Saladus paljastatud! Loe, mida teha, et geellakitud küüned järgmise hoolduseni laitmatult vastu peaks - Anne & Stiil - Delfi Lood\nÜha enam populaarsust koguv maniküüri vorm on kahtlemata geellakkimine — loomulikum kui kunstküüned, vastupidavam kui tavaline küünelakk ning väljapeetum kui lihtsalt katmata küüned. Seda aga, millise intervalliga tuleks hoolduses käia, pole isegi suurimad geellaki fännid suutnud omavahel selgeks vaielda. Mõni on veendunud, et optimaalne ajavahemik on paar nädalat, mõni arvab aga, et kvaliteetne lakk peaks vastu pidama vähemalt kuu aega. Asjasse toob selgust New Yorgi ühe tuntuma küünesalongi Paintbox juht Evelyn Lim, kes jagab Cosmpolitani veergudel lahkelt nippe, kuidas geellakitud küüsi õigesti hooldada.\n1. Kasuta küüneõli vähemalt korra päevas\nHea küüneõli aitab niisutada nii küünenahkasid kui parandada üleüldiselt küünte olukorda, muutes need tugevamaks ja painduvamaks, mis omakorda vähendab murdumisohtu. Kasuta küüneõli vähemalt korra päevas. Tegelikult oleks aga hea, kui teeksid seda nii hommikul kui õhtul.\n2. Viili regulaarselt ja kasuta pealislakki\nGeellakiga kaetud küüntesse tuleb suhtuda nagu hinnalisse kašmiirkampsunisse — üks jooksma hakanud silm võib rikkuda terve riideeseme. Sama lugu on küüntega. Väike lõhe, pragu või murtud nurk tuleb kohe siledaks viilida, et vältida maniküüri hävimist. “Hoia väike viil alati käepärast,” soovitab Evelyn Lim ning soovitab kasutada ka läbipaistvat pealislakki, millega pikendad tunduvalt geellaki eluiga ja jätad alati mulje nagu oleksid äsja hoolduses käinud.\n3. Hoia küüsi kuivana\nKuigi geel ei murene sama kergesti kui tavaline lakk, peaksid sellegipoolest kasutama koristades ning nõusid pestes majapidamiskindaid. “Niiskust saanud küüned paisuvad ning kuivades tõmbuvad taas kokku. Selline edasi-tagasi liikumine põhjustab aga küünt katvas materjalis pragusid ning rikub maniküüri,” selgitab Lim.\n2 nädala reegel ning puhkepausid\nKuigi eelpool toodud nõuannetega on ühele hooldusele võimalik lausa nädalaid juurde anda, manitseb professionaalne küünetehnik siiski iga paari nädala tagant küüntele puhkust andma, kuna katkematu laki all olek muutvat küüned isegi kõige kvaliteetsema hoolduse korral nõrgaks ja hapraks. Puhkuseperioodil tuleks kindlasti tavalist lakki kasutada, kuna katmata küüned on igasugustele keskkonnamõjudele palju haavatavamad, eriti kui need on äsja geelikihi alt vabanenud.\nVäga levinud väärarvamuseks on Limi sõnul see, et geel rikub küüsi. “Küünte tervist rikub ebapädev küünetehnik, kes ei puhasta töövahendeid piisava hoolega ega järgi maniküüri põhitõdesid. Lisaks, oleme me ka ise oma küünte suurimad vaenlased. Kõik teavad, kui suur kiusatus on ühest servast murenema hakanud küünt pealt ära nokkima hakata. Ära seda aga mingil juhul tee! Geelikihi eemaldamise peab kindlasti usaldama professionaalile," hoiatab Lim.


Hundi ulg: Kallid õed ja vennad\nPostitaja: Hundi ulg kell 15:14\nMa ei tea, kas oskan seda tunnet, mida silmas pean, sõnadega väljendada. Aga sellised vanad kirjad tekitavad sellise müütilise-kummastava tunde. Paratamatult hakkad mõtlema nende inimeste eludele. Kuidas neil lapsed jonnisid, mees jõi ja piim läks hapuks- no, sellised igapäevased asjad. Kuidas nad elasid, mida tundsid ja arvasid...\n17. detsember 2009 15:57\nKallis Indgoaalane, pisar tuleks silma kui poleks meesterahvas, lugedes Sinu kommentaari. Just samamoodi tunnen ennast mina neid vanu postkaarte sirvides. Sest meie minevik ehk ajalugu koosnebki pisikestest maistest asjadest. Antud kaardi kuupäev ja lause: "Ma leeri ei lähe vist, kui viimases klassis.", sisaldab emotsionaalselt rohkem kui ajalooõpiku mõned lehed aastatest 1929-33, millal Gerhard lõpetas gümnaasiumi.\nSarnast äratundmise rõõmu kommenteerijaga olen kogenud ka Roosa paelaga kirjad ja Tundmatud mälestused vastukajasid lugedes.\nTänud südantsoojendavate sõnade eest. Jätkan kastides sobramist.\n17. detsember 2009 16:57\nJutt selles postkaardis on minu isast ja tädist. Huvitav oleks teada saada kuidas see postkaart Teie kätte sattus. Igal juhul oli meeldiv lugeda.\n8. jaanuar 2012 03:51\nEsiteks vabandan, et olen Teie isa kirjavahetuse avalikult riputanud oma blogisse. Ning kui see häirib Teid, olen valmis selle koheselt kustutama. Seda tüüpi postitusi olen oma blogis teinud heas usus ja tahtes. Olen lootnud, et need vanad kirjad ja kaardid satuvad äkki mõne otsingumootori kaudu kirjutajate järeltulijateni ja mõni inimene saab ehk midagi teada oma eelkäijate käidud teest sellist, mida varem ei teadnud.\nKahjuks pean ütlema, et isiklikult pole ma seda postkaarti oma käes hoidnud. Eks ta on olnud kollektsionääridele müügis kusagil internetioksjonil ja lihtsalt mulle silma jäänud mõne huvitava detaili, fakti või assotsatsiooniga.\nKontrollisin, kas see kaart on hetkel mõnes oksjonikeskkonnas, mida jälgin, veel müügil, kuid paraku ei leidnud. Tihti on nii, et mõnda eset müüakse aastaid. Vahepeal on ta kadunud ja siis ilmub taas. Ning neid oksjoneid on internetis palju. Tuntum on muidugi eBay, kuid väga arvukalt on ka spetsiifilisi interneti aadresse. Juhul kui selle postkaardi taas avastan, annan Teile kindlasti teada meilile.\nNing muidugi on mul uudishimu, milliseks kujunes Teie isa saatus. Mida tegi Gerhardi tädi Prantsusmaal? Kas onkel August elas veel kaua Suur-Pärnu maanteel? Jne.\n8. jaanuar 2012 11:31\nParandus: Gerhardi õde muidugi, Teile tädi...\n8. jaanuar 2012 11:36\nIMELISED KOKKUSATTUMUSED SIIN ILMAS,EKS OLE?Minul on üks kaart veelgi vanemast ajast,kuid teadsin saajaks olevat oma vanaema võõrasõe.Ja siis aastakümneid hiljem sattusin koos töötama vana inimesega(üle 70) hoopis teisest Eesti otsast,kelle vedurijuhist mees hukkus meie kuulsas kunagises rongiõnnetuses Tallinnas.MA TEADSIN,ET SEE MEES OLI MU VANAEMA VÕÕRASÕE POEG!\nKaart aga oli tollele võõrasõele läkitatud siis,kui too oli 16 aastane!KÜLL TAHTSIN TÖÖKAASLASELE SELLE KAARDI KINKIDA KUI TEMA LASTE VANAEMA MÄLESTUS,ENT TA JÕUDIS ENNE PEANSIONILE JÄÄDA...\n25. veebruar 2013 09:09


juuli 30, 2010 by Mari-Liis Ilover 4 kommentaari\nPraetud suvikõrvitsaõite kommentaaridest ja nami-nami täidetud köögiviljade teemalisest kooskokkamisest innustatuna võtsin kätte ja tegin oma elu esimesed täidetud suvikõrvitsaõied. Kindel see, et mitte viimased.\nTaustaks kreemjas mahe toorjuust, peategelaseks vürtsikas anšoovis ja kõrvalosatäitjaks salvei. Kõik see on mässitud magusasse suvikõrvitsaõide, mis on paneeritud ja õlis kuldseks praetud. Imeline!\nSööja kohta võta 3-4 suvikõrvitsaõit.\nPese õrnalt õied kraani all puhtaks, kuivata ettevaatlikult köögipaberiga. Täidiseks pane iga õie sisse\n1 tl maitsestamata toorjuustu\n1 või suuremate fileede puhul 1/2 anšoovisefileed\nSeo õis otsast murulauguvarrega kokku.\nPaneerimistainaks sega omavahel:\nKuumuta pannil lahke käega valatud õli.\nKasta täidetud suvikõrvitsaõisi igast küljest tainasse. Ettevaatlikult, et “pakike” ära ei laguneks. Pane ühe kihina pannile kuuma õlisse. Viska pannile ka mõned salveilehed. Prae õied mõlemalt poolt kuldseks.\nTõsta praetud õied pannilt taldrikule, serveeri koos samalt pannilt tulnud krõbedaks praadinud salveilehtede ja värskelt jahvatud musta pipraga. Soola pole vaja, anšoovise soolakusest piisab.\nOn kahju, et rõõmu sellest ja teistest suvikõrvitsaõietoitudest jagub vaid neile, kelle peenras suvikõrvits (või kõrvits, sest tema õied sobivad sama hästi) kasvab. Turul võiks neid ometigi olla, tegu pole ju mingi elitaarse imeloomaga, vaid täiesti tavalise köögiviljaga, millest saab imemaitsvaid hõrgutisi võluda.\nFiled Under: Retseptid, Suupisted, määrded, dipid Tagged With: köögivili, kooskokkamine, kõrvits, suvi, suvikõrvits\nPrevious Post: « Külm supp lehtsalatist\nNext Post: Toorjuustukook mustikatega »\njuuli 31, 2010 at 9:45 p.l.\nMa olen Noarootsis ja siin on nii suvikõrvitsa kui tavalise kõrvitsa uputus, mis tähendab, et ma võin taimedelt vabalt õisi kaasa korjata :) Lapsele ju "müüb" ka toidu maha, kui ütlen, et nüüd hakkame lilli sööma :)\naugust 1, 2010 at 9:16 e.l.\nTore, et täidisega variant ka elamuse pakkus. Ma olen ka õndsusest ohanud neid süües ;)\nAet – kui sul on tõesti võimalus õitega varustada, siis mina oleksin küll igati huviline. Tunnen neist delikatessidest väga puudust!\naprill 7, 2011 at 7:05 p.l.\nLoen seda postitust mitmeid kuid hiljem….ja ikka ei suuda vaiki olla, sest praetud õied on ka minu lemmikud! Peamiselt kasvatangi kõrvitsalisi õite saamise eesmärgil. No püreesuppidel pole ka viga, kuid õied on peamised. Kuid ma soovitan neid siiski praadida võis. Kerge parmesani laast ei teeks ka paha.\nAppii, suu jookseb vett…mine ja pane kasvõi seeme kohe mulda:) Esimest korda neid süües arvas näiteks mu pere, et tegemist on "mingi kalaga":)\nOotan huviga veel samalaadseid avastusi.\naprill 7, 2011 at 8:15 p.l.\n"mingi kalaga" – päris hea, Marju! :) Ohjahh, natuke peame veel kannatama, et jälle õisi praadida. Muidugi on võis ka väga head. Rohkes kumas õlis on rohkem frittimise moodi.


Britt Quentini ja Estonian Voicesi kontserdile tasub minna kahel põhjusel. Esiteks on Quentin maailmakuulus staar, teiseks saab kontserdilt kinnitust, et ka eestlastel on välja panna korralik vokaalansambel, kelle kõrvutamine maailma tippudega ei põhjusta häbenemist.\nTeisipäeval Vene Teatris toimuval kontserdil esitab Quentin moodsas võtmes džässiklassikat ja mõne oma loo. Estonian Voices lisab omalt poolt samuti klassikalist džäss- ja jõulumuusikat ning rahvaviise ja originaalpalasid. Üllatusena lauldakse mõningad lood ka koos.\nSobib eestlastega. Mõte kutsuda Quentin Eestisse kohaliku vokaalansambliga ühist kontserti andma sündis Jazzkaare kunstilise juhi Anne Ermi sõnul üsna juhuslikult. Esmalt polnud ju ansamblitki, kellega koos staar laulda oleks võinud.\n"Idee tekkis väiksest kadeduseussist, et naabritel on nii palju häid vokaalansambleid, aga meil mitte. Kas me siis tõesti oleme kehvemad - meil on ju palju suurepäraseid lauljaid," rääkis Erm. Ühe võimaliku liikmena meenus kohe Kadri Voorand, kes on vokaalansamblit ennegi juhendanud, seejärel liitusid ansambliga teised liikmed.\nErm selgitas, et esimene soov oli lauljatele ägeda väljendusvahendite pagasi loomine. Ansamblilauluks vajalike oskuste saamiseks otsustati kutsuda noortele lauljatele juhendaja USAst, kus vokaalansamblite traditsioon on kõige tugevam. Valik langes Britt Quentinile, kes resideerib praegu Londonis, kus ta teist aastat mängib-laulab Lyricali teatris kaheksa korda nädalas Michael Jacksonit.\nQuentin on Eestis lauljana esinenud kolmel korral vokaalansambli M-Pact liikmena. Estonian Voicesi juhendamiseks on ta võtnud endale mõne vaba päeva, et nelja ühise proovi jooksul saaks ette valmistatud kontserdil esitamiseks sobilik materjal.\n"Estonian Voicesi lauljad on ta soojalt vastu võtnud ja nad sobivad väga-väga hästi," märkis Erm. Ühiskontserdil on kuulajail võimalus selle koostöö vilju näha. Quentini laulu saadab ansambel, mis koosneb Ermi hinnangul Eesti parimatest muusikutest, ansambli ühislood kõlavad valdavalt a cappella.\nA cappella muusika uus tase. Eesti džässmuusikas on Estonian Voices uus tase. Ansambli esimene koosseis tuli kokku 2010. aastal Jazzkaare Jõulujazzi festivalile. Kadri Voorandi sõnul sai ansambli sünd teoks koostöös kultuuripealinna projekti meeskonna ja Eesti Jazzliiduga, kes kavatses tuua ühele Eesti džäss-popmuusikat viljelevale vokaalansamblile tipptasemel koostööpartneri maailmast.\nAnsambli ridadesse kuulub kokku kuus noort lauljat, kellest enamik õpib Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias või on selle lõpetanud. Ansambli repertuaari kuulub töötlusi nii rahvalauludest, oma originaalloomingust kui ka tuntud hittlugudest. Praegusesse koosseisu kuuluvad hästi kokkusobituvate häältega Mikk Dede, Kadri Voorand, Arno Tamm, Maria Väli, Aare Külama ja Mirjam Dede.\nÜhiskontsert Quentiniga on Estonia Voicesi seni suurim ülesastumine ning sellest on loota tõesti kõrgetasemelist kontserti.\nImemees Quentin. Britt Quentini hääle kohta ütleb Anne Erm, et kes kordki on teda kuulnud, tunneb tema hääle ilmeksimatult ära. "Selline kaunis, lüüriline sopran, mis andis ainuomase kõla ansamblile M-Pact. Tema falsett ulatub samuti imelistesse kõrgustesse," kirjeldas Erm.\nQuentin on osav improviseerija, kellel on hea intoneerimisvõime. Laval suudab ta olla nii dramaatiline kui ka õrn, olenevalt sellest, mis eesmärk tal on. Tema isikupärasel stiilil on aidanud välja kujuneda suured lavakogemused - lauluga on ta läbi käinud pool maailma.\nJõulujazzi kontsertide hulgas on Quentini ja Estonian Voicesi ühiskontsert alles üks esimesi. Edaspidi toimub veel hulganisti ettevõtmisi, mida ei maksaks kuulama minemata mööda lasta. Neil, kes nimetatud kontserdi enda jaoks välja valivad, avaneb imehea võimalus võrrelda meie noort andekat ansamblit prantsuse väga maineka vokaaloktetiga Voice Messengers, mille juht Thierry Lalo on tuntud ka helilooja ja džässooperi autorina. Järgmisel reedel toimuvast kontserdist on oodata särtsakat show'd ja head klassikalist bigbändi kõla.\n7. detsembril annab Thierry Lalo Otsa-koolis vokaalansamblitele meistriklassi.


Ilm läheb lähipäevil järjest soojemaks - Rohegeenius\n22. juuli 2021 kell&nbsp23:11\nSaab küll veel merevees plätserdada ja musutada.Foto: Shutterstock\nIlmateenistuse prognoosi järgi läheb ilm lähipäevil järjest soojemaks ning uue nädala alguseks ulatuvad õhusooja maksimumid 30 kraadini.\nLaupäeva on laialdaselt selge, kohati vahelduva pilvisusega peamiselt sajuta ilm. Puhub põhjakaare tuul 3-8, öö hakul Soome lahe rannikul puhanguti 12 m/s. Sooja on 6-12, rannikul kuni 17 kraadi. Päeval on vähese ja vahelduva pilvisusega sajuta ilm. Puhub valdavalt põhjakaare tuul 1-5 m/s, pärastlõunal põhjarannikul läänetuul kuni 8, puhanguti 12 m/s. Sooja on 20-25 kraadi.\nPühapäeva õhtul on selge või vähese pilvisusega sajuta ilm. Tuul on sisemaal nõrk ja muutliku suunaga, põhjarannikul puhub läänekaare tuul 4-9 m/s. Sooja on 8-13, rannikul kuni 18 kraadi. Päeval on enamasti päikeseline ilm. Puhub valdavalt läänekaare tuul 1-5, põhjarannikul kuni 8 m/s. Sooja on 22-27 kraadi.\nEsmaspäeva öösel on enamasti selge ja kuiv. Tuul on nõrk ja valdavalt lõunakaarest. Sooja on 10-15, rannikul kuni 20 kraadi. Päev on päikeseline, õhtupoolikul kohati pilvisem, aga ka sajuta. Tuul on nõrk ja valdavalt idakaarest, saartel ulatub kagutuul kuni 8 m/s. Sooja on 25-30 kraadi.\nMärksõnad: ilus ilm, kuumalaine, soe suvi\nTänavu oli Eestis läbi aegade kõige soojem suvi\nTallinn on kuumalaines veepuudusest pääsenud tänu lumerohkele talvele\nIlm läheb jälle soojemaks: homme on kuni 25 kraadi sooja


CELLUCOR C4 Extreme Energy 30servings - Sportlab.ee\n> CELLUCOR C4 Extreme Energy 30servings\nKõik treeningeelsed ergutid ei ole võrdsed. Oleme oma C4 ID-seeriasse lisanud kõige stimuleerivama, kofeiiniga laetud treeningueelse täienduse.\nSelle sisaldab kaks korda rohkem kofeiini, rohkem keskendumisvõimet ja rohkem vastupidavust kui C4 Original. C4 Extreme Energy pole mõeldud juhuslikele jõusaalis käijatele; see on mõeldud teile, kes tahavad ikka ja jälle plahvatusliku jõudu. Me teame, et mõne jaoks ei piisa vaid pisut energiast. C4 Extreme Energy on siin selleks, et aidata teil püsti tõusta ja minna, vastates igale väljakutsele.\nKasutamine: Võtke üks portsjon (1 täis mõõtelusikas) C4® Extreme Energy, segatuna 150-300ml.veega 20-30 minutit enne treeningut. Treeningu ajal on soovitatav dehüdratatsiooni vältimiseks juua palju vett või spordijooki segatuna, näiteks Cellucor® Alpha Amino. Mõnedel inimestel on tekkinud kipitustunne, mis tuleneb beeta-alaniinist. KASUTA AINULT vastavalt juhistele.\nServig size: 10g (1 level scoop)\nPer 10g %RI*\nVitamin B12 2.50 ug 100%\nof which creatine 3409 mg\nCarnoSyn Beta-Alanine 2000 mg **\nof which citrulline 2000 mg\n1100 mg **\nPanax Ginseng Root Extract 75 mg **\nCacao (Theobroma cacao L.) Seed Extract 75 mg **\nToothed Clubmoss (Huperzia serrata) aerial parts extract 5 mg **\nCELLUCOR C4 Ultimate 20servings


Alati varjus Saskia Kasemaa\nKohtusin Saskia Kasemaaga (70) tema suvekodus Valgemetsas, mille Saskia isa Elmar Kits kunagi ehitas. Meie vestlusega ühinesid ka Saskia vend Margus Kits ja kunstnik Fideelia-Signe Roots, et omalt poolt midagi lisada Saskia kunstnikuks olemise loole.\nSaskia, kas te lapsena tajusite, et vanemad kuidagigi teid kunsti poole suunavad?\nKasvatamist ja õpetamist väga polnud. Kuidagi nagu ise kasvasime. Kui laste kunstikool avati, siis ema viis mu sinna. Seal ma mõned aastad käisin. Mulle meeldis rohkem plastiliinist modelleerida. Tegin loomakesi. Vennad ei käinud seal. Ju siis oli neil kunstihuvi vähem. Kõiki meid pandi natukene ka muusikaga tegelema – mind klaverit, vendi viiulit õppima, aga seda mõned aastad ainult. Mu noorem vend Margus on eluaeg Vanemuises flöödimängija olnud. Teine vend Sebastian oli saksofonimängija, aga tema on juba surnud.\nLapsena tahtsin kõike hästi ja korralikult teha. Muretsesin ja tuupisin, aga see veel ei tähendanud, et ma oleksin edukas olnud. Vanaema heitis ette, et ma teen kõike väga korralikult, kuid olen liiga aeglane.\nKa Kunstiinstituudis oldi kiitusega kitsi. Ühel suvepraktika tööde hindamisel seisis hästi palju töid reas ja Johannes Võerahansu kritiseeris neid suure põhjalikkusega. Ühtäkki ta leebus ja ütles, et vot siitmaalt läheb juba palju paremini. Just sealt hakkasid minu tööd pihta. Tollal ei olnud kombeks kiita või ergutada. Lepo Mikko ei kiitnud isegi Tiit Pääsukest, kellest ta ilmselt väga lugu pidas. Siis oli teine õpetamise stiil. Isa ka kohmas enamasti tagantjärele, et nüüd on nagu parem.\nKuidas Elmar Kitse jaoks sõjaaeg möödus?\nSõja ajal oldi maal kuigivõrd. Suislepas, kus elas minu vanaisa õde. Sealsamas talus oli vist vahepeal sakslaste staap. Isa maalis neile vanade meistrite reprode järgi koopiaid, aga ka hulgaliselt motiive kohalikust loodusest. Kui sakslased ära läksid, siis võtsid nad kõik koopiad kaasa, maastikumaalid aga jätsid puutumata. Ju siis isa tehtud reprod oli nii meisterlikud, et tundusid väärtuslikumad.\nTeie perel läks sõjajärgsel karmil repressioonide ajal suhteliselt hästi?\nIlmselt jah, aga mu isa tundis elu lõpuni nagu süüd, et miks nii paljusid viidi Siberisse, aga teda mitte. Kõiki ju ei saadetud. Mõni võis sellest juhuslikult puutumata jääda.\nKas te vanemad olid nõukogude võimu ajal valmis kompromissideks?\nMa ütlen ikka, et inimene, kellel pole peret, on oma otsustes palju vabam. Tema võib nälgida või mitte midagi teha, kui tahab. Kui sul on pere taga, siis tuleb vahetada elukutset või teha äraelamiseks nii- ja naasuguseid töid. Aga isal olid ka tellimustööd hästi tehtud. Mäletan ühte aula pilti mingi punase sümboolikaga, kus olid võrratult meisterlikult maalitud lühtrid. Samas ta tegi ka imeilusaid abstraktseid asju juba 1950-ndatel. Imetlesin neid lapsena väga.\nIsal oli alati pilte varnast võtta. Ta võis valida, mida näitusele panna. Hästi töökas oli ta, jõudis korraga saja asjaga tegeleda.\nIsa oli kõigest huvitatud. Isegi taevatähtedest. Ta ehitas ise suure teleskoobi. Tohutu töö oli selle klaaside lihvimine. Ega ta seda vist päris valmis ei saanudki, aga ähmaselt on meeles, nagu oleksime ühe väiksema teleskoobiga koos taevast vaadanud.\nVeel ehitas ta oma kätega paadi. See oli samuti kunstiteos – tammepuust, mitte niisama. Ei tea, kust ta peale sõda selle tarvis vaskkruvid hankis, need pidid olema ilmselt siis eestiaegsed. Temal pidi kõik hästi tehtud olema, õiges proportsioonis ja vinklis. Kui paat valmis sai, siis kinkis isa selle ära, kuna teda köitis juba muu. Enne surma ehitas Elmar veel Valgemetsa hiiglasuure ateljee, kus ta eriti ei jõudnudki maalida. Ja välibasseini tegi. Aia rajamine sinna oli aga meeletu töö ja vaev, puha liivane maa metsa keskel, ega sealt saaki suurt ei saanudki.\nNüüd aga tahan parandada ühe eksiarvamuse oma isa kohta, mis mulle väga hinge läks. Eero Epner kirjutas Olev Subbi monograafias Elmar Kitse kohta, nagu ta oleks olnud viinalembeline ning ropu suuga mees. Mitte mingil juhul ei ole mu isa iial ainsatki vandesõna kasutanud, rääkimata roppustest! Selline asi ei tulnud kõne allagi, ta oli hoopis teine tüüp. Kainena oli isa väga vaikne. Kui rääkis, siis vähe ja ainult asjalikku juttu.\nAga näiteks koos Voldemar Pansoga võisid nad mitu päeva jutti vaid värssides kõnelda küll. Seda oli kõrvalt tore kuulata. Ju temas siis ikka mingi artistlikkus peitus.\nKas vanemad omavahel kodus kunstist ka rääkisid?\nSee oli ilmselt nii tavaline asi, et mis sa seal ikka arutad. Käisid võib olla vahel koos väljas maalimas. Kumbki tegi oma pilti, omavahel kunstiprobleemidest eriti ei räägitud. Kui nad aga kuskil väljas seltskonnas sõpradega kokku said, ju siis mingeid teemasid ikka arutati.\nMargus: Mina mäletan ainult kalapüüki. Käisime Valgemetsas öösiti kalal.\nKord siinsamas suvila kõrvalruumis isa küsis, mida ma ühest tema maalist arvan. Ma ei osanud selle peale muud teha, kui vabandada, et aru ei saa küll midagi, aga huvitav on. Vot täpselt nii peabki ütlema.\nFideelia: Elmar Kitse tööd tundusid alati põnevad. Nagu piltmõistatused. Eriti on mul meeles kaks pilti vanaisa Tähtvere-kodu seinalt: „Kohvikˮ ja „Viiuldajadˮ. Mõlemad olid nõnda abstraktsed, et polnud õieti aru saadagi, mida nendel kujutatud on. Vanemad ütlesid, et seal on inimesed. Ma uurisin neid ikka väga kaua, et ära mõistatada, mismoodi need inimeste figuurid sealt esile tulevad – kuidas täpselt keegi kohvitassi või viiulit käes hoiab. Või mitu viiuldajat orkestris on.\nElmar on maalinud ka minu vanaisa Karl Taevi kahel korral. Vanaema maalis ta ka, aga ei signeerinud seda tööd, kuna vanaema nõudis, et Elmar teeks selle väikeste hollandlaste stiilis. Üks portree tädi Tiiust on Tretjakovis. Vene ajal osteti.\nLinda Kits-Mägi "Väike Fideelia" (1980) õli\nMulle on tundunud, et te ema Linda Kits-Mägi on teenimatult jäänud oma mehe varju?\nEma oli ikka ka väga hinnatud. Ta tegi rohkem maastikke ja lillemaale. Oli samuti väga hea kolorist muidugi. Emal võttis kõik palju rohkem aega. Linda elas maalitavasse väga sügavalt sisse, oli alatasa värviga koos. Isa maalis puhtalt.\nEma sai olla suhteliselt vaba ja pühenduda loomingule. Mamma hoidis lapsed ja tegi söögid. Lindale meeldis proua elu elada. Juuksurid, õmblejad ja maniküürijad olid talle ikka väga tähtsad. Eks ta elu lõpupoole pidi perenaist ka mängima, kui mamma suri.\nEma lasi minulegi õmmelda uhkeid sametkleite välismaa pakkidest saadud riidest. Mina jälle vastupidi, üldse ei hoolinud nendest asjadest. Tundsin selle üle isegi piinlikkust. Tol ajal olid paljud kunstikooli õpilased maalt pärit ja väga vaesed. Mäletan, et peokingigi laenati üksteiselt.\nMis veel vanematega seoses meelde tuleb?\nKunsti sees nad elasid, eks see oli ikka põhitegevus. Noorematena nad vana-aasta õhtuti ikka ootasid, pintsel käes, millal kell 12 saab, et siis kohe maalima hakata. See tähendas, et loominguliselt tuleb hea aasta, kui esimese asjana maalid.\nElmar Kits oli nooruses muusikaga seotud, hiljem mitte. Mäletan, et ta harjutas oma käe peal. Ema võttis laulutunde ja laulis kodus. Kui Taevide perekond meil külas käis, siis nendega koos sai musitseeritud.\nFideelia: Elmar Kits suri küll enne minu sündimist, aga mu tädi ja ema meenutasid alati heldimusega neid lapsepõlve muusikaõhtuid nende Tähtvere-kodus, kus Udo Kolk mängis tšellot, Elmar Kits viiulit, Salme Taev klaverit. Salme ja Linda Kits laulsid. Elmar olevat olnud väga emotsionaalne ja kord viiulit mängides puhkes ta nutma nõnda, et pisarad otsekui purskusid tema silmadest. Pärast ei saadud pisarate jälgi tammeparketilt muidu ära, kui pidi selle koha üle poonima.\nMargus: Huvitav, et mina mäletan sealt ka tammeparketti ja klaverit.\nFideelia: Mäletan veel, kui Linda Kits-Mägi mind maalis. Ma olin nelja-aastane vist. Tema ateljee oli täis igasuguseid kanne ja potsikuid. Pidin tugitoolis istuma, aga mõtlesin kogu aeg, et huvitav, tahaks ikka pilti ka näha. Küsisin Lindalt, kas ta ikka tooli ka maalib? See oli mulle nii tähtis kuidagi. Täitsa ilus pilt tuli. Minul on seljas sinine kleit punase kärbseseenega. Siis läksime tädi Saskiale külla. Sinu ateljee oli päikest täis. Sul oli vist üks sõbranna külas. Te sõite rosoljet ja pakkusite meile ka. Väga lõbus päev oli.\nElmar Kitse seinamaalid tema Valgemetsa suvekodus\nSaskia, kas tahtsite noorena midagi kunstis teistmoodi teha kui teie vanemad?\nEi tahtnud. Ju arvasin, et kõik peab umbes sellelaadne olema, nagu Vabbe või Vardi, kes need head maalijad siis olid. Nüüd vaatan, et nii ja naa võib teha, aga ande tunneb ikka ära. Maalimine on rohkem treenimise asi. Muidugi geeniuseks ei treeni kedagi, aga heal keskmisel tasemel paneb igaühe laulma, tantsima, joonistama.\nKas teil on mingi eesmärk, kui maalite?\nEi ole. Võib ka olla, et see on harjumus, töö, mida olen eluaeg teinud. Ilma ehk ei oskagi olla. Kuigi praegu täidab elu kõik aja ilusasti ära, kogu aeg on kiire. Kunstnik siiski vist ei või ega saa pensonile jääda. Lola Liivat kunagi ütles, et kunstnik sureb pintsel käes. Mingi arusaamine või nägemine tuleb pikapeale. Aga see on üks vaevaline asi. Mulle meeldib inimest maalida. Kuigi ma alustan vahel küllaltki abstraktselt värviplekkidega ja ei tea, kuhu see lõpuks välja viib. Selles mõttes on õpetamine väga kasulik, nii saab ise ka natuke targemaks.\nSaskia Kasemaa guašš (2011)\nKaua te õppejõuna töötasite?\nKeskastme kunstikoolis olin veidi vähem kui kümme aastat, aga see töö ammendas end. Siis sain olla mõned aastad vabakutseline, enne kui tuli hakata vedama TÜ maaliosakonda. See oli üks suur rist ja viletsus, me muudkui kolisime. See polnud nii, et võtad klade ja pastaka kaasa ning lähed teise kohta. Kõik tehtud tööd, molbertid, maalipukid ja muu kraam tuli kaasa tarida. Tuli oma peaga välja mõtelda, mida ja kuidas õpetada, tunniplaanid koostada. Selle töö peal pidasin vastu teine kümmekond aastat.\nMilline oleks teie õpetus kunstnikuks pürgijale?\nSee on vist väga trafaretne. Ole aus ja tee seda, mida tunned, et on vaja teha. Koolis õppides tuleks ikka nõuandeid kuulda võtta, aga hiljem peab püüdma oma rida ajada. Tegelema sellega, mis enesele sobib. Oluline on, et looming poleks võlts ega moega kaasajooksmine.\nMinul on eluaeg olnud raske õpetada, kuna latt on nii kõrgel ees. Mulle on meeldinud harrastajaid õpetada, kuna nad sõna otseses mõttes armastavad seda asja, on asjaarmastajad. Olen nendega koos mitmeid näitusi teinud. Hea õpetaja õpilased on kõik ise nägu. Ma püüan ennast mitte peale suruda.\nFideelia: Saskia oli mu esimene õpetaja ülikoolis. Ta ongi meelde jäänud sellisena, kes nõudis kohalkäimist ja töötamist. Mina olin küll rahul.\nKuidas kohtusite oma tulevase abikaasa Andrus Kasemaaga?\nTartu kunstikoolis. Tema tuli sinna paar aastat hiljem kui mina. Minu grupikaaslaseks oli Lea Peil-Borovik, kellega Andrus oli juba Kalju Reiteli juures pioneeride palees koos skulptuuri õppinud. Kord olevat Lea Andrusele näidanud mingil grupipildil mind ja öelnud, et see tüdruk hakkab sulle meeldima. Üsna varsti pärast seda me Andrusega käima hakkasimegi.\nKas Andrus Kasemaa tööd on natuke Elmar Kitse maalide moodi ka?\nVõib-olla küll, aga just neid kõrvutades tuleb välja, et Andrus on õppinud skulptor ja lausa robustselt jõuline oma natuurilt. Isal on teine stiil – ta on sädelevam, vaimukam, rafineeritum, rääkimata peenest koloriidist. Aga inimestena nad klappisid päris hästi. Ja muidugi nii suurt töövõimet, nagu isal või Andrusel, on vähestele antud.\nSaskia lapselapse pilt Juri Lotmanist\nKas keegi teie lastest ka kunstnikuks on hakanud?\nNo, Markus, mu keskmine poiss on ilmselt üsna andekas. Ta esineb rohkem välismaal ja väga ei räägi oma tegemistest. Igapäevatööna teeb ta kodulehekülgi. On selleks liiga hea pereisa, et vaid kunstile pühenduda.\nKord tuli Ilmar Malin minu ateljeesse, tööd kaenlas ja pahandas, et miks ma lasen oma isa loomingul vedeleda kunstnike maja koridori põrandal. Selgus aga, et need olid hoopis Markuse, mitte Elmari tööd. Mingi värvitundlikkus on ilmselt geenides.\nMu vanim lapselaps Krister osales kord ühel arvutijoonistuste võistlusel. Seal oli sadu ilusaid töid. Oma lapselapse joonistatud portree Juri Lotmanist meeldis kohe kõige enam. Ilmselt siiski on veri paksem kui vesi. Ja Krister saigi esikoha.\nNiisiis, mingis mõttes olete kõik sarnased?\nIlmselt olemegi. Näiteks mu isaema armastas kududa väga omapärase värvigammaga kampsuneid. Lapsena need mulle väga ehk ei meeldinudki. Alles nüüd hakkan mõistma, kui erilistena võivad sinepikollased roosid mõjuda tumepunase mustri sees. Ju oli mu vanaemal ikka väga peen värvimeel.\nKas teil hobisid on?\nEriti ei ole. Omal ajal, kui ma kunstistuudiot juhendasin, oli alatasa vaase ja draperiisid vaja. Püüan uusi juurde enam mitte osta, kuigi neid on üha ilusamaid. Ka igasuguseid kangaid kogunes kaheksa kastitäit. Olin väga kurb, kui need mu ateljee pööningult ära varastati.\nLastelaste jaoks üritan suguvõsa fotoalbumeid teha. Näidata, mis ajastud kunagi olid: rootsi aeg, tsaariaeg, eesti aeg, nõukogude aeg. Oma kümme sugupõlve olen välja uurinud. See on tohutult mu aega kulutanud.\nMilline aeg oma elust tundub tagantjärele kõige ilusam?\nEks ikka noorus – kui lapsed olid väikesed ja pere koos. Kuigi siis vaba aega nagu polnudki. Tean, et maalisin kella järgi. Panin kella helisema, kui hakkasin maalima, et ma ei unustaks tööhoos lastele järele minna.\nKuidas iseloomustaksite enda positsiooni meie kunstielus?\nKui kõik on ühtviisi andekad, siis pole kellegagi võrrelda. Ma annan endale aru, et neid tippe või geeniusi on nii vähe ja keskpäraseid, nagu mina, on ka vaja. Muidu ei paistaks tipud välja.\nSiis olete enda vastu ikka väga kriitiline?\nOlen realist. Elmar Kitse tasemeni ei jõua, see on selge. Aga ma ei põe.\nAeg-ajalt ikka küsitakse inspiratsiooni kohta. Ma usun sellesse, aga see tuleb vaid kord viiekümne aasta jooksul. Selleks tuleb pintsel kogu aeg käes hoida, et see hetk ära tabada. Mul on niisugune kord juba olnud.\nMis sellest sündis?\nMidagi erilist ei saanud, aga ma tundsin siis, et nii võiks lõputult maalida ja maalida. Ma ei saanud mitu ööd magada, ootasin, et läheks valgeks ja ma saaksin jälle maalima hakata. Ma nägin nagu kõrvalt, kuidas peaksin töid edasi tegema. Kõik nagu sujus. Peale seda olin taas hädas ja kinni\nKas peate ennast õnnelikuks inimeseks?\nJaa, ei leia küll mingit põhjust, et midagi kahetseda. Mul on kolm toredat poega, kuus armsat lapselast. Elan vabas Eestis ja vaevadest hoolimata olen saanud tegeleda sellega, mis meeldib.


Kuidas tõeliselt vabandada 2019\nKuidas tõeliselt vabandada\nÜtlusest „Mul on kahju” pole peaaegu piisavalt.\nVõlts vabandused on lühiajalised. Nad kaovad õhukesesse õhku.\nOn teatud tüüpi inimene, kes kasutab kiirparandusena sõna „mul on kahju”, et naasta teie heade armutegude juurde, vaid korrata ikka ja jälle sellist käitumist.\nTa ütleb: "Mul on kahju", et otsekohe kirjeldada tagajärgi. Nad on nõus sööma korraks tagasihoidlikku pirukat, nii et elu normaliseerub.\nKas teil on oma elus sellist inimest? … Kas see võiks olla sina?\nMe kõik teeme vigu ja vabandame kordamööda, kuidas oleks sellega hea saada? „Vabandust” ei tohiks probleemi lahendamata jätmiseks liikuda. Inimene, kellel on tõeliselt kahju, teeb muudatusi. Kohandused on sellised, kus kumm vastab teele. Lappimine tähendab parandamist. Siiras vabandus palub lahti rebida.\nTõeline vabandamine tuleb südamest - seda ei morjendata läbi pingutatud hammaste. Vaja läheb järgmist:\nHaavatavus oma kaitsemehhanismide langemiseks\nEhtne kahetsus selle üle, mida ütlesite või tegite\nAlandlikkus muusikaga silmitsi seista\nPühendumus muudatuste tegemiseks\nTeie (või teie sõber) saate teada, kuidas vabandada.\nSee aitab teil suurendada oma emotsionaalse intelligentsuse oskusi, mis premeerib teid suurema isikliku puutumatuse, heasüdamlikkuse ja võimsa küpsusega (seksikas tüüp, kes võib pärast nägu laksata öelda: "Mul oli see tulemas."). Vabandage järgmiselt:\nÖelge konkreetselt, mida te tegite, mille pärast tunnete end halvasti. Vaja on julgust üksikasjalikult üle vaadata, millele pigem kiiresti ebamääraselt viitate, kui kiiresti minema lähete. Selle asemel, et "Vabandame eile", minge sügavamale,\n“Eile õhtul pärast õhtusööki, kui ütlesin [täitke tühi], oli see liiga karm. Sa ei vääri, et sinuga nii räägitakse. ”\nAvaldage kahetsust. Nagu näiteks: „Ma soovin, et ma poleks seda öelnud. Kui saaksin selle tagasi võtta, siis teeksin. Pilk näole, kui ma ütlesin, purustas mu südame. Mul on nii kahju. ”Näpunäide. Ärge öelge:„ Ma tunnen end kohutavalt! “See ei puuduta teid ja teie tunded võivad manipuleerida vabanduse vastuvõtjaga, et andeks anda, enne kui ta on selleks valmis.\nPange oma iseloomujoon, mille kallal töötate, näiteks: “Mul on karastus ja ma pingutan välja, kui vihastan. Mulle ei meeldi see kvaliteet endas ja olen pühendunud selle nimel töötamisele. Minu esimene samm on vihahaldusest ostetud raamatu lugemine. ”Näpunäide: Ärge öelge:“ Ma ei tee seda enam kunagi. ”See on ülepakutud lubadus, mida te tõenäoliselt ei suuda hoida enne, kui mõne panite sisse tööle\nPöörake teisele inimesele tähelepanu, kui vabandate. Vaadake tema nägu ja pange tähele tema kehakeelt. Näete, kas need on avatud või suletud. See peaks mõjutama seda, mida ütlete ja kuidas suhtlete. Mõned inimesed ei taha, et te neid puudutaksite. Teised ihkavad kallistust. Mõni peab teid karistamiseks eemale tõukama ja kontrollima, kas suudate nende haiget taluda, nii et…\nOle kannatlik. Tõenäoliselt viis teie kannatlikkuse puudumine esmalt välja puhkemiseni. Teie sõnad või teod olid teise inimese jaoks valusad. Kui soovite paraneda emotsionaalsest lõhest, on see teie teine võimalus olla kannatlik. Ja kui pöörate tähelepanu nende reageerimisele teie südamest vabanemisele, aeglusite, riskite ja sirutate kätt või ütlete, et hoolite, viisil, mis annab teile mõista, et mõtlete seda tegelikult.\nKüsige, mida oleksite saanud teisiti teha. Minge edasi ja küsige teiselt inimeselt, mida nad sooviksid, et teeksite teisiti: teie toon, ajastus, kehakeel, suhtlemisel on nii palju elemente ja nüansse. Te ei pea muutuma, kuid see aitab teil aru saada, mis valesti läks, ja suhtuda veelgi enam mõistmisse.\nKaks olulist punkti, mida ei tohiks tähelepanuta jätta:\nIgas puhkemises on tavaliselt tõde. Isegi kui inimene, kes teid silitas, vabandab, mõelge, kas teil oli midagi raske kuulda, mida oli vaja öelda. Teie ülesanne on pärast vabanduse saamist kutsuda teine inimene rahulikku ja kaastundlikusse vestlusse teema kohta, mis põhjustas puhumise ja mis ilmselt vajab veel uurimist ja lahendamist.\nKeegi pole kellelegi vabandust võlgu. Kuid me kõik väärime vabandust. Erinevus on see, et tunne, et keegi on sulle võlgu, hoiab sind abituna ja vihasena. Teadmine, et väärite vabandust, isegi kui te seda ei saa, tähendab, et teil on hea enesehinnang, mis annab võimu. Elu pole õiglane ja me ei võta vastu kõiki vabandusi, mida oleme ära teeninud ... aga tunne, et olete teeninud, tähendab, et saate terveks ja liigute edasi.\nKui olete üks, kes vabandab oma uue emotsionaalse intelligentsuse oskuste pärast, siis loodetavasti avaneb teine inimene ja võtab teie muudatused vastu.\nKui olete üks, kes saab tõelise vabanduse, ärge kaevake oma kontsad sisse ja lüpsake seda kõike, mis see väärt on. Ole helde ja anna talle teada, see tähendab sulle palju.\nKui kohtume üksteisega poolel teel, tugevnevad suhted.\nSee võimaldab meil täita suuremat väljakutset - kaevata ja lahendada probleemid, mis vajavad mõlemalt poolelt veel mõistmist.\nÕige vabanduse palumine on tohutu samm, sest tõelised vabandused antakse tingimusteta. Peate selle imema, nimetama oma kahetsused ja tegema muudatusi, võttes endale kohustuse õppida erinema, nii et te ei peaks seda viga kordama. Parima stsenaariumi korral teine inimene sulab ja vestlus õitseb selle ümber, mida te mõlemad saaksite edasiliikumiseks paremini teha. Halvimal juhul on teine inimene ettevaatlik, vaikne, reageerimata.\nKui te vabandate, ärge lootke, et „tat tat”.\nTõelised vabandused on tingimusteta. Nad ei nõua ühtlast vahetust - eeldusel, et ka teine inimene vabandab. Võib-olla vajab ta aega, et teie öeldut arvesse võtta. Võib-olla hoiab ta hinge kinni oodates, kuni teine kinga langeb. Ajalugu on võinud näidata, et vabanduse ees on palju süüdistusi.\nSee on teie võimalus tõestada end teistsugustena. Ebamugavuse talumine. Andke inimesele ruumi. Ja patsutage end selja taha, et annate sellele vabandusele oma parima löögi. Ärge muretsege. Elu annab teile palju rohkem võimalusi harjutamiseks.\nJuba noorena olen inimesed minusse usaldanud. Nad ütlevad, et tunnevad end turvaliselt, sest kuulan armastuse ja otsustusvõimeta. See on minu üleskutse mõista, mõista, turgutada ja juhendada. Seetõttu sai minust Gestalt psühhoterapeut ja suhete treener. Kerige alla, kui soovite rääkida ...\nKuidas leida sisukas töö tehnika alal: 10 ettevõtet, millega arvestadaKuidas saada agiilseks - agentuuri juhendBrauserite parooli salvestamise ja paroolide automaatse täitmise funktsioonide ümberhoidmineKuidas kiiresti sisu täpsustada (ja 70 ja rohkem kohta suurepärase sisu leidmiseks)Kuidas luua Scratchist lihtne IOS-i ja Androidi reaalajas kohandatud moodul


Microsoft Wordi kirjakooste ei tööta arvutis, milles töötab Windows 7 või Windows Server 2008 R2\nKehtib: Windows 7 EnterpriseWindows 7 Home BasicWindows 7 Home PremiumWindows 7 ProfessionalWindows 7 StarterWindows 7 UltimateWindows HPC Server 2008 R2Windows Server 2008 R2 DatacenterWindows Server 2008 R2 EnterpriseWindows Server 2008 R2 StandardWindows Server 2008 R2 Web EditionMicrosoft Word 2010Microsoft Office Word 2003 Rohkem\nKuva algne ingliskeelne artikkel: 980681\nKujutage ette järgmist stsenaariumi. Teil on Windows 7 või Windows Server 2008 R2 käitavasse arvutisse. Selles arvutis kasutada kirjakooste funktsiooni Microsoft Word 2010. Microsoft Office Word 2007 või Microsoft Office Word 2003. Selle stsenaariumi korral võite märgata, et kirjakooste funktsiooni ei tööta lihtteksti või lisatud e-kirju.\nNäiteks Oletagem, et proovida kasutada kirjakooste loomine e-kirja ja seejärel automaatselt luua Meiliadressaadile andmebaasist. Siiski võite märgata, et e-kirja, mis on loodud on määratud adressaadile.\nMärkus. See probleem ilmneb ka MAPI-põhise e-posti klient Microsoft Outlook peale.\nSelle probleemi lahendamiseks tuleb kasutada HTML vormingus e-posti, kui te seda e-posti Kirjakooste. Selleks toimige järgmiselt.\nAvage Wordis kirjakooste dokument.\nMenüü postitused nuppu Alusta kirjakoostetja seejärel E-kirju.\nNuppu Vali adressaadidja klõpsake kirjakooste adressaadi e-posti aadresside allikas. Valige need adressaadid, keda soovite saata selle postituse.\nKlõpsake Finish & Mergening Saata e-kirju.\nTippige väljale teemarida .\nValige ripploendist Meilivorming HTML-vormingus .\nValige Kõik, jooksva kirjevõi vahemik adressaadid jaotises saata kirjet ja seejärel klõpsake nuppu OK.\nValige menüü Tööriistad käsk kirjad ja postitusedja klõpsake Kirjakoosteviisard.\nKlõpsake Kasuta praegust dokumentinuppu Vali adressaadidning klõpsake kirjakooste adressaadi e-posti aadressi allikat. Valige need adressaadid, keda soovite saata selle postituse.\nKlõpsake edasi: kirjutada e-kirja ja seejärel klõpsake edasi: e-kirja eelvaade.\nAadressiloendi muuta, kui soovite, ja seejärel klõpsake edasi: Kirjakooste lõpuleviimine.\nDialoogiboksis e-posti liitmine väljal Meilivorming valige HTMLja seejärel klõpsake nuppu OK.\nMicrosoft Wordi kirjakooste kohta lisateabe saamiseks külastage järgmist Microsofti veebisaiti:\nKirjakooste samme tutvustus\nMAPI kohta lisateabe saamiseks külastage järgmist Microsoft Developer Networki (MSDN) veebisaiti:\nÜldine teave MAPI\nFaili nimi X86_b6007d6b1149c8e69e8e32b5f560b98a_31bf3856ad364e35_6.1.7600.20652_none_71cedcd768d0c092.manifest\nFaili maht 692\nTäiendav failiteave 11:01\nFaili nimi X86_microsoft-windows-mapi_31bf3856ad364e35_6.1.7600.20652_none_abcaa6ef941b3ed6.manifest\nFaili maht 4,023\nTäiendav failiteave 11:04\nFaili nimi Amd64_4e9d7705d166e5763abe5840373cbbde_31bf3856ad364e35_6.1.7600.20652_none_c189e2d9b4252018.manifest\nFaili nimi Amd64_f429bede3c4221d6a39a3b9389a43299_31bf3856ad364e35_6.1.7600.20652_none_2ea84e1fbe5833ae.manifest\nFaili maht 1,032\nFaili nimi Amd64_microsoft-windows-mapi_31bf3856ad364e35_6.1.7600.20652_none_07e942734c78b00c.manifest\nFaili maht 6,458\nTäiendav failiteave 11:10\nFaili nimi Ia64_43c1874ce7875a0eeb22ff215580b0d9_31bf3856ad364e35_6.1.7600.20652_none_d2cc9a280d8c823e.manifest\nFaili nimi Ia64_microsoft-windows-mapi_31bf3856ad364e35_6.1.7600.20652_none_abcc4ae5941947d2.manifest\nFaili maht 6,456


Valitsuse pressikonverentsi stenogramm, 5. november 2020 | Eesti Vabariigi Valitsus\nValitsuse pressikonverentsil ministeeriumide ühishoone pressikonverentsi ruumis (Suur-Ameerika 1) osalesid ning ajakirjanike küsimustele vastasid peaminister Jüri Ratas, rahandusminister Martin Helme, välisminister Urmas Reinsalu, haridus- ja teadusminister Mailis Reps ning rahvastikuminister Riina Solman.\nPressikonverentsi salvestis on järelvaadatav: https://www.youtube.com/watch?v=AwOidwCWFU4\nHead ajakirjanikud ja veebi teel pressikonverentsi jälgijad, tere tulemast valitsuse pressikonverentsile! Täna on teie ees peaminister Jüri Ratas, rahandusminister Martin Helme, rahvastikuminister Riina Solman, haridus- ja teadusminister Mailis Reps ning välisminister Urmas Reinsalu.\nAitäh! Austatud ajakirjanikud ja head pressikonverentsi jälgijad! Ma tahan alustada kõigepealt keskkonnaministrist Rene Kokast. Ma tahan öelda talle suur tänu tema panuse eest keskkonnaministrina selles valitsuses oma valdkonnas.\nTa on teinud tööd kindlasti suure pühendumusega ja võtnud tõsiselt seda olulist tööd, aga ka väga paljusid keerulisi olukordi, mis on olnud selle viimase poolteise aasta jooksul – väga palju uusi regulatsioone, uusi muutusi ja uusi eesmärke, mis on tulnud Euroopas, olgu see 2050 kliimaneutraalsus, 2030 uued eesmärgid seoses 55-protsendilise emissiooni vähendamisega 40 protsendilt.\nRene on olnud siis täna, võib öelda, et viimast korda valitsuse nõupidamisel valitsuse liikmena, vähemalt selleks korraks, aga ta õhtul osaleb veel kabinetinõupidamisel.\nTa on esitanud mulle avalduse: "Käesolevaga esitan avalduse tagasiastumiseks Eesti Vabariigi keskkonnaministri kohalt tervislikel põhjustel." Ta soovib oma volituste lõppemist esimesel võimalusel, see tähendab, et homme oleks tema viimane tööpäev. Ja ma olen esitanud ka Vabariigi Presidendile omapoolse avalduse: "Vastavalt põhiseaduse §-le 90 ja vastavalt Vabariigi Valitsuse seaduse §-dele 7 ja 12 edastan teile keskkonnaminister Rene Koka tagasiastumisavalduse."\nNii et see tähendab siis seda, et ma loodan, et lähipäevadel Eesti Konservatiivne Rahvaerakond leiab uue kandidaadi ja me saame võimalikult ruttu selles olulises valdkonnas uue ministriga edasi minna.\nNüüd, kui rääkida [sellest], mis on seotud COVID-19ga, siis minu meelest see hinnang, mida me saame täna öelda, on selge: olukord Eestis on kriitiline. Kui vaadata, COVID-19 globaalne pandeemia on Euroopas hirmutavalt kiires tõusufaasis. Kui võrrelda Euroopat ka teiste mandritega, siis me näeme seda, et Euroopa on kõikidest teistest ees.\nTäpselt samamoodi on nakatumisnäitajad tõusnud ka Eestis ja tõusmas Eestis ja Baltimaades tervikuna. Kui me ei suuda viiruse levikut tõkestada, siis võib olukord mõne nädalaga minu meelest muutuda kriisiks. Siin peavad andma oma panuse kõik riigiasutused, kohalikud omavalitsused, erasektor ja eeskätt loomulikult iga indiviid ka ise ehk meie kõik, Eestimaa inimesed, kui me igapäevaselt oma erinevaid valikuid langetame. Ainult see on võimalus seda viirust tõkestada ja selle viiruse levikut võita.\nValitsuse eesmärk on loomulikult tõkestada seda koroonaviiruse levikut selliste meetmetega, mis võimaldavad meie plaanilist ravi lahti hoida, mis võimaldavad meie haridusasutustes tavaõppega edasi minna ning hoida ühiskonnaelu toimivana nii palju, kui see on võimalik.\nMe oleme koostöös terviseameti, sotsiaalministeeriumi ja COVID-19 teadusnõukojaga ette valmistanud ka vajalike meetmete paketi, mida me siis hakkame täna ja ka teisipäeval arutama. Nüüd, valitsustasandile tulles… Täna on siis see R0, mida me jälgime – ja me peame sellega arvestama –, 1,4 Eestis.\nTäna valitsus otsustas eraldada Tartu Ülikooli COVID-19 seireuuringute tegemiseks 885 160 eurot, et viia läbi seireuuringud 2020. aasta novembris ja detsembris.\nMe tuleme peale lõunat veel teatud rahaeralduste juurde, mis on põhimõtteliselt kokku lepitud, aga tehniliselt ei ole need veel otsust saanud. See on see, mis ettepaneku on teinud välisminister, et toetada Tšehhit läbi nende Punase Risti seoses COVID-19 olukorraga. Ja me oleme põhimõtteliselt otsustanud, et me anname oma heale liitlasele Tšehhile toetust 50 000 eurot.\nMe oleme otsustanud seda, et esmatasandi õigusabi peab minema edasi ka aasta lõpus. Selle kohta on teinud taotluse justiitsminister Raivo Aeg ja see on 100 000 eurot.\nSamuti on tulnud oma ettepanekuga välja maaeluminister, et aidata põllumehi, ja põllumeeste koroonakahjude hüvitamiseks on ta teinud ettepaneku valitsuse reservist eraldada 12 miljonit eurot. Selge on see, et päris palju sektoreid põllumajanduses on saanud kahju seoses COVID-19ga, olgu see lihaveise- ja seakasvatus, olgu see lamba- ja kitsekasvatus, aiandus, piimatootmine või ka teised valdkonnad. Nii et kindlasti soovime põllumajandussektorit toetada.\nMeil oli kokku Vabariigi Valitsuse istungil 15 päevakorrapunkti. Samuti me kinnitasime valitsuse reservist 1,5 miljoni eraldamise, et teha sissemakseid koroonaviiruse vaktsiini eelostulepingute sõlmimiseks, ja sellekohased põhimõttelised otsused tegelikult me langetasime juba septembrikuu keskpaigas.\nSamuti olid täna istungil Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu uued liikmed. Keskkonnaminister Rene Kokk tegi ettepaneku nõukogust tagasi kutsuda Marku Lampi ja Peeter Ernitsa. Nende asemel nimetasime nõukogu liikmeteks keskkonnaministeeriumi asekantsleri Margit Martinsoni ning Maaülikooli metsakasvatuse ja metsaökoloogia professori Hardi Tulluse.\nVälisministri ettepanekul otsustasime kinnitada Euroopa Kohtu kohtuniku kandidaadiks kauaaegse riigisekretäri ja praeguse riigikohtuniku Heiki Loodi. Nii et sellest otsusest kindlasti lähemalt räägib välisminister. Aitäh teile!\nAitäh! Ma ka siis kõigepealt sissejuhatuseks ütlen mõne sõna Rene Koka kohta. Siin keerutatakse igasuguseid naljakaid kuulujutte sellest, miks ta ära läheb. Põhjus on väga lihtne: Renel oli terviseprobleem, terviserike. Ta võttis aega mõelda, vestlesime temaga. Mina oleksin soovinud, et ta jätkab, aga ma ei avaldanud talle ka mingit sellist survet ja ta otsustas ise, olles nõu pidanud oma perekonnaga.\nMeil on erakonna volikogu selle nädala laupäeval Tartus. Selleks ajaks olen ma kindlasti jõudnud välja sõeluda uue kandidaadi ministrikohale, esitlen teda erakonna volikogule ja küllap siis loomulikult ka juba avalikkusele ja ka koalitsioonikaaslastele. Rene lahkumine ei ole seotud millegagi tema töövaldkonnas ja mul ei ole mingeid etteheiteid olnud tema töövaldkonnas.\nNüüd valitsuse otsuste juurde. Täna me kiitsime heaks maamaksuseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu, mille tulemusel viiakse maamaksu infosüsteem maa-ametist üle maksu- ja tolliametisse. Selle sammu eesmärk on loogiliselt koondada kogu vajalik kompetents ja tehnilised lahendused ühte asutusse. Maamaksu arvutab ja maamaksuteatiseid saadab juba praegu välja maksuamet.\nTeiseks lahendatakse selle muudatusega probleem, kus maamaksuteadet ei saa saata pärijatele, kes ei ole maa omandiõigust kinnistusraamatus veel ümber vormistanud. Edaspidi lähtutakse pärimisregistri andmetest ja kui pärimisregistri kohaselt on maa omandiõigus pärijale juba üle läinud, saab maksuamet talle ka teate saata.\nKolmas muudatus on seotud sellega, et kõik riigimaa kasutajad peavad ka tasuma maamaksu. Praegu on selline kohustus vaid osal riigimaa kasutajatel. Maksukorralduse seaduse muudatusega antakse kohalikele omavalitsustele õigus saada maksuametist infot neile laekuvate maksude kohta, et nad saaksid oma eelarvet paremini prognoosida.\nSiis, jah, nagu juba ka peaminister mainis, on mitmeid rahaeraldusi, mis meil on kas juba otsustatud või ka juba tehtud. Väga oluline rahaeraldus meie vaates on põllumajandusele koroonakriisiga seoses tekkinud erakorralise olukorra leevendamiseks suurusjärgus 12 miljonit eurot.\nSee on vajalik, kuna tegelikult on koroonakriis põllumajandusturu täielikult sassi löönud. Siin on mitu asja kokku saanud. Hästi lihtsad näited. Seoses sellega, et restoranides inimesed käivad palju vähem, siis näiteks lamba- ja veiseliha tarbitakse vähem. Seoses sellega, et vahepeal olid koolid kinni, kadus ära juurviljade otseturustamise võimalus juurviljade kasvatajatele ja nad peavad selle jaekaubandusse viima, aga jaekaubanduses on hoopis teistsugused hinnad ja hoopis teistsugused reeglid. Nii et seal on nagu selline tõeliselt keeruline olukord tekkinud.\nMa siin juhiks tähelepanu, et tegemist ei ole mitte top-up’i rahaga, mis oleks siis olnud suurusjärgus 15 miljonit ja mis on väga fikseeritud summa, väga paindumatu summa, vaid tegemist on erakorralise kriisiabiga. Ma väga loodan, et selle otsusega pannakse lõplikult magama kõik need totakad jutud sellest, kuidas tänane valitsus kiusab põllumehi või ajab mingisugust ma ei tea mis väiklast jonni nendega. Absoluutselt ei vasta tõele.\nSelle sammu, selle rahaeralduse mõte on tagada, et Eestis põllumajandusettevõtted ei läheks pankrotti, ja täpselt samamoodi on oluline, et nad oleks konkurentsivõimelised turul, kus praktiliselt kõik Euroopa riigid ja eriti meie lähiriigid Läti, Leedu ja Soome on oma põllumajandustootjaid erakorraliselt toetanud.\nMe ei taha, et juhtuks ka sellist asja, et raskustesse sattunud kohalikud põllumajandusettevõtete omanikud on sunnitud oma ettevõtted müüma odava hinna eest välismaalastele. See muudaks eestlased jälle peremeestest popsideks oma kodumaal, aga seda me tahaks vältida.\nJustiitsministeerium siis sai õigusabi… Meil on eelarves ette nähtud nii-öelda tasuta õigusabisummad ja nüüd sõltuvalt sellest, kui palju inimestel reaalselt seda õigusabi vaja on, see summa vahel tuleb välja, vahel ei tule välja. Kui me nüüd seda lisaraha ei oleks eraldanud, siis lihtsalt selle aasta lõpus inimesed enam seda tasuta õigusabi ei oleks saanud. Ja me leidsime, et see ei ole ka mõistlik.\n50 000 eurot Tšehhile. No me mõistame ju, et see on pigem sümbolväärtusega otsus, aga Tšehhi on Euroopas üks praeguse kõrgeima nakatumisnumbriga riike ja palus abi. Ei oleks kuidagi olnud mõeldav, et me omalt poolt abi ei osuta.\nSellest seireuuringust, ma arvan, räägib Mailis, sellele eraldasime ka raha. Mul rohkem punkte ei ole. Aitäh!\nAitäh! Rahvastikuminister Riina Solman, palun!\nAitäh! Rõõm teie eest taas olla, head ajakirjanikud. Alustan ka sellest, et tänan oma head ja asjatundlikku kolleegi Rene Kokka ja soovin talle paranemist ja taastumist, et tal tekiks ka nüüd hetk enda ja perekonna ja laste jaoks.\nAga teemadest rahvastiku valdkonnas. Meil on süvenev rahvastikukriis ja sellest väljumiseks on vajalik, et meil tekiks pikaajaline rahvastikustrateegia. Täna ma tutvustangi siis valitsusele rahvastiku ja sidusa ühiskonna arengukava koostamise ettepanekut, mis koosneb neljast alaprogrammist.\nEsiteks, kestlik rahvastik ja hästi toimivad rahvastikutoimingud; tõhus kohanemis- ja lõimumispoliitika; aktiivne kodanikuühiskond, mis toetab rahvastiku paiknemisega seotud küsimusi maapiirkondades. Ja üleilmne eestlus, mis hõlmab siis meie kaasmaalasi, rahvuskaaslasi mujal riikides, kus nad tegutsevad Eesti hea tahte saadikutena.\nVäga hea meel on teada anda, et valitsus on teinud põhimõttelise otsuse, selleks et kevadine koroonakriis veelgi enam rahvastikukriis ei võimendaks, ning annab käiku perehüvitise seaduse muutmise eelnõu, mille kohaselt ei võeta järgneval kolmel aastal vanemahüvitise arvestamisel arvesse koroonakriisist tingitud töötuse perioodi. Väikese rahvana me ei saa lubada järsust töötuse määra tõusust tingitud negatiivset mõju peredele ja lapsesaamise otsusele. Ja koroona tõttu on ilmselgelt paljud inimesed juba kaotanud töö, võivad veel kaotada töö ja perede sissetulek on vähenenud.\nVanemahüvitis ehk rahvakeeli emapalk määratakse lapsevanema varasema keskmise sotsiaalmaksuga maksustatud tulu alusel ja seega on töötusel ja töise tulu vähenemisel otsene mõju vanemahüvitise suurusele. Seetõttu olemegi valmistanud ette eelnõu, mille kohaselt saab järgneval kolmel aastal olema vanemahüvitis töötusele eelnenud palga suurune.\nSee seaduseelnõu on tähtajaline ja seda rakendatakse ajavahemikus 1. jaanuar 2021 kuni 31. detsember 2023. See muudatus puudutab ligikaudu 600 peret. Perioodi kestuse määramisel me tuginesime eelmise majanduskriisi kogemusele, mil majanduse taastumine tol perioodil võttis aega ligikaudu kolm aastat, ja sealt on siis ka pärit teadmine, et noored emad eelistasid kodus lapsi kasvatada ja väga sagenesid ka järjestikused sünnid.\nNii et igal juhul on valitsus seda omalt poolt toetamas ning see on ka minu poolt tänaseks kõik. Aitäh!\nAitäh! Haridus- ja teadusminister Mailis Reps, palun!\nTere päevast! Jah, tõepoolest, ma jagan teiega siis kaht teemat. Esimene teema on seireuuring ja võib-olla kõige olulisem on lisaks sellele, et eraldati raha, öelda kaks lauset, miks seda on vaja.\nSeda on vaja sellepärast, et seireuuring on lisaks sellele, kes saab endale kohustuse koroonatesti teha – sellepärast, et ta näiteks soovib mingisugust teatud protseduuri teha meditsiiniasutustes ja soovitakse seetõttu olla kindel, et tal ei ole COVID-positiivsust, võib-olla on see kokkupuutel sellega, et inimene tuleb kontrollima oma potentsiaalset kokkupuudet kellegagi, või ikkagi on tegemist siis haigusnähtudega. Need on tavalised inimesed, kes jõuavad üldjuhul meil COVIDi testi tegema. Aga see ei anna meile üldist vastust, kuidas on koroona seis nendes maakondades, kus võib-olla testimist tehakse väga vähe, ja mis on varjatud koroona ühiskonnas – selleks on siis seireuuring.\nNii nagu kõik uuringud, tavaliselt on ta siis maakondades erinevates vanuserühmades ja selline valimigrupi põhine. Ma usun, et ka ajakirjanike hulgas on üsna palju neid tuttavaid, kes on saanud palve tulla tegema erinevate kuude jooksul seda testi.\nKuna lisaks sellele eraldatud rahale tegime 2020. aasta jooksul lisaseireid – üks lisaseire näiteks toimus laiendatud hulgas Ida-Virumaal, ajal, kui hakkas seal koroona levima, said need vahendid otsa –, siis nüüd tegime ka otsuse, üsna mahuka otsuse, ligi miljon eurot, et laiendada selle aasta lõpuni veel seireid.\nMurekoht ongi tõenäoliselt hetkel meile kõigile teada ja see on siis Tallinnas ja Harjumaal kiiresti leviv koroona. Ja tuleb aina enam neid inimesi, kes ütlevad, et nad ei tea täpselt, kust nad said. Me vajame seda kinnitust, milline on siis see niinimetatud varjatud hulk positiivsust.\nTeine oluline uuring, mis meil käib – ja ma usun, et te olete sellega tutvunud –, on reoveeuuring. Need mõlemad on vajalikud selleks, et teha teaduspõhiseid või siis, ütleme, infopõhiseid otsuseid. Ja seda hetkel koroonaajal, kus me kaks korda nädalas ja loomulikult ka jooksvalt pidevalt koroonateemadel valitsuse otsuseid teeme, seda on vaja.\nSellest tulenevalt siis teine teema: Eesti haridusasutused. Hetkel ei ole meil plaanis ühtegi laiaulatuslikku piirangut. Vastupidi, me oleme teravdatud tähelepanu alla võtnud selgelt ebaproportsionaalsed otsused hariduse piiramiseks, mis tulevad väga lühikese etteteatamisega, tulevad selgelt ebaproportsionaalselt ja tagantjärele.\nNeed ei ole olnud kooskõlas näiteks terviseameti ettepanekuga, vaid need on tulnud kooli juhtkondadelt. Selle kohta tuleb meil väga palju lapsevanemate kaebuseid, see lööb segi kogu pereelu ja ta ei ole meditsiinilistel põhjustel ette pandud. Nad ei ole kooskõlastanud seda ei kohaliku, piirkondliku terviseametiga ega seal ei ole siis ka hilisema kontrollimise järel reaalset lähikondsete ohtu olnud.\nNii et pigem, kui me kevadel hästi kiiresti sulgesime ja siis analüüsisime, siis sellest kevade kogemusest me näeme, et me saime sellega suurepäraselt hakkama, aga paljudele lastele selline distantsõpe ei sobi. See toob ka pereelule teatud tagajärjed. Me peame väga kaaluma, mis ulatuses, millisel määral on see reaalselt igapäevaelu seisukohalt vajalik. Ja sellekohaste ettepanekutega – me tõenäoliselt peame ka seadust muutma selleks – tuleme lähiajal välja. Aitäh!\nAitäh! Välisminister Urmas Reinsalu, palun!\nAitäh! Meil on Eesti ajakirjanduses üks daam, keda võib nimetada eraldi institutsiooniks ja kelle juubeliõnnitlustega ma siin tahaksin küll ühineda. Ma usun, et ma võin seda teha kõigi kolleegide nimel. Mall Mälberg. Palju õnne tõepoolest juubeli puhul Mall Mälbergile. See on ikkagi nii pikk ja vahva töö, mida Mall on teinud ja jääb kindlasti pikka aega tegema Eesti avalikkuse teavitamisel maailmas toimuvast.\nNüüd, uudis Rene Koka kohta tuli muidugi ootamatusena. Kahju, et Rene Kokk lahkub valitsusest, aga need inimlikud põhjused on muidugi mõistetavad. Ja tõepoolest see koostöö on olnud väga asjalik valitsuses, saab olema asjalik riigikogus. Need kliimaambitsioonid, mida Rene tegelikult on seadnud eesmärgina – tuleb tunnistada, et Eesti on siin üks edukamaid kliimaeesmärkide täitmisel aasta 2030 valguses. Eks Rene Koka panus on siin olnud märkimisväärselt jõuline, siin ei ole küll [muud] võimalik öelda, ja torkab silma lausa Euroopa kontekstis.\nNüüd, eks meie mõtted on kõik Ameerika mandril praegu, presidendivalimiste peal. Niisugused nagu spordivõistlused. Kes vaatavad spordivõistlusi, teavad, et niisugused fotofinišid või napid finišid on alati põnevamad kui ülekaalukad võidud. Jälgime seda tähelepanelikult. Ma arvan, et kogu maailmas on kired kõrgel, ammugi veel Ameerika kontinendil.\nSiin ma tahan öelda seda, et Eesti kese, mis puudutab meie kahepoolsete suhete arendamist meie välispoliitikas, on loomulikult meie suhted Ameerika Ühendriikidega. Ja sõltumata sellest valimistulemusest Eesti Vabariik ei arenda suhteid mitte parteidega, poliitikutega, vaid arendab riikidevahelisi suhteid, arendab suhteid Ameerika Ühendriikidega.\nNeed suhted on üliintensiivsed, see on valitsuse üks keskseid telgi neid kahepoolseid suhteid arendada, neid laiendada. Senise Donald Trumpi administratsiooniga on need olnud vägagi tugevad, huvitavad kahepoolsed suhted. Just viimasel kuul tõepoolest oleme sõlminud uue teadusleppe, oleme sõlminud arengukoostöö leppe.\nLaiema kontekstiga on olnud Ameerika Ühendriikidel tugev pühendumine kolme mere initsiatiivile ja Eesti toetamine eesistujana selles projektis. Ja ma kavatsen valitsusse viia täna ka uue paketi lähemas tulevikus, lähemate kuude jooksul, lähema aasta jooksul nendest erinevatest projektidest, mida me kavatseme uute algatustena edasi viia, aga mida me kavatseme ka jätkata.\nMeie sõnum Ameerika presidendivalimiste kontekstis on loomulikult: Ameerika las viib oma valiku läbi, tulemused selguvad. Aga sõltumata sellest tulemusest, meie huvi on loomulikult selles, et suhteid Ameerika Ühendriikidega veelgi tugevamalt arendada.\nJa need koosnevad tegelikult kolmest komplektist. Esimene on ennekõike julgeolekuline suhe – Ameerika suurem sõjaline ja julgeolekuline kohalolek meie regioonis. Teiseks on kahtlemata konkreetsed kahepoolsed koostööprojektid. Kolmas mõõde on, et need peavad olema praktilise tähendusega – need peavad olema mõlemalt poolt praktilist tulemust tootvad, nad ei saa olla üksnes deklaratiivsed. Ma kavatsen ka kõige lähemas tulevikus Ameerika Ühendriikide riigisekretäriga nendel teemadel vestelda.\nHomme tulevad siia Balti välisministrid, meil on Balti välisministrite huvitav arutelu, kus põhifookuses ongi maailmas toimuvad sündmused, on see siis Ameerika olukord või ka loomulikult Valgevenes ja meist ida pool toimuv sündmuste areng.\nTäna oli väga huvitav – Eesti on Põhjala-Balti koostöö eesistuja – organiseeritud Põhjala-Balti ja India veebiärifoorum. Ja selles koroonaviiruse olukorras me kavatsemegi oma äridiplomaatiat viia rohkem ja rohkem selliste webinar’ide ja distantsärikontaktide sõlmimise juurde. Kõik siin võib seiskuda, aga äri peab käima, rahad peavad liikuma, rahad peavad tulema Eestisse, teist alternatiivi meil ei ole loomulikult.\nNüüd see, mis puudutab seda olukorda koroonaviiruse rindel, siis professor Fischer tegi täna oma hinnangud. Ja nagu peaminister ütles, meil on praegu see koefitsient, mis tähendab inimeste nii-öelda kokkupuutumist või siis ka inimeste suhtlemist omavahel, füüsilist lävimist, see tähendab siis ka tegelikult potentsiaalselt viiruste levitamist, praegu see number on 1,4.\nSee tähendab, et see number, kui see oleks üks, siis viirus leviks samal tasapinnal. Nii oli meie kevadine arusaamine ja tõdemus. Kui see on alla ühe, siis viirus on langusfaasis. Ehk tegelikult üks inimene, kes viirust kannab, nakatab alla ühe inimese, järelikult viirus siis laugelt kustub. Praegu ta on üle, ta on 1,4.\nProfessor Fischeri modelleering – statistiline, kiretu ja külmavereline modelleering – näitab, et juhul, kui me suudame oma ühise pingutusega viia selle viiruse alla, tasemele, mis on 1, 20. novembriks, see tähendab keskeltläbi kahe nädala pärast, siis siiski on meil nakatunute arv päevas keskeltläbi 300 inimest. See on professor Fischeri prognoos praegu.\nJa see eeldab seda, et me astume samme selle viiruse leviku piiramiseks. Järelikult, mida me peame nentima? Me peame seda nentima, et me oleme praegu viiruse kasvufaasis ja kui me ei rakenda täiendavaid meetmeid, siis see viirus liigub veel kiiremini. Tänasel päeval, olukorras, kui me säilitame tänase nii käitumusliku kui ka piirangulise loogika, siis tuleb tunnistada, et see prognoos, teaduslik prognoos, mis valitsuse käsutuses on, on, et viirus jätkab kasvulevikut.\nNeed numbrid, mis on meid ebameeldivalt teavitanud, olgu ta täna või eile või üleeile, nii-öelda nominaalsetest rekorditest selle viiruse levikuga, need numbrid me kindlasti eeldatavasti sellisel juhul ületame. Ei ole kahtlustki. Me ületame need nii või teisiti, see tähendab ükskõik, kas me rakendame piiranguid või ei rakendada piiranguid, meil seisab ees viiruse kasvufaas.\nJa meie küsimus on praegu selles, et praegu on see hetk, kus valitsus peab otsused langetama, siin ei ole teist alternatiivi. Ma arvan, et nende otsuste langetamise loogika peab rajanema sellel, et meil ei ole realistlik ja asjakohane, arvestades nii pikaajalist perspektiivi, mis meil ees seisab, naasta sulgemise juurde, mis puudutab siin koole või kauplusi ja nõnda edasi.\nMe peame leidma nüüd dialoogis, ühiskonnas tegelikult sellise ühise tiimitundena selle arusaama, et asi on kiires kasvufaasis ja meie ühine pingutus kogu ühiskonnas hoiab tegelikult seda viiruse levikut. Me suudame seda viiruse kasvu aeglustada, see on tegelikult see reaalsus. Aeglustame siis, kui iga inimene, kes viirust kannab – ja neid inimesi on paraku oluline arv ühiskonnas, kes on juba registreeritud või positiivse proovi saanud –, nakatab vähem kui ühe inimese.\nKuidas me seda kõik saavutame – seda ju ei tea, kes kannab viirust või kes ei kanna viirust? Vähem kontakte. See tähendab tegelikkuses seda, et kõik need piirangud, mida valitsus hakkab arutama, keskenduvad ka sellele, kuidas saavutada või ühiskonnas kutsuda üles, soovitada või piirata seda, et neid kontakte kõige akuutsemates piirkondades oleks.\nÜhiskonna tegelik normaalne toimimine tuleb säilitada, siin ei ole tegelikult alternatiivi nii pikas perspektiivis, sest me peame seda hindama, vaktsiin, millal tuleb, millal ei tule, kui tõhus on. See on üks asi, see on meie nii-öelda lootus A. Aga lootus B on selline, mis puudutab ajalist perspektiivi, mida meie tänased teadmised on öelnud, et maikuus, kui tuleb jälle suvi tagasi, siis peaks viirus ka tegelikult minema juba iseenesest langusfaasi. See on üks eeldus.\nAga selle ajani, kevadeni, tuleb vastu pidada ja vastu tuleb pidada nõnda, et me peame tegema suure pingutuse, et meil ei teki sellist tormi praegu – meil torm on juba käes, numbrid näitavad seda, et nüüd see vesi taganeb, see tsunami meile läheneb –, nagu meil on mõnes Kesk-Euroopa riigis, võib-olla isegi veidi lähemal. Meil on mõtet seda aega võita. Kui seda aega võita, siis tegelikult need katsumused on meile ühiskonnana odavamad taluda.\nNii et nüüd on see hetk, kus ma ütlen, me kõik 100 protsenti peame ennast kokku võtma, need numbrid seda näitavad. Ja kui me kehtestame mingi piirangu, armas rahvas, armsad ajakirjanikud, siis me ei tee seda sellepärast, et keegi tahab lihtsalt vaadata, mis juhtuma hakkab, või lihtsalt näidata, et midagi peab tegema sellepärast, mida välismaal tehakse. Ei, see ei ole nii. Need numbrid näitavad seda, et meil viirus läheb paraku 100 protsenti, nagu näitavad uuringud, kasvufaasi. Ja meil on küsimus selles, kas me suudame seda kasvu aeglustada. Niisugune olukord.\nJa nagu ütles õigusega peaminister, Euroopa Kohtu kohtuniku kandidaat nimetati. See on tavapärane protseduur, on olemas komisjon, komisjonile saavad kompetentsed pikaaegse kogemusega juristid kandideerida. Komisjon valis, esitas ühe kandidaadi välisministrile, mina esitasin kandidaadi siis valitsusele, valitsus kinnitas ja siis vastav komisjon on omakorda Euroopa Kohtu juures või Euroopa Komisjoni juures, kes siis hindab ka kandidaadi pädevust. Kui on piisav pädevus, siis ta nüüd kinnitatakse järgmise aasta vist sügisest sellesse vastavasse ametisse.\nTšehhile andsime selle abi. Loomulikult on tegemist, liitlase poolt on tegemist, ma ütleks, inimlikus mõttes niisuguse püha palvega. Me kindlasti reageerime kõigile meie liitlaste palvetele, sest see esitati NATO kanalite kaudu, meie liitlase abipalve. Küsiti, millega me saame aidata. Me leidsime, et me saame aidata selle rahalise toetusega.\nOn tulnud ka juba Slovakkia palve, samamoodi NATO kanalite kaudu, ja valitsus hakkab seda ka arutama. Aitäh!\nAitäh! Head ajakirjanikud, nüüd on oodatud teie küsimused. Mina ja mu kolleeg Jürgen ulatame teile mikrofoni, palun andke käega märku. Ja siis öelge mikrofoni ka nimi, väljaanne ja kellele küsimus on suunatud. Palun!\nKüsimus härra peaministrile, tõukuvalt välisministri viimasest sõnavõtust. Samamoodi, kui me midagi ei tee, siis läheb asi veel hullemaks.\nKas see tähendab seda, et mingit piirangut kindlasti tulevad ja arutelu all on lihtsalt see, et millised?\nAitäh! Ma arvan kindlasti, et teatud regulatsioonid loomulikult tulevad. Seda me hakkamegi nüüd täna ja teisipäeval arutama.\nMeie soov on tõesti sekkuda nii vähe kui võimalik, me peame vaatama ju ühelt poolt majanduse toimimist. Nagu ma ütlesin, meil ei ole soov sulgeda plaanilist ravi või haridust. Ja tegelikult selle tõttu, et mitte neid asju teha, siis me peame vaatama seda, et me saame nakatumise taseme taas alla.\nAga olulisem on ikkagi inimeste elu, inimeste tervis. Minu meelest ka selle eest me peame kõik seisma ja kindlasti ka valitsus. Ja valitsus seisab selle eest.\nKui vaadata neid nakatumise kohtasid hetkel, siis tuginedes terviseametile, ikkagi enamik tuleb täna perekonnast ehk siis lähikontaktidest oma pere ringis. Väga suur hulk on tegelikult, üle 20 protsendi, mis on teadmata, see tähendab ei olegi põhjust teada. Kindlasti töökohad. Ja on näha, et tõuseb ka see arv, kes välismaalt tulevad.\nKui te nüüd küsite, mis need piirangud on, siis me ei ole neid lõpuni kokku leppinud, me ei ole veel arutama hakanud. Aga kindlasti, ma arvan, me peame vaatama üle ürituste piirarvud.\nMa arvan, et üks on selge: igasugused sellised jõulupeod ja peod peavad ära jääma. Ja ma arvan, et siin saab eeskätt eeskuju näidata avalik sektor. Ma arvan, et ühistransport, millest on väga palju räägitud, ja maskid, ma arvan, et seda tuleb hakata tõsiselt arutama.\nJa loomulikult see, mis me oleme öelnud, et nii palju kui võimalik, head tööandjad, palun lubage, kui inimestel on võimalik teha tööd kaugtööna, see on täna oluline. Aitäh!\nTänase päeva numbrina on 120 see number, 119 kopikatega, mis on tegelikult Tallinna linnas siis 100 000 inimese peale viimase kahe nädala jooksul tuvastatud positiivseid teste.\nMe võime arutada, kui palju on peidetud, kui on kiirem faas, on see kaks korda, on see pool korda, on see mõnel veidi kõrgem. Aga igaüks võib teha tegelikult suurtel massiüritustel või kohtades väga lihtsa tehte. Võtta see vastav piirnäitaja, 1000 oleks, eks ole, üks protsent, siis 120 on 0,12 protsenti. See on see tõenäosus, mis inimesed ringi liiguvad.\nSiin tuleb omakorda veel oletada, et need inimesed, kes on väiksema liikumisega, no eakad inimesed on kodudes, võib-olla käivad vähem, eks ole, üritustel ja avalikes kohtades. Järelikult nende osakaalust see tõstab veel sotsiaalselt aktiivsemate inimeste, kes viirust kannavad edasi, nende arvu.\nPraegu on sõnum tõesti selles, nii nagu üleskutse meil on jätkuvalt jäik ja selge: ärge käige vältimatu vajaduseta välismaal. See ei ole vastutustundlik.\nSamamoodi tegelikult inimlik üleskutse: püüdke vältida avalikes kohtades liikumist nii palju, kui see on võimalik. Nii palju, kui see on võimalik. See on meie ühine pingutus, peab olema.\nTäpsustan, et ma ei öelnud mitte seda, et kui midagi ei tee, siis viirus jätkab kasvamist. Ma ütlesin, et viirus jätkab kasvamist praegu igal juhul, nii näitavad numbrid. Küsimus on selles, et ta kasvab oluliselt kiiremalt, kui me midagi ei tee.\nKaheosaline küsimus, ma küsin järjest, siis on lihtsam, peaministrilt. Kas abielu peab jääma Eestis mehe ja naise vaheliseks liiduks ja miks?\nAitäh teile! Tõesti, eile oli rahvusringhäälingus väga huvitav raadiosaade, kus ma ütlesin välja, et iga erakond läheb sinna ju oma positsioonidega, kui see rahvahääletus toimub. Ma usun, et me oleme selle kuu jooksul valmis rahvahääletuse eelnõu riigikogu menetlusse andma, seda ma kindlasti toetan. Ma arvan, et me peame veel niisuguseid tehnilisi täpsustusi tegema.\nAga kui küsida minu positsiooni, siis ma ütlesin ka eile, et Keskerakond on kindlasti selline laiapõhjaline rahvaerakond, meil on erinevaid arvamusi erakonnas, see nii on.\nMeil on olnud päris mitmeid tõsiseid arutelusid erakonna sees selles küsimuses. On selge, et suur enamus meie erakonnast toetab tõesti seda, et abielu on mehe ja naise vahel. Aga meil on ka neid inimesi, kes toetavad tegelikult abieluõiguse laiendamist.\nKui ma isiklikult ütlen oma seisukoha, siis mina isiklikult olen valinud enda jaoks traditsioonilise peremudeli, ma pean seda õigeks.\nJa täiendav küsimus on see: teie enda põhjendus on see, et te olete ise traditsioonilisest perekonnast.\nMinu enda põhjendus on see, et mul on abikaasa, neli last ja 15 aastat kiriklikku laulatust. Ma loodan, et see kestab edasi. Ma töötan iga päev selle nimel.\nJaa. Kas rahva käest küsitakse nende enda perekonnaseisukohta või seda, mida nad teiste jaoks toetavad? Ehk siis, kas lihasööjad võivad ka taimetoitlasi toetada, näiteks? Küsimus siis ka teiste erakondade esindajatele.\nIga inimese eraelu, mis tema eraelus teeb, on loomulikult põhiseaduse kaitse all ja inimesed peavad seda aktsepteerima.\nAga ma mõistan praegu seda retoorikat, mida püütakse nende poolt, kes soovivad kehtestada sooneutraalset abielu, peale suruda. Otsekui kehtiva – kehtiva – Eesti perekonnaseaduses määratud abielu mõiste kaitsmine on midagi äärmuslikku või lausa õigusrikkumine. Ütleme, et meil täna kohtunikud, ametnikud, kes kõik - abielu toimib, see kõik toimib mehe ja naise liiduna, seda kohaldatakse - et see on midagi nagu ennekuulmatut. Ei ole nii.\nJa küsimus sellest, kui me hakkame [vaatama], kahtlemata on see, et Saksa õigusajaloolane Savigny, keda me kõik teame-tunneme, on tegelikult öelnud, toonud selle välja, et ega siis õigus – see tuleneb tegelikult ühiskonna arusaamast, ühiskonna kultuurinormidest, konventsioonidest. Kahtlemata abielu ja perekonnaõiguse mõisted tulenevad väga paljuski ka sellest ühiskonna arusaamast elukorralduse kohta. Savigny tõi välja, et on pereõigus, karistusõigus ja niisugused küsimused, ka omandiõigus on väga olulised asjad, mis peavad ühiskonna üldiste arusaamade järgi ja nende tõekspidamistega olema vastavuses, muidu tekib väga tõsine konflikt.\nJa nüüd on küsimus sellest, et kui põhjendada seda abielu puhul, siis meile vastuse annab tegelikult, kui me räägime laiemas kontekstis, miks abielu peaks olema mehe ja naise liit – see ei tähenda seda, et kõigil inimestel ei ole õigus oma eraelule. See tähendab siis faktilist abielu, elada üksikuna, elada ükskõik millises kooselu mudelis - see on inimeste eraeluline valik, sellest me täna ei kõnele. Kui lugeda põhiseaduse § 27, lugeda kogu paragrahvi, siis põhiseadus kõneleb perekonnast kui rahva püsimise ja kasvamise ning ühiskonna alusena riigi kaitse all olemisest.\nJa see sõna "kasvamine" – ma arvan, et tuum peitubki sõnas "kasvamine". Kui me räägime abielust, ega siis küsimus ei ole mitte teoloogilistes argumentides, kuigi paljudele inimestele on need väga olulised, vaid küsimus on just nimelt selles, et see vorm, see nii-öelda riigi poolt erilise kaitse all olev kooseluvorm, mis ongi tegelikult suunatud sellele, et ühiskond saaks kasvada, et rahvas saaks kasvada. Aitäh!\nMa korraks ka kommenteeriks seda teemat laiemalt natukene. Küsimus, siin öeldi retooriliselt, et kas lihasööjad võivad hääletada taimetoitluse üle või vastupidi, ma kardan, et kuigi see on kahtlemata vaimukas, läheb see natukene teemast kõrvale.\nKüsimus, mille üle me hakkame hääletama, on ühiskonna alusväärtuste suunis riigivõimule. Ja on küsimus sellest, et meil on ühiskonnas suur lõhe olnud, vaidlus olnud, noh, laiemalt nii-öelda sellises väga jõulises liberaalses või uuenduslikus agendas. Ja teisel pool on siis selline alalhoidlik lähenemine mis on siiamaani olnud iseenesestmõistetav praktiliselt kõikides ühiskondades läbi ajaloo igal pool maailmas.\nMe peaksime usaldama kodanikke ja uskuma, et Eesti Vabariigi põhiseaduse § 1, mis ütleb, et rahvas on kõrgeima võimu kandja, sellistes põhimõttelistes küsimustes saabki oma otsuse anda meile, saabki oma suunise anda meile. Ja see suunis on siduv riigivõimule.\nNo kitsalt küsimus peab olema väga selgelt defineeritud, sellele peab saama vastata jah või ei. See paneb meile ette väga selgelt raamid, missugune see küsimus olema peab.\nAga me ju kõik saame ka sellest aru, et me räägime selle referendumi puhul ju laiematest teemadest kui lihtsalt üks lihtne küsimus, jah või ei. Me räägime põhimõtteliselt valikust selles, kuhu meie ühiskond suundub.\nJa need inimesed, kes tahavad radikaalselt ümber defineerida ühiskonna institutsioone, mis on alati olnud sellised, nagu nad praegugi Eestis seaduse järgi on, nemad peavad põhjendama, miks nad tahavad seda ümber defineerida.\nMeie ei pea põhjendama, miks me ei taha muudatusi. Meie arvates muudatuste soovijad peavad põhjendused tooma meile. Ja see on küsimus rahvavõimus.\nKõik, kes ütlevad, et rahvahääletust vaja ei ole, kõik, kes ütlevad, et see on kuidagi ühiskonnale kahjulik või vaenulik, võtavad tegelikult sõna demokraatia ja Eesti põhiseaduses öeldud kõrgema võimu kandja õiguste vastu.\nSiin laua taga on kolm demokraatia töörühma liiget. Urmas räägib tavaliselt, jah, natuke laiemalt ja filosoofilisemalt, nii ka töörühmades. Martin räägib väga pragmaatiliselt, tavaliselt. Ja siis me püüame selle kõik lõpuks kokku siduda.\nAga selle küsimuse vastus ongi rahvahääletus. Kas ja mille alusel inimesed üldjuhul nendes ühiskondades, kus otsedemokraatiat väga palju kasutatakse, väga tundlikke küsimusi pannakse sinna küsimustesse, nendes riikides, kus rahvahääletused keskmiselt kaks korda aastas toimuvad erinevatel teemadel, on seal ka... Sellega on jõutud ka Strasbourgi inimõiguste kohtusse, milliseid küsimusi üldse tohib panna ja milliseid mitte. Selles osas on otsedemokraatiat tõlgendatud üsna laialt ja öeldud, et küsimus ei tohi olla kedagi alavääristav. Aga võib panna ka tundlikke teemasid.\nOn arutatud ka seda, et kas vähemuse ja enamuse küsimusi tohib panna. Ka selles osas on saadud vastus, et tohib panna, kui nad ei ole kedagi alavääristavad.\nNii et küsimuse vormis kui sellises - me kindlasti peame seda veel vaatama. Ja siin on kindlasti õiguskantslerist väga palju kasu, samuti teistest juristidest. Aga vastus, milline saab olema järgnev, edasine samm, on rahva käes.\nNüüd, rahvahääletuse ja rahvaalgatuse üle kindlasti need debatid meil veel jätkuvad, sest põhiseaduse muudatuse on see koalitsioon kokku leppinud, et me kindlasti algatame. Rahvahääletus ja rahvaalgatus saab olema oluliselt lihtsam ja oluliselt selgem meie ühiskonnas.\nNii et elame selle esimese ehk siis kolmanda rahvahääletuse üle, aga hoopis teistsuguses vormis. Kindlasti ka selles mõttes algelise ehk esimese korrana võib-olla need debatid on natuke valusamad. Olen veendunud: neid küsitlusi tuleb veel.\nKa Ameerikas, kus selliseid asju tehakse, kõige huvitavam oli täna Oregon, kes küsis, meie jaoks võib olla väga novaatorlikul, uudsel teemal. Meil veel hallutsinatsioone tekitavad seened ei ole nagu väga oluline teema, aga kindlasti ühel hetkel tekib.\nJa vastus, et kuivõrd tohib küsida, et kas on õigus küsida ühe grupi käest teise kohta. Veel kord öeldes: rahvahääletuse eesmärk ei ole kedagi marginaliseerida, vaid küsida rahva arvamust.\nJa meie ülesanne kõigepealt demokraatia töörühmas ja hiljem siis laiemalt koalitsiooni sees ja hiljem veel edasi riigikogu laiemalt peab leidma sellise sõnastuse, kus sõnastus otseses mõttes ei anna mitte ühtegi, ütleme, sellist marginaliseerivat või alavääristavat tooni.\nAga ma usun, et meil erakonna sees oli see debatt väga huvitav. Ma ütleks, et oluliselt elavam, kui see on meedia vahendusel olnud. Ma olen väga tänulik, et me suutsime selle oma Keskerakonna büroos ära pidada, aga võin öelda, jah, et see debatt üsna kajastab seda maailmavaatelist laiemat seisukohta ja kajastab ka hea ajakirjaniku küsimust.\nSelge enamus leiab, et me peaksime jääma oma traditsioonide juurde. Ja üsna jõuline erinev seisukoht on see, et ühiskond varem või hiljem liigub selles suunas, et erinevad vormid on lubatud. Lihtsalt küsimus on, et millal on see ühiskond valmis. Kui me vaatame teisi Euroopa riike, siis on see debatt kestnud keskmiselt 10 kuni 20 aastat ja siis on tehtud üsna selliseid avaraid otsuseid.\nNovot. Küsimus on nüüd selles, et ei, mina ei arva, et ühiskond nagu oleks siis kuidagi valmis või midagi.\nMeie ühiskond on selles mõttes täiesti normaalne ühiskond. Erinevad riigid... Ma mäletan, olin justiitsminister ja Euroopa Liidus arutati näiteks, ütleme, mis puudutas koostööd, seal direktiive, et kuidas on seal peresuhted kohaldatud või mida tunnustatakse üle riigipiiride. Kõik riigid ütlesid, olid nad vähem või rohkem, ütleme, radikaalsemate seksuaalreformide pooldajad, kavadega olnud, et perekonna määratlemise küsimused on riikide enda küsimused. Riigid teevad seda, teevad nad seda siis oma seadusandliku mandaadiga või hääletusega, kuidas nad valivad.\nLoomulikult tuleb suhtuda ka austusega ja tähelepanelikult nendesse üle 30 000 inimesse, kes on oma petitsiooni teinud. Ma arvan, et kindlasti parlament peab seda arutama, parlamendiliikmetel on kohustus kujundada oma seisukoht selles küsimuses ja keegi ei tohi jääda kuulamata, ma olen täiesti nõus sellega.\nSamamoodi ma ütlen ka seda, et ei tohi demoniseerida rahvahääletust. Kõik Eesti inimesed saavad hääletada. See ei tähenda sugugi, et keegi oleks äärmuslik või sallimatu. Kõikides erinevates kooseluvormides või erineva taustaga, saavad julgelt ja ausalt öelda jah. Ja see ei tähenda mitte midagi muud kui lihtsalt vastust sellele ühele küsimusele, kas ta toetab kehtiva seaduse määratlust selles perekonnaõiguse loogikas.\nJa küsimus ei ole inimõigustes, loomulikult mitte. Kes avab Eesti perekonnaseaduse, leiab sealt perekonnaseadusest rea, küsimused, paragrahvid 2, 3 ja 4, tegelikult piirangud ka mehe ja nais vahel abielu sõlmimiseks. Ja minu teada ei ole keegi kutsunud üles, kui nüüd omistada abieluga, ka mingeid sugulaste või muude vahelisi abielusid määratlema minna. See ongi seadusandja valitud tee ja see ühiskondlikul väga tugeval arusaamal nendest valikutest.\nJa mis on laiem kontekst? Visati nalja või meedias ka öeldi, et näe, koalitsiooniparteide juhid kirjutasid alla üleskutsele teha nagu väärikat ja rahulikku debatti või kuidagi niimoodi.\nMa arvan, et tegelikult selle nimel peavad pingutama kõik, et me keskenduksime tõesti arutelule ainult ühe küsimuse valguses ja kedagi ei sildistataks kas äärmuslaseks või tagurlikuks või kedagi ei sildistataks nende eraeluliste valikute pärast ega õhutatakse niisugust vaenu või midagi, mis ühiskonnas tekitaks lõhet. Vastupidi, me peame neid lõhesid ületama, me peame sedapidi käe sirutama.\nAastate jooksul on nendel teemadel, ma arvan, tehtud haiget ja ma ei arva, et see on mõistlik olnud, kui me hakkame 2014. aastast ettepoole liikuma, lähemasse tulevikku.\nJonatan Vseviov viis mind omal ajal, kui ma käisin eelmisel sügisel Washingtonis, huvitavasse kontorisse. See oli Pew avaliku arvamuse uuringute kontor, Pew instituut. Kes teab, see teeb tegelikult globaalselt väga palju uuringuid. Nende fookus on loomulikult Ameerika ühiskonna uurimisel.\nMinu põhiküsimus oli, kes siis järgmisel aastal võidab presidendivalimised. Palusin seda ette valmistada. Aga mis seal tegelikult näitasid sotsioloogid, oli see, et see nii-öelda erineva kahe poliitilise valiku suuna käsitluste radikaliseerumine või üksteisest lahknemine ei ole mingisugune viimase aja tee Ameerikas. See on tegelikult toimunud inimpõlve jooksul.\nJa need ootused, et üha rohkem ja rohkem pigem radikaalsemad kandidaadid peaksid neid seisukohti kehastama, selline loogika on olnud tegelikult inimpõlve jooksul.\nNii et see ei ole mingi viimase aja teema, olgu ta siis 2016. aasta valimiste või mingite viimaste aastate puhul, kui öeldakse, et majandusküsimused on selle tekitanud. Ei, see on inimpõlve jooksul toimunud trend.\nÄärmiselt huvitav on aga Ameerika Ühendriikides, kuidas on tegelikult meedia sellele reageerinud. Sisuliselt võib väita, et meedia on täpselt samamoodi Ameerikas radikaliseerinud, ühes või teises suunas, nii et ta ei soovi isegi apelleerida n-ö neutraliteedile, mis puudutab hoiakulisi valikuid.\nLoomulikult on ka see, kui me seda tajume, tegelikult, mis on oluline nii-öelda ühiskonna kokkuhoidmise mõttes kahtlemata see meedia sild kui tegelikult ühiskonna kokkutooja, et on olemas ühtne ruum, milles ka avalikku debatti pidada, avalike foorumite all.\nKahtlemata Ameerikas me oleme näinud seda, et ka need on erinevates suundades liikunud meediaväljaannete valikul.\nMa arvan, et meil täna Eestis on väärtus see, et meil ka seda meedia loodavat diskursust, mis pingeid maha võtab ja võimaldab neutraalset positiivset hoiakut, seda tuleb näha meie tugevusena. See polnudki mul asjatu osundus, ma arvan.\nMa lihtsalt tahtsin Urmase sõnavõtu lõppu öelda, selle meie üleskutse peale, et võitlus heterofoobiaga on sama tähtis kõikide teiste foobiatega.\nTV3 soovis veel midagi täpsustada ja siis järgmisena sõna Kanal 2-le.\nKuna üks vastajatest viitas, nagu ajakirjanikul oleks seisukoht, siis ma täpsustan, et ajakirjanikul ei ole praegu seisukohta. Aga selleks, et te saaksite hästi ja väga pikalt vastata, põhjalikult vastata, tuleb ka provotseerivalt küsida. Aitäh!\nArvamussaadetes, mis on raadios – enamik ajakirjanikke võtnud seisukoha, varjamatult. Ja ma arvan, et see tegelikult on aus suund. Halvem on see, kui tegelikult näilisel seisukohta mitte omades esitatakse suunatud küsimusi või väljendatakse mingit suunatud agendat.\nSiis on ausam juba ära öelda, et see kaup ongi, millega ma nii-öelda kauplen oma sõnades või retoorikas avaliku auditooriumi ees, see ongi see minu hoiak ja ma agiteerin ühes või teises suunas.\nVähim, mida demokraatlikus riigis ausad kodanikud saavad eeldada ajakirjanduselt, on see, et fakte käsitletakse objektiivselt ja antakse õigus vastulauseks. See on, ütleme, maksimum, mida mina isiklikult vajan.\nTänan! Järgmine küsimus, palun!\nMadis Hindre, ERR\nAitäh! Veel enne, kui rahvahääletus tuleb, on meil vaja – vähemalt indikatiivselt – Euroopa Komisjonile öelda, mida me tahame teha taaskäivitamisrahastu ja selle teise poti, REACT-EU rahaga. Ma saan aru, et seda on vaja teha – vähemalt indikatiivselt – juba enne aasta lõppu.\nKasutangi võimalust ja küsin kõigi valitsuse liikmete käest: mis on teie prioriteedid, kuidas seda üsna suurt rahasummat kasutada? Või siis, kui soovite, öelge, mis on teie erakonna prioriteedid.\nJah. Kõigepealt aitäh teile selle küsimuse eest! Ma ei tea, kustkohast tuleb teil see aastalõpp. Minu teada on selle plaaniga vist aega isegi järgmise aasta aprillikuuni.\nAga ma arvan, et Eesti on päris kaugele jõudnud taaskäivitamiskava erinevate lõikudega. Ja miks me oleme kaugele jõudnud? Sest see oli tegelikult valitsuskoalitsiooni eesmärk. Kui me tegime järgmise aasta eelarvet, siis me vaatasime terviklikult.\nSee on olnud üks opositsiooni süüdistus, et kuidas Eesti valitsus või koalitsioonierakonnad said vaadata terviklikult järgmise aasta majanduse taaskäivitamist läbi maksumaksja eelarve, läbi MFFi ehk läbi Euroopa Liidu uue eelarveperioodi 2021–2027 ja läbi taaskäivitamiskava. Olgu see läbi taaskäivitamisfondi või läbi EU.\nMinu meelest oleme jõudnud üsna suure sammu teha, nii et tegelikult need prioriteedid on meil paigas. Need on sinna sisse kirjutatud. Minu teada täna toimub rahandusministeeriumi ametnike suhtlus nii tihedalt kui vähegi võimalik, et neid kavasid siis läbi rääkida.\nMa arvan, et me oleme ammu enne valmis kui aprilli lõpuks. Ma arvan, et me juba lähinädalatel tuleme sellega valitsusse. Ma tean, et rahandusminister on tegelikult siin suure töö teinud ja põhimõtteliselt need ettepanekud on valmis.\nKui te küsite, mis need peamised eesmärgid on, siis see päris nii ei ole, et me neid eesmärke saame laduda nii, nagu soovitakse. Seal eesmärgid on ju suuresti sisse kirjutatud. On meditsiini eesmärk, on digitaliseerimise eesmärk ja on väga palju keskkonna eesmärke.\nMis on tõesti kokku lepitud valitsuskoalitsiooni tasandil, on see, et me panustame COVID-19 vastasesse võitlusesse, õigemini tegevusse. Me panustame väga tugevasti meditsiinisektorisse, mis on seotud haiglate investeeringutega.\nMul on väga hea meel, et esmakordselt me räägime Eestis tegelikult reaalselt meditsiinikopterite ja meditsiinivõimekuse loomisest siseministeeriumi alla PPAsse. Minu meelest see on ääretult tähtis ja oluline.\nKindlasti me panustame sealt ühistransporti nii palju kui võimalik läbi keskkonnameetmete, kergliiklusteed on seal sees. Nii et need on olnud väga suured prioriteedid.\nTõsi küll, kui rääkida väga suurest ja mahukast investeeringust, siis üks on see, mida me oleme kokku leppinud, et sealt võiks finantseerida ka väga suuresti just meditsiini- ja tervishoiusektorit Tallinna haigla ehitamisega.\nKui tohiks siia lisada juurde, siis jah, see suur eeltöö on käinud juba tegelikult päris kaua. Kui me meenutame, siis suvel, vist juulikuus, kui ülemkogu pani need põhiraamid paika, siis kohe läks ka see eeltöö käima eri ministeeriumite vahel. Eelarveläbirääkimistel anti sellele poliitiline prioriteetide raamistik ette.\nMa lükkaks küll tagasi või ümber sellise arusaamise, et meil kuidagi iga koalitsioonierakond jagab mingit raha, ma ei tea, mis sahtlites või viiludes. See päris nii ei ole. Me vaatame ikkagi seda n-ö suurt pilti nii RESi kui ka riigieelarvega. Ja nagu Jüri ütles, siis ju ka Euroopa Liit ise kirjutab meile ette valdkonnad ja valdkondade mahud ja raamid sinna.\nLähinädalatel viime me selle kokkupandud paketi ka kabinetti. Seal juures on veel siis õiglase ülemineku fondi jaotuskava. Aga see on nüüd selline paralleelne tegevus suhtluses.\nTähendab, esimene tasand on Eesti enda ametiasutused ja ministeeriumid. Selle pildi suhtes, mis seal kokku pannakse, suheldakse Brüsseliga, siis käib ta läbi valitsusest ja kui see on saanud nii-öelda ametliku templi, siis läheb ametlik ettepanek Brüsselisse, kus ta saab siis ametliku vastuse tagasi. Ja vaat, siis on see raha nii-öelda kindel. Ma olen üsna kindel, et me oleme aasta lõpuks selle protsessiga tegelikult valmis.\nEga varem pole juhtunud, et raha oleks jagamata jäänud. Seda minu silmad ei mäleta ja vaevalt, et seda kuskil maailma riigis ka oleks olnud. Minu vaade on see, et see raha läheb kahekordselt asjaks, mis majanduskasvu soodustab ja aitab meil majandustegevuses toime tulla.\nPigem on küsimus selles, et kui vaatame kõiki neid lockdown’e ja asju, mida praegu tehakse, debatid Euroopa riikides käivad, mis võib tegelikult olla meie perspektiiv ka eelarvelaekumiste järgi. See on asi, millesse tuleb suhtuda väga tähelepanelikult.\nÕnneks, kui me kõneleme Soome ja Rootsi loogikast, siis nende riikide loogika enam suures plaanis ei muutu, nende käekiri. Vähemalt ei ole tunda, et ta radikaalselt muutuks valitud suunal või kursil.\nAga kahtlemata Rootsi majandus on väga seotud Saksamaa majandusega. Ja Saksamaal, kui me vaatame piirangute karmistumist ja sellega kindlasti kaasnevat ka madalamat sisetarbimist, eeldatavalt, mida võib arvata, siis see on üks asi.\nJah. Ma täpsustaks lihtsalt ühe lause. Isegi mitte päris nii ei ole, vaid üldse nii ei ole.\nSee, et haridus- ja teadusminister kuulub Keskerakonda, aga küsib teadus- ja rohetehnoloogiale raha ning Tartu Ülikoolile, ei ole kindlasti selles mõttes erakonnapoliitiline, aga hariduspoliitiline või teaduspoliitiline loomulikult.\nAga mis muidugi on äärmiselt meeldiv selle küsimuse juures, on see, et tõesti sellist olukorda, kus meil Euroopa nii suurtes mahtudes püüab leevendada levivat majanduskriisi, ütleme, sellist lõhna – sest tegelikult me ei ole veel sügavas kriisis, õnneks – ja need leevendusmeetmed samal ajal annavad väga tugeva signaali, et digi-, rohe- ja tark majandus on lahendused, no oleks meil ainult mõistust siin üheskoos Eestis seda ka reaalselt rakendada.\nMina olen tohutult optimistlik, et kui me seda rakendame mitte selliselt, et kus on eelarveaugud, vaid teeme päriselt näiteks rohetehnoloogias, jäätme taaskasutuses digipööret just selliselt, et me teeme selliseid süsteemseid muutusi ja ettevõtluses muutuvad asjad targemaks, siis see on tegelikult... No ütleme, me oleme mitu aastat rääkinud, et meil ei ole näiteks piisavalt töökäsi. Ja nüüd meil on vahendid toetada reaalselt robotiseerimist või teatud targemaks muutumist. Need summad on lihtsalt nii suured, et sellist olukorda pole kunagi olnud.\nAga jah, ma olen ka Urmasega nõus, et meil tegelikult on küsimus ainult selles, kui kiiresti raha ära jagada, mitte et meil oleks probleeme sellega.\nAitäh! Sellega on meie aeg pressikonverentsiks läbi. Kohtumiseni järgmisel korral!