Kako da prebolimo smrt bliske osobe i nastavimo sa životom, savetuje porodični psihoterapeut Biljana Ćulafić - eKlinika\n17:00 - 29. 05. 2021.\nAko ni nakon godinu dana posle gubitka bliske osobe ne možete da se vratite normalnom životu, potražite stručnu pomoć kako biste izašli iz procesa žalovanja u kome ste se „zaglavili“\nSmrt bliske osobe spada u traume sa velikim „T“ Foto: Unsplash\nSmrt bliske osobe svakako spada u najstresnije događaje koji nam se dešavaju. U kojoj meri će ta smrt uticati na članove porodice i bliske prijatelje zavisi od više faktora – od starosne dobi umrlog, od prirode smrti, od pozicije umrlog u porodici i od otvorenosti porodičnog sistema. A ako i posle više od godinu dana neko ne može da nastavi svoj život, niti da prestane da tuguje – tu je reč o „zaglavljenosti“ u tugovanju.\nKako bi trebalo da izgleda „školski“ primer faza preboljevanja nakon ovog stresa, na koji način možemo i treba da nastavimo da živimo sa tragičnim gubicima, koji uz radosne događaje čine život – na ova i druga pitanja za eKlinika portal odgovara Biljana Ćulafić, diplomirani pedagog i sistemski porodični psihoterapeut.\nRazličite reakcije u zavisnosti od prirode odnosa\nPojašnjavajući termin „otvorenosti porodičnog sistema“ kao važnog činioca amortizovanja nečije smrti, naša sagovornica kaže da porodični sistem ne reaguje isto kao kada umre dete, mlada osoba ili osoba u poznim godinama. Nije ista reakcija bližnijih ako je smrt nastala nakon teške i duge bolesti (kada je smrt bila očekivana), kada je u pitanju iznenadna smrt (na primer – smrt usled saobraćajne nesreće), ili je u pitanju samoubistvo. Na reakciju porodice i bližnjih utiče i to koju ulogu je imala umrla osoba u njihovom životu, te koliko su emotivno članovi bili vezani za nju. Takođe, važna je i otvorenost porodičnog sistema u smislu komunikacije o smrti tog člana.\n4 faze preboljevanja\nDžon Bolbi, osnivač teorije vezivanja, školski primer faza preboljevanja deli na četiri faze:\nI faza je faza otupljenosti (ukočenosti) i ta faza obično traje od nekoliko časova do jedne nedelje\nSledi II faza – faza čežnje i traganja za izgubljenom osobom koja traje nekoliko meseci, a nekad i godinama. Intenzitet duševnog bola koji se pritom pojavljuje izuzetno je veliki, te se dešava da neke osobe ostaju zaglavljene u ovoj fazi godinama i, ne mogavši da se suoče sa gubitkom i bolom koji on nosi, razvijaju razne mehanizme odbrane, od suočavanja sa gubitkom (neko, recimo, svakodnevno na groblju razgovara sa umrlom osobom, ili ima osećaj da je ta osoba prati svuda).\nIII faza je faza dezorganizacije i očaja (beznađa). Ma koliko bolna bila ova faza, u njoj smo spremni da prihvatimo da se umrla osoba nikada više neće vratiti i da je smrt konačna. Ovde se dolazi i do uvida da umrla osoba više ne pati, i to donosi olakšanje onome ko tuguje.\nIV faza je faza reorganizacije u kojoj prihvatamo da na drugačiji način možemo organizovati naš život. To ne znači da je tuga potpuno nestala, ali da možemo da se menjamo uprkos gubitku koji smo doživeli.\nRazumne granice tugovanja – šta je „zdravo žalovanje“\nŽalovanje nije patologija, objašnjava Biljana Ćulafić, i dodaje da je to prirodan proces koji ima svoj tok i ritam. U sistemskoj porodičnoj terapiji čeka se da prođe godinu dana od smrti bližnje osobe, i smatra se da je toliko vremena neophodno da se proces tugovanja psihički obradi. U terapiji reprocesiranjem (EMDR) drugačije se pristupa procesu žalovanja, i sama terapija može se spovoditi odmah nakon saznanja o smrti osobe.\n– Ove traume „sa velikim T“ ostavljaju vrlo iracionalne i štetne negativne afirmacije poput „Trebalo je da uradim nešto“, „Trebalo je da znam“, “Ja sam slab/slaba“, „Ne smem da pokažem svoja osećanja“, „Ne mogu sa tim da se nosim“, „Zaslužujem da budem nasrećan/na“, „Ja zaslužujem da umrem“… Možete i naslutiti kakva osećanja, sem tuge, se kriju iza takvih afirmacija. To su: krivica, ljutnja (obično na sebe), stid (na primer, zbog toga što je osoba pala u nesvest nakon saznanja o smrti). Sve te poruke i osećanja na neki način ostaju da lebde u psihi osobe u danima, pa i godinama koje slede. Trauma deluje tako da ona počne da rukovodi našim svakodnevnim životom – pojašnjava naša sagovornica i navodi da EMDR pomaže osobama da se oslobode ovih suvišnih osećanja i iracionalnih uverenja, ali nas ne oslobađa tuge koja je normalna.\nNakon smrti bližnjih mnogi iznova i iznova „puštaju film“\nUz pomoć EMDR terapije ljudi takođe brzo dolaze do uvida da su dragi umrli – sada oslobođeni patnje te da nisu više ugroženi. Nažalost, mnogi ljudi nakon smrti bližnjih iznova i iznova puštaju film (sećanja) u kojima vide umrlog u bolovima, ili zamišljaju kako ga udara auto, zamišljaju kako priprema stolicu i kanap za samoubistvo. EMDR terapija im pomaže da se začarani krug ovakvih intruzivnih, neželjenih memorija i fantazija – prekine.\n– Zdravo žalovanje je kada se suočavamo sa realnošću onoga što se dogodilo, kad nema poricanja onoga što se dogodilo. To je proces u kome možemo da razumemo kako se osećamo i da dozvolimo da ispoljimo ta osećanja, ali to ne znači da dozvoljavamo da ta osećanja potpuno blokiraju i parališu svaki deo našeg života. Dakle, osoba uspeva da uspostavi funkcionalan životni stil uprkos onome što oseća. Ako osoba i nakon godinu dana od tugovanja ne može da nastavi funkcionalno svoj život, ako je prekinula kontakt s drugim ljudima, ako ne može da nastavi da radi, ako je neprestano depresivnog raspoloženja, onda možemo govoriti o „zaglavljenosti“ u tugovanju – navodi EMDR psihoterapeut.\nPatologije u koje možemo da zapadnemo ako se „zaglavimo“ u tugovanju\nPonekad zaglavljenost u žalovanju za umrlim nije tako očigledna, jer neki ljudi beže od tugovanja tako što rade razne aktivnosti (postaju hiperaktivni u njima) ili radoholišu. Neki ljudi toliko poriču da su imali gubitak, da se prave kao da pokojnik nikada nije ni postojao, opisuje Ćulafić.\n– Jedan od pokazatelja zaglavljenosti u tugovanju je kada osoba prikazuje umrlog kao mnogo superiornijeg no što se o njemu mislilo dok je bio živ, pa zauzimaju pasivnu ulogu (na primer, supruga umrlog prestaje da radi, i očekuje od odrasle dece da je pomažu). Neke osobe bukvalno somatizuju svoju tugu i tako se kod njih razviju najčešće bolesti respiratornih organa i dijabetes, a neke osobe pokazuju emocionalne simptome kao što su depresije, fobije, psihotične epizode, socijalne disfunkcije kao alkoholizam, slab uspeh u školi ili u profesiji, povećanje broja pobačaja i slično.\nPresudni činioci za povoljan obrazac preboljevanja\nMeđusobni odnosi, njihov kvalitet i intenzitet određuju život, ali i ono što usleđuje kada neko napusti ovaj svet. Ključno pitanje je kakva je relacija bila između umrlog i osobe koja tuguje. Roditelj koji je izgubio malo dete imaće dug i neizvestan proices tugovanja, posebno ako je to dete bilo jedinče. Sagovornica eKlinike objašnjava da protektivni faktor u tom slučaju može biti dobar partnerski odnos među supružnicima. Neki ljudi nalazili su se u simbiotskim vezama sa umrlim a to su oni ljudi koji su gotovo sve aktivnosti radili zajedno: od odlaska u kupovinu, obaljanja posla, brige o deci i oni su u velikom riziku da razviju depresiju. Biljana Ćulafić navodi i načine da pomognemo ako u okruženju imamo osobu koja se zaglavila u osećaju žalovanja:\n– Verujem da su za normalan proces žalovanja presudni kvalitetni odnosi koje gradimo s drugima. Ako osoba koja tuguje oko sebe ima bar jednu osobu koja želi da je empatično sasluša – već to je veliki faktor isceljenja. Ako osoba ima ljude koji je pozivaju na zajedničke aktivnosti, na druženje, ako tu osobu koja žaluje drugi posećuju i obraćaju pažnju na nju – velika je šansa da proces tugovanja ne dobije oblik hroničnosti. I terapeut, ali i dobar prijatelj može pomoći osobi koja tuguje da:\nsmanji osećaj krivice kroz uvid da je pružila maksimalnu pomoć umirućoj osobi\nprihvati činjenicu o gubitku\nprepozna konačnost smrti\ndozvoli da bude tužna i izražava svoje emocije\nbude pažljivo i sa puno poštovanja saslušana\nsama izrazi ono što joj se lično dešava\nPorodični terapeut Biljana Ćulafić: Naš bliske osobe nastavljaju da žive kroz nas, kroz dobra dela koja su činili ljudima oko sebe Foto: Privatna arhiva\nNaša sagovornica smatra da je takvu osobu najbolje uputiti kod stručnjaka na psihoterapiju. Kao vrlo korisna pokazala se sistemska porodična terapija, pojašnjava, jer obuhvata sve članove porodice i tako omogućava dublje promene kompletne porodične zajednice, ne samo onoga koji nosi simptome, a EMDR psihoterapija pokazala se kao vrlo učinkovita, posebno kada su u pitanju neočekivane smrti: samoubistvo, smrt u saobraćaju, požaru, zemljotresu, nasilna smrt, smrt deteta i mlade osobe.\nNaše podneblje u mnogim situacijama robuje mentalitetu i nekim opšteprihvaćenim modelima ponašanja koji se tretiraju kao poželjni. Da li nošenje crnine pomaže ili odmaže u procesu preboljevanja, kako se odnositi prema nekim drugim društvenim obrascima tipa „ne smeš da uključiš televizor, da slušaš muziku, moraš na groblje tad i tad jer se mora i „valja se“?\n– Sistemski porodični terapeuti su vrlo senzitivni na kulturološke razlike i uvažavaju želju klijenta da nosi crninu, ako to osobi odgovara. Ali, ako ne odgovara, a nalazi se pod pritiskom sredine da treba da nosi crninu – onda se radi na dekonstrukciji uverenja “Crnina se nosi godinu dana od smrti umrlog, inače ne tuguješ”, budući da nošenje uobičajene garderobe ne mora da predstavlja znak da osoba ne tuguje. Upravo zbog toga je dobro da se čitava porodica uključi u terapiju, jer gotovo svaki član ima svoj način tugovanja. Stariji ljudi u Srbiji, po pravilu, nose crninu. Ponekad, za umrlim detetom neko nosi crninu ostatak svog života. Treba poštovati tu želju osobe. Međutim, neko drugi u toj porodici može postati vrlo aktivan, angažovan i da mu drugi zameraju („kako to da si tako raspoložen, a sestra ti je umrla?“) Ta osoba zapravo želi da pomogne porodici dodatnim radom, i možda svoju tugu izražava kada ostane sama sa sobom – opisuje moguća ponašanja sagovornica eKlinike.\nNastavak života kroz ciljane rituale\nPostoje li poželjne matrice za ravnotežu između održavanja uspomene, osećaja ljubavi prema osobi koja nas je napustila, i nastavka života?\n– Postoje. Veoma su važni porodični rituali. U sistemskoj psihoterapiji popisujemo rituale i ispitujemo šta i kako su radili članovi zajednice, kako je organizovan pogreb, ko je sve prisustvovao pogrebu, koliko često idu na groblje, šta su radili sa stvarima pokojnika… Koliko god da je teško, to je važno ispitati, ali samo onoliko koliko je porodica spremna da se ta priča otvara. Ako je porodica nespremna, onda ne vredi da lupamo na vrata – terapeuti kucaju na vrata, a ona će se otvoriti ili ostati zatvorena – kaže Ćulafić\nKada se govori o ritualima, to mogu da budu rituali odlaska na grob, rituali zajedničkih razgovora i oplakivanja, rituali donošenja fotografija… Tako se, recimo, kroz posmatranje fotografija, iz seanse u seansu otvara priča o značaju umrlog, o značaju gubitka, o odnosima među njima, i nastoji se da se u novim okolnostima uspostavi novi, drugačiji odnos prema gubitku.\nMonika Mek Goldrick smatra da rituale valja sprovoditi u tri etape:\njedan ritual da bi se gubitak shvatio i oplakao\njedan ritual da bi se simbolizovalo ono što članovi porodice nose u sebi ili čuvaju od osobe koja je umrla\njedan ritual da bi se simbolizovao nastavak života\n– Zajedno sa porodicom osmišljamo rituale, kroz ono što čini njihov život. Tako će za nekog simbol nastavka života biti odlazak u pozorište, a za drugog nešto sasvim drugo… Zbog toga je važno da ispitamo sistem vrednosti osobe i načine koji će njoj biti odgovarajući, pa u zavisnosti od toga sa porodicom smišljamo rituale koji mogu da budu korisni. Tu je spektar veoma širok i različit u odnosu na to sa kojom porodicom radimo. Tako, recimo, nekome znači da ide na groblje, nekom ne znači, i to je potpuno u redu – objašnjava Biljana Ćulafić.\nLično iskustvo terapeuta nakon smrti brata\nSagovornica eKlinike je sa podelila i svoje lično, traumatično iskustvo, u želji da ih motiviše da iz slične situacije dostojno sačuvaju uspomenu, ali i nastave sa životom jer to zaslužuju svi – i onaj koji nas je napustio, ali i oni koji iza njega ostaju i nastavljaju sa životom.\n– Moj brat poginuo je nesrećnim slučajem u inostranstvu, pre godinu i po dana. Ja sam bila prva kojoj je javljeno iz ambasade. Bio je mlad čovek, imao je 43 godine. Vest me je pogodila poput groma. Ipak, morala sam da ostanem pribrana, a pošto je javljeno dva dana od smrti, i to uveče, odlučila sam da ujutro lično odem kod roditelja i tamo im saopštim, licem u lice. Mislim da je najbolniji trenutak za mene bio kada sam im rekla da sednu pored mene. Uzela sam njihove dlanove, stavila u moje, a onda ih zamolila da ustanemo, držeći se za ruke. Kada sam im saopštila to, bilo je teško slušati vriske neverice. Ipak, znala sam da sam uradila najviše što sam mogla i bila sam uz njih.\nBiljana Ćulafić priznaje da je dozvolila tada, i u narednim nedeljama, da kroz nju struji čista bol tuge, koja ju je pročišćavala i oplemenila. Otišla i po telo brata u Nemačku, a već tada nalazila se u bolnoj, drugoj fazi – (fazi čežnje) i imala utisak da joj brat kaže: “Sestro, ne brini, ja više ne patim. Idemo samo po moje telo, i ne brini, to je samo moje telo, to više nisam ja.”\nKako zaobići zamke krivice\n– Moja vera u Boga dala mi je mnogo snage na tom putu a snagu su mi davale i sve moje seanse sa klijentima koji su, poput mene, imali slično iskustvo gubitka. Tako sam zaobišla zamke krivice, jer sam znala da, ma koliko da sam se trudila i bratu govorila da ga volim – to ga ne bi spasilo od smrti. Takođe sam imala jasan uvid da brat više ne pati. Potvrdio mi je to i inspektor u policiji, koji je rekao da je smrt bila trenutna. I dok ovo pišem, oči mi se pune suzama, ali to nije samo tuga, u mojim suzama je i zahvalnost i dirnutost što sam punih 40 godina imala dobrog brata. Meni je pomoglo, u mom tugovanju, što sam izabrala put zahvalnosti, i svoj pogled nisam usmerila i fokusirala na bolnu smrt koliko na život i uspomene koje sam imala sa bratom. Trebalo mi je upravo godinu dana, i po tome sam školski primer – da prihvatim da brat više nikada neće doći, više nikada neće ćutke zapaliti jutarnju cigaru i ćutke piti kafu – priznaje naša sagovornica.\nPreminuli nastave da žive kroz svoja dobra dela\nTrebalo mi je godinu dana da nestane luda nada da će se on pojaviti na vratima, priča Biljana.\n– Ipak, pojavljue se u snovima, pojavljuje se svaki dan dok posmatram njegovu sliku na zidu, i pojavljue se uvek kada sam dobra prema drugima, jer bio izrazito plemenita i voljena osoba. On je na neki način nastavio da živi, kroz dobra dela koja je činio ljudima oko sebe. Ja samo sledim njegov primer. Smrt bliske osobe preboljevamo svojim životom, živeći ga ispunjeno, živeći ga tako da prihvatamo i ispoljavamo naša osećanja i naše načine tugovanja – ispričala je za eKliniku Biljana Ćulafić, diplomirani pedagog, sistemski porodični psihoterapeut, EMDR psihoterapeut i shema psihoterapeut pod supervizijom.\n21:42, 31. 05. 2021. Odgovori\nE da je sve tako lako prihvatiti a zanat nikada vise dete nevideti 9 g se borim pijem lekove i boli i dalje


Venerične bolesti i njihov socijalni značaj - Društvo - Dnevni list Danas\nPočetna » Društvo » Venerične bolesti i njihov socijalni značaj\nPrelistavamo predratne listove Vreme i Pravda - 15. februar 1940. godine\nPredratni jugoslovenski listovi Vreme i Pravda pre tačno osamdeset godina na naslovnim stranama pisali su da će Engleska i Francuska uputiti tri dobrovoljačka korpusa u Finsku kao hitnu ispomoć zbog „ogorčene sovjetske ofanzive“.\n0Piše: V. Maričić 15. februara 2020. 07.34 Izmenjeno: 09.05\nList Vreme piše i o propagandnoj večeri protiv veneričnih bolesti održanoj u velikoj dvorani Kolarčeve zadužbine, koje je priredilo Srpsko lekarsko društvo.\nPred prepunom dvoranom dr Milan Kićevac, profesor Univerziteta i podpredsednik Srpskog lekarskog društva održao je vrlo uspešno predavanje o veneričnim bolestima i nihovom socijalnom značaju, prenosi list Vreme.\n„I kao što nismo hteli da zatvorimo oči pred istinom polnosti čovekove, tako još manje to nećemo i ne smemo da činimo pred istinom nekih njenih posledica. Jer, ove posledice u vidu polnih bolesti mogu da budu sudbonosne i to ne samo za obolelo lice. već i za njegovu okolinu i njegov porod. A ako se nekome desi da dobije polnu bolest, treba da zna šta ima da čini, to jest da se pregleda i leči. Što pre, to bolje“, govorio je dr Kićevac.\nOn je naveo i da je broj muškaraca obolelih od polnih bolesti uvek i u svim zemljama veći od broja obolelih žena, među kojima je najmanje prostitutki.\n„Tako na primer, u našoj zemlji, taj odnos je bio 65 odsto obolelih muškaraca prema 35 odsto obolelih žena, od kojih je bilo samo tri odsto prostitutki“, istakao je dr Kićevac.\nImajući u vidu ove činjenice, doktor je objasnio da u pogledu zdravstvene kontrole treba obratiti pažnju ne samo na mali broj javnih prostitutki, već i na lečenje ovog drugog velikog dela muškaraca i žena.\n„Mnogi bi lekar mogao da kaže koliko je video razočaranja, razrušenih domova, bolešću, smrću, nasleđenih oboljenja sa telesnim i duševnim nedostacima, kao posledicu polnih bolesti koje su u brak unete. A vrlo često bi se to moglo izbeći, samo da se pre stupanja u brak izvrši potrebni pregled. Napredak ljudi traži da svaki pošten čovek ima dužnost i moralnu obavezu, da se pregleda pre stupanja u brak“, zaključuje dr Kićevac.\nList Pravda piše kako jedan od mnogobrojnih komunalnih problema koje treba da reši beogradska opština u skorijoj budućnosti predstavljaju melioracioni i asanacioni radovi u blizini prestonice.\n„Razlozi higijene nalažu vođenje računa o asanaciji priobalnih močvarnih terena pored Save i Dunava. Ovi tereni su glavno leglo zaraznih bolesti, malarije i nezdravih prilika nadomak Beograda“, piše u tekstu.\nDalje se navodi, da će se pristupiti asanaciji Bare Venecije, kao i da je za taj posao potrebna količina od 500.000 kubnih metara peska.\nRadovi na ovom lokalitetu trebalo bi da počnu, čim to vreme dozvoli, a s obzirom na to da nema leda i da je vodostaj visok, može se očekivati da do toga dođe uskoro.\nUporedo sa radovima na Bari Veneciji nastaviće se i nasipanje na gradilištu Novi Beograd, gde je ostalo da se naspe još oko 40.000 kvadratnih metara.\nAsanacija terena na Bari Veneciji obavlja se za potrebe državnih železnica. Nasipanjem će se omogućiti u prvi mah postavljanje nekoliko novih koloseka, a kasnije se predviđa i znatnije proširenje teretne stanice Beograd – Sava.\nRadovi prve etape asanacije na Novom Beogradu, kao i asanacije Bare Venecije, biće završeni u predviđenom roku do 1. oktobra.


[es] - Treba mi pomoc oko RSS-a za sajt ...\n08.08.2003. Ime firme ozbiljno/neozbiljno ???\n19.09.2004. Kako smajlija i text oko njega dovesti u istu rav..\nTreba mi pomoc oko RSS-a za sajt ...\n[es] :: Web razvoj :: Treba mi pomoc oko RSS-a za sajt ...\n[ Pregleda: 10659 | Odgovora: 26 ] > FB > Twit\nRe: Treba mi pomoc oko RSS-a za sajt ... 13.09.2006. u 13:24 - pre 182 meseci\n~Vojvoda: Da li bi neko mogao da mi objasni sta je RSS ali onako po "seljacki", i ako bi mogao prakticno da vidim to na nekom sajtu.\nEvo ovde imaš jasno i jednostavno.\nRe: Treba mi pomoc oko RSS-a za sajt ... 13.09.2006. u 13:29 - pre 182 meseci\nKlikni na bilo koje dugme 'Add to Google'.\nRe: Treba mi pomoc oko RSS-a za sajt ... 13.09.2006. u 20:40 - pre 182 meseci\npa ovo je genijalno...\nmoze li RSS kod da se ubaci u html, da se prikazuje na nekom sajtu???\nVidim na google ima vremenska prognoza itd...\nRe: Treba mi pomoc oko RSS-a za sajt ... 13.09.2006. u 20:47 - pre 182 meseci\n~Vojvoda: moze li RSS kod da se ubaci u html, da se prikazuje na nekom sajtu???\nAko hoces da integrises vesti nekog XML izvora na tvoj sajt onda mozes da koristis obican HTML ali ako hoces da imas svoj XML (RSS) trebace ti baza podataka.\nRe: Treba mi pomoc oko RSS-a za sajt ... 13.09.2006. u 22:36 - pre 182 meseci\nma evo pokusavao sam, ubacim i ne radi.\nGde treba taj kod da se ubaci u head ili body?\nRe: Treba mi pomoc oko RSS-a za sajt ... 14.09.2006. u 10:06 - pre 182 meseci\nKoji kod ? Ako mislis na XML fajl onda moras da imas RSS parser. Probaj malo da potrazis na Google, ima dosta sajtova koji nude "alate" za integrisanje RSS-a u tvoj sajt.\nRe: Treba mi pomoc oko RSS-a za sajt ... 29.10.2006. u 12:53 - pre 181 meseci\nja hocu integrirati vijesti na sajt i molio bi objasnjenje kak se to radi....\nRegistrovani: 14 ( Shadowed, malikorisnik, srkist, milojko1985, maljak, valjan, nkrgovic, Aco88, B3R1, ademare, mstevic, bachi, Miroslav Cvejić, bordzija )


Književno veče i gusle u Osojanu na "Đedovom saboru" | Radio Kosovska Mitrovica\nKnjiževno veče i gusle u Osojanu na “Đedovom saboru”\n7. August, 2021 10:48 |\nSinoć je u Osojanu na drugom danu sabora posvećenom mitropolitu Amfilohiju održano književno veče i promocija međunarodnog zbornika radova “Vera i misao u vrtlogu vremena”.\nOvaj obimni zbornik, na preko 800 strana, predstavio je jedan od urednika profesor Mikonja Kneževic. On je na početku programa istakao duboke uvide mitropolita Amfilohija i njegovu ulogu u naučnom i društvenom životu.\nMitropolitovi rani teološki radovi ocenjeni su kao sam vrh teološke misli 20. veka i predstavljaju, uprkos neprijateljskoj sredini, u kojoj su nastali, izuzetan doprinos naučnom istraživanju.\n“Kada se vratio u Srbiju sredinom 70-ih godina prošlog veka mitropolit Amfilohije je počeo da piše radove sa temom koja je bila značajna za postojeći ideološki okvir. To je bilo pitanje čoveka. Mitroplit je tada na jednom širem socijalnom planu uveo viđenje čoveka iz jedne eminentno teološke vizure i povratio čitav niz tema koje su od srednjeg veka krasile srpsku misao kao naslednicu vizantijske teološke misli”, rekao je profesor Knežević.\nMladi teolog je uključivao probleme savremenog čoveka, pa su on i vladika Atanasije objavljivali svoje radove čak i u dominanto filozofsko – marksističkim publikacijama.\n“Hocu da kažem da je pojava ove dve ličnosti bila toliko važna i da je pritisak na nivou ideja koje su oni vršili bio toliko veliki da je čak jedan neprijateljski okvir morao da uvaži takve činjenice, kakve su bile mitropolita Amfilohija i vladike Atanasija”, rekao je Kneževic.\nOn je naglasio da je mitropolit teologiju shvatao kao živo iskustvo Boga, tihu reč koja je donosila promene i angažovanje u složenim problemima kao što je to slučaj Kosova.\n“Bila je promocija njegovih sabranih dela 2013. u Herceg Novom. Ja sam govorio o nekim teološkim temama, a on me je nenametljivo uzeo za ruku i rekao: Kaži nešto o Kosovu”, prisećao se Knežević.\nU drugom delu večeri svoje stihove su govorili predsednik književnog društva Kosova i Metohije Novica Sovrlić, pesnik iz Đakovice, Ranko Đinovic i pesnik iz Zvečana, Nenad Jero Radenković.\nPosebnu pažnju prisutnih stotinak građana Osojana izazvao je nastup guslara Raja Vojinovića, koji je izveo pesmu “Banović Sekula i Jovan Kosovac”.\nKnjiževnoj večeri prisustvovali su mitropolit crnogorsko-primorski Joanikije i episkop raško-prizrenski Teodosije.\nTrodnevni sabor se održava u organizaciji Eparhije raško-prizrenske, opštine Istok i Doma kulture Gračanica.


Punk/goth jesen Alexandera McQueena - FBL\nPribadače je u svijet mode unijela Vivienne Westwood davne 1974. kad je otvorila Sex shop zajedno sa tadašnjim dečkom Malcolmom McLarenom, menadžerom benda Sex Pistols. On su bili ključni igrači punk pokreta u Velikoj Britaniji u to vrijeme, dok se američkom muzičaru Richardu Hellu pripisuju zasluge za DIY simbol anarhije. Mclaren i Westwood su populizirali punk look sa njihovom ikonskom God Save the Queen majicom na kojoj je kraljica Elizabeth sa pribadačom provučenom kroz nos.\nKreativna direktorica brenda Alexander McQueen, Sarah Burton oživila je punk trend u sklopu muške kolekcije za jesen 2016. koju je predstavila ovog vikenda u Londonu. Burtonova je pribadače provlačila kroz obraze i povezivala ih lancima sa ušima modela što se savršeno uklopilo sa čitavom kolekcijom inspirianom gotičkom elegancijom.


Obustava saobraćaja na deonici Kladovo - Brza Palanka zbog rekonstrukcije mosta\nPutevi Srbije obavljaće od 23. marta do 1. juna radove na rekonstrukciji mosta u Grabovici, na delu državnog puta I B reda broj 35, deonica Kladovo - Brza Palanka, zbog čega će putnička vozila biti preusmerena na lokalne ulice u mestu Grabovica.\nSaobraćaj za sva teretna vozila i autobuse biće preusmeren na državni put I B reda broj 33, Negotin - Štubik, na državni put II A reda broj 165, Klokočevac - Porečki most i na državni put I B reda broj 34, Porečkki most - Kladovo.\nPutevi Srbije u saopštenju navode da su danas završeni radovi na delu državnog puta I A reda broj 2, kod mesta Takovo, u smeru Beograd - Čačak, a radilo se na sanaciji klizišta u zaustavnoj saobraćajnoj traci.\nSaobraćaj se sada odvija normalno, a iz Puteva i informacija da na naplatnim stanicama nema zadržavanja.\nPutevi Srbije: Do 1. juna radovi na deonici Halovo-Veliki Izvor\nVozite pažljivo, radovi na deonici Ub-Obrenovac\nObustava saobraćaja na putu Aljinovići-Sjenica


Savršeni mali stan za studenta - Moj Enterijer – Kupatila, Nameštaj, Kuhinje, Garniture...\nSavršeni mali stan za studenta\nMala deca mali problem, velika deca veliki problem, ali ova gradacija nije upotrebljiva kada se radi o našim stanovima...\nMali stanovi uglavnom dolaze sa velikim problemima, dok izdašne površine predstavljaju daleko lakši prostor za dizajniranje. Međutim, dizajneri i dalje nastavljaju da zadivljuju sa svojim projektima izuzetno malih životnih površina, omogućujući da čak i najmanji prostor postane funkcionalni stambeni objekat.\nSvaki put stanovi koje viđamo postaju sve manji, a ovaj koji vidite u našoj galeriji poseduje svega 17.3 m2 raspoloživog prostora. Ovaj mikro stan kreiran je od strane Fateeva Design studija i namenjen je jednom studentu. Dizajneri su svojim radom dokazali da čak i ovako male površine mogu postati stambeni objekti i posedovati sve što je potrebno.\nOvaj stan, što je i normalno, kada u obzir uzmemo njegovu kvadraturu, poseduje veoma ograničenu podnu površinu, ali su ljudi zaduženi za njegovo kreiranje uspeli komotno da smeste prostor namenjen spavanju, radnu površinu, kuhinju i kupatilo.\nFunkcionalne površine smeštene su u linijskoj kompoziciji ove stambene jedinice, ostavljajući njen centralni deo otvorenim za kretanje. Neutralno bela boja uparena je sa drvenim finišima i crnim detaljima održavajuci celokupan dizajn potpuno otvorenim i prozračnim. Podignuti krevet poseduje ostavinski prostor ispod sebe i osigurava da svaki slobodan centimetar ovog stana bude potpuno iskorišćen, dok odmah do njega možemo videti prelepu i funkcionalnu noćnu komodu takođe.\nDekor ovog malog stana održavan je modernim i stvoren je neutralnim pločicama, laminantnim podnim površinama, belim zidovima, jednostavnim pultovima od šperploče i kockastim policama. Paleta boja prilično je uzdržana i sastoji se od sivih, crnih i belih kombinacija, kojima su dodati određeni drveni detalji koji čine prostor nešto muževnijim. Samo ulazni deo poseduje nešto jaču akcentnu neonsko žutu nijansu, dodajući stanu iznenađujuću notu i razbijajući moguću monotoniju, dok je osvetljenje maskimalno korišćeno kako bi učenje i čitanje postalo deo komfora.\nPROČITAJTE SLEDEĆI TEKST: Kako dizajnirati idealan raspored u garsonjeri


ATV : Dodik, Cvijanović i Višković sa Vučićem i Lavrovim\nSrpski član Predsjedništva BiH Milorad Dodik, predsjednica Republike Srpske Željka Cvijanović i predsjednik Vlade Srpske Radovan Višković sastali su se danas u Beogradu sa predsjednikom Republike Srbije Aleksandrom Vučićem.\nSastanak je održan u Predsjedništvu Republike Srbije sa početkom u 9.00 časova.\nIzvor : ATV\nRTV BN : Drugi talas korone poguban za ekonomiju i bez mjera zatvaranja?!\nBrojni zvaničnici u BiH ali i drugim državama već naglašavaju da ovog puta neće doći do zatvaranja ekonomije, odnosno mjera ograničenja kretanja i rada koje su obilježile prvi talas zaraze.\nNo, uprkos činjenici da neće biti novih zatvaranja, porast slučajeva zaraze odraziće se negativno na ekonomiju koja je već na koljenima zbog dešavanja iz prethodnih mjeseci.\nKao prvo, građani će trošiti manje novca što je epidemiološka situacija lošija. Mnogi građani će vjerovatno trošiti samo na osnovne potrepštine i htjeće uštedjeti nešto novca zbog neizvijesnosti vezane za širenje virusa i ekonomska kretanja.\nKao drugo, kompanije će manje investirati, takođe zbog neizvijesnosti. Firme će nastojati proizvodnju vratiti na nivo prije krize kako bi iskoristile postojeće kapacitete (naravno ako budu imale dovoljnu potražnju na tržištu). No, mnoge od njih se vjerovatno neće odlučivati na nove investicije, naprimjer u nove proizvodne pogone i prodajne objekte, dok situacija sa epidemijom ne bude jasnija.\nIzvor : RTV BN/ Bisnisinfo


Foto: Ilustracija | Ljubo Glamočić novi direktor "Gas-Resa"\nN.N. 18.04.2019 16:01\nBANJALUKA – Bivši pomoćnik ministra industrije, energetike i rudarstva RS i bivši član Regulatorne komisije za energetiku RS Ljubo Glamočić imenovan je za vršioca dužnosti direktora preduzeća "Gas-Res", koje je u vlasništvu Republike Srpske. Glamočić je na ovoj poziciji zamijenio Slavka Mitrovića.\nGlamočić je danas za portal Capital.ba potvrdio da ga je Nadzorni odbor preduzeća "Gas-Res" imenovao za direktora krajem februara, te da je funkciju preuzeo polovinom marta. Kazao je da će uskoro biti raspisan i konkurs za direktora ovog preduzeća u skladu sa zakonskim procedurama.\n"Pokušavam nastaviti ispunjenje osnovne obaveze ovog preduzeća, a to je snabdijevanje našeg glavnog potrošača 'Alumine' iz Zvornika, od koje zavisi 1.500 radnika koji rade tamo, ali i ostale naše kupce", kazao je Glamočić koji trenutno i potpredsjednik Područne privredne komore Banjaluka.\nGlamočić je rekao i da je zadovoljan poslovanjem "Gas-Resa" u prošloj godini, da je ostvaren pozitivan rezultat te da su sve obaveze na vrijeme izmirene.\n"Očekujemo da će po povratku u Rusiju uraditi analizu i predložiti lokaciju koja bi bila najprihvatljivija. S obzirom na to da se radi o velikoj i zahtjevnoj investiciji potrebno je vrijeme", rekao je Glamočić.\nLjubo Glamočić Gas-Res


Borislav Radovanović: Je li Balkan spreman za milione izbjeglica? | Infomedia Balkan\nKolumne | 05.Mar.2020 - 10:05 h\nBorislav Radovanović: Je li Balkan spreman za milione izbjeglica?\nSastanak Putina i Erdogana teško može donijeti očekivanu stabilizaciju u Siriji, a posebno zbog već ispoljenih sukobljavanja iranskih i turskih snaga. Mnogo izglednija je eskalacija sukoba na širem bliskoistočnom regionu, a to automatizmom znači pokretanje milionske rijeke izbjeglica. Ponajviše tzv. balkanskom rutom! Znamo kako će odreagovati već uspostavljena linija odbrane Mađarske i Slovenije, zbog čega moramo računati sa milionima izbjeglica zaglavljenim u Bosni i Hercegovini, Srbiji i Hrvatskoj.\nPunih šest godina ukazujem kako se iza fenomena "arapsko proljeće" kriju vješto projektovani ratovi (bukvalno!) genocidnog karaktera nad davno izabranom ciljnom grupom - muslimanima. U mnoštvu tekstova objasnio sam da ključ materijalizacije ovih genocidnih planova počiva na ratu između Turske i Irana.\nPojasnio sam i kakvim vještim političkim manevrima je Vladimir Putin spriječio krvoprolića enormnih razmjera, međutim izgleda da je i ruski predsjednik iscrpio mehanizme održavanja mira i stabilnosti. Iskreno, Putin i Rusija od predstojećih dešavanja samo mogu profitirati, pa se postavlja pitanje: zašto uopšte rizikovati zbog tuđe neodgovorne politike?\nNije tajna da je Putin na predstojeći sastanak sa Erdoganom pristao sa ciljem uvođenja u pregovore predsjednika Rohanija, odnosno zarad smirivanja tenzija između Turske i Irana. Teško da mu u tome mogu pomoći već upućeni međusobni ultimatumi, a vidimo i prvi raketni napad proiranskih snaga na turske jedinice. Polako dolazimo i do stvarnih motiva likvidacije generala Sulejmanija, stratega sposobnog za reagovanja u ovakvim situacijama.\nAnalizirajući zaoštrenost aktuelne situacije i decenijske konflikte na širem regionu vlo lako je predvidjeti redosljed oružanih dejstava. Zastrašujuće zvuči sukob između 80 miliona Iranaca i nešto više Turaka - sa svim njihovim ratničkim potencijalima. Elem, sa i bez tursko-iranskog rata, možemo računati sa ekspanzijom sukoba u državama okruženja Sirije (Irak, Libija...)\nTo da Izrael samo čeka povoljnu priliku za napad na Iran iole upućenima ne treba objašnjavati, a time već dolazimo do dimenzije masovnog uništenja muslimana o kojoj godinama govorim. Na međumuslimanska krvoprolića dolaze "humanitarna bombardovanja" NATO i sličnih širilaca "slobode i demokratije". I sve radi osvajanja teritorija i prirodnih bogatstava zaraćenih strana. Godinama to ponavljam kao "papagaj".\nU daljem vojna koalicija predvođena Saudijskom Arabijom prije nekoliko godina izradila je ratne planove i ne treba imati zabluda oko aktiviranja tog faktora. Ovih dana pratimo i Trampovo vraćanje vlasti talibanima u Afganistanu, opet (gledaj "čuda"!) radikalnim sunitima i neprijateljski nastrojenima prema iranskim šiitima.\nSa Iranom graniči i posljednjih mjeseci vrlo zagonetni Pakistan, preko kog dolazimo do još jedne ozbiljne dimenzije ukupne problematike. Mjesecima pratim strašne zločine vlasti Indije nad domaćom muslimanskom populacijom i doista me začuđuje neadekvatna reakcija Pakistana.\nVjerujte da muslimani u Indiji trpe neviđena zvjerstva, a po izostanku primjerenih reagovanja svjetskih političkih i medijskih struktura doista možemo sumnjati na nekakvu širu zavjeru. O kineskoj torturi nad muslimanima takođe nema očekivane pompe.\nKad je Kina u pitanju sa sigurnošću možemo računati sa podrškom tradicionalnom savezniku Iranu, ali davno je ta zemlja smanjila ovisnost o iranskoj nafti do nivoa u kom bi morala i oružano reagovati. Pogađate, opet u korist Rusije.\nNadajmo se da će na kraju ipak prevladati razum, pa se neće materijalizovati predhodno predstavljeni najcrnji scenarij nekontrolisanog širenja oružanih sukoba i zločinaštva genocidnog karaktera, no nama na Balkanu valja se suočiti i sa posljedicama narastajućih tenzija između Turske, Sirije i Irana.\nDo prije nekoliko mjeseci u opciji je bio povratak milion sirijskih izbjeglica iz Turske u područje Idliba, a od čega smo danas nikad dalje. Čak suprotno, dalja oružana dejstva oko Idliba zasigurno će pokrenuti izbjeglice smještene u blizini granice sa Sirijom. Apostrofiram: riječ je o izbjeglicama, a nikako o migrantima ili demobilisanim borcima Islamske države kako ih sramno etiketiraju ovdašnji mediji i pojedini "eksperti".\nU Turskoj je trenutno smješteno oko 3,7 miliona izbjeglica i vidimo kakvu paniku je izazvalo primicanje grčkoj granici tek par desetina hiljada tih nesrećnika. Doduše i paniku valja posmatrati slojevito jer "pomoć" kakvu Evropska unija nudi Erdoganu je doista ponižavajuća ili bar neozbiljna. Upravo, ovakve reakcije Evrope su ono nad čime se valja zabrinuti svima nama na prostoru bivše Jugoslavije.\nZnači, na prvu ozbiljnu razmjenu vatre između Turske i Irana, pa čak i u domenu dalje turske ofanzive u Idlibu, možemo očekivati pokretanje najvećeg dijela sirijskih izbjeglica, a to je svakako mjerljivo milionima ljudi. Samo krajnje naivni mogu razmišljati kako se takvim kolonama neće priključiti jedan broj Turaka i Iranaca (računajte sa preko 160 miliona populacije). A gdje su tek ostali Sirijci, pa Iračani, Afganistanci, Libijci...???\nKako izgledaju masovne kolone izbjeglica bar smo mi mogli vidjeti 1995. godine, vezano za egzodus Srba iz Hrvatske. Samo tadašnjim brojevima valja dodati bar jednu nulu, odnosno slobodno možemo govoriti o milionima nesrećnika.\nMa šta ko mislio vjerujte da grčki vojnici neće upotrijebiti silu nad takvom masom, nego će nastojati da skrate i urede rute kretanja. Bar u odnosu na prve izbjeglice i dok se ratna dejstva ne zaoštre do potrebe dizanja nivoa odbrane na najviši nivo. Dotad će proći milioni izbjeglica, a nema smisla uopšte komentarisati "preporuke" zvanične Ankare o zaobilaženju zemalja bivše Jugoslavije.\nTek po dolasku izbjeglica na prostor Makedonije i Srbije možemo očekivati usporavanja kretanja i razdvajanja u manje grupe usmjerene na različite pravce. Što se tiče Mađarske znamo kakve zapreke već postoje i da Orban granicu štiti vojskom. Zato se možemo nadati fokusu prema Hrvatskoj i to preko Bosne i Hercegovine.\nVidimo kako u Hrvatskoj više nema dilema oko izvođenja vojske na državne granice, ali naprosto ta zemlja nema vojnika da potpuno zatvori ogromnu granicu sa Bosnom i Hercegovinom. Usporiće tempo kretanje izbjeglica i BiH dovesti u teške probleme, ali ni Hrvatska i Srbija neće biti pretjerano pošteđene.\nSlovenija je manje-više već pripremljena za zaustavljanje daljeg kretanja izbjeglica, a posebice jer njihova linija odbrane je tek nastavak na mađarsku. Postavio sam na gornjoj fotografiji kako će u toj "prvoj fazi" biti zaustavljen dalji proboj izbjeglica prema Evropi.\nNa desnoj strani fotografije vidite koliko jednostavno je zaustaviti kretanje izbjeglica na kopnenom dijelu tursko-grčke granice i nadalje pomorskim blokadama. No, to će uslijediti tek po eskalaciji sukoba i kad se vojne snage NATO i članica EU upute na to područje.\nZnači, pokušaće Putin privoliti Erdogana na pregovore sa Rohanijem, te učiniti sve u njegovoj moći da čovječanstvo izbjegne nesagledive posljedice. No, nedavno je jasno saopštio kako Rusija nema namjeru ratovati.\nBaš kako to njegov kolega Tramp radi posljednjih mjeseci i Putin će jednostavno povući snage sa tog područja. Razlozi zbog kojih je intervenisao u Siriji objektivno više ne stoje, a opsanosti i moguće štete su nemjerljivo veće. Najjeftinija opcija za Rusiju jeste jednostavno napuštanje Sirije, no pitanje je: da li će to i Iran učiniti? Ili će prihvatiti sukob?\nNaučili su Rusi i Njemci kako pobjede u svjetskim kataklizmama postižu oni koji najmanje krvare, odnosno koji sačuvaju snage za poratno pozicioniranje. Baš kao što je Britanija sačuvala globalnu dominaciju nakon Velikog rata, a Sjedinjene Države postale velesila poslije Drugog sv. rata. U pitanju su specijalnosti mojih postdiplomskih studija i vrlo sam inovativan u pogledu opservacija globalnih sukoba.\nČak i da u narednim danima izbjegnemo taj toliko opasni tursko-iranski sukob opat nam valja računati na poduži otpor Sirije spram turske ofanzive, a to će opet u konačnici rezultirati rasplamsavanjem dejstava u kompletnom okruženju. I popratno milionskim kolonama izbjeglica primarno ovisnim o kopnenim trasama, a znamo kuda je kretanje objektivno moguće. Nemojmo biti u zabludi.\nNa kraju valja još uobziriti neizbježne posljedice širenja bliskoistočne krize. Vrtoglavi skok cijena nafte uzrokovaće političku krizu globalnog nivoa, pri čemu će politička kriza dalje dubiti ekonomsku do svojevrsnog vrtloga. Koncept Ujedinjenih nacija srušen je još 70-ih godina prošlog vijeka i čovječanstvo će kad-tad morati iznaći nove osnove globalnih odnosa. Iz iskustva znamo kako se takve promjene materijalizuju nakon obračuna velikih sila.\nUvijek ističem da sam srećan kad pogriješim u predviđanjima, a to podrazumijeva i tamanjenje muslimanske populacije o kakvoj godinama pišem. Pritom, na moje opservacije uveliko je uticao poznati američki istraživač Engdal, koji je davno objasnio šta podrazumijeva pod "krstaškim ratnicima" (Kisindžerovi "jastrebovi") i ko je njihova primarna meta. Nemojte zaboraviti da je Engdal predvidio rat u Siriji, te britansko-angloameričku globalnu dominaciju ogolio kao niko prije njega.


Ništa od sporazumnog razvoda Nataše i Dače! – Tračara\nNišta od sporazumnog razvoda Nataše i Dače!\nIntrige oko bivših supružnika nikako da se stišaju! Danilo Ikodinović nedavno je obelodanio vezu sa atraktivnom Novosađankom Tanjom, Nataša Bekvalac im je poželela sve najbolje, štampani mediji pisali su da zbog nove devojke Dača zapostavlja ćerku Hanu, te da će mu Nata oduzeti pola kafane, na šta joj je on poručio da se to neće desiti. Najnovija informacija koja stiže od bivšeg para je to da se ipak neće sporazumno razvesti, kako je to prethodno bilo dogovoreno.\nNaime, Danilo i Nataša imali su zajedničkog advokata, ali je bivši vaterpolista odlučio da promeni svog pravnog zastupnika, pritom ne obavestivši prethodnog, koji je iz novina saznao da više nije njegov branilac.\n“Da Danilo nije moj klijent, saznao sam iz vaših novina, a potom me je pozvao kolega Nemanja Aleksić, njegov novi advokat, da mi zvanično to i saopšti i istovremeno mi je rečeno da sve što je potpisano ne važi, te da ćemo morati sve ispočetka. Moja stranka i ja smo do tog trenutka smatrali da je pitanje razvoda završeno, ali očigledno je da nije. Ne znam koji su novi momenti nastupili i sve će biti jasno na sastanku koji bi trebalo da ugovorimo uskoro. Ne znam kada će biti sastanak, čekam poziv Danilovog advokata gospodina Aleksića”, rekao je za Blic Dragan Gojković, bivši advokat para, a sada samo Natašin pravni zastupnik.\n06/04/2011 at 12:15 pm\nAko vidim još jedan članak o Nataši i Dači, počeću da povraćam krv.\nJa mislim da su oboje zele popularnost (sto se i primecuje) ali kako tabloidima ne dosadi sa tolikim smaranjem o Natasi i Daci,razveli se,pa sta???Govorim svim novinama PREKINITE VISE DA SMARATE SA NJIH DVOJE!!!-.-\n06/04/2011 at 12:23 pm\nSto se sporazumno ne rastave kao K.Pajcin i F.Kapisoda, pa da rese ovu zemlju napasti.Dosadni su k’o tesne gace!\n06/04/2011 at 12:53 pm\nE ovo vec nije normalno…dosadili su, strasno…Zar oni stvarno misle da nekog to zanima? Smorise…\n06/04/2011 at 1:16 pm\nNisu oni krivi za smaranje, vec novinari. Oni zele normalan zivot, al im se neda.\nCim je prosao prvi nalet emocija,Nata je shvatila da ipak vise voli pare.\n06/04/2011 at 2:35 pm\nPa da nije prljavog vesa,silikona,plavih umetaka i potplacivanja novinara sta bi ostalo ????\ndaca je gostovao u red carpetu-a, dao jos jednu od onih njegovih “poslednjih izjava”\ni ja kad god ga vidim kako prica meni nekako bude jasno sto ga je ostavila. ajde slike,propao je posle nesrece,boze moj, sta sad da radi,ali to kako on prica i kako zraci nekim negativnim stavom i ta ironija sa kojom sve prica… bas mi je odvratan lik\npa novinari moraju da prodaju svoje novine, zato i traze intervjue od njih i pitaju ih sva ta pitanja, ali da je njima zaista u cilju da cuvaju svoju privatnost za sebe, oni ne bi ni pricali o razvodu, razlozima itd. U stvari je njima u interesu da stampa pise o njima, da svojim iznosenjem “prljavog vesa” steknu popularnost…Na to sam mislila kada sam rekla da smaraju…\n06/04/2011 at 6:27 pm\nu potpunosti sam primetila isto to vezano za Danila i to poodavno. Toliko je covek naporan, jedva moze da se izdrzi njegov intervju. Ja tv ne gledam ali sam na yutubu pustila deo emisije koju vodi Ivan Ivanovic i iznenadila se koliku kolicinu agresije ima taj covek…strasno…jos kako se usiljeno smeje…jos sam tada pomislila da verovetno ima mnogo stresan i los zivot i da ce kad-tad sve to puci. Onaj ko zivi po svojoj volji je srecan, ovaj definitivno nije.Sta mu je uradjeno, to samo on zna…\n06/04/2011 at 6:41 pm\nkakvi su ovo pravnici koji ne prestaju da daju izjave po novinama!\nako ćeš da se baviš novinarstvom, nauči termine prvo pa onda piši: napisala si da je advokat njegov branilac – pa nije ovo krivični postupak!!! Neprofesionalno….\nStigao novi spot Britni Spirs!


Srpska lista: RTK nam zabranila spot, traže da izbrišemo deo predizborne poruke - Infobrif\nObjavljeno 25.09.2019. u 16:18 poslednja izmena 25.09.2019. u 16:02\nSrpska lista saopštila je danas da je Radio-televizija Kosova (RTK) zabranila emitovanje predizbornog spota Srpske liste, sa obrazloženjem da rečenica „Kada Srbija zove, ja dajem svoj glas“, ne može da bude emitovana na toj televiziji.\n„Od naše stranke je zatraženo da izbrišemo taj deo naše predizborne poruke ili da rečenicu zamenimo sa ‘kada Kosovo zove'“, navodi se u saopštenju i dodaje da su obrazloženje sadrži „paušalno pozivanje na zakon, ali ne i tumačenje koje su izborno pravilo ili zakon prekršili svojom porukom“.\n„Mi, dakle, nećemo prekrajati svoj predizborni spot, a odbijanje RTK da ga emituje shvatamo kao napad na politička prava srpskog naroda na Kosovu i Metohiji i slobodu govora, o čemu ćemo izvestiti i najširu međunarodnu javnost“, navodi se u saopštenju.\n„Samoproglašeno Kosovo, kao entitet koji ne priznaje veći deo čovečanstva i koji nije punopravna članica medjunarodne zajednice, budući da nije članica Ujedinjenih nacija, ne može da poziva Srbe na bilo šta, pa ni na izbore, jer srpski narod na Kosovu i Metohiji ne daje ni pet para za pozive iz Prištine“, navodi se u saopštenju.


Zastrašujući izveštaji: Sprema se novo, još veće Arapsko proleće - Kurir\nNikad kraja Nikad kraja Zastrašujući izveštaji: Sprema se novo, još veće Arapsko proleće\n16:02, 30.11.2016. 5\nPre petnaest godina, samo pet arapskih država bilo je zahvaćeno konfliktom. Danas ih je 11 i izgleda da će biti još gore\nU decembru 2010. godine, samo 16 odsto osoba starosti između 18 i 29 godina izašlo je na izbore. "Apatična generacija", mislili su ministri, trljajući šake i ne sluteći da će kroz desetak dana egipatska omladina masovno izaći na ulice i oboriti decenijski režim predsednika Hosnija Mubaraka, piše Newsweek.rs.Poslednji izveštaj Ujedinjenih nacija o razvoju arapskog sveta pokazao je da su neke lekcije naučene - novi arapski lideri brutalni su u obračunima sa disidentima. Ipak, temeljne analize uzroka nezadovoljstva nigde nema. Kako države propadaju, sve više mladih se identifikuje sa verom, sektom ili plemenom, pre nego sa otadžbinom. Pre petnaest godina, samo pet arapskih država bilo je zahvaćeno konfliktom. Danas ih je 11. Do 2020. godine, tek svaki četvrti Arapin će živeti u zemlji kojoj ne preti nikakav konflikt.S obzirom da rat osim smrti donosi i stravičnu materijalnu štetu koja dalje usporava oporavak i ubrzava dezintegraciju, podatak da iz samo 5 odsto svetske populacije koliko čine Arapi, potiče čak polovina svetskih izbeglica i terorista, ukazuje na neophodnost rešavanja problema nestabilnosti u arapskom svetu.\nArapska mlada populacija (od 15 do 29 godina starosti) broji 105 miliona i raste velikom brzinom, ali nezaposlenost, siromaštvo i marginalizacija rastu još brže. Sa čak 30 odsto nezaposlene omladine, arapski svet je dvostruko lošije pozicioniran u odnosu na globalni prosek od 15 odsto. Mladi u arapskim zemljama osećaju da su isključeni iz javnog života i ne vide nikakvu perspektivu, pošto je princip vladavine "elitističko-naslednog" tipa, verovatno od kada pamte. Situacija je, prema mišljenju mnogih, gora nego pre Arapskog proleća.\nKako režimi pokušavaju da se osiguraju od pretnji sa još restriktivnijim merama, a prilike za odlazak iz zemlje su sve manje, veoma je verovatno da će se mladi Arapi opet okrenuti protestima. Ujedinjene nacije su već ukazale na činjenicu da veliki protesni pokreti u arapskom svetu dolaze u ciklusima od oko 5 godina i da su svaki put turbulentniji nego prethodni. Ustanci u Severnoj Africi odigrali su se 2001., 2006. i 2011. godine. Ako je za verovati matematici, 2016/17 je sledeća.Nova generacija je "najvća, najobrazovanija i najurbanija u istoriji Arapa". Zahvaljujući društvenim mrežama, mladi Arapi su u toku više nego ikad. Još samo kada bi njihovi lideri znali šta da rade sa njima.Pogledajte još na portalu Newsweek.rs:Pretnja za ceo svet: Evo da li Kina može da izbegne katastrofalnu ekonomsku krizuUkradena dokumenta otkrila: Ovo je 7 tipova demonstranata iz FBI priručnika za kontrolu maseBogata zemlja:Evo koliko su novca građani Srbije poslali u inostranstvoApsolutni rekorder: Ovo je !Xóõ, jezik sa preko 200 zvukova (FOTO, AUDIO)Za svega 6 godina: Najmlađi irski milijarderi su sami stvorili svoje bogatstvo\nAutor: Foto: AP,Foto: Reuters\nOVA ZEMLJA POSTAJE NOVA SIRIJA: Predsednik poslao vojsku na građane, oči sveta uprte u njih\n(FOTO,VIDEO) GORE ULICE RIJA: Demonstranti pale sve po gradu, predsednik traži da se smire\n(VIDEO) MASOVNO HAPŠENJE DEMONSTRANATA U MOSKVI Policija tvrdi da je privela 500 a sajtovi 700 ljudi


Visoko na lestvici najpoželjnijih partnerki: One su rođene da vole bezuslovno\nIzvor: SrbijaDanas.com, 18.Jul.2020, 07:52\nPored njih, kao u raju.\nKada jednom osvojite raka, ona će vas voleti skoro bezuslovno i biće spremna čak i na kraj sveta da ode s vama ili zbog vas. Njena osećanja su uvek intenzivna. Ona je spremna sve da učini kako bi izabranik njenog srca bio najsrećniji >> Pročitaj celu vest na sajtu SrbijaDanas.com << čovek na svetu.\nLavica je jaka i otresita, prava ratnica. Ovo je žena neverovatne snage i sposobnosti, ali je i njoj potreban neko na koga može da se osloni.\nOna traži jednakog sebi, pa pored nje partner neće biti samo običan čovek, već će ona podići i njegovo samopouzdanje. Ona se i za svoju decu bori poput lavice. Uvek će biti tu i na oprezu. Teško onom ko pokuša da im učini ili kaže nešto ružno.


Logori Bošnjaka u Srbiji\nNaslov komentara: Logori Bošnjaka u Srbiji Mon Jun 16, 2008 7:46 pm\nSudski postupci protiv Srbije zbog logora\nFond za humanitarno pravo (FHP) iz Beograda pokrenuo je četiri sudska postupka protiv države Srbije...\nFond je postupke pokrenuo za naknadu štete uime 11 Bošnjaka koji su bili zatočeni u logorima Šljivovica i Mitrovo Polje, a priprema još dva postupka uime deset Bošnjaka, izjavila je za Fenu članica Fonda Sandra Orlović.\nUz pomoć beogradskog Fonda za humanitarno pravo grupa Bošnjaka je pokrenula sudski postupak zbog zatočenja, mučenja i ponižavanja kojima su bili izloženi u logorima Šljivovica i Mitrovo Polje.\nPrve tužbe su podnesene u novembru i decembru prošle godine, a Fond poziva državne institucije u Srbiji da programom reparacija obeštete žrtve kršenja ljudskih prava u prošlosti koje su izvršili pripadnici srpske vojske i policije.\n“Fond je došao u kontakt sa Savezom logoraša BiH i saznao da su na teritoriji Srbije postojala dva logora za Bošnjake koji su nakon pada Srebrenice i Žepe utočište potražili u Srbiji. Nažalost, ti ljudi nisu dobili utočište, nego stravično postupanje srpske vojske i policije, prije svega srpske policije koja je čuvala te logore”, kazala je Orlović.\nPrema njenim riječima, radi se o približno 800 Bošnjaka, uglavnom iz Žepe, koji su prešli Drinu u augustu 1995. godine, te prebačeni u logore Šljivovica i Mitrovo Polje i tamo podvrgnuti “užasnoj, brutalnoj torturi, a bilo je i nekoliko slučajeva ubistava, seksualnog zlostavljanja, prinudnog rada i izgladnjivanja”.\n“Mi smo za proteklu godinu intervjuirali oko 60 logoraša koji su boravili u ta dva logora. Sudski postupak smo pokrenuli uime onih koji su tu proveli četiri i više mjeseci i koji, zbog toga, imaju ozbiljne posljedice po fizičko i psihičko zdravlje. Teško će biti zbog toga što je država Srbija i zakonski ograničila mogućnost dobijanja naknade štete i što ti ljudi od Srbije još nisu priznati kao žrtve. Mi se borimo i nadamo se da ćemo u tim presudama koje dođu dokazati nešto što će, čini mi se, biti iznenađenje za sve, a to je da su na teritoriji Srbije postojali logori u kojima su bošnjaci BiH mučeni”, naglasila je Orlović.\nKrajem jula 1995. godine u Srbiji su formirani prihvatni centri u Šljivovici (općina Čajetina) i Mitrovom Polju (općina Aleksandrovac) za Bošnjake iz BiH koji su, nakon pada enklava Srebrenica (11. jula 1995.) i Žepa (30. jula 1995.) prebjegli na teritoriju Srbije.\nIzbjegli Bošnjaci su na obali Drine presretani od srbijanske vojske, odvođeni na informativne razgovore i predavani lokalnoj policiji iz Malog Zvornika ili Bajine Bašte.\nKamionima i autobusima su sprovedeni u Šljivovicu i Mitrovo Polje.\nNavodne prihvatne centre su osiguravali pripadnici specijalnih policijskih jedinica Republike Srbije.\nSredinom augusta 1995. zatvorenike je registrirao Međunarodni komitet Crvenog križa (MKCK).\nNaslov komentara: Re: Logori Bošnjaka u Srbiji Mon Jun 16, 2008 7:57 pm\nBošnjaci u Logorima na teritoriji Srbije 1996.god.


Slučajno pronašli lijek za rak - CentarZdravlja\nSlučajno pronašli lijek za rak\nObjavljeno: Ponedjeljak, 23.11.2009.\nIstraživači sa Sveučilišta Tel Aviv i Medicinskog centra Sheba Tel Hashomer svoju su studiju o pronalasku efikasnijeg lijeka za rak objavili u trenutnom izdanju international žurnalu Breast Cancer Research.\n"Uistinu smo pronašli Ahilovu petu stanica raka," rekla je prof. Malka Cohen-Armon voditeljica istraživačkog tima sa Sveučilišta Tel Aviv.\n''Čim možeš ciljati kancerogene stanice bez da ubiješ zdrave, možeš proizvoditi lijekove koji nanose daleko manje štete oboljelima. Mogli bi ubrizgavati i daleko agresivnije tretmane bez straha da ćemo naštetiti zdravom tkivu'', dodala je.\nSupstanca koju su identificirali odgađa diobu zdravih i kancerogenih stanica, a riječ je o komponenti lijeka koji je razvijen prije 10-ak godina s ciljem da očuva nervne stanice nakon moždanog udara.\nNakon unošenja lijeka uočeno je da zdrave stanice svladavaju prepreku i aktiviraju mehanizam koji za par satiomogućava normalnu diobu stanica, no stanice raka umiru.\nDr. Cohen-Armon priznaje da je blagotvorni učinak na liječenje oboljelih od raka otkriven slučajno.\n''Ja se čak ni ne bavim istraživanjem tumora. No prije dvije godine, zbog članak kojeg smo objavili na temu različitih funkcija stanice zainteresirala sam se za stanice raka'', rekla je.\nOna i kolege još ne znaju zašto lijek djeluje na ovakav način. Testirali su ga na različite vrste raka no zasad su objavili samo rad vezan za uništavanje tumora dojke. Sve eksperimente su obavljali na mišicama u koje su ubrizgali stanice ljudskog tumora. Daljnji napredak istraživanja i proizvodnja konačnog lijeka ovisi i o pravima na patent kojeg drži američka farmaceutska kompanija.


Gradnja Lidla u Subotici počinje 1. avgusta\nBojan Nikolić | 13. april 2016. | 14:07 | Privreda\nPriča o dolasku velikog nemačkog trgovinskog lanca Lidl u Suboticu aktuelna je nekoliko godina, ali je intezivirana 2014. godine, kada je aktuelna gradska vlast preduzela bitne korake za pokretanje investicije, izdavši građevinsku dozvolu. Međutim, menadžment Lidla je tek nakon dobijanja dozvola za planiranih 20 lokacija širom Srbije, odlučio da 1. avgusta ove godine započne sa izgradnjom prvog od dva prodajna centra u Subotici, na uglu ulice Pap Pala i Segedinskog puta.\nIako se zna početak radova na prvom objektu Lidla, datum otvaranja je nepoznanica. Menadžment nemačke kompanije želi da sačeka sa završetkom radova na minimalno 10 lokacija širom Srbije, kako bi ih istovremeno i otvorili. Jedno je sigurno, Subotica će dobiti nov, brendiran lanac marketa, koji u Srbiji uvodi novi koncept poslovanja, izgleda i donosi brojne druge novine.


MAHA YOGA - Sri Ramana Maharisi - Preporuči knjigu, tehniku, alternativca\nMUDRAC S ARUNAČALE\nSTANJE BEZ EGA\nSTANJE BEZ EGA - nastavak\nJOŠ NEKE MUDRAČEVE IZREKE\n(K. Lakšmana Sarma)\nIzdavanje "Maha Yoge" je bilo naše zaveštanje tokom minulih godina. Tada, bilo je nemoguće otići dalje od sanjarenja, a sada je to stvarnost. Prvi put nam se obznanila kroz fascinantnu knjigu Mouni Sadua "U danima velikog mira". U njoj se "Maha Yoga" toplo preporučuje kao jedno od retkih dela koje je odobrio i potvrdio sam Mudrac.\nSrećni smo zbog ovog prevoda koji je, čini se, bio više nego priželjkivan. Nadamo se da će objavljivanje ovog svetog teksta, čistog Srca Advaite, definitivno rasvetliti sva pitanja, nedoumice i nesigurnosti koje se javljaju u vezi Učenja. Ovakvo svedočanstvo će nam koristiti da, uma zaronjenog u Samoispitivanje, nepomućeno mirni dočekamo i ispratimo sve tegobe relativnog sveta.\nPlemeniti put Maha Yoge će, sigurni smo, osvetliti put svim iskrenim Tragaocima.\nZahvalnica i posveta onima koji su bili uz nas i doprineli izdavanju ove, kao i drugih, do sada objavljenih knjiga:\nArunačala Ašramu u Americi i Kanadi, Ramanašramu u Indiji, kao i svoj Maharšijevoj deci Univerzuma. Iskrenim Bagavanovim poklonicima i tragaocima: Dojni, Denisu, Ivanu Antiću, Ivanu Ristiću i njegovoj majci. Poklonicima u Zrenjaninu i Sirmijumu. Dragim prijateljima Bilji i Aleksandru. Zoranu Deniću, Goranu Boričiću-Mionu i Giletu iz Kragujevca. Vladi Madiću što je sve ove godine darovao ovom tlu najdivnije Reči koje su nam jačale duh i hrabrile nas na Putu. Štampariji "Simić Zuhra" za predivnu saradnju, razumevanje i strpljenje.\nMeher Babi - sponi koja naša Srca uvek ispunjava najiskrenijom Ljubavlju i najvećim poštovanjem. Šri Činmoju i Njegovim poklonicima u Beogradu, posebno Milanu Živkoviću. Lami Ole Nidalu i Hani.\nSvima onima, čiju smo nevidljivu snagu i podstrek uvek osećali Ponajviše - Ramani\nU ovoj knjizi autor izlaže filosofski deo učenja Šri Ramane Maharšija kroz advaitski test verodostojnosti, a zatim učenje proglašava izvornim blagom advaitskog carstva. Autor je strog beskompromisan zastupnik doktrine da su svet, Bog i individualna duša u stvari jedinstvo, i da je njihova prividna odvojenost samo iluzija.\nNisam dovoljno kompetentan metafizičar da dam sud o njegovim zaključcima, ali primećujem da stoji iza svojih reči i koristi Učiteljeve izjave kao oslonac svojim, uz tako ubedljivo i postojano dokazivanje, da se one teško mogu osporiti. U svakom slučaju, dodao je mnogo istinitih tačaka o drugim aspektima učenja Šri Ramane Maharšija - kao što su priroda ličnog ega i neophodnost predanosti u nekom obliku - a piše takvom bistrinom misli i izražavanja, da sam se uvek divio, kako njegovom umu, tako i književnom stilu. Sa posebnim zadovoljstvom preporučujem ovu knjigu pažnji onih koji se interesuju za metafizičku stranu Maharšijevih zapisa i izreka.\nMaha Joga, ili upanišadsko nasleđe, u svetlu učenja Bagavana Šri Ramane, istovremeno je i temeljno izlaganje učenja Šri Ramane, i kratak pregled celokupne filosofije Vedante, drevnog nasleđa Upanišada. Pre nego što aspirant započne sa praksom Samoispitivanja, koja je kamen temeljac Šri Ramaninih učenja i suština upanišadskog nasleđa, za njega je u najvećoj meri korisno - ako ne i neophodno - da ima jasno i čvrsto utemeljeno razumevanje teorijske podloge na kojoj se zasniva praksa Samoispitivanja, što verovatno nigde nijea spirantima stavljeno na raspolaganje tako direktno kao u ovoj knjizi, koja rasvetljava mnoge važne aspekte Šri Ramaninih učenja.\nAutor ove knjige, Šri K. Lakšmana Sarma (“TKO”), bio je savršeno stručan da napiše takvo izlaganje, jer je proveo više od dvadeset godina u bliskom druženju sa Bagavanom Šri Ramanom i duboko proučio Njegova učenja pod Njegovim ličnim vodstvom. Jednog dana, 1928. ili 1929. godine, Šri Bagavan je upitao Lakšmana Sarmu: "Zar nisi pročitao Ulladu Narpadu?" Lakšmana Sarma je odgovorio da nije, jer nije mogao da razume klasičan tamilski stil na kojem je napisana, ali je energično dodao da bi voleo da je prouči ako bi mu Šri Bagavan milostivo objasnio značenje. Tako je počelo učenikovo blisko druženje sa Učiteljem. Šri Bagavan je počeo da mu polako objašnjava detaljno značenje svakog stiha, a Lakšmana Sarma, s obzirom da je bio obožavalac sanskrita, počeo je da sastavlja sanskritske stihove, jasno rasvetljavajući značenje svakog tamilskog stiha, kako mu je bilo objašnjeno. Pošto bi sastavio svaki stih na sanskritu, Lakšmana Sarma bi ga predao Šri Bagavanu na ispravku i odobrenje, i ako Šri Bagavanovo odobrenje ne bi usledilo, ponovo bi sastavljao stih, svaki put kada bi bilo potrebno, sve dok ne bi dobio Njegovo odobrenje. Na ovaj način su svi stihovi Ulladu Narpadu prevedeni na sanskrit za nekoliko meseci. Međutim, Lakšmana Sarma nije mogao da se zaustavi na tome. Toliko je bio očaran dubokim značenjem Ulladu Narpadu, da je bio podstaknut da nastavi sa ispravljanjem svog sanskritskog prevoda, ne obazirući se na broj pokušaja, sve dok ne bi bio u\nstanju da od njega napravi skoro savršeno vernu repliku tamilskog originala. Dve ili tri godine nije prestajao da iznova prepravlja svoj prevod, uz stalnu pomoć i vođstvo Šri Bagavana, koji je uvek cenio njegove iskrene napore, a jednom i primetio: "To što je istrajan u ispravljanju svog prevoda toliko puta, za njega je (kao) veliki tapas." Zbog neprestanih napora da napravi veran sanskritski prevod Ulladu Narpadu, Lakšmana Sarma je bio blagoslovljen prilikom da od Šri Bagavana prima iscrpna uputstva koja se odnose na samu srž Njegovih učenja.\nIsprva Lakšmana Sarma nije pomišljao da objavi svoj sanskritski prevod Ulladu Narpadu, koji je pripremao za sebe, a još manje je pomišljao da napiše neko poduže izlaganje Šri Bagavanovih učenja. Međutim, krajem 1931. god. izdata je jedna knjiga za koju se govorilo da je komentar na Šri Bagavanova učenja, ali kada ju je Lakšmana Sarma pročitao, bio je razočaran videvši da je dala iskrivljenu sliku, pa je prišao Šri Bagavanu i molećivim glasom rekao: "Ako se tvoja učenja ovako pogrešno tumače za vreme tvog života, šta će biti sa njima u budućnosti? Zar ljudi neće misliti da si ti odobrio ovu knjigu? Zar ne bi trebalo takvo pogrešno tumačenje javno osuditi?" Međutim, Šri Bagavan je odgovorio: "U skladu sa čistoćom uma (antahkarane) svakog, isto učenje se reflektuje na različite načine. Ako misliš da možeš vernije da izložiš učenje, možeš da napišeš svoje tumačenje." Dobivši tako podsticaj od Šri Bagavana, Lakšmana Sarma je počeo da piše tamilsko tumačenje na Ulladu Narpadu, koje je prvi put objavljeno 1936. god., i Maha Jogu, koja je prvi put objavljena 1937. godine. Kasnije je Šri Bagavan primetio da je od svih tumačenja Ulladu Narpadu koja su tada postojala, tamilsko tumačenje Lakšmana Sarme bilo najbolje.\nMaha Joga se uglavnom zasniva na dva sanskritska dela, naime, Sri Ramana Hridayam i Guru Ramana Vachana Mala. Sri Ramana Hridayam predstavlja Lakšmana Sarmin sanskritski prevod Ulladu Narpadu (Četrdeset stihova o Stvarnosti), i Ulladu Narpadu Anubandam (Dodatak Četrdeset stihova o Stvarnosti), dva od najvažnijih tamilskih dela koja je napisao Šri Bagavan, dok je Guru Ramana Vachana Mala delo koje se sastojiod 350 stihova koje je sastavio Lakšmana Sarma, a oko 300 od njih su prevodi izabranih stihova iz Šri Muruganarove Guru Vachaka Kovai (Venac\nGuruovih Izreka), i svi oni jasno izražavaju usmena učenja Šri Bagavana. Kao što je sastavio Sri Ramana Hridayam uz pomoć i vođstvo Šri Bagavana, sastavio je Guru Ramana Vachana Mala uz pomoć Šri Bagavana i Šri Muruganara, i pri takvom načinu rada je opet imao priliku da duboko prouči Šri Bagavanova učenja i da od Njega prima suštinska uputstva. Kada su jednom prilikom Lakšmana Sarmu upitali zašto je Maha Jogu i svoje tamilsko tumačenje Ulladu Narpadu napisao pod pseudonimom “TKO”, odgovorio je: "U tim knjigama sam napisao samo ono što sam naučio od Šri Bagavana i Šri Muruganara, pa sam pomislio: "Ko je to napisao?"\nPored mnogih stihova iz Sri Ramana Hridayam i Guru Ramana Vachana Mala koji se često navode u ovoj knjizi, autor unosi i brojne druge izreke Šri Bagavana i razgovore sa Njim, posebno u poslednjem poglavlju. Ove druge izreke i razgovore je čuo i zabeležio sam autor, a dokaz njihove autentičnosti leži u činjenici da su većina takođe zabeležena ili u knjizi "Maharšijevo Jevanđelje" (Maharshi's Gospel), ili u knjizi"Razgovori sa Šri Ramanom Maharšijem" (Talks with Sri Ramana Maharshi), obe štampane kasnije.\nU uvodnoj reči za prvo izdanje Maha Joge, koja je priključena i ovom, Pol Branton piše da "autor iznosi filozofski deo učenja Šri Ramane Maharšija kroz advaitski test verodostojnosti, a zatim proglašava da je učenje izvorno blago advaitskog carstva". Međutim, u predgovoru tom izdanju autor objašnjava da mu je namera zapravo bila suprotna, jer su po njegovom mišljenju Šri Bagavanova učenja glavni autoritet, i pre se može reći da ona potvrđuju verodostojnost drevnog nasleđa Upanišada, nego suprotno. Citirajmo reči samog autora:\n"Drevno nasleđe - Upanišade - dobilo je značajnu potvrdu u životu i učenju Mudraca sa Arunačale, poznatog kao Bagavan Šri Ramana. Njegovim učenicima i sa Istoka i sa Zapada, pismena i usmena Mudračeva učenja su glavno otkrovenje, a drevno znanje od velike koristi jer je u potpunom skladu sa ovim učenjima. Učenja živog Mudraca zasigurno su jako zanimljiva čak i onima koji gledaju na drevno znanje kao na glavni autoritet. Na ovim stranicama tragalo se za načinom da se staro i novo otkrovenje prikaže u sintezi".\nPrvo objavljeno izdanje Maha Joge je za kratko vreme naišlo na topao odjek inteligentne publike, i ubrzo ju je na francuski preveo Jean Herbert, koji ju je smatrao za "najveličanstveniju knjigu". Ovaj francuski prevod prvi put je objavljen 1939., i ponovo 1940. god., kao prvi tom edicije pod nazivom "Etudes sur Ramana Maharshi", a Svami Sidešvarananda, osnivač i predsednik Šri Ramakrišnine misije u Francuskoj, napisao je poduži predgovor, koji je završio rečima:\n"... Međutim, ovaj Maharšijev misticizam počiva na temeljima dubokog inteligentnog razumevanja života i njegovih problema. A da bi se taj misticizam razumeo, neophodno je Maharšija postaviti u Njegovo filosofsko i kulturno okruženje. Sa ove tačke gledišta, nijedno delo nije tako snažno i tako verno nasleđu Indije, kao veličanstvena studija koja je ovde prikazana. Njen autor, dr K. Lakšmana Sarma je naš prijatelj. Proveo je dugi niz godina pored Maharšija, uvek dajući sve od sebe da Ga razume u svetlu reči koje je Mudrac izgovorio o filosofskim problemima i o životu prosvetljenja, koji je kao uzvišena vatra upaljena na bregu Arunačala, pravi svetionik za one koji žele da u savremenoj Indiji vide da se obnavljajući učinak upanišadskih učenja tokom vremena posvećuje.\nBudući da je prvo izdanje Maha Joge naišlo na tako topao doček, Lakšmana Sarma je bio ohrabren da ga prepravi i za drugo izdanje uveća njen obim, izuzev nekoliko izmena koje je autor napravio u trećem i četvrtom izdanju. Od objavljivanja drugog izdanja, Maha Joga je prevedena i objavljena i na druge evropske jezike, kao što su nemački i portugalski.\nDa kažemo i neku reč o naslovu ove knjige. Na kraju devetog poglavlja autor piše: "Mudrac je jednom rekao piscu ove knjige da je Traganje Velika Joga - Maha Joga - a razlog je taj, kao što je ovde pokazano, što su sve Joge uključene u Traganje", pa je zbog toga knjigu nazvao Maha Joga. Jednom prilikom, nekoliko godina nakon izdavanja ove knjige, Šri Bagavan je naišao na stih u Karma Purani (2.11.7), u kojem Gospod Šiva obznanjuje: "To (joga) u čemu čovek vidi Sopstvo (atman) koje sam Ja, jedino čisto i večno blaženstvo, smatra se Maha Jogom koja pripada Vrhovnom Gospodu". Pošto je ovaj stih potvrdio Njegovu izjavu da je Samoispitivanje, praksa pažnje usmerene na Sopstvo, "Maha Joga", Šri Bagavan ga je\nprepisao u Svoju kopiju Maha Joge na kraju devetog poglavlja. Ovo što sledi je faksimil tog stiha u Šri Bagavanovom rukopisu:\nSrećni smo što objavljujemo još jedno izdanje ove vredne knjige, i sigurni smo da će ona, kao i uvek, nastaviti da obezbeđuje vodstvo i nadahnuće svim tragaocima za istinom.\nMAHA JOGA je direktan metod pronalaženja Istine o Sebi. Ona nema ničeg zajedničkog sa onim što se obično naziva "Joga", pošto je sasvim jednostavna i oslobođena tajnovitosti. Bavi se konačnom Istinom našeg Bića koja je sama po sebi sasvim jednostavna.\nMAHA JOGA oslobađa sledbenika verovanja, ne da bi ga vezala novim verovanjima, već da bi ga osposobila za uspešno Traganje za Istinskim Sopstvom, koje transcendira sva verska ubeđenja.\nMAHA JOGA je opisana kao proces odučavanja. Njen sledbenik mora da se oduči svog celokupnog znanja, jer, budući da je relativno, ono je neznanje, i stoga prepreka.\nOva Istinska Joga je predmet Upanišada. Međutim, Istina koja treba da se pronađe ovom Jogom je večna i potrebno je da s vremena na vreme bude potvrđena od živih svedoka. Ova knjiga polazi sa vrlo razumnom pretpostavkom da nam jedino živi Učitelj može preneti upanišadsku Istinu, a ne same Upanišade, jer su one samo reči i još ponešto, dok je živi Učitelj inkarnacija Istine za kojom tragamo. Živi Učitelj našeg doba je Mudrac sa Arunačale, Bagavan Šri Ramana, o čijem je životu dat kratak prikaz u prvom poglavlju. Njegova učenja se u ovoj knjizi uzimaju kao glavni autoritet, a upanišadsko nasleđe kao sledeće po vrednosti, kao nešto što povećava i nadopunjuje učenja. Čitalac ne mora da prihvati ništa od onoga što je ovde izloženo, ako ne pronađe da je u skladu sa stvarnim Mudračevim učenjima.\nMUDRAC S ARUNAČALE›


Švajcarska: Opasne i nedozvoljene terapije živim ćelijama - Penzin\nPočetna Magazin Godine Švajcarska: Opasne i nedozvoljene terapije živim ćelijama\nFotografija sa pratećim tekstom: „Karakteristike zrele kože„\nU saopštenju za javnost koje je 26. marta 2015. godine dao švajcarski Federalni zavod za javno zdravstvo navodi se:\n„Već neko vreme, švajcarske privatne bolnice i klinike nude terapije na bazi svežih ćelija. Ove ponude su posebno popularne kod turista koji dolaze iz Kine, Rusije i sa Bliskog istoka. Međutim, proizvodi koji se u tim terapijama koriste nisu dozvoljeni i predstavljaju značajan rizik po zdravlje.“\nPod „terapijom na bazi svežih ćelija“ podrazumeva se, kako se precizira u saopštenju, vrsta tretmana koju je tridesetih godina XX veka razvio švajcarski lekar Pol Nihans, a koja se sastoji od ubrizgavanja u ljudske mišiće živih ćelija životinjskog porekla (uglavnom od ovčijeg fetusa ili posteljice) koje su pomešane u izotoničnom slanom rastvoru.\nDanas se sve više koriste ćelije koje su zapravo samo delići ili ekstrakti smrznutih ili sušenih ćelija, što će reći da ovi preparati ne sadrže žive ćelije.\nTvrdi se da ovi tretmani revitalizuju i podmlađuju, ali i da leče migrene ili hronične bolesti, čak se promovišu i kao alternativna vrsta lečenja raka.\n„Efikasnost ovog metoda nije naučno dokazana, dok su se rizici po zdravlje pokazali. Terapija svežim ćelijama može izazvati alergije, apscese na mestu uboda ili sepsu, a moguć je i prenos patogena sa životinje na pacijenta„, navodi se u saopštenju.\n„Terapije svežim ćelijama, tj. terapije u kojima se upotrebljavaju žive ćelije, spadaju u ksenotransplataciju* i kao takve regulisane su Zakonom o transplantaciji. One zahtevaju ovlašćenje Federalnog zavoda. Odobravanje dobijanja ovog ovlašćenja podleže strogim uslovima, koji imaju za cilj da se izbegne svaki mogući rizik prenošenja patogenih agenata sa životinje na čoveka.“ Nijedno takvo ovlašćenje nije izdato u Švajcarskoj.\n„Proizvodi koji ne sadrže žive ćelije klasifikovani su kao lekovi i podležu Zakonu o terapeutskim proizvodima. Odobrenje se daje samo kada su ispunjeni sigurnosni uslovi i kada su dokazani kvalitet i efikasnost. Do sada, ni Zavod ni Swissmedic nisu dali ovim proizvodima dozvole.“\nFederalni zavod za javno zdravstvo i Swissmedic su, zajedno sa švajcarskim kantonima, pokrenuli krivične postupke protiv nekih od ponuđača ovih tretmana.\n*Ksenotrasplantacija (gr. ksenos – stranac) predstavlja presađivanje živih ćelija, tkiva ili organa sa jedne vrste na drugu. Da bi bila dopuštena, presađeno ne sme narušiti integritet psihološkog ili genskog identiteta osobe koja ga prima\nTags:hronične bolestikancerksenotransplantacijalečenjematične ćelijemigrenapodmlađivanjeŠvajcarskatransplantacijažive ćelije


Ognjen Amidžić Archives - Zadruga Uživo - TV Pink Rijaliti Uzivo | Zadruga Uživo – TV Pink Rijaliti Uzivo\nPosts Tagged ‘Ognjen Amidžić’\nNEVEROVATNO – NIKO NIJE OSTAO RAVNODUŠAN! LUNA PRIZNALA KAO IZ TOPA: Kijin ulazak u rijaliti? TO JE BILO DIVNO\njun 27th, 2018 Zadruga TV\nNEVEROVATNO – NIKO NIJE OSTAO RAVNODUŠAN! LUNA PRIZNALA KAO IZ TOPA: Kijin ulazak u rijaliti? TO JE BILO DIVNO Foto: Printscreen\nPosted in Zadruga TV Pink Tags: AMIG show, Luna Djogani, Luna Đogani AMIDŽI šou, Ognjen Amidžić, Sloba Radanović, Slobodan Radanović No Comments »\nOdgovor Branke Blek Rouz na optužbe TV Pinka: Ucenili su me sa 50000 evra! (SNIMAK)\nBRANKA BLEK ROUZ SE OGLASILA POSLE DISKVALIFIKACIJE U ZADRUZI: Ovo je njen odgovor na žestoku kaznu koja je čeka – Bivša učesnica rijalitija televizije „Pink“ je iznela svoju verziju priče Printskrin: TV Pink\nPosted in Zadruga TV Pink Tags: Branka Blek Rouz, Branka Blek Rouz diskvalifikovana iz Zadruge, Ognjen Amidžić No Comments »\nPočela je Zadruga 2017!\nseptembar 7th, 2017 Zadruga TV\n(FOTO) POČEO RIJALITI ZADRUGA: Grad od 3 hektara, preko 30 učesnika, 3 vredne nagrade! Očekuje se svašta! Počeo je rijaliti „Zadruga“! Za učesnike je spreman impresivan grad koji se prostire na tri hektara, a uskoro otkrivena su i imena, preko 30 takmičara.\nPosted in Zadruga TV Pink Tags: Ko ulazi, O Zadruzi, Ognjen Amidžić, Ognjen Amidžić Zadruga, Počela Zadruga, Zadruga 2017, Zadruga početak No Comments »


Udruženje Srpskih Književnika Slovenije – KNJIŽEVNOST – KNJIŽEVNOST – KNJIŽEVNOST\nKNJIŽEVNOST – KNJIŽEVNOST – KNJIŽEVNOST\nPripremila: prof. Jovana Vujičić\nVeć je Ljubomir Nedić (1858-1902), koga s pravom možemo smatrati pretečom unutrašnjeg tumačenja književnosti, podvrgao 1893. oštroj kritici utilitarnu teoriju umetnosti Svetozara Markovića, koji je u realizmu isticala društvenu ulogu književnosti. Sasvim suprotno od toga, Nedić na primeru Ilićeve lirike ističe on, nije obično, nego je to “osećanje za Lepo”; pesnička emocija po svojoj je prirodi “artistična emocija”. Otuda, mesto ranijeg zanimanja pretežno za tematiku, sama forma dobija na vrednosti. Tako se pažnja i kritičara i čitalaca, a i samih pesnika, postepeno pomera prema izradi pesme kao specifične umetničke tvorevine, što će imati dalekosežne posledice ne samo za tumačenje i vrednovanje pesništva nego – a to je najvažnije – i za njegov razvoj u naredne dve decenije.\nRazume se, promene koje zapažamo u srpskoj književnosti dobile su podsticaja od sličnih promena koje su se nešto ranije desile u nekim evropskim književnostima. Među književni kontakti i uticaji sve se jače osećaju. Ali očigledno postoji i izvestan paralelizam u razvoju. Tako se ceo period koji obuhvata od 90-ih godina predprošlog veka pa do Prvog svetskog rata označava terminom koji je zajednički za većinu srednjoevropskih i južnoslovenskih književnosti – moderna. Iako je termin uzet iz nemačke književnosti, upravo u ovo vreme kontakti s njom i njen uticaj osetno slabe. Samo u srpskim zemljama koje su se tada nalazile pod vlašću Austro-Ugarske (Vojvodina, Bosna, Hercegovina i srpski krajevi u Hrvatskoj) nemački su kulturni i književni uticaj i dalje osećao. U samoj pak Kraljevini Srbiji i u njenoj prestonici Beogradu naglo jača francuski uticaj.\nZa dve decenije – koliko je moderna najviše trajala – umetnički uspon književnosti bio je veći no ikada ranije. Naročito se to osećalo u poeziji, što je savremenog pesnika M. Pavlovića navelo da ovo razdoblje nazove “jedan mali zlatan vek naše poezije”. Ali je zanimljivo, mada nije slučajno, da nije bio ništa manji napredak kritike i nauke o književnosti. Jedan širi pogled pokazao bi da je u isto vreme nauka uopšte u Srbiji, u svim svojim osnovnim granam doživela procvat. Znatno ojačao kao kulturni i naučni centar, Beograd je preuzeo vodeću ulogu i u književnosti. Književni život prestonice, kao i kod nekih drugih naroda, usmeravao je rzavoj i utvrđivao zajednička merila. Ono što je Nedić pokušao ali nije ostvario, ostvariće od njega mlađi kritičar Bogdan Popović (1864-1944). On će 1901. u Beogradu pokrenuti možda najznačajniji i svakako najbolje uređivan časopis “Srpski književni glasnik”. Za prvih četrnaest godina izlaženja “Glasnik” je i kod pisaca i kod njihovih čitalaca pojačavao izvesne predstave o književnim uzorima prema najopštijim ali jedinstvenim merilima.\nOčigledno je uloga kritičara prilično porasla. Istoričari će kasnije napominjati da je u vreme moderne postojala “hegemonija kritike”. Ali je upravo ta hegemonija bila jedan od uslova da se kritičkim prevrednovanjem nasleđa uspostave određeni kontinuiteti u književnom razvoju. Najpre će B. Popović načiniti izvrsnu Antologiju novije srpske lirike (1911). Predgovor, strog izbor pesama, kao i njihov razmeštaj, prikazali su istorijski sled novih liričara – od rodonačelnika Radičevića do simboliste Dučića – kao neprekinut niz usavršavanja pesničke umetnosti. Zatim će drugi urednik “Glasnika” i najistaknutiji kritičar Jovan Skerlić (1877-1914) napisati Istoriju nove srpske književnosti (1914). On je prema savremenim kriterijumima opisao smenjivanje epoha, stilskih formacija i škola. Dobijena slika pokazala je da se nova srpska književnost razvijala na način tipičan za evropske književnosti. Najzad, Pavle Popović (1868-1939) preduzeo je široka istorijsko-komparativna istraživanja u svim domenima: narodna, srednjovekovna, dubrovačka i nova književnost. Za književnost je oduvek bilo od posebnog značaja ono što se u jeziku dešava. Na početku 20. v. književni jezik je stabilizovan. Ali su se izvesni odnosi vidno pomerili. Zasnovan na narodnim govorima koji su dobrim delom uzeti iz usmene poezije i proze, književni jezik je u početku više odgovarao potrebama ruralne i tradicionalne kulture nego urbane i moderne. Valjalo ga je prilagođavati novim, više intelektualnim potrebama, sa složenijim stilskim diferenciranjem. U tome je beogradska sredina počela da igra odlučujuću ulogu. Ako je u početku široko shvaćena periferija jezički uticala na kulturni centar, sada centar utiče na nju: podvodi lokalne razlike, koje dolaze iz pokrajina, pod opštu standardizaciju i formira funkcionalne stilove. Tako se obrazuje jedan poseban oblik u kome se književni jezik pojavljuje, prilagođen potrebama razvijene urbano-intelektualne sredine: za njega se odomaćio naziv beogradski stil. Njime ne pišu samo književnici. Podjednako ga nalazimo i u naučnoj prozi. Jedan od izrazitijih predstavnika je istoričar Slobodan Jovanović (1869-1958), koji je samo povremeno razmatrao književne teme, ali se zato svi njegovi tekstovi mogu čitati kao da su književni već i zbog same stilske veštine.\nStilska veština, koja nije samo jezička, nigde nije došla toliko do izražaja kao u poeziji. I nijedan pesnik nije je toliko dugo i tako strpljivo usavršavao kao Jovan Dučić (1874-1943). Najpre je bio Ilićev sledbenik, da bi zatim (Pesme, 1908) načinio oštar prelaz na simbolističku poetiku s francuskim uzorima. Jako je suzio izbor uglavnom na dva stiha: simetrični dvanaesterac (aleksandrinac) i jedanaesterac, oba po poreklu francuska. Sužavanje se oseća u svemu – u izboru motiva, slika, boja – i može se desiti u vezi s težnjom da se sažimanjem spoljnog opisa pojača simbolično značenje. U pesmi se opis katkad daje u savršenim proporcijama, koje ga čine malim remek-delom. Ali nije satiričan, kao kod parnasovaca, nego se razvija u tanano gradiranim prelivima. Rođen u Hercegovini, nadomak Jadranskog mora, Dučić je nosio tipičnu mediteransku ljubav za svetlo, sunce, ravnotežu i sklad. Takav je i njegov stih, odmeren i zvučan. Na tome se on, međutim, nije zaustavio: kasniji razvoj vodio je ka promeni stiha i zgušnjavanju slika ispunjenih dubokim tragizmom a protkanih hrišćanskom simbolikom. Pozna knjiga Lirika (1943) predstavlja sam vrh srpske misaone lirike u vezanom stihu.\nZa razliku od Dučića, drugi podjednako značajan pesnik Milan Rakić (1876-1939), od samog je početka prihvatio dvanaesterac i jedanaesterac, i uglavnom ih nije napuštao. ali je zato ta dva stiha doveo do ritmičkog savršenstva. Manje raznolik, on je i manje plodan: objavio je svega dve sveske pesama u kratkom razmaku (Pesme, 1903, 1912). Disciplinovaniji od drugih, on će do virtuoznosti dovesti umetnost rime i strofe, kao i ukrštanje stihovnih i sintaksičkih jedinica u raznolikim oblicima opkoračenja (ewambement). to je odgovaralo izvesnoj emocionalnoj uzdržanosti, pa i gorkoj ironiji i skepsi koje nalazimo u Rakićevim pesmama. Pomalo podignut, svečan ton njegovog stiha i strofe izvanredno je usaglašen s istorijskim temama – vezanim za Kosovo – u nevelikoj grupi patriotskih pesama.\nPravo obilje patriotskih pesama nalazimo kod trećeg pesnika, Alekse Šantića (1868-1924). ali je on više produžio ovaj tradicionalni žanr nego što ga je, kao Rakić, u novom duhu izmenio. U Mostaru (Hercegovina), u kome je Šantić rođen i iz kog nije odlazio, formirana je grupa srpskih pisaca oko časopisa “Zora”. Njoj je u početku pripadao i Dučić, kao i najznačajniji pripovedač koga je Hercegovina dala Svetozar Ćorović (1875-1919). Tu nije prekidan kontinuitet razvoja s književnošću 19. v. Slično Šantiću, pesnik iz Vojvodine Veljko Petrović (1884-1967) takođe je doprineo obnovi patriotske poezije (Rodoljubive pesme, 1912, zatim Na pragu, 1914). On je još značajniji kao pripovedač: od izuzetne pripovetke Bunja (1905) pa do poslednje knjige Dah života (1964).\nZa razliku od poezije, proza se teže i sporije menjala. Štaviše, upravo je prevlast lirike učinila da se kod proznih pisaca pojavi zajednička osobina koja je još J. Skerlića navela da ih nazove “lirskim realistima”. Najviše su, međutim, došla do izražaja stilska obeležja impresionizma. Tome je blizak Petar Kočić (1877-1916), kod koga je ponekad teško povući granicu između pesme u prozi i pripovetke (S planine i ispod planine I-III, 1902-1905). Surove bosanske planine podjednako su junaci njegovih pripovedaka kao i mali ljudi koji se s njima bore da bi opstali. U isti mah lepa i strašna, bosanska se priroda kod Kočića kao elementarna snaga stapa s čovekom u otporu protiv tuđinske, imperijalne austrougarske vlasti. Kočić je rodonačelnik bosanske pripovetke. Isto toliko fascinantnih impresija o Jadranskom moru i krševitim primorskim predelima nalazimo kod Iva Ćipika (1869-1923). Ali je on u romanima dao i šire slike života u Dalmaciji i njenom zaleđu: u prvom Za kruhom (1904) odlazak glavnog junaka, obrazovanje u tuđem gradu i povratak u zavičaj, na koji se već gleda drugim očima, a u drugom Pauci (1909) razvijena je slika socijalnog raslojavanja. Ona prvu temu, vezanu za sličan milje susedne like, Veljko Milićević (1886-1929) je u romanu Bespuće (1912) književno transponovao u moderniji oblik čovekovog otuđenja. Glavni junak je svuda ravnodušni tuđinac, što prerasta u temu bezavičajnosti novog čoveka. To je izvrsno delo i po fakturi i po viđenju sveta očima stranca. Srpski moderan roman i pripovetka zapravo počinju od Borisava Stankovića (1876-1927). Njegovi su likovi složeno građeni, s jakim unutrašnjim konfliktom između protivrečnih pobuda. Pripoveda se iz velike blizine glavnog junaka, često i iz njegove svesti, što pomoću introspekcije vodi do najranijih, duboko potisnutih doživljaja. Niko kao on u romanu Nečista krv (1910) nije tako smelo ponirao u duševni i čulni život, niti je s toliko dramatičnosti prikazao odnos između kolektivnih zabrana koje nameće kultura i individualnog, osećajnog, pa i telesnog. Pri tome se telo glavne junakinje Sofke prikazuje u pokretu, s neprestanim promenama i s obiljem senzacija za koje ranija proza nije znala. Otkriven je, uz to, ceo jedan malo poznat svet gradske a stare balkanske kulture. Nečista krv je prvi srpski roman koji je u prevodu na više evropskih jezika dobio laskave kritike. Drugi roman Gazda Mladen, gotovo sve pripovetke, kao i često igrana drama Koštana, takođe su vezani za malu varoš Vranje na krajnjem jugu Srbije. Izrazito analitičku prozu, svu ispunjenu pažljivo stilizovanim utiscima, počela je u to vreme (Saputnici, 1913) da objavljuje Isidora Sekulić (1877-1958). Kod nje gotovo redovno služenje introspekcijom – sa sklonošću ka esejizaciji narativnog teksta – teži da preraste u praćenje toka svesti. Između dva rata, a i kasnije, I. Sekulić je jedan od najboljih esejista i tumača književnosti. Manje sklon inovacijama Milutin Uskoković (1884-1915) napisao je da romana iz beogradskog života: Došljaci (1910) i Čedomir Ilić (1914). Uskokovićev razvoj je, međutim, prekinuo Prvi svetski rat, kao i razvoj od njega još mlađeg Milutina Bojića (1892-1917). On se po nekim osobinama vraća na zvučan parnaso-simbolistički stih, s retorički podignutim tonom. Takvim stihom napisana je i Plava grobnica potresna pesma o jonskom moru kao grobnici izbegle i bolešću desetkovane srpske vojske. Sem toga, Bojić je redak pisac koji je predano radio na drami: napisao je pet dramskih tekstova na istorijske teme (Kraljeva jesen, Uroševa ženidba i trilogija Despotova kruna) i dve na savremene (Lanci i Gospođa Olga).\nLjubljana, dana: 14.04.2011.god.\nПИСМО ПРАВОСЛАВЉА УЗ ПРЕВОД И ПОЧЕТНО ЗНАЧЕЊЕ И ОБЛИК СЛОВА LEPE PESME PESNIKA UDRUŽENJA SRPSKIH KNJIŽEVNIKA SLOVENIJE


Prekretnica za reforme na Srednjem istoku (19/1/05) - 2005-01-18\nPalestinci su na izborima 9. siječnja izabrali novog predsjednika Palestinske uprave, a Iračani će birati članove nacionalnog zakonodavnog tijela na izborima 30. siječnja. Istaknuti američki senator Joe Lieberman izrazio je uvjerenje da bi ova dva događaja mogli siječanj 2005. pretvoriti u mjesec “povijesne transformacije na Srednjem istoku.”\n"Iračani i Palestinci održat će prave izbore i početi prerastati u demokratske zemlje. Upravo to i želimo. To je, na neki način, najbolja pobjeda ne-vojne prirode koju smo mogli ostvariti u ratu protiv terorizma i do nje i dolazi," kazao je Lieberman.\nPredsjednik George Bush izjavio je da kretanje prema izborima stvara “vrijeme promjena i vrijeme nade” na Srednjem istoku. “Slobodni Irak,” rekao je predsjednik Bush, “predstavljat će stalni prijekor terorizmu i model reformatorima od Damaska do Teherana.” Izabrana vlada na palestinskim teritorijima, rekao je predsjednik Bush, jedini je put prema miru između Izraela i Palestinaca.\n"Mira neće biti sve dok na palestinskim teritorijima ne zaživi istinska demokratska država. Mislim da ima razloga za nadu, jer će Palestinci …održati interese, koji će predstavljati početak procesa razvoja države. To nije znak da je demokracija stigla. To je tek početak procesa," izjavio je.\n“Palestinski narod,” rekao je predsjednik Bush, “zaslužuje miroljubivu vladu koja doista služi njegovom narodu, a izraelski narod treba partnera za mir.”\nCilj je jasan, rekao je predsjednik Bush. To je “uspostavljanje dvije države, Izraela i Palestine, koje će živjeti jedna uz drugu u miru i sigurnosti. A taj cilj, dodao je predsjednik, “može se postići samo jednim putem, putem demokracije, reformi i vladavine zakona.”


Strogo kontrolirani mediji - Rusija, Kina i Zimbabve na udaru kritike | TEME | DW | 13.02.2008\nStrogo kontrolirani mediji - Rusija, Kina i Zimbabve na udaru kritike\nNa predstojećim izborima u Pakistanu, Rusiji, Iranu i Zimbabveu doći će do masivnog kršenja ljudskih prava. To je zaključak ovogodišnjeg izvještaja nevladine organizacije "Reporteri bez granica"\nOpasan posao novinara - u Kini su ograničenja rada novinara prisutna usprkos drugačijim obećanjima vlade povodom Olimopijade u ljeto\nTokom prošle godine širom svijeta ubijeno je 86 novinara. Ovo je najveći broj ubijenih pripadnika sedme sile od 1994-te, rečeno je prilikom predstavljanja izvještaja Reportera bez granica u Berlinu.\nKoliko je opasan posao novinara, Itai Mushekwe shvatio je u oktobru prošle godine. Mladić iz Zimbavea je tokom boravka u Berlinu saznao da je dospio na crnu listu nepoželjnih novinara. Njegove kolege, koje se već odavno nalaze na ovoj listi su hapšeni, podvrgavani mučenju a jedan od njih je za dlaku umakao atentatoru. Itai Muskhekwe radi za londonski "Sunday Telegraph". Ako za ovaj list bude pisao i iz egzila, ipak će morati koristiti pseudonim. Ovaj 24-godišnjak smatra da je situacija u Zimbaveu veoma opasna: "Situacija je veoma eksplozivna. Ako želite biti novinar, morate biti hrabri, jer je vlada odlučna da isključi iz igre sve nezavisne medije. Njihov cilj je da potpuno izoliraju Zimbave i da ovu zemlju drže podalje od ostatka svijeta. To što se tamo događa je strašno."\nZimbabve - represija bez granica\nVlada u Zimbabveu otporna na kritike\nPredsjednik Zimbabvea, Robert Mugabe, i njegova vlada uopšte ne obraća pažnju na kritiku koja dolazi iz inostranstva, a iz same Afrike kritičkih tonova i nema, naglašava Muskhekwe: "Pritisak iz Afrike na Zimbave zapravo ne postoji. Afrička Unija kaže , mi smo braća i možemo smi riješiti naše probleme. Ne treba nam pomoć Zapada."\nRobert Menard, generalni sekretar "Reportera bez granica" optužuje Zapad za dvostruke standarde. Kada se radi o ekonomskim interesima, onda se zatvaraju oči nad kršenjem ljudskih prava i slobode mišljena i izražavanja u zemljama kao što su Zimbabve, Kina i Rusija.\nPrijetnje tajne službe\nKuda novinara mogu odvesti kritično intonirani članci, osjetila je na svojoj koži i Moldavka Natalia Morar. Ona je u decembru 2007-e objavila tekst o dubioznoj izbornoj kampanji u Rusiji, koji je izašao u ruskom listu "The New Times". "Kada sam objavila članak o pranju novca u ruskim i austrijskim bankama, dobila sam poziv od muškarca, bliskom tajnoj službi FSB. On mi je vrlo ljubazno dao do znanja da sam premlada i prelijepa da bi morala umrijeti zbog nekakvih članaka u novinama. Nakon toga sam sedmicama spavala kod prijatelja.", kaže Natalia Morar.\nUbojstvo ruske novinarke Anne Politkowskaje u jesen 2006. godine bilo je i upozorenje dugim novinarima: pisanje istine može doći glave! (protesti pred ruskom ambasadom u Berlinu na godišnjicu ubojstva, u 7. oktobra 2007)\nNatalia Morar smatra da je situacija sa novinarama postala nepodnošljiva nakon ubistva Ane Politovskaje, koja je pisala o Čečeniji. Novinatri dobro znaju da im prijeti ne samo gubitak posla već i smrt.\nNapretka nema ni u Kini, uprkos približavanju Ljetnih olimpijskih igara u Pekingu. Strani novinari doduše sada se mogu kretati malo slobodnije, kineski novinari smiju malo više pisati o korupciji i socijalnim problemima. Ali istinskih pomaka nema, smatra predstavnik Reportera bez granica za Kinu Michael Rediske. On dodaje da je službeni Peking prekršio obećanje, dato Olimpijskom komitetu 2001-e.\nOpasna istina - širom svijeta ograničava se sloboda izvještavanja (dužina 2'50'')