„Rediscover Music“ proslavlja svoju petu veličanstvenu godišnjicu | Tech Lifestyle | Stranica 6\nPet godina nakon njegovog ponovnog rođenja, oživljeni Technics svakako je ostavio trag za sobom – izbacivši 31 model i još mnogo u najavi – ali on ne namerava da spava na lovorikama.\nU stvari, Technics tek hvata zalet, jer kako muzički svet nastavlja da evoluira, čini se da će jedna stvar ostati konstantna – nesmanjeni zahtev za proizvodima vrhunskog kvaliteta koji slušanje muzike čine izvanredno prijatnim.\nOčekujte da vidite još od Technics-a u okviru Reference i Grand serija, uključujući još gramofona i slušalica.\nTakođe postoje planovi za veliki broj novih lajfstajl proizvoda Premium serije, a Technics takođe pozajmljuje svoju ekspertizu Panasonic-u, radeći na njegovom AV portfoliju TV-a, UHD Blu-ray plejera i zvučnih konzola, od kojih neke ponosno nose prestižni ‘Tuned by Technics’ bedž.\nTechnics motiviše želja da učini život boljim za sve, a prema rečima Itani-san: ‘Technics neće prestati sa inovacijama audio tehnologije u cilju stvaranja najemocionalnijeg mogućeg muzičkog iskustva, od ljubitelja muzike za ljubitelje muzike.’\nZahvaljujući godinama akustičnog nasleđa i zavidnoj reputaciji za izvrsnost u pronalascima i dizajnu, Technics je zaista savršeno pozicioniran da nastavi sa stvaranjem klasičnih proizvoda sutrašnjice, omogućavajući današnjim entuzijastima da nastave sa ponovnim otkrivanjem muzike.


Džeko je sad kapiten 'Zmajeva'! | BN\nDžeko je sad kapiten 'Zmajeva'!\n"Moja odluka koju sam uvek znao je bila da će nakon povlačenja Emira Spahića novi kapiten biti Edin Džeko", izjavio je selektor "zmajeva" Safet Sušić.\nFudbal 08.08.2014 | 21:50\nPovlačenjem Emira Spahića iz reprezentacije BiH ostalo je upražnjeno mesto kapitena.\nRanije se o novom nosiocu trake u javnosti spekulisalo sa četiri imena - Edin Džeko, Vedad Ibišević, Miralem Pjanić i Asmir Begović.\nMeđutim, dileme za selektora Sušića nije bilo - novi kapiten će biti "Dijamant", Edin Džeko!\n"Moja odluka koju sam uvek znao je bila da će nakon povlačenja Emira Spahića novi kapiten biti Edin Džeko. To je igrač koji je najviše dao reprezentaciji, koji je jako dugo važan deo našeg tima i koji je jako cenjen među saigračima i za mene nije bilo dileme", izjavio je popularni Pape portalu "Reprezentacija.ba".\nSelektor Sušić je sinoć u Engleskoj večerao sa Džekom, Begovićem i Muhamedom Bešićem.\n"Još ranije smo se dogovorili da se vidimo u Mančesteru, s obzirom na to da su Stouk i Liverpul gde žive Begović i Bešić blizu. Uz Pjanića, to su igrači koji su neizostavan deo našeg tima, tako da smo imali kvalitetno i ugodno druženje".\nSušić naredne nedelje dolazi u Sarajevo, a očekuje se da će 20. avgusta objaviti spisak igrača za prijateljsku utakmicu protiv Lihtenštajna u Tuzli, ali i za prvi meč protiv Kipra u okviru kvalifikacija za Evropsko prvenstvo u Francuskoj.


"Dušan Tadić vodi Ajaks - na terenu i van njega!" | Mondo.Me Prod\nDusan Tadic lider Ajaksa kaze profesor Aleksandar Jankovic saradnik Ljubise Tumbakovica\n1. April, 22:50\n"Dušan Tadić vodi Ajaks - na terenu i van njega!" 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\n15.08.2019. / 16:48\nIzvor mondo.rs 15.08.2019. / 16:48\nSaradnik selektora Tumbakovića boravio je u Amsterdamu i izbliza se uvjerio i značaj koji kapiten "kopljanika" ima za cio tim - ne samo kada je fudbal u pitanju.\nSrpski fudbalski "čarobnjak" Dušan Tadić sjajno je počeo svoju drugu sezonu u Ajaksu. I to kao kapiten.\nNakon što je podigao trofej Superkupa Holandije, sjajni kreativac je ušao u istoriju tamošnjeg fudbala i rekordom stao uz rame Johanu Krojfu i Jariju Litmanenu, a onda je zablistao i u kvalifikacijama za Ligu šampiona.\nU revanšu protiv PAOK-a, Tadić nije iskoristio jedanaesterac pri "minusu" svog tima (0:1), ali je desetak minuta kasnije opet preuzeo odgovornost u istoj situaciji i pogodio za 1:1. Potom je arbitar još jednom pokazao na bijelu tačku, a Srbin je opet uzeo loptu i opet dao gol.\nI taj primjer u trijumfu "kopljanika" i plasmanu u plej-of pokazuje Tadićevu snagu u nogama, glavi, kao i njegov značaj za čuveni klub.\nOvih dana, u posjeti srpskom vezisti bio je profesor Aleksandar Janković, jedan od najbližih saradnika selektora "A" reprezentacije Srbije Ljubiše Tumbakovića. U razgovoru za sajt Fudbalskog saveza Srbije (FSS) on je otkrio svoje impresije.\n"Utisak iz Amsterdama je takav da se lako vidi koliki je Dušan autoritet na terenu i van njega, kako predvodi Ajaks u igračkom, ali i ljudskom smislu. On je mladim igračima Ajaksa jedan ozbiljan, pravi putokaz. I to svima nama treba da imponuje, da naš igrač u tako velikom klubu, rekao bih, bude uzor kao igrač i ličnost.Te njegove karakteristike koje posjeduje sigurno će i dalje da daju kvalitet i snagu za utakmice koje predstoje Ajaksu i našoj reprezentaciji", rekao je on.\n"Dušan je optimista po pitanju onoga što nas očekuje, s jedne strane kada je u pitanju kvalitet naših igrača, ali istovremeno je i obazriv zbog situacije u kojoj se trenutno nalazimo s obzirom na broj osvojenih bodova. Ubijeđen je da možemo da odigramo dobru utakmicu, kako protiv Portugala, tako i ostale utakmice u grupi", dodao je Janković.\nDok je on bio u Holandiji, selektor Tumbaković i sportski direktor FSS-a Vladimir Matijašević boravili su u Londonu i u razgovoru sa Lukom Milivojevićem postigli dogovor o povratku kapitena Kristal Palasa u reprezentaciju Srbije.\nTadić ispred, Milivojević iza... Biće to veoma dobra veza "orlova"!\nDušan Tadić fudbal fudbaleri Liga šampiona Holandija


EPIDEMIJA U RASINSKOM OKRUGU: Još 80 zaraženih - manje opštine na jačem udaru | Novosti.RS\nTako je u Aleksandrovcu zabeleženo 20, a u Trsteniku 15 novih pozitivnih slučajeva sa prethodnih testranja. U Ćićevcu je registrovano još šest, u Brusu tri, u Varvarinu dva slučaja.\nBilans epidemije u Rasinskom okrugu sada je 10.237 potvrđenih slučajeva: najviše iz Kruševca 5.248.\nVirus korona do sada je registrovan kod 1.816 lica u Trsteniku,1.782 u Aleksandrovcu, 485 u Varvarinu, 455 u Ćićevcu, odnosno 451 u Brusu.\nU režimu zdravstvenog nadzora trenutno je 24.622 lica iz Rasinskog okruga. U posteljama kovid-zone Opšte bolnice Kruševac leči se 129 pacijenata.\nTrstenik korona virus virus korona korona virus u Srbiji broj zaraženih virusom korona


Kako će se dogovor lidera SDA, SBB-a i DF-a odraziti na vlast u Zeničko-dobojskom kantonu | Portal 072info\n13. prosinca 2019. 13. prosinca 2019. u 18:20 / Piše Portal 072info\nNovo formiranje vlasti u Kantonu Sarajevo i dogovori Bakira Izetbegovića, Fahrudina Radončića i Željka Komšića projicirat će se i na druge kantone, piše Klix.ba. Među njima je najzanimljiviji Zeničko-dobojski gdje je manjak ministarstava da bi se zadovoljili apetiti svih stanaka iz koalicije. Prije deset mjeseci nakon neuspjelih pokušaja Bh. bloka da formira vlast u Zeničko-dobojskom kantonu, prvi čovjek kantonalne SDA Miralem Galijašević je u razgovoru za Klix.ba prije formiranja sadašnje vlade kazao da će paket SBB-a pripasti drugim političkim partijama u koaliciji (A-SDA). Međutim, novoformiranom koalicijom, odnosno povratkom SBB-a i DF-a, najvjerovatnije će doći i do preraspodjele vlasti i u Zeničko-dobojskom kantonu na način da će SBB tražiti ministarstva koje je preuzela A-SDA, ali će dio vlasti po potpisanom dogovoru lidera tražiti i DF.


Reflektor - Kako su roboti naučili da plaču - Magazin Pressek\nKako su roboti naučili da plaču\nBy pressek Utorak, 15. maj 2018.\nU Centru za kulturu Smederevo u sredu, 16. maja, održaće se tribina „Kako su roboti naučili da plaču”, a biće reči o odnosu čoveka i mašina u filmskoj umetnosti. Gost je dramaturg, scenarista i filmski kritičar Dimitrije Vojnov.\nTribina počinje u 19 sati, a moderator je Marko Cvetković.\nKako je najavljeno, tokom programa biće razmotreno na koje načine i sa kojim efektima su putem izražajanih sredstava filmskog stvaralaštva problematizovane granice između ljudskog bića i entiteta sa veštačkom inteligencijom, i koja provokativna pitanja su pokrenuta u pogledu statusa svesti, odnosno svesnog bića pri dovođenju u vezu čoveka i mašine (robota, androida, superinteligentnog kompjutera).\nUz inserte iz filmova „2001: Odiseja u svemiru”, „Ona”, „Terminator 2”, „Ex machine”, „Čapi” razgovor sa Vojnovim će ukazati na perspektive kritičkog sagledavanja čovekovog postojanja u svetu čijem oblikovanju daje pečat tehnološki napredak, kao i na mogućnosti preispitivanja našeg shvatanja ličnosti, povezivanja i komunikacije, percepcije emotivnog života, iskustva ljubavi.


Prvi klub žrtva koronavirusa u BiH obrazložio razloge odustajanja iz Prve lige FBiH - SportSport.ba\n02.07.20. 17:01 A. Čaušević\n"Generalni sponzor obavijestio je Klub da zbog teških ekonomskih uvjeta u kojem se ovo poduzeće našlo, usljed pandemije COVID- 19 i ekonomskih posljedica iste, nije u mogućnosti biti sponzor Kluba u sezoni 2020/2021.\nKlub očekuje da će u što skorije vrijeme biti bolja situacija za sve sportske klubove ali i poduzeća iz realnog i drugih sektora koji iste podržavaju, te da će se što skorije vratiti makar na nivo kojem je dosad pripadao", poručli su iz ovog kluba.\nA sad adio i ko zna kad i ko zna gdje.\nGari Garinča 03.07.20. 20:35\n01.07.20. 23:32 6


Najosetljiviji lični podaci ukradeni od 14 miliona Fejsbuk korisnika - VICE\n15 oktober 2018, 9:46am\nOva društvena mreža je dala više informacija o nedavnom hakovanju baze podatka. Objasnili su kakvim tačno vrstama podataka su hakeri pristupili, i otkrili su da ukupan broj žrtava iznosi 30, a ne 50 miliona korisnika.\nDve nedelje nakon što su saopštili da su hakeri pristupili ličnim informacijama oko 50 miliona korisnika Fejsbuka, iz ove društvene mreže su rekli da broj žrtava zapravo iznosi oko 30 miliona ljudi.\nAli podaci kojima su hakeri pristupili, ispostavlja se, osetljiviji su nego što se isprva mislilo. Neki od ukradenih podataka uključuju prijave lokacije i poslednjih 15 pretraga korisnika na sajtu.\nU postu na blogu objavljenom u petak, iz Fejsbuka kažu da "od 50 miliona koliko smo mislili da je ugroženo, oko 30 miliona ljudi je izgubilo svoje tokene“. Od tih 30 miliona, Fejsbuk kaže da je identifikovao četiri grupe žrtava, pogođenih u različitom obimu:\ninicijalnu grupu od 400 hiljada korisnika,\ndrugu grupu od 15 miliona ljudi,\ntreću od 14 miliona,\ni konačnu, od oko milion.\nFejsbuk je takođe i objasnio kako su hakeri bili u mogućnosti da izvrše napad. Hakeri su već kontrolisali "grupu naloga", i uz pomoć automatizovane tehnike su ih upotrebili "da bi prelazili s naloga na nalog da bi mogli da ukradu tokene za pristup tih prijatelja, i prijatelja tih prijatelja, i tako dalje, ukupno oko 400 hiljada ljudi."\nKod tih prvih 400 hiljada ljudi, koji su bili najbliži "nalozima u začetku", kao što je to Fejsbukov potpredsednik menadžmenta proizvoda Gaj Rozen rekao u telefonskom razgovoru sa novinarima, hakeri su pristupili informacijama kao što su postovi na tajmlajnu, spiskovi prijatelja i grupe čiju su članovi.\nOd grupe od 15 miliona ljudi, napadači su dobili imena i detalje kontakata, kao što su "broj telefona, i-mejl ili oboje, u zavisnosti od onoga što su ljudi stavili na svoj profil".\nOd sledeće grupe, one od 14 miliona, hakeri su prikupili najosetljivije podatke: korisničko ime, pol, lokaciju/jezik, status veze, veroispovest, mesto rođenja, mesto boravka, datum rođenja, tipovi uređaja koje koriste za pristup Fejsbuku, stepen obrazovanja, posao, poslednjih 10 mesta na kojima su se prijavili ili su bili tagovani, sajtovi, ljudi ili stranice koje prate, i 15 poslednjih pretraga.\nŠto se tiče poslednjih milion ljudi, hakeri nisu mogli da dođu ni do kakvih informacija, prema ovoj kompaniji.\nTokom razgovora sa predstavnicima štampe, Rozen je uporno izbegavao pitanja da pojasni da li Fejsbuk zna išta o tome ko su ti hakeri, i da li u kompaniji u ovom trenutku uopšte išta znaju. Rozen je ponavljao ono što je napisao na blogu, rekavši da FBI istražuje upad, i da je zatražio od kompanije da ne daje bilo kakve informacije o tome ko bi mogao da stoji iza napada.\nAko se brinete da li ste jedna od žrtava, možete da proverite na ovoj stranici koju je napravio Fejsbuk, i da skrolujete nadole do kraja.\nIz kompanije su takođe rekli da će poslati "prilagođene poruke" ljudima koji su pogođeni napadom, da bi im objasnili kojim podacima su hakeri imali pristup, i šta žrtve mogu da preduzmu da bi se same zaštitile.


Vodoprivredni Informacioni Sistem Republike Srbije\nRečnik termina iz oblasti vodoprivrede i informacionih i komunikacionih tehnologija Kliknite na slovo po kome želite da pretražujete rečnik termina\nUnesite termin ili oblast termina po kojoj želite da pretražujete rečnik\nAkvifer (izdan) je potpovršinski sloj ili slojevi stenske mase ili drugih geoloških naslaga dovoljne poroznosti i propusnosti da omogući značajan protok podzemne vode ili zahvatanje značajnih količina podzemne vode.\nOkvirna direktiva o vodama (Integralni prevod direktive evropskog parlamenta i saveta 2000/60/EC o uspostavljanju okvira za delovanje zajednice u oblasti politike voda)\nBrana je pregrada u rečnoj dolini kojom se stvara akumulacija, uspor za kontorolisano zahvatanje vode iz vodotoka. Brana takođe omogućava i koncentraciju pada kod pribranskih hidroelektrana, a pad stvoren branom može se iskoristiti i za gravitaciono vodosnabdevanje, kao i za održavanje nivoa potrebnog za plovidbu. Dr Ljubodrag M. Savić, (2003), Uvod u hidrotehničke građevine, Građevinski fakultet Univerziteta u Beogradu\nBrana je stalan ili privremeni objekat sa akumulacijom, koji pregrađuje dolinu ili korito vodotoka radi akumuliranja ili retenziranja vode ili deponovanja jalovine.\nKatastar vodoprivrednih objekata, dokumentaciona osnova i predlog pravilnika, (2007), Republika Srbija, Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede\nBunar je vodozahvatna vertikalna građevina koja služi da se njome dođe do izdanske zone i da se preko nje vrši eksploatacija ili osmatranje podzemnih voda.\nGeološka terminologija i nomenklatura VIII-1, (1976), Zavod za regionalnu geologiju i paleontologiju rudarsko-geološkog fakulteta Univerziteta u Beogradu\nBušeni bunari služe za dobijanje znatnih količina vode uz dugotrajan ravnomeran rad, akumulacija vode u njima je mala u odnosu na ukupnu izdašnost, grade se u vodonosnim slojevima znatne moćnosti.\nDr Miloje Milojević, (2003), Snabdevanje vodom i kanalisanje naselja, Građevinski fakultet Univerziteta u Beogradu\nCrpna stanica u lokalnoj vodovodnoj mreži\nCrpna stanica u lokalnoj vodovodnoj mreži je objekat za crpljenje vode sa opremom (na vodozahvatu, lokalnom cevovodu).\nCrpna stanica u regionalnoj vodovodnoj mreži\nCrpna stanica u regionalnoj vodovodnoj mreži je objekat za crpljenje vode sa opremom (na vodozahvatu, magistralnom cevovodu).\nGalerija je građevina koja služi za zahvatanje podzemne vode koja se koristi u slučaju kad je vodonosni sloj, odnosno izdan podzemne vode, male debljine.\nGradska vodovodna mreža je deo gradskog vodovoda koju čine podzemni, nadzemni i podvodni cevovodi i objekti, uređaji i postrojenja koji su njihovi sastavni delovi i služe za distribuciju vode korisnicima.\nOdluka o prečišćavanju i distribuciji vode ("Službeni list grada Beograda", br. 23/2005)\nIzdašnost Izdašnost je količina vode koju daje jedan izvor ili bunar u jedinici vremena i može se izražavati u različitim veličinama: l/sec, m3/sec.\nIzvorište je prostor na kome se zahvata voda radi javnog snabdevanja stanovništva (izvor, bunar, deo reke ili jezera, akumulacija ili njen deo).\nZakon o vodama ("Službeni glasnik RS", br. 46/91, 53/93, 67/93, 48/94, 54/96 i 101/2005)\nJavni vodovod je sistem za snabdevanje vodom za piće koji ima uređeno i zaštićeno izvorište, kaptažu, rezervoar i vodovodnu mrežu.\nJavno snabdevanje stanovništva\nJavno snabdevanje stanovništva vodom za piće je snabdevanje vodom više od pet domaćinstava, odnosno više od 20 stanovnika, snabdevanje objekata preduzeća vodom, kao i građana koji samostalno obavljaju delatnosti proizvodnje i prometa životnih namirnica i snabdevanje vodom javnih objekata (škole, domovi kulture, autobuske i železničke stanice i dr.).\nKaptažni objekat je građevinski objekat (bušeni bunar, kopani bunar, galerija, drenažni rov) urađen u svrhu eksploatacije podzemne vode.\nKomora za prekid pritiska\nKomora za prekid pritiska je jedan mali bazen u koji dotiče voda pod nekim manjim ili većim pritiskom iz uzvodne deonice i slobodno se u njega izliva. Voda u komori ima slobodan nivo koji određuje pritiske u nizvodnoj deonici.\nKompenzacioni bazen je objekat za ublažavanje nepovoljnih efekata nestacionarnog tečenja, za ublažavanje (dnevnih) oscilacija proticaja.\nKopani bunari se koriste u slučaju male i neravnomerne potrošnje, pri čemu se velika trenutna potrošnja pokriva relativno velikom akumulacijom vode u bunaru u odnosu na ukupnu dnevnu potrošnju.\nKorisnik vode jeste svaki vlasnik objekta ili posebnog dela objekta, odnosno nosilac prava raspolaganja na objektu ili posebnom delu objekta čije su kućne vodovodne instalacije priključene na gradsku vodovodnu mrežu. Izuzetno, korisnik vode jeste nosilac prava na korišćenja na objektu, odnosno delu objekta, a kada je objekat, odnosno poseban deo objekta dat u zakup - zakupac objekta odnosno dela objekta.\nKućna vodovodna instalacija jesu vodovodne instalacije i uređaji korisnika vode koji počinju iza odvodnog ventila na vodomeru u vodovodnom priključku, a završavaju se točećim mestom.\nLokalni vodovod je sistem komunalnih objekata izvan sistema gradskog vodovoda putem kog se vrši sakupljanje, prerada, odnosno prečišćavanje i distribucija vode u određenim seoskim ili drugim izdvojenim naseljima ili u više takvih naselja i služi isključivo potrebama stanovništva i drugih subjekata u tim naseljima.\nMagistralni cevovod je zatvoreni nadzemni ili podzemni objekat, sa opremom, za transport vode u regionalnom sistemu za vodosnabdevanje od vodozahvata do rezervoara ili mreže.\nObjekat korisnika vode\nObjekat korisnika vode je svaki objekat, zgrada, druga nepokretnost, javna površina, uređaji, postrojenja ili instalacije koje se nalaze iza mesta priključenja na gradsku vodovodnu mrežu.\nPijaća voda je voda koja ispunjava sanitarno - higijenske uslove propisane zakonom i posebnim pravilnicima za pijaće vode.\nPobijeni bunari služe za dobijanje malih koičina vode iz plitkih vodonosnih slojeva.\nPostrojenje za pripremu vode za piće\nPostrojenje za pripremu vode za piće je složeni objekat, sa opremom, u kome se zahvaćena voda prerađuje do kvaliteta vode za piće.\nPostrojenje za pripremu vode za piće u lokalnom sistemu\nPostrojenje za pripremu vode za piće u lokalnom sistemu je složeni objekat, sa opremom, kojim se utiče na kvalitet vode za piće u lokalnom sistemu.\nPostrojenje za pripremu vode za piće u regionalnom sistemu\nPostrojenje za pripremu vode za piće u regionalnom sistemu je složeni objekat, sa opremom, kojim se utiče na kvalitet vode za piće u regionalnom sistemu.\nPrekidna komora je objekat za smanjenje pritisaka u cevovodu.\nRegionalni sistem za snabdevanje vodom je sistem koji snabdeva vodom dve ili više opština.\nReni bunar (bunar sa horizontalnim zrakastim cevima)\nBunar sa horizontalnim cevima, poznat kao Reni bunar, je u stvari skup nekoliko horizontalnih galerija koje su na poseban način zrakasto utisnute u vodonosni sloj iz jednog zajedničkog središnjeg bunara nepropustljivog za vodu.\nRezervoar je objekat, sa opremom, za prihvat i privremeno zadržavanje vode ili izravnanje količina vode i pritisaka u vodovodnoj, kanalizacionoj ili mreži za odvodnjavanje.\nRezervoar u lokalnom sistemu za vodosnabdevanje\nRezervoar u lokalnom sistemu za vodosnabdevanje je objekat, sa opremom, u lokalnom sistemu, za čuvanje vode, izravnanje količina vode i pritisaka (osim rezervoara na postrojenju za pripremu vode za piće).\nRezervoar u regionalnom sistemu za vodosnabdevanje\nRezervoar u regionalnom sistemu za vodosnabdevanje je objekat, sa opremom, u regionalnom sistemu, za čuvanje vode, izravnanje količina vode i pritisaka (osim rezervoara na postrojenju za pripremu vode za piće).\nSeoski vodovod je sistem za snabdevanje vodom za piće seoskog naselja koji ima uređeno i zaštićeno izvorište, kaptažu, uređaj za pripremu vode, rezervoar i razvodnu mrežu a kojim ne upravlja javno komunalno preduzeće, odnosno drugo preduzeće.\nUlična vodovodna mreža\nUlična vodovodna mreža je deo gradske vodovodne mreže na koju se neposredno priključuju vodovodni priključci.\nUnutrašnji distributivni sistem\nUnutrašnji distributivni sistem znači: cevovode, vodovodnu armaturu i uređaje koji su instalirani između slavina koje se normalno koriste za ljudsku potrošnju i distributivne mreže, ali\nsamo u slučaju da oni nisu pod odgovornošću snabdevača vodom u okviru njegove obaveze kao snabdevača vodom u skladu sa relevantnim nacionalnim zakonom.\nDirektiva saveta 98/83/EC od 3. novembra 1998. o kvalitetu vode namenjene za ljudsku potrošnju\nVoda namenjena za ljudsku potrošnju\nVoda namenjena ljudskoj potrošnji znači: (a) vodu ili u originalnom stanju ili posle tretmana, namenjenu za piće, kuvanje, pripremu hrane ili druge svrhe u domaćinstvu, bez obzira na njeno poreklo, i bez obzira da li je dostava iz distributivne mreže, tankova ili boca i kontejnera; (b) vodu upotrebljenu u bilo kojoj proizvodnji hrane radi izrade, obrade, čuvanja ili marketinga proizvoda ili supstanci namenjenih ljudskoj potrošnji, pod uslovom da se nadležni nacionalni organi saglase da kvalitet vode ne može da utiče na zdravstvenu ispravnost namirnice u završnoj formi.\nVodosnabdevanje obuhvata sve mere koje se preduzimaju u cilju korišćenja vode podzemne ili površinske u potrebnoj količini i određenog kvaliteta za snabdevanje vodom naselja, industrije i poljoprivrede.\nVodovodni priključak je deo gradske vodovodne mreže koji čini cevni spoj ulične vodovodne mreže sa kućnom vodovodnom instalacijom preko mernog instrumenta (vodomera).\nVodozahvat je objekat, sa opremom (bunar, kaptaža, galerija, tirolski zahvat, objekat za prihranjivanje, sabirna građevina), osim vodozahvata na brani, za zahvatanje i prikupljanje površinske ili podzemne vode za potrebe snabdevanja vodom stanovništva i drugih korisnika.\nVodozahvat je građevina koja služi za sakupljanje vode (podzemne ili površinske) u cilju korišćenja.\nVodozahvat u lokalnom vodovodnom sistemu\nVodozahvat u lokalnom vodovodnim sistemu je objekat, sa opremom, za zahvatanje i prikupljanje površinske i podzemne vode u lokalnom vodovodnom sistemu.\nVodozahvat u regionalnom vodovodnom sistemu\nVodozahvat u regionalnom vodovodnom sistemu je objekat, sa opremom, za zahvatanje i prikupljanje površinske i podzemne vode u regionalnom vodovodnom sistemu.\nPrikazani opisi pojmova su prikupljeni iz različitih literaturnih izvora, s ciljem da omoguće korisnicima lakšu upotrebu Vodoprivrednog informacionog sistema Republike Srbije.\nSva prava vlasnika materijala zadržana


Vlada Izraela odobrila ograničeno otvaranje ekonomije | Novinska agencija Beta\nCOVID-19 | 06.03.2021 23:05 > 06.03 23:05\nVlada Izraela odobrila je da od sutra bude otvoren veći deo ekonomije u zemlji, uključujući restorane, kafee, fakultete, sale za skupove, turističke atrakcije i hotele.\nOdobreni su takodje novi propisi za povratak u zemlju preko medjunarodnog aerodroma Ben-Gurion, koji je bio zatvoren za skoro sve letove više od mesec dana.\nU narednim danima 1.000 ljudi na dan će moći da udje u zemlju avionima iz Njujorka, Frankfurta, Pariza, Toronta, Kijeva i Hongkonga. Kasnije sledeće nedelje taj broj biće povećan na 3.000 putnika dnevno, preneli su izraelski mediji.\nNapolju mogu da obeduju i nevakacinisani, takodje do 100 ljudi, pod uslovom da stolovi budu na udaljenosti od dva metra.\nHoteli su rezervisani za nosioce "zelenih propusnica" i decu mladju od 16 godina uz negativan test na virus ali će restorani u njima moći da rade do 50 odsto kapaciteta, odnosno da prime najviše 300 ljudi.\nSale za skupove će takodje obnoviti aktivnosti i to ne samo za nosioce propusnica, ali sa 50 odsto kapaciteta, odnosno najviše 300 ljudi. Otvoriće se i kulturne sportske i sale za konferencije uz ograničeni broj publike.\nVečerašnja odluka označava početak treće faze izlaska iz "zaključavanja" koje je važilo u celoj zemlji.\nBiće otvorene visokoškolske ustanove i verske škole za vakcinisane, pod uslovom da se obezbede alternativni programi za one koji nemaju "zelene propusnice" i da se vodi računa o fizičkom distanciranju.\nDo sada je Izrael vakcinisao više od 4,9 miliona ljudi najmanje jednom dozom, a više od 3,7 miliona je primilo i drugu dozu.\nOko 90 odsto ljudi starijih od 16 godina se oporavilo od virusa ili primilo bar jednu dozu vakcine.


Hannes Grandits i Holm Sundhaussen, Jugoslavija šezdesetih godina: protiv teleološkog pristupa u istraživanju – Historiografija.hr\nHanes Grandic i Holm Zundhausen\nJugoslavija šezdesetih godina: protiv teleološkog pristupa u istraživanju \n„Objašnjavanje kroz narativno oblikovanje“ je Hejden Vajt, u svojoj knjizi o istorijskoj mogućnosti uobrazilje pod naslovom Metaistorija, nazvao onaj apsekt istoriografskog postupka u kom se radi o tome da se prošlost predstavi kao tok pripovesti s (književnom) pripovedačkom strukturom. Shodno Vajtu u istorijskom oblikovanju postoji – i to ne samo kod onih tvoraca moderne istoriografije, kojima se on u svojoj knjizi primarno bavi, već uopšte u istoriografskom osmišljavanju – nekolicina arhetipskih narativnih formi. Među njima su od centralnog značaja na primer narativne forme „komedije“ i „tragedije“. U oblikovanju istorijskog narativa u duhu „komedije“, on se završava pozitivno. Dolazi do pomirenja ljudi s društvom, koje se, pak, nakon nekog velikog konflikta naposletku ispostavlja razumnijim i boljim nego što je to pre toga bilo. Nasuprot tome, u „tragediji“, gde se uostalom i više radi o konfliktu posvađanih snaga, kraj je mnogo mračniji. Prikaz rekonstruiše neku (neumitnu) propast i završava se uvidom u to da su ljudi razočarani u svoje velike nade i da moraju da se povinuju svom mučnom ovozemaljskom životu, ma koliko on mogao biti teskoban.\nMožemo poći od toga da ne bi bilo pogrešno reći da postoji generalna tendencija da se poljulja istorijski narativ o socijalističkoj Jugoslaviji nakon Drugog svetskog rata. Ako je dugo vremena prevagu odnosio narativ „komedije“, kako smo ga gore skicirali, tako je narativ „tragedije“ sve više postajao značajnijim i postao naposletku dominantna narativna forma. Raspad države tokom 1990-ih godina, kog su pratili ratovi i kog su mnogi doživeli kao tragediju, činilo se da opravdava ovakav pristup i činilo se da kroz istorijski prikaz naknadno rekonstruiše i objašnjava put u propast socijalističke Jugoslavije (koji se nije dao sprečiti?).\nKada se bavimo istorijom neke države, koja više ne postoji, veliko je iskušenje da u prvi plan izbiju upravo oni elementi koji (navodno) objašnjavaju zašto te države više nema, i da se ti elementi prate što je moguće dublje u prošlosti kako bismo stigli do njihovog početka. Iza ovog pristupa stoji – izgovoreno ili ne – predstava da je istorijski tok manje-više pravolinijski, od neke početne tačke x ka krajnjoj tački y. Nekad se taj put prelazi brže, nekad sporije. To zavisi od mnogih okolnosti. Ali pravac uvek ostaje isti: uvek od x ka y. I što je ta početna tačka dalje postavljena, utoliko je taj narativ više pravolinijski, čak iako pokazuje ponekad još neke „izuzetke“ i „stranputice“. O početku jugoslovenskog raspada se naravno da raspravljati. Da li je raspad počeo već s osnivanjem prve Jugoslavije ili tek dobar četvrt veka kasnije s nastavkom prve u obliku druge Jugoslavije? Ili je raspad počeo tek početkom šezdesetih godina, kada se Tito navodno pozdravio s jugoslovenstvom, ili su to bile privredne reforme sredinom šezdesetih, pad šefa tajnih službi Aleksandra Rankovića 1966, promena Ustava krajem šezdesetih/početkom sedamdesetih, odnosno treći ili četvrti Ustav socijalističke Jugoslavije iz 1974. (i zašto je uopšte nekoj državi potreban uvek novi ustav?) ili su to ipak tek bile zaoštrene finansijske i privredne krize osamdesetih i kao ponor duboki razdori političke elite o obliku neke treće Jugoslavije na prelasku iz osamdesetih u devedesete godine? Za sve ove (a tako i neke druge) teze postoji više ili manje prihvatljivih obrazloženja. Ali i kontraargumenata, jer pored kontinuiteta postoje i diskontinuiteti. Stoga ostaje otvoreno pitanje da li je uopšte smisleno da govorimo o nekoj početnoj tački. Ili je mnogo realističnije da govorimo o procesima koji – nezavisno od zamišljene „početne tačke“ i nezavisno od konstruktivnih principa tragedije ili komedije – i te kako mogu da krenu različitim tokovima i da skoro do svog kraja ostanu reverzibilni? I ko ili šta utiče na te procese? Da li su to događaji („prelomne tačke“) ili strukture koje se deformišu, erodiraju ili implodiraju, ili akteri koju su u stanju da upravljaju pravcima tih procesa? Da li su to interni ili eksterni uticaji? Ili kombinacija mnogih faktora? Nekog konačnog odgovora na ovo pitanje nikad neće biti jer svaki prikaz socijalističke Jugoslavije, ma kako detaljan ili diferenciran bio, uvek ostaje samo isečak. Istorija nije laboratorija u kojoj se mogu testirati delovanja pojedinačnih (pri izopštavanju nekih drugih) faktora. O alternativama u prošlosti može se (i treba) razmišljati, ali ono što su one mogle da prouzrokuju, to naposletku ostaje u domenu spekulacije.\nKonkretno pitanje bi bilo: Da li narativ o neuspehu koji se lagano odvijao, i koji je kulminirao u propasti države, zaista može da bude dovoljan da opiše izuzetno dinamične promene jugoslovenske politike, društva i kulture u decenijama nakon Drugog svetskog rata? Zar nisu decenije socijalističke Jugoslavije tokom većine vremena (ili bar još pedesetih ili šezdesetih ili sedamdesetih godina) ujedno i priča o jednom zapanjujuće uspešnom modernizacijskom zamahu i povećanom blagostanju za sve šire delove društva? Ili su to ipak sve veće strukturalne neusaglašenosti i oprečnosti koje su proizveli jednopartijski sistem i Tito i koje su model tako dugo hvaljenog samoupravnog socijalizma činile sve disfunkcionalnijim i dezintegrisanijim?\nU pojedinačnim bivšim jugoslovenskih zemljama, s rastućim odmakom od kraja socijalističke Jugoslavije, odnosno ratova devedesetih, još ne jenjavaju ovakva oprečna konfliktna tumačenja, kako to ovde samo može biti nagovešteno. Naprotiv, oni čak, možda, postaju sve žešći i iznose se sa veoma suprotstavljenih stanovišta. To se odnosi kako na domen istoriografske i intelektualne debate u različitim nijansama kao i one svakodnevne igrokaze sećanja u širim slojevima društva. „Jugonostalgija“ je jedno posve rasprostranjeno mišljenje, shodno izneverenim očekivanjima i teškim iskustvima s tzv. post-socijalističkom tranzicijom, koja u poređenju „s pre“ odnosno „sa Zapadom“ za mnoge znači pre gubitak blagostanja nego dobitak – i to važi za skoro sve bivše jugoslovenske Republike. Istovremeno buja izvesno oštro „proklinjanje“ socijalističkog perioda kao porekla sveg zla s kojim se i danas mora boriti i koje umnogome još nije u potpunosti prevladano. Navodno je socijalistički sistem ostavio za sobom strukture i nasleđa koja opstruišu uspešan prelaz u evropske/globalne privredne i druge kontekste. Ovakvo shvatanje nije samo zastupljeno u decidirano nacionalnom, odnosno nacionalističkom miljeu većine država proisteklih iz Jugoslavije, već i u drugim delovima društava. Kraj takvih diskursa o četiri i po decenije socijalističke vladavine u Jugoslaviji se za sada ne vidi. Tome postoji mnogo razloga, naposletku imaju veze i s biografskim i ličnim iskustvima koje su ljudi sticali tokom socijalističkog vremena, ali i u post-socijalističkim datostima tokom i nakon raspada jugoslovenske države. Pritom i pojedinačna starosna dob igra važnu ulogu. Oni koji su još doživeli Drugi svetski rat imaju drugačije sećanje (pozitivno ili negativno, afirmativno ili odbacujuće) na drugu jugoslovensku državu od onih koji su rođeni tek nakon kraja rata i koji su kao mladi ljudi u svojim najboljim godinama doživeli Jugoslaviju u njenim najboljim godinama, ili od onih koji su tu državu znali samo iz faze njene agonije i raspada, a da ne pominjemo one čije se „znanje“ o Jugoslaviji crpi isključivo iz priča njihovih deki i baki. Politički egzilanti imaju neko drugo sećanje na socijalističku Jugoslaviju, koju su jedva poznavali ili nisu uopšte, od onih koji su živeli u zemlji. Iz makedonske perspektive sećanje se na Jugoslaviju drugačije prikazuje od onog iz hrvatske perspektive, iz slovenačke drugačije nego iz bosanske, iz albanske drugačije nego iz srpske. Žene, čiji se pravni status u socijalističkoj Jugoslaviji umnogome poboljšao, sećaju se Jugoslavije drugačije od mnogih muškaraca koji su bili šokirani tim napadom na mušku imperiju itd. Ni „komunikativno pamćenje“ generacije koja je doživela ne može da ima isti imenilac s onim „kulturalnim pamćenjem“ koje se razrađuje iz vremenske distance. Ukratko: Dok god je postojala Jugoslavija, postajale su i različite pozicije spram nje. Otkada Jugoslavije više nema, te različite pozicije su se samo umnožile.\nUostalom, konflikti u tumačenju nisu ograničeni samo na bivša jugoslovenska društva ili na intelektualce iz bivše Jugoslavije i istoriografske kontroverze. I u međunarodnim istraživanjima, i ovde takođe bez direktne biografske umešanosti autora i autorki u nekadašnju jugoslovensku svakodnevnu stvarnost ili politiku, ne može se prepoznati jedinstvena interpretacija o toku istorije socijalističke Jugoslavije. Čini se da bi na posebnu rezonancu mogli da naiđu oni prikazi u okviru međunarodne istoriografije koji socijalističko vreme u Jugoslaviji prikazuju kao bar delimično uspešnu priču i kao priču o tome da su široki delovi jugoslovenskog društava prihvatali sistem. Primera radi možemo tu misliti na knjigu Patrika H. Patersona Kupljeno i prodato. Život i gubitak dobrog života u socijalističkoj Jugoslaviji koja se bavi jugoslovenskom marketinškom industrijom i za socijalističke okolnosti neverovatnim naglim porastom blagostanja u Jugoslaviji od pedesetih od sedamdesetih godina. Nasuprot tome stoje radovi koji nastoje da novim empirijskim istraživanjima potkrepe tezu o dugom (strukturalnom) propadanju. Opet, primera radi, upućujemo na rad Dejana Jovića Jugoslavija. Država koja je odumrla, gde autor tematizuje sve veće „komplikovanje“ komunističkog procesa vladavine i odlučivanja.\nLogika vremena umesto teleološkog objašnjenja\nNije namera da se ovde sugeriše mogućnost razrešenja suprotstavljenih tumačenja. To nit je moguće niti zaista vodi do cilja. No, predlaže se promena perspektive koja bi se mogla nazvati potragom za „logikom vremena“. Ovaj pristup smo sasvim konkretno već isprobali u jednom knjiškom projektu. Sasvim konkretno se tu radilo o „logici vremena“ jedne određene decenije u istoriji socijalističke Jugoslavije koja je na osnovu različitih razmišljanja okarakterisana kao „posebna“ i koju su već i savremenici smatrali vremenom „ponovnog pozicioniranja“, za šta i danas važi (bilo kao novo pozicioniranje u pravcu raspada države ili kao novo pozicioniranje s otvorenim krajem). Radilo se o šezdesetim godinama: bez čvrstog vremenskog ograničenja, znači o „dugim šezdesetim godinama“ koje su delimično počele i u deceniji koja je prethodila i delimično se završile u deceniji nakon nje, o onom delu istorije Jugoslavije koji se rado apostrofira kao „zlatno doba“. Socijalistička Jugoslavija je od samog početka bila država sklona eksperimentisanju, ali od sredine šezdesetih do sredine sedamdesetih ti su eksperimenti dosegli takav intenzitet koji je čak za jugoslovenske okolnosti bio neuobičajen. Nakon Titove smrti, nakon smrti figure „deus ex machina“, volja za eksperimentisanjem je jenjavala i zemlja se zamrzla u rovovskim političkim bitkama, kojih je, naravno, i pre toga bilo, ali ne tog intenziteta i u toj beskompromisnosti.\nKnjiga nastoji da pruži različite poglede na Jugoslaviju šezdesetih godina. Sfera politike, kao i sfera ekonomije su predmet analiza. No, mnogo opširnije se reflektovalo o – nadovezujući se na i prožimajući se sa nikad odsutnim domenom komunističke vladavine i socijalističkog sistema – važnim društvenim, intelektualnim i umetničkim gibanjima kao i o raznim razvojnim dinamikama u religijskom životu šezdesetih godina. Takođe se pokušalo, kroz fokus na „dugu“ deceniju, približiti razumevanju izvesne unutrašnje logike tadašnjeg jugoslovenskog razvoja – pri čemu uvek moramo da pođemo od međusobnog prožimanja političke, privredne, društvene, kulturne i druge sfere. Te sfere su međusobno uticale jedna na drugu i u svakoj pojedinačnoj analizi moraju bar delimično obrađene.\nNo, nije samo izvesna „unutrašnja logika“ odlučujuće uticala na oblikaovanje jugoslovenskog puta. Kako se u skoro svim prilozima pomenute knjige vidi, „jugoslovenski put“ je uvek bio – a to će se i naknadno jasnije pokazati – na fundamentalan način zavistan od opštih globalnih tokova i velikih vladajućih logika onog vremena, logikā „Hladnog rata“. Šezdesete su bile vreme kada se opozicija između Istoka i Zapada uvek iznova dramatično zaoštravala, sve do preteće eskalacije na rubu atomskog rata, dok je istovremeno, uz sve moguće scenarije propasti, izvesna poletna energija određivala ljudski odnos prema životu – bilo da se radilo o kolonijalnom prostoru gde se tokom nekoliko godina razvila snažna dinamika dekolonijalizacije, ali i u Evropi ili Sjedinjenim državama, gde se unutar mlađe generacije razvio antiautoritarni pokret koji je delom kulminirao pod nazivom protesti mladih (šifra „1968“), i gde je „seksualna revolucija“ naposletku uticala na stvaranje novih društvene uslova u mnogo čemu. Da će šezdesete doneti takve političke i društvene promene još s početka decenije savremenicima je bilo nezamislivo.\nNo, prizovimo u sećanje nakratko te posebno odlučujuće događaje i razvoje, koje moramo imati stalno u pozadini na umu, pre nego što se opet osvrnemo unutrašnjim dinamikama jugoslovenskog razvoja šezdesetih godina. Šezdesete su počele s enormnim globalnim dekolonizacijskim zamahom koji je, nakon što je, pre svega, uznapredovao na azijskom prostoru, sada, u Africi omogućio stvaranje novih „postkolonijalnih“ političkih stvarnosti. Godine 1960. Nigerija, Kongo, Senegal, Mali, Obala Slonovače, Niger, Čad, Gabon, Kamerun, Srednjoafrička Republika, Madagaskar, Somalija su formalno postale nezavisne države, godine 1961. sledile su Tanzanija i Sijera Leone, a 1962, nakon tragičnog rata za nezavisnost, i Alžir. Istovremeno je „Hladni rat“, povodom izgradnje Berlinskog zida 1961. i još ekstremnije Kubanske krize 1962. pretio da se razvije u sveski rat između velikih sila, uz potencijalnu primenu nuklearnog oružja. Sredinom šezdesetih eskalirao je Vijetnamski konflikt, koji se već neko vreme pripremao, u otvorenom i brutalnom ratu u koji je od 1965. godine slato na stotine hiljada mladih američkih regruta. Dalji razvoj su savremenici ali čak i vladajuće elite na glavnim polugama političke moći tada teško mogli da ocene. Otpor ratu u Vijetnamu politizovao je široke slojeve mladih i razvio se u sve veći protestni pokret koji nije samo u pitanje dovodio tadašnju vlast u SAD-u, već sve više i etablirane podele uloga i odnose moći. Ne samo u SAD-u, već ubrzo i u Evropi – i u Jugoslaviji – ovi će društveni pokreti, pre svega od strane generacije mladih, fundamentalno da dovedu u pitanje aktuelni društveni status quo i političko uređenje.\n„Hladni rat“, postojanje dva bloka kao i dešavanja i situacija u susednim državama oko Jugoslavije (gušenje narodnog ustanka u Mađarskoj 1956, uvođenje vojne diktature u Grčkoj 1967, vojna intervencija Istočnog bloka u Čehoslovačkoj 1968, ideološki napet odnos između Jugoslavije i Albanije, na trenutke uzavrelo „makedonsko pitanje“ itd.) uticale su na odlučujući način na jugoslovensku samosvest. Osećanje ugroženosti spolja, kao i stalni usponi i padovi u jugoslovensko-sovjetskim odnosima, učvrstili su veze između širokih slojeva jugoslovenskog društva. Jednako rastojanje od Istoka i od Zapada, na kom se nastojalo, spoljnopolitički je uslovilo Pokret nesvrstanih, a unutarpolitički potragu za putem između socijalizma (shodno sovjetskom modelu) i kapitalizma (po američkom modelu). A intervencija u Čehoslovačkoj rezultirala je u preinačavanju jugoslovenske vojne doktrine u novo uvedenu „teritorijalnu odbranu“. Da će razrešenje suprotnosti između Istoka i Zapada u drugoj polovini osamdesetih godina da obesmisli osećaj ugroženosti spolja (s jasnim uticajem na koheziju jugoslovenske države), i da će politika nesvrstanih da izgubi na svom dotadašnjem značaju (kao i međunarodni ugled koji je Jugoslavija do tada uživala), ili da će „teritorijalna odbrana“ igrati odlučujuću ulogu pri odbrani ne od spoljnjeg, već od unutrašnjeg protivnika, šezdesetih godina niko nije mogao da zna (osim nekoliko „pametnih“ kojih uvek ima).\nNaravno da u ovoj skici međunarodnih dešavanja tokom šezdesetih godina uveliko nisu spomenute sve relevantne dinamike ondašnjih globalnih promena. Mnoge druge se još mogu pomenuti. U Evropi – što zaista često ne bude dovoljno bitno shvaćeno – to je posebno bila izgradnja sistema socijalne države što je sa sobom donelo sveprožimajuću promenu društvenog uređenja. I ovde se – čak po pitanju socijalne države – u mnogome vodila konkurentska borba među sistemima, između socijalističkog Istoka i kapitalističkog Zapada što je, u različitim varijacijama od pedesetih godina, dovelo do nikada ranije prisutne tendencije da se (bar donekle) smanje unutardruštvene socijalne razlike, što se naravno razlikovalo od zemlje do zemlje. Šezdesete su, iz retrospektive, bile decenija kada su sistemi socijalne države u evropskom „Zapadu“ doživeli svoj poslednji veliki zamah u okviru „zlatnog doba“ koje je otpočelo pedesetih. A u socijalističkoj Jugoslaviji šezdesete su bile decenija u okviru koje je integracija u socijalnu državu po prvi put dosegla veće delove društva. Istovremeno je, pak, rasla i društvena nejednakost.\nKritička autorefleksija u Jugoslaviji\nGde su se nalazili jugoslovenska politika i društvo početkom decenije kojom se ovde bavimo? Za savremenike je svakako pre svega bio važan zvaničan stav o tome, onaj koji je bio preovlađujući u vodećim krugovima jednopartijskog sistema. O stanju i stavovima s početka decenije razmišljao je, kako o vladajućem aparatu, ali i sasvim uopšteno na jedan veoma demonstrativan način Josip Broz Tito. Pokazao je to 6. maja 1962. pred velikom masom ljudi. Više od 150.000 ljudi skupilo se na poznatoj splitskoj „Rivi“ kako bi slušali predsednika i vodeću figuru jugoslovenskog puta. Tito je kroz ovaj govor želeo da uspostavi kontakt s masama i pogledamo li filmski snimak ovog govora, postaje nam jasno da je „varnica preskočila“, i da je Tito zaista pogodio očekivanje mase. Uspeo je u tome jer je opširno kritikovao „vodeće ljude“ jednopartijskog sistema i njihove „subjektivne greške“. Svoju kritiku je Tito upakovao u načelni ponos na dostignuća na putu ka stvaranju socijalističkog industrijskog društva, kada na primer govori o „ponovnom rođenju“ jugoslovenskog društva. Svoju kritiku je spojio sa novim zahtevom spram budućnosti. Pritom nije ostavio prostora ni za tračak sumnje u to da je, uprkos svoj „demokratizaciji“, „decentralizaciji“, jedino Savez komunista taj koji može da oblikuje i upravlja politikom i zemljom. „Ko drugi?“, glasilo je retoričko pitanje koje je Tito dovikivao masama koje su odgovarale gromoglasnim aplauzom. Odlučujući delovi njegovog govora glasili su:\n„Drugovi i drugarice!\nKada ovdje danas govorimo, ovdje o jednom opet velikom dostiženju naših radnih ljudi, mi se time ponosimo. Mi se ponosimo sa svime time šta smo postigli do danas. I zaista Jugoslavija je u svojoj industrijalizaciji, i ne samo u industrijalizaciji, nego uopšte u izgradnji, opšte u izgradnji preporođenja! Nije više ono što je bila.\nVi znate da smo nedavno održali sjednicu Izvršnog komiteta Centralnog komiteta Saveza komunista Jugoslavije. Ja moram da kažem da baš ta briga, ta zabrinutost zbog raznih anomalija nas je prisilila da vrlo oštro, vrlo, kako da kažem, vrlo temeljito proanaliziramo sve te pojave i da izvršimo kritiku i sami sebe. A boga mi, nećemo štediti i sa kritikom i svi drugih. (aplauz; masa peva:„Druže Tito, mi ti se kunemo ..“). Drugovi i drugarice!\nI ako danas imamo objektivnih teškoća, i objektivnih nedostataka, onda su oni rezultat subjektivnih grešaka naših rukovodećih ljudi. (aplauz). Ja, razume se, kada govorim o subjektivnim grešaka rukovodećih ljudi ne mislim na sve. Ali ih ima ne malo! (aplauz). I mi smo baš ta pitanja, ta pitanja diskutirali. Ja bih htio, drugovi i drugarice, … (aplauz, horsko uzvikivanje: Tito treba, Tito treba…). Drugovi i drugarice, ako govorim o greškama rukovodećih ljudi, ja podrazumjevam tu i indirektnu odgovornost, za ono što su drugi radili. Jer i komunisti moraju biti odgovorni za sve i sada posle rata u izgradnji socijalizma. (gromoglasan aplauz, horsko uzvikivanje: „Tito, partija…“). Neko vreme, neko vreme se bilo stalno mišljenje, komunisti sada, demokratija, decentralizacija, i sada oni nemaju više tako, ni pravo, a ni dužnost, da moraju, da moraju, da odgovaraju za razvoj, za unutrašnji razvoj naše zemlje. To je pogrešno! Ponovno mi moramo, ponovno mi moramo stati na to, da komunisti odgovaraju za razvitak socijalizma! A tko će drugi ako ne komunisti?“\nŠezdesete godine je trebalo da postanu na nivou jugoslovenske politike decenija sve otvorenijeg kritičkog bavljenja sobom i svojim oblikom socijalizma. Mnogo šta se tada kritički propitivalo. Samo jedno ne, i time se završio gore citirani Titov govor iz godine 1962. To je bila bazična konstanta u zahtevu Tita i partije, a to je da ne može postojati sumnja u pravo Saveza komunista da monopolistički vladaju Jugoslavijom, da se tako šta smatra neprimerenim i stoga apsurdom. Uprkos mnogobrojnim kritičkim (samo) propitivanjima sistema i različitih političkih i društvenih dešavanja, komunističkim vlastodršcima je bilo više nego strano da odustanu od svog fundamentalnog stava da imaju apsolutno pravo na vođstvo. Nevezano za sve „subjektivne“ greške vodećih ljudi, odustajanje od monopola na moć nije se činilo logičnim s obzirom na sopstveno „objektivno“ razumevanje vladavine.\nPovoda za kritiku vodećih funkcionera, lošeg stanja ili nerazumevanja na mnogim poljima politike, bilo je tokom „dugih šezdesetih godina“ na pretek: setimo se samo „nacionalnog pitanja“, daljeg razvoja jugoslovenskog samoupravnog socijalizma, razdora između ustavnih zahteva i ustavne stvarnosti, unutarjugoslovenske razvojne politike i borbe oko podele između republika ili oblikovanja odnosa između saveza i pojedinačnih zemalja. Tito je u mnogim prilikama oštro kritikovao vodeće drugove (na primer tokom studentskih protesta 1968. ili tokom „Hrvatskog proleća“ 1971): njihov „unitarizam“, „centralizam“, „dogmatizam“, „liberalizam“ i druge ,,-izme”. Ispod monopola moći partije i s onu stranu propitivanja zajedničke države, ipak – ili upravo zbog toga – mnoge su skretnice nanovo postavljene: titoizam je pokazivao izvesnu fleksibilnost na kojoj su druge zemlje samo mogle da zavide Jugoslaviji (mada se da raspravljati o tome kada je od fleksibilnosti postala nestabilnost). Svaka reforma je, pored zagovornika, imala i odlučne protivnike. To pre svega važi za uvođenje elemenata slobodnog tržišta sredinom šezdesetih godina, odnosno za implementaciju jednog slobodnog tržišta (sastavljenog „od Marksa i tržišta“) zbog kog su „bogate“ republike postajale još „bogatijima“, a „siromašne“ još „siromašnijima“, koje pak zbog svojih nedostatnosti nije zadovoljavajuće funkcionisalo ni u „bogatim“ a kamo li u „siromašnim“ republikama. To važi i za reformu države koja je otpočela 1968. godine i završila se novim ustavom 1974. Šest republika i dve autonomne pokrajine (Kosovo i Vojvodina) dobile su do tada neslućena ovlašćenja na teret saveznih organa (a u slučaju pokrajina, na teret Srbije). Jugoslavija je time bila na putu da od savezne države postane savez država. I dok je jačanje republika bilo dobrodošlo skoro svim elitama, jačanje autonomnih pokrajina je kod srpskih političara nailazilo na neodobravanje (šifra: „podela Srbije na tri dela“). Iz retrospektive nameće se misao da je s Ustavom iz 1974. stvoren model da Jugoslavija bi mogla da preživi kao labav savez, da taj model nije bio krajem osamdesetih podriven. Teza, koja je posebno u Srbiji rasprostranjena, da je Ustav iz 1974. pogotovu nakon Titove smrti učinio Jugoslavijom državom kojom se nije moglo upravljati, stoji na poprilično klimavim nogama. I prva i druga Jugoslavija bile su bogato opskrbljene ustavima, čas centralistički, čas federativno, čas konfederativno ustrojenim. Ali nijedan od ovih mnogih ustava nije mogao da spreči ili reši teške političke krize. To nije ni zadatak za bilo koji ustav, već zadatak za političare. Ustav samo propisuje pravila. A ta pravila se mogu, u saglasnosti, menjati, ili se prelamati u konfliktu. Potonji slučaj obično vodi u nemogućnost upravljanja, u diktaturu ili – kao u slučaju Jugoslavije – do raspada države. Nesporno je da je Jugoslavijom, posle Ustava iz 1974, bilo teško upravljati, ali u tome nije jedinstvena. Čitav niz zemalja i državnih saveza komplikovani su za upravljanje, ali sve dok im se akteri bore za kompromise, nisu osuđeni na propast.\nKonfederativnost Jugoslavije (i države i partije) bila je refleks činjenice da se „nacionalno pitanje“ – naspram očekivanja komunista nakon rata – nije rešilo i da nacije kao „relikti građansko-kapitalističkog vremena“ nisu izumrle. Jugoslavija je bila država mnogih naroda u kojoj nijedna nacija nije bila dovoljno jaka da bi mogla da preuzme vođstvo. Najkasnije tokom šezdesetih godina partijsko vođstvo je moralo da prizna da su se nacionalnosti uzkomešale. „Unitaristi“ i „centralisti“ su hteli ovaj proces da preduprede recentralizacijom države. Tito i njegovi najbliži saradnici su pritom imali iskustvo iz prve Jugoslavije na pameti, i nadali su se da centrifugalne sile uvežu konfederacijom. Ponekad se tvrdi da je Tito početkom šezdesetih odustao od jugoslovenstva. No, šta to treba da znači; o kom je jugoslovenstvu reč? Ako se misli na etničko jugoslovenstvo, ta izjava je pogrešna. Od etničkog jugoslovenstva KPJ je odustala još pri osnivanju socijalističke Jugoslavije. Ako se misli na političko jugoslovenstvo, i tad je ta izjava pogrešna. Bar do sada ne postoji nijedan ubedljiv dokaz za to da je Tito odustao od političkog jugoslovenstva. To bi morao da bude poduhvat koji bi mogao da se meri s njegovim životnim zadatkom. A uz svu fleksibilnost: toliko fleksibilan nije bio ni Tito.\n„Nelogično“ i „identitetska akrobacija“\nNacionalni identitetski diskursi su šezdesetih godina bili opet na ceni. Pri popisu stanovništva 1961. godine građanke i građani Jugoslavije imali su dve nove, posve čudne opcije da izaberu. Po prvi put su mogli, pored uobičajenih kategorija za izjašnjavanje svog nacionalnog identiteta (Srbi, Hrvati, Slovenci itd.) da se deklarišu kao „Jugosloveni“ ili kao „Muslimani u etničkom smislu“. To je bio jedan od onih kompromisa po kom je titoistička Jugoslavija bila poznata: iako nelogično, ali prilagođeno stvarnosti. Ponovni zaključak komunista bio je da u Jugoslaviji nije bilo etničkih Jugoslovena (kao što ni u Bosni nije bilo etničkih Bosanaca). Postojali su Jugosloveni kao državljani, ali to su ionako bili svi, i postojali su Bosanci u značenju regionalne pripadnosti (a i to su bili svi koji su u Bosni bili kod kuće). Ali ko su bili „Jugosloveni“ na upitnicima na kojima se postavljalo pitanje o nacionalnoj pripadnosti? I ko je mogao, uz zvaničnu trpeljivost, da bude nešto što nije postojalo? Niko nije znao odgovor. „Jugosloveni“, shodno volji partije, nisu bili nacionalnost jer bi to, navodno, podsećalo na zvanični model nacije u prvoj Jugoslaviji. To može biti da je bio jedan od razloga. No, verovatno je postojao i neki drugi razlog kog niko nije hteo naglas da izgovori: svaki „Jugosloven“ više značio bi jedan Srbin, Hrvat, bosanski Musliman itd. manje. To se nije dopadalo republičkim kadrovima. S druge strane, teško je bilo argumentovati činjenicu da u Jugoslaviji nije smelo da bude etničkih Jugoslovena, s obzirom na to da je takva zabrana ujedno značila drskost spram onih koji su poticali iz mešanih brakova i/ili se nisu osećali kao Srbi, Hrvati, Slovenci itd., već kao Jugosloveni. Stoga je uvedena opcija „Jugosloven“, iako je taj status bio potpuno nerazjašnjen. Oni nisu bili nacija niti nacionalnost, tuđinci ili inozemci takođe nisu bili. Oni su se nalazili negde u ničijoj zemlji. Tokom pripreme upitnika za popis stanovništva 1971. godine, na najvišoj partijskoj razini raspravljalo se o tome da li opciju „Jugosloven“ opet treba izbrisati. No, većina učesnika u raspravi imalo je utisak da bi to bilo politički nekorektno. I tako je ostalo sve po starom. Sa (bosanskim) Muslimanima u „etničkom smislu“ situacija je bila slična. Niti su predstavljali naciju ni nacionalnost. Sve dok je partija Muslimane smatrala isključivo kao versku zajednicu, i čekala na to da se pre ili kasnije deklarišu kao Hrvati ili Srbi, „svet“ je bio još u najboljem redu. Ali većina Muslimana (bili vernici ili ne) nisu hteli da budu ni Hrvati niti Srbi, jer su obe nacije bile religijski konotirane. Stoga se izrodio izraz „Muslimani u etničkom smislu“. A kako se ova kovanica nije uklapala u sistem kategorija i adresati su je nerado prihvatali, 1968. južnoslovenski Muslimani su avanzovali u naciju. I time je „logika“ iznova bila uspostavljena.\nDiskursi o „Jugoslovenima“ i „Muslimanima“ zamenjuju mnoge druge identitetske diskurse koje je deo elite vodio od početka šezdesetih. Za većinu građanki i građana, ovi diskursi su bili tek rubno zanimljivi. Mnogi su bili ponosni na Jugoslaviju, na „narodnooslobodilačku borbu“ u Drugom svetskom ratu, na otpor Staljinu i Sovjetskom savezu, na politiku Nesvrstanih, na samoupravni sistem, na ogroman napredak koji je dostignut nakon rata, na potrošnju koja je munjevito porasla, na otvaranje kulturne scene, na slobodu kretanja itd. Po prvi put u istoriji i prve i druge Jugoslavije, ljudi su bili ponosni na to da poseduju jugoslovenski pasoš. I po prvi put jugoslovensko državljanstvo nije se uzajamno isključivalo s pripadnošću jednoj (narodnosti i) naciji. Razumljivi u režimskom smislu, ali izuzetno problematični pokazali su se tabui u zajedničkoj kulturi sećanja, posebno sećanja na Drugi svetski rat i na preuzimanje vlasti od strane komunista. Ali sve dok osnivački mitovi druge Jugoslavije i osećaj moguće pretnje spolja nisu izbledeli, prevladavalo je prihvatanje zajedničke države. Šezdesetih godina teško da bi se moglo predvideti kako će se odnos jugoslovenskog državljanstva menjati spram etnonacionalnog identiteta Srba, Hrvata itd. shodno promenjenim (privrednim i međunarodnim) okvirima i s obzirom na sve više izražen pad blagostanja unutar Jugoslavije. Scenario da bi sve to u krajnjoj liniji moglo da dovede do rata bio je apsolutno nezamisliv i posve apsurdan u datom istorijskom trenutku.\n Njemačka verzija ovog članka bila je publicirana 2013. pod naslovom „Jugoslawien in den 1960er Jahren: wider einen teleologischen Forschungszugang“ u knjizi: H. Grandits, H. Sundhaussen (Hg.): Jugoslawien in den 1960er Jahren. Auf dem Weg zu einem (a)normalen Staat? Wiesbanden: Harrassowitz, 2013, str. 3-14.\n Vajt, Hejden, Metaistorija: istorijska imaginacija u Evropi devetnaestog veka. (White, Hayden: Metahistory. The Historical Imagination in Nineteenth-Century Europe. JH University: 1973). Autori citiraju nemačko izdanje, objavljeno u Frankfurtu kod izdavača S.Fischer 1991. godine. (Prim. prev.)\n Prepoznatljivo u istorijskom pristupu najpoznatijih tvoraca moderne istoriografije poput Mišelea, Rankea, Tokvila ili Burkarta (Michelet, Ranke, Tocqueville, Burckhardt) ili velikih filozofa povesti poput Hegela, Marksa, Kročea (Croce). Ibid.\n Paterson, Patrik H: Kupljeno i prodato. Život i gubitak dobrog života u socijalističkoj Jugoslaviji (Patterson, Patrick H.: Bought and Sold. Living and Losing the Good Life in Socialist Yugoslavia.) Ithaca, London: Cornell University Press 2011.\n Jović, Dejan: Jugoslavija. Država koja je odumrla. Uspon, kriza i pad Četvrte Jugoslavije. Zagreb: Prometej, Beograd: Samizdat B92 2003. Engl. izdanje: West Lafayette/IN: Purdue University Press 2009.\n vidi: H. Grandic, H. Zundhausen Jugoslavija šezdesetih godina. Na putu ka jednoj (ne)normalnoj državi? (H. Grandits, H. Sundhaussen (Hg.): Jugoslawien in den 1960er Jahren. Auf dem Weg zu einem (a)normalen Staat?) Visbaden: Harrassowitz, 2013 – https://www.harrassowitz-verlag.de/title_4465.ahtml?NKLN=51_B )\n Up. npr. Grandits, Hannes (ur.): Family, Kinship and State in Contemporary Europe. Vol. 1. The Century of Welfare: Eight Countries. Frankfurt, New York: Campus 2010 (Za „hrvatski slučaj“ u jugoslovenskom kontekstu vidi npr. str. 249-281).\n Isečak iz filma: „Tito u Splitu 1962“. vidi: http://www.youtube.com/watch?v=OLXXJCjAryg\n Up. takođe i iscrpni prikaz u Zundhausen, Holm: Jugoslavija i njene zemlje naslednice 1943 – 2011. Jedna neobična priča nečeg običnog. Beč, Keln, Vajmar: 2012, str. 131 -185 (Sundhaussen, Holm: Jugoslawien und seine Nachfolgestaaten 1943-2011. Eine ungewöhnliche Geschichte des Gewöhnlichen. Wien, Köln, Weimar: Böhlau 2012).\n Pojam identitetska akrobacija (Nem. „Identitätsakrobatik“) potiče iz rada Feđe Burića: Becoming Mixed: Mixed marriages of Bosnia and Herzegovina during the life and death of Yugoslavia. Diss. Univ. of Illinois, Urbana 2012.\n Up. za nov pristup u bavljenju drugim dinamikama na polju nacionalnog tzv. “ambiguous nations“, u jugoslovenskom slučaju Brunbauer, Grandic (ur.) (Brunnbauer, Ulf; Grandits, Hannes [eds.]: The Ambiguous Nation: Case Studies from Southeastern Europe in the 20th Century.) Minhen: Oldenbourg 2013.\nPingback: Ivo Banac polemički o knjizi “Jugoslavija u istorijskoj perspektivi” – Historiografija.hr


Poljoprivrednici ne pamte imena svih ministara, ali afere ne zaboravljaju!? - Kolumna | Agroklub.rs\nOd 2000. u fotelji Ministarstva poljoprivrede sedelo je čak 12 ministara. Bilo je onih kojima je mandat trajao svega tri meseca, a ima i onih koji "guraju" drugi. Za 20 godina, poljoprivrednici su zapamtili afere sa aflatoksinom, reeksportom goveđeg mesa i jabuka, smanjenje subvencija i obaranja cene srpskih proizvoda najvećeg tržišnog potencijala...\nIako se poljoprivreda Srbije za ovih dvadeset godina suočila sa 12 ministara, od kojih su neki "trajali" kraće od šest meseci, dok neki "guraju" već drugi mandat, poljoprivrednici ne mogu ni da ih poimence nabroje, a imaju problem, iznenađujuće, i sa pamćenjem imena aktuelnog ministra.\nJedino ime koje su ratari, voćari i stočari iz Kikinde, Novih Kozaraca i Mokrina bez greške navodili je ime dr Ivane Dulić Marković, što zbog sredstava iz subvencija, EU i USAID, što zbog Zakona o poljoprivrednom zemljištu iz 2006. godine, koji su mnogi stručnjaci vrlo oštro ocenjivali u doba kad je doneta, a i kasnije.\nAgrar - 15 godina kasnije\nRazne strategije o razvoju poljoprivrede, donete po uzoru na slične dokumente u EU, teoretski izvanredne, ipak se nisu dobro sprovele u stvarnosti.\nAfera aflatoksin i hapšenja na protestima\nProizvođači mleka pamte aferu aflatoksin iz 2017. godine, kad je Ministarstvo odobrilo 0,25 mikrograma po kilogramu ove otrovne materije u litru mleka umesto 0,05 mikrograma kako je uobičajeno na međunarodnom tržištu i pitaju se: zašto bi neko (svejedno ko) želeo da kupi mleko koje sadrži opasne sastojke? Od ovakve odluke vajde su imale samo prodavnice koje su ponudile mleko od soje, badema i sličnih plodova.\nSvesni su, kažu, da se u poljoprivredi nalaze velike sume novca i veliki igrači, ali, mala ili srednja poljoprivredna gazdinstva nemaju šanse da se priključe "klubu korisnika" najvećih i najboljih izvora finansija. Saznajemo da su, navodno, poljoprivrednici svesni postojanja mita i korupcije na čelnim pozicijama, međutim boje se odmazde moćnih i važnih ljudi. Nadalje, podsetimo se privođenih i hapšenih organizatora protesta ili učesnika u istim.\nSetimo se i skandala sa izvozom mesa govedine pod nazivom "junetine".\nTelefon na koji se niko ne javlja\nIpak, najveću zamerku nadležnima za njihov resor poljoprivrednici upućuju zbog potpunog ignorisanja svakog njihovog zahteva.\n"Dođe ministar, koji god, u naš grad, selo ili zaseok, održi predavanje, onako ohrabrujuće, mi aplaudiramo, podeli nam vizit kartice, ode i to je to, nema dalje. Na onaj telefonski broj odštampan na vizitki niko se ne javlja, ili se javlja samo neko ko ponavlja "ministar je zauzet". Šaljemo mejlove na adresu koja je na toj istoj vizitki - nema odgovora. Odemo u Ministarstvo ili pred Ministarstvo, najavimo se sve na vreme, isto. Protestovali smo zbog prodaje zemlje strancima, samo što se stvarno niko nije našao da i nas pita nešto", rekao mi je jedan poljoprivrednik iz opštine Kikinda, koji je hteo da ostane anoniman.\nReeksport i niska cena jabuka\nPrisetimo se i afere iz 2015. godine i reeksporta jabuka za Rusiju, kada su mnogi srpski mediji preneli da su navodno pojedine firme izvozile evropske jabuke sa falsifikatom o poreklu, odnosno kao srpske.\nZbog niske cene jabuka - famoznih četiri dinara, prošle godine mnogi su napuštali posao u poljoprivredi i voćnjake u rodu pretvarali u ogrevno drvo.\nPrizor izvađenih stabala u Plaskovcu kod Topole zbog otkupa po ceni od četiri dinara za kilogram (foto: Julijana El Omari)\n"Čim sam postao punoletan išao sam sa ocem i njegovim drugarima na sve proteste poljoprivrednika i bilo me je sramota kako nas u institucijama tretiraju, kao da nas preziru", ističe ovaj proizvođač koji najavljuje da će potražiti posao van poljoprivrede.\nI gde smo sad? Tamo gde stariji poljoprivrednici daju zemlju u arendu jer ne mogu da žive od minimalnih poljoprivrednih penzija, sredovečni se nadaju čudu, a najmalobrojniji mladi razmišljaju o promeni posla ili odlasku u drugu državu.\nPoljoprivrednici Ministri poljoprivrede Ministarstvo poljoprivrede Afera aflatoksin Reeksport jabuka Izvoz goveđeg mesa Subvencije Protesti Strategije u poljoprivredi


Svaka treća žena žrtva nekog oblika nasilja – Nadlanu.com\nSvaka treća žena žrtva nekog oblika nasilja\nObjavljeno 23. nov 2012. / 10:28:38\nBEOGRAD, 23. novembra 2012. (Beta) – Svaka treća žena u svetu pretrpela je neki oblik nasilja, a u Srbiji je svaka druga žena pretrpela fizičko, psihičko, ekonomsko ili seksualno nasilje, saopšteno je na Nacionalnoj konferenciji "Borba protiv nasilja u porodici, šta dalje?".\nBEOGRAD, 23. novembra 2012. (Beta) – Svaka treća žena u svetu pretrpela je neki oblik nasilja, a u Srbiji je svaka druga žena pretrpela fizičko, psihičko, ekonomsko ili seksualno nasilje, saopšteno je na Nacionalnoj konferenciji „Borba protiv nasilja u porodici, šta dalje?“.\n„Najčešće, u 78 odsto slučajeva, nasilnik je ženin partner, u devet odsto – to je sin, a u 4,2 odsto slučajeva ćerka“, dodala je Stana Božović.\nPrema podacima resornog ministarstva, najviše je rasprostranjeno psihičko nasilje – 46,1 odsto, zatim istovremeno psihičko i fizičko nasilje sa 17,3 odsto, pa fizičko, ekonomsko i psihičko – 12 odsto i psihičko i ekonomsko – osam odsto.\nGotovina proglašen počasnim građaninom Splita\nItalijanski ministar odbrane u poseti Srbiji\nBIVŠI GASIO CIGARETE PO NJOJ: Sindi Models tužila…


UNS traži od policije da pronađe osobu koja je na ulici uznemiravala novinara N1 - Društvo - Dnevni list Danas\nPočetna » Društvo » UNS traži od policije da pronađe osobu koja je na ulici uznemiravala novinara N1\nUdruženje novinara Srbije (UNS) zatražilo je danas od policije da utvrdi identitet osobe koja je na ulici u Beogradu uznemiravala novinara televizije N1 Dušana Mlađenovića a od tužilaštva da pokrene postupak protiv te osobe.\n1Piše: Beta 26. maja 2020. 16.01\nUNS je u saopštenju ocenio da je uznemiravanje novinara neprihvatljivo i da za posledicu može imati ugrožavanje njihove bezbednosti.\nMlađenović je povodom incidenta rekao UNS-u da je danas, dok je prolazio ulicom sa detetom, stariji čovek izašao iz zgrade i rekao da mu je nešto ispalo, zbog čega se on okrenuo.\n„Rekao mi je da mi je ispalo Đilasovih 100 evra, a zatim me pitao kako me nije sramota da radim u izdajničkom mediju, da li sam Šiptar ili balija, da smo prodane duše i da treba da me je sramota“, rekao je UNS-u Mlađenović i naveo da je o incidentu obavestio urednike televizije N1.\nDodao je da mu se taj čovek istim rečima na ulici obratio i pre dva meseca.\nDušan Mlađenović, N1, Novinari, UNS, uznemiravanjeBeograd\n26. maja 2020. u 16.18\nOvaj komentar tog coveka pokazuje svo ludilo koja ova nesretna zemlja trpi…. s jedne strane se ime Djilas cuje po sto puta dnevno, pa ga ljudi ponavljaju jer sta ce…. a s druge strane N1 jeste srbomrzac u odnosima sa regionom. licno pratim tu stanicu kao opozicionar ali oko pitanja rodoljublja tu su na nuli. Eto.


Posadio aroniju kad je bila 800 RSD: "Već sam u dvorištu video dva poršea. Ali onda shvatiš..." - Biznis Telegraf.rs\n20/03/21 | 19:49\nUložio ušteđevinu u opremu za preradu i od tada kompletnu proizvodnju prerađuje\nNa 70 ari porodičnog imanja u selu Mala Vranjska, Šapčanin Željko Dimitrić (35) je pre sedam godina zasadio aroniju. Pošto njiva duže od 15 godina nije obrađivana niti đubrena veštačkim đubrivima i trovana pesticidima već je bila pašnjak za ispašu stoke, odlučio se za organsku proizvodnju o kojoj je dosta čitao, ne sluteći koje rizike nosi ovako hrabra odluka.\nNjegova plantaža aronije je jedina u ovom kraju sa sertifikatom organske proizvodnje koji je 2017. godine izdao OCS Organic control sistem iz Subotice.\n- Sadnice smo posadili u decembru 2013. godine, kada je kilogram aronije koštao 800 dinara. Maštajući o dobroj zaradi, već sam u dvorištu video dva poršea. Međutim, na papiru je lepo i zanimljivo, pare samo kaplju, ali onda shvatiš da je potrebno dosta napornog rada i znoja, nema otkupa, a kada su sadnice počele da rađaju i cena je pala. Zato sam uložio ušteđevinu u opremu za preradu i od tada kompletnu proizvodnju prerađujemo. Sedam godina sam čekao na prvi dinar zarade - kaže Dimitrić.\nSa plantaže se ubere između 4 i 5 tona bobica. Berba traje oko deset dana, a tek ubrani plodovi direktno sa njive se odvoze u pogon za preradu i do narednog jutra isceđeni sok je već upakovan u flaše koje se odlažu u podrum.\n- Sok se dobija postupkom hladnog ceđenja i za litar je potrebno u proseku 2 kilograma zrelih bobica. To je sto posto čist sok, bez vode, šećera ili drugih dodataka. Osim sokova pravimo slatko, čaj od sušene aronije i pečemo rakiju. Dosta je uloženo u ambalažu, dizajn etiketa, kao i marketing. Naše proizvode prodaju objekti zdrave hrane u Novom Sadu, Beogradu, Šapcu, Loznici i još nekim mestima, a zbog epidemije korona virusa dosta porudžbina ima preko interneta jer nema sajmova, bazara i turističkih manifestacija gde smo se ranije uvek pojavljivali - objašnjava Dimitrić.\nOrganska proizvodnja je znatno skuplja od tradicionalne, rod je manji, pa su i cene gotovih proizvoda više od onih bez sertifikata. Flaša hladno ceđenog matičnog soka od 0,75 litara se prodaje po 800 dinara, što je za mnoge preskupo, ali sertifikat garantuje šta pijete, što posebno znači svima koji znaju lekovita svojstva aronije.\nIstiče da je velika borba na tržištu jer organski proizvodi ne mogu da budu jeftini. Još uvek su mnogi sumnjičavi, jer ima proizvođača koji se reklamiraju da prodaju organske proizvode koji to nisu.\n- Čist organski proizvod mora da bude tri puta skuplji, a poverenje se najbolje gradi kvalitetom i kada ljudi znaju šta kupuju visoka cena im ne smeta - kaže Dimitrić.\nNa plantaži ima posla od februara, kada se žbunovi orezuju do jesenjeg brana. Tokom cele godine se angažuje veliki broj radnika. Najteža je borba sa travom i korovima. Kada u proleće krene vegetacija trava se kosi svakih deset dana. Mašinama se "šiša" samo između redova, ali okolo i unutar žbuna mora da se plevi ručno. Đubrenje stajnjakom, okopavanje i branje zrelih plodova takođe je nemoguće obaviti bez radnika koji moraju da se plate.\nDimitrić ipak veruje u budućnost organske proizvodnje bez obzira što je zarada stigla posle dugo godina. Dobro je, smatra, što država prepoznaje značaj ove proizvodnju i smatra da Ministarstvo poljoprivrede treba da proširi obim subvencija.\n- U organskoj proizvodnji je budućnost, jer je sve u prirodi zagađeno i zatrovano. Davno bih odustao da ne verujem da ćemo za deset godina, možda i ranije, zravu hranu plaćati zlatom. Država bi zato, osim što subvencioniše sadni materijal i deo troškova sertifikacije, trebalo da subvencioniše i troškove radne snage koji su ogromni, a nemoguće je proizvoditi zdravu hranu bez fizičkog rada i dosta prolivenog znoja - zaključuje Dimitrić.\nNikad lakše do mašina: Ako želite da kupite traktor od 20.000 €, pola daje država, a 40% banka\n29. mart 2021 | 12:18\nSta ti je nas covek, nije ni posadio I vec vidi ne jedan nego dva porsea u dvoristu.... Tako isto su prosli ljudi sa lesnikom, puzevima, nojevima godzi bobicama, borovnicom, lesnikom sa tartufima, paulovnijom... Nasem coveku obecaj samo da malo treba da ulozi da ne treba puno rada I on vec vozi dva porsea po selu, crevenig prepodne, zutog popodne\n21. mart 2021 | 18:40\nSamo leska donosi dobru i sigurnu zaradu. Lešnici su traženi stalno , tako da je plasman vise nego siguran, a dobra lova !\n21. mart 2021 | 09:46\nAronija je prevara strasna.


Radujte se Srbi, Srbija je u finalu: Orlovi očerupali petlove 90:85 - Utakmica.rs\n12.09.2014. 23:47 Aleksandar Ilić\nRadujte se Srbi, Srbija je u finalu: Orlovi očerupali petlove 90:85\nKošarkaši Srbije odlično su otvorili utakmicu, odlična realizacija u napadu naših košarkaša naterale su košarkaše Francuske na povremene greške, koje su naši košarkaši koristili za često uspešne kontra napade.\nTakođe treba istaći odličnu timsku igru i preuzimanja košarkaša Srbije u odbrani. Kako je vreme odmicalo, orlovi su igrali sve bolje, u jednom momentu tokom druge četvrtine imali su i osamnaest poena razlike, koje su nakon nekoliko loših reakcija odbrane petlovi smanjili na četrnaest poena, baš tim rezultatom otišlo se na poluvreme.\nTreća četvrtina počela je razmenom koševa, Teodosić je postigao trojku, Batum odgovorio sa druge strane. Potom je usledila ukradena lopta i poeni Bjelice. Novim poenima Bjelice na pet minuta do kraja treće četvrtine Srbija je imala 16 poena prednosti. Usledilo je par praznih minuta u napadu Srbije, pa je selektor Đorđević na tri minuta do kraja trećeg perioda vratio raspoloženog Teodosića u igru. Odlična igra u odbrani na kraju treće četvrtine donosi Srbiji prednost od 61:46.\nNakon minuta igre u poslednjoj četvrtini francuski košarkaši napravili su seriju od 0:5. Nakon pada u napadu orlovi su igrali nervozno u napadu, i uz nekoliko promašaja dozvolili petlovima da naprave još veći pritisak.Marković je na osam minuta do kraja promašio otvoren šut za tri, ali je u nastavku usledio prazan period na obe strane pa se igralo bez koševa.\nTako je bilo sve do 33. minuta, kada je nakon asistencije Bjelice Marković postigao prvi koš za Srbiju, čime je prekinuo seriju Francuske. Posle dugo vremena, trojkom Diaoa Francuska se spušta na jednocifren zaostatak, igrao se 34. minut, potom je Batum nakon promašaja Srbije pogodio još jednu trojku čime su se u potpunosti vratili u meč. Treća trojka usledila je, pogodio je Furnije, Đorđević je bio prinuđen da zatraži tajm aut.\nHladnokrvni Bogdanović pogodio je prekopotrebnu trojku, nakon asistencije Markovića i ponovo poslao Srbiju na +7. Jureći prednost Srbije francuski košarkaši na četiri i po minuta do kraja meča izašli su iz Bonusa, Bjelica sa linije za slobodna bacanja vraća Srbiju na +7. Sa druge strane Batum, koji ne zna za promašaj u četvrtoj četvrtini smanjuje na četiri.\nPotom je Bogdanović prošetao kroz reket i položio u koš. Tri minuta do kraja meča Marković je dobio petu ličnu grešku iako je Teodosić napravio faul. Baš je Teodosić u sledećem napadu pogodio neverovatnu trojku, ali mu je odmah odgovorio Batum. Trojkom Diaa Francuska se spušta na četiri poena, dva minuta pre kraja meča, ali raspoloženi Bogdanović ponvoo vraća Srbiju na plus šest. Nakon svakog koša Srbije, Francuzi pogađaju trojku, Ertel spušta na samo tri poena, ali u reketu odgovara Krstić.\nTeodosić promašuje u napadu koji bi Srbiji obezbedio sigurnu pobedu, potom su naši prinuđeni da fauliraju Ertela, koji sa linije spušta na jedan poen dva poena zaostatka. Kalinić pogađa dva slobodna bacanja i na šesnaest sekundi do kraja vraća Srbiju na četiri poena. Odličnom odbranom Jović je naterao igrača Francuske na nepromišljen šut, Bjelica ide na liniju za slobodna bacanja i na sedam sekundi donosi veliku prednost Srbiji od šest poena. Batum na samo dve sekunde do kraja pogađa trojku. Srbija je u finalu! Pogotkom sa linije slobodnih Bacanja SImonović postavlja konačnih 90:85\nNajefikasniji u Srbiji bio je Miloš Teodosić sa 24 poena, pratio ga je Bogdanović sa 13. Sa druge strane fenomenalan je bio Batum sa 35.\nStranica učitana za 1.190552 sekundi.


Neće biti ukinuta zabrana zapošljavanja u javnom sektoru\nU 2019. godini, kako kažu u Vladi Srbije za Tanjug, neće biti\nukinuta zabrana zapošljavanja u javnom sektoru i trenutno se sa MMF-om ne radi na novom modelu zapošljavanja, dok ekonomisti smatraju da je došlo vreme da se ta zabrana ukine.\nNakon više od pet godina od uvođenja privremene mere zapošljavanja u javnom sektoru uštedeo se novac, smanjen je višak radnika u pojedinim sektorima države, ali je s druge strane ta mera dovela do nedostatka kadrova u određenim sektorima države, pa je rad pojedinih institucija značajno otežan, poručuju iz Fiskalnog saveta i Ekonomskog instituta u Beogradu.\n"Zabrana zapošljavanja je mera koja je trebalo da bude privremenog karaktera i da obezbedi kontrolu i masu plata koja se isplaćuje u javnom sektoru. Međutim, ta privremena mera traje već šest godina i krajnje je vreme da se napusti, pošto je već dovela do toga da u pojedinim važnim delovima državnog sektora imamo manjak zaposlenih", ocenjuje član Fiskalnog saveta Vladimir Vučković.\nKaže da ta mera nije pravi način za kontrolu broja zaposlenih, već je umesto nje potrebna odgovorna, ozbiljna i analitična sistematizacija radnih mesta.\n"Videti koliko ljudi zaista treba da radi u svakom državnom organu i onda se prema tome upravljati. Negde i dalje imamo previše zaposlenih, dok negde ima premalo. Nije dobro da postoje takve disproporcije i disbalansi", navodi Vučković.\nDirektor za naučno-istraživačke projekte Ekonomskog instituta u Beogradu Ivan Nikolić kaže da mu se čini da su se stekli uslovi da se vladina mera makar preispita.\n"Za period važenja ove zabrane, više od pet godina, napravljene su s jedne strane velike uštede, a s druge strane redukovan je broj zaposlenih. To je, na neki način, osim izazivanja povoljnijeg troškovnog efekta u mnogim segmentima javnog sektora, verovatno doprinelo do pada kvaliteta samih usluga", navodi Nikolić.\nOn objašnjava da postoji evidentna nesrazmera broja zaposlenih u državnim institucijama i da se problem mora rešiti, ali ne na uštrb kvaliteta.\nBlic je ranije danas objavio da Vlada Srbije planira da ukine zabranu zapošljavanja u javnom sektoru, a da istovremeno uvede mehanizam kojim će strogo kontrolisati zapošljavanje po ministarstvima, školama, državnim institucijama, opštinama i drugo. Pozivajući se na neimenovani izvor iz Vlade, list je objavio da Vlada Srbije i MMF rade na novom mehanizmu zapošljavanja koji će morati da poštuje svaka služba i institucija u javnom sektoru, a koji će zameniti postojeći Zakon o načinu određivanja maksimalnog broja zaposlenih.\nizvor: Tanjug, agencije, foto: Marc Mueller, Pexels\nOtvorena nova pošta na Telepu - Najmodernija u gradu, na Bulevaru patrijarha Pavla 83\nNova pošta, 37. u našem gradu, gravitira ka području koje se sve više urbanizuje i na kojem se grade stambeni i poslovni objekti\nNova poslovnica Pošte Srbije otvorena je juče na Bulevaru patrijarha Pavla 83, a radiće radnim danima od 8 do 19 i subotom od 8 do 14 sati.\nOsim redovnih pošiljki, iz ove pošte biće organizovana i dostava „Post ekspres” pošiljaka, „Keš-ekspres” uputnica, telegrama i paketa.\nDirektor Radne jedinice „Novi Sad” u „Pošti Srbije” Dejan Šijak istakao je da su brojne prednosti postignute otvaranjem te poslovnice, koja spada među najmodernije u gradu.\n– Poboljšano je funkcionisanje poštanske mreže u gradu, budući da će se rasteretiti dva objekta iz kojih se dostavni rejoni premeštaju u novu poštu, a što će i korisnicima predstavlja dodatni komfor – kazao je Šijak, i zaključio da će sada usluge tog preduzeća biti još dostupnije i da će ih Novosađani obavljati za još kraće vreme.\nOsim što će usluživati građane na tri šaltera, nova pošta na Telepu preuzela j…\nVoša čeka žreb: Zamislite duel Lalatovića i Murinja u Evropi - igra se samo jedan meč\nBilo bi nezaboravno pre, za vreme i posle meča\nI zvanično: Novi Sad dobija četiri javne garaže - po najvišim svetskim standardima\nNovi Sad će dobiti četiri javne garaže po najvišim svetskim standardima\nGradonačelnik Novog Sada Miloš Vučević i direktori privrednog društva „Javne garaže“ d.o.o. Novi Sad Johan Brajteneder i Vukajlo Babić zaklјučili su Ugovor o koncesiji za projektovanje, izgradnju, upravlјanje i održavanje javnih garaža na teritoriji Grada Novog Sada, sa četiri partije i to u Ulici Modene, na uglu Uspenske i Šafarikove ulice, kod zgrade Pokrajinske vlade i Skupštine AP Vojvodine i na Trgu republike.\nZahvalјujući realizaciji tog projekta Novi Sad će dobiti četiri javne garaže po najvišim svetskim standardima.\nNaime, Ugovor je potpisan između Grada Novog Sada kojeg zastupa gradonačelnik Vučević kao oncedent i privrednog društva „Javne garaže“ d.o.o. Novi Sad koje zastupaju direktori Brajteneder i Babić kao koncesionari. To privredno društvo osnovano je od strane jedne od najvećih svetskih kompanija u oblasti izgradnje i upravlјanja javnim garažama „Best in Parking – Holding AG“ iz Beča i domaće građevi…\nNovi Sad sutra produžava aktuelne mere na još sedam dana\n"Već sedmi, osmi dan, više ljudi odlazi iz bolnice nego što se prima na lečenje, što je važno za stepen opterećenja zdravstvenog sistema. Ipak, ne smemo se opuštati, tako da će Grad sutra produžiti sve aktuelne mere na još sedam dana, jer očigledno daju dobre rezultate", izjavio je gradonačelnik Novog Sada Miloš Vučević prilikom obilaska objekta vrtića ''Pčelica".\nGradonačelnik je dodao da se epidemiološka situacija polako stabilizuje i da prelazi iz nepovoljne u nestabilnu.


Svaki put kad radim Duboki Peat, ta veličanstvena terapija me oduševi.\nPublished by Biljana Rokvić on February 29, 2020 February 29, 2020\nSvaki put kad radim sa klijentima Duboki Peat ta velicanstvena terapija me oduševi.🙂Prosto me podseti koliko smo mi čista i moćna bića.Pomoću njega vidim koliko su naši problemi mali,odnosno da smo samo zatrpani svakakvim smećem i zbog njega naše biće ne može doći do izražaja.Onog momenta kad kod klijenta otklonim naboje prosto se pretvara u sasvim drugu osobu od one koja je malopre došla kod mene na terapiju.Prosto mu se i fizionomija promeni, izraz lica, pogled,držanje….Neko je očaran svojom zbunjenošću u neverovatnom osećaju mira,iz nekog prosto sija njegovo biće koje je bilo potrpano teškim muljem, neko sija u svojoj ljubavi,a neko prosto uziva u svom jedva dočekanom miru.Transformacija je ogromna jer klijent dolazi do jasnoće svog stanja i jasnoće svog napretka.\nSvi koji žele da otklone taj nepotrebni balast kako bi živeli iz svog bića toplo mu preporučujem Duboki Peat.Dovešćete sebe u stanje mira i razumevanja.A kombinacijom Peata i Hipnoterapije to željeno stanje se ubrzava,jer čistimo naboje i vršimo reprogramiranje.Hipnoterapijom menjamo stare obrasce razmišljanja, menjamo uverenja koja nam ne služe , dovodimo sebe u stanje kakvo želimo ,a to je lako jer smo zbacili teške naboje i počistili sve što nam nije služilo.Jednostavno postajemo novi mi, onakvi kakvi možemo sebi služiti .Možda su to sad jake reči ali verujte rezultati su sjajni.Menjate sebe u pravom smislu reči a ne samo površinski kako bi se kratko osećali dobro pa se ponovo vratili u slično ili isto stanje.Rad na sebi podrazumeva velike promene i to najvažnije je shvatiti da ne možemo menjati druge nego samo sebe.Kada radite na sebi radite onda to tako da promena bude trajna,a to podrazumeva mnoge promene vašeg funkcionisanja.Jer promeni se ne možete nadati ako radite sve ono što vas je dovelo u to neželjeno stanje.❤🙏\nProcesor Dubokog Peata i Sertifikovani Hipnotarapeut\nSrce je najmoćniji magnet koji posedujemo i glavni instrument privlačenja i kreiranja naše stvarnosti. Zakon privlačenja deluje kroz naše srce. Um je kontrolor i on stvara granice koje su produkt naših uverenja. Um ograničava eksploziju Pročitajte više…


Transkrektalno ultrasonografski vođena biopsija prostate | MedicalCG Magazin o zdravlju i medicini\nNaslovna Izdanje Br. 46 Transkrektalno ultrasonografski vođena biopsija prostate\n– Dizurija (bol pri mokrenju) (9,1%),\n– Nejasna nelagodnost u predjelu karlice (13,2 %),\n– Uporna hematurija (47,1%),\n– Hematohezija – rektalno krvarenje (9.1%) i\n– Hematospermija – krv u sjemenoj tečnosti (9.1%).\nSledeći tekstHomeopatija u liječenju anksioznosti


VATERPOLO: Šumadinci ciljaju prvo mesto u Šibeniku - Vesti, Ostali sportovi\nHotSport»Ostali sportovi»Vesti»VATERPOLO: Šumadinci ciljaju prvo mesto u Šibeniku\nAleksandar Ilić| 2019-11-14T16:45:03+02:00\t14. nov 2019. 16:24|0 komentara|HotSport\nU derbiju ligaškog dela sezone Regionalne A2 lige, vaterpolisti Radničkog gostuju ekipi Solarisa iz Šibenika, u petak od 17.30 časova.\nBiće to okršaj dve najjače ekipe u ligi, koje su ostvarile sve pobede u dosadašnjem delu takmičenja, pa bi pobednik mogao da stekne lepu prednost pred dvoipomesečnu pauzu na „Jadranu“.\nOvi rivali odigrali su veoma izjednačenu i neizvesnu utakmicu na startu sezone, ali u okviru kvalifikacija za Kup Evrope, u mađarskom Egeru, gde su Šibenčani posle velike borbe slavili sa 9:8, iako je Radnički u većem delu bio u blagoj prednosti, a imao je i dva gola prednosti (4:2).\n– Kao što smo najavljivali pred početak sezone, mi i Solaris smo dve najjače ekipe u ligi i pretendenti za ulazak u viši rang. Dobili su nas u toj prvoj utakmici u Mađarskoj, gde je rezultat mogao da bude i drugačiji. To je bio početak sezone i ni oni ni mi nismo bili na nivou kome smo težili i na kome smo sada. Ekipe su uigranije, spremnije, a i novajlije na obe strane su se uklopile, pa će sada u bazenu situacija biti znatno drugačija – smatra Uroš Stevanović, trener Radničkog.\nU dosadašnjih devet kola, ove ekipe znale su samo za pobede u regionalnom takmičenju, pa vaterpolo javnost željno iščekuje njihov okršaj u pretposlednjem, desetom kolu ligaškog dela.\nI u taboru „sunčanih“ očekuju uzbudljiv meč, ali se nadaju da će biti uspešniji.\n– Ova utakmica jeste derbi, ali nosi tri boda i ništa ni manje ni više neće odlučiti nego ostale. Daćemo sve od sebe da pobedimo i završimo ovaj deo sezone na najlepši mogući način. Protivnika respektujemo, ali ga se ne bojimo. Znamo njihove dobre strane, međutim, smatram da smo, ako ne bolji od njih, barem jednaki. Igramo kod kuće i ne sećam se kada smo izgubili neku utakmicu na svom bazenu u Regionalnoj ligi i mislim da bi trebalo tako da ostane i ovoga puta – kazao je Joško Kreković, trener Solarisa.\nUoči ovog dule izvučeni su i parovi polufinala „fajnal-fora“ Kupa Srbije, koji se igra za dve nedelje u Beogradu, a vaterpolisti Radničkog sastaće se sa Crvenom zvezdom, dok drugi par čine Šabac i Partizan.\nTAGOVI: vaterpolo, Radnički Kragujevac, Solaris


250 miliona za ulogu: Ko su glumci sa najvećim honorarima\nShowbiz Autor:Pero Jovović19. avg. 202020:58\nPre nekoliko godina uspeh filmova bio je gotovo zagarantovan ukoliko bi se u glavnoj ulozi našao veliki glumac. Zvezde poput Vila Smita, Toma Kruza i Džima Kerija bile su neverovatno dobro plaćene devedesetih godina, jer su oni bili ti koji su publiku dovodili u bioskope.\nNajplaćeniji glumci na svetu: Dvejn opet na prvom mestu\nNajplaćenija manekenka na svetu ponosno prošetala celulit\nTop 5 najplaćenijih zvezda na Instagramu\nTako je Keri za ulogu u filmu „The Cable Guy“ 1996. godine bio plaćen 20 miliona dolara, jer se očekivalo da će doneti toliku zaradu samo prvog vikenda, napisao je svojevremeno portal „B92“.\nDanas su stvari nešto drugačije. Veću zaradu pre garantuje franšiza nego sami glumci. Međutim, pojedini glumci i dalje uspevaju da sebi obezbede veliku zaradu od uloge, poput Vina Dizela koji je za film „The Fate and Furious“ bio plaćen 20 miliona dolara i Danijela Krejga koji je ostvario zaradu od 25 miliona dolara za sledeći film o Džejmsu Bondu.\nTakođe, bitno je naglasiti da ovi iznosi nisu bili unapred dogovoreni, već podrazumevaju i procenat od zarade filma. Listu deset najplaćenijih koju je svojevremeno sastavio pomenuti medij, pogledajte u nastavku.\n10. Leonardo Dikaprio, „Inception“ – 50 miliona\n9. Džek Nikolson, „Batman“ – 50 miliona\n8. Džoni Dep, „Pirates of the Caribbean: On Stranger Tides“ – 55 miliona\n7. Tom Henks, „Forrest Gump“ – 60 miliona\n6. Harison Ford, „Indiana Jones and the Kingdom of the Crystal Skull“ – 65 miliona\n5. Džoni Dep, „Alice in Wonderland“ – 68 miliona\n4. Sandra Bulok, „Gravity“ – 70 miliona\n3. Tom Kruz, „Mission: Impossible – Ghost Protocol“ – 75 miliona\n2. Vil Smit, „Men in Black 3“ – 100 miliona\n1. Kijanu Rivs, trilogija „The Matrix“ – 250 miliona\nglumciHolivudHonorariKijanu RivsLeonardo DikaprioMatriksmilioniPirati s KaribaUloge


Budite među najboljima, brendirajte svoju ideju\nLogotip je prva i osnovna stvar od koje mora da krene svaka kompanija. To je praktično otisak prsta bilo koje firme, pokreta, organizacije ili pojedinca.\nTo je ono po čemu vas ljudi prepoznaju, prva vizuelna prezentacija kada ljudi čuju naziv nekog brenda, proizvoda ili kompanije. Logotipi koje mi dizajniramo nisu samo grafička rešenja, oni pričaju priču i teraju onog ko ih gleda da je čita.\nDizajniranju logotipa pristupamo sa potpunom pažnjom i trudimo se da implementiramo misiju i viziju svakog klijenta i da adekvatnim logotipom prenesemo poruku koju želi da prenese.\nLogotip je otisak vaše firme. Dizajniranjem logotipa težimo da u taj otisak sažmemo sve ono što je vama važno. Dizajniramo moderne, jasne i upečatljive logotipe koji ne prolaze nezapaženo.\nKontaktirajte nas i predstavite nam vašu ideju, a mi ćemo vam ponuditi rešenje.\nKompletna ponuda kancelarijskog reklamnog materijala kao što su: vizit karta, memorandum, koverte, fascikle, cd, olovke, kalendari...\nNudimo najbolji odnos cene i kvaliteta.\nIzrađujemo kompletnu knjigu grafičkih standarda za vašu firmu sa potpunom pažnjom na svaki najsitniji detalj.\nBiramo adekvatan stil i veličinu fonta, boje firme, kreiramo standarde za korišćenje fonta, poslovnu korespodenciju, promociju...\nDobar dizajn ambalaže najbolje prodaje proizvod. Zato mi posebnu pažnju posvećujemo dizajnu ambalaže.\nPažljivo biramo boje, slova, veličinu pakovanja i materijale koji će najbolje predstaviti vaš proizvod.\nVaše Reči Pretvaramo U Dizajn.\nSigurno ste hiljadu puta čuli do sada da fotografija govori više od hiljadu reči, e tako je i sa grafičkim dizajnom. Boja i veličina fonta, izgled pozadine, kutije ili pakovanja, vizit karte… svaki deo koji je javno dostupan šalje određenu poruku o vašoj firmi i poslovanju.\nZato je vrlo važno posvetiti veliku pažnju kreiranju grafičkog rešenja koji će na najbolji način ostaviti utisak kod potencijalnih klijenata vaše firme.\nDobar grafički dizajner se detaljno upoznaje sa poslom za koji kreira vizuelni identitet i to radi sa punom pažnjom. Mi nudimo potpunu posvećenost vašoj ideji, spremni smo da uložimo maksimalne kapacitete i da zajedno stvorimo brend koji će biti ozbiljna konkurencija na tržištu. Kreiramo grafiku koja će biti jednostavna ali efektna, toliko dobra da će svako poželeti da poseti vaš web sajt ili poslovni objekat.\nAdobe paket - Photoshop, Premiere, Illustrator


Gradiska.com - Stanje bezbjednosti u prvih šest mjeseci zadovoljavajuće\nčetvrtak, 27 jul 2017 13:29\nStanje bezbjednosti u prvih šest mjeseci zadovoljavajuće\nU prvih šest mjeseci ove godine ukupan broj krivičnih djela na području PU Gradiška smanjen je za 14,58 posto.\nTakođe manji je broj narušavanja javnog reda i mira za 24,7 posto te je zabilježen manji broj saobraćajnih neseraća kao i smrtno stradalih lica, rečeno je na konferenciji za novinare. „U periodu januar-jun evidentirano 205 krivičnih djela, 185 krivičnih djela je iz oblasti opšteg kriminaliteta što je takođe manje za 13,95 odsto u odnosu na uporedni period kada je evidentirano 215 krivična djela.U posmatranom periodu prijavljena su 102 krivična djela protiv imovine, od čega 49 teških krađa i 27 krađa.Zaprimljeno je 13 prijava o počinjenim krivičnim djelima protiv života i tijela, i to 11 sa lakim tjelesnim povredama te dvije teške tjelesne povrede.Ravijetljenost krivičnih djela protiv života i tijela iznosi 100 odsto. Prijavljeno je osam samoubistava.Policija je u prvih šest mjeseci u akciji “Tabako” pronašla i oduzela više pakovanja rezanog suvog duvana upakovanog u providne plastične vrećice težine po pola kilograma, ukupne težine 77,5 kilograma i 430 kutija cigareta raznih vrsta.Operativnim radom policijaskih službenika otkriveno je sedam krivičnih djela i dva prekršaja u oblasti zloupotrebe opojnih droga kojom prilikom je pronađeno i oduzeto 2242 grama marihuane, 379 komada sjemenki i 39 stabljika kanabisa.Tom prilikom je lišeno osam lica slobode“ rekao je Željko Puzić,načelnik Odjeljenja kriminalističke policije.\nU proteklih šest mjeseci evidentirano je 134 narušavanja javnog reda i mira, što je manje za 24, 7 posto u odnosu na isti period prošle godine. Počinjen je 191 prekršaj što je manje za 13, 9 posto u odnosu na isti period 2016. godine. „Nadležnim sudovima podneseno je 84 zahtjeva za pokretanje prekršajnog postupka a izdato je 59 prekršajnih naloga.Prekršaje je počinilo 204 lica, među kojima je 25 povratnika i 13 maloljetnika.U prvih šest mjeseci evidentirane su 234 saobraćajne nezgode u kojima su dva lica smrtno stradala, 18 je zadobilo teške tjelesne povrede, a 61 lice je lakše povrijeđeno.Iz saobraćaja je isključeno 465 vozača, od čega 303 zbog vožnje pod uticajem alkohola, 150 zbog upravljanja motornim vozilom prije sticanja prava, a iz ostalih razloga isključeno je 12 vozača.Takođe, iz saobraćaja su isključena i 194 vozila, dok je na vanredni tehnički pregled upućeno 60 vozila, od kojih su 42 neispravna, a 16 je odbilo da se podvrgne vanrednom tehničkom pregledu” rekao je Dejan Trifković, načelnik Odjeljenja policije.\nOvi podaci potvrđuju da je stanje bezbjednosti na području PU Gradiška za prvih šest mjeseci 2017. godine zadovoljavajuće, istakao je na ovoj konferenciji načelnik PU Gradiška, Miloš Brkić. „U prvih šest mjeseci nisu evidentirana krivična djela koja bi izazvala uznemirenost javnosti, među kojima su ubistva, razbojništva i teža krivična djela”, precizirao je Brkić.\nOvom prilikom iz PU Gradiška još jednom su apelovali na sve građane da zaštite svoju imovinu kako ne bi bila meta provalnika tokom njihovog odsustva.Poželjno je da se komšije obavijeste o odsustvu i ukoliko primjete sumnjiva lica ili vozila o tome obavijeste PU besplatnim pozivom na broj 122.\nViše iz kategorije: « U julu gradiški vatrogasci imali tridesetak intervencija\tOpština Gradiška sufinansira treći pokušaj vantjelesne oplodnje »


Нова књига „Бекство из предворја смрти“ новинара и публицисте Драгољуба Јанојлића – Паланачке новине\nNovinar i publicista Dragoljub Janojlić, član Saveza književnika u otadžbini i rasejanju objavio je novu knjigu, „Bekstvo iz predvorja smrti“, koja je sedamnesta u njegovom književnom skoru.\nU ovoj knjizi, čiji je izdavač Ustanova Kulturni centar u Smederevskoj Palanci, sabrana su kazivanja preživelih zatočenika iz fašističkih i ustaškog logora Jasenovac.\nIspovesti logoraša Janojlić je zabeležio još krajem prošlog veka, a ugledala su svetlost dana zahvaljujući razumevanju i finasijskoj podršci Opštine Smederevska Palanka.\nOd kazivača knjigu je dočekala samo Ilinka Osman koja je u logore Stara Gradiška i Jasenovac dovedena kad je imala samo četiri godine. U knjizi su zastupljeni i begunci iz nemačkih logora u Norveškoj. Ova knjiga na naslovnoj strani donosi i istorijsku fotografiju begunaca Dragoljuba Đorđevića, Petra Krasulje, Jovana Stefanovića i nepoznatog švedskog vojnika. Snimljena je na švedsko-norveškoj granici 28. oktobra 1943. godine. Nju je autoru knjige 1977. godine ustupio Petar Krasulja uz napomenu da se ista takva nalazi u jednom norveškom muzeju.\nPlanirano je da promocija ove knjige bude upriličena na Gradskom stadionu „Nepokorena mladost“, gde se tokom Drugog svetskog rata nalazio Zavod za prevaspitavanje komunističke omladine.\nNarodni muzej u Smederevskoj Palanci: SAOPŠTENjE ZA JAVNOST\nNext story Priznanje Milovanu Petroviću za pesmu povodom Dana slovenske pismenosti i kulture\nPrevious story Na Međunarodnom turniru „Roda kup“ takmičari Karate kluba „Spartanci 026“ osvojili 12 medalja


"Pravo da vam kažem dali bi još toliko da se neženimo. Šalim se. Pa značilo bi ali moglo bi još malo da se da, dobar je budžet Grada Trebinja", kaže neženja Milisav Pendo.\n"Opredjelili smo se zato što znamo da u Trebinju ima oko 500 ovakvih osoba i mi bi bili zadovoljni kada bi smo u ovoj godini realizovali 50 bračnih parova. Neka od tih 50 svako drugo dobije dijete mi ćemo u Trebinju imati još jedan novi razred", rekao je Luka Petrović, gradonačelnik Trebinja.\n"Odlučili smo se da dajemo podsticajna sredstva u iznosu od 125 maraka mjesečno za one gdje su mala primanja ili nema primanja. A onome gdje su primanja veća od prosječne plate u RS dajemo 75KM po jednom učeniku. Znači ako neko ima i dva učenika dobijaće 250 maraka", rekao je Petrović.


Na poziv rukovodstva kompanije Metalac Holding u Gornjem Milanovcu, Slavica Squire je 11. decembra sa velikim zadovoljstvom i radošću održala inspirativno predavanje u njihovom poslovnom centru. Tom prilikom je Milanovčanima predstavila svoju knjigu i Nauku Ličnog Prosperiteta.\nSlavicu je najavio gospodin Dragoljub Vukadinović, predsednik upravnog odbora kompanije Metalac. Podsetili su se kako je pre 8 godina ustvari sve krenulo iz tog istog amfiteatra gde je Slavica držala prve NLP treninge na našem jeziku, a polaznici su bili rukovodioci kompanije Metalac. To je mesto gde su postavljeni temelji za njen rad u Srbiji i podrška zadovoljnih polaznika iz Metalca je bila presudna za njenu odluku da osnuje prvi NLP Institut u našoj zemlji. Veče je bilo ispunjeno divnim sećanjima koja ih vezuju za vreme kada su zajedno razvijali se i rasli, kao i planovima za budućnost. Tema predavanja je bila: Kreirajte svoj uspeh. Slavica je pokrenula sve prisutne da razmišljaju na način na koji to rade uspešni i zadovoljni ljudi, predstavlajući im ideje koje su opširnije objašnjene u njenoj knjizi. Posle predavanja svi prisutni su imali priliku da dobiju potpis na knjizi i uz koktel porazgovaraju sa Slavicom.