ainult võimalus, vaid üks täiendab teist. Ei ole võimalik ette kujutada vaid masinate maailma. Filmi «Matrix» stsenaarium on hoiatus. Kuid selle realiseerumist on tõeliselt raske uskuda.\nAga mis saab tulevikus inimestest, kes praegu keeravad rooli või teevad mõnda muud tööd, millega masin saab sama hästi või paremini hakkama?\nMitte keegi ei keela neil inimestel rooli kusagil mujal keerata. Neid seaduseid vaevalt tuleb, mis keelaksid inimesel autojuhtimise sootuks ära. Neil jääb võib-olla rohkem vaba aega ja võivad seda rooli keerata kui palju tahavad.\nAga kellegi jaoks on see ainus, mis nad oskavad, ning nende töö.\nKellegi jaoks on see töö. Küsimus pole selles, et masinad inimeste töö ära võtavad, vaid selles, et inimesel ei ole loomupärast vajadust tööd teha. Inimesel on vaja tööd teha, selleks et teenida elatist. Küsimus on selles, kuidas ühiskondlikku rikkust ümber jagada, et kõigile jätkuks. Selles on põhiline küsimus. Inimene ei pea tööd tegema. Tööd on suurema osa ajaloost peetud ebatarvilikuks nuhtluseks. Ja kõik, kes on võinud endale seda lubada, on sellest pagenud. Töö on häda. See on inimest ahistav asi. See töö, mida tehakse päevatööna. See töö, mis on mõtestatud ja pakub rõõmu on hoopis teine asi. See pole see, mida nimetame leivateenimiseks. Töö on see, mida tehakse kaheksa tundi päevas konveieri taga.\nTöö on häda. See on inimest ahistav asi. See töö, mida tehakse päevatööna.\nÜhe sõnaga: põhiline küsimus on, kuidas ümber jagada – teha nii, et kõigil oleks elatusmiinimum, kõht täis ja peavari. Kes siis rooli keerab, keeraku kui tahab.\nKas tehisintellekti kasutuselevõtt ainult ei süvenda ebavõrdsust, sest kes kontrollivad neid, saavad rikkamaks, aga kelle oskused rooli keeramisega piirduvad jäävad vaid vaesemaks?\nJah. Aga kes on selles süüdi? Kas masinad? Ei – nii kaua, kui need tõepoolest ei juhi meid. Süüdi on inimene. Siit jõuan välja oma vana moraalini. Kõik tegelik muutumine ja inimkonna pääsemine saab olla vaid inimeses endas. Kui inimene suudab veidi teistmoodi mõelda, siis pole ohtu ei masinates ega keskkonnareostuses ega mitte milleski. Aga kui inimene jääb samasuguseks, nagu ta praegu on ja teda kannustab ainult edevus, kadedus, auahnus ja teistega mitte arvestamine, nii kaua ei ole lootust eriti palju.


Põhjused, mis pärast su kuu südant süttivad - Valu\nRind hakkab arenema tänu puberteedieas östrogeeni taseme tõusule. Mõned naised kogevad menstruaaltsükli ajal rinnanäärme käärimisel mitmesuguste hormoonide mõju, mis võib põhjustada valu või ebamugavustunnet. Kuigi igapäevased piimanäärmed tavaliselt ei häiri, kuid nüüd kaebused selle kohta, et rind sünnib pärast igat kuud, pole see mingil juhul haruldus.\nRindkerevalu või mastalgia on tavaline haigus naiste seas. Paljude allikate järgi kannatavad nad 50-70 protsenti naistest. Sagedused on tavaliselt tsüklilised või mittetsüklilised.\nTsüklilised valud on seotud menstruaaltsükli ajal, mittetsüklilised valud seda ei tee. Menstruaaltsükli ajal esinev valu kaldub menstruatsiooni ajal või pärast seda vähenema.\nMittsüklilisel valu võib olla mitmeid põhjuseid, sealhulgas trauma rinnale. Mõnikord võivad nad tuleneda ümbritsevatest lihastest või kudedest, mitte nääre ise. Mittsüklilised valud on vähem levinud kui tsüklilised valud ja põhjus on palju raskem kindlaks määrata.\nMastalgia võib olla erineva intensiivsusega, alates tugevast valu kuni nõrga surineni. Mõnedel naistel võib olla piimanäärmete valulikkus või nende rinnad võivad tunda valatud ja paistes.\nRind kahjustab kohe pärast menstruatsiooni - tavaline sümptom. Selle põhjuseks võivad olla erinevad tegurid. Tsüstilise fibroosiga seotud mastopatiast tingitud pitsid rinnus võivad põhjustada piimanäärmete valulikkust. Ülitundlikkushormoonid võivad põhjustada ka valu või ebamugavustunnet. Emotsionaalne stress võib hormooni mõjutada, sõltumata tsükliajast.\nLisaks östrogeeni ja progesterooni hormoonidele võib prolaktiini ebanormaalne tase olla põhjuseks, miks rinnus süveneb pärast menstruatsiooni. Kui üks rinnaga teeb tavaliselt rohkem haiget kui teine, siis hormoonid ei ole selle seisundi peamine põhjus, kuid nad võivad suhelda teiste teguritega.\nSelleks, et määrata, kas menstruaaltsükli jooksul on hormonaalsed muutused hormoonsete muutuste tagajärjel tekkinud valu rinnus, peate pidama ajakirja, mis näitab, kui teil kogu kuu jooksul valitseb valu. Mõne kuu pärast võib pilt muutuda selgeks.\nToitumine ja ravimid\nErinevad tegurid põhjustavad asjaolu, et rind sünnib pärast menstruatsiooni. Halvenemine tekib pärast teatud toodete tarbimist ja teatud ravimite tarbimist. Need on:\nKofeiin ja metüülksantiini derivaadid, mis on teada oma vasodilatumava toime tõttu. Selle tulemusena laienevad veresooned, piimanäärmete varustamine verega, mis põhjustab rindade valu ja turset pärast menstruatsiooni.\nSuure soolasisaldusega toidud põhjustavad ka oma vett säilivate omaduste tõttu valu rinnus. Kõik see võib põhjustada menstruatsiooni ajal valu ja rindkere ja kõht.\nRasvane toit. Hiljutised uuringud on näidanud, et loomarasv võib samuti kaasa aidata asjaolule, et naised esitavad kaebusi, et nende rinnad on pärast menstruatsiooni paistes ja kannatanud. Kuigi täpne põhjus on endiselt ebaselge, usuvad mõned, et see on tingitud surnud loomade hormoonidest.\nPiimatooted. Võib eeldada, et mõned naised võivad olla teatud piimatoodete teatud komponentide suhtes allergilised.\nHAR ja rasestumisvastased tabletid. Hormoonasendusravi ei saa täielikult täita hormoonide puudust vastavalt sellele, mida naine tõesti vajab. Mõned pillid sisaldavad toidulisandeid, mis võivad pärast menstruatsiooni põhjustada valu rindkeres.\nHormonaalsed muutused on tavalised, eriti eel- ja menopausieelsetel naistel. Sel ajal muutub östrogeeni ja progesterooni sisaldus tasakaalustamatuks.\nStress. Nagu enamik haigusi, on stressi ebasoodne tegur, mis võib põhjustada mitmeid süsteemseid muutusi.\nKuigi piimanäärmed ei ole punased, soe, pehme puudutusega, ei ole imemise nibusid ja tihendeid, rindkerevalu pärast menstruatsiooni ei tohiks olla raske ärevuse põhjus.\nFüüsiline tegevus ja riided\nFüüsilises koormuses, eriti kui naine külastab jõusaali või kannab pidevalt oma kehakaalu, võib esineda suurenenud lihaspingeid. Ka see võib olla põhjuseks, et rind (ja mao) süveneb pärast menstruatsiooni.\nValesti valitud aluspesu võib teie rinnal olla üsna tõsine tagajärg. Kui teie rinnahoidja surub piimanäärmeid liiga või tass on liiga väike, võivad luud survet rinnale suruda. Ja kõik see päeva jooksul võib põhjustada piimanäärmete valulikkust.\nKui rind sünnib pärast menstruatsiooni, siis ei ole see sümptom tavaliselt seotud rinnavähiga. Fibriküstilise mastopaatia diagnoosimine ei tähenda, et naisel on suur vähktõbe. Kui rind sünnib kohe pärast menstruatsiooni ja ainult ühes piirkonnas, on vaja konsulteerida arstiga.\nRavi varieerub sõltuvalt sellest, kas valu rinnus on tsükliline või mitte tsükliline. Enne ravi peab arst võtma arvesse patsiendi vanust, haiguslugu ja valu taset.\nTsüklilise valu ravi hõlmab järgmist:\nkeeldumine või kofeiini tarbimise vähendamine;\nE-vitamiin ja kaltsiumi preparaadid;\nöstrogeeni blokaatorite, nagu "tamoksifeen" kasutamine;\nkandke rinda 24 tundi ööpäevas.\nEt määrata mitte-tsüklilise valu õige ravi rinnus, tehakse füüsiline uuring ja määratakse rinnanäärmete mammograafia või ultraheli. Kui tuvastatakse tsüstiliselt muutunud rinnad, võib mammoloog teha punktsioonibiopsiat (uuritava koe väikese proovi eemaldamiseks sisestatakse tsüstiõõnde õhuke nõel). Anesteetikume võib soovitada.\nMiks nad ei tule kord kuus?


Rahumägi: Eesti inimene jälitamist kartma ei pea - Delfi\nRahumägi: Eesti inimene jälitamist kartma ei pea\nEesti inimestel pole põhjust rahvusvaheliste telefonikõnede või internetivestluste järgimist karta, kui nad just ei plaani terroristidega tehingud teha või pole seotud organiseeritud kuritegevusega, kinnitas julgeolekuekspert ja riigikogu Reformierakonna fraktsiooni liige Jaanus Rahumägi.\nRootsis diskussiooni tekitanud seadus, mis annab sõjaväeluurele õiguse jälgida riigipiiri ületavaid telefonivestlusi ja e-kirju, tavaeestlaste eraelu puutumatust ei ohusta, sest jälgimisel keskendutakse olulistele teemadele, nagu näiteks terrorism ja organiseeritud kuritegevus, selgitas Rahumägi Kuku raadio hommikuprogrammile “Ärataja”.\nRahumägi kommenteeris lühidalt ka hiljuti kohaliku pealtkuulamisskandaali tekitanud AS GoBus ärimeeste omavahelist vestlust, tema hinnangul võis pikantne lugu kohtutoimiku materjalidest meediasse lekkida ärimeeste lähikonnast, sest toimikuga tutvub kümneid inimesi. “Riik pealtkuulamismaterjale ei lekita,” kinnitas poliitik.\nRahumägi sõnul on pealtkuulamine Eestis nii juriidiliselt kui ka tehniliselt äärmiselt keerukas protseduur, mida võetakse ette vaid vähestel juhtudel. “Mingit üldist logifailide loomist, kõnede salvestamist või registreerimist ei toimu, välja arvatud juhtudel, kui kohus on andnud loa kõnesid pealt kuulata,” ütles Rahumägi.


Selgus, kas UV-kiirgus hävitab pindadelt Covid-19 osakesed - Kliinik.ee\nSelgus, kas UV-kiirgus hävitab pindadelt Covid-19 osakesed\nTeadlased uurisid, kas UV-kiirgusega on võimalik hävitada koroonaviiruse osakesi lisaks erinevatele pindadele ka õhust ja veest, vahendab Neuroscience News.\nTeadlaste sõnul on ultraviolettkiirgus võimalik viis puhastada haigla ruume ja meditsiinitöötajate varustust. Selleks vajalik tehnoloogia on kasutusel juba pikalt ning aprilli alguses teatas firma SSLEEC (Solid State Lighting & Energy Electronics Center), et nende tehnoloogiaga on võimalik 30 sekundiga hävitada 99 protsenti koroonaviiruse osakestest.\nOluline on pidada silmas, et UV-A ja UV-B kiirgused, mis tulevad päikeselt, erinevad desinfitseerimiseks kasutatavast UV-C kiirgusest, millega on võimalik puhastada õhku ja vett mikroobidest. Teadlaste sõnul võib UV-C kiirgus osutuda tõhusaks viisiks koroonaviiruse leviku tõkestamiseks.\nTeadlased on leidnud tõhusama viisi UV-C kiirgusega LED-lampide valmistamiseks. Seni kasutatava safiiri substraadi asemel võeti kasutusele silikoon-karbiidi (SiC) substraat, mis on kulutõhusam ning võimsam viis seesuguse tehnoloogia valmistamiseks. Osalt on selle põhjuseks see, et kasutatavate materjalide struktuur on sarnasem ning tänu sellele on materjali kogu kvaliteet kõrgem.\nUV-C kiirgus on sobiv variant desinfitseerimiseks, kuid see on inimese nahale ohtlik. Seetõttu kasutatakse kiirgust ruumides, kus ei ole puhastamise hetkel inimesi. Maailma Terviseorganisatsioon hoiatab, et ka lühiajaline kokkupuude kiirgusega võib põhjustada tõsiseid põletusi ning kahjustada silmi.


Tallinnas saab 5G teenuseid kasutada juba kahe aasta pärast - Uudised - Tehnika\nTallinnas saab 5G teenuseid kasutada juba kahe aasta pärast\n14. oktoober 2016, 9:16\nRootsi telekomifirma Telia plaanib koostöös võrguseadmete tootjaga Ericsson hakata juba kahe aasta pärast Tallinnas ja Stockholmis 5G teenuseid pakkuma.\nEile viisid Telia ja Ericsson Rootsis Kistas läbi Euroopa esimesed välistingimustes 5G tehnoloogia katsed, mis tehti 15 GHz sagedusel ja 800 MHz sagedusribal. Interneti tippkiiruseks saadi 15 Gbit kasutaja kohta ja latentsuseks 3 millisekundit. See on enam kui 40 korda kiirem kui 4G võrgus täna saavutatavatest tippkiirustest.\nTelia Eesti kõneisik Raigo Neudorf tunnistas Postimehele, et hetkel veel ei ole selge, kuidas täpsemalt kahe aasta pärast 5G tehnoloogiat Tallinnas pakkuma hakatakse.\n«Seda on veel vara öelda. Tegu pole siis veel loomulikult tervet linna või riiki katva võrguga. Küll on plaanis näidata, millised on 5G võimalikud lahendused ja kasutusvaldkonnad ning millised on võrgu- ja kliendiseadmed.»\nSamuti ei ole veel teada uue tehnoloogia tarbeks tehtavate investeeringute suurusjärk.\n«Eeldatavasti saab linnades olema väga palju väikseid ja «nähtamatuid» tugijaamu, mis tagavad 5G võrgu toimimise,» kirjeldas Neudorf operaatori tulevikuplaane.\nUue põlvkonna võrk hakkab toimima ilmselt sagedusel 700 MHz, mille riik plaanib mullu avalikustatud plaanide kohaselt kasutusele võtta juba järgmise aasta juulis.\n«700MHz sagedusala kasutusele võtmine on kiire andmeside leviku seisukohast oluline samm eeskätt just maapiirkondades, kuna hea leviomaduse tõttu suudab see laineala hästi katta hajaasustusega alasid,» selgitas Neudorf, lisades, et 5G pakutavad võimalused erinevad tänasest 4G võimalustest märkimisväärselt, seda eeskätt edastatavate andmesidekiiruste näol.\n«Viimased aastad on väga selgelt näidanud just videomahtude tohutut suurenemist internetis. See trend jätkub ning 5G peaks tagama muuhulgas selle, et edastada mobiilsidevõrgus veelgi suuremaid ja kvaliteetsemaid videostriime, mis toovad kasutajani näiteks 360-kraadised ja 4K formaadis videod.»\n5G võrgu puhul üks ootusi seotud ka võimalikult väikese hilistumise ehk latentsusega, mis võimaldab realiseerida näiteks isesõitvaid autosid, kaugjuhtimist, kaugmeditsiini ning muid teenuseid.\n«On tähtis, et üle võrgu edastatav info, käsklused jne jõuaks masinatesse momentaalselt, mitte mõningase hilinemisega. Kuna lähiaastatel prognoositakse, et IoT raames ühendatakse maailmas võrku miljardeid seadmeid, siis praegused 4G võrgud selle mahu teenindamisega toime ei tule,» selgitas Neudorf.\n«Meie partner Ericsson on juba tänaseks välja töötanud 5G seadmete prototüüpe, mis laboritingimustes näidanud kiirusi üle 20 Gbit/s. Seega töö ja arendustegevused käivad nii Ericssoni kui Telia poolt ning ees seisavad põnevad ajad,» lubas Telia esindaja.


Tarbijaveeb - minuraha.ee | Kuidas uuel aastal oma rahaasjad kontrolli all hoida\nKasulikud abivahendid > Uudised > Kuidas uuel aastal oma rahaasjad kontrolli all hoida\nUue aasta alguses on inimestel kombeks lubadusi anda. Üks uusaastalubadustest võiks olla ka oma rahaasjade parem korraldamine, et 2019. aasta tuleks majanduslikult edukam kui mullune.\nMõtle, mida sa sooviksid sel aastal rahalises mõttes saavutada ning sõnasta see konkreetse eesmärgina. Näiteks, tahan teada, kui palju ja millele ma tegelikult kulutan, sest eelmise aasta kogemus näitas, et teenitu kadus sõrmede vahelt kiiresti. Selle eesmärgini jõudmisel võib aidata eelarve koostamine – kui sissetulekud ja väljaminekud üles kirjutad, näed, millele ja kui palju raha läheb ning kas leidub ka kulutusi, milleta saaks hakkama. Eelarvet saad pidada ja eesmärke seada "Minu raha" rubriigis.\nVähendan kulutusi. Lisaks oma tarbimisharjumustele kriitilise pilgu heitmisele vaata üle oma teenuste lepingud, alustades telefonioperaatorist ja lõpetades panga- ja kindlustuslepingutega. Vahel oleme harjumusest jäänud oma kauaaegse teenusepakkuja kliendiks, kuigi võib-olla on samal ettevõttel mõni uus sobivam teenus või tuleks hoopis uurida ka teiste pakkumisi. Võib ka juhtuda, et vahepeal on su vajadused muutunud ja mõnda teenust sa enam ei vajagi.\nAlustan säästmist. Säästmise eesmärke võib olla mitu. Üks neist on raha kogumine n-ö mustadeks päevadeks ja ootamatustega toimetulekuks, näiteks kui külmkapp peaks katki minema või jääd nädalaks haiguslehele. Eesmärk võib olla ka mõne suurema väljamineku jaoks raha kogumisega alustamine – olgu selleks siis puhkusereis või uue teleka ostmine.\nMilline neist võiks olla sinu uusaastalubadus?\nVaatan üle oma teenustelepingud, alustades telefonioperaatorist ja lõpetades panga- ja kindlustuslepingutega.\nAlustan isikliku või pere-eelarve koostamisega.\nKui juba säästan, siis suurendan igakuist säästmiseks mõeldud summat.\nKui vajan mõnda panga- või kindlustusteenust, võtan alati aega erinevate pankade või kindlustusseltside pakkumiste võrdlemiseks ja alles siis otsustan.\nTutvu ka Rahageeniuse kokku pandud valikuga rahaplaneerimise rakendustest, mis aitavad kulutusi jälgida: Tahad jälgida oma kulutusi? Need virtuaalsed pangakontod ja rahaplaneerimise äpid aitavad


Vabadussõjas võidelnute mälestuspäeva puhul on pühapäeval Eestis lipupäev. | Riigikantselei\nVabadussõjas võidelnute mälestuspäeva puhul on pühapäeval Eestis lipupäev.\nPühapäeval, 3. jaanuaril on Vabadussõjas võidelnute mälestuspäeva puhul Eestis lipupäev. Eesti lipu heiskavad kõik riigi- ja omavalitsusasutused ning avalik-õiguslikud juriidilised isikud ning seda võivad teha ka kõik teised.\nVabadussõjas võidelnute mälestuspäeval austatakse Eesti iseseisvuse eest võidelnuid. Kell 10.30 algab mälestustseremoonia Vabadussõja võidusamba juures Tallinnas, kus kõnelevad kaitseminister ning Tallinna Reaalkooli õpilaste ja Eesti Korporatsioonide Liidu esindajad.\nVabadussõjas langenute mälestussammaste jalamile asetatakse pärjad üle Eesti.


Nii hull, nii hirmus, nii jabur – Eesti elu uutes näitemängudes - Uudised - Kultuur\nNii hull, nii hirmus, nii jabur – Eesti elu uutes näitemängudes\n8. september 2009, 22:58\nMartin Algus on pisut kohmetu – mõni hetk tagasi on ta teada saanud, et võitis näitemänguvõistluse teist korda järjest.\nTallinlane Martin Algus oli eile Tartus mõni minut pärast näidendivõistluse tulemuste väljakuulutamist pisut kohmetu. Seda tegi temaga teadasaamine võidust. Kuid pikema aja jooksul mõjub säärane edu innustavalt.\nNimelt oli vabakutseline näitleja, tõlkija ja dramaturg Martin Algus ka eelmisel üleriigilisel näidendikirjutamise võistlusel ülimalt edukas. Toona tõi talle näidend «Janu» esikoha jagamise ja «Ise oled» teise koha.\n«See on kindlasti väga tugev impulss edaspidiseks,» ütles ta. «Kui ma eelmisel võistlusel võitsin, olin ikka tükk aega eufoorias ja tundsin ennast natuke enesekindlamalt oma edaspidiste mõtete kirjapanemisel.»\nEesti Teatri Agentuuri korraldatud võistlusele laekus 68 tööd. Žürii esimehe Toomas Kalli meelest väärivad parimad neist lavastamist ja annavad eesti teatrile palju uut juurde.\nTulemuste teatavakstegemisel eile Tartus Genialistide klubi kohvikus peatus ta korraks ka teemadel, mida võistlusnäidendite kirjutajad on käsitlenud.\n«Mulle tundub, et Eesti elu ei ole tegelikult nii hull, nii hirmus, nii jabur, nii õudne, nagu oli seda kirjutatud näidendites,» ütles Kall. «Dramaturgia reeglid seavad muidugi omad nõuded ja piirangud. Asi peab olema huvitavam kui tegelik elu. Nii et ma annan autoritele kõik liialdused andeks.»\nŽüriil oli jagada Eesti Kultuurkapitali toetusel Kalli sõnul suur, aga tegelikult väike summa. «Kui oleksime tahtnud, et eranditult kõik 68 osavõtjat saaksid mingi tasu, siis oleks keskmine preemia olnud 1471 krooni,» märkis ta.\nKõik siiski preemiat ei saanud. Martin Algus pälvis võidunäidendi «Postmodernsed leibkonnad» eest 40 000 krooni. Teise koha ja 25 000 krooni vääriliseks arvas žürii Siim Nurkliku «Kas ma olen nüüd elus». Kolmanda koha ja 20 000 krooni sai Loone Ots «Libuhundi» eest. Kolm autorit said eripreemiaks igaüks 5000 krooni.\nEesti Teatri Agentuuri juhataja Ott Karulini arvates olid võitlema saadetud näidendid kokkuvõttes üllatavalt head, lausa nii head, et žürii sattus kimbatusse ja valis paremate hulka tervelt 13 näidendit. «Meeldiv oli ka see, et oma töid ei häbene saata vanad kalad, aga samas on võimalus tulla noortel oma esimeste töödega,» lisas ta.\nVäljavalitud kuraditosina hulgas on kolm noort kirjutajat (Jaan Aps, Siim Nurklik ja Kaur Riismaa), kes on süüvinud Siret Paju juhtimisel tegutsevas Drakadeemias näidendite kirjutamise saladustesse.\nNäidendivõistlus jõudis eile lõpule festivali Draama raames Genialistide klubis. Esikoha võitnud Martin Algusel oli au võtta kohe pärast auhindamist mõneks minutiks sisse koht korrus kõrgemal avatud interaktiivsel näitusel «draamamaa».\nEesti kui draamamaa\nEdukas tallinlasest dramaturg ei olnud siiski osa väljapanekust, kuigi «draamamaa» annab võimaluse tutvuda tänapäeva Eesti armastatud näitekirjanikega.\nNäitusel saab näha ja kuulata intervjuusid. Neljas toas ja koridoris on ka väheldane puuriit, prügikastist veeloiguna välja voolanud peeglikillud, virnade viisi paberile trükitud näidendeid ja kümneid karpe lavastuste salvestistega – viimaseid on võimalik sealsamas vaadata.\nVäljapaneku koostajad Heidi Aadma ja Ott Karulin esindavad Eesti Teatri Agentuuri, mis korraldas ka näidendivõistluse.\n«draamamaa» õigekirjavastast väikest D-tähte põhjendas Karulin sellega, et tegemist ei ole millegi suurustlevaga. «Ja see ei ole riiginimi, pigem on liiginimi,» lisas ta. «Eesti on draamamaa, sest meil on võrreldes näiteks Läti ja Leeduga väga palju omamaist dramaturgiat. Meie maa on täis draamat.»\nÜhtekokku on Eesti Teatri Agentuur (endise nimega Eesti Näitemänguagentuur) korraldanud üleriigilisi näidendivõistlusi alates aastast 1995 üheksal korral.\n1. koht (40 000 krooni) – Martin Algus «Postmodernsed leibkonnad»\n2. koht (25 000 krooni) – Siim Nurklik «Kas ma olen nüüd elus»\n3. koht (20 000 krooni) – Loone Ots «Libuhunt»\n• Eripreemiad – Raivo Kütt «Brüsseli hull», Andri Luup «Piloot», Lauri Vahtre «See toru seal laes»\n• Äramärgitud – Jaan Aps «Õnnelikud lapsed», Katariina Kabel «Aline ehk Tuled põlevad, aga kedagi pole kodus», Mart Kase «ELU 2.0», Kaido Liiva «Onu Alberto miljonid», Kaur Riismaa «Tulvavesi vaatama», Katrin Ruus «Katel», Enn Vetemaa ja Erki Aule «Ühekäeline bandiit»\nŽürii: Toomas Kall, Sven Karja, Liina Pihlak, Anne-Ly Sova, Garmen Tabor, Taago Tubin ja Ingomar Vihmar\nKes on Martin Algus?\n• Sündinud Jõgeval 25. detsembril 1973. aastal. Lõpetanud Viljandi kultuurikolledži 1997. aastal. Aastail 1997–2005 töötanud Ugala teatris näitlejana. Tegutseb vabakutselise tõlkijana ja reklaami alal.\n• Tõlkinud rohkem kui 30 näitemängu. 2005. aastal pälvis tõlketöö eest ka Aleksander Kurtna nimelise tõlkepreemia.\n• 2007. aasta näidendivõistlusel jagas esikohta näitemänguga «Janu» ja sai teise koha näitemänguga «Ise oled». «Janu» esietendus Pärnu teatris Endla 2008. aastal, lavastajaks Andres Noormets. Tänavu suvel esietendus Pärispeal veel üks Alguse näitemäng – «Päris pea ehk Kreutzwaldi sõber».\n• Martin Alguse stsenaariumi järgi on lavastatud ka mängufilm «Soovide puu», režissööriks Liina Paakspuu.


veenev jutt | aa - andrus arvab\nPublished 27.01.2011\tMääratlemata 4 kommentaari\nEt olla teatud ealisi iseärasusi mis väljenduvat suhtumises püksilukku. Ealisi indikaatoreid. Et kui mees on noorem, no ütleme 20-40, siis käib lukk sauhh lahti sauhh kinni ja pole midagi, täiesti adekvaatselt käib ja vastavalt vajadusele. Sirinal. Alates 50 ndatest läheb aga nii et lahti tuleb küll kiirelt sauh aga sageli enam kinni niisama lihtsalt ei pane. Unustad lihtsalt ära. Alates 60- ndatest. Tahaks küll kinni panna, meenub korraga, oops püksilukk, aga siis avastad et ongi juba kinni, siis teed uuesti lahti aga küsid endalt et miks ja mille pärast ja ei meenu mitte.\nAlates 70-ndatest hoiad igaks juhuks lahti, siis ei lähe meelest ära lahti teha kui tarvis ega ka kinni panna. Ja milleks kinni panna kui peab kohe varsti niikuinii uuesti kinni panema. Alates 80-ndatest aga lähebki juba enamjaolt kinnisema lukuga siis ei lähe meelest kinni tõmmata kui kogu aeg kinni on. Ja niikuinii kinni panna ta ju varem või hiljem tuleb. Nii et enamjaolt kinnisema lukuga.\nSiuke lugu, nii et vananeme siin väärikalt ja vaikselt. Mis tähendab väärikalt, ma ei tea ausalt öeldes. Tegin ühe testi mille järgi mu psühholoogiline vanus olla 26 aastat. Nii siis nii. Aga see on ju ohtlik sest ihu ei tule enam järele mu 26-le psühhele.\nSai komandeeringus käidud. Pold viga, ikkagi hakkab kuuluvustunne vaikselt tekkima. Ega olegi suurt muud öelda. Ah soo käisin Superintendendi jutul hiljuti. Leppisime kokku et üksteisele pretentsioone ei ole. Kõik oli formaalne ja sõbralik. Aint natuke seda tunnet et kui tarvis eritada negatiivseid seiuskohavõtte siis tehakse seda üheskoos ja juriidilise isikuna kui vaja aga midagi klattida või andeks anda siis on kõik järsku indiviidid ja ei saa üks teise eest kosta. Siis kehtib järsku hierahia ja suktsessioon ja käsuliin. Ma ei tea, ehk ma eksin. Mind kurvastab see et restoratsiooni ei ole.\nSee selleks ega selle kohta polegi muud öelda. Selle seal käimise kohta. Ja ega mul isiklikult muud pretensiooni olegi kui see et kristlus on eluusk minu meelest ja sellega käib minu meeles lahutamatult kaasas restoratsioon. Taastamine ja taastumine.\nAga restoratsiooni enamjaolt pole. Suhted on sama lootusetult rikutud kui surm ja ülestõusmist ka ei ole. Ometi ei tea ma tundlikkumat inimest mistahes väikeste positiivsete märkide suhtes kui ma ise. Ma lausa otsin neid tiku tulega taga ja vahel mõtlen vaat et ise välja. Aga mida pole seda pole. On vaid kristline reaktiivsus, ilma miskise proaktiivsuseta. See on kaitseseisund ma tean ja see kaitseb hästi ainult et sel juhul on religioon vale ma kardan. See on surma tunne, et restoratsiooni ei ole. Et tagasi ja heaks enam midagi teha ei saa. Ehkki inimeste maailmas nagu peaks saama ja võiks saada. Aga kusagil on viimased piirid kust füüsilises maailmas enam tagasi ei saa. Kriitiline vere hulk mis peab sust välja voolama ja kui see väljas siis ei päästa sind enam miski. Inimsuhtes sellist piiri ei ole. Ei tohiks olla. Aga on ikka, on hullemadki piirid kui füüsilises maailmas. Mina otsin ka alati eidost ehk ideed mille järgi toimelda ja ikka lasen valesti. Nagu mu seisukohad mis ma võtsin Meegolt, vähemalt üks neist.\nSurmatunne on see tunne et miski on liiga kaugele läinud ja et enam tagasi ei saa. Et restoratsioon ei ole enam võimalik. Inimeste maailmas võiks olla aga alati võimalik tagasi saada aga paradigmade piirid on sageli hullemad kui nood mis füüsilises maailmas. “Nii teravad on esemete piirid, nende asetuse jube juhuslikkus….”, nagu ütleb Poeet.\nVabadus kas polegi mitte võimalus ümber mõelda ja ümber teha. See tunne et veel saab. See on vabadus et hakkad suurest mustast torust alla laskma juba aga siis mõtled poole tee peal ümber sest hoog läheb liiga suureks ja lähed tagasi. Ei saa kahjuks niimoodi. Ei saa ka torust tagasi enam. Jah, mingist liikumise punktist edasi ongi ainsaks tagasi saamise võimaluseks muudkui edasi panna. Nagu see vene poiss kes ühel lennureisil üle vahekäigu ikka ütles mulle ja endale et “pole viga, lendame!”. Saime edasi. Edasi saamine annab aga tagasi pöördumisega võrreldes kirjeldamatult hea enesetunde. Et tegin ära, näed, oli hirmus küll aga tegin ära. Ületasin ennast. Tea kas nii on kord ka elu ja surmaga. Et sain edasi üle surma…ja nüüd on hea tunne et ära tegin.\nPole seda vabadust tagasi saada siin maa peal sageli. Lähed lennukisse ja enne maha ei saa kui seal kuhu see lennuk lendab. Elust kah maha ei saa ja ei ole ka ühtegi head põhjust miks peaks saama. Terveks saamine on ju ka tagasi saamine. Läbi edasi saamise tagasi saamine. Kui enam tagasi ei saa siis sured ära. Sestap ongi see surma tunne kui enam tagasi ei saa. Kui enam restoratsiooni ei ole. See on kristlusevastane tunne. Surmast peaks ju ka ikka tagasi saama. Läbi ülestõusmise. See lootus on vähemalt.\nÜhesõnaga tundsin vähemalt solidaarsust ja kuuluvust ja see annab jõudu ja julgust ja armastust üle vaadata sellest mis ei meeldi. Ja miski ikka ei meeldi. Ma räägin komandeeringust. Töötoad ei andnud suurt midagi, vähemasti oli mul seal julgust eriti teises töötoas mille teemaks oli karismaatiline palve, deklareerida et see on spirituaalne tupiktee mida seal propageeritakse. Et on kohti kus ei tohi olla viisakas. Ja ega mul tribüüne enam eriti ei ole. Nii et väikestes kooslustes deklareerime suuri tõdesid ja kirjutame sest see pelg ja pagu jääb ikka. Püstitame endale suure ülesande kirjutada 20 raamatut nagu Tohvri ja ärge siis palun pahaks pange kui ma teidki ära kirjutan sest mul on kehv fantaasia, tõesti on. Kohe kaob huvi ära kui fantaseerima hakkan. Miski peab reaalne olema mu jutu sees ja kui seda miskit enam ei ole siis ei ole ka juttu enam mitte. Aga Kenderi raamatus mille ma kiiruga läbi lugesin oli ka surmatunne lõpus kus see mees keda päris lõpus pekstakse enne päris lõppu ise ühte naist tapab selle pärast et too olla reetur kelle pärast selle mehe mingi parim sõber surma oli saanud. See tunne et tehakse midagi kust enam tagasi ei saa. Ja kust enam tagasi ei saa seal jääb vaid võimalus ületõusmiseks ehk täiesti uueks, jääb võimalus vaid tõlgendada ümber ja muud ei miskit. Surm ehk lahutus tuleb vahele. Raamatust ei saanud ühe lugemisega lõpuni aru, see on pulfrite ja muu kodukeemia maailm, mida uuemad filmidki täis on. Elunautija Max näiteks mida ma eile õhtul vaatasin. Elu jutist jutini. Minu jaoks liiga uus ja vapper maailm kus kogu aeg tehakse seda mida enam parandada ei anna. Ja see ongi vist paadumus, see et sa oled nii palju kurja elus teinud et enam heastada seda ei saa ega anna. Ja kui sa ka ise heaks hakkad kunagi veel, siis on su karma või moraalne võlg juba nii suureks saanud et keegi teine peaks selle tasuma ja sina saad edasi elada vaid selle koormaga tükkis. Ma ei tea kuis minuga on aga mus on restoratsiooni iha ja väga suur tundlikkus teiste hääduse suhtes. Seda küll. Oh kus täna läks eneselehitsemiseks alles.\n4 Responses to “veenev jutt”\n1 Kersti 27.01.2011, 11:02\nEt milles see spirituaalse tupiktee õpetus seisnes? Mulle pole vist elu sees keegi karismaatilist palvet õpetanud. Üks kogemus vähem seega. Aga teisalt, me seal keldris küll tunneme, et tupiktee pole. Aga ega ma tea, kas see jälle karismaatiline palve on…\nAga see on kurb jah, et restoratsiooni pole tihti inimeste maailmas. Teisalt jälle, kui pole, siis pole. Hoidku siis endale oma restoratsioon. Sest kui sa Jumalale ülisigaväga meeldid, võib ta ka “lauad pöörata” sedapidi, et nad kõik su ees ükskord kummardavad, olles sunnitud OMA heaolu nimel lepitust otsima. Nagu nt Joosepi loo puhul. Kuid see on juba hoopis teine tase, kui apelleerida nende headuse- ja õiglusetundele vms. Sest need tunded ju inimeses üldse puuduvad, kui vaid et Kristuse õiguse kaudu meile nad osaks on arvatud…\nJa kui lugu ka Joosepi finaali ei järgi, on ometi kohtupäev tulemas, kus kõik ka salajased mõtted päevavalguse ette tuuakse… nii et ikka pääseb õiglus võidule ja tõeline rahutegemine jne…\n2 andrus 27.01.2011, 11:58\nEi mul lihtsalt see kogemus et mingi kogemusejaht ei anna ega pruugi anda ära tuntavaid tagajärgi. Aga kes tahab jahtida, vaba voli.\nEt kogu see kogemuste taotlemise spiritualiteet on minu arust suuresti petuvärk. On muidugi inimesi palju kelle emulatsioonivõime on hää ja lase nad aint ühe ühte juttu ajava koosluse keskele ja juba varsti on tal kõik olemas.\nEriti kui tegemist sotsiaalsemate olestega on. Aga ega siiski tea tuleb viimati jälle vend Hiiumaalt ja ütleb – yu aint seen nothng yet\nSee kogemusejaht on seega minu jaoks kas nüüd vale- aga tupiktee kindlasti.\n3 andrus 27.01.2011, 12:02\nRestoratsioon aga on osa suuremast rahukultuurist mis UT-st Jeesuse sõnust ja patsifistlikest sektidest sündinud ja mis Eesti pole veel jõudnud. Siin ei mõelda ega osatagi mõelda aktiivsest rahutegemisest veel. Ikka veel õnnistatakse ja needakse st ei saada inimestena paremaks, vahetatakse vaid vihkamise objekte. Kui sedagi.\n4 Kersti 27.01.2011, 12:15\nNo ok. See on jah pahasti, kui kogu hoone emulatsioonivõimel koos püsib… või sellel, mida Hiiumaa vend ütleb.\nAga ikkagi, kas sellist siirast ja nõtra “läbipalumist”, pealekäimist, kuni kohtunik öösel leiba annab, kas seda siis kasvõi teoreetiliselt olemas ei või olla? Muidugi ka seda võib alati ülbuseks pidada, et mis õigus on sul arvata, et Jumal just SULLE armu annab neid lõhestatud tulekeeli näha?! Aga mõni lihtsalt on naiivsem kui teine…\nJa ikkagi, lõpuks jäävad ka kõik kaasajooksikud üksi oma “konksudega”… see offense, mis südames on, paljastab lõpuks tema kandja. Ja kõik väline ei maksa palju, st kas teistele tundus, et tal kõik kohe olemas on või mitte. Ikka üksi Jeesusega on kõik naised Samaaria kaevul, ei mitte hulgakesi.


Post published:10. apr. 2010\nTartusse hääletada oli mõnus, autojuhid vahetusid ja tee aina vähenes. Ja ilm oli ka nii nii ideaalne, vähemalt hääletamiseks.\nTartus on ilusad inimesed, tõdesin seda JÄLLE ja arvatavasti iga kord, kui ma sinna satun . Mitte kõik, aga enamus. Linnapilt oli ilus. Kuigi oli ka seinast-seina rahvast. Kohtasin ka teist Kanarbikku. Hämmastavalt ilus neiu mul . Siis sain kontakti Silveriga ning suundusime ” Pannkoogikohvikusse” . Mina tellisin seekord endale Latte, Silver aga kohvi. Mulle täiega meeldis see piimavaht, mis Latte peal pesistes. Seltskonnaga jäin ka rahule, alati jäänud ja arvatavasti ei muutu see kunagi. On inimesi, kes ei muutu. Silverile meeldis isegi mu enda lõigatud tukk ja kiitis mu välimust. Minu meelest on lausa raske Silverile meeldida ja tema otsekohesusega leppida. Aga järgmine kord , pead sa päeva mulle ära borneerima, et sa saaksid oma VAIMU valmis panna. ( Juhul, kui sa seda loed) .\nHiljem sain ma Anniga kokkuga. Mul oligi vist mingi ” sugulaste kokkutuleku päev “. Ta oli oma soengut muutunud ning ta jakk ol lausa erutavalt kaunis. Suundusime vanalinna, soetasime kolm seitset ja läksime sinna kurikuulsale mäele, õigemini parki. Vähemalt on koht, kus võib avalikult juua : o . Aivo ei võtnudki muga ühenudust, seda oli isegi arvata. Märten pidi kuksile teisele üritusele minema ning Jürmo läks hoopis oma vennaga tallinnassse ja Indrek oli juba tallinnas, kui ma temaga kontakti sain. Uskumatu, samas mul jätkus veel ” varuväljapääse”. Zavoodi leidsin seekord ilma vaevata ülesse, nüüd pidin veel Genialistide Klubi ülesse leidma. Enne seda sain ma reelaga kokku, järjekordne sugulane , keda polnud vähemalt 8 aastat näinud. Ma küll mõtlesin, et ma ei tunneks teda ära aga tundsin. Rääkisime ja meenutasime vanu aegu, kohtusin ta ägedate sõpradega ja armas oli see, kuidas ta mind tutvustas. Ja mul on räigelt hea meel, et sa sai Stipendiumi ja tänu sellele, läheb ta kolmeks kuuks Londonisse, riideid disainima. tema kohta võib küll õelda, et valis endale õige eriala.\nMihkel tuli ka minuga ” Heamuusika õhtule “. ootamist oli palju, sisustasime aega kabe mängisime ja kui üritus lõpuks peale hakkas, pidime meie ära minema. Sellinne tore, see toimus umbes ühe aeg. Ma oleksin võinud ohverdada oma öömaja , et sinna jääda. Taganat järgi on alati hea targutada. Baaripoiss meenutas mulle kedagi, nii väga, lausa nii, et see häiris mind terve õhtu. Mihkli juures sain ma üksi suurel madratsil magada. Ajasime kogemata veel Meelise ülesse, kes oli Mihkli peale päris kuri, vähemalt alguses. Pärast me juba naersime. Hommikul olin juba seitsmest üleval ja võrru jõudsin enne üheksat.\nJa nüüd mu päev kulub beebi hoidimisele. Enne magama jäämist nuttis ta nii palju, et mul tekkis lausa abitu tunne aga minu õnneks jäi ta magama ja nüüd juba unes üle tunni jagu.\n* Mulle hakkas Tartu meeldima, see on kindel, et külastan seda tihedamani, kui senini olin seda teinud.\nMõtlesin korraks, et lähen täna viljandisse aga ma ei jõua: (


5 BMW tehnoloogiat, millel 7-seeria konkurendid mängivad järelejõudmist - Äärmuslik\n5 BMW tehnoloogiat, millel 7-seeria konkurendid mängivad järelejõudmist\nKui kuuenda põlvkonna BMW 7. seeria sel sügisel turule tuleb, on sellel tosin pimestavat tehnoloogiat, mis peaksid tihendama müügisõitu Mercedes-Benz S-klassi ja BMW 7. seeria vahel - ja vähemalt USA-s laiendama edumaad Audi A8. Iga auto on omaette suurepärane. Seejärel levivad tehnoloogiad iga sõidukipargi väiksemate sõidukiteni.\nAllpool on toodud viis BMW tehnoloogiat, mis eristavad suurt Bimmerit. See on lisaks BMW ulatuslikule süsinikkiust komponentide 'süsinikusüdamikule', mis kaitseb veelgi terasest reisielementi ja aidata uuel mudelil heita ligi 300 naela .\n1. Käte ja sõrmede žestid: öelge autole, mida te tegelikult arvate\nKasulik tehnoloogia või rumal lemmiklooma trikk? Me näeme. Infrapunaandurite paar katusel peegli ja kaarditulede lähedal jälgib teie kätt ja sõrmi ning tõlgib liikumist. Praegu on see viis žesti. Hiljem võib olla rohkem. Kaks on ilmne: tehke nimetissõrmega päripäeva liigutus ja helitugevus tõuseb, vastupäeva ja see väheneb.\nKõne vastuvõtmiseks või tagasilükkamiseks võite käega ka paremale või vasakule libistada. Nii nagu BMW sai iDrive'i suumiliikumise tahapoole (enamik inimesi visualiseerib suumimiseks päripäeva liikumise; BMW muudab selle vastupäeva), aktsepteerite te vasakut sõrmega dat-kätt, erinevalt sellest, mida Tinderi kasutajad võivad eeldada, nõustute mitte tagasi lükkama. Samuti on kahe sõrmega torkiv liikumine, mis on horisontaalne žest “rahu, mees”, mille saab kasutaja määratleda.\n2. Täpsem iDrive: keerutage, puudutage, kritseldage, rääkige, viipake\niDrive oli tehnoloogiajooksu plakatilaps, asjad, mis ei töötanud, kui teil polnud Cal Tech või Carnegie Melloni kraadi. Saame selle sirgeks: see oli siis (2002), see on nüüd ja iDrive on vaieldamatult parim viis autoga liidestamiseks, kui kulutate vähe aega õppimisele. iDrive 5.0 jätkub juhtnupu lähedal asuvate nuppudega, mis võimaldavad teil pääseda juurde peamistele funktsioonidele nagu navigeerimine, telefon, meelelahutus. 2015. aastaks pakub iDrive autojuhtidele võimalust teha valikuid puudutades või pühkides praegust 10-tollist puutetundlikku ekraani.\nBMW pakub kõige laiemat viisi autoga suhtlemiseks. Enam ei pea teie ja partner otsustama juhtratta liidese üle (BMW iDrive, Audi MMI, Mercedes Comand), vaid võite kasutada ka puutetundlikku ekraani. Juhtnupu ülaosa on puuteplaat ja saate ühe märgi kaupa aadressi või telefoninumbri sõrmega kirjutada. Seal on häälsisend. Mitme valiku (satelliitraadiojaamad, iPhone'i esitusloendid) vahel valimiseks ja helitugevuse kiireks reguleerimiseks on kasulikke roolinuppe, sealhulgas kerimisrattaid. Lisaks on seal ka žestide tuvastamine. BMW WhyDrive nägi 15 aastat tagasi välja nagu katastroof, kuid nüüd on see küps ja kasvav - nagu see peaks olema alternatiivide, nagu tohutu 17-tollise Tesla puutetundliku ekraani või Volvo Sensuse ekraan ja liides, mis sarnaneb püsivalt paigaldatud iPadiga, kiuste kriipsule.\n3. Iseteenindav parkimine väljaspool autot (ka väljaspool USA-d)\nVeel üks rumal lemmiklooma trikk? Vaevalt, kui teil on väike garaaž ja suur auto. 7. seerial on kaasas tohutu ('kas see on püss taskus ...?') Pult, millel on oma LCD-ekraan ja arvutusvõimsus ilmselt suurem kui Kuu maanduril, mis inimese esimest korda Kuule viis. Suunake auto enam-vähem oma kodu garaaži sissepääsu või parkimismaja poole, astuge välja ja vajutage kaugjuhtimispulti. Peeglid tõmbuvad sisse, parkimislokaatoriandurid tajuvad ja auto servad lähevad edasi garaaži, sealhulgas Mini Cooperile paremini sobiv garaažilaht. See on lisaks praegu levinud võimele paralleelselt või risti parkida autot, kus juht sees.\nKahjuks ärge otsige seda USA-ga seotud sõidukitelt. Siinsed maanteede ohutuse seadused nõuavad, et juhi jalg oleks parkimise ajal alati gaasi- ja piduripedaalide käeulatuses. See on veel üks mõõdukalt pikas tehnoloogiliste edusammude loendis, mis enamik Euroopast välja tuleb, mida NHTSA liiga laialdaste seaduste tõttu tegelikult keelab. Sellepärast ei saa siinsed eesmised öönägemisandurid esilaternaelementi pöörata sõiduteele kõndiva hirve saamiseks või tagumine radar ei saa piduritulelaternaid vilkuma, et hoiatada teie vastu tulnud autot liiga kiiresti.\nEuroopas on Display Key kaugjuhtimispult standardvarustuses. Siin on see võimalus.\n4. Suuremad, paremad ekraaninäidikud\nJuba tööstusharu liider peamiste ekraanide pakkumisel enamikus oma mudelimudelitest saab uus 7. seeria uue värvilise HUD, millel on 75% suurem projektsioonipind. See on V8 750i standardvarustuses ja kuuesilindriline. Juht valib, kas ta soovib teavet või palju teavet. See võib hõlmata kiirust, kohanduvat kiirushoidiku kiirust, kiirusepiiranguid, navigeerimissuundi (sealhulgas väljumisraja vaadet, mis näitab väljapääsu ja mis sõiduradasid), telefonikõnenumbreid, et saaksite nõustuda või tagasi lükata (kui te ei kasuta käsitsi žestid), meelelahutusvalikud ja teave auto oleku kohta.\nKui te pole sõitnud head-up ekraaniga autoga, tundub, et teave võib olla ülekoormatud. See pole üldse nii. Info hõljub esiklaasi põhjas, kõrgust saab reguleerida, see näib visuaalselt kaugemal kui armatuurlaua info (kasulik juhtidele, kes vajavad lugemisprille) ... ja selle saab alati välja lülitada.\nSee on vahepealne samm veelgi suurema HUD suunas, mis võiks tegelikult juhi vaatevälja projitseerida pöördenoole, mis tegelikult kaardub pöörde- või mahasõiduteele.\n5. Tagumise ekraani puuteplaat, muud kellad ja viled\n7. seerias oli varem iDrive kontroller taga. Enam mitte. Mõistlik on eeldada, et juht saab iDrive'ist aru nädala või kahe pärast, vähem juhuslik reisija. Tagaistme iDrive on asendatud 7-tollise puutetundliku tahvelarvutiga Touch Command, mis on sisseehitatud keskmisesse käetoesse. See kontrollib tagumisi HVAC-seadeid, tagumiste istmete kallutamist ja kallutamist (üks võimalusi, mis aitab 7. seeriat tõsta üle 100 000 dollari) ning infotainmenti. See sirvib veebi sisseehitatud leviala kaudu. Enamik reisijaid leiab, et see on meeldivam lahendus kui iDrive taga.\nMuidugi on neid rohkem. Keskkonsoolil on teie telefoni jaoks juhtmeta laadimistasku. Võite saada kohanemisvõimalusega LED-esilaternad, mis pöörlevad tee jälgimiseks. 360-kraadise ruumikaamera vaated avanevad nendeks aegadeks, kui auto ise käsitsi parkite, või tagavaraks.\nStandardvedrustus on nüüd õhkvedrustus. Aktiivne sõiduassistent pakub tänapäeval levinud pimeala tuvastamist, sõidurajalt kõrvalekaldumise hoiatust jms koos linna turvaelementidega, mis võimaldavad jalakäijatel ja ootamatult peatunud autodel automaatselt pidurdada. Tee-eelvaatusega aktiivne mugavussõit kasutab navigeerimisandmeid ja eelhoonendab õhkvedrustuse eelseisvateks muudatusteks. Olemasoleval dünaamilise sõidu funktsioonil, mis võimaldab juhil seada auto sportlikuks, mugavaks või ökoloogiliseks sõiduks ja kiirenduseks, on nüüd kohanemisvõimalus, mis kohandub juhi stiili ja teeoludega. Aktiivsed iluvõre aknaluugid sulguvad kiirusel, kui radiaatorisse on juba jõudnud piisavalt jahutavat õhku.\nNeed, kes arvavad, et BMW on kaotanud oma Sport sedaanist teesklus leiab laskemoona koos miljöövalgustusega, LED-valgusvaibaga (tõlkes: küljepeeglitel olevad lambilambid) ja Panoramic Sky Lounge LED-katusega. Mercedes-Benziga sammu pidamiseks on nüüd parfüümiga salongiõhu võimalus, mille nelja Mercedese pakkumise vahel on kaheksa valikut.\nTehniline paremus ei tähenda alati müügi paremust\nKas tehnoloogia ajab 7. seeria Mercedest mööda? Eelmisel aastal müüs USA-s S-klass 7. seeria 25 276-lt 9 744-le, Audi A8 müüs 5 904. Mercedesel on ka S-klassi maasturi ekvivalent GL, kus BMW-l pole X7 maasturit veel kaks aastat. Nii et lühikese aja jooksul on tõenäolisem, et BMW vähendab vahe, mitte möödub S-klassist.\nÜle kogu maailma vajab BMW 7. seeriat ja selle tehnikat, mis Audi tõrjumiseks alla voolab. Võimalik, et sel aastal ületab Audi BMW kui esmaklassiliste sõidukite müüja.\nKui palju tipptaseme ja tehnoloogia jaoks? Kuuesilindriline BMW 740i algab pikendatud teljevahega versiooni eest USA-s hinnaga 82 250 dollarit; standardse teljevahega 7. seeriat ei tule. Nelikvedu 750i xDrive maksab 98 350 dollarit. Tuleb ka hübriid- ja pistikhübriidversioone.\nparimad koeratoidud teraviljaga\npool must pool valge kass\nvõta endale kuldse retriiveri kutsikas


Kultuuriministeerium ootab riigi kultuuri- ja spordipreemiate kandidaate – Eesti elu | GoodNews\nAvaleht Kultuur Kultuuriministeerium ootab riigi kultuuri- ja spordipreemiate kandidaate\nKultuuriministeerium ootab kandidaate 2013. aasta Eesti Vabariigi kultuuripreemiate ning spordipreemiate määramiseks. Avaldused peavad ministeeriumile olema laekunud 10. jaanuariks 2014.\nKolm kultuuripreemiat määratakse pikaajalise väljapaistva loomingulise tegevuse eest ning viis preemiat antakse 2013. aastal avalikkuseni jõudnud väljapaistvate tööde eest. Ettepanekuid preemia määramiseks võivad esitada loomeliidud, preemia senised laureaadid või kohalikud omavalitsused ning teised juriidilised isikud, kelle põhikirjas on sätestatud kultuuri- ja haridusalane tegevus.\nKaks spordipreemiat määratakse elutöö eest ning kuus preemiat 2013. aasta tulemuste eest. Ettepanekuid preemiate kandidaatide kohta võivad teha ministeeriumid, maavalitsused, kohalikud omavalitsused, spordiorganisatsioonid ning teised juriidilised isikud ja asutused, kelle põhikirjas või põhimääruses on sätestatud spordialane tegevus.\nAvaldused palutakse saata digitaalselt allkirjastatuna aadressile preemia@kul.ee või aadressile Kultuuriministeerium, Suur-Karja 23, 15076 Tallinn.\neelmine Soome televisioon tuleb Rakverre kajastama festivali Darkland Fire IV\njärgmine Collegium Musicale jõulukontserdil kõlab Pärt Uusbergi „Ave Maria“ esmaettekanne


Bulgakov Meister ja Margarita by Anu Kell 18554 views\nBulgakov by Anu Kell 5857 views\nRahvuslik Liikumine by Anu Kell 6733 views\nRahvuslik ärkamine eestis by Piret Pihu 10902 views\nRahvuslik ärkamine by Lähte Ühisgümnaas... 6199 views\nBetti Alver esitlus by triinu1991 6756 views\nVõimalusi põhikooli emakeeletundide elavdamiseks\n1. IKT integreerimine põhikooli (6. klassi) eesti keele ja kirjanduse tundidesse Anu Kell Inga Laidna 25. oktoober 2010\n2. IKT eesti keele ja kirjanduse tunnis • võimaldab tunde huvitavamaks muuta ja teistsuguseid ülesandeid teha kui klassiruumis; • laiendab õpilaste silmaringi; • õpetab korrektset arvutikasutamist (nt e-kiri); • on hea vaheldus (6. klassis näiteks üks tund nädalas, aga kindlasti mitte põhiõppena); • IKT on uue õppekava läbiv teema.\n3. VIKO • http://viko.edu.ee/; • loob nn klassi kommuuni, kus saavad töötada rühma kuuluvad sama sihtgrupi esindajad; • eeltöö: tuleb kooli IT administraatori juures teha ennast ja klass VIKO kasutajaks; • miinus: kõik ülespandud materjalid on avalikud sama klassi õpilastele, st väga intiimseid loovtöid üles panna ei saa; ka hindamisel segav.\n4. Näidis-tunnitöö „Õigekeelsussõnaraamatuga 2006” 1. Mine aadressile http://www.eki.ee/dict/qs2006/ ja tutvu võimalustega, kuidas saab „Õigekeelsussõnaraamatut” Internetis kasutada. 2. Tee ÕS-i abil kindlaks, kuidas moodustatakse sõna ÕUDNE ainsuse omastav kääne (mille?). Katsu välja mõelda, mida tähendab märge ARGI sõnaseletuse juures.\n5. 3. Leia ÕS-i abil, mida tähendavad järgmised sõnad: SELMET, NAHAALNE, KÕURIK, COMME IL FAUT, MÄEJUTLUS, ÕÕVASTAMA, BAOBAB, RAAND, KORPULENTNE, MONO. Tee iga sõnaga lause, kus tuleks selgelt välja sõna tähendus (kokku 12 lauset). 4. Tuleta meelde tunnis õpitud võõrsõnade tun- nused ja tee kindlaks, missugused 3. ülesande sõnadest on võõrsõnad. Kirjuta need välja ning lisa võõrsõna tunnus, millele antud sõna vastab.\n6. 5. Kui aega jääb üle, mine aadressile http://www.eki.ee/keeleabi/index.php?leht=11 ja kontrolli oma keeleteadmisi – tee ära kõik 15 testi. Iga testi kohta tee analüüs: kirjuta iga testi kohta eraldi välja kõik vormid, milles eksisid. Tee kindlaks, missuguse vea tegid ja kirjuta eksitud vorm õigesti välja. 6. Kui kõik on valmis, salvesta oma töö Materjalide alla kausta "6.a sõnaraamat".\n7. AJAVEEBID • http://www.blogger.com; • üks võimalikke keskkondi, mille abil õpetada arvuti kui töövahendi kasutamist; • innustab rohkem kirjutama; • annab võimaluse õpilaste loomingut avaldada; • õpetab avastama Internetis leiduvaid võimalusi; • õpetab oma arvamust avaldama; • õpetab hindama turvalisuse riske Interneti kasutamisel, vastutustundlikku käitumist.\n8. LINGID – http://gageestikeel.blogspot.com/; – http://eestikeeleajaveeb.wikispaces.com/; – http://www.netvibes.com.\n9. WORDLE http://www.wordle.net • märksõnapilvede loomine; • sõnavara- õpetuse rikastamine. Pilt: Dorise ajaveeb\n10. TÖÖJUHEND http://www.koolielu.ee/ - Töövahendid – sõnapilved – Wordle (koostanud Ingrid Maadvere)\n11. VUE • VUE on Tufts'i Ülikooli (USA-s) poolt loodud avatud lähtekoodiga programm, mis võimaldab luua ideekaarte, mõistekaarte ja esitlusi. • Programmi saab kasutada Windows'i (XP, Vista), Mac'i ja Linux'i operatsioonisüsteemiga. • Programm on vaja enne arvutisse laadida.\n12. VUE üldistamine, visualiseerimine, struktureerimine TÖÖJUHEND http://www.koolielu.ee/ - Töövahendid – mõttekaardid – VUE (Mõttekaartide loomise tarkvara – koostanud Ingrid Maadvere)\n13. INFO JA KONTAKTID - http://www.slideshare.net/anukell/ikt-6-klassis - anu.kell@gag.ee - inga.laidna@gag.ee\n14. Aitäh kuulamast!


Neuroloog Natalja Zenevitš - Neuroloogia | TerviseTrend\n"Väga hea arst, omaala asjatundja"\n1995, 1996 aitas teenistusest tuleneva pingega toime tulla selliselt, et ei jäänud ravimitest sõltuvusse ja pärast ravi alates 1996. aastat detsembrist pole neid siiani enam vajanud. Lisaks oskas nõu anda ka muude probleemida puhul ning pakutud lahendused tõhusad.\n"kes tema käe all ..."\nTegelikult kiidan arst, kogemus insulgihaige lähisugulasega, kes tema käe all Hiiul järelravil. Südamlik, aus, ja samas delikaatne. Kontakt tekkis hea, vastab telefonile, isegi naeratab kui vaja.\näärmiselt hooliv doktor.olin pikalt tema patsient. tänan südamest ,sest nii minu puhul kui ka mitmete teiste patsientide puhul pkkus elujaatavust ravimisel,kui nii öelda saab..\nKokkupuude dr Zenevitsiga on täiesti eriline kogemus. Silmnähtavalt põhjalik, süsteemne, tähelepanelik, konkreetne, realistlik, vahetu, sõbralik – arst, kellest otse kiirgub teadmus, erudeeritus, mõtteerksus, kõrge professionaalsus, eetilisus, empaatia, soojus – ja kõige selle harmoonia. Harvaesinev ja erakordselt liigutav kogemus – suurepärane arst!\nVäga sõbralik, korralik, jättas heat muljet\nÜldiselt tore, aga ei leidnud probleemi ülesse, pidin minema teise juurde\nTähelepanelik, oskab kuulata, läheneb kompleksselt. Olen ravi tulemusega väga rahul. Meeldiv inimene ja hea spetsialist. Soovitan.\nKallid inimesed,kui olete oma elu metsa keeranud ja sinna ka eksinud siis olge tänulikud kui keegi aitab õigele rajale tulla. Olin peale infarkti pool meest nüüd peale taastus ravi olen jälle vastavalt vanusele normis tänu T.ravi osakonnale. Eri tänu Natalja Zenevits´ile kes on oma ala professionaal hindega VÄGA VIIS.\n2.4/5 Avaldatud 8 aastat tagasi\n"Natalja Zinevitši kohta"\nPeale selja operatsiooni olin suunatud Magdalena haigla taastusravi osakonda taastusravile. Taastusravi arst oli Natalja Zinevitš. Kuue päeva pärast mind kirjutativälja ning määrati tagasi tulla 09.10.2013 kella 09.00. Tulin määratud päeval ja kellaajal kohale, kuid selgus (N.Zinevitš teatas), et ei ole vabu kohti. Käisin veel iseseisvalt väga vaevaliselt, kuid mind lihtsalt saadeti tagasi koju. Sellist suhtumist meditsiinitöötaja poolt kogesin esmakordselt. Midagi muud minul ei jäänud, kui oma vaevaliselt kõndivatel jalgadel minna tagasi koju. Pani imestama see, et N.Zinevitš teades minu seisundid ning telefoninumbrid ei suvatsenud mulle eelnevalt helistada ja teatada, et vabu kohti ei ole. Arvan, et seda daami ei tasu väga usaldada. Ta on muidugi meeldiv ja kena daam, kuid ma ei tulnud temaga kohtingule, vaid vaevaliselt kõndides, tulin tema käest arsti abi saamiseks. Ärge kunagi tänage teda enne, kui tervise paranemise tulemused ei ole käes. Isiklikult mina ei kavatse enam kunagi pöörduda tema juurde.\nKirjutab antidepressante nagu tavatabletti patsiendile rohu mõjudest hoiatamata ja ravimi võtmisrežiimi selgitamata. Oluline on võimalikult kiiresti haiguslugu sulgeda ja võimalikult palju Fertilitase tasulisi teenusi välja kirjutada.\nTõenäoliselt olete ise tohman!!! Neuroloog Zenevitzit on väga tubli tohter ja suurepärane inimene.\nAnna hinnang arstile (Natalja Zenevitš)


Mis on Balela:\nBalela on sõna, mida kasutatakse Brasiilia portugali keele mitteametlikus sõnavara kui vale või tõe puuduva teabe sünonüümina .\nBalel on ka kuulujuttule või kuulujuttule antud nimi, st kui keegi ütleb midagi, mis ei ole tõesus, aga isegi siis teavitab see teisi, nagu oleks teatud teema tõeline fakt.\nNäide: " Lugu, mida sa just ütlesid, on suurim lugu, mida olen kunagi kuulnud! "\nSõna balela, mis on "vale ajaloo" sünonüüm, kasutatakse tavaliselt peamiselt noorte ja mõnede Brasiilia piirkondade seas.\nBalelat võib pidada mõiste "lorota" "viimaseks alternatiiviks", mida kasutatakse ka "väikese vestluse" sünonüümina või, nagu ta ütleb populaarsest väljendist: "vestlus härgi magamiseks".\nVajuta siia ja selgita "rääkige magamiskotiga".\nBalela peamiste sünonüümide hulgas on järgmised sõnad: kuulujutt, õhupall, vale, kuulujutt, tarot ja gabariit.\nVaata ka lorota tähendust.


, Kuidas eemaldada polveliigeste liigeste poletik\nKuidas eemaldada polveliigeste liigeste poletik.\nOmandatud pitsumine on sageli korduvate koormavate liigutuste tagajärg, näiteks pikaaegne kükitamine, autosse istumine ja sealt väljumine, puusa koormamine maksimaalsete rotatsioonasenditega, järsud pööramised, suunamuutused ja hüpped. Puusaliigest liigutavad lihased tagavad mitmeid liikumissuundasid: painutus, sirutus, eemaldamine, lähendamine ning sise- ja välisrotatsioon. Näiteks kui töötada tuleb põlvili asendis, siis aeg-ajalt muuta asendit. Suure pöörla valusündroom esineb sagedamini pikamaajooksjatel, hüppespordialadel või naisterahvastel vanuses Põlveliigeses võivad sellise lihaskontrolli häirumise tagajärjel tekkida patellafemoraalne põlvekedra ja reieluu vaheline valu, iliotibiaaltrakti valusündroom või ilmenda erinevaid vigastusi ACL, meniski traumad jt.\nPõlveturse | Haiguste ABC - kohtlanomme.ee\nLimapauna põletik - kohtlanomme.ee\nValu on sellise probleemi puhul kõige sagedasem kaebus, seda võib esineda mõjutatud küljel alates alaseljast kuni reie keskosani välja, sageli siiski ühes kindlas kohas. Enamasti kannatavad selle käes noored ning keskealised mehed ning probleem võib olla omandatud või kaasasündinud.\nOperatiivne ravi on soovitatud nendele, kellel konservatiivne ravi tulemust ei andnud. Sekkumisega on võimalik ennetada probleemi uuesti esinemist ning hilisemate teiseste probleemide tekkimist. Suure pöörla valusündroom Veel mõnda aega tagasi esines veendumus, et valusündroomi Kuidas eemaldada polveliigeste liigeste poletik peamiselt puusa küljel trohhanteril asuva limapauna põletik, siis nüüdseks on teada, et valu selles piirkonnas tekib peamiselt puusa abduktorlihaste keskmine ja suur tuharalihas ning laisidekirme pingutaja kõõluste patoloogia tõttu.\nKõõlustes võib tekkida põletikuline reaktsioon, mis omakorda võib sarnase reaktsiooni esile kutsuda sealses limapaunas. Samuti võivad sarnased sümptomid tekkida Kuidas eemaldada polveliigeste liigeste poletik iliotibiaaltraktis ITB suure pöörla lähestikus, mis võib omakorda ärritada veel teisigi limapaunasid.\nNiude-nimmelihase bursiiti tekitavad eelkõige reumatoid ja psoriaatiline artriit, suure tuharalihase bursiiti istuv eluviis. Enamus puusa piirkonna bursiidid on ravitavad erinevate venituste, harjutuste ning manuaalse teraapia võtetega. Mida puusavaluga teha? Puusa piirkonnas võivad lisaks eelnimetatule valu põhjustada veel düsplaasia, ebastabiilsus, labrumi rebend, sidemerebendid, sünoviit, lihasrebendid, lihaste tendinopaatiad, luumurrud, osteoporoos, närviprobleemid jt.\nPeaksid pöörduma füsioterapeudi poole, kui puusavalu on Ostrogeeni ja liigesevalu rohkem kui 1 Kuidas eemaldada polveliigeste liigeste poletik ning ei allu iseseisvale ravile.


Eesti Kunstnike Liit / Estonian Artists' Union\nNäituse läbiv idee ja eesmärk on suunata kunstnikke ennast paljastama – olgu vaimses, füüsilises, sotsiaalses või puhtkunstilises tähenduses. Ühtlasi on tegemist arutlusega kunstnikuks olemise ja kunstniku rolli üle muutuvas maailmas, eriti aga Eesti Vabariigis aastal 2009.\nNäitus innustab kunstnikke tooma „kapist välja“ seni mingil põhjusel varjatud (või varjus püsinud) kired, kalduvused, vastuoksused, miks mitte ka perverssused. Või hoopis kiivalt hoitud süütuse. Teema „enesepaljastus“ pakub personaalsete paranoiade, esteetiliste maaniate ja muude loominguliste salapahede eksponeerimise kõrval ka sirgjoonelise võimaluse kõikmõeldava egotsentrilise, nartsissistliku ja autoerootilise kunstiloome esitamiseks.\nKõige üldisemaks ja kõikehõlmavamaks ja kahtlemata filosoofilisemaks, kunstiteoreetilisteks ja -kriitilisteks aruteludeks mõtteainet pakkuvaks kihistuseks on kunstniku enesevaatlus ja -esitlus praeguse „mureliku kapitalismi“ kontekstis, Eesti ühiskonna liikumiste, painete ja ootuste taustal ning mõistagi üha rahvusvahelistuva Eesti kunstimaastiku pinnal.\nVeelgi laiemas kontekstis peaks ühel või teisel viisil toimuv enesepaljastus, eneseavamine olema ju geneeriline, ajastu- ja kultuuriülene kunstnikuna toimimise „formaat“. Kuidas toimib see täna, mängulisel meediaajastul?\nKas meie kunstnikud soovivad ja julgevad paljastada ennast uut moodi, põhjalikumalt, ropumalt, siiramalt? Või siis paljastub hoopis see, et polegi midagi paljastada – on üksnes eesti kunst „tuntud headuses“? Oma personaalse järelduse saab iga vaataja teha kohapeal. Igatahes leiab näitusel kunstniku kõnelemas ihualasti oma kollektsioneerimiskirest (Fideelia-Signe Roots), eksponeerimas salakirge ilusate naisejuuste kammimise suhtes (Andro Kööp), paljastamas oma raskes skulptoritöös vormunud mehekeha (Hannes Starkopf) ja püüdlemas juba soliidses eas lapsesaamise poole (Bie Erenurm).\nKai Kaljo ajab end vormi aeroobikaga ja kutsub ka näitusekülastajat end võimlemismatil välja sirutama, Rait Rosin paljastab kafkalikult mõjuvas videos luhtunud katse asuda tööle infoliini operaatorina. Noor kunstnik Nadežda Tšernobai on armastatud juhendajale Jaan Elkenile pühendanud ei midagi vähemat kui altari, Markus Kasemaa müüb reklaami joonistatud figuuridele – just samamoodi, nagu sportlased ehivad oma rõivaid sponsorite logodega (muuseas, veel on ka vabu reklaampindu!).\nTiiu Kirsipuu ja Terje Ojaver avavad oma installatsioonides (nais)kunstnikuks ja inimeseks olemise talumatut kergust. Esinejate hulgas leiab nii lugupeetud maaliklassikuid nagu Peeter Mudist, Enn Põldroos ja Tiit Pääsuke kui noorema põlvkonna kompleksivabu loojaid, oma lemmiku leiab näituselt nii intellektuaalse kui kehalise, visuaalse kui verbaalse ekshibitsionismi huviline.\nNäituse toimumist toetab Eesti Kultuurkapital ja ArtDepoo galerii.\nTatjana Kosmõnina EKL näitusest ArtDepoos ja Kunstihoones (RUS)\n2009. õli, vineer 153 x 95 cm (raamitud)\n1999-2009. kollaaž, joonistus, hologramm, digitaaltrükk 197 x 300 cm (raamimata)\n2009. foto, print 42 x 30 cm (raamimata)\n2009. õli, lõuend 120 x 150 cm (raamimata)\nKoos Toomas Tõnissooga, Perekonnaelu II\n2008. akrüül, õli, lõuend 140 x 120 cm (raamitud)\nN:58, 4124 E:24,83632\n2008. õli, lõuend 61 x 142 cm (raamimata)