UMHIS - umhis.simplesite.com\n2. History Fest (31.\nDoctoral workshop: The Fall of Berlin Wall and the Collapse of Socialism in Europe in 1989: Causes. Context. Consequences.\nIn the framework of the third History Fest (28 May – 2 June 2019) we will prepare a doctoral workshop titled The Fall of Berlin Wall and the Collapse of Socialism in Europe in 1989: Causes. Context. Consequences.\nOpen to: doctoral students / post-docs – historians\nVenue: Sarajevo – Banja Luka – Konjic - Mostar, History Fest, 28. 5. - 2. 6. 2019.\nIn the context of the end of the Cold War, the thematic units to be discussed are:\n- Why socialism failed (political and social assumptions);\n- How did political and economic transition developed?\n- How did political and economic transition occur?\n- How processes of liberalisation and democratization occurred in different countries and why everyone was ready to give up and denounce socialism?\n- To what extent post-socialist societies used resources of socialist legacy (economic, cultural, etc.) and are there differences in different European countries?\n- How were developments in Europe reflected in Yugoslavia in 1989?\nThe doctoral workshop is open to international young researchers, especially for doctoral students who are writing dissertation on the period of the end of socialism in Europe and transition from socialism to post-socialist societies\nApplicants should have a keen thematic interest in the history of the end of socialism in Europe and Yugoslavia. Sessions will be held in Bosnian/Croation/Serbian and English. Participants are expected to give a presentation on a topic related to their doctoral thesis and to take part in discussions about other doctoral thesises. They are invited to participate in the other events during History Fest.\nAs organisers, we are able to cover the cost of the accommodation (four nights in Sarajevo and one night in Mostar) as well as meal. The participants are expected to organise the trip to Sarajevo and we are able to help cover the costs. In application you should notice if you need our support for travel costs.\nParticipants are expected to arrive to Sarajevo by the evening of Tuesday, May 28. and leave on June 2, 2019.\nThe ZEIT-Stiftung Ebelin und Gerd Bucerius (https://www.zeit-stiftung.de/en/foundation/ ) supported organizing this workshop.\nPRIJAVNI OBRAZAC APPLICATION FORM\nAkademski stupanj i zvanje\nAcademic title and position\nUstanova zaposlenja ili studija\nSažetak (do 200 riječi) Abstract (max 200 words)\nKratak životopis (do 200 riječi) Short CV (max 200 words)\nRok za prijavu je 17. marta 2019.\nApplication deadline Maryc 17, 2019. Adresa Address: umhissarajevo@gmail.com\nDrugi o nasim izdanjima\nPortal BhDOCumentary objavio je tekst o knjizi Svetozara Borojevića, Kroz Bosnu, objavljenoj 2018. u suizdanju Srednje Europe i Udruženja za modernu historiju iz Sarajeva\nU zagrebačkom Jutarnjem listu je 8.12.2018. objavljen prikaz knjige "Kroz Bosnu: ilustrirani vodič c-k. bosanske željeznice i Bosanskohercegovačke državne željeznice Doboj-Simin Han / Svetozar Borojević" (autor Robert Bajruši)\nPreveo s njemačkog Darko Stipanović; predgovor Drago Roksandić\nKnjiga je objavljena u suizdanju Srednje Europe i Udruženja za modernu historiju Sarajevo.\nZa one koji nisu stigli pročitati u tiskanom izdanju donosimo poveznicu na prikaz knjige: https://www.jutarnji.hr/…/jedini-austrougarski-fel…/8149109/\nKnjigu mozete poruciti kod suizdavaca UMHIS u Sarajevu (e-mail: umhissarajevo@gmail.com), u knjižarama Svjetlosti u Sarajevu, te većini knjižara u Zagrebu-\nZbornik radova, POPLAVA, ZEMLJOTRES, SMOG: Prilozi ekohistoriji Bosne i Hercegovine 20. stoljeća, Udruženje za modernu historiju (UMHIS), Sarajevo, 2017, 197. str.\nEkohistorija ili historija okoliša je disciplina koja se bavi historijom interkacije čovjeka i prirode u različitim razinama te kao takva ima veliku važnost. Međutim, pisanje o ovim temama u bosanskohercegovačkoj historiografiji je većinom izostalo. Kako bi se taj izostanak nadoknadio, u izdanju Udruženja za modernu historiju (UMHIS) je izišao zbornik radova pod nazivom POPLAVA, ZEMLJOTRES, SMOG: Prilozi ekohistoriji Bosne i Hercegovine 20. stoljeća. Ovaj zbornik ima za cilj skrenuti pažnju na teme o ekohistoriji i potaknuti istraživače na ovaj aspekat sagledavanja prošlosti.\nNakon Predgovora, Zbornik se sastoji od 5 poglavlja. U prvom poglavlju (koje je više umjesto uvoda) pod nazivom POPLAVA, ZEMLJOTRES, SMOG: Prilozi ekohistoriji Bosne i Hercegovine 20. stoljeća Amir Duranović piše o tome kako su teme poplava, zemljotresa i smoga kao prirodnih fenomena bile tretirane u prošlosti. Brojni antički pisci su bili zainteresovani da daju određene informacije o čovjeku i prirodi. I u srednjem vijeku ove teme su budile pažnju brojnih pisaca, pa je o tome pisao poznati arapski učenjak Ibn Haldun. Tokom 20. stoljeća su se razvili posebni pravci ka izučavanju tema o prirodnim fenomenima. Prepoznatljivo ime je francuski historičar Fernand Braudel. Duranović spominje američke historičare koji su se aktivno bavili ekohistorijom, i izdvaja J. Donalda Hughesa i J. R. McNeilla. Autor u ovome poglavlju, koje je kao što je naglašeno više umjesto uvoda ukazuje na vrijedni rad u susjednoj Hrvatskoj na projektu ''Triplex Confinium: hrvatska višegraničja u euromediteranskom kontekstu'' kojeg su ustanovili prof.dr. Drago Roksandić i prof.dr. Karl Kaser. Taj projekat je realizovao veliki broj konferencija, seminara i kolegija posvećenih ekohistoriji, a rezultat toga je i časopis Ekonomska i ekohistorija.\nU poglavlju Velike poplave u Bosni i Hercegovine (1918 – 1941) autor Enes S. Omerović fokus stavlja na poplave koje su pogodile Bosnu i Hercegovinu u vremenskom okviru između dva svjetska rata, konkretnije na poplave 1925., 1932. i 1934. godine. Ove poplave se svakako mogu nazvati ''velikim'', ''historijskim'' i ''katastrofalnim''. Godine 1925. rekordni vodostaji su zabilježeni na svim tada vodomjernim stanicama u slivu Une, Vrbasa, Save, Neretve te Drine, što je bila posljedica obimnih kiša. Druga poplava koja je okarekterisana kao ''velika'' i koja je obrađena u ovom dijelu Zbornika je ona u aprilu 1932. Iako je najviše pogodila područja uz Savu, ni drugi djelovi BiH nisu bili ništa manje pošteđeni. Treća ''velika'' poplava je ona 1934. godine kada je došlo do izlijevanja Neretve. Autor postavlja pitanje kako spriječiti velike poplave ubuduće? Dolazi do odgovora da je potrebno da se obnove sistemi za odbranu od poplava, jer uvijek je mnogo više novca ulagano u druge infrastrukturne objekte, nego u hidrotehničke. Omerović u radu daje i tabelarni pregled maksimalnih vodostaja na vodomjernim stanicama u Bosni i Hercegovini u vrijeme velikih poplava.\nVera Katz u poglavlju pod nazivom Poplave u Bosni i Hercegovini – posljedice i pokušaji zaštite (1965 – 1976) definira sam fenomen poplave i navodi faktore pod čijim uticajem dolazi do poplava bazirajući se na period šezdesetih i sedamdesetih godina 20. stoljeća. Autorica konkretnije analizira poplave na područje grada Doboja i Dobojskog sreza koje su imale katastrofalne posljedice. Osim stambenih, privrednih, obrazovnih i upravnih zgrada stradali su i dijelovi cestovnog i željezničkog saobraćaja. Pored grada Doboja, poplava je i pogodila šire područje Dobojskog sreza: Modriču, Teslić, Odžak, Maglaj, Bosanski Šamac i Zavidoviće. Nakon ove poplave vlasti su aktivno radile na uređivanju sistema zašitite od poplava. Mjere za sanaciju posljedica elementarnih nepogoda bile su uglavnom regulisane saveznim propisima na principu solidarnosti, međutim od 1971. godine je došlo do promjene u sistemu financiranja Federacije te je pokrenuto više inicijativa za reguliranje pitanja vezanih za zaštitu i sanaciju posljedica elementarnih nepogoda. Uprkos tome, katastrofalne poplave su se i dalje dešavale pa tako autorica navodi primjere iz 1975. u Tuzli i 1976. godine u Tešnju. Krajem 20. stoljeća se podizala bazična industrija, a da se uopće nije razmišljalo o zagađenju sredine. U tom kontekstu puno su stradale i same rijeke.\nU poglavlju Od ekološke katastrofe do olimpijskog grada – Sarajevo 1971 – 1984. autorica Aida Ličina – Ramić fokus stavlja na grad Sarajevo i određene teme iz oblasti urbanizacije, izgradnje saobraćajne i komunalne infrastrukture te probleme koji su to pratili. Najznačajniju ulogu u izvođenju tih projekata je svakako imala lokalna vlast u suradnji sa snažnim preduzećima. Tokom šezdesetih godina zabilježena su u gradu ogromna zagađenja zraka koja su bila opasna po život. Upravo tih godina Sarajevo je postalo domaćin Stalne konferencije gradova Jugoslavije gdje se raspravljalo o zaštiti zraka od zagađenja. Uprkos tome, Sarajevo je sedamdesetih godina okarekterisan kao ''balkanski London'', ili ''najzagađeniji grad u Evropi''. To je dovelo do toga da se moraju poduzeti krajnje mjere kako bi se zagađenost zraka smanjila. U vezi s tim počela se provoditi Odluka o zaštiti vazduha. Ta odluka je pokazala pozitivne rezultate i napredak, jer u periodu od 1971. do 1979. na osnvu izvještaja može se primijetiti značajan napredak u zaštiti zraka. Sarajevo se u periodu sedamdesetih godina nije suočavalo samo sa problemom zagađenja zraka, nego i sa vodovodnim sistemom, gdje je najveća opasnost vrebala od otpadnih voda koja je za sobom donosila određene bolesti. Također, u gradu problem je bio i otpad, jer je opća kultura održavanja čistoće u gradu bila na veoma niskom nivou. Osamdesetih godina 20. stoljeća se ubrzano radilo na rješavanju problema koji su prijetili ekološkoj katastrofi, jer je trebalo pripremiti grad za Olimpijadu 1984. godine. U tom periodu realizuju se brojni projekti za zaštitu životne sredine.\nAutor posljednjeg poglavlja pod nazivom Političke posljedice zemljotresa u Bosanskoj Krajini 1969. godine je Dino Dupanović koji se bavi još jednim bitnim prirodnim fenomenom – zemljotresom, konkretno u Banja Luci 1969. godine. Autor je odlučio da se pozabavi posljedicama koje je zemljotres imao na politiku i političku elitu u tom periodu. U danima 26. i 27. oktobra 1969. godine prostor Banje Luke su zahvatila tri snažna zemljotresa. Ubrzo nakon toga stizale su informacije o panici koja je zahvatila stanovništvo koje je bilo pogođeno ovim prirodnim fenomenom. Zemljotres jačine 8 stepeni prema Rihteru je naravno izazvao velike štete, materijalne i ljudske gubitke i ubrzo je formirana i Komsija za procjenu štete. Koliko se ozbiljno pristupilo sanaciji štete u Bosanskoj Krajini najbolje pokazuje podatak o donošenju odluke o povećanju poreza na maloprodajni promet za 1 % što je bilo namijenjeno za zemljotresom pogođena područja, te su donijeti zaključci o saniranju štete. Zemljotres u Banja Luci je doveo do brojnih političkih diskusija o obnovi Banja Luke a unutar bosanskohercegovačkog političkog rukovodstva posebno se ističu primjeri Osmana Karabegovića i Hajre Kapetanovića, čemu autor daje veliki prostor u svome radu.\nZbornik donosi izlaganja o prirodnim fenomenima – poplavi, zemljotresu i smogu i predstavlja pravo osvježenje u bosanskohercegovačkoj historiografiji. Nadamo se da će ovaj zbornik potaknuti historičare – istraživače da se bave ekohistorijom kako bi mogli pratiti europske ali i svjetske trendove.\nSaima Lojić Duraković\nŽivan Berisavljević, Od isturenog podvižnika Davidove (jugoslovenske) „mrtve straže“ do stratega trijumfalne faze borbe sa (sovjetskim) Golijatom\n(Raif Dizdarević, Sudbonosni podvig Jugoslavije, UMHIS, Sarajevo, 2018.)\nDa počnem sa jednom ličnom, pa pomalo i emotivnom opservacijom: kad čovek u mojim godinama, posle više od decenije od poslednjeg viđenja, sretne starog prijatelja u - kako to kažu uviđavna panonska gospoda - „godinama još izrazitije dostojnim poštovanja“, a pri tom još i druga s kojim je nekoliko najvitalnijih godina i neposredno sarađivao, a Raif i ja smo bili par godina zajedno pomoćnici ministra spoljnih poslova Miloša Minića početkom sedamdesetih - onda je malo reći da je zadovoljan, a bolje i tačnije - da je istinski radostan.\nKnjiga Raifa Dizdarevića ima i podnaslov koji glasi: “Podsećanje na istorijsko NE staljinizmu - događaj koji je opredelio sudbinu Jugoslavije“. A odmah na početku uvodnih napomena, na samom kraju str. 9, autor - skoro do upozorenja izričito - naglašava da je reč o “podsećanju na činjenice o tom velikom istorijskom podvigu Jugoslavije - podvigu koji je donio sve ono što je dobro Jugoslavija doživjela“. Očevidno je iz ovoga da pisac rasprave već na početku, odnosno - već podnaslovom na koricama, želi skromno da skrene pažnju čitaocu da pretenzija knjige nije celovita analiza događaja kojima je ona posvećena, nego da - s obzirom na to da je reč o zbivanjima od kojih nas deli punih sedam decenija, a i s obzirom na silna tendenciozna izvitoperavanja istine o tim zbivanjima - želi da ukaže na bitne činjenice o njima i time baci uverljivo svetlo istine na to dramatično i slavno razdoblje u istoriji Druge Jugoslavije. Ali, tako merodavan autor kakav je Raif Dizdarević, naravno, ne može - uprkos deklarisanim skromnim pretenzijama - da ne ukaže na onu bazičnu istinu, koja je zapravo ideja vodilja i najdragoceniji dokazani zaključak njegove knjige, a da je, kako on sam to kaže, “Rezolucija Informbiroa 1948. bila objava svojevrsnog rata Jugoslaviji;“ odnosno - da je ona imala širi uticaj i na odnose na Balkanu, U Evropi i međunarodnim odnosima u celini, čime je trajni „otpor Jugoslavije“ objektivno“ od slučaja prerastao u faktor tih odnosa.“.(Podv. Ž.B).\nTo zašto Raifa Dizdarevića smatram izuzetno merodavnim autorom, odnosno - to zašto smatram da bi bila velika šteta da on nije uspeo da napiše ovu knjigu, temelji se na mom uverenju da je samo čovek sa tako kompleksnim i celokupnim diplomatsko - političkim iskustvom mogao izvršiti tako znalački i toliko nepogrešivo ubedljiv odabir činjenica i informacija o skoro osam decenija dugom procesu permanentnih konfrontacija, pa i grubih svađa, koji karakterišu sovjetsko - jugoslovenske odnose, i odnose KPJ/ SKJ sa KPSS, komunističkim partijama i socijalističkim pokretima u svetu pod njihovom kontrolom. Uprkos povremenih zatišja i intenziviranja saradnje, ti su odnosi po pravilu bili mukotrpni odnosi dubokog neslaganja i postojanog nepoverenja.\nTrud, iskustvo i znanje su preduslovi koji jedino udruženi - mogu da iznedre takav odabir . A odabir je takav da - sam po sebi - predstavlja ,kako bi to rekao sam Raif, “činjeničnu analizu“, a ja bih dodao - i\nsintezu, koje sugerišu neoborive zaključke o složenim istinama o tom politički još složenijem periodu. Knjiga koja je pred nama, u tom viđenju, u punoj meri potvrđuje ocenu na koju je - u svojoj lapidarnoj, majstorski i dopadljivo napisanoj, a moram da kažem pomalo i intrigantno subjektivističkoj „Subjektivnoj istoriji jugoslovenske diplomatije...“ - ukazao veliki znalac i hroničar te istorije, publicista Ranko Petković. Naime, govoreći o trojici braće Dizdarevića kao istaknutim imenima diplomatske istorije socijalističke Jugoslavije, on je rekao, parafraziram - voleli neki ili ne Dizdareviće “ne mogu da im oporeknu sledeće: sposobnost, bistrinu i vrednoću“. (Usput, u tu sam se nesumnjivu istinu i sam, sarađujući na različite načine neposredno i sa Raifom, i sa Nijazom, i ja čvrsto uverio...).\nA na drugi, sebi svojstveno direktan i jezgrovit način, tu Raifovu posvećenost i kompetentnost ističe i Veljko Mićunović, u svom svetski renomiranom memoarskom delu „Moskovske godine...“ . Jedno od najvećih, a svakako najsamosvojnije ime naše diplomatije i - uz Tita, Kardelja i Koču Popovića - verovatno i najuticajnije ime među tvorcima spoljnopolitičke strategije i ciljeva jugoslovenske međunarodne politike, dok putuje avionom na dužnost ambasadora u Moskvu, zapisuje doslovce ovo: “Sa mnom putuje i Raif Dizdarević, koji je imenovan za prvog sekretara u našoj ambasadi. On je već „ispekao zanat“ u našim odnosima sa zemljama socijalističkog lagera. Proveo je tri godine na radu u Sofiji. I to u najteže vrijeme... Pravedno bi bilo Raifu priznati godine službe kao ratne, pa i više od toga...“ (Podv. Ž. B.).\nVerujem da i Raif ovo priznanje čoveka kog su smatrali i najvećim „mrgudom“ jugoslovenske ne samo diplomatije, nego i Revolucije, ceni mnogo više od silnih odličja kojima je u životu zasipan. Premda, skroman kakav je, sam Raif Dizdarević ovo visoko priznanje pominje stidljivo tek pred sam kraj svoje knjige, u kratkoj fusnoti na str. 159.\nA za mene je ono, to priznanje, u velikoj meri ključ za razumevanje kako to čovek od podvižnika koji u Staljinu najprivrženijoj Bugarskoj odoleva najtežim maltretiranjima, brutalnim provokacijama i silnim poniženjima, služeći svojoj zemlji kao samosvojna „diplomatska mrtva straža“, vremenom i sam izrasta - dosledan sebi i svojim uverenjima - u stratega one politike u ime koje postojano izdržava na takvom mestu i zadatku… I to u godinama kada je pritiscima staljinističke politike i vrbovkama lagerskih obaveštajnih službi podleglo na desetine ambasadora, ministara, španskih boraca, narodnih heroja, najodgovornijih generala i inih, koji su se tih godina priklanjali razgoropađenom Staljinu i famoznoj Rezoluciji IB.\nI eto, zbog svega toga, smatram da je samo takav autor mogao načiniti tako uverljivu činjeničnu analizu geneze sovjetsko - jugoslovenskih odnosa od samih početaka NOB do kraja postojanja obe države i ukidanja Varšavskog pakta. Ja, naravno, nemam nameru da ovde podrobnije analiziram autorov prikaz te geneze, opisane u dvanaest pregnantnih poglavlja knjige. Samo ću istaći da je svako od njih krcato dragocenim činjenicama, informacijama, ilustracijama i ocenama, zbog kojih knjiga i zavređuje pažnju kako najšire, posebno mlađe čitalačke publike, tako i istoričara i drugih istraživača toga perioda istorije avnojevske Jugoslavije, sovjetsko - jugoslovenskih odnosa i socijalizma u svetu uopšte.\nRekao bih još da smatram izuzetno značajnom i vrlo tačnom autorovu ključnu ocenu - da je sudbonosni sukob između Titove Jugoslavije i staljinističkog Sovjetskog saveza bio zakonomeran. Odnosno, da je on bio isto toliko neizbežan, koliko i sudbonosan, jer je proisticao iz autentičnosti jugoslovenske Narodnooslobodilačke borbe i samosvojnosti naše socijalističke revolucije - kao i velikosilske pretenzije Staljina i njegove hegemonističke politike da tu borbu i tu revoluciju - podrede interesima takvog SSSR, nalozima i hirovima njegovog apsolutistički neprikosnovenog vladara i njegovih satelita i naslednika.\nNa dramatičnom višedecenijskom otporu takvoj politici, partija jugoslovenskih komunista se, zapravo, i sama emancipovala od vlastitog staljino-birokratizma i dogmatizma, a njena avangarda uspela da izgradi široko prihvaćenu predstavu o Jugoslaviji kao istinski nezavisnoj zemlji, prvoj euro- komunističkoj državi u svetu - i da iznedri Program SKJ kao, kako se govorilo tada: „novi komunistički manifest“, ali i da izbori da Sovjeti posle Staljina potpišu nekoliko svetsko-istorijski relevantnih dokumenata, poput Beogradske, Moskovske i Deklaracije koju je marta 1988. potpisao Mihail Gorbačov. (Nažalost, u predvečerje raspada obe države).\nTo je sve uplivisalo da Titova Jugoslavija, kao „mala zemlja među svetovima“, kako je kvalifikuje mudri Oto Bihalji - Merin, izraste u relevantni faktor ukupnih međunarodnih odnosa, u nespornog lidera nesvrstanih zemalja kao najmasovnijeg pokreta naroda i država u istoriji sveta, kao i u izuzetno uticajnu članicu OUN i međunarodne zajednice.\nMeni je knjiga Raifa Dizdarevića bila posebno zanimljiva u onim delovima koji govore o njegovim spoznajama i iskustvu kao čelnika sektora SSIP za saradnju sa SZ, kao ministra spoljnih poslova, kao člana i predsednika Predsedništva SFRJ… Dakle, iz vremena kad je postao i sam jedan od uticajnih stratega naše spoljne politike. Mislim da je izuzetno važno sve ono što je napisao kao sagovornik Mihaila Gorbačova, Edvarda Ševernadzea i drugih pokretača i nosilaca sovjetske perestrojke (Tim pre što znam da je u pripremi te istorijske posete bio i u našem političkom vrhu niz konflikata, koji su samo ilustrovali političku krizu u koju smo tada već beznadežno duboko uronili)…\nTo - zapravo poslednje, a vrlo pozitivno iskustvo - najpotpunije dokazuje da su naši odnosi sa SSSR i SZ uvek bili direktno uslovljeni stepenom spremnosti sovjetskog vođstva na temeljitiju destaljinizaciju i otvorenost za korenitije reforme okoštalog staljinističkog poretka, kao i na radikalnije odustajanje od komandne uloge KP u društvu i od ideologije velikodržavlja i hegemonije u međunarodnim odnosima.\nNaravno, knjiga je vredna i zato što podsticajno otvara niz pitanja za nova istraživanja i promišljanja tema kojima se bavi. Počev od tako krupnih kao što je: da li je s obzirom na svoju dugu carističku istoriju, a i na međunarodne okolnosti od Velike oktobarske revolucije do svog raspada, Sovjetski savez objektivno mogao da igra drugačiju ulogu u svetu i da vlastiti razvoj oblikuje na drugim, humanističkom marksizmu primerenijim osnovama? Preko toga koliko su tokom tog dugog perioda zastoji u razvoju naših odnosa s SSSR povratno bili povod unutrašnjeg razvoja i uticali na naše unutrašnje jedinstvo? Pa sve do pitanja kakva su: da li je i zašto inače neminovna odbrana naše tek oslobođene zemlje i revolucije od staljinističke pete kolone i odlučnim merama pravne države morala da bude i do aprilskog plenumaCC KPJ 1951. toliko i sama grubo staljinistička? Ili - zašto je Deklaracija o međusobnim i međunarodnim odnosima, bez sumnje najbolji dokument o odnosima dve zemlje i o principima njihovih odnosa sa drugim državama, prema pokretu NZ, pitanju rata i mira i dr., potpisana tek marta 1988.,dakle- samo nekoliko meseci pre famozne„jogurt revolucije“ ,koja je označila početak kraja avnojevske Jugoslavije, odnosno- tek uoči skorog raspada SSSR?\nA otvara i brojna druga pitanja . Ne manje važna.\nAli, sve to su teme o kojima će se još dugo raspravljati.\nNa kraju, još jednom: Hvala mom drugu Raifu za knjigu koju nam je podario.\nIOANNIS ARMAKOLAS. Politika i društvo u Tuzli od 1992. do 1995. godine. Političko natjecanje i građanska alternativa (Politique et société à Tuzla de 1992 à 1995. Compétition politique et alternative citoyenne) Sarajevo, Udruženje za modernu historiju, 2017, 243 pages.\nchercheur au CNRS (UMR 8032, Centre d’études turques, ottomanes, balkaniques et centrasiatiques). Il travaille sur les questions de mobilisation guerrière et de sortie de guerre dans l’espace yougoslave, ainsi que sur les évolutions contemporaines de l’islam balkanique. Il a récemment publié Survivre aux empires. Islam, identité nationale et allégeances politiques en Bosnie-Herzégovine (Paris, Karthala, 2015).\nEn Bosnie-Herzégovine, l’action de la communauté internationale a souvent été placée sous le signe de la citoyenneté et de la multiethnicité. Pourtant, la plupart des ouvrages consacrés à ce pays traitent des mobilisations et des élites nationalistes, et passent sous silence l’existence de forces politiques locales non nationalistes. C’est pour combler cette lacune que Ioannis Armakolas, professeur de sciences politiques à l’Université de Macédoine à Thessalonique, s’intéresse à Tuzla, ville majoritairement musulmane gérée par les partis « citoyens » pendant la guerre (1992-1995) et après, et devenue à ce titre le symbole de la résistance non seulement à l’agression militaire serbe, mais aussi aux dérives nationalistes et autoritaires du camp musulman. Le « modèle tuzlien » permet de découvrir certains aspects peu connus du conflit bosnien et de s’interroger sur la manière dont des acteurs politiques et sociaux peuvent préserver un îlot de coexistence intercommunautaire dans un contexte de violence extrême et de nettoyage ethnique à grande échelle.\nAprès un premier chapitre introductif sur les enjeux de la guerre en Bosnie-Herzégovine, I. Armakolas revient sur la période de l’avant-guerre qui porte les prémices de l’exception tuzlienne (chap. 2). Il montre qu’en 1990 déjà, alors que l’ensemble de la Bosnie-Herzégovine cède à la tentation nationaliste, Tuzla est la seule grande ville remportée par les partis « citoyens » : le Parti social-démocrate (SDP, ex-communiste), qui s’appuie sur les grandes entreprises publiques de la ville, et l’Alliance des forces de réforme (SRSJ), davantage liée aux nouveaux entrepreneurs privés. Ces deux partis parviennent difficilement à faire leur deuil de la Yougoslavie et à couper les ponts avec l’armée yougoslave, la guerre en Croatie à l’automne 1991 constituant de ce point de vue un tournant. Durant cette période, l’exception tuzlienne se manifeste également par la révolte des réservistes contre leur envoi en Croatie en juillet 1991, et par la grève de la police contre sa partition ethnique en mars 1992, à la veille du début de la guerre en Bosnie-Herzégovine. I. Armakolas analyse ensuite plus en détail la manière dont les élites « citoyennes » s’adaptent à la disparition de la Yougoslavie et à la montée des périls en Bosnie-Herzégovine (chap. 3). Des divergences apparaissent entre le SDP, très attaché à l’idée yougoslave, et le SRSJ, plus prompt à s’adapter au nouveau contexte. La municipalité soutient dès lors de manière ambiguë la marche bosnienne vers l’indépendance et se replie sur l’identité urbaine de Tuzla et la préservation de la coexistence intercommunautaire à l’échelle locale. Si certains élus demeurent fidèles à l’idée yougoslave ou rejoignent le camp des nationalistes serbes, la plupart font allégeance à l’État bosnien naissant et préparent la défense de la ville dans le cadre des institutions légales, se heurtant même aux milices du Parti de l’action démocratique (SDA, nationaliste bosniaque). La municipalité ne parvient pourtant pas à éviter le départ massif des Serbes de la ville, et le fragile modus vivendi instauré avec l’armée yougoslave vole en éclats le 15 mai 1992, soit six semaines après le début des combats à Sarajevo.\nLes défis importants auxquels est confrontée la municipalité de Tuzla au début de la guerre sont l’afflux de réfugiés musulmans de Bosnie orientale et la montée en puissance au sein du SDA d’un courant extrémiste qui s’appuie sur certaines familles urbaines traditionalistes et sur d’anciens cadres et intellectuels communistes en quête d’une reconversion politique (chap. 4). Ce courant radical publie le journal Zmaj od Bosne (Le dragon de la Bosnie) qui s’attaque à la municipalité « citoyenne » et aux formes de coexistence locales, appelle au meurtre des Serbes de la ville et qualifie de « bâtards » les enfants issus de mariages mixtes. La municipalité adopte alors une attitude en retrait, ne devant sa survie qu’au soutien des élus modérés du SDA au sein du conseil municipal. Il n’empêche que la montée du nationalisme musulman provoque en réaction la dissidence de l’association culturelle musulmane Preporod (Renaissance) et la création, en février 1993, d’un Forum des citoyens de Tuzla discrètement soutenu par la mairie.\nIl faut donc attendre l’été 1993 pour que les partis « citoyens » assument pleinement leurs désaccords avec le SDA et lui opposent explicitement leur « modèle tuzlien » (chap. 5). Mais, si la municipalité de Tuzla parvient à consolider sa légitimité locale face aux extrémistes du parti nationaliste bosniaque, au même moment, ses prérogatives sont grignotées par un État central en voie de reconstitution. Cette confrontation entre la mairie « citoyenne » de Tuzla et l’État-SDA émergent porte sur l’homogénéisation ethnique et religieuse de l’armée, le contrôle des grandes entreprises publiques, l’attribution des logements « vides » et de l’aide humanitaire, et l’hommage aux victimes civiles et militaires de la guerre. La mise en avant du « modèle tuzlien » ne sert plus alors seulement à assurer une légitimité locale, mais aussi à gagner une précieuse visibilité internationale. La municipalité peut ainsi se protéger des assauts du SDA, et le maire de Tuzla, Selim Bešlagić, devenu le symbole de la lutte antinationaliste en Bosnie-Herzégovine, sort renforcé de trois ans et demi de guerre. Dans sa conclusion, I. Armakolas estime que les élites politiques « citoyennes » de Tuzla ont non seulement réussi leur reconversion dans un contexte très difficile, mais aussi pesé sur les configurations locales du conflit et donné une certaine réalité à leur modèle de coexistence pluricommunautaire. L’exemple de Tuzla constitue dès lors un cas d’étude privilégié pour tous ceux qui s’intéressent aux conflits ethniques contemporains et à leurs après-guerres complexes.\nDans ce domaine, l’ouvrage de I. Armakolas constitue un modèle du genre, et ce pour plusieurs raisons. D’une part, il suit un plan extrêmement cohérent et est écrit dans une langue claire. Il permet donc de comprendre des situations particulièrement complexes et des évolutions rapides et souvent contradictoires. D’autre part, l’auteur fait preuve d’une connaissance sans égal de la vie politique bosnienne, de ses variations locales à Tuzla et du contexte social dans lequel elles se déroulent. Il parvient ainsi à reconstituer les itinéraires des différents acteurs politiques et culturels et les conditions dans lesquelles se nouent et se dénouent leurs alliances, d’une manière qui prouve que le čaršija (bazar) de Tuzla n’a plus de secret pour lui. Certes, sa présentation du chef de milice Armin Pohara comme simple agent de Sarajevo sous-estime sans doute son enracinement local dans la petite ville de Bosanski Brod et son agency propre, mais sa description de la recomposition des élites « citoyennes » de Tuzla et de leur survie politique dans un contexte défavorable est particulièrement convaincante. Il montre en outre que, si l’utopie politique locale qu’est le « modèle tuzlien » a des effets pratiques, les élites « citoyennes » savent également jouer de certains réseaux clientélistes et de certaines ressources matérielles pour asseoir leur hégémonie. Parmi les plus belles pages de ce livre figurent enfin l’analyse des différences sociologiques entre dirigeants du SDP et du SRSJ, celle des liens entre politiciens locaux et directeurs d’entreprises, ou encore celle des rapports entre populations locales et réfugiés. Cette dimension sociologique donne à l’ouvrage une force supplémentaire, mais conduit aussi à quelques frustrations : il est dommage par exemple que la question de la distribution de l’aide humanitaire ou celle de l’attribution des « certificats de travail » soient traitées très rapidement. De ce point de vue, l’étude de I. Armakolas n’a pas l’épaisseur anthropologique des travaux de Ivana Maček sur Sarajevo en guerre (mais Ivana Maček passe largement à côté des dynamiques politiques au sein de la ville assiégée). À bien des moments, l’ouvrage de I. Armakolas se lit comme une application à la Bosnie-Herzégovine des thèses de David Stark sur les reconversions des élites postcommunistes et leur contexte local. C’est en effet un livre sur le communisme et le postcommunisme autant que sur la guerre et l’après-guerre. Dans cet exercice, I. Armakolas possède deux grandes forces théoriques. D’une part, il sait articuler facteurs ethniques et non ethniques, échappant ainsi à la caricature des « haines anciennes » (Robert Kaplan) comme à celle du « mythe de la guerre ethnique » (Chip Gagnon). D’autre part, il associe parfaitement dimensions locales, nationales et internationales, qualité rare en ce qui concerne l’analyse du conflit bosnien et de ses suites. Pour toutes ces raisons, la lecture de son livre s’impose non seulement aux spécialistes de la Bosnie-Herzégovine, mais aussi à tous ceux qui s’intéressent aux sociétés en guerre et aux possibilités de résistance qui existent en leur sein. ■\nIzvještaj s naučnih skupova\nUdruženje za modernu historiju je 17.12.2018. organiziralo predstavljanje knjige Uspon i pad "prve drugarice Jugoslavije. Jovanka Broz i srpska javnost 1952. - 2013. Autorica knjige je Ivana Pantelić, saradnica Instituta za savremenu istoriju u Beogradu. Na predstavljanju su govorili Aida Ličina Ramić, Sanja Petrović Todosijević, Husnija Kamberović i autorica.\nO promocije opširnije na:\nUdruzenje za modernu historiju je 29. 11. 2018. u prostorijama Nacionalne i univerzitetske biblioteke organiziralo promociju knjige "Istorija jugoslovenske ideje 1500 - 1918. godine". Izdavač knjige je Nezavisne univerzitet u Banjoj Luci.\nJedan od autora Boro Bronza kazao je da knjiga govori o trnovitom razvoju jednog koncepta koji je nastao kao svojevrsni ekvivalent različitim evropskim ideološkim konstruktima, te se od 16. do 20. vijeka razvijao sa čitavim nizom uspona i padova, da bi na kraju 1918. godine rezultirao stvaranjem prve zajedničke južnoslovenske države.\n– Činjenica je da se ove 2018. godine svuda na teritoriji bivše Jugoslavije vrlo dinamično obilježava stogodišnjica stvaranja te prve zajedničke države, te smo mi kao grupa autora željeli na specifičan način da pristupimo tom obilježavanju, odnosno da se pozabavimo samim korjenima ideje koja je rezultirala tim takvim stvaranjem – kazao je Bronza.\nDodao je da su željeli da pokažu dimenzije historijske utemeljenosti takvog koncepta i ideoloških konstrukcija koje, kako se vidi iz ove knjige, ne predstavljaju ništa endemično nego su samo jedan dio šireg evropskog pojasa razvoja ideja koje su kretale iz protonacionalnog ka nacionalnom.\nRektor na Nezavisnom univerzitetu u Banja Luci Zoran Kalinić je, u ime izdavača, kazao da su povodom 100 godina Jugoslavije, došli na ideju da rade istraživanje o istoriji jugoslavenske ideje – gdje je ona nastajala, ko su bili autori, šta su bile poruke tih autora i slično.\n– Željeli smo da jedna generacija naučnih pogleda ili radnika kaže nešto o toj ideji danas – kazao je Kalinić.\nPredsjednik Udruženja za modernu historiju i profesor na Odsjeku za historiju na Filozofskom fakultetu u Sarajevu Husnija Kamberović je kazao da ova knjiga govori o tome kako se razvijala jugoslavenska ideja.\n– To nije knjiga o nastanku jugoslavenske države, nije knjiga o institucionalizaciji jugoslavenske ideje, nego doslovno knjiga o jednoj ideji koja je rezultirala nastankom jedne države 1918. godine. Važnost je u tome što ova knjiga na jednom mjestu sumira višestoljetni razvoj te ideje od tog protonacionalizma do, na kraju, realizacije jugoslavenske ideje kroz instituciju jugoslavenske države – kazao je Kamberović.\nHISTORIOGRAFIJE I NACIONALIZMI\nU Sarajevu je 13. i 14. oktobra 2018. održana radionica o temi Na margini povijesti, a potom i panel razgovor o temi Historiografija i nacionalizam. Još jedan vrijedan događaj u organizaciji Udruženja za modernu historiju u partnerstvu sa Heinrich Böll Foundation, Office for Bosnia and Herzegovina. Sudionici iz Sarajeva, Zagreba, Novog Sada, Skopja I Berlina.\nNaučni skup Bosna i Hercegovina u socijalističkoj Jugoslaviji: od Ustava 1946. do Deklaracije o nezavisnosti 1991. godine, Mostar 16-17.09. 2016\nU Mostaru je 16-17.09.2016. održan naučni skup o temi Bosna i Hercegovina u socijalističkoj Jugoslaviji: od Ustava 1946. do Deklaracije o nezavisnosti 1991. godine. Cilj skupa je bio analizirati pojave i procese u Bosni i Hercegovini u vrijeme socijalizma, te ispitati kako su ti procesi koji su se odvijali od 1946. do 1991. utjecali na izlazak Bosne i Hercegovine iz Jugoslavije 1992. godine. Kako se mijenjao politički položaj Bosne i Hercegovine tokom vremena, kakav je bio pravni status republike, šta se dešavalo sa vjerskim zajednicama, koliko su nacionalno-kulturni fenomeni u vrijeme socijalizma doprinosili afirmaciji Bosne i Hercegovine – to su samo neka pitanja o kojima je razgovarano. Posebna pažnja je posvećena događajima s početka 1990-ih godina i raznim debatama u vezi s položajem Bosne i Hercegovine. Od ulaska u skupštinsku proceduru Deklaracije o državnoj suverenosti i nedjeljivosti Republike Bosne i Hercegovine početkom 1991. do usvajanja Platforme o položaju Bosne i Hercegovine u budućem ustroju jugoslavenske zajednice i Memoranduma, izvedenog iz Platforme krajem 1991, odvijale su se burne rasprave u političkom životu Bosne i Hercegovine, koje su na ovom skupu analizirane.\nVidjeti opširnije na:\nTokom 2015. godine Udruženje za modernu historiju je organiziralo dva naučna skupa:\n1. Naučni skup pod nazivom Nacionalne manjine u Sarajevu održan je 21. decembra 2015. godine u prostorijama Nacionalne i univerzitetske biblioteke Bosne i Hercegovine. Na naučnom skupu je sudjelovalo 15 izlagača iz Bosne i Hercegovine, Hrvatske, Srbije i Njemačke. Izlagači su prezentirali rezultate svojih istraživanja o nacionalnim manjinama u Sarajevu, Bosni i Hercegovini i širem, južnoslovenskom prostoru, a tematski su analizirana pitanja demografskih kretanja manjinskog stanovništva u Bosni i Hercegovini, ustavno-pravnog položaja manjinskih zajednica u Bosni i Hercegovini, djelovanje nacionalnih manjina kroz udruženja, uloga manjinskih zajednica u privrednom, političkom i kulturnom životu te svakodnevni život pripadnika manjinskih zajednica u Sarajevu i Bosni i Hercegovini. Projekat je uspješno realiziran.\nViše informacija o održanom Naučnom skupu "Nacionalne manjine u Sarajevu" možete pogledati na linkovima:\nVideo snimak se može vidjeti na:\n2. Naučni skup pod naslovom "Urbani razvoj Bosne i Hercegovine u stoljeću rata 1914.-2014." održan je u Mostaru 2. oktobra 2015. godine. Na naučnom skupu je sudjelovalo 13 izlagača iz Sarajeva, Tuzle, Zenice, Travnika, Mostara, Bihaća i Bjelovara. Naučni skup je uspješno okončan, a nakon njegovog završetka počele su i aktivnosti na pripremanju Zbornika radova. Zbornik će biti objavljen 2016. godine.\nViše vidjeti na: http://ba.n1info.com/a63357/Vijesti/Vijesti/Urbani-razvoj-BiH.html\nOkrugli sto o temi Rijeka Krivaja kroz prošlost (prostor, vrijeme, ljudi), Olovo, 23.09.2014.\nU Olovu je u petak 19. 9. 2014. godine u organizaciji Udruženja za modernu historiju (UMHIS) i Instituta za istoriju Univerziteta u Sarajevu održan Okrugli sto Rijeka Krivaja kroz prošlost (prostor, vrijeme, ljudi). Organiziranje ovog skupa imalo je za cilj podsticanje mladih istraživača, kao i onih već renomiranih, da se počnu baviti istraživanjem prošlosti regiona koji je u dosadašnjoj historiografiji bio relativno slabo istražen. Namjera organizatora je bila i da se u bosanskohercegovačku historiografiju polahko počnu uvoditi do sada zapostavljene teme iz ekohistorije, odnosno historije okoliša.\nNa skupu je u pet panela prezentirano osamnaest radova različitih tematskih i metodoloških pristupa. U prvom panelu svoje referate su podnijeli: dr. Jasminko Mulaomerović (Tragovi najstarijih lovačkih zajednica u dolini Krivaje), dipl. iur. Benjamina Londrc (Područje rijeke Krivaje u periodu rimske vlasti), mr. Rusmir Djedović (Neka historijsko-geografska istraživanja Krivaje) i prof. dr. Azem Kožar (Problematika istraživanja prošlosti područja sliva rijeke Krivaje na osnovu pisanih historijskih izvora). U okviru drugog panela prezentirana su četiri rada koja obrađuju teme iz srednjovjekovne historije ovog prostora. Izlagači su bili: Enes Dedić, MA (Područje rijeke Krivaje kroz medijavalnu produkciju), Nedim Rabić, MA (Rijeka-zemlja-granica: Konfiguracija prostora u srednjovjekovnoj Bosni), Dženan Dautović, MA (Srednjovjekovno Olovo u sistemu gradskih naselja zemlje Pavlovića) i prof. Mirnes Hasanspahić (Mramorovi olovskog kraja /Evidentiranje i rasprostranjenost srednjovjekovnih nadgrobnih spomenika stećaka na području općine Olovo/). Teme iz osmanskog i perioda austrougarske uprave predstavila su tri izlagača u trećem panelu - mr. Sedad Bešlija (Prilog izučavanju olovske nahije u XVII stoljeću), dr. Margareta Matijević (Baruni Brnjakovići od Olova /1653-1885/) i Meris Ešpić, MA (Eksploatacija šume u slivu rijeke Krivaje u doba Austro-Ugarske monarhije /1878-1918/). U četvrtom panelu, u kojem su prezentirani radovi koji se odnose na prvu polovinu XX stoljeća, referate su podnijeli: mr. Seka Brkljača (Utjecaj razvoja šumske privrede na urbanizaciju Zavidovića), mr. Enes S. Omerović (Stranci na Krivaji u prvoj polovini XX stoljeća), mr. Sonja Dujmović (Učešće Srba u životu Zavidovića /1918-1941/ - okvir za istraživanje) i mr. Sanja Gladanac (Komparacija rezultata popisa žrtava Drugog svjetskog rata iz 1947. i 1950. godine na primjeru Zavidovića). U petom, posljednjem panelu predstavljene su teme iz socijalističkog i perioda posljednjeg rada u Bosni i Hercegovini. Izlagači su bili: mr. Amir Duranović (Odjeci Brionskog plenuma niz Krivaju), mr. Aida Ramić ("Olovske novine" kao izvor za istraživanje lokalne historije) i mr. Edin Omerčić (Učešće i doprinos zavidovićkih jedinica u vojnim operacijama 3. K ARBiH 1995. godine). Nakon svakog panela prisutni su postavljali pitanja i vodila se diskusija o pitanjima koja su izlagači otvarali u svojim referatima. Okrugli sto je završen izlaganjem u kojem je ukazano na značaj istraživanja lokalne i ekohistorije, a Institut za istoriju Univerziteta u Sarajevu je održavanjem ovog okruglog stola nastavio dosadašnju praksu da rezultate svojih aktivnosti prezentira i u manjim sredinama.\nOpširnije vidjeti na: http://www.radio.olovo.ba/2014/u-olovu-odrzan-okrugli-sto-rijeka-krivaja-kroz-proslost/\nPopust od 50% na sva nasa izdanja UMHIS\nTokom mjeseca novembra, povodom Dana drzavnosti BiH 25. novembra, nudimo popust od 50% na sva nasa izdanja. Uz kupovinu 4 i vise knjiga besplatno dostavljamo knjigu Poplava, zemljotres, smog. Knjige mozete naruciti na nasu adresu umhissarajevo@gmail.com. Knjige saljemo postom.


RPK Arhiva vesti 122017\nPRIVREDNICIMA PREDSTAVLJENA OPŠTA UREDBA O ZAŠTITI PODATAKA\nU prostorijama Privredne komore Srbije- RPK Kragujevac, 12. decembra ove godine, privrednicima je predstavljena Opšta Uredba o zaštiti podataka, GDPR.\nOpšta Uredba o zaštiti podataka- EU General Data Protection Regulation- GDPR, usvojena je u aprilu 2016. godine od strane Evropskog Parlamenta, a formalno stupa na snagu u maju 2018. godine, i do tada kompanije moraju da primene prilagođene okvire kontrola podataka i upravljanja rizikom. Ova Uredba se neće primenjivati samo na kompanije sa sedištem u Evropskoj Uniji, već i za one čije je sedište izvan Evropske Unije, a koje izvoze i sarađuju sa kompanijama unutar EU.\nO posledicama ove Uredbe na naše kompanije, govorili su Kruna Gavović, pravni savetnik i Predrag Tomić, broker i vlasnik firme “VIB” iz Beograda.\nU POLITEHNIČKOJ ŠKOLI ODRŽAN SASTANAK SA PRIVREDNICIMA\nU Politehničkoj školi u Kragujevcu, 22. decembra 2017. godine, održan je okrugli sto na kome je bilo reči o pravcima planiranja obrazovanja kadrova za potrebe privrede i pripremi plana upisa za novu školsku godinu.\nImajući u vidu nedostatak adekvatne radne snage, skup na temu planiranja obrazovanja kadrova za potrebe privrede su organizovali Regionalna privredna komora Šumadijskog i Pomoravskog upravnog okruga i Politehnička škola. Prisutnim predstavnicima privrednih društava, obratili su se direktor RPK Kragujevac, Predrag Lučić, direktor Politehničke škole, Siniša Kojić, direktorka Nacionalne službe zapošljavanja, Nevenka Bačanin i predstavnica Školske uprave Šumadijskog okruga, Dragana Ocokoljić.\nPRIVREDNA KOMORA SRBIJE - PODRŠKA U REALIZACIJI IPARD II PROGRAMA\nPovodom najave raspisivanja novih konkursa za IPARD program, PKS je organizovala seriju seminara za svoje članice, na kojima su predstavljene mere programa i specifičnosti vezane za postupak apliciranja. Namera nam je da se što veći broj privrednih subjekata - preduzetnika, vlasnika mikro, malih i srednjih preduzeća i zadruga, koji posluju u sektoru prerade mesa, mleka, voća i povrća, upozna sa uslovima finansiranja koje pruža IPARD program.


ADVAN AKELJIĆ, KANDIDAT ZA NAČELNIKA OPĆINE VITEZ: RAČUNAM NA GLASOVE I BOŠNJAKA I HRVATA | Hayat.ba\nAdvan Akeljić treći je put kandidat za načelnika Općine Vitez, jednom je uspio i s 29 godina postao jedan od najmlađih načelnika u Federaciji BiH, drugi put nije.\nFoto: Velija Hasanbegović / Stav\nLokalni izbori u Bosni i Hercegovini, koji se održavaju 15. novembra 2020, treći su pokušaj da Advan Akeljić zauzme načelničku poziciju.\nAkeljić je rođen u Vitezu 1983. godine, po zanimanju je pravnik, trenutno je savjetnik potpredsjednice Federacije BiH Melike Mahmutbegović. U intervjuu za Stav govori o predstojećim izborima i tome šta ima ponuditi građanima Viteza.\nUspjeli ste 2012. godine, kao prvi Bošnjak poslije rata, postati načelnik Općine Vitez, u kojoj su Hrvati većina. Ponovo ste kandidat za načelnika, kakve su Vam šanse 2020. godine?\nAnalizirajući društveno-politički ambijent, šanse su realne, šanse postoje, iako je ovdje većinsko hrvatsko stanovništvo, manje je Bošnjaka, ali politika koju mi vodimo zadnjih 10-15 godina, ukazujući i brinući se za realne probleme i nudeći rješenja za njih, pozicionirala je Stranku demokratske akcije kao stranku koja aludira na kompletno biračko tijelo. Moj mandat od 2012. do 2016. ni u jednom momentu nije nekoga stavio ustranu, a nekoga preferirao, to je bila borba za boljitak svih. Vidjet ćete neke simbolike koje su se dešavale u tom periodu, recimo, 2013. godina je godina građanskih protesta u Vitezu. Hvala Bogu, bili su civilizirani i korektni, ali od rata do te godine nikad nije bilo protesta u Vitezu, nisu bili poznati za ovu lokalnu zajednicu. Dolaskom Advana Akeljića za načelnika Viteza i prvog Bošnjaka na poziciji načelnika najednom su se počeli spominjati razni problemi koji su bili tu sve vrijeme, došlo je do građanskog buđenja, traženja da se ti problemi rješavaju – utorkom su bili protesti građana za vodu, srijedom protesti radnika “Vitezita” za rješavanje statusa radnika ovog preduzeća, poslije su bili problemi mještana Mošunja zbog problema plinovoda i deponije.\nJesu li konkretni životni problemi ipak važniji od nacionalnog predznaka?\nU ovisnosti od momenta, ovdje se reflektira sve što se desi na nivou države, entiteta i kantona, sve to ima efekta na običnog građanina. Načelnik, vijećnik, to su ljudi koji rade realan politički posao, ne možete pobjeći od čovjeka kojeg sretnete na ulici, pogotovo u ovim manjim sredinama, ne možete pobjeći od problema, ali sve to što se gore dešava reflektira se i ovdje. Nažalost, ne mogu tvrditi da nema toga, ali ima sigurno pozitivnih primjera da to postaje sve manje važno. Na kraju krajeva, Vitez važi za finu sredinu kada je riječ o poslovnom ambijentu. Međutim, imamo mi problema u realnom životu kada je riječ o sportu, kulturi i drugim segmentima u kojima još imamo podvojenost. Znate da su dvije škole pod jednim krovom specifičnost Srednjobosanskog kantona, mi ovdje imamo dva fudbalska kluba koji se identično zovu i igraju na istom stadionu, imamo Nogometni klub “Vitez” i Fudbalski klub “Vitez”, imamo stolnoteniske klubove, nije sporno što ih ima više nego je sporno što su s nacionalnim predznakom.\nIsto ime, isti stadion, a dva kluba.\nDa. Imamo i dva lovačka društva. Ljudi zajedno hodaju, love, druže se, ali eto, neke politike kažu da to treba biti odvojeno, lovišta na jednoj i na drugoj strani. Međutim, kada se potrudite, kada komunicirate s ljudima, nađe se rješenje. Evo, konkretno, ja sam član lovačkog društva, predsjednik sam skupštine jednog društva i predsjednik skupštine zajedničke asocijacije, mi smo napravili zajedničku lovačku asocijaciju i primjer smo u kantonu kako se može graditi zajednički koncept. Svaki put kada je isključivo taj nacionalni aspekt izražen, ispaštaju mnogi drugi aspekti.\nGospodin Marjanović kandidat je svih hrvatskih stranaka u Vitezu, dakle Hrvati su okupljeni oko HNS-a, a Bošnjaci su razjedinjeni, više stranaka cilja na bošnjačke glasove. Koliko to narušava poziciju Bošnjaka kao naroda u Vitezu?\nKada gledate cijelu sliku, to je itekako bespotrebno. Bez obzira na nacionalni prefiks, imate veliku količinu glasova koja gubi smisao, ne pređe se cenzus i ti se glasovi bukvalno bacaju, a izborni proces dovodi do banalnosti. Pogledajte ozbiljne demokratije gdje je sve svedeno na nekoliko ozbiljnih političkih stranaka, ali takvo je uređenje i, Bože moj, mi se trebamo nositi s tim. Kada je riječ o situaciji u Vitezu, ima više stranaka i, što je specifično, one se deklariraju kao građanske i multietničke stranke, ali masa biračkog tijela je u bazi Bošnjaka, tako da i to malo remeti tu stvar, ali nije ni bitno, s kvalitetnim ljudima i programom ja nemam nikakav problem da oni koji su patriotski nastrojeni ponude kvalitetna rješenja. Slažem se da bi bilo bolje da imamo nekoliko ozbiljnih stranaka.\nKakvi su odnosi među običnim narodom, ima li problema između Bošnjaka i Hrvata?\nŽivot je sasvim normalan, sve se odvija na najnormalniji način, nema suštinskih problema. Ima nekih detaljčića, kako se ono kaže, vrag je u detalju, ali ovog momenta nisu vrijedni pomena. Suštinski odnosi su korektni, nema incidenata, nema problema. Ljudi na pijaci normalno se ponašaju, zajedno rade u poslovnom centru, mnogo Bošnjaka zaposleno je kod Hrvata, mnogo Hrvata sarađuje s Bošnjacima. Sve je jako korektno. Anomalije se dešavaju ondje gdje je sistem dozvolio da se dešavaju. Npr. na nivou Federacije BiH nema uspostave vlasti, blokade su na svakom koraku, to je politički fenomen.\nVitez slovi za jednu od razvijenijih općina u FBiH. Kakva je privredna situacija iz perspektive nekoga ko živi tu?\nTo je jedno od najznačajnijih pitanja na koje se očekuje odgovor od politike iako mi na lokalnom nivo nemamo te mehanizme. Zakone iz oblasti radnih odnosa i poreza donose Federacija i kantoni, naše je samo da stvaramo dobar ambijent i općina Vitez je odmah poslije rata napravila jedan pristojan poslovni ambijent, što rezultira velikim brojem zaposlenih. Zbog ukupne situacije, ljudi nisu najzadovoljniji plaćama, zato otkazuju poslove, idu u druge države da rade, to je segment gdje se po vertikali mora napraviti pravni okvir. S druge strane, i privrednici očekuju da država napravi kvalitetan ambijent. Pogotovo što smo u pandemiji, pa je turizam, koji je bio u ekspanziji, doživio ozbiljno iskušenje, ugostitelji rade u otežanim okolnostima, privreda Viteza je bazirana na trgovini, tako da i tu imamo negativne posljedice. Situacija zahtijeva intervenciju društva i države, zahtijeva i fleksibilniji pristup privrednika kada je riječ o zaposlenicima. Bilo je loših primjera otpuštanja zaposlenika, možda i nepotrebnog.\nŠta, ukratko, sadrži Vaš program?\nZnačajan zaokret u radu administracije. Ako bismo doveli najkvalitetnijeg stručnjaka na poziciju načelnika, on ne može sam, ne može bez dobrih saradnika. Potrebna je ozbiljna analiza službi javne uprave, rada i funkcioniranja javnih preduzeća, gdje mi sad imamo strašne probleme. Kada saberete sav posao koji načelnik radi, 90 posto ga može kanalisati kroz rad javnih komunalnih preduzeća, kroz to se vidi je li posao dobar ili nije. Zatim ozbiljan pristup i maksimalna saradnja s privredom i pravljenje dobrog poslovnog okruženja, gdje moramo uzeti u obzir i interese radne snage i zaustavljanje odliva kvalitetnih ljudi. Uvijek se išlo, ali ovo već prelazi mjeru demografskog minimuma koji je potreban ovdje. Treba unijeti više transparentnosti u donošenje odluka. U oblasti infrastrukture imaju prioriteti koje će kanalisati Općinsko vijeće, ja ne mogu kao kandidat za načelnika obećati ovo ili ono, ali imamo problem toplifikacije grada, nemam rješenje u ruci, ali imam viziju kako to treba urediti, zatim osnovna infrastruktura – putevi, voda, kanalizacija, javna rasvjeta. Mnogi će se složiti da je sada rasvjeta lošija nego prije 4-5 godina. Imamo problem vodosnabdijevanja u određenim ruralnim područjima. Do kraja aktuelnog mandata bi se trebao riješiti dio i ostaje dio Ahmića da se riješi. Moramo rekonstruirati postojeću mrežu, azbestne cijevi treba zamijeniti. Mislim da u ovom mandatu nije bilo rekonstrukcija glavnog vodovoda, za mog mandata smo imali tri-četiri faze. Putnu komunikaciju treba poboljšati, kanalizacijom se moramo sistematičnije baviti – kaže Akeljić u razgovoru za “Stav”.


Predsednica Kosova učestvovaće na sednici Saveta bezbednosti UN - Politika - Dnevni list Danas\nPočetna » Vesti » Politika » Predsednica Kosova učestvovaće na sednici Saveta bezbednosti UN\nPredsednica Kosova učestvovaće na sednici Saveta bezbednosti UN\nPredsednica Kosova Vjosa Osmani otputovala je danas za Njujork kako bi učestvovala na sednici Saveta bezbednosti Ujedinjenih nacija na kojoj će biti razmatran izveštavaj Generalnog sekretara UN o situaciji na Kosovu, saopšteno je iz njenog kabineta.\n„Na sastanku Saveta bezbednosti, predsednica Osmani će predstaviti dosadašnja dostignuća države Kosovo, izazove i perspektivu“, navodi se u saopštenju.\nSavet bezbednosti UN će na sednici 15. oktobra razmotriti izveštaj Generalnog sekretara UN koji se, kako je najavljeno, fokusira na reformu vlade, vladavinu prava, bezbednosna pitanja i situaciju sa pandemijom.\nKosovoSavet bezbednosti Ujedinjenih nacijaVjosa OsmaniPriština\n2 reagovanja na “Predsednica Kosova učestvovaće na sednici Saveta bezbednosti UN”\n14. oktobra 2021. u 01.07\nKosova*, sa zvezdicom..ako sami sebe ne poštujemo, niko nas nece poštovati\n14. oktobra 2021. u 17.16\nZa vas je država Kosovo?


29 01 2020 / 07:12\nutorak, 14 januar 2020 15:31\nVeljko Stojnić počinje\nnovu profesionalnu sezonu\nu italijanskoj ekipi\nVeljko Stojnić, rođen 4.februara 1999. godine u Somboru, upisao se u istoriju somborskog sporta kao najbolji biciklista našeg Grada.\nMora se priznati, na žalost, da biciklizam kao sport u Somboru, nije imao veliku popularnost kao mnogi drugi sportovi, ali od osnivanja Biciklističkog kluba „S Team“ 2010. godine, mnoge stvari su se promenile.\nOrganizuje se, već 2011. godine, školska biciklistička liga „Školarac“, koja svake naredne godine zauzima značajno mesto u sportskim školskim takmičenjima i okuplja svake godine sve veći broj učesnika. Iz ideje organizatora da se bicikli populariše među najmlađima, stručnim radom tokom narednih godina, Biciklistički klub „Steam“ postaje jedan od najozbiljnijih, najorganizovanijih i poslednjih godina i najtrofejnijih sportskih klubova u Sombora.\nNa treninzima u Somboru, stvara se ekipa koja osvaja medalje na svim biciklističkim trkama po Srbiji pa i Regionu. Iz plejade uspešnih takmičara izdvaja se poslednjih godina Veljko Stojnić. Veljko je od „Školarca“ na somborskom Hipodromu prošao sva takmičenja i sve staze po Srbiji, a sada se pred njim otvaraju staze po Evropi i celom svetu.\nDobri rezultati u kadetskoj i juniorskoj kategoriji dovode do toga da Veljko dobija Gran pri nagradau kao najbolji sportista Grada Sombora 2019. Sve to ubrzava njegov prelazak u seniore, i preko „S Teama“ Veljko dolazi do reprezentacije Srbije i do postaje profesionalac u ovom sportu i član italijanske biciklističke ekipe „Franko Balerini".


U simbiozi sa gljivama - ELEMENTARIJUM\nJedan od radova koji čine izložbu Art+Science, otvorenu do 25. maja u KCB-u, jeste i Myconnect slovenačke umetnice Saše Spačal\nTokom mesec dana trajanja izložbe Art+Science, otvorene 27. aprila, posetioci će imati priliku da iskuse mnogo uzbudljivih vizuelnih, zvukovnih, taktilnih i kontemplativnih doživljaja. Jedan od takvih je svakako i rad slovenačke umetnice Saše Spačal, koja, zajedno sa svojim kolegama Mirjanom Švajgeljom i Anilom Podgornikom u galeriji Podroom Kulturnog centra Beograda, publici predstavlja rad Myconnect.\nMyconnect nudi posetiocima poseban doživljaj na temu simbiotičke međuzavisnosti čoveka i prirode: ležeći u specijalnoj kapsuli, svako dobija priliku da se poveže sa svetom gljiva, a preko ovog doživljaja, da se poveže sa svojim okruženjem u interaktivnoj sprezi.\nKako funkcioniše ovaj rad? Dok posetilac/konzument leži u ogromnoj kapsuli, nalik napravama iz SF filmova, on biva privezan na nekoliko mesta na telu i prikačen, pomoću malih elektromotora, na elektrode. Ideja je da mesta na kojima je telo privezano budu kosti, jer se na taj način najbolje osećaju vibracije u telu. Pomoću elektroda, specifični signali svakog od nas dospevaju do gljiva, koje šalju svoju ”poruku” nazad, stvarajući međuzavisni krug reakcija između čoveka i biljke.\nSvojim kolima signala i impulsa, generisanim i prevedenim kroz biološke i tehnološke organizme, Myconnect proizvodi iskustvo simbiotičke međuzavisnosti, postavljajući pitanja o granicama između prirode i čoveka, i političkim i ekonomskim zahtevima savremenog doba koji uslovljavaju naša opažanja sveta. Sažeto u temu, ovaj rad preispituje vezu među vrstama i dovodi u pitanje atropocentričnu podelu čovek-priroda.\nSaša Spačal je postmedijska umetnica koja se oslanja na humanističke nauke; trenutno radi na preseku istraživanja živih sistema, savremene i zvučne umetnosti. Njen rad usmeren je na post-humano okruženje, u kojem ljudi postoje i funkcionišu kao jedan od elemenata ekosistema, a ne kao njegov vladar.\nMirjan Švagelj je doktor biomedicine koji trenutno boravi u Ljubljani i radi za laboratoriju koja se bavi biotehnološkim istraživanjem i razvojem. Doktorske studije biomedicine završio je na Univerzitetu u Ljubljani u oblasti lekovitih gljiva.\nAnil Podgornik je “uradi sam” entuzijasta sa velikim talentom za elektroniku, mehaniku i fiziku. Od 2012. godine deo je projekata Mycophone_genus i Myconnect.\nIstražite više o izložbi Art & Science na našem sajtu i društvenim mrežama.


Elvis Kovačević treba našu pomoć! – Glas TK – Vaše najdraže novine\nElvis Kovačević treba našu pomoć!\nNaš sugrađanin Elvis Kovačević rođen 1981. godine u Gračanici treba našu pomoć.\nElvis je oženjen, otac dvoje maloljetne djece, živi u Škahovici na adresi Čozalovo Brdo bb, po zanimanju je mašinski tehničar, radio je do momenta kada mu zdravstveni problemi to nisu više dozvoljavali.\nElvis mora za liječenje uplatiti 35.000 EUR, do 04.01.2019. godine, ali to nije u mogućnosti sam da uradi te je primoran tražiti pomoć svojih sugrađana. ZZO TK je obećao pomoći u visini do max 20% ukupnih troškova (refundacija), dok se Federalni fond zdravstvenog osiguranja izjasnio negativno po njegovom zahtjevu.\n1996. godine posredstvom organizacije “Ljekari bez granica”, zbog kompleksne urođene srčane mane transportovan je u Veliku Britaniju gdje mu je urađen operativni zahvat modificirani Fontane, sa perzistentnim manama.\nNakon mišljenja konzilija ljekara na UKC Tuzla da navedenu operaciju nije moguće obaviti bilo gdje na prostoru BiH, stupio je u kontakt sa klinikom u Beču gdje su potvrdili spremnost i zakazali termin za obavljanje navedene operacije na njihovoj klinici 08.01.2019. godine.\nMnogi mještani su krenuli u pomoć, tako da su komšije iz Babića (UM Sijedi krš, Veteranima Babica) prikupile blizu 12.300 KM, dok su komšije iz Malešića prikupile 1.400 KM.\nSvi koji žele pomoći Elvisu Kovačeviću mogu ga kontaktirati na telefon 061/281 – 675 ili posjetiti na adresi Čozalovo brdo bb, Škahovica, 75320 Gračanica.\nUplate mogu izvršiti na žiro račun: 338 620 253 795 18 97\nBroj partije: 403 661 64 000\nDevizni račun IBAN: BA39 338 620 283 732 42 58\nBroj računa: 4063 772 81 01\n← MZ Centar: Održana svečana sjednica Savjeta\nPotresna priča o mladoj pravnici,čija je porodica donirala organe i osnovala Fondaciju “Minelino srce! →\nNarednih dana započinju obimni radovi asfaltiranja, rekonstrukcije i sanacije putne infrastrukture na kompletnom gradskom području Srebrenika. S predstavnicom firme JATA


NAROD IZAŠAO NA ULICE! Počeli protesti protiv diktature (VIDEO) | Info Radar\nNAROD IZAŠAO NA ULICE! Počeli protesti protiv diktature (VIDEO)\nInfo Radar 8 маја, 2020 Leave a comment\nIspred zgrade Predsedništva Srbije u Beogradu u toku je protest protiv vlasti koji dan nakon ukidanja vanrednog stanja i policijskog časa organizuje neformalna organizacija „Građanski otpor“.\nProtest je počeo aplauzom podrške za medicinske radnike tokom pandemije korona virusa, a nastavljen je duvanjem u pištaljke, udaranjem u šerpe i skandiranjem protiv predsednika Srbije Aleksandra Vučića.\n„Građanski otpor“, koji je pre pandemije korona virusa preuzeo organizovanje antivladinih protesta od udruženja „Jedan od pet miliona“, naveo je u saopštenju da je „vanredno stanje u Srbiji proglašeno na protivustavan način“, a da je zatim „iskorišćeno za besomučnu funkcionersku kampanju i brutalni obračun sa političkim neistomišljenicima“.\n„Razlog za ozbiljnu zabrinutost je i budućnost koja nas sa ovakvom vlašću tek čeka“, saopštio je Građanski otpor i pozvao građane da na protestu poštuju sve mere zaštite od korona virusa.\nProtest na Andrićevom vencu ispred sedišta predsednika Srbije počeo je u 20.05 časova. To i je vreme kada deo građana od 26. aprila lupanjem u šerpe sa prozora i terasa protestuje protiv mera koje je vlast donosila tokom vanrednog stanja na protestima „Bukom protiv diktature“.\nOkupljanje ispred zgrade Predsedništva organizovano je dan nakon što je Skupština Srbije ukinula vanredno stanje i mere zabrane kretanja, koje su uvedene 15. marta zbog pandemije korona virusa. Mere su, pored ostalog uključivale policijski čas od 17, a kasnije od 18 časova do 5 sati ujutru radnim danima i potpunu zabranu kretanja vikendom.\nOgranak „Građanskog otpora“ iz Kragujevca, koji je u tom gradu oko 130 kilometara južno od Beograda, do pandemije korona virusa organizovao proteste „Jedan od pet miliona“ pozvao je na novi ciklus demonstracija.\nU pozivu upućenom preko društvenih mreža, najavljeno je da će učesnici prvog javnog skupa koji se organizuje u Kragujevcu nakon ukidanja vanrednog stanja nositi maske i rukavice i pridržavati se preporuka o obaveznoj fizičkoj distanci. Građani su pozvani da siđu sa terasa i balkona i na ulici nastave „Buku protiv diktature“.\n„Građanski otpor“ preuzeo je u januaru 2020. godine antivladine proteste koji su se duže od godinu dana svake subote održavali u Beogradu i više gradova Srbije. Protesti su počeli u novembru 2018. pod parolom „Stop krvavim košuljama“ nakon što je grupa ljudi u Kruševcu, gradu u Zapadnoj Srbiji, fizički napala jednog od lidera opozicije Borka Stefanovića. Naziv šetnje je promenjen u „Jedan od pet miliona“ posle izjave predsednika Srbije Aleksandra Vučića 9. decembra 2018.: „Neka vas se skupi i pet miliona, nijedan zahtev neću da ispunim“.\nakon ukidanja vanrednog stanja, parlamentarni, pokrajinski i lokalni izbori u Srbiji biće, kako je najavio predsednik Aleksandar Vučić, održani 21. juna.\n← Zbog lupanja u šerpe kažnjeno 57 građana\nVASPITAČI PREVARENI Hronično oboleli moraju na posao, uprkos obećanju države →


Znate li da banana može da vas liječi od slijedećih bolesti?\n1) ZATVORBanane sadrže pektin, dijetalno vlakno koje ubrzava varenje i podstiče uklanjane toksina i teških metala iz organizma. Osim toga, banane deluju kao probiotik i stimulišu varenje. One smanjuju nadutost i olakšavaju napetost u crevima usled zatvora.\n2) STRESStres je postala bolest modernog doba koja konstantno utiče negativno na naše zdravlje. Stres ubrzava metabolizam, a nivo kalijuma u organizmu opada. Balans se može postići uz pomoć banana koje u sebi sadrže mnogo kalijuma i koji normalizuju rada srca. Takođe, banane šalju kiseonik u mozak i regulišu optimalnu količinu vode u organizmu.\n3) VISOK PRITISAKPoznato je da preterano unošenje soli i manjak kalijuma imaju negativan efekat na krvni pritisak. Zato je jako bitno imati dovoljnu količinu kalijuma u krvi, a banane su njime bogate. Preporučuje se da svakog jutra pojedete jednu bananu, a ona će održavati krvni pritisak na idealnom nivou.\n4) PMSBanane su bogate vitaminom B6 koji ima pozitivan efekat na nivo glukoze u krvi, a utvrđeno je da vitamin B pomaže sa predmenstrualnim simptomima. Banane smanjuju bolove u abdomenu i krstima, regulišu promene raspoloženje i zadržavanje vode u organizmu.\n5) DEPRESIJATriptofan se nalazi u bananama u obliku proteina koji stimuliše lučenje „hormona sreće“, serotonina. Samo jedna banana je dovoljna da podigne nivo ovo hormona toliko da se odmah osetite smirenijim i srećnijim.\nPrethodni članak Ljuta paprika, lijek za mnoge bolesti\nSljedeći članak Ovo je najbolji način čišćenja krvnih sudova


OPREZ! Nevreme preti Pčinjskom i Jablaničkom okrugu\nLESKOVAC/VRANJE - Iz Javnog preduzeće “Putevi Srbije” večeras je stigao na sve učesnike u saobraćaju da zbog najave pljuskova iz Hidrometeorološkog…\nDan posle pobede u trci za časni krst u Vlasini, Luka Petković, koji je član Plivačkog kluba „Leskovac“, prima čestitke sa svih strana, a on…\nDvadesetšestogodišnji Z.P. i A.S. obojica iz Niša, uhapšeni su zbog sumnje da su posedovali veću količinu droge, saopšteno je iz niške policije.…


CILJEVI NOVE STRATEGIJE OBRAZOVANJA - RanacRanac\nNova strategija predviđa da u narednih pet do sedam godina 95 odsto dece uzrasta tri do pet i po godina trebalo bi da bude u vrtićima. One nešto starije, osnovce, očekuje češća provera znanja, kako ne bi mislili da su uspešniji nego što jesu, prenosi RTS.\n“Ako hoćemo strategiju zasnovanu na znanju i kvalitetu, onda moramo za to da napravimo alate i instrumente. Da bi mala matura bila dobra, mi ne možemo da čekamo osam godina da kandidat tu u zadnjem nekom cugu reši neke svoje dileme. Mi moramo da imamo nacionalna testiranja odmalena”, kaže ministar prosvete Mladen Šarčević.\nStrategije i strategije\n“Ja ću samo podsetiti da je trebalo 2020. da za obrazovanje izdvajamo šest odsto od bruto nacionalnog dohotka, a mi smo i dalje na 4,15, a u okviri toga nam je i nauka”, kaže Jasna Janković, predsednica Unije sindikata prosvetnih radnika Srbije.\n“Bez obzira na našu želju da povećamo kvalitet škole, sve dok ne nađemo mehanizam da zaposleni, odnosno nosioci reformi ne osete reformu kao svoju, neće biti zadovoljavajućih rezultata”, rekao je prof. Tomislav Živanović, predsednik GSPRS “Nezavisnost”.\nEsnaf smatra, po pitanju strategije, da je pre svaga važno da se strategija bavi ljudima u sistemu i prilagodi potrebama razvoja društva.\n“Neće nam biti lako da u narednih deset godina pretpostavimo koja će zanimanja biti prioritetna, koja će možda biti manje interesantna u odnosu na današnji period, ali je svakako značajno da obrazovanje prilagodimo potrebama razvoj društva”, kaže prof. Danimir Mandić, dekan Učiteljskog fakulteta Univerziteta u Beogradu.\nMinistar psosvete je još u novembru 2018. rekao da bi nova strategija obrazovanja morala da bude gotova u prvoj polovini 2019. godine.\nTRI MILIJARDE DINARA ZA VRTIĆE I ŠKOLE U BEOGRADU DO 2020.


BIC Bausparkasse der österreichischen Sparkassen Aktiengesellschaft Bausparcenter Graz (Austrija) (SWIFT kod).\nBIC Bausparkasse der österreichischen Sparkassen Aktiengesellschaft Bausparcenter Graz\n1. BAOSATWWXXX Bausparkasse der österreichischen Sparkassen Aktiengesellschaft Bausparcenter Graz Graz\nBIC Bausparkasse der österreichischen Sparkassen Aktiengesellschaft Bausparcenter Graz (Austrija) (SWIFT kod)\nŠifra filijale za Bausparkasse der österreichischen Sparkassen Aktiengesellschaft Bausparcenter Graz u gradu Graz je 24012 i koristi se za identifikaciju banke. Šifra filijale se danas više ne koristi zasebno. Razlog tome je što u većini zemalja ona čini deo IBAN-a, a to je ono što u današnje vreme morate da navedete kada se od vas traži broj računa. Za međunarodne prenose se uvek koristi BIC (= SWIFT kod) umesto šifre filijale.\nBIC za Bausparkasse der österreichischen Sparkassen Aktiengesellschaft Bausparcenter Graz u gradu Graz je BAOSATWWXXX. Skraćenica BIC označava 'poslovni identifikacioni kod' (ranije 'bankovni identifikacioni kod'). Ovo je međunarodno standardizovani kod za identifikaciju filijala u platnim transakcijama. Koriste ga kreditne institucije, brokeri i slične kompanije širom sveta i on na jedinstven način identifikuje svakog partnera koji direktno ili indirektno učestvuje u platnim transakcijama. BIC/SWIFT BIC se u platnim transakcijama koristi u kombinaciji sa IBAN-om (= međunarodni broj bankovnog računa), pri čemu BIC identifikuje banku, a IBAN identifikuje relevantni račun koji se tamo nalazi.\nNa primeru fiktivnog broja računa 604927701 i šifre banke 24012, rezultat će biti IBAN sličan ovome: AT99 2401 2604 9277 01. Da bi se poboljšala čitljivost IBAN-a, on se obično deli na blokove od po četiri znaka. IBAN može da sadrži i do 34 znaka, ali je u većini zemalja kraći od toga.\nKao što vidite, IBAN sam po sebi već sadrži šifru koja jedinstveno identifikuje banku o kojoj se radi. Na primer, za banku Bausparkasse der österreichischen Sparkassen Aktiengesellschaft Bausparcenter Graz, to je 24012. Iz tog razloga BIC, u našem primeru BAOSATWWXXX, nije neophodan za prenose unutar Evrope. Sam IBAN je u ovom slučaju dovoljan. Dodatni detalji u vidu BIC ili SWIFT koda su neophodni samo za prenose u kojima jedna od banaka uključenih u transakciju ima sedište van Evrope, a koja se vrši putem SWIFT sistema.\nBIC takođe sadrži šifru države. Za razliku od IBAN-a, ona se ne nalazi na početku BIC-a, već je na 5-oj i 6-oj poziciji. Na primer, za BIC BAOSATWWXXX, to je AT. U nekim slučajevima, šifra države iz IBAN-a se može razlikovati od šifre države pridruženog BIC-a jer se koriste različiti standardi.\nSedište banke je Bausparkasse der österreichischen Sparkassen Aktiengesellschaft Bausparcenter Graz u gradu Graz. Shodno tome, Graz se nalazi u zemlji Austrija. Bausparkasse der österreichischen Sparkassen Aktiengesellschaft Bausparcenter Graz se može kontaktirati na 050100/26800.


NEZADOVOLjSTVO KULMINIRA. KO JE, KADA, I ZBOG ČEGA, ZAUSTAVIO NAJUSPEŠNIJU REFORMU – REFORMU INSPEKCIJA? – Mins\nMreža inspektora Srbije uvek je bila veoma korektan partner državi i težila da se kroz argumentovan dijalog sa Ministarstvom državne uprave i posredno – Vladom Srbije, razumevajući sve bezbednosne i finansijske okolnosti i prioritete države pronalaze moguća rešenja, i da se kroz postepenu ali kontinuiranu reformu dođe do ostvarenja bar minimuma kapaciteta inspekcija u brojnom i statusnom smislu, koji bi obezbedila njihova održivost.\nSa Prvom vladom Ane Brnabić koja je formirana 2017. godine i u kojoj je MDULS-om rukovodio Branko Ružić, imali smo „dogovor“ koji je doduše veoma sporo, ali ipak sigurno donosio rezultate. I što je još važnije, bili su jasno koncipirani dalji koraci koji su vodili jasnom cilju – opstanku inspekcija i njihovom dovođenju na nivo kakav je potreban Srbiji, njenim građanima i privredi.\nBili smo veoma strpljivi i naravno, opet puni razumevanja kada je u oktobru 2021. godine formirana Druga vlada Ane Brnabić, sa ministarkom Marijom Obradović na čelu MDULS-a. Očekivali smo kontinuitet opisane politike. Pisali smo ministarki, puno puta. Tražili razgovor i dogovor o daljoj reformi. Čekali 100 dana. I još dva puta po 100 dana.\nI ništa. Na tu temu nema razgovora, novi plan ne postoji, a po svemu sudeći, suspendovane su i mere koje je prethodna Vlada svojim Akcionim planom donela.\nKao da je reforma inspekcija preko noći postala prokužena kao termin – zabranjena tema koju niko više i ne pominje u javnom životu.\nViše nemamo pravo na čekanje i ćutanje.\nPRVA VLADA, LEPA PRIČA-PREMIJERKA PONOSNA NA INSPEKCIJE, INSPEKTORI ZADOVOLjNI SA VLADOM\nNa svečanoj sednici Koordinacione komisije 10.07.2019. godine na kojoj su sumirani rezultati dvogodišnjeg rada Vlade po pitanju inspekcijskog sistema i nadzora, predsednica Vlade RS Ana Brnabić istakla je da je „reforma inspekcija jedna od najuspešnijih segmenata reforme u našoj zemlji koja pokazuje da Srbija može da bude lider kada kao država stane iza nekog projekta“ zahvalila se svim inspektorima i resornim ministarstvima na tome i rekla da očekuje da posledica svega što činimo po pitanju inspekcija bude pre svega unapređenje poslovnog ambijenta i smanjenje sive ekonomije. Premijerka je posebno naglasila da je reforma inspekcijske službe primer šta sve može da se uradi za svega dve – tri godine kada postoji politička volja da se nešto uradi u interesu građana i privrede, i naglasila da će država preduzeti mere da inspektori konačno dobijaju adekvatne uslove za rad“\nMinistar državne uprave i lokalne samouprave Branko Ružić tom prilikom je najavio sledeće korake u reformi i to povećanje broja inspektora i bolji uslovi za rad. On je istakao da je manjak inspektora evidentan u skoro svakoj inspekciji i svakom delu Srbije, koja u odnosu na EU ima 2,5 puta manje inspektora u odnosu na broj stanovnika. Otuda i paradoksalne situacije da u Severnobačkom okrugu koji je žitnica Srbije nema nijednog poljoprivrednog inspektora ili da u nekim lokalnim samoupravama, kojima su povereni značajni inspekcijski poslovi, jedan čovek radi posao ekološkog, komunalnog, građevinskog i saobraćajnog inspektora. “Očekujem da se ovih dana na sednici vlade donese odluka kojom će se zaposliti novih 1272 inspektora“, rekao je tada ministar i dodao da je Vlada Srbije usvojila uredbu kojom je omogućeno da republički inspektori dobiju zvanje samostalnog savetnika i veće plate“.\nTakve reči adekvatno su pratila i dela:\nLokalni i pokrajinski inspektori su od avgusta 2018 godine dobili pravo na uvećanje koeficijenta do 20% što je u ogromnoj većini JLS i realizovano. Ministarstvima je obezbeđena prolaznost u Ministarstvu finansija za izmene sistematizacije i prevođenje inspektora u zvanje samostalnih savetnika, što je i realizovano u većini ministarstava.Bila je obezbeđena podrđka MF za novo zapošljavanje u skladu sa predviđenim kvotama. Prolazili su svi koji su se pojavili sa zahtevima.\nTakav je bio odnos Prve vlade Ane Brnabić i MDULS-a na čelu sa Brankom Ružićem prema inspekcijama.\nU prilog tome da dodamo i odnos prema strukovnoj organizaciji inspektora – Potpisan sporazum o saradnji Vlada RS – MINS kojim se definisalo učešće predstavnika MINS-a u radu Koordinacione komisije, najmanje dva sastanka godišnje delegacija MINSa u MDULS-u, učešće ministra lično u konferenciji „Dan inspektora Srbije“. Komunikacija izvanredna – direktno telefonom i mejlom sa državnim sekretarom i indirektna – preko posebne savetnice sa ministrom. Čekanje odgovora na pitanja i predloge koje smo upućivali mereno je minutima a ne satima.\nBio je to primer moderne, odgovorne vlasti otvorene za dijalog i reformisane u skladu sa najvišim načelima organizacije evropskih država.\nDRUGA VLADA „DRUGA PRIČA“\nPrva vlada o kojoj imamo samo reči pohvale ostavila je osim navedenih rezultata drugoj vladi u nasleđe plan daljih reformi oko kojih je postignuta apsolutna saglasnost stručne javnosti i čijom realizacijom bi u toku ove godine inspekcijski sistem bio postavljen na stabilne i održive osnove za dugi niz godina ako ne i decenija. Bilo je predviđeno:\nIzmena ZOIN-a /brisanje svih preostalih prekršajnih odredbi za inspektore, pravna zaštita inspektora u slučaju utuženja, itd/\nPoseban položaj inspektora u službeničkom sistemu kroz uvođenje novog službeničkog zvanja INSPEKTOR što bi podrazumevalo i posebne koeficijente i mogućnosti za napredovanje\nUvođenje instituta Poverenik za samostalnost i integritet inspektora\nRekonstrukcija glavnog sedišta inspekcija, itd.\nDruga vlada/resorno ministarstvo/ je pomenuto nasleđe spakovala u tzv “HODOGRAM“ – spisak lepih želja čije ostvarenje prati Koordinaciona komisija, ali koji nikoga ne obavezuje jer nije ni od koga ni usvajan. Da postoji ozbiljna namera bio bi to „Akcioni plan“ sa tačno definisanim rokovima i zaduženim realizatorima. Već je prošlo pola mandata a na planu realizacije bilo koje sa spiska lepih želja ili „hodograma“ nije se ni počelo, niti se vidi bilo kakva namera po tom pitanju.\nDruga vlada je u nasleđe dobila realizaciju preostalih mera AP vezano za status i broj inspektora. Evo ishoda:\nIako je do sada po AP primljeno svega oko 370 novih inspektora,efekat je poništen jer je u međuvremenu skoro toliko otišlo u penziju a ta mesta nisu popunjena. Ministarstva više ne dobijaju odobrenja Ministarstva finansija za zapošljavanje novih inspektora,\nMinistarstvo poljoprivrede u čijem sastavu je najveći broj inspektora/više od 500/ je na zahtev MF moralo da sistematizaciju uradi tako da manje od 30% inspektora sada prevede u više zvanje a ostali će morati da i dalje „čekaju Godoa“\nSistematizacija Ministarstva zdravlja još nije ni ušla u proceduru.\nDruga vlada/resorno ministarstvo/ i ne pominje reformu inspekcija niti postoji bilo kakva aktivnost na unapređenju inspekcijskog sistema.\nDruga vlada/resorno ministarstvo/ne nudi niti prihvata dijalog na navedene teme:\nSaznajemo da je usvojena Strategija reforme javne uprave za period 2021-30 u kojoj nema sadržaja vezanih za inspekcije.\nSaznajemo da se, kao nekad, u kabinetima, daleko od očiju javnosti, spremaju ključni dokumenti koji će odrediti službenički sistem bez adekvatnog uvažavanja specifičnosti i značaja inspekcijskih službi.\nSaznajemo da je sudbina inspekcija prepuštena onim istim nedostupnim kabinetima i onim istim rukama koje su kreirale „golgotu“ inspekcija u periodu od 2000. do 2012. godine.\nSaznajemo,neformalno, da se razmišlja i o ukidanju korektivnog koeficijenta u Zakonu o platama za lokal i pokrajinu, a koji pravi razliku između rada na terenu odnosno u neposrednom kontaktu sa subjektom nadzora i kancelarijskog rada drugih službenika – umesto da se razmišlja i pristupi uvođenju istog u sistem plata državnih službenika kako bi i republički inspektori dobili to pravo koje im po pravdi pripada.\nPRIVREDA I GRAĐANI TRAŽE INSPEKTORE – INSPEKCIJE NA ISTORIJSKOM MINIMUMU\nInspekcije su na istorijskom minimumu i samo nadljudskim naporima inspektora postiže se kakva takva kontrola primene zakona i drugih propisa.\nTakva situacija je neodrživa jer traje već predugo i mnoge kolege odlaze, što zbog preopterećenosti jer se nove kolege ne primaju i ne uvode u sistem, što zbog ponižavajućeg statusa:\nImamo 1. železničkog inspektora\nImamo 13. saobraćajnih inspektora\nImamo svega 275 veterinarskih inspektora a pre 2. decenije bilo ih je više od 500/Litvanija ih ima 600 na 2 miliona stanovnika/\nPoljoprivrednih inspektora manje od 100.\nU svim ostalim oblastima situacija ista – minimum minimuma.\nStatus i dalje degradirajući čak i u sektorima u kojima su dobijena zvanja samostalnog savetnika čime je dobijena početna plata od oko 67.000 dinara. Mnoga inspekcijska mesta ne mogu ni biti popunjena jer stručnjaci naravno idu tamo gde se bolje plaća. Šta tek reći za one sektore gde je početna plata i dalje tek nešto preko 50.000 dinara?\nZbog nepovoljne starosne strukture odnosno odlazaka u penziju, u najavi je novi značajan odliv kadrova iz inspekcija.\nPrivrednici traže od države inspektore kako bi se suzbila „siva ekonomija“ i obezbedili fer uslovi poslovanja a time zaštitili oni koji plaćaju poreze od „divljih“ subjekata.\nRadnici traže od države inspektore kako bi se u radnom procesu poslodavci više pridržavali zakona, čime bi se smanjio broj povreda i pogibija na radnom mestu.\nGrađani traže od države inspektore da bi pod kontrolom bila hrana, voda, životna sredina. Nedavno se dokazalo da godinama kupujemo lažni med koji nema veze sa pčelama. Šta će biti kada se tako nešto dogodi i sa drugim namirnicama – recimo mesom?\nInspektora nema i po svemu sudeći, svakog dana biće ih sve manje.\nReforma koja je vodila prema rešenju problema je obustavljena.\nMreža inspektora Srbije će se ovih dana obratiti najvišem političkom rukovodstvu Srbije, predsedniku, premijerki, potpredsednicima vlade RS, ministarki MDULS-a sa prikazom gore navedene, alarmantne situacije po pitanju inspekcija, i sa zahtevom da se hitno postigne novi dogovor između države i inspektorske zajednice, po uzoru na onaj postignut u vreme prve vlade premijerke Ane Brnabić.\nNadamo se da će, kada su inspekcije u pitanju,ponovo prevladati i na scenu stupiti politička volja da se uradi ono što je u interesu građana i privrede.


Kavarić: Crna Gora je projektom Transbalkanski koridor pokazala ozbiljnost i posvećenost Berlinskom procesu | EUME\nNaslovnica Info Press info Kavarić: Crna Gora je projektom Transbalkanski koridor pokazala ozbiljnost i posvećenost Berlinskom...\nKavarić: Crna Gora je projektom Transbalkanski koridor pokazala ozbiljnost i posvećenost Berlinskom procesu\nPovezivanje zemalja balkanskog regiona prvo među sobom, a zatim i sa Evropskom unijom ima prevashodno svoje jake političke i ekonomske razloge, ali je osnovni razlog neophodnosti povezivanja realan fizički i infrastrukturni nedostatak koji ne dozvoljava pravu povezanost, ocijenio je ministar ekonomije, Vladimir Kavarić u intervjuu za specijalno izdanje magazina Diplomacy&Commerce.\n“Dobra saobraćajna povezanost je ključna za plasman svih roba i usluga koje se proizvode ili će se proizvoditi u Crnoj Gori, dok je dobra energetska povezanost neophodna kako za buduće investicije u energetski sektor, tako i za slobodan protok energije kroz Crnu Goru, od koje ona ima jasne finansijske i strateške dobrobiti”, rekao je Kavarić.\n1. U okviru Berlinskog procesa je ovog mjeseca u Parizu održan Samit Pariz – Balkan. U tom smislu, kako biste ocijenili ekonomsku saradnju zemalja balkanskog regiona?\nPovezivanje država Zapadnog Balkana prvo među sobom, a zatim i sa Evropskom unijom ima prevashodno svoje jake političke i ekonomske razloge, ali je osnovni razlog neophodnosti povezivanja realan fizički i infrastrukturni nedostatak koji ne dozvoljava pravu povezanost. Ideja povezivanja zemalja Zapadnog Balkana otpočela je 2014. godine sastankom u Berlinu, a nastavila se u Beču 2015. i Parizu ove godine. Pohvalno je da su sve zemlje regiona prepoznale značaj ovog procesa i u tom smislu uzimaju aktivno učešće u predlaganju konkretnih projekata kojom će se ostvariti infrastrukturna povezanost. Dobra saobraćajna povezanost je ključna za plasman svih roba i usluga koje se proizvode ili će se proizvoditi u Crnoj Gori, dok je dobra energetska povezanost neophodna kako za buduće investicije u energetski sektor, tako i za slobodan protok energije kroz Crnu Goru, od koje Crna Gora ima jasne finansijske i strateške dobrobiti. Transbalkanski koridor je prvi projekat odobren u Beču koji se potpisivanjem ugovora operacionalizuje i smatram da je Crna Gora ovim projektom pokazala ozbiljnost i posvećenost jednom procesu kakav je Berlinski.\n2. Nedavno je u Lastvi Grbaljskoj potpisan Finansijski ugovor za izgradnju Transbalkanskog elektro-energetskog koridora, upravo kao rezultat Zapadnobalkanske berlinske inicijative. Šta to znači za crnogorsku ekonomiju i energetiku uopšte?\nTransbalkanski elektro-energetski koridor, odnosno prenosna mreža koja će Crnu Goru povezati sa Srbijom, a nakon toga sa Bosnom i Hercegovinom, je projekat od gigantskog značaja za energetiku i cjelokupnu ekonomiju Crne Gore. Pored toga, on ima i svoj regionalni, ali i evropski značaj, s obzirom na to da podrazumijeva jačanje crnogorske infrastrukture vezane na podmorski kabal sa Italijom i izgradnju dalekovoda između Crne Gore i Srbije. Na taj način se Crna Gora stavlja u središte energetskih tokova ovog dijela svijeta, ali i u potpunosti mijenja vizura svih ostalih susjednih zemalja, s obzirom na otvaranje mogućnosi povezivanja sa Zapadnom Evropom, upravo preko Crne Gore. Jer, projekat izgradnje podmorskog kabla sa Italijom ima svoju punu snagu i svrsishodnost jedino realizacijom ovog projekta. Njegova ukupna vrijednost je 127 miliona eura. Crnogorski elektroprenos (CGES) je uz pomoć Vlade Crne Gore obezbijedio kreditna sredstva od strane EBRD-a i njemačke razvojne banke KfW, a ugovor koji je nedavno potpisan predstavlja kofinansiranje tih kreditnih sredstava iz donacije u iznosu od 25 miliona eura. Ovo je prvi projekat odobren u Beču, a koji je iniciran kroz berlinski proces utemeljen upravo na ideji integrisanja Zapadnog Balkana.\n3. Još jedan projekat koji je dobio prodršku od EU kroz Zapadnobalkanski investicioni okriv je i projekat Jadransko-jonskog gasovoda. Dokle se stiglo sa tim projektom?\nNa ministarskom sastanku koji je nedavno održan u Crnoj Gori sa predstavnicima iz Hrvatske, Bosne i Hercegovine i Albanije dogovoreno je da se najskorijoj budućnosti formira Operativno tijelo za razvoj Jadransko-jonskog gasovoda sa stalnim sjedištem u Crnoj Gori. Zadovoljan sam što IAP projekat dobija novu regionalnu i generalnu dinamiku jer je na sastanku precizno dogovoreno da organizujemo jedinicu za projektni menadžmen čiji bi sekretarijat bio u Crnoj Gori, a koja bi se sastojala od predstavnika ministarstava i operatora prenosnih sistema za gas Hrvatske, Albanije, Crne Gore i BiH.\nPodsjetiću da je, u okviru 10-og poziva Zapadnobalkanskog investicionog okvira Ministarstvo ekonomije dobilo grant u iznosu od 550.000€ za izradu Master plana gasifikacije Crne Gore. Master plan će predstaviti presjek stanja kada je u pitanju tržište gasa u Crnoj Gori, kao i institucionalne mjere koje je potrebno sprovesti na nivou ministarstva i regulatora zaduženih za ovu oblast. Poznato je da je pristup gasu kao jednom od najjefitnijih i ekološki najčistijih energenata svakako da će doprinijeti Crnoj Gori kao atraktivnoj investicionoj destinaciji, ali i kvalitetu života naših građana.\n4. U kojoj fazi je sada projekat istraživanja nafte i gasa u crnogorskom podmorju?\nPosljednji korak kada je ovaj projekat u pitanju napravila je Skupština Crne Gore usvajanjem predloga ugovora za istraživanje nafte i gasa u crnogorskom podmorju, čime je dala saglasnost da konzorcijum italijanske Eni i ruskog Novateka dobije koncesije za istraživanje nafte i gasa. Time je dato zeleno svjetlo da ugovor sa italijansko-ruskimn konzorcijumom mogu da se potpišu, nakon čega firme kojima su date koncesije mogu otpočeti istražne radnje na četiri dodijeljena bloka. Takođe, Vlada je nedavno prihvatila predloge ugovora za dva istražna bloka sa grčkom kompanijom Energean Oil&Gas i ono što slijedi je ista parlamentarna procedura koju je prošao italijansko-ruski konzorcijum. Važno je reći da će Crna Gora, ukoliko nafta bude pronađena, imati značajne koristi, a da će to biti tako garantuju zakoni. Tako je Zakonom o ugljovodonicima predviđeno osnivanje Fonda za ugljovodonike u koji će se slivati dio novca koji država prihoduje od poreza po osnovu dobiti kompanija. Od ukupnog prihoda, Fondu će pripadati 85 odsto, a državnom budžetu 15 odsto. Zatim, Zakon o oprezivanju upstream industrije ugljovodonika precizira da 54% poreza na dobit koji proizilaize iz upstream operacija i povezane imovine (postrojenja) i 9% na dividende, kapitalne dobitke ide državi. Prihodi i kapitalne dobiti od poreza naplaćenog od upstream operacija i povezane imovine su prihodi Države Crne Gore. Takođe je značajno napomenuti da će sve istražne radnje biti u skladu sa najvišim ekološkim standardima i ni na koji način neće narušiti sliku Crne Gore kao ekološke države, ali i atraktivne turističke destinacije.\n5. U kojim oblastima nema dovoljno investicija i šta vlada čini da ih podstakne?\nVlada Crne gore više od deceniju radi na stvaranju klime koja pogoduje investitorima, počev od poreske politike, do sveobuhvatnog zakonskog okvira koji uređuje zaštitu prava vlasništva i slobodu trgovine i kretanja kapitala. Što se tiče sektora za ulaganja, turizam, energetika, saobraćaj i poljoprivreda izdvajaju se kao konkurentne, a tu su i industrije u nastajanju, kao što je IT sektor. Vlada Crne Gore kroz razne projekte – kao što su biznis zone i direktni podsticaji za investicije, stvara konkurentan biznis ambijent. Projekat biznis zona sprovodi se od 2012. godine, a u ovom trenutku je u Crnoj Gori devet biznis zona od loklanog interesa otvoreno za ulaganja. Podsjetiću da je biznis zona poseban entitet u okviru lokalne samouprave, koji je dijelom ili u potpunosti infrastrukturno opremljen, a gdje su potencijalnim investitorima omogućene poreske i administrativne olakšice na državnom i na nivou lokalne samouprave. Takođe, Ministarstvo ekonomije će do kraja ove godine krenuti u formiranje biznis zona od strateškog interesa, čime će se stvoriti još jedan mehanizam privlačenja velikih i strateški značajnih investitora za dalji ekonomski razvoj države. U svemu tome je važno podjsetiti da strani investitori u Crnoj Gori imaju nacionalni tretman, tj. da mogu ulagati pod istim uslovima pod kojima to rade i domaći investitori. Pored Uredbe o biznis zonama, tu je i Uredba o podsticanju direktnih investicija koja ima za cilj kreiranje povoljnijeg poslovnog ambijenta, a koji će, prije svega, omogućiti otvaranje novih radnih mjesta. Sredstva za podsticanje investicija se dodjeljuju na osnovu javnog oglasa i to za investicione projekte čija je minimalna vrijednost ulaganja 500.000 eura i kojima se obezbjeđuje otvaranje najmanje 20 novih radnih mjesta u roku od tri godine, od dana zaključivanja ugovora o korišćenju sredstava. Korisnik sredstava takođe može biti domaći ili strani investitor ako osnuje privredni subjekat u Crnoj Gori.\n6. Crna Gora je, poput mnogih evropskih država, krenula u proces brendiranja. Šta vas sve očekuje na tom putu?\nUvažavajući globalne tendencije, Vlada Crne Gore je krenula u proces nacionalnog brendiranja, kome u značajnoj mjeri doprinose uspješni procesi pristupanja EU i NATO-u. S obzirom na sve vrijednosti koje Crna Gora posjeduje, smatramo da je proces brendiranja države jedan od načina da objedinimo svu kvalitetnu ponudu zemlje i tako valorizujemo vrijednosti koje ona posjeduje, izgradimo imidž, a sve u cilju povećanja nivoa vidljivosti i prepoznatljivosti Crne Gore u svijetu. Na taj način povećavamo konkurentnost naše ukupne privrede na inostranim tržištima. Prvi korak u tom procesu, koji smo već napravili, jeste odabir grafičkog rješenja znaka nacionalnog brenda Crne Gore, odnosno žiga. Cilj je da žig bude na što većem broju crnogorskih proizvoda, koji su prepoznati po kvalitetu, ali i uspješnih sportskih klubova, kompanija i sl. Na taj način će se kod inostrane javnosti izazvati asocijacije na državu Crnu Goru, što bi u krajnjem rezultiralo mnogobrojnim benefitima, kako ekonomskim, tako i društvenim, socijalnim i političkim.\nOriginalni intervju, kao i kompletno izdanje na engleskom jeziku, možete pogledati ovdje: https://issuu.com/colorpressgroup/docs/montenegro_2016_web


Posted on 08.03.2020 08.03.2020 by Mikatilar\nNever Be Over - Themroc - Beyond These Things (CD, Album), Stajare - Arbe Garbe - Demo (Cassette), Single Mambo - Sam Ulano - Latin Rhythms (Vinyl, LP), Klātu - Gradient (File, Album), Feelin Good (Countdown Mix), Lee Perry Part 2 - Spring Heel Jack - Lee Perry (Vinyl), Fleetwood Mac - Say You Will (CD, Album), Get A Lil Stupid (Instrumental), Atardecer - Los Belmonts - La Carta (Vinyl, LP, Album), Untitled - Master Qsh - Untitled (Cassette), Maras Veils - Steve Flato* - Maras Daughters (Cassette), With A Smile - Damien (23) - Beyond Apathy (CD, Album), Interlude - That Nigga Winfree* - Somethin 2 Ride To (CD, Album), Christmas for you\n8 thoughts on “ Milutinka Kolo - Trio Milorada Milutinovića-Baneta - Kola (Vinyl) ”\nOct 29, · Trio Milorada Milutinovica Baneta - Milutinka kolo Прометеј MILICA GOGIN - Milutinka kolo i Vokijevo Kamiondzije kolo u duplikatu #LIVE! Nova kola - (Audio ).\nOct 29, · Trio Milorada Milutinovica Baneta - Banetovo novo kolo Milutinka kolo - Duration: vskola4 48, Bata Kanda - Vukovo grom kolo - (Audio ) HD - .\nOct 29, · Trio Milorada Milutinovica Baneta - Danilovo kolo BANE MILUTINOVIĆ-MILUTINKA KOLO - Duration: Zvone Ilic , views. Rodjendansko kolo - Duration.\nApr 01, · - U svojoj bogatoj muzickoj karijeri snimio je 27 kola, od kojih je najpoznatije kolo Milutinka. Autor je preko 70 kola. Vrh. Filip Antonijevic Nema harmoniku Postovi: 1 .\nNovi termin Beogradskog maratona je >>> Kompletne informacije Albumi Milorada Blažića. Kanjiža running. Memorijalna trka Dren Mandić.\nKlimatska teorija Milutina Milankovića je, zbog svog velikog slaganja sa eksperimentalno utvrđenim podacima, naišla na veliko uvažavanje u svetu osamdesetih godina proteklog veka. Osim preciznog utvrđivanja klimatskih.\nJusar on Milutinka Kolo - Trio Milorada Milutinovića-Baneta - Kola (Vinyl)


OKUPLJANJE: 5:45h Ispred glavnog ulaza železničke stanice (kod plave lokomotive).\nBORSKO JEZERO- Jedna od omiljenih destinacija za odmor u ovom delu Srbije. Nalazi se u podnožju planine Crni vrh. Okruženo je listopadnim i četinarskim šumama i voda borskog jezera važi za jednu od najčistijih.\n5:30h Opciono ručak u Etno restoranu "Jezerce" na Borkom jezeru\ni slobodno vreme.\n- Ručak u etno restoranu “Jezerce” na obali Borskog jezera. U ponudi dva menija: čorba\npileće belo meso ili pastrmka, od priloga kupus salata, krompir .\n📱Mob: 063/1208287 061/1627226


Evroliga - predlozi čitaoca (2. April) - Sportske novosti\nNaslovna Košarka Najave i prognoze Košarka Evroliga – predlozi čitaoca (2. April)\n[PREMIUM] Evroliga– poeni igrača (2. April)\nB.Lamers manje od 9,5\nOno sto sam mogao da primijetiti 2 poslednja meca je da se dosta vise min daje novom igracu Koumadjeu,tako da je Lamers 2 poslednja meca ostao ispod,danas protiv Valensija koja odlicno zatvara reket ne vidim ga preko,Thieman je upitan,njegovo igranje bi jos vise doprinijelo prolasku ovog tipa,ali sve jedno i da ne zaigra ocekujem ga ispod,mec bez znacaj za Albu i ocekuje dosta rotacija i kombinivanja\nN.Mirotic vise od 17.5\nIako su oba tima obezbijedila prolazak u narednu rundu ipak nije mec bez znacaja,Fener ce traziti pobjedu za 4 mjesto i prednost domaceg terena a Barsa 1 mjesto u grupi jer u medjusobnom duelu je gora od Efesa,a koga igrati u ovakvim vaznim mecevima ako ne Nikolu iz Barse,jednostavno ne vidim.igraca koji moze da ga cuva na danasnjem mecu ,a bez sumnje ce biti drugaciji mec od 1 duela kada je Barsa prosto razbila Fener,oni subsad totalno druga ekipa i u sjajnoj su formi gdje su skoro.od bez izlazne situacije dosli do odlicnog 4 mjesta,u ovakvim mecevim volim da igram Mirotica jer je on igrac od koga se ocekuje najvise i on je uvijek spreman da preuzme odgovornost 5/7 poslednji meceva je presao ovu granicu 1 je ostao ispod samo zbog BO.\nN.De Colo vise od 3,5 as\nPoznato je kako Barsa zatvara najbolje igrace protivnickog tima,danas ocekujem slicno sa Nandom,lopta je gotovo stalno kod njega u napadu i od njega pocinju gotovo sve akcije odlicno sarađuje sa Veselim, a tu je uvijek i povratni pas za odicne sutere Gudurica ili Pjera koji su uvijek tu na perimetru,7/9 poslednjih meceva je presao ovu granicu\nPrethodni tekstTenis: Predlog za klađenje – Petak 2. April\nSledeći tekst[PREMIUM] NBA – poeni igrača (2. April)


Lluka: PovecÌava se ušteda elektrićne energije do 45% - Vesti - Ministarstvo Ekonomskog Razvoja\nLluka: PovecÌava se ušteda elektrićne energije do 45%\nPriština, 05.09.2019 - Ministar ekonomskog razvoja Valdrin Lluka boravio je u opštini Đakovica i pažljivo pratio projekat primene mera za energetsku efikasnost.\nKao što je obecÌano prilikom potpisivanja memoranduma u Osnovnoj školi Yll Morina u Đakovici, kojim je osigurana investicija od 319 hiljada evra, od čega je 290 hiljada izdvojilo je MER, a 29 hiljada opština Đakova za popravku škole i Sprovođenjem mera energetske efikasnosti, ministar Lluka danas je najavio sledecÌu donaciju u Pjetershanu iste opštine u Centru za porodičnu medicinu i Osnovnoj školi Anton Çeta.\nOvo je jedna od najvecÌih investicija na lokalnom nivou u smislu poboljšanja uslova u školama i javnim ustanovama.\nMinistar Lluka rekao je: „Došao sam u Đakovici sa nekoliko namera ,gde je glavni fokus bio Porodični medicinski centar i Osnovna škola„ Anton Çeta “u Pjetershanu u Đakovici da bi snabdevali optičkim vlaknima ove dve veoma važne institucije, posebno u ruralnim sredinama gde je vrlo važno imati brz pristup internetu. Dok, osnovnu školu Anton Çeta snabdevali smo sa tehnološkom opremom kao što su računari, 3D opremu, za učenike u cilju razvoja kreativnosti u oblasti informacionih tehnologija.\nProjekat MER-a Kosovo Digital Economi (KODE) ima za cilj da pokriva sva kosovska sela brzim i stabilnim internetom, poput optičkih vlakana.\nDok, najvecÌi deo projekta ulaže u energetsku efikasnost koja cÌe uštedeti energiju i povecÌati dobrobit učenika, nastavnika i školskog osoblja. Početna investicija je 320.000 evra i očekuje se da poraste na 500.000 evra kako bi se zamenili i radijatori.\nDirektor škole “Anton Çeta”, Berat Bejtullahu rekao je: "Veoma smo zadovoljni i radosni potpisivanjem memorandum o primeni mera efikasnosti i zahvalujemo se MER-u na tako velikom ulaganju."\nObaveštavamo da se projektom za energetsku efikasnost predviđa da ušteda energije u objektima u kojima cÌe se ovaj projekat realizovati dostigne do 45%.


Srbiji odobrena sredstva od 1, 4 miliona evra za istraživanja kvarkova - SMT\nSrbiji odobrena sredstva od 1, 4 miliona evra za istraživanja kvarkova\nHome » Posts » Srbiji odobrena sredstva od 1, 4 miliona evra za istraživanja kvarkova\n5 December 2016 | Edukacija, Elektronika, Popularan\nNaučnica iz Srbije, dr Magdalena Đorđević, koja radi na Institutu za fiziku u Beogradu dobila je prestižni evropski grant u vrednosti od oko 1,4 miliona evra za istraživanje fundamentalnih osobina materije, odnosno za istraživanja kvark-gluonske plazme.\nERC grantovi su dostupni srpskim istraživačima jer je Srbija članica evropskog okvirnog programa za finansiranje nauke – Horizont 2020, ali nagrađuju isključivo izvrsnost- pre svega one ideje koje potencijalno mogu da promene tok svetske nauke.\nfoto Cenar za promociju nauke\n„Naš projekat se odnosi na razumevanje osnovnih zakona prirode, pa samim tim nema direktnih primena u privredi. Ekonomska korist ovog projekta je da smo u zemlju doneli 1, 3 miliona evra bespovratnih sredstava Evropske unije. Dobar deo tih sredstava će biti iskorišćen da se zaposle naši naučnici, posebno mlade kolege, koje bi, u odsustvu ovog projekta, verovatno otišli iz zemlje”, kaže dobitnica ERC granta, dr Đorđević.\nPoljski Kabel-Technik širi proizvodne kapacitete\nKineski milioner u šopingu sa robotima\nNajmanji tranzistor na svetu proizveden u Berkeley Lab-u