Milorad Popović Šapčanin (1841—1895)\nKNJIŽEVNOST « POEZIJA « Srpski pesnici XIX veka — biografsko-bibliografski podaci i prilozi « Milorad Popović Šapčanin (1841—1895)\nAutor Tema: Milorad Popović Šapčanin (1841—1895) (Pročitano 13565 puta)\n« poslato: Decembar 22, 2010, 02:37:27 pm »\n(Šabac, 07.07.1841 — Beograd, 14.02.1895)\nMilorad Popović, književnik i kulturni poslenik, koji je s ponosom svom imenu dodao odrednicu Šapčanin, rođen je 7. jula 1841. godine u Šapcu, od oca Save i majke Jelisavete. Otac Sava, šabački učitelj i sudija, i književnik, kao pristalica dinastije Obrenović, gubi službu u Šapcu u jesen 1842. godine i sklanja se u Zemun, a potom u Irig. Nešto docnije, kod njega će doći i supruga Jelisaveta, sa četvoro dece: sinovima Pavlom, Đorđem i Miloradom, i kćerkom Katicom. Najmlađe Pavlovo i Jelisavetino dete, kći Danica, tada još nije bila rođena.\nU Irigu je Sava radio kao beležnik. Tu je Milorad rastao i završio osnovnu školu, dok je Gimnaziju pohađao u Novom Sadu i Sremskim Karlovcima. Porodica se vratila u Šabac oko 1860. godine, gde je otac Sava, ukazom Kneza Miloša, postavljen za sudiju Okružnog suda.\nU Karlovcima je Šapčanin redovno završio peti razred Gimnazije. Godine 1861. i on se vraća u Šabac, pošto je porodica, posle očeve smrti, ostala nezbrinuta. Stupio je u službu, prvo kao praktikant, a zatim kao pisar šabačke Konzistorije, pošto je uživao veliku naklonost šabačkog vladike Gavrila. Godine 1862. završio je vanredno šesti razred Gimnazije, ali je to bio i kraj njegovog školovanja.\nŠapčaninovi biografi beleže njegovu ranu naklonost ka pozorišnoj umetnosti. On je, u Šapcu, bio član diletantskog pozorišta i sa uspehom je tumačio lik Kneza Lazara u istorijskoj drami Zidanje Ravanice, Atanasija Nikolića.\nGodine 1865/66, Šapčanin radi u Šabačkoj gimnaziji kao učitelj crtanja i lepog pisanja, a istovremeno je i lični sekretar vladike Gavrila.\nKao pesnik, oglasio se u Novakovićevoj Vili, 1865. i 1866. godine. Njegove pesme su došle i do ruku Kneza Mihaila; čuvši da je pesnik sa službom u Šapcu, on naredi da se, sa unapređenjem, dovede u Beograd, "gde treba da je zbor naše inteligencije". Daljim angažovanjem Ljubomira Nenadovića, koji se tada nalazio na dužnosti načelnika Ministarstva prosvete i crkvenih dela, Šapčanin je, 16. novembra 1866. godine, postavljen za pisara ovoga Ministarstva. Tako je počeo teći svoju bogatu činovničku karijeru. Kao pisar, unapređivan je nekoliko puta, a službu u Ministarstvu prosvete okončaće 1. oktobra 1879. godine, u zvanju sekretara druge klase. Uz Milana Milićevića i Stevana Popovića, posebno se angažovao na uređenju i unapređenju nastave osnovnih škola u Srbiji. Od jeseni 1870. godine, po nalogu ministra prosvete, skoro godinu dana proveo je u Nemačkoj, Austriji i Švajcarskoj, sa zadatkom da prostudira organizaciju i uređenje njihovih narodnih škola, osnovnih i srednjih. Istovremeno, njega je zanimao i pozorišni i književni život tih zemalja. U Nemačkoj je boravio u Berlinu, Lajpcigu, Goti i Vajmaru. U Vajmaru je upoznao jednog glumca, Srbina Jocu Savića, o kome će docnije pisati, i koji mu je slao novine i informacije iz Nemačke. Iskustva i znanja koja je stekao na putovanjima po evropskim zemljama biće od velikog značaja za njegov budući rad. Po povratku u Beograd, kao revizor je često obilazio škole po Srbiji. Po službenoj dužnosti bavio se i pedagoškom literaturom, ostavivši za sobom ceo niz knjiga i predavanja, manjih prevoda i prerada. Ipak, stručni ljudi smatraju Šapčanina za "pedagoga laika".\nPolovinom jula 1868. godine, u Beogradu je osnovan Pozorišni odbor, sa zadatkom da afirmiše pozorišnu umetnost kao važan segment duhovnog života Srbije. Odbor je imao 17 članova, ali su se u njemu posebno isticali predsednik Filip Hristić, potpredsednik Jovan Bošković, sekretar Milorad Popović Šapčanin i još neki članovi. Uz redovne činovničke poslove u Ministarstvu prosvete, Šapčanin je uvek nalazio dovoljno vremena da se posveti svojoj velikoj ljubavi — pozorišnom radu. Prvog aprila 1877. godine biće mu poverena dužnost upravnika Narodnog pozorišta, ali je na ovom poslu ostao kratko, do 12. novembra iste godine, kada je razrešen dužnosti na sopstveni zahtev. Pošto je vraćen na svoje mesto u Ministarstvo prosvete, 1878. godine pridodat je Generalštabu, sa zadatkom da uređuje nastavu osnovnih škola u novooslobođenim krajevima. No, 1. marta 1880. godine, ponovo je postavljen za stalnog upravnika Narodnog pozorišta i na ovom "klizavom i vetrovitom mestu" ostao je sve do 1893. godine. Dužnost dramaturga, u to vreme, obavljao je Milovan Glišić, u kome je Šapčanin imao dobrog saradnika u obavljanju svakodnevnih poslova i rešavanju brojnih tekućih problema. Kao poznati književnik i izuzetno duhovit čovek, Glišić je bio pravi čovek na pravom mestu. Znao je, pred strogim upravnikom, uzimati glumce u zaštitu, ali samo kad se radilo o sitnijim prekršajima, zbog čega ga je Šapčanin, sa blagom dozom prekora, u šali nazivao "glumačkim advokatom".\nSvoju drugu priliku da se iskaže u ulozi upravnika Narodnog pozorišta, Šapčanin je iskoristio na najbolji mogući način. Sa velikim entuzijazmom i znatno više pozorišnog i životnog iskustva, on je uspešno kreirao repertoarsku politiku, uvodeći na scenu, pored domaćih, i dela stranih autora. Sav posvećen pozorišnom radu, on je ostvario i konkretan doprinos obogaćenju repertoara, prevodeći dela nemačkih i francuskih pisaca. U periodu od 1880. do 1890. godine, Narodno pozorište je prikazalo 29 novih, originalnih srpskih drama, i 152 strane, prevedene. U komplementarnosti pozorišne delatnosti, pored ostalog, iskazivao je interes sa osavremenjivanje scenografije i kostimografije, pa su, i na tom planu, postignuti zapaženi rezultati. Na lični zahtev, upućen ministru prosvete, dobio je odobrenje da, u februaru 1890. godine, otputuje na nekoliko dana u Beč i Peštu, zarad nabavke kostima neophodnih za igranje istorijskih komada.\nPrema glumcima je imao korektan i principijelan odnos, mada je katkad, u svom romantičarskom zanosu, znao da reaguje burno, pesnički, na samo njemu svojstven način. U ispunjavanju postavljenih zadataka, tražio je profesionalnost u radu; za nemar i neodgovornost prvo je opominjao, potom kritikovao, i na kraju kažnjavao, ali, istine radi, potrebno je reći i da je umeo velikodušno praštati.\nGodine 1893, Šapčanin je prešao na dužnost "administratora druge klase kraljeve civilne liste i krunskih dobara", na kojoj će ostati do kraja života.\nGodine 1866, oženio se Milkom, sestrom još jednog znamenitog Šapčanina, književnika Laze Lazarevića. Milorad i Milka su imali četvoro dece i živeli su u srećnom braku, sve dok im dvoje dece, Radivoje i Dragica, nisu rano umrli. U životu su ostali kći Danica i sin Sava, ali rana za prerano izgubljenom decom nikad nije do kraja zacelila.\nŠapčanin je bio član Liberalne stranke, ali se politikom nije aktivno bavio. Kad se u krilu Liberala javila Naprednjačka stranka, on je politiku potpuno napustio.\n« KOMPOZICIJE NA STIHOVE SRPSKIH PESNIKA » KOMPOZITORI, PESNICI I KLINCI » » » » »\n« Odgovor #1 poslato: Decembar 22, 2010, 02:39:29 pm »\nKNJIŽEVNI RAD MILORADA S. POPOVIĆA ŠAPČANINA\nŠapčaninov život i njegove delatnosti posebno su se ispoljile u tri oblasti: on je bio vredan državni činovnik, aktivan poslenik na kulturnom i obrazovnom planu i zapaženi književnik.\nKnjiževnošću se počeo baviti veoma mlad, u gimnazijskim danima, nastavljajući književnu tradiciju svoje porodice, koju je započeo otac Sava Popović. Sava je iza sebe ostavio dva skromna rada: Sad izobraženih umova, koji je objavljen 1833, i prevod sa nemačkog Krin ili moralna poučenija u dvadeset pisama mudraca Seneke izložena, koji je štampan 1842. godine. Porodičnu tradiciju nastavio je i stariji Miloradov brat Pavle (1827—1847) koji je, u ondašnjim listovima, objavio desetak pesama i jednu pripovetku, najavljujući se kao talentovan stvaralac. Nažalost, prerana smrt je prekinula njegov književni uspon.\nŠapčaninovi prvi pesnički pokušaji vezani su za gimnazijsku klupu. Ugledajući se na oca Savu i brata Pavla, istovremeno podstican i od nekih profesora, započeo je pisanje stihova. Od tada, pa sve do smrti, Šapčanin će neprekidno pevati. Sarađivao je u skoro svim stručnim i književnim listovima svoga vremena, najviše u Vili, Danici, Javoru i Stražilovu. Ispevao je više od 300 pesama i dva epska speva, stavljajući sebe u red najplodnijih pesnika srpskog romantizma. Prve stihove štampao je u listu Slovenka, 1860. godine.\nOsim pesama, Šapčanin je pisao pripovetke, romane i drame. Od 1862. godine, kada je objavio prvu priču, pa do kraja života, napisao je više od 30 pripovedaka, dva romana, 10 drama i jedan putopis.\nŠapčanin je u Beogradu rano stekao ugled visokog državnog činovnika i autoritet velikog pisca. Njegova kuća, sa bogatom bibliotekom, bila je neka vrsta "umetničko-književnog salona", u kome su se okupljale mnoge istaknute ličnosti ondašnjeg beogradskog kulturnog i javnog života: Milan Savić, Jovan Bošković, Stevan Todorović, Jovan Ćorđević, Matija Ban, Milan Đ. Milićević, Marko Stanišić, Stojan Novaković, Ilarion Ruvarac i mnogi drugi. Kod njega, i sestre Milke, od 1866. godine, stanovao je Laza Lazarević, što će svakako imati uticaja na njegovo buduće književno angažovanje i opredeljenje.\nKritičari su dosta govorili o Šapčaninu kao književniku, ali su često zapostavljali njegov prevodilački rad. Najviše je prevodio velike evropske i američke pesnike, ali nije zanemario ni tekuću produkciju manje značajnih pesnika, svojih savremenika. Prevodio je nemačke pesnike (Šiler, Gete, Blumental, Gajbel, Hajne, Uland, Badenšet i drugi), zatim engleske (Šeli, Šekspir i Tenison), francuske (Igo i Beranže) i američke (Stodard i Edgar Alan Po). Od onih koji su pevali na slovenskim jezicima, prevodio je Puškina, Ljermontova, Koljceva, Lenartoviča i Vozova. Svi Šapčaninovi prevodi sadrže njegov lični pečat i senzibilitet, kao i ton i boju romantičarske poetike.\nMeđu prevodima dela koja su igrana na sceni Narodnog pozorišta u Beogradu, značajno je spomenuti sledeća: Dona Dijana — Avgustina Moreta (1871), Veštica — Artura Fitgera, Rancavljevi — Erkman-Šatrijana, Hamlet (sa nemačkog) Viljema Šekspira (1844), Prve ljubavne strele — Oskara Blumentala (1855) i Šekspirov Julije Cezar (1891).\nSvoje prve pesme Šapčanin je ponudio Danici, ali one nisu objavljene s obrazloženjem da "prve štence u vodu bacamo". Više sreće je imao u Slovenki Emila Čakre; već u prvom broju ovog lista, 1860. godine, objavljene su mu četiri pesme. Bio je to veliki podstrek za mladog i upornog pesnika, za koga će stranice i drugih listova i časopisa uskoro postati otvorene. Naredne, 1861. godine, objaviće prve pesme i u Danici, a 1862. godine u Zmajevom Javoru. Prvu zbirku pesama objavio je 1863. godine i ona je uglavnom ispunjena vinskim pesmama, u kojima dominiraju dva motiva — ljubav i rodoljublje. Pesme iz ove zbirke nisu naišle na povoljne ocene kritike, ali je Šapčanin istrajan i marljiv, a spisak časopisa u kojima sarađuje sve je širi. Još za boravka u Šapcu sarađivao je u Novakovićevoj Vili, a posebno je aktivan 1866. godine, po preseljenju u Beograd. U Vili za 1865. objavljenesu Nerandže, ciklus od devet pesama, i šestdrugih naslova, a za 1866. — Ljubičice, sa 39, i Selo u detinjskim uspomenama, sa 17 pesama. Samo 1866. godine Šapčanin je objavio preko 50 pesama, a izašla mu je i druga zbirka poezije od pesama preštampanih iz Vile. Za razlliku od prve, ova zbirka je dobila znatno povoljnije ocene i donela je autoru toliko željenu pesničku slavu.\nVremenski razmak između druge i treće zbirke pesama dug je celih 17 godina i ispunjen je Šapčaninovim intenzivnim stvaralaštvom. Pesme objavljuje u Javoru, Vili, Matici, Otadžbini, Starmalim, Srpskoj zori i drugim listovima i časopisima. Kruna dugogodišnjeg rada je nova zbirka, Žubori i vihori, koja je štampana 1883. godine i sadrži preko 150 pesama. Prema prvim ocenama, neke pesme su proglašene za "bisere srpske lirike", a za zbirku u celini je istaknuto da je karakterišu "subjektivnost i idealizam". Milan Savić, dugogodišnji Šapčaninov prijatelj, pored pohvala i visokoh ocena, stavio je i poneku primedbu, smatrajući da pesniku sve pesme "nisu ispale za rukom". Neizbežni i autoritativni Jovan Skerlić zbirkom nije bio impresioniran, koristeći se u ocenama ironijom i izvesnom dozom neukusa. Posebno Šapčaninu zamera upotrebu velikog broja deminutiva.\nPosle Žubora i vihora, Šapčanin je nastavio saradnju u Javoru, Domaćici, Preodnici, Otadžbini, Pozorištu i Bosanskoj vili; neke pesme će mu ostati i u rukopisu. Te, i već ranije objavljene pesme, uz romane, pripovetke, drame i jedan putopis, ugledaće svetlost dana u Celokupnim delima koja je, u pet knjiga, priredio Uroš Džonić i koja su objavljena u intervalu od 1929—1932. godine.\nŠapčanin je plodan i raznovrstan pesnik koji se okušao u skoro svim žanrovima poetske epohe u kojoj je živeo i radio. On nije ostvario grandiozno delo, ali je u svojim pesmama dosegao zavidan umetnički nivo, koji ga svrstava u red značajnijih srpskih romantičara. Čini se ipak da je svoj neosporni pesnički dar nepotrebno rasipao na patetične stihove ljubavne i rodoljubive retorike. Među raznim lirskim žanrovima, najviše uspeha je imao pevajući idilične, ljubavne i elegične stihove. Ispevao je nekoliko lirskih dragulja, gde se posebno ističu pesme U jesen, O kosidbi, Pastirka, Plakala si, Danici, Jesenja pesma, Ciganska pesma i druge. Sem toga, čitav niz lepih stihova nalazimo u njegovim pesničkim ciklusima Selo u detinjskim uspomenama, Ljubičica i Božić.\nŠapčanin je napisao i dva epska speva — Nevesta Ljutice Bogdana (1880) i Monah (1887), koji su mu, još za života, doneli mnoga priznanja i veliku pesničku slavu.\nKao pesnik, Šapčanin je bio romantičar, što je nedvosmisleno potvrdio svojim stihovima. U njegovom proznom stvaralaštvu se prelamaju dve književne epohe — romantizam i realizam. Pored romantične vizije života, on je iskazao urođeni dar za opservacije i smisao za realistično prikazivanje ljudi, pojava i događaja.\nKao prozni stvaralac, pisao je pripovetke, romane, drame i putopise. Motive za svoje pripovetke on crpi iz seoske sredine (Deda, Bogoslov, Ljudi starog kova, Blago, Na seoskoj slavi, Deset dukata), manastirske sredine (Monah Đenadije, Otac Zaharije, Otac Varnava) i iz društvnog i palanačkog života (Sviračica, Sat, Opasan drug, Poremećen plan, Dvadeset šesti).\nPrivlačile su ga i istorijske teme. Njegova prva pripovetka Ranjenik (1862) predstavlja romantičnu obradu motiva sa istorijskom pozadinom. Neke pripovetke ovoga žanra (Katanska buna i Surgun), mogu se uvrstiti u zapaženija ostvarenja srpske realističke proze.\nU putopisu S Drine na Nišavu, Šapčanin opisuje svoje putovanje od Loznice do Niša, ali ne donosi ništa novo u ovome žanru, ni tematski ni strukturalno.\nŠapčanin je objavio i dva nevelika romana — Hasan-aga i Sanjalo. Dok prvi predstavlja neslavnu i neuspelu modifikaciju romana Bosna Mihaila Čajkovskog, Sanjalo je dobar, uspešno napisan roman i predstavlja Šapčaninovo najbolje književno ostvarenje. U njemu je on dosegao znatan umetnički nivo, istovremeno ga učinivši značajnim dokumentom folklora, običaja, kulture, naravi i ekonomskih i političkih prilika u Srbiji polovinom 19. veka. Ovim delom Šapčanin je udario temelje srpskog intelektualističkog i društvenog romana.\nDeo svog umetničkog afiniteta Šapčanin je iskazao i kao dramski pisac, posebno u žanru komedije i istorijske drame. Dok su mu komedije umetnički neubedljive, motive za istorijske komade crpi iz srpske istorije (osim Hipatije). Kompoziciju i dramski siže gradio je iz srpske tradicije (Miloš u Latinima, Zadužbina), ili prema događajima i ličnostima iz srpske srednjovekovne istorije (Bogumili, Dušan Silni, Trnova kruna). Pomenute drame napisao je kao upravnik Narodnog pozorišta u Beogradu, gde je, svojim ukupnim angažovanjem, dao značajan doprinos razvoju pozorišne umetnosti u Srbiji. Za Šapčaninova života, naročito je bila popularna Zadužbina, melodramski istorijski komad u pet činova, koji je samo u Beogradu izveden više od 30 puta.\nŠapčanin je umro u Beogradu, 14. februara 1895. godine, pošto je poživeo 54 godine. Za službene zasluge i književni rad, dobio je sledeća odličja: Orden belog orla VI stepena, Orden Medžedije III reda, Srebrnu medalju za službu i Crveni krst.\nZa kraj, dajemo pregled prvih izdanja njegovih značajnijih dela:\nPesme, Štamparija Nikole Stefanovića, Beograd, 1863.\nPesme, Državna štamparija, Beograd, 1866.\nPripovetke, Štamparija braće Jovanovića, Pančevo, 1877.\nHasan-aga, Izdanje knjižare Velimira Valožića, Beograd, Državna štamparija 1879.\nPripovetke, Pančevo, 1879.\nS Drine na Nišavu, putopis iz godine 1877 i 1878, Beograd, Državna štamparija, 1879.\nNevesta Ljutice Bogdana, epski spev, Beograd, 1880.\nŽubori i vihori, Kraljevsko-srpska državna štamparija, Beograd, 1883.\nMiloš u Latinima, slika u jednom činu, izdanje Srpske knjižare i Štamparije braće M. Popovića, Novi Sad, 1886.\nMonah, spev, Srpska štamparijadr Svetozara Miletića, Novi Sad, 1887.\nPripovetke, Štamparija Srpske knjižare braće M. Popovića, Novi Sad, 1887.\nSanjalo, Izdanje Srpske knjižare i štamparije braće M. Popovića, Novi Sad, 1888.\nZadužbina, Izdanje i štampa A. Pajevića, Novi Sad, 1893.\nPoslednje pripovetke, Štamparsko-umetnički zavod Pehera i Kisića, Mostar, 1902.\nCelokupna dela Milorada P. Šapčanina, priredio Uroš Džonić, Biblioteka srpskih pisaca, Narodna prosveta, Beograd, I, 1929, II, 1930, III, 1931, IV, 1931. i V, 1932.\n« Odgovor #2 poslato: Decembar 22, 2010, 02:39:56 pm »\nStihovi Milorad S. Popović Šapčanin\nU CRNO MORE\nU Crno more večeri tamne\nupada sunce, umreće dan,\nnjemu mi sledi pratilac sužanj\nmoj pogled težak, u tuzi pran:\niščezli zrače sa smrtnog loza\njos svetlost baca na zelen hum,\nal' grobak mojih smrvljenih nada\nu mrak obuk'o ledeni um.\nNa rosnoj stazi burna života\nrastaše mnogi šareni cvet,\ni vrelih misli — bogata jata\npo njima žurno gonjahu let,\njoš krepke nade po omarama\nteretnih dana sipahu hlad,\npa uz ogrejak veselja, šale\nstvarahu polet za svaki rad.\nI srce moje greja s' u žaru,\nna nj se osmeva napredak drag,\numiljat prizor izgleda lepih\ndizase s' pred njim, vedar i blag,\ni bistar vazduh pojmova vedrih\nstvaraše njemu večiti dan,\ndebeo suton nazadnih misli\npred njime staja izrešetan.\nI na toj zlatnoj života steni\nčuva ga hrabro strmeni zid,\niskrenost moja nevina, lepa,\nka' mlade mome pozlaćen stid,\ngizdava cura, ubava radost,\nmirisna cveća sipaše slas,\nploveć' na valu od melodija\nšto ih izvija slavujev glas.\nI bejah srećan, pa ka' u snovi\nslatki i dragi prolazi dan,\nposestra vila dava mi pesmu\nnjezina društva bio sam član,\ni ka' u grudima da mi se sleg'o\nbezbroj milina prozračan sloj,\njer mi je grlo oduška bila\nkud je izlet'o taj lepopoj.\nAl' car careva, moćan trenutak,\nu jednom stiku obori sve,\nživac života dokopa mučki\ngvozdenom rukom baci o tle.\nI ja se srozah sa svetle stene,\nnapretka moga skrha se krak,\npadoh u bezdan smrtinih ruku\nzasede sunce — uze me mrak.\nPa u jazava praznini nemoj\ngde i dah gubi prodržljiv šum,\nu niskom kutu snebivan stojim\nkao na more bačeni trun.\nA oko mene pomrlih draži\ngoli kosturi, pepeo, prah\nkipovi hladni žalosti, vaja,\nkad ih pogledam, čisto me strah!\nTvoje pesme, tvoji slatki glasi,\nU mom Šapcu, dalekoj oazi,\nOdzivlju se ko kad mila ševa\nJedna drugoj u lugu otpeva.\nU pitomoj ovoj mojoj žuri\nNigde cvetka, tek gdekoji pupi.\nJoš da nije brzonoge Save,\nCerskih brda što se ljupko plave\nTe osveže i razgone setu\nBih svisnuo u sebičnom svetu.\nKao vetar kad otkrha granu\nPa okupi niz ravnu poljanu,\nPa je mota, prebija i mlati\nDok je kakav ponor ne prihvati:\nTako ruka zlokobnice sreće\nObrala je mog nadanja cveće,\nRazrušila tek onako šale,\nMog života više ideale,\nNa u kletu zamenu mi dala\nUzan čunić skrhanih vesala.\nBiva da me zaokupi čama\nS loša rada, neplodnih pesama,\nNamrštim se k'o noćnih drugova\nLjubaznica — sumorana sova,\nI teretnu jedva noseć' glavu\nPolagano izađem na Savu.\nGledam vodu kako žurno grede,\nNa valima ustavljam poglede,\nTe kad idu da ih dalje vode\nVama, druzi, u željne pohode.\nTo je slika, bledo nacrtana,\nMojih prošlih i sadašnjih dana.\nMoj je Šabac pustinjačka kletka,\nPuna mira, uživanja retka.\nPa opeta, kao vetar granje,\nVidiš, gonim svako očajanje,\nI onako, junački i čilo,\nDokopam ga za slomljeno krilo\nPa ga hitnem daleko, duboko,\nKao utvu kad umrtvi soko.\nZato i ti, moj lepi slavuju,\nStresi jade — tu ledenu guju,\nNe daj guslam da ih takne rđa!\nPa se teši; uteha je tvrđa\nŠto golemu odbranu nam pruža\nPod teretom kad podlegne duša...\nIde vreme, umuknuće, brate,\nSve što kreči, cvrkuće i gače;\nZato pusti kićene gizdine,\nNeka pegaz u propnice skače...\n« Odgovor #3 poslato: Decembar 22, 2010, 02:40:20 pm »\nJOŠ U MOME MLADOM DOBU . . .\nJoš u mome mladom dobu\nČuh strujanje zvuka neka\nU visini, u nizini,\nIz blizine, iz daleka.\nČas su zvuci daljnih zvona,\nČas vihori sa vrh gore,\nČas šuštanje lisnih grana,\nČas potoci, što žubore;\nSad zazvoni ko glas majčin,\nKoji vazda za mnom bludi —\nIl ko glasak od slavuja.\nNa uranku što nas budi.\nMlado momče hitro, smelo,\nPratili su glasi ovi\nNa uranku jutarnjemu,\nU večernji šaren-snovi;\nKao večni pozdrav neba\nBrujali su slatki kori — ? . U srcu mu odjeknuše\nKo žubori, ko vihori —\nI glase im burne čulo\nU prsima kako uje,\nPa i momče zapevalo\nUz nebesne pevne struje.\nSnevalo je, pevalo je\nO ljubavi daha slatka,\nO prirodi, o bolima —\nGorčinama veka kratka;\nPevalo je zemlji, nebu —\nTa ko miris ružin-cveta\nU duši je osećalo\nŽive dahe oba sveta.\nI kogod mu pesmu čuje,\nOsetiće bila oba —\nS Bogom, pesme, rosno cveće\nMladalačkog moga doba!\nOdavna sunce umorno\nZa gusti oblak mače\nI nebo tužno, sumorno,\nKišicom blagom plače.\nNikoga nema, Danice,\nU mirnom, poznom dobu —\nJa jedan stojim samo\nNa tvome mirnom grobu,\nI kunuć sudbu, koja nas\nVeć tako rano deli,\nS kišicom suze proivam\nNa ovaj šimšir sveli.\nStudeni vetar utehu —\nNežnoga druga dono:\nKroz golo granje lipovo\nVečernje čujem zvono.\nI preko mirnih grobova,\nOh, kako tužno zvoni! . Kao da zbori s mrtvima,\nKao da suzu roni!\nKolko mu puta, Danice,\nSlušasmo zvonke zvuke,\nŠetajuć vrtom zelenim,\nStištene držeć ruke.\nI eto smrt nas rastavi —\nTi ležiš tu u miru,\nA ja kroz borbu vijem se\nU svetskom mutnom viru.\nTako su dani oblačni;\nUsahle draži, slasti.\nKlonule ruže mirisne,\nA besne slepe strasti!\nPa na tvom grobu, Danice,\nBumom je srcu tiše.\nKad sluša zvono večernje\nI romon hladne kiše.\nČergo moja, čergice.\nOd čađava platna.\nTi si meni kućica\nSrebrna i zlatna.\nGospodski su dvorovi\nA ti pratiš cigana,\nKuda god se krene. —\nGudi, gudi, gudalo,\nPovrh tankih žica!\nUsta su mi prepuna\nMoja živa vatrica,\nŠto mi kuću krasi,\nNit se kadgod gasi;\nA plavčasti dimovi\nU modrom prozraku\nMotaju se, kupe se,\nKo avet po mraku.\nVenac slave ciganske —\nNa najvećoj studeni\nKad zaveju smetovi.\nJa po snegu gacam,\nA kad sijne proleće,\nA ja se razbacam. —\nGudi, gudi, gudalo.\nTananih pesmica. . Mila moja lulice,\nNigde tebe nema.\nTi mi ne daš, kad sam sâm,\nDa duša zadrema;\nS vama hitrim odleću\nI sve brige moje. —\nMeni slava ne treba\nNi bogatstva velja,\nMi smo crni Cigani,\nNaša torba duboka\nIzvora je živa,\nU njoj niču mirisna,\nNaša sreća šarena.\nNaši zlatni dani\nRazležu se živahno\nNa naših ćemani;\nJer mi, deca prirode,\nPesnici smo stari:\nKome nisu pevali\nNeka lete pesmice\nKao jato ptica!\nŽubori i vihori.\n"Pjesme Šapčaninove — bilo lirske, bilo epske — kao i njegove drame i pripovijesti, prožima iskreno osjećanje i neki mili dašak i živo rodoljublje. Osobito mu ugodno zvuči idilska žica, te je u toj vrsti pjesništva najbolje\n« Odgovor #4 poslato: Decembar 22, 2010, 02:40:49 pm »\nMILORAD P. ŠAPČANIN.\nPorodica Milorada P. Šapčanina bila je starinom iz Hercegovine, a u vremenu koje nas zanima živela je u Sremu. Otac pesnikov, Sava Popović, bio je u mladosti iskušenik manastira Grgetega, a docnije učitelj u selu istoga imena, gde se i oženio. Pre 1830 godine preselio se u Šabac. Na jednoj knjižici, koju je objavio 1833, potpisao se kao "učitelj I klase mladeži šabačke", a docnije se potpisivao kao "sekretar suda okruga šabačkog" i "član suda okruga šabačkog". S jeseni 1842, prilikom dinastičke promene na prestolu, Popović je, kao politički čovek i pristalica dinastije Obrenovića, izgubio službu i morao pobeći u Zemun odakle je otišao u Irig. Tamo je docnije došla i žena Jelisaveta sa četvoro dece. Nastali su teški dani za celu porodicu. Pošlo je na bolje tek kada je Popović, kao sposoban i obrazovan čovek, dobio službu beležnika u Irigu. 1847 porodicu je zadesila velika nesreća smrću najstarijeg sina Pavla. Inače, u porodici je bilo još četvoro dece: Katica, Đorđe, pozniji sveštenik, Milorad, naš pesnik, i Danica. Kada je izvršena promena na prestolu 1858, i kada su se vratili Obrenovići u Srbiju, Popović se vraća sa porodicom u Šabac. Knez Miloš ga je tada postavio za sudiju okružnog suda u Šapcu. Penzionisan je 1863, a umro je godinu-dve docnije.\nSava Popović je pisao. Kao učitelj u Šapcu napisao je i štampao u Beogradu 1833 knjigu Sad izobraženih umova (I čast). 1841 objavio je Kralj koji je sve izgubio, pak mu je Bog opet izgubljeno povratio, pripovetku iz Indije (Dodatak Srpskim Novinama 1841 br. 10—11), koja je svakako slobodan prevod s nemačkog. 1842 objavio je drugu knjigu Krin, ili moralna poučenija u 20 pisama mudraca Seneke izložena, koju je s nemačkog preveo "iz ljubavi k mladeži srbokoj". Ta knjiga doživela je i drugo izdanje 1868 godine. U Srpskim Novinama objavio je i članak Upotreblenije vremena u današnjem veku.\nAli, nije pisao samo otac, nego i stariji brat Pavle, koji je prvi počeo dodavati uz prezime Popović i naziv Šapčanin. Rođen 1827, on je završio gimnaziju 1844 i studirao u Modri i Požunu. Mučio se i živeo od tuđe pomoći, pošto od oca nije mogao dobiti izdržavanje. Darovit i načitan, počeo je pisati još kao gamnazista. Porušenog zdravlja, bez sretstava, nalazio se 1846 u Pešti i pokušavao i preko pesnika Branka Radičevića da dobije pomoć od kneza Mihaila. Bio je viđen u omladinskim krugovima, gde je čak predavao i "poeziju slavjansku". Najbolji drug Svetozara Miletića, on je bio među pokretačima Slavjanke, koja je izišla 1847 sa jedanaest njegovih pesama. Kada je završio studije u junu 1847 i sasvim oboleo, vratio se roditeljskom domu u Irig, ali je uskoro umro 1 decembra 1847 od tuberkuloze. Drugovi su ga iskreno ožalili, počev od Miletića do Jovana Ilića, koji mu je napisao i posmrtnicu, a docnije su mu podigli i spomenik na grobu. Sem pesama po listovima (Srbi u Tatrama u Podunavci 1845 str. 197) i u Slavjanci, zapažena mu je i pripovetka Četiri karanfila (Zabavnik Dragoljub 1844), koja, pored sveg ugledanja na novele Bogoboja Atanackovića, ima osobina po kojima se može verovati da se njen pisac mogao razviti u dobrog pripovedača. Kao pesnik bio je sav u "slavjanskim" idejama, pisao je i religiozne pesme (Apostol Pavle, Na Veliki Petak) i hvaljen kao jedan od najboljih omladinskih pesnika četrdesetih godina prošloga veka.\nIz takve porodice, u kojoj je otac bio "spisatelj", istina vrlo skroman i malo poznat, a brat se već bio proslavio, i ako je umro tek što je navršio dvadesetu godinu, bio je Milorad, koji je, i brojem dela i njihovom vrednošću, nadmašio i oca i brata.\nRođen u Šapcu 16 jula 1842,1 kao četvrto dete svojih roditelja, Milorad je kao mali prenesen u Srem, gde mu se otac sklonio za vreme dinastičkih borbi. U Irigu je proveo rano detinjstvo i svršio srpsku i nemačku osnovnu školu. Nižu gimnaziju završio je u Novom Sadu, pa je, pošto nije bilo viših razreda, otišao u Sremske Karlovce. Kako je porodica bila u teškim materijalnim prilikama, to se nije mogao redovno školovati. Bio je već odrastao dečak, kada je 1856 stupio u I razred gimnazije. Njegov školski drug Milan Savić priča (Iz književnosti, I str. 131) da ga je kao đaka II razreda gimnazije "garila mrka nausnica", jer je Šapčanin bio jako crnomanjast, bujne kose i brade. Mogao ga je Savić, tada mali i slabunjavi dečko, odmah zapaziti, jer je bio i najveći i najstariji u razredu. Kao đak bio je marljiv, jedan od prvih učenika po uspehu. Naročito je umeo lepo da priča lekcije iz istorije. Pošto su postali dobri prijatelji, Savić je umolio svoje roditelje, te su primili Milorada na hranu i stan, upravo "delili su istu sobu". Docnije, kao ljudi, ostali su prijatelji i Savić je bio rado viđeni gost u Šapčaninovoj kući u Beogradu.\nJoš kao đak, do IV razreda gimnazije, Milorad je pisao stihove, dobro poznavao srpsku književnost, odlično radio zadatke iz srpskog jezika, ali je teže išlo sa zadacima iz nemačkog. Tako je u Novom Sadu završio IV razred (1859—1860), pa je nastavio gimnaziju u Sremskim Karlovcima. Kao redovan učenik, upisan kao sin Save Popovića, "knjaževskog člana okružija šabačkog", završio je V razred (1860—1861) i ocenjen u I tečaju kao "prva klasa", po redu 17, a u II tečaju kao "prva klasa", po redu 13. U I tečaju imao je iz vladanja ocenu dobar, jer je bio "kadgod prodrzljiv", a u drugom tečaju dobio je pohvalnu ocenu. Najmanje uspeha je pokazao iz matematike (sredan i dovoljan), a najviše iz srpskog i nemačkog jezika. Za vreme raspusta 1861 godine otišao je u Šabac i nije se vratio da nastavi redovno školu. To nije učinio verovatno zbog porodičnih materijalnih neprilika, a bio je već ušao i u godine. 19 i 20 jula 1862 polagao je kao privatan učenik VI i VII razred u Sremskim Karlovcima. Položio ih je uspešno, naročito VI razred, kada je dobio samo dve vrlo dobre ocene, dok je na ispitu VII razreda dobio iz matematike ocenu dobar. Gotovo svi biografi pominju da je učio bogosloviju u Beogradu, pa čak i da je završio. Međutim, to nije tačno.\nVrlo rano, pre dvadesete godine, Šapčanin je otpočeo činovničku karijeru. 6 oktobra 1861 postavio ga je šabački vladika Gavrilo za praktikanta konsistorije u Šapcu. 1 novembra 1862 unapređen je za pisara iste konsistorije. Po nekima, međutim, on je te godine došao u Beograd, učio bogosloviju, pa se docnije vratio u Šabac. Po onome što smo ranije naveli, a i po kazivanju Milana Milićevića (Dodatak Pomeniku, str. 165—167), koji je to čuo od samoga pisca, Šapčanin je prvi put došao u Beograd tek 1866, jer je ranije iz Srema prelazio samo u Šabac. Činovničku karijeru u Šapcu završio je time što je postavljen, 13 marta 1865, za učitelja krasnopisa i crtanja šabačke polugimnazije, gde je kratko vreme predavao i zemljopis.\nI ako mlad, Šapčanin je, blagodareći svojoj vrednoći, stekao u Šapcu ugleda i po zaslugama i po umešnosti. U to doba episkop je bio Gavrilo, u narodu poznat pod imenom Garva, obrazovan, pisac, prevodilac Psaltira (Rukopis je spalio posle Daničićevog prevoda), odličan pevač, učitelj crkvenog pevanja u gimnaziji i čuven besednik. Kod njega je Šapčanin vrlo dobro stajao, uživao njegovu zaštitu i poverenje. Imao je simpatija i kod stare vladičine sestre, koju je opisao docnije u pripovetci Vladičina sestra. Možda bi i duže ostao u Šapcu, da nije vladika optužen, došao pod sud Arhijerejskog sabora zbog simonije (primanja mita), penzionisan 27 oktobra 1866 i poslat u manastir po kazni. Tu vladičinu slabost i suđenje opisao je Milan Đ. Milićević u pripovetci Draga draža od vere (Međudnevice, 1885.)\nŠapčanin je od tog doba bio zapažen kao saradnik književnih listova, objavio je već i prvu zbirku stihova (1863), i o njemu se vodilo računa kao o književniku. 14 novembra, 1865, prilikom otvaranja prve "besede" u Šapcu, on čita svoj Prolog u stihovima, a učestvuje kao aktivan član u svakom prosvetno-književnom i društvenom radu.\nU Šapcu je pesnik proživeo i svoju prvu veliku ljubav. Bila je to pesnička i romantična ljubav prema Milki, sestri prilovedača Laze K. Lazarevića. Porodica Lazarević nije odmah odobravala tu vezu, ali je ljubav pobedila. Tako se Šapčanin oženio rano, pre svoje dvadeset pete godine. Imao je četvoro dece od kojih su Radivoje i Dragica umrli. Njih se otac sećao, promenivši jedno ime, u pesmi Pred Proleće:\nSve će doći i sunce i cveće\nAl' naš Rade i Ljubica neće.\nU životu su ostali kći Danica (rođena u Šapcu oko 1866, umrla u Beogradu 1931) koja je dobila ime po imenu najmlađe pesnikove sestre, i sin Sava (rođen u Beogradu 1869), sada sudija Kasacionog suda, koji je dobio svoje ime po dedinom. Žena Šapčaninova bila je u svoje doba vrlo ugledna beogradska dama, član Ženskog društva u kome je 1885 bila i član uprave. Muža je preživela i umrla je 1910 godine.\nČinovnička karijera našega pisca išla je ovim tokom: 16 novembra 1866 postavljen je za pisara Ministarstva prosvete i crkvenih dela. 26 novembra 1869 dobio je za pisara prve klase. 16 decembra 1870 unapređen je za sekretara pete klase, 10 aprila 1874 za sekretara četvrte klase istog ministarstva. 1 aprila 1877 postavljen je za privremenog upravnika Narodnog pozorišta, ali se 12 novembra, iste godine, vratio u Ministarstvo prosvete sa zvanjem sekretara treće klase. 1 oktobra 1879 dobija unapređenje za sekretara druge klase i sa tim zvanjem završio je svoje službovanje u ministarstvu.\n1 marta 1880 Šapčanin dobija visoko zvanje, postaje stalni upravnik Narodnog lozorišta. Na tom položaju proveo je duži niz godina, sve do 15 avgusta 1893, kada je postavljen za administratora druge klase kraljeve civilne liste i krunskih dobara. U to doba, još u punoj snazi, kada je još mogao raditi i pero nije ispuštao iz ruku, počeo je poboljevati. Kada su nastali poslednji trenuci i već gubio svest, došao je da ga poseti mitropolit Mihailo i poljubio ga u čelo. To je bio oproštajni poljubac poglavara crkve jednom retko pobožnom čoveku i prijatelju crkve. Smrt je došla 14 februara, 1895 godine. Mitropolit ga je lično, i ako je tek i sam ustao sa bolesničke postelje, pored vrlo rđavog vremena, ne samo opojao nego i otpratio sa mnogobrojnim beogradskim sveštenstvom do crkve Sv. Marka.\nSvi ondašnji listovi, i književni i politički, zabeležili su Šapčaninovu smrt, a neki su doneli i njegovu sliku u crnom okviru. Ali, nešto ipak iznenađuje. Pokojnik je bio dugogodišnji činovnik od položaja, ugledan i poznat pisac, čovek koji je imao za života mnogo veza, prijatelja i poštovalaca. On je držao dosta pozdrava i posmrtnih govora. Znamo da je za šest godina ožalio pet pokojnika: Danila Stefanovića, državnog savetnika, Stevču Mihailovića, pretsednika ministarstva u penziji, Jovana Boškovića, profesora Velike škole, Tošu Jovanovića, glumca i dr. On pak, kada je umro, i ako mu je na pratnji bilo vrlo mnogo sveta, nije imao nad kovčegom i otvorenim grobom ni jednog govornika! Najviše mu se odužio Antonije Hadžić, koji je o njemu vrlo pohvalno govorio u odborskoj sednici Matice Srpske. Za života Šapčanin je dobio priznanja, jer je više puta odlikovan. Kao odlikovanja imao je: orden Belog orla IV stepena, orden Sv. Save III stepena, Takovoki krst III stepena, orden Medžedije III reda, srebrnu medalju za službu u ratu i medalju Crvenog krsta.\n1 Pod ovim datumom upisan je u gimnaziju i on se nalazi u đačkim svedočanstvima.\nM. P. Šapčanina, V\n« Odgovor #5 poslato: Decembar 22, 2010, 02:41:14 pm »\nIII. PRIVATAN ČOVEK.\n...Da bi se objasnile sve strane književnih dela M. P. Šapčanina, valja ga upoznati i kao privatnog čoveka. Jer, kao što je poznato, i ako čovek može biti jedno a pisac drugo, ipak lična priroda, doživljaji, osećanja i shvatanja, ne mogu se potpuno odvojiti od književnog rada. O našem piscu kao privatnom čoveku imamo najviše podataka od njegovog siia, g. Save Šapčanina, sudije Kasacionog suda u Beogradu.\nČovek otmene spoljašnosti, "srednjeg rasta, crne masti i srazmerna lica", sa dugom "pesničkom kosom", koju je nosio zabačenu nazad, punih brkova, poduže brade i izbrijanih obraza, Šapčanin je imao markantnu fizionomiju. Na ulici se viđao lepo obučen, sa ozbiljnim izrazom na licu i cilindrom na glavi, koji je tada bio u modi. Taj otmeni i dostojanstveni gospodin s polja imao je nežnu, umetničku dušu. Voleo je sve umetnosti, želeo je da se što više sa njima upozna i rado je čitao knjige i rasprave o raznim umetnostima, a posebno o estetici. Sam pisac, on je prvenstveno imao interesovanja za lepu književnost, ali je isto tako voleo i slikarstvo. Bio je odličan crtač, tako da je sam radio skice za dekoracije u pozorištu. Kuća mu je bila puna različitih slika i izgledala kao mali muzej. Malo je čudno što za muziku, i ako je voleo pesmu, nije mnogo mario i nije se njome oduševljavao. Za vreme predstava u pozorištu, kada bi nastali muzički odeljci, retko se zadržavao. Čak i kad mu je sin, inače dobar violinista, svirao, nije poklanjao mnogo pažnje. Njegov umetnički ukus mogao se videti iz prvoklasnih knjiga u njegovoj privatnoj biblioteci, po izboru slika, po različitim predmetima u radnoj sobi i na pisaćem stolu kako u kući, tako i u nadleštvu gde je radio. Njegova kancelarija u pozorištu, nameštena ukusno, sa slikama, umetničkim stvarčicama i upadljivom harmonijom svega, bila je daleko od kancelarije običnog, suvog, činovničkog birokrate.\nAko rukopis može zaista da bude ogledalo karaktera jednog čoveka, onda pominjemo da je Šapčaninov rukopis bio vrlo čitak, krupan, sa lepim, punim slovima. Nasledio ga je od šabačkog vladike Gavrila, a ostavio u nasleđe svome sinu, tako da je skoro nemoguće razlikovati šta je pisao otac, a šta sin. Milan Đ. Milićević naročito pominje taj rukopis i daje ovu karakteristiku o Šapčaninu: "Naravi je bio tihe, a ophođenja uljudnoga, naročito prema starijima bio je gibak i uslužan" (Dodatak Pomeniku, 1901).\nIz književnih dela vidi se da je Šapčanin često opisivao prirodu. Ti opisi nisu bili kod njega običan okvir, nešto što je ulazilo po kakvoj književnoj teoriji, prema drugim piscima i modi, nego izraz urođenog, unutarnjeg osećanja. On je voleo prirodu. Imao je izvanrednu baštu, s proleća se rado šetao po njoj, interesovao se za svaku biljku, imao nežnosti prema cveću, oduševljavao se njime i pokazivao neku vrstu pieteta prema obnavljanju prirode. Pominjemo i jednu sitnicu. Ako bi, idući putem, slučajno naišao na bačeni cvet, on ga je uzimao, da ga ne bi kogod zgazio.\nI osećanje rodoljublja bilo je kod njega jako razvijeno. Ne samo u književnim delima — pesmama, dramama, pripovetkama, naročito u Sanjalu — nego i inače videlo se da je bio uvek iskren nacionalni radnik i da mu je bilo stalo do napretka u svima granama narodnog života. Romantičarski patriota i nežan po srcu, on sam priča da je plakao pri prvom ulasku u oslobođeni Niš, i mi mu to verujemo. Kada je video Ćele-Kulu skinuo je kapu, rastužio se, setio prošlosti, poljubio kraj od kule i molio se Bogu za "velike duše".\nI ako nije bio po pozivu crkveni čovek, Šapčanin je bio veoma religiozan. Milićević veli: "Bio je pobožan i milovao je crkvu i crkvene pesme," Imao je prave hrišćanske ljubavi prema bližnjima, koje je u nevolji sažaljevao i pomagao. Njegova kuća bila je otvorena svakome i od nje su mnogi osetili dobra u vidu utešnih reči, saveta, moralne i materijalne pomoći. Kao prijatelj bio je odan, jer je njegovo prijateljstvo bilo zasnovano na dubokom i istinskom osećanju. Ali, ako bi se u nekome prevario, on se, razočaran i sa žaljenjem, povlačio za uvek, jer nije mario za licemerna i formalna prijateljstva. Nije voleo ljude slabog karaktera i izbegavao ih je. Prave siromahe, naročito ako su bili čestiti, cenio je i pomagao. Društveni položaj ljudi za njega je bio sporedan, on je voleo svakoga ako je bio dobar, jer je po svojoj hrišćanokoj duševnosti saosećao i učestvovao u tuđem bolu. Ta hrišćanska ljubav i pobožnost, kao delovi njegove prirode, vide se i u njegovim književnim delima. Među našim piscima svetovnjacima kod njega je religiozno osećanje bilo najviše razvijeno. Rodoljubiv po srcu i pobožan po duši, on je bio i ljubitelj narodnih običaja, naročito onih patrijarhalnih i vezanih za verske obrede. Kao pravi hrišćanin odužio se i crkvi i bližnjima. Na samrtničkoj posteli tražio je od brata sveštenika da mu čita molitvu, poljubio je bratu — svešteniku — ruku i epitrahilj. Za života često je posećivao crkve, pevao pobožne pesme i imao poštovanja prema sveštenim licima.\nŠapčanin je bio dobar muž i otac, voleo je svoju porodicu i bližu i dalju, tako da je postao neka vrsta stožera oko koga su se svi okupljali. To osećanje prema porodici inspirisalo ga je za nekoliko pesama posvećenih ženi, majci i sestri, a u pripovetkama Deda i Surgun opisao je događaje iz svoje porodice. I ako pesnik, umetnička priroda, društveni čovek, bio je vrlo uredan. Većina naših pesnika i umetnika smatrali su da je boemski život, kafana i neurednost odlika pravih umetnika. Međutim, Šapčanin je bio daleko od takvih shvatanja. Neki od talentovanih i poznatih književnika bili su loši radnici na položajima koje su zauzimali i malo je bilo koristi od njih u državnoj službi. Šapčanii nije bio takav. Naprotiv, bio je uvek vredan i savestan činovnik, jer je osećanje dužnosti bilo kod njega jako razvijeno. Kao činovnik ministarstva godinama je radio po ceo dan službene poslove, a u veče, kod svoje kuće, posle večere, povlačio se u svoju radnu sobu i tada je pisao i čitao. Odlazio je u postelju često posle ponoći. Izradio je svoju volju, a vrednoća i izdržljivost u radu bile su njegove karakterne osobine. Pri oceni njegovog književnog rada mora se uzeti u obzir njegova korisna služba na položajima koje je zauzimao, a onda se može više ceniti njegova plodnost i pravilnije shvatiti vrednost njegovih dela.\nU Beogradu Šapčaninova kuća bila je jedna od najuglednijih, pristupačna i za izvesan broj viđenih ljudi kao neka vrsta umetničko-književnog salona. On je bio gostoljubiv domaćin, voleo je da čita svoje nove stvari, a to su činili i drugi u njegovoj kući. Laza K. Lazarević, šurak Šapčaninov, tada još đak, svoje prvo književno obrazovanje stekao je tu. I dok jedni tvrde da je u tom domu bilo "blagotvornog uticaja" na poznijeg pripovedača i da je Šapčaninova zasluga što je "negovao krasan dar Lazin" (Milan Savić) dotle drugi ne pridaju tome mnogo važnosti (Jovan Okerlić). Nesumnjivo je ipak da je mladome Lazareviću bavljenje u kući zeta književnika donelo mnogo u pogledu knjižvnog obrazovanja i da ga je Šapčanin uveo u listove u kojima je i sam sarađivao. U istoj kući viđali su se i drugi pisci, ugledni ljudi i glumci. Najčešće su dolazili Jovan Bošković, kome je Šapčanin posvetio drugu knjigu svojih pripovedaka (1879), Jovan Đorđević, Steva Todorović, Matija Ban, glumac Marko Stanišić i dr. Bio je u dobrim odnosima sa Milanom Đ. Milićevićem, sa kojim je dugo vremena služio u istom ministarstvu, sa Stojanom Novakovićem, čiji je saradnik bio u Vili, sa Ilarionom Ruvarcem, Ilijom Okrugićem-Sremcem i dr. Drugovanje i prijateljstvo sa Milanom Savićem ostalo je do smrti, a isto tako i sa Antonijem Hadžićem. Jovan Grčić, koji je držao pozdravni govor Šapčaninu prilikom jedne glumačke proslave u Novom Sadu, nikad ga nije "potcenjivao" kao pesnika, u mladosti je uživao u njegovim pripovetkama i Zadužbinu je rado gledao i povoljno ocenio. Ali, on jedini veli da nije "mario" za Šapčanina kao čoveka. Njemu on "nije bio simpatičan", jer ga je odbijala "njegova nekako ukočena . . . oficijozna, zvanična ozbiljnost" (Portreti s pisama knj. I, str. 176). Potpunosti radi naveli smo mišljenje i te "druge strane", ali treba dodati, da bi stvar bila jasna, da je bila po sredi urednička osetljivost zbog toga što je Šapčanin prestao sarađivati u Stražilovu i što je prišao ljudima, svojim prijateljima, oko Javora.\n« Odgovor #6 poslato: Decembar 22, 2010, 02:41:38 pm »\nPoezija za decu Milorad Popović Šapčanin\nI potok i reka,\nI lahor, i zrak,\nSve ljubi, sve mazi\nSvež miris i blag;\nPeva, ne spi:\nKli, kli, kli!\nTežak joj cvet,\nPrnulo u let.\nŽure se kosači,\nRosa je i hlad,\nKad žega zatrepti,\nMalakše im rad;\nPtičice su ućutale,\nPlanina se dimi, magli,\nA oblaci golubasti\nBog te pita kud' su nagli.\nNa kitnjastoj lipi našoj\nŽuto granje ćuti, drema;\nPod strehom se gnezdo roni,\nJer u njemu laste nema.\n"Kud je ot'šla ta crnojka?"\nNaš mališa čas pa pita;\n"Lasta, oče, nije dobra;\nOtišla je da se skita."\nNe skita se ona, čedo;\nKad nastanu topli dani,\nKamo mali ukućani?\nA uz nju će doleteti\nMnogo, mnogo živih ptica,\nPa će opet oživeti\nNaša lipa i baštica.\nZorana Opačić: "Antologija srpske poezije za decu predzmajevskog perioda"\n« Odgovor #7 poslato: Septembar 29, 2012, 12:39:05 am »\nO MILORADU POPOVIĆU ŠAPČANINU\n...Njegov rad činovnički dobro je karakterisan u jednom nekrologu. "U pokojnom Šapčaninu — veli se tu — mi istinski žalimo jedan gubitak koji se lako ne naknađuje. Mogu o pojedincima, kao o ličnostima, biti i podeljenja mišljenja, može se nekome neko lično i dopadati i ne dopadati — ali jedno što treba, i mora svaki, poštovati, to je marljivost u državnoj službi i rad na kulturnim poljima u našem narodu, naročito kad se radi više zarad samog rada a ne zarad izgleda na bogate materijalne nagrade. I u doba ova pravca ne može se pokojnom Šapčaninu poreći priznanje i zasluga". —\nOn je, pesmama svojim, bio vredan saradnik vrlo mnogih listova srpskih šesetih, sedamdesetih i osamdesetih godina prošloga veka; pesme su se njegove čitale, mnogima i dopadale, ali je ostalo uverenje da lirska žica njegove poezije nije tako jasna i jaka da bi mu za posmrtni spomen ona bila dovoljna. "U lirsknm pesmama Šapčanin je u glavnom idealista. Priroda je za njega bogata riznica iz koje crpe lepe utiske. On ume te utiske da upije u dušu svoju, pa da ih otuda opet izlije natopljene, tako reći oduhovljene svojim osećajem". Navodimo ovaj sud jednoga poštovaoca njegove poezije kao obrazac onoga što je od strane njegovih prijatelja napisano. Suprotan je sud u onome što već pomenusmo. Ali lirskim pesmama Šapčaninovim niko nije poricao svetinju porodičnoga osećanja, blagu, hrišćansku, moralnost, nehotični vaspitni značaj — a sve to, i ako nije glavno obeležje za pesmu, ima vrednosti za karakteristiku duše njegove. Pobožna i učiteljska priroda njegova pokazuje se u lirskim mu pesmama često i na štetu njihove poetske vrednosti.—\nAli je jedna vrsta pevanja Šapčaninova znatno odvojila. Njegovi spevovi "Nevesta Ljutice Bogdana" i "Monah" dolaze u red poetskih pripovedaka, starijeg — kao što je i priroda njihove vrste — tipa i običnijih prilika — pa ipak stoje u srpskoj književnosti poetskoj na vidnom mestu. "Šapčanin se najviše proslavio kao epski pesnik. On se odlikuje, kao nijedan drugi pesnik u nas, naročito tim, što veoma dobro zna odmeriti i zgodno upotrebiti lirske i dramske elemente u svojim epskim pesmama, a to im daje neodoljivu silu i neobičan čar, koji nam dušu napaja miljem i umiljem pravog, istinskog pesništva. U epskim pesmama Šapčaninovim ne znaš šta je lepše i divnije: da li pesnička, umetnička zamisao, živ kolorit, plastično opisivanje prirode, osoba i karaktera, gracioznost stafaže, lepa scenerija ili sveži osećaji. Zato jeste epsko pevanje Šapčaninovo kao ono svež venac jedra zelenila, iskićen živim, miomirisnim cvećem". Tako se oduševljeno sudilo o njegovoj epskoj poeziji. Odsudnija kritika nije nikako ustajala da razorava u celini taj sud, i ako je u njemu mnogo retorskih ukrasa i ako se u pojedinostima on ne može održati. Ali je u njima, svakako, vrhunac Šapčaninova pevanja.—\nOn je bio istinski poklonik prosvete, obožavalac književnosti i umetnosti. Na tim je poljima istrajno radio u srpskom društvu, čija se mladost i nestaloženost još neprestano oseća u radovima domaće lepe knjige i više umetnosti. —\nAndra Gavrilović, Znameniti Srbi XIX veka\nMilorad Popović Šapčanin (1841—1895) je, uz Jovana Ilića, najznačajniji romantičar iz Srbije. Pisao je pesme, drame, pripovetke i romane. U lirici je izrazio sentimentalno-idiličnu komponentu romantike. Najbolji mu je ciklus Selo u detinjskim uspomenama (1866), u kome se afirmisao kao pesnik seoske idile, i zajedno s J. Grčićem Milenkom kao glavni predstavnik poezije sela u srpskom romantizmu.\n...Bio je liričar, dramatičar, epski pjesnik i pripovjedač, doduše sve to u skromnim razmjerama. Imao je karakteristično shvatanje poezije, koja je trebalo da bude egzil od života: umetnost treba da nam da ono što nam život ne daje: san i iluziju. Stihovi su mu bili mahom naivni, osim kad je pisao o selu i prirodi, gdje se vidjela njegova iskrena oduševljenost seoskim načinom života. Evo npr. kako on oduševljeno pjeva o muži na selu: I k'o odjedanput da poteče reka, /vedrice se prospu slatka, bela mleka, /i kad ih ponesu stanarice žive, /pregiblju se, cvrče, obramice krive. /A posle se metne u kotao stari, /pa na tihoj vatri lagano uzvari... Inspiracija rustičnim je jednim dijelom poticala od toga što je on svoje djetinjstvo proveo na selu, pa je upravo time podstaknut napisao i najbolje svoje pripovijetke. Na jednom mjestu veli: Kome nije slatko sećati se detinjstva? Pa još kad su ti minuli dani vedri i bezbrižni. Bar ja sam uvek raspoloženiji kadgod mi se da prilika da reknem koju o dragoj minuloj prošlosti...\nKarakteristika Šapčaninovog stila bila je frazeologija u poetskom izrazu preuzeta od ranijih pjesnika i vrlo česta upotreba deminutiva, čak i onih uduplanih kao što su: konjičak, kapljičica, pesmičica, vetrićak, stolićak, sićan itd. Pisao je i istorijske drame. Osamdesetih godina 19. vijeka u Narodnom pozorištu u Beogradu izvodilo se nekoliko srpskih istorijskih predstava, među kojima su bile i Šapčaninove. On je smatrao pozorište velikom i javnom narodnom školom, a jedno vrijeme je bio i upravnik Narodnog pozorišta, najstarije institucije tog tipa kod Srba. Ovo pozorište je osnovano odlukom kneza Mihajla Obrenovića i prva predstava Posmrtna slava kneza Mihaila Obrenovića odigrana je 1869. godine. Podignuta na današnjem Trgu Republike u Beogradu, pozorišna zgrada je predstavljala za tadašnje evropske pojmove modernu pozorišnu zgradu, osvijetljena do tada u Beogradu nepoznatim gasnim osvjetljenjem. Danas Narodno pozorište još uvijek ima svoj stalni repertoar predstava, u zgradi koja je dograđivana i preziđivana, i svoj sadašnji izgled je dobilo osamdesetih godina 20. vijeka. Šapčanin je bio jedan od prvih srpskih romanopisaca sa svojim romanom čudnog naziva Sanjalo, kao što je i izvršio znatan uticaj na početku spisateljskog rada svog šurjaka, potonjeg velikog pripovjedača, Laze Lazarevića.


Srpski rukometaš javno rekao: Ja sam kriv, iskupiću se - Vesti online\nSrpski rukometaš javno rekao: Ja sam kriv, iskupiću se\n- Hrvatska je zaslužila da pobedi, ali ne sa 10 razlike. Rezultat nije realan, ali tako je ispalo. Preuzeo bih odgovornost za poraz, mislim da nisam pružio partiju kakva se od mene očekivala, iako su mi saigrači dosta pomagali u odbrani - rekao je Cupara Tanjugu.\nNaglasio je da je amosfera pred 12.000 gledalaca bila prava rukometna, ali da njegov tim nije podlegao zbog buke sa tribina. Cupara smatra da duel sa Švedskom nije odlučujući za prolaz, iako su obe selekcije izgubile na startu turnira.\nUtakmica drugog kola A grupe Evropskog prvenstva Srbija - Švedska na programu je u nedelju od 18.15 u Splitu.


Skiatos leto 2020. - apartmani cenovnik - Grcka leto 2020. - letovanje u Grčkoj - ostrvo Skiatos\nSkiatos je najposećenije ostrvo severnih Sporada u Egejskom moru, prekriveno borovom šumom i maslinjacima i nalazi se na dva i po sata plovidbe trajektom od Volosa. Obima od oko 60km, sa čak 65 plaža, Skiatos, predstavlja pravi dragulj Egeja. Sa ostrvima Skopelos i Alonisos, Skiatos je deo Marina nacionalnog parka, u kojem žive mnoge retke životinjske vrste- među kojima su najpoznatije mediteranske foke.\nGlavni grad je Skiatos koji se nalazi u istočnom delu ostrva. Ovaj šarmantni ostrvski gradić obiluje mnoštvom taverni, barova, velikom marinom i sjajnom noćnom zabavom. Iznad grada je čuveni Kastro i manastir Evangelistrije, mesto odakle se pruža fantastičan pogled na severni deo ostrva i njegove šljunkovite plaže. Plaže Vasilias, Megali Amos, Achladias, Trulos, Kanapica, Vromolimnos, Banana imaju suvozemni prilaz, a do plaže Lalaria se može doći sa mora, čamcem ili brodom. Jedna od najlepših plaža u Grčkoj, čuvena plaža Kukunaries, nalazi se upravo na Skijatosu.\nZa uplatu u celosti 15 % popusta za smene u sezoni i 10 % popusta za smene u predsezoni (*) na paket aranžmane do 21.03.2020.\nVaži za vile: Vasiliki, Dimitris i Lazaros\nCene u tabeli su izražene u eur po osobi na bazi 10 noćenja – PAKET ARANŽMAN (smestaj+autobuski prevoz+trajekt)\n1/2 Std (I/II Sprat)\n1/2 std (prizemlje)\n1/3 Std (I/II Sprat)\n1/3 std (prizemlje)\n1/4 Std (prizemlje)\nDimitris 1/2 std\nVasiliki 1/2 Std\nLazaros 1/2 Std (I/II Sprat)\nPavlosMaria 1/2 Std\nLeto 2020, Grčka, Skiatos, Cenovnik br.4 / 05.02.2020\nLEGENDA: 1/2 STD = dvokrevetni studio; 1/3 STD = trokrevetni studio; 1/4 STD = četvorokrevetni studio; NA= najam\n- smeštaj na bazi 10 noćenja u izabranom objektu i tipu smeštaja,prema cenovniku iz tabele.\n- prevoz autobusima turističke klase (audio/video oprema, AC), na relaciji Beograd-Skiatos-Beograd\n- trajekt na relaciji Volos- Skiatos- Volos\nOmniturs je za svoje putnike obezbedio ponudu za putno zdravstveno osiguranje, kao i ponudu za polisu osiguranja od otkaza aranžmana prema uslovima osiguravajuće kompanije, sa svim potrebnim informacijama i tarifama. Međunarodno putno zdravstveno osiguranje za ceo period boravka, plaća se u agenciji po ceni od ______ dinara, a osigurana suma je na 30.000 eur,bez ograničenja starosne granice. Putnik pri kupovini putnog osiguranja dužan je da dostavi kopiju pasoša ili podatke iz pasoša.\nOd 01.01.2018. godine, odlukom Vlade Republike Grčke, naplaćuje se obavezna boravišna taksa u iznosu od 0,5 do 5 eur dnevno (u zavisnosti od lokalne kategorizacije smeštajnog objekta) po smeštajnoj jedinici. Plaćanje se vrši pri dolasku u objekat, na licu mesta vlasniku kuće ili predstavniku/inopratneru.\nU smenama sa * u slučaju sopstvenog prevoza cena se ne umanjuje, kao i u slučaju spajanja smena sa *. U slucaju spajanja smena bez * cena aranzmana po osobi za putnike koji koriste autobuski prevoz se umanjuje 35 eur za drugu smenu.\n- cene su izražene u eurima, a plaćanje je isključivo u dinarima, u dinarskoj protivvrednosti po prodajnom kursu poslovne banke Addiko Bank a.d. za efektivu, na dan uplate, u skladu sa sledećim uslovima:\n- 30% od cene rezervisanog smeštaja i autobuskog prevoza prilikom rezervacije, a ostatak čekovima građana u jednakim mesečnim ratama do 20.decembra 2020.. godine – bez uvećanja, koji se deponuju odmah prilikom potpisivanja ugovora o putovanju.\nPolazak autobusa je dan ranije od datuma u tabeli: iz Beograda – sa turističkog terminala, koji se nalazi u sklopu Autocentra Lasta na autoputu Beograd- Niš u 13:00 h, a iz Niša – sa parkinga kod Tempa u 16:00 h.\n- iz Novog Sada – sa parkinga hotela “Sajam”, sa polaskom u 11:00 h – uz doplatu od 20 eur po osobi,\n- iz Vršca – sa parkinga hotela “Srbija”, sa polaskom u 11:00 h – uz doplatu od 20 eur po osobi,\n- iz Zrenjanina – sa parkinga ispred Autobuske stanice, sa polaskom u 11:00 h – uz doplatu od 20 eur po osobi.\nZa organizaciju transfera, potrebno je minimum 10 putnika, osim ako agencija za odredjene polaske ne donese drugačiju odluku! Povratak sa Skiatosa je poslednjeg dana boravka sa dogovorenog mesta u poslepodnevnim časovima po lokalnom vremenu (u zavisnosti od dolaska autobusa na destinaciju, a u skladu sa propisima definisanim zakonom o saobraćaju). Za tačno vreme povratka, putnici se moraju informisati kod predstavnika agencije, na dan polaska u toku prepodnevnih časova. Prevoz se obavlja turističkim autobusima (klima, audio i video oprema). Sedišta nisu numerisana i agencija zadržava pravo da napravi raspored sedenja. Putnik će prihvatiti bilo koje sedište koje mu dodeli agencija (uzimajući u obzir trudnice, porodice sa malom decom, starija lica , kao i vreme uplate). Sva deca starija od dve godine moraju imati svoje sedište, u skladu sa važećim zakonskim normama.\nCena autobuskog prevoza za putnike koji ne koriste smeštaj - povratna autobuska karta iznosi 65 eur, a za decu do 12 godina karta je 55 eur.Cena autobuske karte u jednom pravcu iznosi 50 eur, za sve putnike (za odrasle i za decu). Deca do 2 godine starosti ne plaćaju autobusku kartu, ali nemaju sopstveno sedište. U cenu autobuske karte nije uračunat prelaz trajektom na relaciji Volos – Skiatos – Volos doplata 45 eur po osobi.\nPutnik koji je kao vrstu prevoza odabrao sopstveni prevoz, dužan je da minimum dva dana pre polaska na put kontaktira agenciju zbog dobijanja vaučera, kao i ime i kontakt telefon predstavnika/inopartnera (Chrtissomallis Travel) radi lakšeg pronalaženja objekta u kom je rezervisao smeštaj. Putnici na sopstvenom prevozu dužni su da se raspitaju o pravilima i Zakonima vezanim za prelazak vozila preko granice, pomoći na putu i drugo kod nadležnih organa (AMSS, Mup R. Srbije, Konzularno odeljenje R. Grčke). Putnici koji dol aze/odlaze sopstvenim prevozom ne mogu da uđu u smeštajnu jedinicu prvog dana boravka posle 21:00 h, a smeštajnu jedinicu ne mogu da napuste pre 07:00 h poslednjeg dana boravka. U slučaju kasnog dolaska ili ranog odlaska putnik je dužan da o tome obavesti predstavnika agencije ili njihovog zastupnika, najmanje dan ranije. Predstavnik agencije nije u mogućnosti da svakog putnika lično sačeka ispred smeštajne jedinice, ali će svakom putniku biti na raspologanju da putem telefona pruži tačne instrukcije kako se stiže do smeštajne jedinice . Za sve stranke koje koriste sopstveni prevoz, bez obzira kako i kada su uplatile kompletan aranžman, vaučer, odnosno dokument o pravu da koriste rezervisani i uplaćeni smeštaj, biće izdat najranije 7 dana pre početka putovanja.\n2-11.dan – Dolazak na Skiatos u prepodnevnim satima i smeštaj u izabrane objekte (najranije od 14:00 h). Boravak na bazi izabrane usluge.\nPutnik je dužan da agenciju ili lokalnog predstavnika/inopartnera (Chrissomallis Travel) na koju je agencija uputila potrošača za slučaj potrebe pružanja određene pomoći, u pisanoj formi, na papiru ili na drugi odgovarajući način, obavesti o nedostacima smeštajnih jedinica, najkasnije u roku do mesec dana od dana utvrđivanja nedostatka. Putnik može da izjavi reklamaciju na mestu koje je određeno za prijem reklamacija usmeno, telefonom, pisanim ili elektronskim putem, uz dostavu ugovora o prodatom aranžmanu. Agencija i prevoznik su dužni da potrošaču izdaju pismenu potvrdu ili elektronskim putem potvrde prijem reklamacije, a da najkasnije u roku od 8 dana od dana prijema reklamacije, pisanim ili elektronskim putem odgovore potrošaču na izjavljenu reklamaciju. Mesto određeno za prijem reklamacija je: OMNIPROMET- TA OMNITURS, Beograd,mail: info@omniturs.rs, tel: 011 33 48 851 Osoba ovlašćena za prijem reklamacija, u toku korišćenja smeštaja i prevoza, kao i nakon završetka usluge je Kolaković Milanka.\nUz objavljeni program putovanja i prevoza važe OPŠTI USLOVI PUTOVANJA organizatora turističkog putovanja agencije OMNITURS i sastavni su deo objavljenog pisanog programa putovanja, usaglašeni sa YUTA standardima i elementima koje reguliše Zakon o turizmu. OMNITURS kao organizator putovanja poseduje Licencu OTP br. 59/2020 kategorija A35 uz Garanciju putovanja u visini pokrića štete od 350.000 eur za slučaj insolventnosti organizatora putovanja i za slučaj naknade štete, koja se prouzrokuje putniku neispunjenjem, delimičnim ili neurednim ispunjenjem obaveza organizatora putovanja koje su određene opštim uslovima i programom putovanja, po Ugovoru o garanciji putovanja br.120/2020 Kategorija A35 koja se aktivira kod Nacionalne asocijacije turističkih agencija PU“YUTA“, prijavom na telefon 011/322-86-86, dopisom na adresu ul. Kondina 14 ili prijavom na mail: garancijaputovanja@yuta.rs, uz obezbeđenu Polisu br. 300068568 od 01.01.2020. godine ugovorenu sa Akcionarskim društvom za osiguranje „DDOR Novi Sad“ - Novi Sad.


Hotel La Blanche Island - Bodrum - Egejska regija - Turska - Letovanje - Turistička agencija Ponte Travel\nLokacija: Hotel je udaljen 15 km od aerodroma i 26 km od Bodruma. Izgradjen je 2014. godine, a zauzima površinu od 82.000 m2. Poseduje sopstvenu, peščanu plažu sa betoniranim delom.Ležaljke, suncobrani i peškiri za plažu su besplatni za goste hotela.\nSadržaj: Glavni restoran, 6 a la carte restorana (turski, italijanski, kineski, riblji , stek i internacionalni), 6 barova, 2 spoljašnja bazena, unutrašnji bazen, dečiji bazen sa 3 tobogana, aqua park , dečiji klub (4-12 godina), igraonica, mini-disko, bioskop za decu, dnevne aktivnosti za decu, čuvanje dece (doplaćuje se), teniski teren, stoni tenis, vaterpolo, odbojka na plaži, boćanje, joga, aerobik, sportovi na vodi bez motora, pikado, fitnes centar, tursko kupatilo, parno kupatilo, sauna, snežna soba, šok tuševi, internet kafe, animacija, sportske i zabavne aktivnosti, ležaljke, dušeci, suncobrani, peškiri za plažu, internet centar i Wi-Fi.\nSobe: Hotel ima 256 standardnih soba, od toga 7 soba za osobe sa posebnim potrebama (površine 26 m2), 130 superior soba (površine 31 m2) i 119 porodičnih soba (površine 37 m2). Sve sobe su klimatizovane, imaju LCD TV sa satelitskim kanalima, sef, mini bar, set za čaj i kafu, telefon, fen i balkon.\nUsluga: Ultra all inclusive - "sve uključeno" - doručak, kasni doručak, ručak, užine, večera, sok od ceđenog voća uz doručak, sladoled, poslastičarnica, a la cart restorani (turski, italijanski i riblji uz rezervaciju), lokalna alkoholna i bezalkoholna pića, po hotelskim pravilima (samoposluživanje - izbor više jela).\nUsluge i aktivnosti uz doplatu: Sva strana pića, flaširana pića, room service, rent a car, motorizovani sportovi na vodi, sve vrste masaža i tretmana, bilijar, škola ronjenja, frizer, doktor i medicinska sestra (na upit), prodavnice, neki a la carte restorani.


» Srbija odbila više od 100 deklaracija EU\nUvidom u dokumenta EU utvrðeno je da Srbija nije potpisala veliki broj\ndeklaracija koje joj je ponudila Evropska unija, meðu njima najbrojnija\nsu ona koja se tiču zemalja kao što su Rusija, Kina, ili Balkan.\nSrbija je često svoje pragmatične interese stavljala iznad principa, kažu naši sagovornici koji komentarišu podatak da Srbija odnosno prethodno državna zajednica Srbije i Cnre Gore od 2004 do 2010 godine nije potpisala 124 deklaracije EU od 830 koje su joj ponuðene.\n„Srbija je pokazala vrhunac neprincipijelnosti, ignorišući činjenicu da je deo mreža koje na nadnacionalnom nivou štite ljudska prava. A sada, kada se pojavio izveštaj Saveta Evrope u kome se veoma ozbiljno dovodi u pitanje kredibilitet kosovskih lidera vrlo teškim insinuacijama o povredama ljudskih prava, onda je odjednom Srbija garant tog izveštaja, on je okosnica svega, on treba sve da promeni…A kada je stalni Meðunarodni sud pravde doneo jednu drugu odluku, pozivajući se na Rezoluciju 1244 UN kojom se Srbiji oduzima suverenitet nad Kosovom zbog masovnih kršenja ljudskih prava, mi smo, pre samo par meseci, rekli da je to poraz meðunarodnog prava i humanitarnog prava. Bojim se da tu vrstu nedoslednosti, ako već ne primećuju prosečni birači u Srbiji, itekako primećuje zapadna meðunarodna zajednica. Uostalom, videli smo to u komentarima nedavno objavljenih depeša preko Vikiliksa", kaže Jelena Milić.\nJelena Milić, meðutim, smatra da sadašnja politika Srbije nije napravila iskorak u odnosu na raniji period u ovoj oblasti.\n"Srbija nije samo bojkotovala odluke Saveta Evrope, već i EU i UN u vezi sa apelom Iranu. Taj trend se intenzivirao za vreme mandata Vuka Jeremića i očito je da je bio u funkciji odbrane Kosova. Meðutim, problem koji je eskalirao i sa dodelom Nobelove nagrade za mir, je što Jeremić ne shvata da Srbija nije samo geografski u Evropi, već je Srbija u Evropi koja je premrežena meðunarodnim organizacijama koje se bave zaštitom ljudskih prava i čije su rezolucije i akta postala većinom unutrašnja dokumenta zemalja članica, pa i Srbije“, kaže Jelena Milić.\nSrbija, u kojoj je smrtna kazna ukinuta, nije se pridružila nekoliko puta EU u osudi izvršenja smrtnih kazni u SAD, Japanu i još nekim zemljama a nije podržala ni deklaraciju EU koja je izdata 2008. godine povodom 10. oktobra, Meðunarodnog dana protiv smrtne kazne.


Stanari Bloka 37 poručili: Gde si sad Gangula?\nDruštvo Autor:Nemanja Lisinac15. jul. 202119:45 > 16. jul. 2021 00:3820 komentara\nStanari Bloka 37 i večeras su se okupili i formirali "živi zid" oko gradilišta. Naime, i večerašnjim skupom žele da pokažu zajedništvo i rešenost da ne dozvole izgradnju "monstrum zgrade", ali i bilo koje zgrade koja može da osvane na isti način pred nečijim prozorom.\nKako javlja reporter Nova.rs, okupljeno je više stotina građana koji su zatvorili Bulevar Milutina Milankovića. Građani su večeras došli sa decom i za sada protest protiče mirno.\nNa zgradama se mogu videti okačeni transparenti na kojima piše: „Nećemo da budemo zazidani“ i “ Gde si sad Gagnula?“.\nOkupljeni građani su prvo formirali „živi zid“ oko gradilišta.\nZatim su počeli da udaraju u ogradu, a udarci su odzvanjali čitavim naseljem.\nOkupljeni građani su, duvajući u pištaljke i trube, krenuli kroz Blok 37 da bi, kako su rekli, „probudili“ i ostale stanare i pozvali ih da se odazovu protestu.\n„Nećemo biti poraženi. Ovo je sigurno naša pobeda. Blok je naš“ poručuju sa protesta stanari Bloka 37.\nMeđu okupljenima građanima koji već duže vreme pokušavaju da Blok 37 odbrane od investitora, su i aktivista pokreta „Odbranimo reke Stare planine“ Aleksandar Jovanović Ćuta i bivši kandidat za predsednika Srbije Saša Janković.\nTu je i Petar Đurić, čiji je otac preminuo u Zemunskoj bolnici od kovida i koji je postao poznat po rečenici „Ćale, ovo je za tebe“ na prošlogodišnjim protestima.\nPetar Đurić Foto: Vesna Lalić/Nova.rs\n„Danas smo ovde da pružimo podršku stanarima. Od te gradnje odmah da kažem nema ništa jer neće jedna šačica interesne male grupe uzurpirati građane“, rekao je Đurić za Nova.rs.\nOn je dodao da ga zanima ko su ti batinaši koji su jutros bili ovde.\nNa ivici tuče u Bloku 37: Čuvari terorišu stanare\nVIDEO U pomoć, policija: Pogledajte sukob u Bloku 37\nNapeto u Bloku 37: Stanari blokiraju prolaz kamionima\n„Žao mi je što nisam bio jutros tu da probaju da iskale bes na meni. Ovde ne smeju da krenu protiv stanara Bloka 37 jer su pravi građani tu“, rekao je on i podsetio da su njega i majku pratili, a da su pokušali i da ga uhapse u decembru prošle godine.\nJa se njih ne plašim jer mene ćale čuva, naveo je Petar Đurić i poručio gradskim vlastima: „Gosopodo vaše vreme polako otkucava“.\nOsim ranije postavljenih mašina na parceli na kojoj je počela gradnja i čuvara, na gradilištu nema ni radnika, ni pripadnika privatnog obezbeđenja koji su jutros pokušali da spreče građane da protestuju.\nRadovi u Bloku 37 juče su nastavljeni uprkos dogovoru Grada Beograda, investitora i stanara da se ništa ne radi dok se ne pronađe odgovarajuće rešenje za obe strane. a investitor je angažovao i obezbeđenje koje je formiralo lanac kako stanari ne bi mogli da blokiraju prolaz.\nSituacija je jutros bila na ivici tuče jer su pripadnici privatnog obezbeđenja, koje je unajmio investitor, sprečili građane da priđu gradilištu, a neke su čak fizički pokušali da pomere sa mesta na kom su se nalazili.\nDok je trajalo „natezanje“ obezbeđenja i stanara, policija je stajala sa strane i mirno posmatrala uprkos pozivima građana da reaguje.\nBONUS VIDEO: Pobuna gradjana na gradilistu u Bloku 37\nBlok 37gradilišteprotestŽivi zid\nI korisnički servis A1 mreže ne radi


U okviru “Road show” promotivne kampanje, ljetnju turističku sezonu 2022. Turistička organizacija Herceg Novi sprovodi tokom maja i juna mjeseca u gradovima širom regiona kroz zajedničke promotivne nastupe sa Nacionalnom turističkom organizacijom Crne Gore i drugim lokalnim turističkim organizacijama.\nNakon Tuzle, Bijeljine i Šapca u okviru ove kampanje TO Herceg Novi je svoj grad promovisala i predstavila njegovu ponudu na Zlatiboru, gdje je organizator događaja bila Turistička organizacija Budva. Promotivnom događaju koji je bio obogaćen nastupima muzičkih zvijezda Leontine i Ivane Peters, održanom na zlatiborskom trgu kod jezera, prisustvovao je veliki broj turista iz cijele Srbije koji trenutno borave na Zlatiboru kao i brojni predstavnici medija.\nU nastavku, TO Herceg Novi promoviše destinaciju i u Kraljevu 23.maja, Kragujevcu 24. maja i Nišu dan kasnije.\nU ponedjeljak 23. maja je u kabinetu predsjednika opštine Kraljevo, gospodina Predraga Terzića, održan prijem na kom su pored njiga bili prisutni i direktorica TO Kraljevo Ana Mirosavljević, podpredjsednik opštine Tivat Vladimir Arsić, kao i predstavnici lokalnih turističkih organizacija iz Herceg Novog, Tivta, Budve, Bara i NTO.\nU obraćanju medijima, direktor TO Herceg Novi, Đorđe Stanojlović, predstavio je kompletnu turističku ponudu našeg grada, i najavio neke nove programske sadržaje koji nas ovog ljeta očekuju u Herceg Novom. Kao i uvijek u obraćanjima, posebno se osvrnuo na nova dva muzička festival ‘’Skale’’ i ‘’The Hype’’, filmski festival Montenegro Film festival 2022, kao in a ekspanziju planinskog turizma i etno kuća koje su sastavni dio programa koji sprovodi i Agencija za razvoj Orjena. Na kraju, podsjetio je sve Kraljevčane i stanovnike Raškog okgura na istorijski i kulturološki neraskidivu vezu sa bratskim Herceg Novi mi pozvao ih da i ovog ljeta budu gosti našeg grada.\nTuristička organizacije Herceg Novi učestvovaće i na beogradskom Manifestu od 27. do 29.maja i u Novom Sadu 31. maja. Ovogodišnju promociju u okviru “Road show” kampanje TOHN završava nastupima u Banja Luci 07. i Sarajevu 09. juna.


Putin čestitao Vučiću: Očekujem jačanje strateških odnosa između naše dvije zemlje | Tuzlanski.ba\nPutin čestitao Vučiću: Očekujem jačanje strateških odnosa između naše dvije zemlje\nDijeljenja: | 4.4.2022. u 19:59\nTo je bila poruka koja se čekala. Ruski predsjednik Vladimir Putin čestitao je predsjedniku Srbije Aleksandru Vučiću pobjedu na predsjedničkim izborima, objavio je tokom ponedjeljka Kremlj.\n“Očekujem da će Vaš rad na čelu države nastaviti pridonositi jačanju strateških partnerskih odnosa koji postoje između naše dvije zemlje. Ovo je, nesumnjivo, u interesu bratskih naroda Rusije i Srbije“, naglasio je Putin u telegram čestitki Aleksandru Vučiću.\nPredsjednik Rusije je naveo da rezultati izbora potvrđuju široku podršku građana Srbije kursu Aleksandra Vučića usmjerenom “rješavanju urgentnih socijalnih i ekonomskih problema i vođenju nezavisne vanjske politike”.\nOva će poruka odjeknuti u članicama EU gdje jača podrška zahtjevu da se sa Srbijom, zbog odbijanja da uvede sankcije Rusiji, prekinu pregovori o članstvu.\nAnalitička kuća Teneo prije izbora je objavila da se može očekivati da će Vučić nakon izbora krenuti u “mučnu i tešku” operaciju formiranja vlade. Kako bi se pred Bruxellesom mogao izgovarati da ne može uvesti sankcije jer državu vodi tehnička, postizborna vlada koja nema te ovlasti. Nadajući se da će članice EU prihvatiti takav stav ne prozirući ga kao trik te moleći se da rat u Ukrajini što prije završi jer će u nekom trenutku morati formirati vladu. (Blic)\nKljučne riječi: Aleksandar Vučić, odnosi, vladimir putin, zemlje


Zaključak za oslobađanje plaćanja ljetne bašte - RTV Doboj\nZaključak za oslobađanje plaćanja ljetne bašte\nNa osnovu člana 22. stav 12., člana 39. stav 1. i člana 41. Zakona o zaštiti i spasavanju u vanrednim situacijama (”Službeni glasnik Republike Srpske” br.121/12 i 46/17), člana 43. Zakona o zaštiti stanovništva od zaraznih bolesti (”Službeni glasnik Republike Srpske” br.90/17), člana 5. i člana 6. Odluke o formiranju Gradskog štaba za vanredne situacije ( ”Službeni glasnik Grada Doboj” br.2/18), Odluke o proglašenju vanredne situacije na teritoriji Grada Doboj broj: 02-022-601/20 od 16.03.2020.godine, na VIII telefonskoj sjednici održanoj dana 24.03.2020. godine, Gradski štab za vanredne situacije grada Doboj, donosi:\nGradski štab za vanredne situacije grada Doboj, donosi zaključak na osnovu kojeg se oslobađa plaćanje komunalne takse za javne površine ispred ugostiteljskih objekata – ljetne bašte na teritoriji grada Doboj, za mjesec mart tekuće godine, te će se eventualno uplaćena sredstva za mjesec mart obračunati za naredni period, a sve u cilju prevazilaženja novonastale situacije izazvane pojavom korona virusa (COVID -19).\nZa provođenje ovog zaključka zadužuje se Odjeljenje za stambeno komunalne poslove grada Doboj.\nBroj: 02-022- 665 /20\nZaključak za oslobađanje plaćanja parkinga


Ivica Osim: Bojim se da nije ista režija kao prije dvadesetak godina – Informer\nIvica Osim: Bojim se da nije ista režija kao prije dvadesetak godina\n“Postaje opasno! Jesam li zabrinut? Naravno, kako ne bih bio. Ipak, završilo se dobro, nije bio rat” – rekao je jučer predsjednik Komiteta za normalizaciju Nogometnog saveza BiH Ivica Osim nakon sastanka s delagacijom FIFA-e i UEFA-e, a sve povodom posljednjih huliganskih divljanja na bh. stadionima.\nKakoje legendarni Švabo potvrdio, predstavnici svjetske i evropske kuće fudbala ne žele utjecati na odluke Saveza u vezi sa prekinutim utakmicama, bilo da se radi o mečevima Premijer lige ili Kupa BiH.\n” To je naš problem, koji moramo riješiti, htjeli to ili ne. Jednostavno, riječ je o njihovom principijelnom stavu, o bilo kojoj federaciji da je riječi. Nemamo drugog izbora” – istakao je Osim.\nA onda se najveći fudbalski autoritet Bosanaca i Hercegovaca prisjetio bliže prošlosti naših prostora zbog koje bi se morali svi zapitati – gdje sve ovo vodi.\n” Bio sam svjedok u neko prošlo vrijeme kada su se slične stvari dešavale na jugoslavenskim terenima. Prisustvovao sam utakmicama Dinamo – Crvena zvezda i Hajduk – Partizan, koje su prekinute zbog divljanja navijača. Znamo šta je poslije uslijedilo. Kao da je ista režija i sada” – zapitao se Osim.\nTema razgovora sa predstavnicima FIFA-e i UEFA-e bilo je i produžavanje mandata Komitetu. Za sada još ništa nije odlučeno.\n” Nije nam još produžen mandat. Stalno nas to pitaju, kao da smo fudbaleri. Ustvari, možda i jesmo nečiji igrači. Ali, dobro je da smo izašli živi i zdravi. Nisu došli da nas biju” – našalio se Osim.\nBeus: Treba znati gubiti\n” Nažalost, ništa dobro u bh. fudbalu. Nemam mnogo šta da kažem osim da treba biti veliki u pobjedama, ali i u porazima” – kaže Ivan Beus, direktor Zrinjskog.\nKajtaz: Rigorozne kazne\n” Da je do mene i Ivana Beusa, nikada se ne bi desili onakvi ispadi. Ne preostaje nam ništa drugo nego da se rigoroznim kaznama suprotstavimo huliganima” – smatra Sead Kajtaz, proslavljeni igrač Veleža.\nLjubojević: Ništa nije slučajno\n“ Komitet ima mehanizme da se uhvati ukoštac s huliganima tako da će nadležne komisije dobiti jasne upute kako da se ponašaju u ovakvim situacijama. Ništa nije slučajno u BiH.\nČini mi se da se ljudi koji su donedavno vedrili i oblačili u našem fudbalu, još nisu pomirili s tim da ne mogu kreirati politiku Saveza pa im odgovaraju neredi” – tvrdi Darko Ljubojević, sportski direktor Borca.\nFoto/ Ispovijest Sabine Beganović: Berlusconi mi je šaputao na uho, bila sam hipnotisana. On me učinio pravom ženom


Kuća, bašta i alati | eKupi.rs - Vaša Internet prodavnica\nSve za uređenje kuće i bašte po odličnim cenama!\nŠiroki izbor alata i mašina renomiranih brendova.\nUredite svoju dvorište i baštu uz novu kosilicu, razne baštenske alate, bazene, baštenski nameštaj...\nVillager PLS 10 T vertikalni cepač\nBosch PBD 40 stubna bušilica\nBosch AdvancedAquatak 160 perač pod visokim pritiskom\nEinhell GC-MT 2560 LD benzinska kopačica\nBlack+Decker BDCDD12KB akumulatorska bušilica-odvijač (2x1.5 Ah, kofer)\nBosch UniversalRotak 450 električna kosilica za travu\nVillager VBT 1440 akumulatorska lančana testera (bez baterije i punjača)\nVillager Villybot 1.1 robotska kosačica\nEinhell TE-VC 36/30 Li S-Solo akumulatorski usisivač za suvo/mokro (bez baterije i punjača)\nVillager Villy 1000 E električna kosačica\nEinhell TE-PS 165 uranjajuća testera\nEinhell GE-CH 1846 Li Kit akumulatorske makaze za žbunje (1x2.0Ah)\nVillager VHT 500 električne makaze za živu ogradu\nVillager VTB 852 motorni kultivator\nBosch Professional GSB 1600 RE vibraciona bušilica\nAGM 520 motorni trimer za travu\nBosch Professional GWS 750 S (115 mm) mala ugaona brusilica sa potenciometrom\nVillager DM 14 PE motorna prskalica\nVillager PS 20 motorna prskalica\nEinhell TC-SD 3,6 Li akumulatorski odvijač\nBosch Professional GLL 2-20 samonivelišući linijski laser\nBosch Professional GWS 7-115 ugaona brusilica\nEinhell TC-BG 200 stona brusilica\nEinhell TE-CD 18 Li-i BL akumulatorska udarna bušilica (2x2,0Ah)\nStanley Fatmax FMCK464D2 set aku alata\nBosch Professional GLM 40 laserski daljinomer\nBosch AdvancedRotak 650 električna kosilica za travu\nEinhell GE-LC 18 Li-Solo akumulatorska lančana testera (bez baterije i punjača)


LOKALANI FRONT NA SPASOVDAN BACIO RUKAVICU "KONRADIMA!\tFeatured\nčetvrtak, 28 maj 2020 12:40\nGrupa građana Lokalni front Va-Slobodni ljudi, na Spasovdan je zgradi valjevskog parlamenta Gradskoj izbornoj komisiji predati listu sa 20 kandidata za odbornike u Skupštini grada Valjeva.\n"Za vrlo kratko vreme sedam stotina slobodnih građana Valjeva svojim potpisom podržalo je listu Grupe građana LOKALNI FRONT VA - SLOBODNI LjUDI, kaže Dragana Dragišić, kandidatkinja sam za odbornicu u Skupštini grada. Izborna komisija je proglasila izbornu list pod rednim brojem 5.\nSimbolično, na Spasovdan, u pet do dvanaest, LF VA SLOBODNI LJUDI predvođen članovima buduće odborničke grupe profesor Ljubomir Radović je predao l istu i poručio.\n"Za ovaj događaj ovo udruženje se pripremalo skoro tri pune godine. Od srca smo zahvalni građanima Valjeva za potpis i podršku našoj listi, prvom koraku pred svim događajima u narednih više od dvadeset dana. Kandidati Lokalnog fronta Va obratiće se Valjevcima sa mnogo mesta i na mnogo načina. Govorićemo ono što i inače govorimo:ovde smo da se borimo protiv korupcije, da se borimo za javnost u radu organa grada, da se borimo za poštovanje svakog dinara koji građani Valjeva uplaćuju u budžet. Nećemo zaboraviti borbu za zdravlje naših sugrađana ugroženih sve zagađenijim vazduhom, niti borbu protiv razbacivanja novca Valjevaca u javnim nabavkama".\nRadović ima poruku za kolege, buduće odbornike.\n"Budućim odbornicima Lokalnog fronta Valjevo porućuje da će svojim ponašanjem, argumentovanim nastupima, racionalnim predlozima svima davati primer. Vreme je da se morač i moral i etika vrate u skupštinsku salu, i da Skupština postane mesto gde će pristojni ljudi na pristojan način ozbiljno rešavati probleme Valjeva. Mi smo ljudi koji osim ovog grada nemaju drugo mesto za život, bez dileme je Ljubomir Radović.\nGradska izborna komisija danas je proglasila izbornu listu "Lokalni front Ba-Slobodni ljudi" za predstojeće izbore raspisan eza 21.jun 2020. i to por rednim brojem 5.\nVeć su proglašane izborne liste: 1. „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, 2. "Ivica Dačić Socijalistička partija srbije (SPS), Jedinstvena srbija (JS) Dragan Marković Palma“, 3. Aleksandar Šapić – Pobeda za Valjevo, 4. Velimir Ilić, Dragoljub Krstić – Pobeda, Nova Srbija – Narodni blok.


Talibani ponudili amnestiju predsedniku Avganistana - 23.08.2021, Sputnik Srbija\nTalibani ponudili amnestiju predsedniku Avganistana\n„Opraštamo Ašrafu Ganiju, Amrulahu Salehu i (savetniku za bezbednost predsednika Avganistana) Hamdulahu Mohibu. Opraštamo svima sa naše strane, od generala (koji se borio protiv nas) do običnog čoveka“, rekao je Hakani i dodao da neprijateljstvo između talibana i ove trojice nastalo samo na osnovu religije.Situacija u Avganistanu pogoršala se poslednjih nedelja, nakon što je počela ofanziva talibana na velike gradove. Talibani su u nedelju preuzeli kontrolu nad svim graničnim prelazima. Tokom dana militanti su ušli u Kabul i preuzeli kontrolu nad predsedničkom palatom. Istovremeno, avganistanski predsednik Ašraf Gani napustio je zemlju kako bi, prema njegovim rečima, „sprečio krvoproliće“. Portparol političke kancelarije Talibana Muhamed Naim kasnije je objavio da je rat u Avganistanu završen.Tri dana nakon bekstva, Gani je uputio video poruku iz UAE u kojoj je obećao da će se vratiti u domovinu u najskorije vreme. Potpredsednik Amrulah Saleh izjavio je da je prema ustavu on postao šef države i pozvao na oružani otpor talibanima.\nTreba na "probu" amnestirati predsednika a vreme će pokazati njegovu spremnost za saradnju!\navganistan, ašraf gani\nPokret Taliban (teroristička organizacija zabranjena u Rusiji) ponudio je amnestiju avganistanskom predsedniku Ašrafu Ganiju i potpredsedniku Amrulu Salehu, dozvolivši im da se vrate u zemlju ako to žele, izjavio je za pakistansku televiziju „Geo TV“ visoki lider talibana Halil ur Rahman Hakani.\n„Opraštamo Ašrafu Ganiju, Amrulahu Salehu i (savetniku za bezbednost predsednika Avganistana) Hamdulahu Mohibu. Opraštamo svima sa naše strane, od generala (koji se borio protiv nas) do običnog čoveka“, rekao je Hakani i dodao da neprijateljstvo između talibana i ove trojice nastalo samo na osnovu religije.\nTri dana nakon bekstva, Gani je uputio video poruku iz UAE u kojoj je obećao da će se vratiti u domovinu u najskorije vreme. Potpredsednik Amrulah Saleh izjavio je da je prema ustavu on postao šef države i pozvao na oružani otpor talibanima.\n23 Avgust, 16:491\n23 Avgust, 15:37


Kujundžić reagirao na napad na novinarku: Najstrože osuđujem takve postupke! - N1\nKujundžić reagirao na napad na novinarku: Najstrože osuđujem takve postupke!\nVijesti Autor:N1 info Hrvatska24. sij. 202011:20 > 11:22


Vulin: Neće biti naplate osiguranja na prelazima – mojKontakt portal – Radio Televizija Kontakt\nVulin: Neće biti naplate osiguranja na prelazima\n“Ništa što nije dogovoreno u Briselu ne može da bude provedeno na terenu”, rekao je Vulin povodom informacija da su vozačima na prelazu Brnjak, na sjeveru Kosova, dijeljeni leci u kojima piše da će na ovom prelazu i na prelazu Jarinje od 8. januara početi prodaja polisa graničnog osiguranja.\nOn je istakao da vodi i intenzivnu komunikaciju sa predstavnicima Srba sa sjevera Kosova i sa njihovim izabranim gradonačelnicima, kao i sa predstavnicima EU, te zamolio građane sjevera Kosova da ne obraćaju pažnju na te letke.\n“Mogu da kažem i pre svega umirim Srbe na Kosovu i Metohiji da 8. januara neće biti nikakve naplate osiguranja i neće biti nikakve promene što se tiče automobila koji prelaze administrativnu liniju. Ako se to i dogovori, o tome će se prvenstveno razgovarati sa predstavnicima Srba sa severa Kosova i Metohije i EU”, pojasnio je Vulin.\nOn je rekao za Tanjug da nepotpisanim lecima nije mjesto na administrativnom prelazu i da je srpska strana morala odlučno da protestuje kod predstavnika Euleksa, jer oni moraju da garantuju da će sve što se dešava na administrativnoj liniji biti u skladu sa briselskim dogovorom.\nPrije nekoliko dana na administrativnim prelazima Jarinje i Brnjak na sjeveru Kosova vozači su dobijali letke na kojima je pisalo da od 8. januara počinje prodaja polisa graničnog osiguranja.\nPredstavnici Srba sa sjevera Kosova zatražili su danas da predstavnici policije na prelazima Jarinje i Brnjak prestanu da dijele letke.\nHongkong: Zaplijenjene cigarete vrijednosti 1,2 miliona dolara


Prilikom vožnje ljudi često nailaze na uske prolaze kojima se moraju provlačiti, ali kada naiđemo na ograđeno gradilište i zonu radova, najbolje je vratiti se nazad i potražiti alternativne prolaze...\nPronalaženje drugog puta često je najpametnija, logična ideja, posebno ukoliko brinete za svoj voljeni automobil. Vozač koga možemo videti na ovom videu, odlučio je da uprkos svemu nastavi svoj put tamo gde je naumio i da ga ništa pri tome neće zaustaviti.\nKlip koji vam predstavljamo nedavno je podeljen na Reddit platformi i prema svemu sudeći, snimljen je u nemačkom gradu Visbaden, nedaleko od Frankfuta.\nVideo počinje tako što možemo videti crni Audi 80 kabrio zaglavljen između zida kuće i ograde koja okružuje građevinske radove. Vozač ovog Audi modela definitivno nema nikakvog poštovanja prema svom vozilu i snimljen je kako se provlači između zida i ograde, neizbežno guleći farbu sa svog automobila na obe njegove strane.\nPrema osobi koja je snimila ceo događaj, mali kameni put zatvoren je za saobraćaj zbog građevinskih radova koji su se izvodili odmah do njega. Kako bi zaštitili prolaznike od potencijalnih povreda, izvođači su postavili aluminijumsku zaštitnu ogradu oko lokacije, dok su za njeno držanje u mestu korišćeni betonski potporni držači koji predstavljaju standard.\nSve ovo je bez ikakve sumnje dovoljno jasan znak vozačima da ne pokušavaju prolazak ovom uskom trasom, ali to očigledno nije jasno jedino ovom vozaču Audi 80 modela, koji je usput gazio preko betonskih nosača i uporno nastavljao ka zacrtanom cilju, ostavljajući zatečene prolaznike u čudu.


Bjelorusija /Rođena nova europska marka automobila: Lukašenko otvorio modernu fabriku / Radio Sarajevo\nFoto: Ured predsjednika Bjelorusije\n22. 11. 2017. u 07:52:00 J. M.\nBjeloruski predsjednik Aleksandar Lukašenko otvorio je fabriku automobila BelGee.\nTo je drugi pogon bjelorusko-kineske korporacije koja se bavi montažom automobila Geely - kompanije koja je poznata kao vlasnik švedskog proizvođača Volvo.\nBjeloruske vlasti planiraju proizvodnju 120 hiljada vozila godišnje, od čega bi većina završila u zemljama bivšeg SSSR-a.\nIstog dana, s proizvodnih traka fabrike BelGee sišao je prvi automobil – crossover Geely Atlas NL3 – koji smo (po imenu Boyue) predstavili na portalu Radiosarajevo.ba.\n"Ostvaren je moj san o proizvodnji bjeloruskog automobila u čemu su nam pomogli kineski prijatelji. Lično sam zatražio od predsednika NR Kine Xi Jinpinga da pomogne u otvaranju fabrike. Uskoro ću imati priliku da mu se lično zahvalim". rekao je bjeloruski lider.\nProizvodnja putničkih automobila brenda Geely u bivšoj sovjetskoj republici ispostavilo se kao jedan od najambicioznijih projekata kineskog poslovanja u Bjelorusiji.\nBjelorusko-kineski BelGee osnovan je 2011. godine, a akcionari su bili OAO BelAZ (51,49%), Zhejang Jirun Automobile Co, Ltd (33,47%), SJSC Soyuzavtotekhnologii (9,01%) i CITIC International Investment Limited (6,03%). U februaru 2013. godine napravljen je prvi automobil - sedan Geely SC7.\nMeđutim, radilo se o klasičnoj "šarafciger-industriji": Automobili su sastavljani od kineskih dijelova. Krajem marta 2015. godine počela je izgradnja nove fabrike, u kojoj bi udio bjeloruskih komponenti trebalo biti mnogo veći.\nKapacitet nove fabrike u prvoj fazi je 60 hiljada automobila godišnje - crossovera NL3, NL4 i sedana FE3 – prvi čemu je lokalizacija proizvodnje, odnosno udio domaćih dijelova, dostigao 30 procenata.\nPrema riječima bjeloruskog potpredsednika Vladimira Semaškog, do jula 2018. nivo lokalizacije treba da bude najmanje 50 posto. Eksperti su skeptični prema ovim planovima.\n"S jedne strane, Belorusija je zemlja s razvijenom mašinskom industrijom, proizvodi mnogo toga, od teških kamiona i raketnih šasija do poljoprivredne i komunalne opreme. S druge strane, zemlja nikad nije proizvodila automobile, a ta industrija ima svoju specifičnost. Tokom 25 godina nezavisnosti nekoliko puta pokušali su organizirati sklapanje automobila (prvi je bio Ford), ali svi su propali iz različitih razloga. Zato niko ne može garantirati uspjeh projekta BelGee", izjavio je bjeloruski analitičar automobilskog tržišta Pavel Provalinski za RT.\nDodao je da kineski koncern Geely Automobile Holdings Ltd. u svom vlasništvu ima poznate svjetske brandove (Volvo, Proton, Lotus), time i pristup suvremenim tehnologijama.\nMeđutim, Geely je samo u Kini među liderima prodaje, dok na svjetskim tržištima ima slabe pozicije. Razlog je nizak stepen konkurentnosti na brojnim pozicijama što bi mogao biti ozbiljan nedostatak bjeloruske proizvodnje.\nOtvarajući fabriku BelGee, Aleksandar Lukašenko je rekao Belorusija priprema dekret u cilju podsticanja domaćeg stanovnistva da kupuje automobile proizvedene u ovom pogonu.\n"Mislim da ćemo pronaći dobre opcije – lizing, kredit s niskim kamatama, odloženim plaćanjem. Zabranio sam vladinim službama da kupuju uvozne automobile. Svi će postepeno preći na Geely", rekao je Lukašenko i dodao da je plan povećati proizvodnju na 120 hiljada automobila godišnje.\nIpak, Rusija bi trebala postati glavno tržište za bjeloruski automobil zahvaljujući ugovorima o bescarinskoj trgovini. Ali... U prošloj godini u ovoj zemlji prodato je manje od 5.000 automobila Geely iz Bjelorusije...\nTagovi: Bjelorusija Volvo automobili Rusija\nKina / Geely Vision X3: Mali SUV za 14.000 KM\nGeely Yuanjing X1 / Jeftinije ne može: Kineski crossover za 10.000 KM\n! / Preticao je na punoj liniji, a onda se pojavio policajac\nKakanj / U BiH se čuva zanimljiv eksponat: Znate li čemu je služila ova mašina?


Vozač kombija udario u hidrant na Vračaru - Dnevni list Danas\nPočetna » Foto vesti » Čitaoci » Vozač kombija udario u hidrant na Vračaru\n0Piše: Danas Online 24. oktobra 2017. 08.43\nFoto: Zlatko Knežević\nJutros nešto pre 8 sati, kako nam je javio čitalac sa Vračara, to se desilo na uglu Čuburske i Hadži Melentijeve ulice, kada je vozač kombija udario u hidrant i bukvalno ga iščupati iz ležišta. Voda je na sve strane pa je skoro preplavila dvorište Osnovne škole „Svetozar Marković“.


Hitna sjednica Skupštine KS o ublažavanju ekonomskih posljedica 22. marta - N1\nVijesti Autor:FENA21. mar. 202108:15 > 08:16


Stolac će imati igrača na EP u futsalu. Reprezentacija BiH se prvi put plasirala na Europsko prvenstvo! - Stolac.co\nStolac će imati igrača na EP u futsalu. Reprezentacija BiH se prvi put plasirala na Europsko prvenstvo!\nFutsal reprezentacija Bosne i Hercegovine svladala je u okviru 4. kola kvalifikacija za Europsko prvenstvo Rumunisku rezultatom 5:0 (1:0) te se, kao prvoplasirani tim iz grupe 4, prvi put u povijesti plasirala na EURO.\nU prvom poluvremenu, u kojem nije bilo mnogo uzbuđenja, jedini strijelac za bosanskohercegovački tim bio je Srđan Ivanković u 18. minuti pa se s rezultatom 1:0 otišlo i na odmor. Tek što je počelo drugo poluvrijeme, u 21. minuti, mrežu gostiju pogodio je i Davor Arnautović, čime je bh. tim povisio na 2:0. Na 3:0 povisio je kapeten Anel Radmilović u 25.; a na 4:0 u 37. minuti Nermin Kahvedžić, a na 5:0, što je bio i konačan rezultat, u 40. minuti povisio je Bilal Jelić.\nIzabranici bh. izbornika Ive Kreze dobili su sva četiri meča u ovim kvalifikacijama, od kojih i dva u gostima. Bh. tim je susret počeo u sastavu: Darko Milanović (golman), Davor Arnautović, Srđan Ivanković, Bilal Jelić i Nermin Kahvedžić, dok su na klupi bili Stanislav Galić i Andrijano Dujmović (golmani), Marin i Josip Sesar, Amel Handžić, Ivan Ivanković, Anel Radmilović (kapiten), Josip Bošković i Kristijan Pantić.\nU preostala dva meča, koji nemaju značaj za bh. tim što se tiče plasmana, "Zmajevima" je preostalo da još 8. travnja odigraju gostujući duel sa Sjevernom Makedonijom te 14. travnja na domaćem terenu protiv Srbije. Srbija je sinoć u okviru 4. kola porazila u gostima s 6:1 Sjevernu Makedoniju pa ljestvica grupe 4 sada izgleda ovako: BiH 12 (14:5), Srbija 5 (11:8), Rumunjska 2 (6:12) i Sjeverna Makedonija 2 (5:11).


Abazović na Antalijskom diplomatskom forumu, na otvaranju govorio Erdogan\nučestvovaće na panelu o pomirenju na Balkanu\nPotpredsjednik Vlade Dritan Abazović prisustovao je zvaničnoj ceremoniji otvaranja Antalijskog diplomatskog foruma, prilikom koje su govorili domaćin foruma ministar vanjskih poslova Turske Mevlut Čavušoglu i predsjednik te zemlje Redžep Tajip Erdogan.\nPodnaslov: učestvovaće na panelu o pomirenju na Balkanu\nTizer: Potpredsjednik Vlade Dritan Abazović prisustovao je zvaničnoj ceremoniji otvaranja Antalijskog diplomatskog foruma, prilikom koje su govorili domaćin foruma ministar vanjskih poslova Turske Mevlut Čavušoglu i predsjednik te zemlje Redžep Tajip Erdogan.\nKako je saopšteno iz kabineta vicepremijera, na prvom panelu Antalijskog diplomatskog foruma „Cijena mira, troškovi rata" govoriće Volodimir Zelenski, predsjednik Ukrajine, Andžej Duda, predsjednik Poljske, Mohamed Bazoum, predsjednik Nigera, Borut Pahor, predsjednik Slovenije i Jens Stoltenberg, generalni sekretar NATO.\n"Abazović će učestvovati na panelu „Putevi do mira i prosperiteta - pomiriteljski dijalog na Balkanu", zajedno sa Miroslavom Lajčakom, specijalnim izaslanikom EU za Zapadni Balkan, Biserom Turković, ministarkom vanjskih poslova BiH, Donikom Gervalom - Švarc, ministarkom vanjskih poslova Republike Kosovo i Bujarom Osmanijem, ministrom vanjskih poslova Sjeverne Makedonije", navode.\nRanije danas, Abazović se sastao sa Čavušogluom, a prilikom susreta su se saglasili da je nakon rata u Ukrajini više nego ikad jasno zašto je važno nastaviti proces proširenja EU.\nNa marginama Antalijskog diplomatskog foruma, potpredsjednik Abazović je imao više susreta, među kojima i sa šefovima diplomatija Italije i Sjeverne Makedonije, Luiđijem Di Majom i Bujarom Osmanijem, potpredsjednikom Vlade i ministrom odbrane Letonije Artisom Pabriksom.\nAntalijski diplomatski forum okuplja oko 70 državnika iz svijeta, a njegovim nazivom „Recoding Diplomacy" organizatori žele poslati poruku da svijet treba diplomatiju dovoljno snažnu da upravlja promjenama i unapređuje saradnju u svijetu. Na ovom samitu juče je prvi put od početka ratnih sukoba, uz posredovanje turskog ministra spoljnih poslova Mevluta Čaušoglua, održan sastanak na visokom nivou između ukrajinskog ministra spoljnih poslova Dmitra Kulebe i ruskog ministra spoljnih poslova Sergeja Lavrova.\n03.11.2022 - 14:40 | *\n03.11.2022 - 14:40\nTagovi: Dritan Abazović, Turska, Redžep Tajip Erdogan


Kipte: ovih 6 horoskopskih znakova jedva čeka - SVAĐU\nV. B. 25. septembra 2020. 07:33\nS njima je najlakše postati neprijatelj. Šest BESNIH.


Održan seminar ‘’Kako upravljati razvojem turizmau Srbiji’’ | Mladi za turizam\nOdržan seminar ‘’Kako upravljati razvojem turizmau Srbiji’’\nFeb. 06 Najnovije no comments\nU subotu 12. decembra 2015. Održan je peti po redu Mesec edukacije u prostorijama Turističke organizacije Srbije. Tema seminara je bila “Kako upravljati razvojem turizma Srbije? Izazovi destinacijskog menadžmenta na lokalnom nivou”.\nU prvom delu seminara, prisutni su mogli da čuju prof. dr Jovana Popesku, stručnjaka za oblast destinacijskog menadžmenta. Profesor Popesku je istakao značaj inovacije i tzv. “pametne” specijalizacije turističkih destinacija, koje se mogu ostvariti kroz destinacijski menadžment, a kako bi se odgovorilo na savremene trendove u cilju poboljšanja indeksa konkurentnosti Srbije, koji je za sada izrazito nepovoljan. Takođe, istakao je i potrebu za identifikacijom tražnje, a ne samo raspoloživih resursa, kako bi se kreirala turistička ponuda koja podržava održivi razvoj destinacije. Zatim je msr Vladimir Šušteršić predstavio svoje istraživanje o organizacionim, kadrovskim i finansijskim karakteristikama poslovanja lokalnih turističkih organizacija u Srbiji.\nU drugom delu predstavnici Turističkih organizacija opština Ljig (Vladimir Ivanović) i Aranđelovac (Jelena Sujković) su istakli probleme iz prakse, kao i predloge za njihovo rešavanje. Nakon kraće pauze usledio je treći deo seminara – diskusija koja je pokrenula mnoga pitanja o problemu stranačkog zapošljavanja, potrebi regionalizacije turističke ponude Srbije, potrebi istraživanja turističkog tržišta, kao i o mogućnosti razvoja regionalnih destinacijskih menadžment organizacija u Srbiji. Učesnici su zatim izneli zaključna razmatranja. Seminaru je prisustvovao veliki broj studenata iz oblasti turizma, koji su svojim aktivnim učešćem doprineli da se ovaj seminar završi konstruktivnim idejama kao odgovorom na predstojeće izazove.\nTura „Kraljevski doček za Nikolu Teslu“ →


Kristina Bekvalac lansirala svoj web sajt – Poznati.info\nKristina Bekvalac lansirala svoj web sajt\nKristina Bekvalac poznata modna stilistkinja pokrenula je svoj vlastiti web sajt na kojem je radila prethodnih meseci. Ovaj novi projekat mlađe sestre poznate pevačice Nataše predstavlja njen lični pečat koji je vidljiv u svakom delu sajta.\nKristina Bekvalac je priznala kako je mnogo srećna što je njen projekat napokon zaživio i što će da se na sajtu nađe sve ono na čemu su ona i saradnici radili nekoliko meseci. Kristina je izjavila kako je na ideju došla zbog toga što je mnogo ljudi pokušavalo da dođe do njenih modela preko društvenih mreža.\nSvi oni kojima se dopadaju Kristinini modeli moći će da ih naruče preko online šopa. Na sajtu će se naći nove kreacije, a osim haljina za kupce će biti dostupni i odevni aksesoari. Početkom decembra na sajtu će da se nađe i novogodišnja kolekcija.\nKristina Bekvalac je izjavila: „Otvorila si ormar, pun je stvari različitih brendova, pokupovala si sve što je must have ove sezone, i prethodne, i one pre, ali… Kada obučeš sve to, ponovo ne izgledaš onako kako bi želela. Ako slepo pratiš modne trendove, nikada nećeš izgraditi svoj lični vizuelni identitet. U svojoj osmogodišnjoj karijeri modnog stiliste iza sebe imam veliki broj editorijala, spotova, modnih revija i reklama, a samo najnovije nalaze se na mom sajtu. Ukoliko možeš da vidiš sebe u mojim modelima i stajlinzima, kontaktiraj me na [email protected]“\nAutor: Sanja, Foto: Screenshot/kristinabekvalac.com


Verzija na dan 20 februar 2006 u 09:13\nVerzija na dan 20 februar 2006 u 09:11 (uredi)\nVerzija na dan 20 februar 2006 u 09:13 (uredi) (poništi)\n*"...Što se, pak, tiče moje diobe ljudi na obične i neobične, priznajem da je ona unekoliko proizvoljna, ali ja i ne inzistiraminsistiram na točnimtačnim brojčanim podacima.. Ja samo vjerujem u svoju glavnu misao. A ona se sastoji u tome da se ljudi već po prirodnom zakonu uopće dijele na dvije kategorije: na nižu (na obične), to jest, tako reći na materijal koji služi samo za rađanje sebi sličnih, i na ljude u pravom smislu, to jest ljude koji imaju dara ili talenta da u svojoj sredini kažu novu riječ.\nPreuzeto iz "https://bs.wikiquote.org/wiki/Posebno:MobileDiff/8907"


Posao u kompaniji: febi GAP d.o.o.\nPosao u kompaniji: febi GAP d.o.o. Poslovi > febi GAP d.o.o.\tPokaži sve poslove\nfebi GAP d.o.o.\tNema poslova koji odgovaraju Vašim kriterijumima pretrage!


ELLESSE Ranac BIANCA | Sport Vision – Prodavnica Sportske opreme | Sport Vision\nELLESSE Ranac BIANCA\nUz ELLESSE BIANCA ženski ranac zaboravite na gubljenje vremena u izboru odgovarajuće torbe, jer ovaj rančić možete da uklopite uz bilo koji stil koji ste odabrali za konkretan dan. Detaljnije\nAtraktivan spoljašnji izgled ovog ranca će osigurati da budete primjećeni.\n•Velika pregrada koju zatvarate rajsferšlusom\n•Mali prednji džep koji zatvarate rajsferšlusom\n•Podesive trake za ramena\n•Materijal: 100% poliuretan\n•Boja: Srebrna sa efektom prelivanja duginih boja\n•Šifra artikla: ELE211F111-12\nELLESSE Ranac ELLESSE Ranac ELLESSE Ranac LETISIA\nELLESSE Ranac ELLESSE Ranac ELLESSE Ranac BIANCA\nELLESSE Ranac ELLESSE Ranac ELLESSE Ranac GISELE