Časopis Prostor broj 51 by Casopisi Caffe Montenegro i Prostor - Issuu\nPROSTOR Broj 51 DECEMBAR / JANUAR 2018. cijena 3,50 eura CRNA GORA\nTrendovi u novogodišnjem dekorisanju\nDr. Martenes Don’t tuch art. Use it.\narhitektura Pelli Clarke Intervju: Branisalv Redžić, ARCVS\n20% POPUSTA NA CIJELI ASORTIMAN DO KRAJA JANUARA\nNaslovna strana: Vukčević Home Ulica Vojislavljevića 89, Podgorica\n16 38 Arhitektura 14\nPelli Clarke Savremena i optimistična gradnja\nIntervju: Branislav Redžić, ARCVS\n63\tNeboderi Marina One Singapur URBANA DŽUNGLA 68\nShenzhen International Energy Mansion, Kina\nGENIJALNI NABOR 72\nEY Centre, Australija AUTENTIČNI NABOR\nLand Art / Žižo mural\nIkone 21 vijeka/ DR Martenes\nArmont inovacije za nova lica zgrada/Armont\nTri nagrade crnogorskim arhitektama\nKampanja Cer Style powered by Cerovo\n27. međunarodni salon urbanizma u Rumi\nDon’t tuch art. Use it.\nRS+Robert skitek studio\nOriginalna kuća diktirana modernim stilom življenja\nVukčević Home - opremanje enterijera\nVIJESTI PROJEKAT ARHITEKTE, PROF. DR RIFATA ALIHODŽIĆA KUĆA U BIJELOM POLJU DOBITNIK MEĐUNARODNE NAGRADE CEMEX 2018 Porodična kuća u Bijelom Polju osvojila je treće mjesto u kategoriji Stambene građevine, a kao predstavnika Crne Gore odabrao ju je Odbor nacionalne Građevinske nagrade, u čijem su sastavu bili: mr. Mladen Gogić, dipl. ing. građevine, prof. dr Duško Lučić, dipl. ing. građevine i Julijana Vuković, dipl. ing arhitekture, saopšteno je iz CEMEX kompanije. Arhitektonsko rješenje projekta djelo je renomiranog arhitekte prof. dr Rifata Alihodžića iz kompanije ARHING inženjering DOO iz Podgorice. Projekat konstrukcije izveo je Ivan Maretić, dipl. ing građevine, a izvođač radova je kompanija INTESA DOO, Bijelo Polje. „Pored internacionalne kompanije CEMEX, koja organizuje ovu važnu\nmanifestaciju posvećenu arhitekturi, zahvalnost dugujem i crnogorskom žiriju koji je prepoznao vrijednost projekta i omogućio mu da se on nađe u finalu međunarodnog takmičenja u Meksiku” rekao je autor projekta Rifat Alihodžić.\nKNJIGA “ARHITEKTONSKA KOMUNIKACIJA: OBJEKTI KULTURE U CRNOJ GORI 1945 – 2000” 3. oktobra 2018. godine u Centru savremene umjetnosti Crne Gore, u Galeriji „Klub”, održana je promocija knjige “Arhitektonska komunikacija: objekti kulture u Crnoj Gori 1945 - 2000”, autorke dr Slavice Stamatović Vučković, docenta na Arhitektonskom fakultetu Univerziteta Crne Gore. O knjizi su govorli prof. dr Vladimir Mako sa Arhitektonskog fakulteta u Beogradu, prof. dr Rifat Alihodžić sa Arhitektonskog fakulteta u Podgorici, prof. mr Ana Matić sa Fakulteta likovnih umjetnosti na Cetinju a Snežana Radusinović je bila moderatorka. Dr Slavica Stamatović Vučković je magistrirala na Arhitektonskom fakultetu „Ludovico Quaroni“ Univerziteta „La Sapienza“ u Rimu kao stipendista italijanske Vlade, a doktorirala na Arhitektonskom fakultetu u Beogradu. Bavi se arhitektonskim i urbanističkim projektovanjem, naučnoistraživačkim radom u oblasti istorije i teorije arhitekture, interdisciplinarnih studija, javnih objekata i javnog prostora. Jedna je od dobitnica Trinaestojulske nagrade 2009. godine. Monografija “Arhitektonska komunikacija: objekti kulture u Crnoj Gori 1945 - 2000”, u izdanju Univerziteta Crne Gore, prikazuje složen fenomen arhitektonske komunikacije kroz analizu objekata kulture u\nCrnoj Gori. Arhitektonska komunikacija odnosno razumijevanje arhitekture kao sredstva komunikacije je osnovno teorijsko polazište na kome je bazirana analiza i prezentacija 27 objekata kulture (domova kulture, bioskopa, spomendomova, domova revolucije, umjetničkih galerija, domova omladine, pozorišta i domova JNA) koji su na teritoriji Crne Gore izgrađeni u periodu nakon Drugog svjetskog rata. U knjizi se, između ostalog, prikazuje i značajna arhivska građa (državnih arhiva i privatnih kolekcija) tj. projekti, fotografije i periodika, vezani za ovu vrstu arhitektonskih objekata kao i društveno-politički kontekst u kome su nastajali. Knjiga “Arhitektonska komunikacija: objekti kulture u Crnoj Gori 1945 – 2000” je dostupna u knjižarama Narodne knjige u Podgorici.\nPREMINUO PROF. DR ALEKSANDAR KEKOVIĆ Četvrtog oktobra u osamdesetoj godini preminuo je prof. dr Aleksandar Keković. Rоđen je 24. februara 1939. godine u Cetinju. Gimnaziju je završio u Beogradu 1956. godine. Diplomirao je na Arhitektonskom fakultetu u Beogradu 1963. godine. Od 1964. nakratko je bio zaposlen u Institutu za arhitekturu i urbanizam Srbije, a potom u “Energoprojektu”, u Odsjeku za urbanizam i arhitekturu, gdje je od 1968. do 1978. rukovodio posebnim ateljeom. Prešao je na Arhitektonski fakultet kao asistent, a već 1982, po verifikaciji tri značajna rada, postao je vanredni profesor za predmet Arhitektonska organizacija prostora. U statusu redovnog profesora (od 1989) je radio na Katedri za arhitektonsko i urbanističko projektovanje, vodio Kabinet za tematska područja i predavao Teoriju arhitektonskog prostora i Kompoziciju. Bio je takođe prodekan za stručno-umjetnički rad i saradnju fakulteta sa privredom (1985–87) i dekan fakulteta (1998–2000). Na poziv Ministarstva za visokoškolsko obrazovanje Crne Gore, radio je na planu, programu i osnivanju Arhitektonskog fakulteta Univerziteta u Podgorici (2002), gdje je, kao gostujući profesor, predavao teoriju arhitekture i projektovanje. Laureat je republičke nagrade novinskog lista “Borba” za najbolje arhitektonsko djelo izvedeno tokom 1982, specijalnih nagrada Salona arhitekture (1977. i 1978), kao i Velike nagrade za arhitekturu 1988, za izuzetan stvaralački doprinos struci. Zaslužni je član SAS-a i nosilac Ordena rada sa srebrnim vencem (1976). Svoja djela je izlagao na 25 kolektivnih izložbi u zemlji i svijetu. Po osnivanju Akademije arhitekture Srbije 1995. godine, bio je član njenog Savjeta.\nSAVREMENA I OPTIMISTIČNA GRADNJA Priredila: Sandra Vahtel\nPelli Clarke Pelli, osnovan 1977. godine od strane Cezara Pellija, arhitektonski je biro svjetske reputacije. Oni su posebno poznati po svojim elegantnim i tehnički naprednim dizajnom tornjeva. Obično ih karakterišu besprekorni oblici bez izloženih profila - njihova vizuelna struktura se postiže suptilno zamućenim fasadama ili varijacijama u boji ili materijalizaciji fasadnog zastakljivanja. Mnogi njihovi projekti igraju urbane uloge djeluju kao ikonični orijentiri unutar gradske tkanine.\nOd svjetskog finansijskog centra u Njujorku do tornja Petronas u Maleziji i međunarodnog finansijskog centra u Hong Kongu, Pelli Clarke Pelli su imali ogromnu sreću da dizajniraju brojne prestižne projekte. Njihov portfolio uključuje projekte maloprodajne i mješovite namjene, akademske zgrade, biblioteke, muzeje, istraživačke centre, rezidencije, a poslovali su i sa privatnim klijentima, preduzećima, institucijama i vladinim agencijama. Njihov rad je nagrađen kritičkim pohvalama i stotinama nagrada za dizajn, uključujući nagradu Američkog Instituta za Arhitekturu, što predstavlja najveću čast u svijetu arhitekture. 1995 .godine je Institut arhitekata dodijelio nagradu Cezaru Pelliu u vidu Zlatne Medalje što je zapravo odavanje najveće počasti za njegov rad kao pojedinca. Dobitnici su i nagrade Aga Khan za arhitekturu u projektu za toranj Petronas. Salesforce Tower\nČINJENICE O PROJEKTU: SALESFORCE TOWER LOKACIJA: SAN FRANCISKO, KALIFORNIJA POVRŠINA: 130,000 M2 DATUM ZAVRŠETKA RADOVA: 2017 KLIJENT: BOSTON PROPERTIES, INC. HINES INTERESTS LIMITED PARTNERSHIP njegov partner su predstavili plan koji se fokusira na održivosti, razvoju okruženja i finansijskoj izvodljivosti. Visok oko 326 metara, toranj ima jednostavan, bezvremenski oblik, sa šesdesetjednim spratom i izgledom sužavajuće siluete. Prozori su od čistog stakla, sa biserno-metalnim odsjajem. Ovi horizontalni i vertikalni odsjaji se lagano naginju u dubinu da bi se nagla-\nSalesforce Tower će biti najveća zgrada u San Francisku, pridružujući se mostu Golden Gate i zgradi Transamerica kao jedan od definisanih elemenata. Pelli Clarke Pelli su 2007. godine osvojili međunarodno takmičenje za dizajniranje tornja i Transbay tranzit centra u svojoj bazi. Zajedno ove dvije zgrade predstavljaju novi pristup u kolaboraciji javnog i privatnog i održivosti u urbanom okruženju. Takmičenje je sponzorisano od strane Transbay Joint Powers Authority i javne podrške grada San Franciska u svrhe dobijanja novog tranzitnog centra. Pelli Clarke Pelli i 17\nsili zakrivljeni uglovi stakala. Zidovi na poslednjem spratu kao da se razdvajaju i prave oblik krune koja para nebo. Salesforce Tower se u svom podnožju direktno povezuje sa tranzitnim centrom, koji posjeduje 11 Bay Area tranzitnih sistema. Na vrhu tranzit centra i direktno povezan sa tornjem je park koji nudi aktivnosti rekreacije i edukacije. Ima dvije uloge: sidro budućnosti susjedstva i ključni element održivosti projekta. Svaki sprat će imati ugrađene metalne suncobrane, kalibirane da povećaju svjetlost i vidljivost dok smanjuju solarnu dobit. Visoko performansno\nstaklo sa niskom emitovnom moći će smanjiti rashlađivanje objekta. Toranj i tranzitni centar će uključiti i sisteme za reciklažu vode. Pored toga, visoko kvalitetni vazdušni uređaji će biti postavljeni na svakom spratu. São Paulo Corporate Towers Sao Paulo korporativne tvrđave, na istaknutoj lokaciji Villa Olimpia u blizini Sao Paula u Brazilu, dio su LEED v3.0 platinum - sertifikovanog razvoja. Pelli Clarke Pelli arhitektonski tim osvojili su međunarodno takmičenje sa završenim projektom 2016. godine.\nSmješten na aveniji Presidente Juscelino Kubitscheck i u blizine avenije Brigadeiro Faria Lima, projekat se sastoji od dvije tridesetospratne komercijalne tvrđave. Pored ove dvije tvrđave, projekat obuhvata široki pejzaž, restorane i konferencijske centre iznad garaže i utovarnog pristaniša od ukupno 258.000 m2. Objekat je poseban zbog svoje lokacije jer omogućava veliku vidljivost od Marginal Pinheiros, rijeke i jedne od glavnih transportnih arterija Sao Paola. Dizajn odgovara lokaciji jer se dvije kule spajaju u jednu cjelinu i formiraju dinamičku kompoziciju. Kule su slične\nČINJENICE O PROJEKTU: SÃO PAULO CORPORATE TOWERS LOKACIJA: SÃO PAULO, BRAZIL POVRŠINA: 2.8 MILIONA M2 DATUM ZAVRŠETKA RADOVA: 2016\nu određenim crtama ali su u prostoru drugačije orijentisane tako da izgledaju potpuno različito. Na 3.84 hektara nalazi se još jedna zgrada koja se sastoji od restorana i modularnog kongresnog centra sa površinom od 2.500m2. Ispod je još dodatnih 120.000m2 od 4184 parking mjesta. Osnovni plan projekta je bio\nturniri, kao i za koncerte i druga velika javna okupljanja. BOK centar je glavni element ‘Vision 2025’ dugogodišnjeg programa kapitalnog poboljšanja i ekonomskog razvoja u Tulsi. Dizajn centra BOK odražava želju klijenta da stvori hrabru i jedinstvenu arhitektonsku sliku za Tulsu. Arhitektonski jezik se povezuje sa Tulsinom\nda se dizajnira uređeni gradski park koji čuva postojeće vrste drveća šume Mata Atlantic. Višestruke strategije su odgovarale cilju zgrade kako bi se dobila LEED platinum procjena od strane US Green Council for Core and Shell, u šta je uključena primjena fasada visokog performansa, sunčanje i strategija dnevne svjetlosti, upravljanje vodama i prilagođavanje okruženju.\nindijanskom prošlošću ali savremeni materijal gleda ka budućnosti. Predvorje i ulazi se nalaze na mjestima gdje se zidovi preklapaju i odvajaju, privlačeći posjetioce u spiralni prostor, usmjeravajući njihovu pažnju na unutrašnjost ali i na grad spolja. Veliki prozori omogućavaju da zgrada bude ispunjena svjetlošću danju a sjajan svjetionik mijenja boje noću i osvjetljava događaje unutar zgrade. Centar BOK se nalazi zapadno od centra grada uz jednostavan pristup javnom i privatnom saobraćaju. Arena omogućava da se revitalizuje okruženje na periferiji centralnog poslovnog okruženja a nove prodavnice i kafići su otvoreni u blizini. Da bi se nadovezali na ovaj rast i proslavio lokalnu kulturu Tulse mnogi od koncesija u BOK centru su sateliti iz lokalnih restorana. Ovaj\nBOK Center Centar BOK je multifunkcionalni sportski i zabavni centar sa više od 18.000 mjesta koji privlače nacionalne i međunarodne manifestacije u Tulsi i okolini. Sa svojim fleksibilnim izgledom može se koristiti i za sportske događaje kao što su hokej, fudbal i košarkaški\nČINJENICE O PROJEKTU BOK CENTER LOKACIJA: TULSA, OLKAHOMA POVRŠINA: 587.000M2 DATUM ZAVRŠETKA RADOVA: 2008 KLIJENT: GRAD TULSA\nČINJENICE O PROJEKTU BUERGER CENTAR ZA ODJELJENJE PEDIJATRIJE, DJEČIJA BOLNICA U FILADELFIJI LOKACIJA: FILADELFIJA POVRŠINA: 65.000M2 DATUM ZAVRŠETKA RADOVA: 2015 KLIJENT: BOLNICA U FILADELFIJI automobilima mogu vidjeti veliki, uređeni park, koji izgleda kao zeleni krov, što i jeste zapravo. To je krov za podzemnu garažu. U parku se nalaze vijugavi putevi duž zgrade koji će se u budućnosti spajati sa drugim zgrada-\nduh se proširuje i na arhitekturu jer su metalni paneli za objekat napravljeni baš u Tulsi. U areni se nalaze i umjetnička djela koja pokazuju prepletenost umjetnosti i arhitekture. Među tim umjetničkim djelima su Dreamland slika konja proslavljenog slikara iz Tulse Joe Andoe-a Buerger Centar za Odjeljenje Pedijatrije, Dječija bolnica u Filadelfiji Buerger centar za naprednu pedijatrijsku njegu je prva zdravstvena zgrada u novom južnom kampusu dječije bolnice u Filadelfiji. Zakrivljeni i šareni eksterijer ovog zdravstvenog centra daje prepoznatljivu sliku za kampus, dok unutrašnjost pruža prijatan prostor za pacijente. Podovi su spušteni i variraju u svom obliku i postavci tako da bi odavali utisak talasa. Kako se krećete ka kliničkom prostoru osam spratova glavnog krila su pravolinijski poravnati. U čekaonicama su podovi ravni kako bi se stvorio prostor ispunjen svjetlošću.\nKrajevi podova su izvrnuti i svaki ima odsjaj u različitoj boji. Oko zgrade se nalazi veliki broj otvorenih prostora. Pacijenti koji dolaze\nma. U okviru parka je veliki travnjak na kom može stati i do 250 ljudi za brojne bolničke događaje, dok su manji prostori namjenjeni događajima za\nČINJENICE O PROJEKTU BROOKFIELD PLACE PAVILJON LOKACIJA: NEW YORK POVRŠINA: 1000M2 DATUM ZAVRŠETKA RADOVA: 2013 KLIJENT: BROOKFIELD PROPERTIES pacijente. Park takođe pomaže da se smanji apsorcija toplote što ide u prilog objektu silver LEED. Osim toga, ta zelena livada od 15.000m2 je povezana sa sobom za rehabilitaciju i predstavlja njen produžetak. Na ulazu se nalazi stepenište koje pruža dobrodošlicu i topli izgled zgrade. Posjetioci ulaze u zgradu ispod velike nastrešnice. Ogromna rampa u predvorju je povezana sa mostom koji povezuje sa novom zgradom u sjevernom kampusu preko puta. Stakleni liftovi su usmjereni ka parku i vode roditelje i pacijente do glavnih kliničkih prostorija za prijem. Ovaj centar i njegove povezane komponente će biti sagrađene u fazama. Faza\njedan obuhvala prvih 12 nivoa zgrade, pet nivoa podzemne garaže za 1.560 automobila i uređeni park. Zgrada će se moći mijenjati u skladu sa potrebama zdravstvene ustanove i moći će se pretvoriti u kancelarije ili istraživačke centre. Brookfield Place Paviljon predstavlja nova ulazna vrata u mjesto Brookfield, mjesto koje je poznato kao svjetski finansijski centar. Ovaj sjajni ulaz će predstavljati novu prostoriju kroz koju će dnevno prolaziti\n35.000 ljudi i posjetilaca. Lagano ukrivljeni spoljašnji zidovi definišu njegov spoljašnji izgled. A unutra, stubovi visine 54 metra postavljeni su tako da formiraju jednu veliku korpu koja drži krov. Paviljon se prostire od zimskog vrta, pružajući novi prostor koji se povezuje sa svjetskim trgovinskim centrom. Posjetioci mogu ući u ulaz na prizemlju ili putem pokretnih stepenica koje vode 50 metara ispod nivoa da bi se povezali sa svjetskim trgovinskim centrom, središtem luke i memorijalnim pregledom 11. septembra.\nHancher Dvorana, University of Iowa Nadaleko poznat kao predstavnik novijih djela za muziku i ples, Hancher dopire do publike i van okvira univerziteta u Ajovi. Novi dom za ovu renomiranu ustanovu se nalazi na vrhu brda koji gleda na rijeku Ajove, na glavnu putanju ka gradu i istaknutu lokaciju za državne predstavnike umjetnosti. Sa širokim horizontalnim formama koji odražavaju pejzaž, dizajn se prilagođava okruženju zgrade. Paralelni nosači na južnom kraju zgrade stvaraju prevoje za predvorje i terasu. Stakleni zidovi od poda do plafona pružaju pogled ka kampusu i rijeci i vidljivi su sa Hancher mosta. Predvorje i kancelarije su tokom dana obasjani sunčevom\nsvjetlošću. Oblik zgrade, masivnost, boja i materijal dopunjuju susjedni Levitt centar, koji je apsolutno asimetričnog sastava geometrijskih oblika. Glavna struktura dvorane je nerđajući čelik sa satenskim završetkom. Prostor za probu je kubnog oblika i obložen je svijetlom masonerijom. Prostorija za probu zajedno sa Levitt centrom predstavlja glavni ulaz. Ova dvorana sa 1800 mjesta, je idealno mjesto za muzičke i plesne manifestacije, opere i razne koncerte. Osim toga, zgrada sadrži i kancelarije, sale za probu, prodavnice kostima i slično. Dizajnirano sa visoko efikasnim omotačem i uzimajući u obzir strategiju održivosti u odnosu na mjesto projekta i sistemima zgrade, glavni LEED cilj zgrade je Gold. Kao zamjena\nČINJENICE O PROJEKTU: HANCHER DVORANA, UNIVERSITY OF IOWA LOKACIJA: IOWA CITY, IOWA, USA POVRŠINA: 17.000M2 DATUM ZAVRŠETKA RADOVA: 2016 KLIJENT: UNIVERSITY OF IOWA\nza originalni Hacher, koji je oštećen poplavama 2008. godine, zgrada je takođe projektovana i pod kriterijuma zaštite od poplava.\nDEMIT FASADE GIPSANE PLOČE I PROFILI POLIURETANI NITRO BOJE SINTETIČKE BOJE AUTO BOJE EMAJL LAKOVI LAZURNI PREMAZI AKRILNE ULJANE FASADNE BOJE SPATULATI DEKORATIVNI PREMAZI ZA ENTERIJERE I EKSTERIJERE Rista Lekića D12 / Bar, Montenegro 030 318 451 I 069 027 844 I 069 032 302 I 069 700 700 mondrian@t-com.me I web: www.mondrianbar.com\nINTERVJU: BRANISLAV REDŽIĆ osnivač studia ARCVS\nKOINCIDENCIJA Razgovarala: Aleksandra Zečević Malović\nRazgovarali smo sa osnivačem ARCVS studia iz Beograda, Branislavom Redžićem o novim i starim projektima u Crnoj Gori. Odnosu prema arhitekturi i onome što ih čini istrajnim skoro trideset godina na arhitektonskoj sceni. On stoji iza jednog od najljepših modernih objekata u Podgorici - Prohousa, po čemu je možda najpoznatiji našoj javnosti. Radio je na više projekata u Crnoj Gori i osvajao mnoge konkurse a trenutno radie na projektu stambeno poslovnog objekta u Hercegovačkoj ulici, koji će potpuno izmijeniti njen izgled. 24\nZgrada Europointa u Podgorici\nObjekat Prohousa koji je završen 2002 i dalje predstavlja jedan od najljepših objekata u Podgorici, kako projektovati objekte koji nikako da dosade i koji iznova oduševljavaju svoje posjetioce? Prošlo je šesnaest godina. To je relativno dug period. Iza uspjeha\nkuće uvijek stoje arhitekta i invetsitor. Jednako. Inače, sve zovem kućom. Kuća je i soliter i brvnara. Koncept je proizveden 1999. godine u okviru pozivnog konkursa, iako investitor nije imao administrativnu obavezu da ga sprovede. Program “dizajn centra” i njegovih izložbenih prostora bio je, odlukom investitora, definisan upola\nZgrada PROHOUSA u Podgorici\nVRIJEME SEKUNDARNE PLASTIKE I BALUSTRADA PROŠLO JE ZAJEDNO SA VREMENOM FIJAKERA I POLUCILINDARA. 25\nKonkurs, Beton Hala\nmanjim brojem kvdratnih metara nego je to administrativno bilo dozvoljeno. Sveden je na mali program - “mali komad”. Po usvajanju konkursnog koncepta, investitior je insistirao na njegovoj doslovnoj intrepretaciji. Tri puta dakle, sa zadovoljsvom, podvlačim investitor. Uz malo suptilnosti i malo odlučnosti koncentracija svakodnevice u metabolizmu “malog komada” kakav je “Prohouse”, pouzdano doseže nivo spektakla. Da, svakodnevica inače, podgorička posebno, i bez pomoći zna da bude spektakularna. Dizajn je bio potpuno podređen jednostavnoj namjeri. A šta je to bila namjera? Ostvariti razgovetan dijalog globalnog i lokalnog. Samo toliko, neophodno a dovoljno. Otud dijalog tehnologije GKD mreže sa suhomeđom. Otud dijalog globalnog - urabanog u zapremini neoficijelnog trema i intimnosti dvorišta ka Morači. Imate na istom principu izvanredan KGDVS-ov mali komad u Bahreinu. Mislim da se radi o kulturnom centru. Međunarodne mega karijere generalno uzlijeću na malim programima. Zgrada Europointa u Podgorici je je još jedan projekat koji ste radi-\nTOKOM CIJELE KARIJERE PROIZVODILI SMO NAJMANJE DVA KONKURSA GODIŠNJE, NEKADA SE RADILO I ČETIRI, PET. KONKURSE DANAS TUMAČIMO NEKOM VRSTOM MENTALNE HIGIJENE. li, iako jednostavne forme privukao je veliku pažnju, zašto ste se odlučili za tako jednostavan dizajn, recite nam nešto više o projektu? Integritet nepretencioznog, tako je najlakše definisati pristup. Lokaciju izrazitog karaktera trebalo je samo pazljivo “čitati”. Impresija ukupnim podgoričkim modernizmom uvijek je bila snažna. Desna obala Morače plijeni dometima. Polovinu našeg koncepta, zgradu Telekoma arhitekte Mirka Djukića, smo dakle zatekli. Postojeću matricu nije-\nsmo željeli zbunjivati novim - izlišnim podatkom. Nije bilo teško predvidjeti da će “koncept dvije kuće” uvjerljvo komunicirati sa Blažovim mostom, hotelom Podgorica Kane Radović i zgradom Elektroprivrede arhitekte Božidara Milića. Arhitekta Milić je bio i autor DUP-a kojim je ovakav raspelet anticipiran. Investitor je sve ovo takođe razumio i stimulisao. Uživali smo u saradnji tokom realizacije. Crni kalkani penetrirani su trospratnom vazdušnom prizmom hola oko koje vrtloži cjelokupna funkcija. Radovala nas je ideja o spektru naravi dnevne svjetlosti u punoći crnog. Ulazni kalkan je ponio konzolno - lebdeće stepenište. To prefabrikovano ulazno stepenište ne dodiruje teksturu betonskog trotoara. Te su dvije emocije u sistemu paralelnih lebdećih traka označile integritet. Kao i svakodnevici, ne treba mu mnogo. Studio ARCVS postoji od 1990, to su ozbiljne godine rada i sigurno sve nijesu bile lake, imate li neki savjet za one koji tek razmišljaju o tom koraku Zvanično, ARCVS je na pragu svoje tridesete, “okrenuli se nijesmo”. Saradnja sa arhitektom Ivanovićem počela je nešto ranije, krajem studija. Arhitekta Đorović je posvetio ofisu cijelih dvadest godina. Arhitekta Milovanović nam se pridružio prije petnaest godina. Imali smo zadovoljstvo da u okviru ARCVS-a sarađujemo sa izuzetnim mladim profesionalcima. Njihovi boravci ofisu su billi stabilni i uzajamno dragocjeni. Većina njih danas funkcioniše u solidnim\nKonkurs, Kosančićev Vijenac\narhitektonskim ofisima širom Evrope. Biti mlad profesionalac? Uvjeren sam da je to danas daleko teže, neću pretjerati ako kažem i opasnije. Nerado lamentiram nad činjenicom da je, nekada prateća, socijalna inteligencija arhitekte danas nadmoćna nad onom apstraktnom - stvaralačkom. Realnost, često je poistovećuju sa investorom, zna biti kratkovida do brutalnosti. Baš zato treba sistematično raditi na sebi. Raditi konkurse kad nema objektivnog posla. Čitati sve, slušati sve. I naravno, racionalno raspolagati svojom enrgijom. Ukoliko su to uopšte savjeti. Beton Hala je jako interesantan projekat za koji ste podijelili prvu nagradu sa Sou Fujimoto Architects, da li ima naznaka da se taj projekat izvede? To je svakako jedan od naših najbo-\nljih konkursa. Prošle godine je bilo razgovora o okolnostima realizacijie. Izarzita, uobičajena svedenost koncepta je ovdje, uz poetičnost, za posljedicu imala racionalnu cijenu relizacije i još racionalniju cijenu eksploatacije. Nagibi Balkanske i Sakadaske ulice su svojim atmosferama inicirali našu multifunkcionalnu ulicu, naš nagib između pristaništa i male Kalemeg-\nBITI MLAD PROFESIONALAC? UVJEREN SAM DA JE TO DANAS DALEKO TEŽE, NEĆU PRETJERATI AKO KAŽEM I OPASNIJE. 27\nsajtu ARCVS-a. Naredne godine je zavnično odbačen i preprojektovan. Sam dijalog novog i starog, uvjeren sam, dijalog je zaokruženih autentičnih stavova. Kuća je uvijek i nužno istinit podatak o vremenu svog nastanka. Volim da u teksturi uličnih frontova prepoznam dijalog objektivnog vremana. Ne prijaju mi fragmenti ulica i arhitektura nejasne - krivotvorene hronologije. Vrijeme sekundarne plastike i balustrada prošlo je zajedno sa vremenom fijakera i polucilindara. danske terase. Sve ostalo je srećan, zaista srećan sistem koincidencija. Sa Souom smo se nešto ranije, a i u narednim godinama, sreli na nekoliko međunarodnih konkursa. Dosta se pričalo o projektu u Pariskoj 8, odnosu prema ulici, pa sad kad je dosta vremena prošlo, da li biste uradili nešto drugačije i kakav je vaš stav odnosa novog prema starom Postaojala je distanca prije ove realizacije. Naš izvorni koncept praćen kompletnim glavnim projketom, u junu 2012-te je verifikovan građevinskom dozvolom. I danas je na 28\nTerazijska terasa je takođe projekat za koji ste osvojili prvu nagradu na konkursu, kako je tekao taj razvoj ideje? Trenutno radimo na projektu za građevinsku dozvolu. Originalni konkursni program je nešto redukovan. Uz izložbeni-galerijski prostor, gradski infocentar, zadržan je i dio eksulzivanog ugostiteljskog programa. Trg u nagibu i integracija sitema podzemnih terazijskih prolaza su, naravno, i dalje suština koncepta. Iskreno se nadamo i teoretskoj dimenziji ovog koncepta. Krajem decembra će novi - definitivni\nREALNOST, ČESTO JE POISTOVEĆUJU SA INVESTOROM, ZNA BITI KRATKOVIDA DO BRUTALNOSTI. BAŠ ZATO TREBA SISTEMATIČNO RADITI NA SEBI. RADITI KONKURSE KAD NEMA OBJEKTIVNOG POSLA. ČITATI SVE, SLUŠATI SVE. I NARAVNO, RACIONALNO RASPOLAGATI SVOJOM ENRGIJOM. UKOLIKO SU TO UOPŠTE SAVJETI. dizajn biti zvanično promovisan. Početak relizcaije je bio planiran za drugu polovinu naredne godine. Nedavno ste pobjedili na konkursu za Gradsku galeriju na\nbrzo prepoznavali koncepte i kontekste i u njima tokom rada neobično uživali. I danas nam je neobično drag prvonagrađeni koncept konkursa za Akademiju nauka i umjetnosti Crne Gore u Podgorici iz 1995. godine kao i takođe prvonagrađeni, a nerealizovani konkurs za trg Ivana Milutinovića u Podgorici.\nPrivatno stanovanje, Pariska ulica\nKosančićevom vijencu. Kakve su perspektive ovog projekta? Upravo se završava urbanistički projekat i priprema administrativni prostor za izradu tehničke dokumentacije. Projekti trebaju biti gotovi do kraja naredne godine, a realizacija je predviđena za početak 2020-te. Grad ulaže ogromne napore da ovaj program efikasno realizuje stavivši ga u kategoriju projekata od javnog interesa. Radili ste na raznovrsnijim tipovima objekata, šta je ono što je neka zajednička crta svim vašim projektima Ma kako tumačili svoj pristup, uvijek je izvirao iz elementarne logike i fascinacije svakodnevicom. Prokrvljenost urbanizma i kosmos konteksta koje koncept ostvaruje sa realnim životom je ono što arhitekturu čini vitalnom, modernom, svevremenom. Aktulenost arhitekture zaista bazira na njenom zdravom, dnevnom refleksu. “Kontrolisana koincidencija” označavala je i često nagrađivala kontinuitet našeg nastojanja. Govorim o sisitemu srećnih slučajnosti koje inteligentan koncept proizvede, ostavi za sobom i mimo očekivanja arhitekte. One su jednostavno dokaz ispravnosti pristupa. Koji Vam je najdraži realizovani projekat, a koji svoj neizvedeni smatrate najboljim?\nMA KAKO TUMAČILI SVOJ PRISTUP, UVIJEK JE IZVIRAO IZ ELEMENTARNE LOGIKE I FASCINACIJE SVAKODNEVICOM. PROKRVLJENOST URBANIZMA I KOSMOS KONTEKSTA KOJE KONCEPT OSTVARUJE SA REALNIM ŽIVOTOM JE ONO ŠTO ARHITEKTURU ČINI VITALNOM, MODERNOM, SVEVREMENOM.\nObjekat Europointa i mali privatni bazen na Zvezdari najbolje tumače naš pristup kada su realizovani objekti u pitanju. Konkursni koncepti kompleksa Ušće iz 2002. godine, Terazijske terase iz 2008., Beton hale iz 2012. i gradske galerije Kosančićev vijenac iz 2016. su među značajnijim konceptima koje smo proizveli u Srbiji. Ne zato što su sve to prve nagrade i ne zato što su lokacije same po sebi dragocjene za Beograd, već zbog činjenice da smo efikasno –\nUčestvujete na dosta konkursa i kod nas a i šire, s obzirom da se dosta puta ti projekti i ne izvedu šta Vas i dalje gura da učestvujete na njima? Konkursi su suštinski uticali na našu karijeru. Odnos poslova dobijenih na konkursnim utakmicama, a bilo je dosta pozivnih, i direktnih narudžbina svakako ide na ruku konkursu. Naravno da dosta toga nije realizovano. S druge strane svaki konkurs usavršava kriterijume i na određen način priprema profesionalca za objektivne poslove. Tokom cijele karijere proizvodili smo najmanje dva konkursa godišnje, nekada se radilo i četiri, pet. Konkurse danas tumačimo nekom vrstom mentalne higijene. Dosta ste radili na našem primorju, u kom smjeru po Vašem mišljenju treba da se razvija, s obzirom da je devestacija prostora više nego očigledna ? Primorje je generalno žrtva decenijske gladi za kvadratima, gladi bez kriterijuma. Uz neizbježnu globalizaciju definisan je novi mentalitet primorskih gradova. Ako je već soliter postao uobičajen komšija, krajnje je vrijeme i za paralelno insistiranje na eksluzivnosti male gustine stanovanja. Pogotovo u zalivu. Uostalom, ne 29\nStambeno poslovni objekat u Hercegovačkoj ulici, Podgorica\nulazeći u nivo intrepretacije-simulacije Mediterana i mediteranskog, osnov izuzetnog uspjeha tivatskog Porto Montenegra leži u kontrolisanoj ili bolje - maloj gustini stanovanja. Krajnje je vrijeme kvalitet i eksluzivnost kavadratnog metra staviti ispred njegvog broja. Ovo se međutim ne može postići administrativno. Nužno je sazrijevanje nove generacije investitora. Na kojim projektima trenutno radite u Crnoj Gor, recite nam nešto o njima? Sem kontinuiranog učešća u konkursima, godinama nismo imali prilike da se bavimo objektivnim projektima u Crnoj Gori. Sve do prošle godine, do projekta stambeno poslovnog objekta u Hercegovačkoj ulici. Radi se o programu od blizu šest hiljada kvadrata i približno tolikoj površini javne gradske garaže. Sistem Industriaimport - industriaimpex, inače investitor Europointa, ponovo želi lokaciji doraslu arhitekturu. Nakon ozbiljnih višemjesečnih preispi30\ntivanja konteksta Hrecegovačke ulice, nakon čitavog niza idejnih rješenja, koncept gradske palate se iskristalisao kao superioran. Ovo naravno definiše i standarde organizacije stambenih i poslovnih jedinica kao i nivo primjenjenih\nmaterijala i opreme. Iskreno se nadam da će uloženi trud i ozbiljan budžet probuditi i ovaj dio pješačke zone. Uz to, postoji mogućnost našeg angažovanja na dva mala, ali vrlo interesantna programa, takođe u Podgorici.\nDON’T TOUCH ART. USE IT. Dolaskom Treće industrijske revolucije ne bismo pogriješili ako bismo rekli da je naše cjelokupno iskustvo dizajnirano. Dizajn je ono što nas okružuje, što nas ograničava ili nam daje određene slobode, što u nama izaziva emocije, zabavlja nas, ono što oblikuje naš životni stil i život sam po sebi. 32\nDizajn je spona između čovjeka i predmeta- mjesto gdje se oni susreću. Uloga dizajna je danas značajno izmijenjena u odnosu na nekada. U prošlosti je njegova osnovna uloga bila da služi javnom dobru, isključivo rješavajući probleme sa kojima se čovjek susretao u svojoj svakodnevici, dok sada primarno podstiče želju za posjedovanjem. Međutim, zajedničko svim dizajnerima, bez obzira u kom vremenu su radili, je upravo vjera u rješavanje problema. Neke od najbojih dizajnerskih rješenja svakodnevno koristimo, a da najčešće toga nijesmo ni svjesni. I ne samo da njihovu funkcionalnost uzimamo zdravo za gotovo, već i ljepotu samog dizajna. 08. novembra u Paviljonu ULUCG otvorena je izložba Don’t touch art. Use it. - komercijalni i namjenski aspekti industrijskog dizajna pod pokroviteljstvom kompanije Cerovo. Izložbu je otvorila arhitektica Tamara Bačlija,\nIZLOŽBU JE OTVORILA ARHITEKTICA TAMARA BAČLIJA, ISPRED KOMPANIJE CEROVO, GDJE JE ISTAKLA DA SE KOD NAS O INDUSTRIJSKOM DIZAJNU NE GOVORI MNOGO, NI TAKO ČESTO, A TO JE SIGURNO JEDNA OD GRANA KOJOJ KAO UMJETNICI I KAO NACIJA MOŽEMO DATI SVOJ DOPRINOS.\nispred kompanije Cerovo, gdje je istakla da se kod nas o industrijskom dizajnu ne govori mnogo, ni tako često, a to je sigurno jedna od grana kojoj kao umjetnici i kao nacija možemo dati svoj doprinos. Ideja izložbe je da se istakne\nljepota predmeta i ujedno da se industrijski dizajn u Crnoj Gori stavi u žižu\nIZLOŽBA JE SADRŽALA TRI DIJELA: EKSPONATE, UMJETNIČKE FOTOGRAFIJE I KRATKI DOKUMENTARNI ZAPIS. 33\ninteresovanja ne bi li se ohrabrili svi oni koji imaju afiniteta prema ovoj grani umjetnosti da svoje ideje realizuju. Iz kompanije ističu da je Cerovo, u želji da bude ambasador dobrog, kvalitetnog ali i domaćeg dizajna, spremno da podrži svaku kvalitetnu ideju. Izložba je sadržala tri dijela: eksponate,\nĐORĐE ŽIVALJEVIĆ, PROŽIMAJUĆI FOTOGRAFIJU I DIZAJN, PREDMET VIDI DRUGAČIJE: IGROM SJENKI RAZBIJA OBLIK, APSTRAHUJUĆI GA I DOVODEĆI GA SKORO DO APSTRAKCIJE. OVAKAV TON FOTOGRAFIJA OTKRIVA NAM JEDNU SASVIM NOVU LJEPOTU.\numjetničke fotografije i kratki dokumentarni zapis.\nSTUDIO ASTAL SVOJIM MINIMALISTIČKIM I GEOMETRIJSKIH PRISTUPOM, KORISTEĆI DRVO, METAL I KAMEN, STVARA DRZAK I UZBUDLJIV MODERAN NAMJEŠTAJ.\nPostavkom su obuhvaćeni predmeti sa suprotnih krajeva industrijskog dizajna: oni namjenjeni masovnoj i namjenskoj proizvodnji (custom made). U okviru eksponata iz prve grupe, uz ljubaznost kompanije Cerovo, izdvojen je dizajn Antonio -a Pascale-a, koji je za kompaniju Galassia izradio ERGO kolekciju čvrstih neprekinutih linija, gdje je čistotu keramike utopljavao iroko drvetom, u težnji da postigne prirodnu harmoničnost i punoću oblika. Sa druge strane, studio Astal svojim minimalističkim i geometrijskih pristupom, koristeći drvo, metal i kamen, stvara drzak i uzbudljiv moderan namještaj. Kao takav, ovaj studio je jedan od rijetkih koji se bavi ovom vrstom dizajna na našem prostoru. 35\nĐorđe Živaljević, prožimajući fotografiju i dizajn, predmet vidi drugačije: igrom sjenki razbija oblik, apstrahujući ga i dovodeći ga skoro do apstrakcije. Ovakav ton fotografija otkriva nam jednu sasvim novu ljepotu. Posljednjom cijelinom - kratkim dokumentarnim filmom u formi intervjua, sa značajnim protagonistima domaće arhitektonsko-dizajnerske scene, kao i ljudima van tih odrednica, pokrenuta je diskusija na temu industrijskog dizajna, ali se govori i o arhitekturi, idejama i ulozi dizajnera/ umjetnika u savremenom svijetu. Otvaranju izložbe je prisustvovao veliki broj arhitekata, dizajnera, vizuelnih umjetnika i ljubitelja ove grane primijenjene umjetnosti. Kompanija nastavlja da promoviše ideje izložbe i po njenom završetku. Sa ciljem da iskustvo dobrog dizajna bude dostupno, u Cerovo salonima će naredna dva mjeseca biti popusti od 20% na asortimane brendova Roca, Rubineta i Italgraniti. Roca je poznati španski brend, koji je osvojio mnogobrojne nagrade za dizajn i inovativnost. Takođe, ovaj brend promoviše i Internacionalno takmičenje u dizajnu, jumpthegap® koje\nafirmiše konceptualnost, održivost i inovativnost u rješenjima za budući prostor kupatila. 2011. godine, čuvena arhitektica Zaha Hadid, projektovala je Roca London Gallery. Ova nevjerovatna građevina je inspirisana vodom, te se i čini da je sama voda oblikovala detalje poda, zida, svoda, rasvjete. Kompanija Rubineta je 2014. osvojila nagradu Good Design Awards za dizajn slavine Aero – 18 na najprestižnijem\ndogađaju koji organizuje Athenaeum muzej arhitekture i dizajna iz Čikaga, u saradnji sa Evropskim centrom za umjetnički dizajn u arhitekturi i urbane studije koji već sedamdeset godina postavljaju globalne trendove. Keramikom Italgraniti, između ostalih, obložene su i zgrada Microsoft-a u Helsinkiju, zgrada Lamborgini-a u Bolonji, Aerodrom u Detroitu, zgrada Porche-a u Ekaterinburgu i Najrobiju.\nKOMPANIJA NASTAVLJA DA PROMOVIŠE IDEJE IZLOŽBE I PO NJENOM ZAVRŠETKU. SA CILJEM DA ISKUSTVO DOBROG DIZAJNA BUDE DOSTUPNO, U CEROVO SALONIMA ĆE NAREDNA DVA MJESECA BITI POPUSTI OD 20% NA ASORTIMANE BRENDOVA ROCA, RUBINETA I ITALGRANITI.\nEUROTRADE d.o.o. Cetinjski put bb, Donja Gorica â€“ Podgorica Tel. +382 69 206 602 eurotrade@t-com.me www.lagalleria.me\nRS + ROBERT SKITEK STUDIO\nORIGINALNA KUĆA diktirana modernim stilom življenja PRIREDILA: Sandra Vahtel\nŠta biste učinili kada imate dovoljno velik prostor, ali u području slijepe ulice, što znači da već imate ograničenje prije nego što počnete graditi kuću. Možda vam kuća, dizajnirana od strane RS+ arhitektonskog biroa iz Poljske, koju predstavljamo u ovom broju može dati inspiraciju.\nRS + arhitekte primili su zahtjev od jednog od svojih klijenata da projektuju kuću na gotovo udaljenom području s ulaskom u slijepu ulicu. Klijent je takođe zatražio od njih da kuća bude prostrana, udobna i da se raspoloživa parcela iskoristiti za vrt. Kuća se nalazi u mirnom sjevernom okrugu Tychy, u blizini šum-\nskog kompleksa. Pristup se postiže slijepom ulicom sa glavne ceste koja povezuje parcelu na sjeverozapadnom uglu. Planovi zona temeljeni na analizi urbanog prostora uslovili su geometriju krova i maksimalnu visinu zgrade. Pravougli oblik parcele i njegova orijentacija prema jugozapadu predložili su poželjno mjesto objekta.\nZahtjevi ulagača bili su da kuća mora biti otvorena prema južnom vrtu, prostrana i udobna. Da bi se to postiglo i da bi se mogli podjeliti nivoi tijelo objekta je podjeljeno na dva materijalno i funkcionalno različita dijela. Prvi oblik je okrenut prema jugu i uključen u cjelokupnu zonu dana i svjetlosti. Da bi stanovnici olakšali 41\nCENTRALNO STEPENIŠTE VODI DO DVIJE DODATNE SPAVAĆE SOBE U ZIDNOJ STRUKTURI IZNAD GARAŽE. koristiti za povratak. Taj postupak je omogućio i stvaranje zasjenjenog i privatnog dijela terase, do kojeg se dolazi direktno iz spavaće sobe. Štaviše, kuće prave sijenku jedna drugoj, tako da glavna spavaća soba nije direktno izložena sunčevoj svjetlosti u popodnevnim satima, ostavljajući sobu da se ohladi prije noći. Oba oblika spojena su svijetlim, otvorenim i zastatakljenim poluspratom. Izbor vrlo izdržljivih materijala daje mogućnost da kuća zadrži svoj izvorni izgled bez održavanja tokom cijelog svog postojanja. Kako bi kuća održala svoju udobnost, u prizemlju su postavljene sve zone neophodne za svakodnevno funkcionisanje i odmor na prvom spratu. Enterijeri su dizajnirani u dvije boje u toplom minimalističkom stilu i nalaze se u kontrastu s fasadom hladnih boja. manevrisanje svojih automobila, drugi oblik kuće je okrenut prema ulasku u parcelu. Ovdje je postavljen ostatak funkcionalnih područja. Osim toga,\npomjerene su obje zgrade u odnosu jedna na drugu kako bi se dodatno povećala prilazna cesta koja se zbog relativno uskog pristupnog puta mora\nKvalitet kuće i njeni detalji rezultat su visokokvalitetnih materijala, dobre izrade i stalnog nadzora od strane dizajnera nad ulaganjem.\nZAHTJEVI ULAGAČA BILI SU DA KUĆA MORA BITI OTVORENA PREMA JUŽNOM VRTU, PROSTRANA I UDOBNA. DA BI SE TO POSTIGLO I DA BI SE MOGLI PODIJELITI NIVOI TIJELO OBJEKTA JE PODIJLJENO NA DVA MATERIJALNO I FUNKCIONALNO RAZLIČITA DIJELA.\nRS + Robert Skitek studio Sa sjedištem u Mikolowu u Poljskoj, RS + Robert Skitek je arhitektonska i dizajnerska praksa specijalizovana za savremene stambene nekretnine, kao i javne projekte u sektoru obrazovanja i parkova i rekreacije. Vlasnik biroa je Robert Skitek, koji je osnovao biro 2001. godine. U birou radi 5 arhitekata. Najvažniji projekti do sada su: Razvoj istočne plaže Paprocan u Tychy 2014, Obnova i termo-modernizacija 3 LO zgrade u Tychy 2012, igralište za vodu Tychy 2011, Kuća u Krostoszowice 2016, Dom Dwa barny u Tychy 2014, Opštinski sportski centar mladih na Paprokemijskom jezeru u Tychyu 2016. Dobitnici su sljedećih nagrada: Grand Prix - najbolji javni prostor , “Najbolje promjene u javnom prostoru, pro-\nvedenih na Međunarodnom bijenalu arhitekture Krakow 2015, Nagrada Maršala u konkurenciji “Najbolji javni prostor u Sileski Vojvodstvo 2015” u kategoriji “Javni prostor” 2015., Super jedinica za najbolju arhitektonsku implementaciju u javnom prostoru 2014. u regiji 2015., Nagrada žirija na takmičenju Poljska arhitektura XXL 2014 u organizaciji portala “Pejzažna umjetnost” u kategoriji “Javni prostor” 2015., finalist takmičenja i Nominacija za nagradu na konkursu “Život u arhitekturi” u kategoriji “Javni prostor” 2015., Nominacija za nagradu Evropske unije za Savremenu arhitekturu Mies Van Der Rohe Nagrada. „Trudimo se da ne nametnemo jedno posebno ponašanje. Mi kreiramo okvir za život sa svim njegovim različitostima.\nNe nastavljamo sa promenljivim aktivnostima stanovnika. Zato pokušavamo da dizajniramo diferencirane i fleksibilne prostore, ostavljajući prostor mašti.”\nPriča preduzeća Vukčević HOME počela je 2000. godine u vidu male krojačke radnje koja je uvozila skroman asortiman kućnog tekstila a ujedno vršila uslužno šivenje i prepravke takvih platana. Što znači da su to uglavnom bili materijali za zavjese, draperije, jastučnice, stolnjake, i ukrase. Danas se to u velikoj mjeri promijenilo, pa Vukčević HOME nudi puno više od toga, topla i moderna rješenja za uređenje vašeg unutrašnjeg prostora.\nOsnivači, vođeni prije svega potrebom za izražavanjem lične estetike kao i zahtijevima kupaca ubrzo su uvidjeli da ova djelatnost iziskuje širenje. Interesovanje koje je bilo sve veće zahtijevalo je i veću posvećenost i angažman većeg broja ljudi koji će se na stručan način uključiti pa preduzeće ubrzo izlazi iz granica prvobitne zamisli. Svakodnevnom komunikacijom sa kupcima i praćenjem tržišta potražnje broj različitih artikala, kao i usluga koje se nude, iz godine u godinu je rastao pa danas u Vukčević HOME imaju proizvode koji dolaze iz različitih krajeva svijeta, čineći tako mozaik kreiran rukom\n. NAMJEŠTAJ . LUSTERI I LAMPE . ZAVJESE . POSTELJINE . TEPISI I STAZE . TAPETE . DEKORATIVNI ASORTIMAN . HOTELSKI PROGRAM\nVUKČEVIĆ HOME ADRESA: ULICA VOJISLAVLJEVIĆA 89, PODGORICA KONTAKT TELEFON: 067 991 333 WEB: WWW.VUKCEVIC-HOME.COM 50\novdašnjeg kupca, a potrošačima su dostupni na licu mjesta koji se oprema nudeći predmjer, dizajn, dostavu i montažu onoga što predstavlja dogovoreni posao. Godine 2013. počeli su praviti brend ideatex koji po viziji preduzeća ima tendenciju da postane linija tekstilnih proizvoda koja se međunarodno plasira. Novi salon Vukčević HOME obilježava punoljetstvo preduzeća u branši opremanja enterijera, i na taj način prenosi iskustvo i usmjerava kupce na skladan dizajn i aktuelan trend kako bi se osjećali lagodnije u svom domu, kancelariji Ili bilo kojem stambenom ili poslovnom prostoru. Veliki dio ljubavi prema poslu crpe od pozitivnih preporuka velikog broja kupaca koji u domaćinstvima, restoranima, hotelima, institucijama i drugim objektima daju živost materijalima sa njihovim pečatom. U ovom trenutku broje 15 zaposljenih a sarađuju i sa određenim brojem stručnjaka koje uključuju po potrebi u zavisnosti od projekta.\nStvaranje TRENDOVI U NOVOGODIŠNJEM DEKORISANJU\nNovogodišnji praznici su vrijeme kreiranja uspomena. Svi imamo svoj jedinstveni način proslavljanja praznika. To može biti traženje perfektne jelke, spremanje domaćeg jela, izlazak i proslavljanje specijalnog datuma, ili prosto, provođenje vremena sa najmilijima. Jednostavno uživanje u najljepšem periodu godine!\nSTILSKI I INSPIRATIVNO Navikli smo da nam La Mia Casa već godinama unazad donosi i upoznaje nas sa najnovijim trendovskim novogodišnjim kolekcijama dekorativnih komada za enterijersku i eksterijersku upotrebu, kao što su ukrasno novogodišnje osvjetljenje, veliki izbor novogodišnjih ukrasa za jelku u predivnim tonovima i raznim veličinama, širok spektar novogodišnjih jelki, i ostalih raznih dekora.\nODLIČAN ODNOS CIJENE I KVALITETA UZ SAVREMEN IZGLED! La Mia Casa-in sveobuhvatan asortiman jelki uključuje vještačke zelene jelke, jelke sa osvjetljenjem i sniježne jelke. Dolaze sa 12 godina garancije a zahvaljujući novim tehnikama koje se koriste iz godine u godinu, ove jelke imaju nevjerovatno realističan izgled i izgledaju sjajno sa bilo kojim ukrasima koje odaberete.\ngodina garan na jelckije e\nZimski događaj Rustičan, prirodan izgled, sa sofom napravljenom od drvenih paleta sa velikim, mekanim jastucima od dušeka. Pokupite se oko vatre sa čašom čokoladnog mlijeka ili kuvanog vina. Koristite pribor od prirodnog materijala, kao što je drvena daska i par toplih ćebadi. Rustični drveni materijali su u trendu. Kombinujte industrijski sto sa lijepim stolicama i drvenom klupom. Dodavanjem rustičnih posuda i zanimljivog osvjetljenja zaokružićete priču.\nČekajući Djeda Mraza Proslavite novogodišnje praznike sa svojom porodicom. U centru je predivno novogodišnje stablo, potpuno ukrašeno crvenim, smaragdno zelenim i bijelim dekorativnim bombicama. Pokloni ispod crvene jelke i crvene čarape i spremni ste za vašeg Djeda Mraza! Novogodišnji i božićni praznici su svugdje u tradicionalnoj, dekorativnoj crvenoj boji! To je najljepše doba godine, sa pregršt poklona i lijepo aranžiranim stolom sa posuđem.\nBROJ DEKORATIVNIH KOMADA U ZAVISNOSTI OD VISINE JELKE\nJutarnja šetnja Oštra jutra sa plavim nebom i škripa snijega pod nogama inspiracija su ove blistave, sofisticirane praznične teme za vaš dom. Srebrna i sniježno bijela se divno uklapaju sa mistično plavim tonovima i stilski kameno-sivim tonovima. 56\nViše od zelene Boje koje idu zajedno u prirodi uvijek dobro idu zajedno i u dekorisanju, tako da se ne morate plašiti da kopirate Majku Prirodu kad je u pitanju novogodišnja dekoracija. Ovo se posebno odnosi na braon i zelenu, dva najpopularnija tona u dekorisanju. Za sofisticiranu jednostavnost, ukrasite drvo sa emerald zelenim i braon ornamentima i bombicama. Zelena je u trendu. Neophodna je za šarene boje, kao i za kućne dekorativne proizvode. Sa minijaturnim drvećem i dekoracijama od prirodnih materijala priroda je svuda oko vas.\ni n č i n z a r p j Nađi sčvion zabave na\nUkus Božića Uživajte u elegantnoj atmosferi praznika. Trpezarijski sto je klasično uređen, sa čašama za šampanjac i elegantnim, ružičastim salvetama. Ljupko postavljen sto ukrašen luksuznim dekoracijama kao što su elegantne bombice, ružičaste. elegantno zlatne i klasično crvene. Kombinujte ih sa visokim vazama u zlatnoj boji i buketom tamno crvenih amarilisa. 58\nU harmoniji Ušuškajte se ispod nježnog toplog ćebeta, u ambijentu prazničnog dekora vašeg doma. Predlažemo pastelne umirujuće tonove i u tom stilu ukrasite vaš dom. Priredite sebi i svojim najdražima hedonistički ritual u kome ćete uživati svim čulima.\nPreselite zimsku šumsku idilu u svoj dom sa detaljima figurica životinja i kreirajte zimsku sniježnu scenu. Novogodišnji detalji poput bombica u kajsija i roze boji, kristalnih pahuljica, minijaturnih jelki u pastelnim tonovima, zvjezdicama koje će doprinijeti ambijentu za sanjarenje i zamišljanje novogodišnjih želja. Ugođaj će svakako upotpuniti mirisne dekorativne svijeće.\nDEKORIŠITE SVOJ BIZNIS Kompanija La Mia Casa se bavi ukrašavanjem korporativnih, komercijalnih i ličnih prostora i događaja. Njihov profesionalni tim dizajnera stoji vam na raspolaganju kako biste na najljepši mogući način unijeli radost i praznično raspoloženje u vaše komercijalne ili privatne prostore.\nLA MIA CASA-HOME DÉCOR STORE TC Delta City, Podgorica Tel: 069 333 100 lamiacasa@elkotim.me @lamiacasapg\nRezidencijalni kompleks “Zagorič Gated Community”\nCRNOGORSKIM ARHITEKTIMA NA 27. MEĐUNARODNOM SALONU URBANIZMA UUS U RUMI\n27. Međunarodni salon urbanizma, tradicionalna godišnja manifestacija otvorena je 8. novembra u Kulturnom centru „Brana Crnčević“ u Rumi gdje su se u 12 kategorija, na jednom mjestu, javnosti prezentovala najznačajnija, aktuelna ostvarenja u oblasti prostornog i urbanističkog planiranja, urbanističkog projektovanja i realizacija. Od 163 rada, prijavljena u 12 kategorija, tri nagrade su pripale crnogorskim kandidatima. Međunarodni konkurs za urbanističko-arhitektonsko rješenje Sadina u Podgorici\nTransformacja arhitektonskog / urbanog identiteta grada Nikšića, Dr Vladimir Bojković\nU kategoriji Urbanistički projekti i realizacije: Prvu nagradu dobio je projektni biro Studio Synthesis kojim rukovodi arhitekta Dr Sonja Radović Jelovac, za Rezidencijalni kompleks “Zagorič Gated Community”. U kategoriji Konkursi prva nagrada je dodijeljena za Međunarodni konkurs za urbanističko-arhitektonsko rješenje Sadina u Podgorici, doc. dr Svetlana Perović, Mr Đorđe Nedeljković, Mr Aleksandar Nedeljković, Mr Radoš Pešić, Mr Marija Ćaćić; saradnice: Bojana Raspopović, Bojana Cerović. U kategoriji Istraživanja, studije i projekti iz oblasti prostornog i urbanističkog planiranja: treća nagrada je otišla za doktorsku disertaciju Transformacja arhitektonskog / urbanog identiteta grada Nikšića, Dr Vladimir Bojković, arhitekta, Politehnički univerzitet regije Marke, Ankona, Italija\nRezidencijalni kompleks ‘’Zagorič Gated Community’’ primjer stanovanja u zelenilu Prvonagrađeni projekat biroa Studio Syntheis iz Podgorice posebno je zapažen u medijima i među stručnom javnošću zbog svog posebnog odnosa prema zelenim površinama. Kako navodi Sonja Radovic Jelovac, “ Zagorič Gated Community predstavlja novi model priuštivog luksuznog kondomijuma koji će uskoro početi sa izradnjom”. Ovaj rezidencijalni kompleks se nalazi u Podgorici, u naselju Zagorič i predviđa izgradnju od oko 5000m2 organizovanih u četiri stambena bloka postavljena oko centralne zelene površine koja je obogaćena različitim sadržajima za boravak na otvorenom. Osnovna ideja je ‘’stanovanje u zelenilu’’, tako da je centralni dio parcele oslobođen za parkovsko zelenilo i sportsko - rekreativne sadržaje, dok su obodom postav-\nSTUDIO SYNTHESIS: VODEĆI PROJEKTANTI: DR SONJA RADOVIĆ JELOVAC, DIA I MR MAJA DAPČEVIĆ, DIA. PROJEKTANTI SARADNICI: MILOŠ LAKOVIĆ, DIA , MILICA FATIĆ, DIA DANIJELA MIJAJLOVIĆ, DIA ,MAJA TIŠMA, DIA,MARIJA LEKOVIĆ DIA MAKETA: MILICA NIKOLIĆ, ALEKSANDRA VUKSANOVIĆ\nljeni objekti, pristupne saobraćajnice i parking mjesta. Urbanistička postavka se sastoji od 4 bloka (A-D) spratnosti P + 1 + Pk, koji su sastavljeni od kombinacija 5 različitih modula. Osnovna ideja unutrašnje podjele lamela jeste da se prizemlje i sprat posmatraju kao jedna cjelina, dok je etaža potkrovlja tretirana drugačije u zavisnosti od pozicije, pa etaža potkrovlja ima nezavisan pristup pomoću posebnog stepeništa. S obzirom da se radi o parceli značajne površine, čije projektovanje sublimira urbanističko i arhitektonsko, prilikom\nprocesa oblikovanja posebna pažnja je posvećena cjelokupnom izgledu kompleksa i njegovom uticaju na urbani kontekst. S tim u vezi, završne lamele blokova su posmatrane kao ugaoni elementi kompleksa, i kao takvi imaju slobodniju formu kako bi se dobila integralna arhitektonsko-urbanistička slika. Akcentovanje ugaonih elemenata nije odrađeno samo formalno već i funkcionalno, jer se na tim pozicijama nalaze vile koje se prožimaju kroz sve tri etaže i imaju komfornije privatno dvorište. Kompleks je kombinacija modula međusobno povezanih vanjskim stepeništem. Pomenuta stepeništa se\nsagledavaju u blokovima kao arhitektonske pauze, koje vizuelno razbijaju blok i tako daju mnogo elegantniji izgled cijelom kompleksu. Kao što se vidi iz sadržaja modula, detaljnije i na crtežima, u nekim modulima je etaža potkrovlja garsonjera, dok je u drugim dvosoban stan. Projekat pejzažne arhitekture je urađen u saradnji sa firmom Green Factory iz Podgorice Pejzažna arhitektura ovog kompleksa je nešto na šta se obratila posebna pažnja od samog starta. Centralno\nDr Sonja Radovic Jelovac je gostujići profesor u Italiji, kustos ovogodišnjeg Bijenala arhitekture u Veneciji. Kao dobitnik internacionalne stipendije Univerziteta La Sapienza u Rimu doktorirala je 2015 godine. U okviru svoje doktorske teze daje autentični doprinos naučnom progresu na polju savremenih istraživanja u oblasti novih paradigmi u projektovanju i adaptivnom ekološkom urbanom dizajnu kroz prizmu kolaborativne rezilientnosti. Eksperimentalno transdicipinarni pristup i 20-to godisnje projektanstsko iskustvo uspješno primjenjuje kroz rad u arhitektonskom birou Studio Synthesis, gdje je osnivač i vodeći arhitekta. Dobitnik je brojnih medjunarodnih nagrada I priznanja (Salon urbanizma u Beogradu dvije nagrade,2015.,Salon urbanizma u S.Mtrovici tri nagrade 2016., dvije nagrade na arhitektonskom Bijenalu arhitekture u Beogradu, 2016.,priznanje na Salonu arhitekture u Beogradu, 2016., posebno priznanje na Trećoj medjunarodnoj konferenciji S.ARCH u Hong Kongu,2017. i vise značajnih nominacija za arhitektonske realizacije).\ndvorište je srce projekta i obogaćeno je sportsko-rekreativnim sadržajima za djecu i odrasle. Raznovrsne aktivnosti su zonirane u vidu krugova koji svojom materijalizacijom i predviđenom tipologijom zelenila formiraju posebne atmosfere za svoje buduće stanare. Dok je centralno parkovsko zelenilo projektovano u sadnicama zelenih tonova, krugovi sa sadržajima su obogaćeni sadnicama modro crvene do narandžaste nijanse, što će omogućiti posjetiocima da se intuitivno orijentišu u parku. Da se mislilo o svakom se-\n“ ZAGORIČ GATED COMMUNITY PREDSTAVLJA NOVI MODEL PRIUŠTIVOG LUKSUZNOG KONDOMIJUMA KOJI ĆE USKORO POČETI SA IZRADNJOM” gmentu života budućih stanara govori i činjenica da se u sredini parka nalazi podzemna prostorija koja ima namjenu tehničke prostorije i magacinskog prostora za odlaganje kabastih sprava za sport i rekreaciju koje se nalaze u\nparku (dječiji tobogani, sportske sprave i sl.). Uz poštovanje osnovnog koncepta, tj. očuvanja centralnog parkovskog dijela, kompletna saobraćajna infrastruktura sa parkinzima je postavljena uz granice lokacije. Formirane su tri interne ulice, od kojih dvije bočne spajaju dvije javne saobraćajnice, dok je treća interna za blok C. Parkiranje je prevashodno postavljeno ispred blokova, dok se samo djelimično nalaze u internim ulicama kao privremeni parkinzi za goste kompleksa.\nARHITEKTURA, DIZAJN, UREĐENJE: KROV BAZENA U OBLIKU TALASA Arhitektonski studio Brochet Lajus Pueyo završio je bazen u Saint Gillesu, Croix de Vie, Francuska s krovom inspirasanim talasima i oblika latica. Studio Brochet Lajus Pueyo pobijedio je na javnom konkursu za izradu vodenog centra za lokalnu opštinu u regiji Vendée zapadne Francuske. Smješten na rubu stambene četvrti na rijeci Vie, javni bazen gleda prema neprekinutom panoramskom pogledu na krajolik. Kada se gleda s udaljenosti, samo organski oblik krova glavnog zgrade može se vidjeti lagano balansiranje na nježnom potpornom okviru. “Krov se izražava kao tri” latice “, koja plutaju iznad zemlje”, rekao je studio. “Razumijevani oblik strukture pobuđuje kretanje vode, ili valove manta zračenja.” Lagana čelična rešetka koja se proteže oko periferije zgrade osigurava da je unutrašnjost neprekinuta podupirajući stubove i dopušta krovu da se pojavi kao nezavisni element koji se uzdiže iznad okoline.\nVećina arhitekata će priznati da je visina samo radi visine prazan cilj: postoji toliko više detalja o kojima treba voditi računa u trci za mjesto u knjigama rekorda. Neboderi na sljedećim stranama svoj pečat ostavljaju inventivnim fasadama, strukturalnim sistemima i strategijama kojima redefinišu javne prostore, istovremeno zadirući u nebo na elegantan način\nNEBODERI PRIREDILA: ANA ĐURKOVIĆ\nMarina One - Singapur\nEY Centre, Australija 65\nZELENA OAZA Tropske baĹĄte iznad podijuma na nekoliko nivoa centar su stambeno-poslovnog kompleksa Marina One u Singapuru\nMARINA ONE - SINGAPUR - INGENHOVEN ARCHITECTS\nUrbana džungla Bujna bašta u sred kompleksa različite namjene pruža utočište od vreline svojim stanarima i stanovnicima\nCentralni javni prostor u okviru “Marina One”, skoro kompletiranog kompleksa u Singapuru, pravo je utočište dok podnevno sunce neumoljivo grije betonske i staklene kule iznad. Uprkos tome što su u ovom tropskom gradu temperature redovno iznad 30 stepeni a vlažnost vazduha i do 95, šetnja kroz središte ovog kompleksa je osvježavajuće iskustvo. Ovdje su drvene i kamene staze okružene\nbujnom vegetacijom čije se krošnje nježno njišu na laganom povjetarcu. Marina One, otvorena krajem prošle godine, izgrađena je na četiri parcele ukupne površine preko 26,000m2 u sred Marina Bay oblasti, nastavku poslovnog centra Singapura. Ovaj kompleks sastoji se od po dvije 228 metara visoke poslovne kule od po 30 spratova i dvije 144 metara visoke stambene kule od 34 sprata čiji su donji nivoi\npovezani sa podijumom na kojem su bašta, restoranski i prodajni prostori. Kompletna struktura leži na spletu podzemnih pasaža sa direktnim pristupom podzemnoj mreži sa četiri linije. Ambicionzni centar mješovite namjene proistekao je iz partnerstva između državnog investicionog fonda Malezije i Singapura a 2011. godine entitet nazvan Dizeldorf, njemačka baza studija Ingenhoven Architects, pobijedio\nKONTURE I KRIVE Trakasta metalna sjenila koja štite staklene fasade i centralni zeleni prostor, doprinose utisku talasanja unutrašnje fasade.\nje na međunarodnom konkursu. Jedan od najtipičnijih prilaza ukoliko se želi postići povećanje mase bio bi dizajn kocke sa stranama od po 200 metara. “Ali u tom slučaju temperatura i vlažnost vazduha radili bi protiv dobrobiti ljudi”, objašnjava Kristof Ingenhoven, osnivač kompanije. Tako su njegov tim i on, stvorili strukturu obgrljenu staklom i metalom bronzane boje koju drži kostur od armiranog betona 68\nili čelika, koju su izdubili i uvili kako bi dobili 37.161m2 bašte. Ova zelena površina mnogo je više od dekoracije. Ona doprinosi ugodnoj mikroklimi u osnovi kompleksa i dostupna je svima, ne samo stanovnicima kula. “Stvorili smo oazu”, kaže Olaf Kluge, direktor baze studija Ingenhoven. Jedna od prednosti za projektovanje ovakve vrste sredine je singapurska cjelogodišnja sezona rasta, ističe Kej-\ntlin Gustafson, osnivačica Gustafson Porter + Bowman studija zaduženog za pejsažnu arhitekturu. Ipak, najveći izazov bilo je odabrati žbunaste biljke koje bi rasle uprkos sijenci visokog drveća i kula koje se izdižu iznad. U svemu tome, ono što je naročito zanimalo arhitekticu Gustafson su listovi: “Tekstura, veličina i boja su veoma važni”, kaže ona. Sve u svemu, udružene kompanije na kraju su odabrale 350 različitih vrsta tropskih biljaka za ovu baštu. Iako su spoljnje fasade, one okrenute ka ulici, prilično uštogljenog i tipičnog izgleda za ovako visoke zgrade, iznutra su mnogo više organske. One kao da se ugibaju zahvaljujući efektu koji prave metalna sjenila koja istovremeno pomažu u osjen-\nPOŽELJNA GUSTINA Na hiljade ljudi će naposlijetku živjeti i raditi u četiri kule, odnosno dva para, stambenog i poslovnog, Marina One kompleksa. Bašta u središtu ima mrežu rampi i staza kojima su zgrade povezane. Reflektivni materijali na plafonu kancelarija i lobija pomaže da se to zelenilo prenese i unutra.\nčavanju unutrašnjih prostora i bašte. Njihova se veličina povećava kako se ređaju spratovi naviše, zahvaljujući nagibu nosećih stubova bliže bašti. Unutar svake poslovne kule, dizajneri su stvorili gotovo 185,000m2 čistog prostora, dostupnog zakupcima, zahvaljujući ograničavanju nosećih greda na same krajeve struktura. Uz to, liftove su smjestili u zasebnim kanalima koji se nalaze na uglovima zgrada. Konfiguracija terena omogućila je staklene kapsule okrenute ka bulevaru na kojem je i komplikovani glavni ulaz. Do sad, ove otvorene prostore iznajmile su kompanije kao što je “Facebook” i banka “Julius Baer” ili “Mitsubishi UFJ Financial Group”. Stambene kule imaju četiri penthousa sa ogromnim terasama i sopstvenim bazenima. No, većina su ipak stanovi, njih više od hiljadu, koji imaju od jedne do četiri sobe. Iako nešto skromniji u veličini, svaki stan ima svoj balkon, mnogi sa pogledom na baštu ili na dio grada koji se ubrzano razvija. Iako racionalan, Marina One kompleks nije konvencionalan - on je smio i neobičan kompleks za više od 20,000 ljudi koji će u njemu živjeti i raditi. Ali više od svega, on ne samo da za cilj ima dobrobit stanara, već i cijele oblasti u kojoj je smješten zbog svoje bašte, otvorene oaze za sve koji je žele posjetiti. “Ovo je vrlo gust projekat”, objašnjava Ingenhoven, “a kada imate takvu vrstu zbijenosti onda negdje morate biti darežljivi.”.\nPLAN PRIZEMLJA 1 - Bašta 2- Poslovni ulaz 3 - Prodajni prostori 4 - Kancelarijski lobi 5 - Stambene prostorije\n6 - Parking 7 - Kancelarije 8 - Sky krovna bašta 9 - Krovna bašta 10 - Apartman\nARHITEKTE: Ingenhoven Architects — Christoph Ingenhoven, Martin Reuter, Olaf Kluge ARHITEKTE SARADNICI NA PROJEKTU: architects61 KONSULTANTI: Beca Carter Holdings & Ferner, Langdon & Seah, Gustafson Porter + Bowman, ICN Design International, Arup, Axis ID GLAVNI IZVOĐAČ: Hyundai-GS Joint Venture KLIJENT: M+S Pte POVRŠINA: 390,192 m2 BUDŽET: 1.35 milijardi dolara DATUM ZAVRŠETKA: Novembar 2017. godine\nSHENZHEN INTERNATIONAL ENERGY MANSION - KINA - BJARKE INGELS GROUP\nGenijalni nabori Zid poslovne zgrade savijen poput zavjese pomaže uštedi energije, istovremeno dajući joj atraktivan izgled\nTokom gotovo cijelog perioda industrijskog doba, krovovi fabrika imali su male prozore pri liniji krova koji su propuštali dnevno svijetlo na proizvodne trake i stolove na kojima su radnici radili u dugim smjenama. Današnjim radnicima, arhitekte grupacije “Bjarke Ingels”, okrenuli su te prozore na stranu, pretvarajući fasadu kompleksa “Shenzhen International Energy Mansion” u cik-cak zavjesu od stakla i aluminijuma. Poput svog pretka iz doba industrijske revolucije, ovaj zidni sistem 21. vijeka blokira veliki dio dnevnog svijetla smanjujući tako udio solarnog zračenja za čak 30 posto. A onda su arhitekte povele koncept za još jedan korak dalje, povlačeći vertikalne linije na određenim mjestima što je rezultiralo suptilnim zastorima koji krase visine ove iznenađujuće atraktivne strukture. Smješten u centru poslovne oblasti Šendžena, nedaleko od granice sa Hongkongom, ovaj kompleks površine 92.903m2 sastoji se iz para poslovnih kula i devetospratnog bloka koji ih povezuje a u kojem se nalaze kafeterije, konferencijske sale i prodajni prostori. Najviših 13, od ukupno 42 sprata sjeverne kule, sjedište su šendženskog glavnog elektro-snabdijevača a ostatak ove kule i kompletna južna namijenjena je izdavanju zakupcima. Iako je 70\nSKULPTURALNOST Arhitekte su zasjekle neke uglove eliminišući pilastu fasadu na tim djelovima i uvodeći suptilne obline u ostatku. Dvije kule time se ističu bez posebnih, agresivnih detalja.\nMATERIJALI SU VAŽNI U dizajnu javnih površina BIG se koristio paletom prirodnih i industrijskih površina koja uključuje crni čelik i bambusov furnir kao i mermerne podove. ovaj neboder okružen brojnim višim zgradama, upravo svojim izvajanim oblinama uspjeva se izdvojiti od ostatka zgrada. Arhitektonski studio čiji akronim glasi BIG, pobijedio je na konkursu 2009. godine, istovremeno dok su dizajnirali i Danski paviljon za šangajski EXPO 2010. godine. “Tema tog EXPO-a bila je “Bolji grad bolji život” a studio je istraživao koncept “hedonističke održivosti” za svoj paviljon, objašnjava Bjark Ingels, jedan od partnera osnivača BIG-a. Tako su mnoge od tih ideja poput pravljenja zelenog dizajna lijepim i vizuelno zadovoljavajućim, prešle i na ovaj projekat kojim se savremena arhitektura pokušala adaptirati na suptropsku klimu Šendžena. Koristeći se mudrošću starih principa gradnje i saradnjom sa kompanijom “Transsolar” po pitanju održivosti, Ingels i njegov tim pokušali su napraviti inženjerski poduhvat bez komplikovanih sistema uređaja. Zato su razvili pasivne solarne strategije, kakva je položaj kula tako da jedna baca sijenku na drugu, i dizajnirali “kožu” nebodera koja će smanjiti solarni uticaj bez skupocjene meha72\nničke opreme. “Kao što su to arhitekte nekad radile, ponašanje zgrade usadili smo u njene “kosti” umjesto u mašine.”, objasnio je Ingels. Ono što su na kraju dobili je talasasti zid od visokih, dvoslojnih panela od temperiranog stakla zarotiranih za 45 stepeni, tako da ravne površine gledaju na sjeverozapad na zapadnoj strani zgrade, odnosno sjeveroistok na istočnoj strani, što je rezultiralo time da aluminijumski paneli konstantno blokiraju jako zračenje sa juga i jugo-\nzapada. Izvorno, arhitekte su se nadale da će moći koristiti solarno-termalne panele koji će napajati klima uređaje i isušivače vazduha. Nakon što su potpuno razvili dizajn i koncept, arhitekte su otkrile da su iz Eero Saarinen-a već koristili sličan koncept na svom projektu iz 1959. godine u Čikagu - otkriće koje ih je obradovalo. “Uvijek sam bio obožavatelj rada Saarinena,”, kaže Ingels. U skorije vrijeme ovaj koncept cik-cak staklenog rama koristile su i arhitekte studija SOM za zgradu suda u LA-u. Još jedan genijalni aspekat ove zgrade je i u načinu na koji se fasada nabira na ključnim mjestima poput pješačkih ulaza na sjeveroistočnom i jugoistoč-\nnom kraju odakle se nabira naviše, u ispupčenja koja se opet zatvaraju pri samom vrhu kula. Ovakvi pokreti duž fasade odaju utisak graciozne dinamičnosti koja je naglašenija što ste bliži zgradama. “Bili smo inspirisani naborima kojima se služi Isej Mijake na svojim kreacijama”, kaže Ingels. Posjetioci stižu u zgradu automobilima i ulaze u zgradu čelične strukture u nižem bloku čija je namjena da poveže dvije kule, pravo u trospratni lobi od bijelog mermera i zidovima od anodiziranog aluminijuma i crnog čelika. Furniri od bambusa zakošeni i spojeni poprečnim gredicama formiraju zaštititu od direktnog svijetla u unutrašnjosti zgrade. U djelovima koji pripadaju energetskom gigantu, niske\nboks kancelarije smještene su u sredini, dok stolovi i stolice popunjavaju prostor duž fasade. U kompaniji još uvijek pokušavaju da nađu namjenu za višak prostora u djelovima gdje su nabori, odnosno ispupčenja zgrade. Trenutno ovi prostori su posebno uređeni i imaju slobodno postavljene stolice dok su konferencijske sale okrenute tako da gledaju na njih ne bi li se dnevno svijetlo maksimalno iskoristilo. “Zbog striktnih propisa ove zone gradnje i ograničenog budžeta, fokusirali smo se na dio koji smo u najvećoj mjeri mogli kontrolisati a to su fasade”, kaže Ingels. One imaju duplu namjenu, da projektu daju posebnost i izdvoje ga od okoline i dokažu da i održivost može izgledati veoma atraktivno.\nNABORI NA FASADI Na zapadnoj fasadi ove 42-spratnice nabori se izdižu propuštajući dodatno svijetlo u konferencijske sale i prostore unutra. Kula od 19 spratova nalaiz se na južnoj strani parcele.\nPLAN JUŽNE KULE 1 - Lobi sa liftom 2- Otvoreni kancelarijski prostor 3 - Privatne kancelarije 4 - Sala za sastanke 5 - Toalet 6 - Sala sa mehaničkim instrumentima\nARHITEKTE: Bjarke Ingels Group (BIG): Bjarke Ingels, Andreas Klok Pedersen, Martin Voelkle, Andre Schmidt, Song He, Cat Huang ARHITEKTE SARADNICI: SADI Shenzhen Architecture and Design Institute DIZAJN ENTERIJERA: BIG, SADI INŽENJERING: Arup GLAVNI IZVOĐAČ: CSCEC KLIJENT: Shenzhen Energy Company POVRŠINA: 92.903m2 BUDŽET: nepoznat DATUM ZAVRŠETKA: Jun 2018. godine\nEY CENTRE - SYDNEY - FJMT\nAutentični detalj Neobična zlatna fasada ističe ovu kulu u šumi anonimnih nebodera\nCentralna poslovna zona Sidneja pretrpana je neboderima međunarodnih arhitektonskih studija: Renzo Piano - Workshop’s Aurora Place (2000), Foster + Partners - Deutsche Bank Place (2005) i Rogers Stirk Harbour + Partners - Chifley (2013). Radovi ovih velikih imena toliko su sveprisutni da je gotovo nemoguće pronaći jedan neboder sa potpisom lokalnih arhitekata. Od skora, jedna zgrada ističe se jasno i glasno, šaljući poruku o važnosti lokalnog u odnosu na globalno. Studio fjmt i direktor Ričard Fransis Džouns čiji je projekat “Art Gallery” u Oklandu osvojio svjetsku nagradu 2013. godine za zgradu godine na Svjetskom festivalu arhitekture, poslali su ovu poruku preko osvajanja prvog mjesta, projektom koji demonstrira australijski bogat osjećaj za prostor i kontrapunkt globalnoj homogenizaciji stakleno-čeličnih nebodera. Iako Centar EY nije najviša zgrada u oblasti u kojoj se nalazi, njena visina je ograničena zbog sijenke koju bi bacala na obližnji trg u podnožju. No, uprkos dominaciji sivih višespratnica sa\nSVE ŠTO SIJA Sidnejski EY Centar, djelo fjmt studija ima fasadni sistem sa šupljinom u kojoj se nalaze drvene škure. Ove škure zasjenjuju enterijer i sjaje zlatnim sjajem na suncu zbog čega se zgrada izdvaja iz sivila okolnih nebodera. 75\nzatamljenim staklima, ova 37 spratna ili 155 metara visoka kula arhitekata studija FJMT iznenađujuće je topla, obla i organska zahvaljujući drvenom okviru od poda do vrha koji ima zlatni sjaj na jakom australijskom suncu. Elegantno sjedište EY centra ima dvije ukrštene vertikalne, pravougaone mase, zaobljenih ivica, kao i četvorospratni podijum koji izlazi na ulicu George, jednu od najvažnijih ulica u kraju. Ima mesingani pojas koji se proteže preko prizemlja i novu plazu koja krasi broj 1780 obale sidnejske luke. Starosjedilački klan Gadigal i prvi kolonijalni naseljenici Australije, koristili su vodu iz danas izgubljenog potoka Tank koji je prolazio duž parcele a obala je bila zasjenjena visokim eukaliptusovim drvećem koje je poslužilo kao inspiracija za panele vertikalnih rebara na zgradi, duž uličnih prolaza i plafonu lobija. Fransis Džouns bio je odlučan u namjeri da zgrada bude i izgleda drugačije i da bude dobar građanin grada. “Kule obično dominiraju parcelom svojom visinom”, kaže on. Umjesto proždiranja prizemlja, EY 76\ncentar ima procjepe kojima se otvara i stvara nove trgove. Odatle, stepeništa koje simuliraju nekadašnji prirodni izgled terena vode do intimnog trga sa uskim, kioscima i prolazima koji vode do njih. Elegantni, bijeli, čelični i betonski stubovi podupiru dio kule koji se izdiže iznag trga i istovremeno pruža zaštitu od jakog sunca. Posjetiocima Sidneja biće bliske medne nijanse kamena koje su korištene u izgradnji mnogih poznatih viktorijanskih zgrada u gradu. Ta ista vrsta kamena izvađena je iz zemlje tokom gradnje\nEY centra i sada oblaže unutrašnjost lifta stvarajući utisak da je struktura zgrade od armiranog betona zapravo izdubljena iz istog tog kamena. U lobiju, ovaj kamen je baza dramatične skulpture domaće umjetnice Džudi Votson. Druge zgrade u okruženju imaju skulpture Sola Luita ili Frenka Stele pa se čini logičnim da ova zgrada koja ima za cilj da stvori prostor sa izrazito australijanskim uticajima, bude dom djelu domaće umjetnice. Za svu ovu galantnost u prizemlju, zaslužno je ono što se dešava na visini.\nARHITEKTE: fjmt (Francis-Jones Morehen Thorp) — Richard Francis-Jones, Johnathan Redman, Soenke Dethlefsen, Peter Dawson, Steven Wu, Natalie Fan, Martin Hallen, Pray Mathur, Stephen Pratt, Owen Sharp, Daniel Karamaneas, Richard Desgrand, Richard Tripolone, Chris Roberts-Brewer, Matthew Todd KONSULTANTI: BG&E; Arup; Surface Design, AR-MA, CPP, GML, Judy Watson, Michael McIntyre, Renzo Tonin & Associates, Climatech GLAVNI IZVOĐAČ: Mirvac Construction KLIJENT: Mirvac Projects POVRŠINA: 43.664m2 BUDŽET: nepoznat DATUM ZAVRŠETKA: Jun 2016. godine\nELEGANTNI PROCJEPI EY centar ima procjepe kojima se otvara i stvara nove trgove. Odatle, stepeništa koje simuliraju nekadašnji prirodni izgled terena vode do intimnog trga sa uskim, kioscima i prolazima koji vode do njih.\nNeko ko nikad nije bio unutra bi se vjerovatno zapitao zašto bi iko pokrio spektakularni pogled na sidnejsku luku i Operu ali zastori ove zgrade su kontrolisani algoritmima koji samo djelimično, u određeno doba dana zatvaraju pogled. Kada je sunce na zapadu, škure na istoku i jugu su obično otvorene tako da uvijek postoji pogled na neku stranu. Kada su škure zatvorene, dosta dnevnog svijetla svejedno ulazi unutra i stanari uživaju u zlatnom sjaju ivica drvenih panela. Spoljašnjost zgrade sastoji se od pojedinačnih staklenih panela sa niskim udjelom gvožđa, smještenim ispred šupljine iz koje je izvučena prašina i koja je pod pritiskom, u kojoj se nalaze drveni paneli. Iza ovog sloja nalazi se sloj duplo glaziranog izolovanog stakla visokih performansi. Šupljina u kojoj su škure se zagrijava ljeti ali oslobađa tu toplotu pravo nazag tako da sloj od duplo glaziranog izolovanog stakla nikad nije na direktnom udaru sunca. Ovakav sistem fasade ima koeficijent solarnog zagrijavanja od 0,11, što\nnjene sveukupne toplotne performanse čini 35% boljim od standardnih. Ovaj sofisticiran omotač radi u skladu sa hibridnim rashladnim gredama, LED rasvjetnim sistemom i naprednim sistemom za nadgledanje energetske potrošnje što EY zgradi donosi šest zvjezdica zelene sertifikacije po standardima Australije, što je najviši mogući rezultat. Firma koja je bila glavni izvođač na ovom projektu, Mirvac, preselila je svoje sjedište u EY zgradu. Od tada, u kompaniji rade ispitivanja stepena zadovoljstva uslovima na radu svojih zaposlenih. Osoblje je prijavilo povećanje od 50% po pitanju zadovoljstva prostornim komforom, što je naročito uspješno s obzirom da je prostor u novoj zgradi značajno umanjen po osobi, sa 11 na 8 kvadrata. Što je posebno važno arhitektama, osjećaj povezanosti sa okolinom, zaposleni su ocijenili tako da je zabilježen rast od 41%. što dodatno izdvaja ovu zgradu od svih projekata sa stranim etiketama.\nTIPIČNI PLAN SPRATA 1 - Plaza 2- Lobi 3 - Prolaz 4 - Prodajni prostor 5 - Park 6 - Kancelarijski prostor 7 - Krovna terasa 8 - Sala sa mehaničkim instrumentima 9 - Parking 77\nvažan segment pasivne zaštite od požara za upravljanje dimom i vazduhom u zgradi Protivpožarni kanali su veoma važan dio sistema pasivne zaštite od požara u zgradama. U zavisnosti od njihove uloge, možemo razlikovati dva glavna tipa ovih kanala: kanale za odvođenje dima i ventilacione kanale.\nKanali za odimljavanje koriste se za odvođenje dima iz zgrada kako bi se omogućila hitna evakuacija prisutnih, unapredilo suzbijanje požara i spriječila pojava flešovera. Koriste se uglavnom u velikim požarnim sektorima, parkiralištima, visokim zgradama i atrijumima u komercijalnim, poslovnim i stambenim objektima. Parkirališta s niskim plafonima predstavljaju opasne zone jer sloj dima može veoma brzo da ispuni prostor i onemogući evakuaciju. Visoki sektori (obično viši od 15 m) su podložni širenju dima i predstavljaju izazov za inženjere zaštite od požara zbog smanjene efikasnosti automatskih sprinkler sistema. Protivpožarni kanali su potrebni da bi se dim odveo izvan zgrade, čak i uz korišćenje sistema sa ventilatorima. Ako se kompletan sistem kanala za odvođenje 78\ndima nalazi u jednom protivpožarnom sektoru, tada on minimalno mora biti sposoban da izdrži predviđene temperature dima koje se javljaju tokom razvoja požara. Ukoliko kanalski sistem prodire kroz protivpožarnu barijeru (kao što je protivpožarni pregradni zid ili plafon), on mora biti u stanju da obezbjedi istu otpornost na požar kao ta barijera. Sa stanovišta efikasnog odvođenja dima neophodno je da se predmetna prostorija podvrgne detaljnoj analizi u pogledu brzine širenja požara, površine poda i visine. PROTIVPOŽARNI VENTILACIONI KANALI\nPROMAT NUDI ŠIROK SPEKTAR RJEŠENJA ZA VENTILACIJU I ODVOĐENJE DIMA – ZA RAZLIČITE RADNE PRITISKE, DIMENZIJE, ORIJENTACIJE, KONFIGURACIJE, PA ČAK I ZA DJELIMIČNU IZLOŽENOST POŽARU. Širenje požara iz jednog požarnog sektora u drugi, duž stepeništa, prostorija i pristupnih koridora, može se spriječiti samo ako svi građevinski materijali i konstruktivni elementi imaju istu klasu otpornosti na požar. Zidovi i podovi koji ograničavaju požarni sektor moraju imati određenu otpornost na požar, što znači da će kriterijumi performansi nosivosti (stabilnosti), integriteta i izolativnosti biti ispunjeni u\ntrajanju od 30 do 240 minuta. Stoga je izuzetno važno da se na mjestima gdje instalacije prodiru kroz granice požarnih sektora zadrže kriterijumi performansi razdvajajućeg elementa, a posebno treba voditi računa da kanalski sistem ne postane provodnik duž koga se požar ili vreo dim mogu širiti u druga područja. Mišljenja o riziku od širenja dima u sistemima za ventilaciju razlikuju se širom Evrope. U nekim zemljama širenje dima preko ventilacionog sistema uopšte se ne smatra problemom, dok su u drugim zemljama protivdimne ili protivpožarne/protivdimne klapne uvijek obavezne tamo gdje se snabdjevanje više požarnih sektora vrši preko istog sistema. Najzad, postoje zemlje u kojima propisi pored protivpožarnih/ protivdimnih klapni dozvoljavaju i projektovanje na osnovu performansi. U svakom slučaju, projektanti moraju pažljivo da razmotre požarne performanse kanala koji prodire kroz elemenat koji ima određenu otpornost na požar. Tipični limeni kanali ne zadovoljavaju međunarodno prihvaćene protivpožarne zahteve. Oni se brzo zagrijevaju i deformišu pod uticajem požara, a pod određenim okolnostima oni čak mogu i da ubrzaju širenje plamena i dima. KOJI KANALSKI SISTEM JE NAJBOLJI ZA MOJ PROJEKAT?\nIzbor odgovarajućeg protivpožarnog kanalskog sistema je težak zbog složenosti konstrukcije kanala (koji prolaze kroz različite požarne sektore), funkcije sistema u objektu i požarnih uslova. Promat nudi širok spektar rješenja\nza ventilaciju i odvođenje dima – za različite radne pritiske, dimenzije, orijentacije, konfiguracije, pa čak i za djelimičnu izloženost požaru. Rješenja koja su razvili naši tehnički eksperti mogu da zadovolje svaki kriterijum otpornosti na požar u trajanju od 30 minuta (E ili EI 30) do 120 minuta (E ili EI 120), uključujući i kriterijum propuštanja dima (S). Za specijalne slučajeve dostupna su i rješenja za očuvanje integriteta u periodu od 240 minuta. Tradicionalno, svi sistemi kanala su izrađivani od čelika. To je zahtjevalo da oni budu obloženi sistemom protivpožarne zaštite pri prolasku kroz protivpožarni zid ili pod u kome nema protivpožarne klapne ili ako se koriste kao dio sistema za odvođenje dima. Promat je razvio samonosive sisteme bez kanala od čeličnog lima, kao što su kanali od ploča PROMATECT®-AD, PROMATECT®-L500 i MASTERBOARD® koji mogu dostići performanse propuštanja dima i protoka vazduha čeličnih kanala, bez obzira da li se koriste za ventilaciju ili za odvođenje dima.\n• Nijesu potrebni kanali od čeličnog lima • Jednoslojna konstrukcija • Stabilnost dimenzija i otpornost na vlagu • Jednostavno sječenje na mjeru, u fabrici ili na gradilištu • Laki fazonski komadi • Funkcionalna, glatka površina, izdržljivost • Ispitani su prema najstrožim međunarodnim standardima • Vješanje, oslonci i njihovi elementi za\npričvršćivanje mogu biti nezaštićeni • Velike dimenzije (maksimalne dimenzije su klasifikovane od strane ovlašćenih laboratorija) • Koeficijent hrapavosti površine suštinski je identičan kao kod čelika • Promatove kalcijum silikatne ploče imaju oznaku CE za previđenu upotrebu tipa 9: Sklopovi tehničkih instalacija u zgradama. Akustičke performanse i toplotna izolacija pri sobnoj temperaturi kod Promatovih kanalskih sistema mogu se čak poboljšati upotrebom dodatnog sloja mineralne vune i/ili gipsanih ploča. PROMATECT® ploče mogu se koristiti i za oblaganje postojećih čeličnih kanala. KAKO SE ISPITUJU KANALI ZA ODVOĐENJE DIMA?\nKanali za odvođenje dima mogu se ispitivati prema različitim standardima. Najčešću primjenu imaju evropski standard (EN), britanski standard (BS 476) i, u nekim specifičnim slučajevima, američki standard (UL). U Evropi se kanali za odvođenje dima ispituju na djelovanje požara unutar i izvan kanala.\nŠto se tiče kanala za kontrolu dima, mogu se razlikovati: • jednosektorski kanali za kontrolu dima, koji se mogu koristiti samo u jednom požarnom sektoru i koji se ispituju u skladu sa EN 1366-9, prema krivoj vrijeme/temperatura od 300°C ili 600°C (uslovi zagrijavanja i atmosfera peći moraju odgovarati onima 79\nnavedenim u EN 1363-1 sve dok se ne dostigne 300°C ili 600°C; nakon tog momenta temperatura ostaje konstantna do kraja ispitivanja) i klasifikuju u Evropi prema EN 13501-4 • višesektorski kanali kanali za kontrolu dima, koji se mogu koristiti u neograničenom broju požarnih sektora, a koji se ispituju u skladu sa EN 1366-8, prema krivoj ISO 834 (EN 1363-1), i klasifikuju u skladu sa EN 13501-4 (kao “kanal C”) Ova metoda ispitivanja je pogodna samo za kanale koji su izrađeni od negorivih materijala (klasa A1 i A2-s1, d0). Metoda ispitivanja za višesektorske protivpožarne kanale za kontrolu dima (EN 1366-8) primjenjuje se na protivpožarne kanale koji su za odgovarajući period već zadovoljili zahtjeve prema EN 1366-1 (kanali A/500 Pa i B). Za jednoseketorske kanale se zahtjeva samo ispitivanje prema EN 1366-9. Kriterijumi performansi su sledeći: • Propuštanje dima (S): propuštanje kanala ne smije biti veće od 5 m³/h po 1 m² unutrašnje površine. Ovo se odnosi na površinu kanala od perforirane ploče do kraja kanala pored ulaznih mlaznica. • Integritet (E): integritet na mjestu zaptivke/prodora između kanala i noseće konstrukcije ocjenjuje se u skladu sa EN 1363-1. • Izolativnost (I): rezultati ispitivanja prema EN 1366-1 pokazuju izolativne performanse kanala. • Smanjenje poprečnog presjeka: unutrašnje dimenzije (širina i visina za pravougaone kanale, prečnik za\nTIPIČNI LIMENI KANALI NE ZADOVOLJAVAJU MEĐUNARODNO PRIHVAĆENE PROTIVPOŽARNE ZAHTIJEVE. ONI SE BRZO ZAGRIJEVAJU I DEFORMIŠU POD UTICAJEM POŽARA, A POD ODREĐENIM OKOLNOSTIMA ONI ČAK MOGU I DA UBRZAJU ŠIRENJE PLAMENA I DIMA.\nkojima je naznačeno da li je element ispitan i da li zadovoljava zahtjeve prije djelovanja požara unutar kanala, izvan kanala ili sa obje strane. Zapravo, ispitivanje se dijeli na dva scenarija požara, djelovanje požara sa spoljašnje strane kanala i djelovanje požara sa unutrašnje strane kanala. Za svaki scenario potreban je jedan kanal a oba scenarija se moraju ispitati u horizontalnom i vertikalnom smjeru. Standardna kriva zagrijevanja koja je opisana u EN 1363-1 (ISO 834) koristi se za oba scenarija.\nkružni kanal) kanalskog razvoda za odvođenje dima ne smiju se smanjiti više od 10% tokom ispitivanja. • Mehanička stabilnost: ako se kanal unutar peći sruši, tako da se ocjeni da kanal ne može da održi svoju funkciju odvođenja dima ili otpornosti na požar, smatraće se da je došlo do otkaza prema mehaničkom kriterijumu.\nKriterijumi performansi su sljedeći:\nVentilacioni kanali mogu se ispitivati prema različitim standardima. Najčešću primjenu imaju evropski standard (EN), britanski standard (BS 476) i, u nekim specifičnim slučajevima, američki standard (UL). U Evropi, ventilacioni kanali se ispituju prema EN 1366-1 i klasifikuju u skladu sa EN 13501-3. Klasifikacija sadrži oznake ‘(i → o)’, ‘(o → i)’, ili ‘(i → o)’\n• Integritet (E): smatra se da je došlo do gubitka integriteta ako se uoči bilo koja od sledećih pojava: o gubitak integriteta na neizloženoj strani kao što je definisano u EN 1363-1, • zapreminski protok vazduha izmjeren u kanalu A prelazi 15 m3 /(m2 h) pri 20°C i 1013 mbar, što se odnosi na unutrašnju površinu kanala unutar peći. • Izolativnost (I) : gubitak izolativnosti je definisan u EN 1363-1: Kanal više ne zadovoljava kriterijum izolativnosti ako rast temperature na neizloženoj strani pređe 180° C na bilo kojem termoelementu ili 140° C u prosjeku. • Propuštanje dima (S): do otkaza ovog kriterijuma dolazi ako je protok u kanalu A tokom ispitivanja veći od 10 m3 /(m2 h) pri 20° C i 1013 mbar, što se odnosi na unutrašnju površinu kanala unutar peći.\nSUVOMONTAŽNIH ZIDOVA VELIKIH VISINA Zahtjevi savremenih poslovnih objekata kao i zahtjevi protivpožarne zaštite objekata visokogradnje (poslovne zgrade, trgovački centri, logistički centri, multiplex bioskopi i sl.) nameću potrebu za izradom Suvomontažnih pregradnih zidova velikih visina sa izraženom otpornosti prema požaru. Ako su za standardni suvomontažni zid visine do 3m poznati i jednostavno definisani uticaji (sopstvena težina, uticaj vazdušnog pritiska, seizmički uticaj i reakcija na požarno opterećenje) za sisteme iznad 4m visine postoji mnogo više faktora koji mogu uticati na ponašanje sistema pregradnih zidova. Tako u slučaju Suvomontažnih zidova velikih visina moramo obratiti pažnju na sljedeće: • Ukupna kontrola krutosti sistema mora biti strožija • Uticaj seizmičkih sila se povećava srazmjerno inercijalnim karakteristikama i visini montaže • Unutrašnji uticaj vazdušnog pritiska je proporcionalno veći visini zidova i zapremini unutrašnjih prostorija • Veza Suvomontažnih zidova za noseću konstrukciju mora biti dimenzionisana tako da osigura stabilnost u skladu sa dodatnim opterećenjem • Potreba za preuzimanjem deformacije noseće konstrukcije zahtjeva klizne spojeve u gornjem dijelu sistema i dilatacione spojeve. Uzimajući u obzir ove uticaje kao i rezultate na laboratorijskim testovima, razvili smo tehnička rješenja za izradu Suvomontažnih zidova velikih visina sa otpornosti prema požaru EI30, EI60, EI90, EI120 i EI180. Tehnička rješenja su zasnovana na proračunima SINIAT Centra za tehnički razvoj, laboratorijskim ispitivanjima\nu evropskim sertifikovanim laboratorijama na uzorcima 7x10m. Tehnička rješenja SINIAT visokih pregradnih zidova sa otpornosti prema požaru urađena su prema važećoj Evropskoj Tehničkoj dokumentaciji, poštujući propisane zahtjeve i ograničenja. U zavisnosti od vrste, broja i debljine primjenjenih gips kartonskih ploča mogu se dobiti različite vrijednosti otpornosti na požar. Tehnologija montaže je tipična za sisteme suve gradnje i mora biti usaglašena sa SINIAT tehničkom dokumentacijom i očekivanim deformacijama noseće konstrukcije. PREDNOSTI U ODNOSU NA KLASIČNE-ZIDANE ZIDOVE VELIKIH VISINA: • Suvomontažni zidovi dodatno ne opterećiju podne konstrukcije (uobičajena težina Suvomontažnog zida 50-70kg/m2) • Izrada diletacionih spojnica KONTAKTIRAJTE SINIAT TEHNIČKI TIM ZA DALJE PREPORUKE U VEZI SA PRAVIM IZBOROM PROIZVODA I SISTEMA, U ZAVISNOSTI OD ZAHTJEVA PROJEKTA I SPECIFIČNE NAMJENE. ETEX BUILDING PERFOMANCE DOO VOJVODE PUTNIKA 79, 21208 SREMSKA KAMENICA TEL: +381 21 210 10 90 FAX: +381 21 210 10 88 WWW.SINIAT.RS\nsamo ako je dužina zida >10m • Mala masa i sposobnost deformabilnosti sistema obezbjeđuju prednosti kod proračuna seizmičkih uticaja, • Izrada gornjeg spoja zida sa nosećom konstrukcijom ima mogućnost da preuzme deformacije noseće konstrukcije bez dodatnih 82\nopterećenja za Suvomontažni zid, • Suvomontažni zidovi daju arhitektonsku slobodu prilikom promjena namjena, adaptacija i rekonstrukcija (bez visokih troškova rušenja i bez značajnog uticaja na funkionisanje) • Čista tehnologija bez prašine\nARMONT INOVACIJE ZA NOVA LICA ZGRADA Dejan Slavulj i Vladimir Prica, suvlasnici su kompanije ARMONT SP. Prije 15 godina upoznali su se tako što su postali kolege, na konkursu u građevinskoj firmi koja je tražila mašinske inženjere. Radeći zajedno postali su prijatelji koji su uvidjeli da dijele i istu poslovnu filozofiju, tako da postaju i poslovni partneri otvaranjem kompanije za izgradnju montažnih objekata ARMONT SP. Oni dijele mišljenje da u poslu i životu djela govore više od riječi. Tokom više od 10 godina rada i preko 200 uspješno realizovanih projekata smatraju da je uspjeh jedino moguće graditi kada u svom timu imate posvećene profesionalce u čije se znanje konstantno ulaže i pouzdane partnere koji sa vama dijele iste poslovne vrijednosti: kvalitet, efikasnost, sigurnost i odgovornost. Razgovarali smo sa gospodinom Slavuljem, direktorom o tome kako je došlo do osnivanja firme, kakve inovacije donose na naše tržište a i o planovima za predstojeću godinu. 84\nJAKA ŽELJA ZA POSTIZANJEM POSLOVNIH CILJEVA KOJI ĆE SE KONSTANTNO UNAPREĐIVATI I PRATITI MODERNE TOKOVE POSLOVANJA POKAZALA SE KAO DOVOLJNA ZA NOVI POČETAK, ALI JE ISTOVREMENO POSTALA PROFESIONALNI IMPERATIV U RADU ARMONT-A.\nDC tržni centar Podgorica\nKako ste došli na ideju za osnivanje firme? Recite nam nešto o početku i partnerstvu. U našem slučaju, a kako to uglavnom i biva, ideja da zasnujemo firmu je bila rezultat spleta trenutnih okolnosti kojima je prethodilo nezadovoljstvo stanjem kod prethodnog poslodavca. Kada se u poslu svakodnevno suočavate sa nerazumjevanjem za inicijativu i potrebu za razvojem, kada radite u uslovima poslovne ograničenosti i uskogrudosti, a imate jaku želju da postignete više kao i spremnost da napredujete, potrebno je da donesete krupne odluke i odgovorno prihvatite rizik koji one sa sobom nose.\nMoj poslovni partner i ja znali smo šta nam je činiti. Pogledali smo se i rekli jedan drugom: ‘’Jel’ idemo?’’. Odgovor se znao. Jaka želja za postizanjem poslovnih ciljeva koji će se konstantno unapređivati i pratiti moderne tokove poslovanja pokazala se kao dovoljna za novi početak, ali je istovremeno postala profesionalni imperativ u radu Armont-a. Koliko godina postoji Armont i po čemu je jedinstven? Armont SP postoji od februara 2007. godine. Jedinstvenost Armont-a se mijenjala, onako kako se mijenjalo i samo\ntržište, koje je uvijek pod stalnim nadzorom našeg poslovnog radara. Danas možemo reći da smo svoj jedinstveni pečat gradili od samog početka. Dobili smo priliku da, kao mlada firma, vodimo velike projekte na kojima smo odgovorno i profesionalno radili. Inžinjerski pristup poslu, kvalitet i pouzdanost u radu, kao i brzina gradnje odvajali su nas od drugih. Bili smo prvi koji su radili projektovanje i montažu krovova i fasada, uglavnom na industrijskim objektima i objektima komercijalnog tipa, kao što su tržni centri i veliki marketi. Nedugo zatim unutar Armont-a zaokružujemo cio proces rada i postajemo prva firma koja radi kompletno zatvaranje objekata sa svojim projektovanjem, proizvodnjom i montažom. To nam je dalo prepoznatljivost, ali i reference kojima smo “zaradili” dodatno povjerenje poslovne javnosti. Uporedo sa tim konstantno razvijamo i investiramo u kadrovske, tehničke i tehnološke\nnosom. Posljednji projekat The Chedi hotel u okviru kompleksa Luštica Bay, koji je sa razlogom uzeo puno medijskog prostora ove godine, a u čijoj smo izgradnji učestvovali, jedan je od najznačajnijih projekata u čitavom Armont portfoliju. Ovaj projekat je istovremeno sjajan primjer dobre poslovne saradnje, ali i modernih i atraktivnih rješenja u 21. vijeku. S obzirom da smo do sada kroz poslovanje u Crnoj Gori bilježili “iskustva dobre prakse”, namjera nam je da ih i na dalje razvijamo. Šta su najveći projektni izazovi sa kojima ste se susretali? Bilo ih je dosta i teško je napraviti odabir. Potrebno je razumjeti da projektni izazovi sa jedne strane dolaze od zahtje-\nChedi Hotel, Luštica Bay\nkapacitete poslovanja. Istovremeno, pad tržišta u gradnji industrijskih objekata doveo je do jeftinije gradnje i devalvacije vrijednosti skoro svih segmenata ovog posla, pa i dijela kojim se mi bavimo, te je bilo potrebno tražiti nova rješenja. Mijenjanje tržišnih uslova za nas predstavlja izazov i signal da je potrebno uvođenje novina u poslovanje i ne plašimo se da uđemo u tu vrstu rizika. Na našem poslovnom radaru uočili smo nove objekte i usluge ka kojima je trebalo da se uputimo, a naša ponuda je kompletirana uvođenjem aluminijumskih staklenih fasada, fasadne bravarije i ventilisanih fasada. Tako su svi materijali sa kojima smo radili, i u datim tržišnim okolnostima, dobijali nove inovativne namjene i načine primjene. I danas naš inženjerski pristup poslu, kvalitet i pouzdanost u radu, kao i brzina gradnje su ono što nas izdvaja od drugih. Najkraće, ali i najtačnije rečeno, našu jedinstvenost opisuju dvije riječi: znanje i tehnologija. Od kada poslujete u CG i kako ste zadovoljni poslovanjem? U Crnoj Gori smo prisutni od samog početka rada firme, odnosno od 2007. Već polovinom 2007. počeli smo sa radovima na nekoliko objekata koji su upravo jedni od najreprezentativnijih i najznačajnijih projekata kako za našu kompaniju, tako i za Podgoricu i veoma smo ponosni na tu činjenicu. Tu prije\nArmont projektni biro\nIZAZOV ARMONT-A JE DA SVAKI PUT URADI NEŠTO NA NOVI, BOLJI I DRUGAČIJI NAČIN, KAO I DA RADI NEŠTO ŠTO DO TAD NIKO NIJE POKUŠAO. ČVRSTO VJERUJEMO DA SAMO TAKO MOŽEMO DA NAPREDUJEMO. svega mislim na tržni centar Delta City, o kome i danas pričamo sa velikim po-\nva investitora, ali i da, sa druge strane, postoji onaj dio izazova koje sami sebi postavljate. Izazov Armont-a je da svaki put uradi nešto na novi, bolji i drugačiji način, kao i da radi nešto što do tad niko nije pokušao. Čvrsto vjerujemo da samo tako možemo da napredujemo. Možete li sa nama da podijelite još malo detalja o tim inovativnim sistemima koje upravo implementirate? Upravo je to ono što sam maloprije\npomenuo. Inovacije pretočene u praksu, primjenjivu, ekonomičnu i funkcionalnu. Za nas su unapređenja u radu jedan potpuno zaokružen tehnološki proces u kome, kada se susretnemo sa novim izazovom, pokrenemo svoju priču najprije u projektnom birou. Tu nastaju specifična rješenja koja se idejno\nmom, srcem, mozgom. I na kraju ima dušu, pošto sve radimo sa velikim unutrašnjim nabojem i emocijama. Zato što želimo da sve što uradimo ostavi neki pečat. Želimo da svaki naš posao na licima onih koji ga gledaju izazove osmijeh i zadovoljstvo. Jer to su najljepša lica, a mi pravimo baš takva Lica zgrada.\nKakvi su planovi za naredni period? Nije lako planirati u ovim našim tržišnim okolnostima, tako da je i izjavu na tu temu teško dati. Za nas je 2018. bila vrlo uspješna, mislimo da će i 2019. biti godina kojom ćemo takođe biti zadovoljni, ali prepustićemo njoj da ona\nStambeno-poslovni kompleks WEST 65, Novi Beograd\nprilagođavaju svakom pojedinačnom projektu. Potom se te ideje realizuju u našem proizvodnom pogonu, uz stalna ulaganja u savremenu tehnologiju i opremu. Taj sistem inovacija u našem radu je ARMONET SISTEM. Za nas je ARMONET biće koje ima sva čula da osjeti potrebe klijenta i projekta. Ima tijelo koje će sve to da iznese sa svojim rukama, kič-\nU svakom dijelu ARMONET-a smo zapravo mi: naš tim, naša energija, posvećenost i znanje, a kroz ARMONET je možda i najbolje oslikana naša namjera da i dalje dajemo najbolje od sebe kako bi i bili najbolji. Jer samo najbolje je dosta dobro.\nsama to kaže na kraju. Jedini plan iza koga stojimo i koji je siguran je dalji razvoj ARMONET-a kroz projekte na kojima radimo, uvođenje novih tehnologija, kao i zapošljavanje i ulaganje u nove mlade kadrove, u nova lica, bez kojih nema Novih Lica Zgrada.\n2018. godina je bila jako uspješna za Armont, obzirom da ste radili na velikim projektima i kod nas i u regionu.\nKao što kaže naš slogan MI GRADIMO LICA ZGRADA, i to nova lica koja treba da se pamte.\nARMONT ADRIA Podgorica, Crna Gora ARMONT SP Beograd, Srbija\nKNAUF SISTEMI ZA PODOVE Knauf podni sistemi su međusobno uskladjeni, nude provjerena, ali i inovativna rješenja za konstrukcije podova u novogradnji i prilikom sanacije starih podova. Široka paleta proizvoda od brtvenih materijala, masa za izravnavanje preko brzovezujućih estriha do masa za nivelisanje i zapunjavanje. Nezavisno od toga da li se radi o izgradnji, sanaciji ili renoviranju rješenja suvih sistema podova imaju velike prednosti zahvaljujući brzini ugradnje, maloj težini, zvučnoj i toplotnoj izolaciji i protivpožarnim svojstvima. Suvi podni sistemi odnosno suvi estrih ili tzv. plivajući estrih svoju primjenu ima u stanogradnji, poslovnim prostorijama, bolnicama, hotelima i sl. Velika prednost suvog estriha je u tome što ne unosi dodatnu vlagu u prostor te se time značajno ubrzava dinamika gradnje. 88\nKNAUF SUVI ESTRIH = UŠTEDA VREMENA Jedno od inovativnih rješenja firme Knauf je svakako Knauf sistem suvog estriha koji omogućava brzo i suvo postavljanje estriha tako da je završne podne obloge moguće postaviti u roku od 24 sata. Omogućava dobru zvučnu i\ntoplotnu izolaciju i dobra protivpožarna svojstva.\nna postojeće međuspratne konstrukcije u starim stambenim i poslovnim građevinama. Suvi estrih se uvijek postavlja na ravnu i nosivu podlogu „plivajući“ tj. ne lijepi se ili pričvršćuje šarafima za nosivu podlogu, a od bočnih zidova je radi bolje zvučne zaštite odvojen tipskom rubnom trakom. Osim što suvi estrih polažemo „plivajući“ isti možemo koristiti za izravnavanje podloge. Na neravnim podlogama suvi estrih se postavlja nakon što se površina izravna.\ntreba obratiti pažnju na krutost i nosivost podloge, jer se suvi estrih ne polaže neposredno na drvene grede. Polaganje suvog estriha i nasipa za izravnavanje je dopušteno samo kada je osigurana nosivost podloge. Kod međuspratnih konstrukcija od armiranog betona prethodno se polaže PE folija minimalne debljine 0.2 mm (kao zaštita od mogućeg prodora zaostale vlage iz betona) s preklopom od minimalno 10 cm, a uz zidove prostorije foliju treba podignuti do visine završne podne obloge. Na drvenu međuspratnu konstrukciju polaže se kao zaštita od prosipanja podložni materijal koji je paropropustan kao što je na primjer lagani valoviti karton. Uz zidove postavljamo sloj mineralne trake. Kada se na suvi nasip polažu izolacione ploče od kamene vune (Knauf) ili EPS (XPS) ploča preporučuje se, radi ravnomjernog opterećenja prethodno postavljanje na suvi nasip pokrivne GK ploče. Ispod izolacionih ploča od kamene vune i prije postavljanja jednoslojnog suvog estriha (npr SOLO 18) prethodno postavljanje pokrivne ploče na nasip je obavezno. Cijevi, električni vodovi i druge instalacije treba pričvrstiti za podlogu. Nasip koji se polaže na instalacije mora\nMJERE PORAVNANJA Kod većih neravnina najširu primjenu imaju suvi nasipi. Suvi nasipi imaju veličinu granula od 0-7mm i kao sirovina se najčešće koristi perlit i ekspandirana glina. Suvi nasipi osim svojstva izravnavanja neravnina imaju svojstvo toplotne i zvučne izolacije. Manje podne neravnine do 10mm visine se po pravilu izjednačuju s tekućim samonivelirajućim masama, veće neravnine od 10mm s posebnim suvim nasipnim materijalima kao što su NIVOGRAN BT ili AQUPANEL suvi nasip koji minimalno opterećuju međuspratnu konstrukciju zbog male specifične gustine od 140-180± 10 kg/m³. Kod drvenih međuspratnih konstrukcija\nPODRUČJE PRIMJENE SUVOG ESTRIHA Suvi estrih se može ugraditi u sve javne i privatne građevine. Zbog svoje visoke čvrstoće pogodan je za primjenu u svim\nposlovnim, prodajnim i drugim javnim prostorima u kojima boravi veći broj ljudi, a u sve većoj mjeri se polaže u stambenim prostorima kod novogradnje i rekonstrukcija postojećih prostorija. Zbog svoje male težine i praktičnih mjera suvi estrih se jednostavno transportuje i predstavlja idealno rješenje za ugradnju\nbiti minimalne visine 10 mm. VRSTE SUVOG ESTRIHA Kada govorimo o suvom estrihu s obzirom na sastav materijala uobičajene su tri vrste suvog estriha – prva vrsta poda se proizvodi od gipsanih ploča posebno tvrde strukture čije je impregnirano gipsano jezgro obuhvaćeno kartonom (sistem F145), druga vrsta poda su gipsano vlaknasti podni elementi (sistem F12 BRIO i F13 VIDIFLOOR), dok je treća vrsta poda izrađena od cementnih ploča visoke čvrstoće i vodootpornosti (F381 Aquafloor). Na Knauf podne sisteme moguće je postaviti sve vrste završnih podnih obloga (parket, keramičke pločice, kamene obloge, pvc, tepison i dr.) Vrsta suvog estriha se bira na osnovu namjene prostora, kao i na osnovu vrste dimenzije završne obloge. U vlažnim prostorima pod se premazuje s Knauf Flachendicht brtvenim premazom. Kod lijepljenja drvenih podloga (parket i sl.) na Knauf suve estrihe potrebno je pridržavati se uputstva i smjernica proizvođača sistema ljepila. Kod suvog estriha moguća je varijanta podnog grijanja. Za više informacija obratite se na mail: info@knauf.co.me\nLAND ART malog formata Tekst i autor Land Arta: mr. Milena Živković\nPolje mog interesovanja je svakodnevica i potreba za stvaranjem tj. transformisanjem trenutaka iz sadržaja jednog dana u uzvišene i poetične scene, pretvarajući jednostavne svakodnevne prizore u umjetnički rad. Tako je prošle jeseni spontano nastao prvi land art malog formata u okviru mog autorskog rada i art grupe Žižo, ujedno ovo je i dinamika predstavljanja različitih umjetničkih formi i pravaca, pored murala.\nPosebna je bila jesen 2017- te i 2018ta, miholjski dani, ulice pune zlatnog lišća, “mekog” sunca koje podsjeća na proljeće. Baš o takvoj jeseni su pisali mnogi divni pisci, pjesnici, filosofi. A Crnjanski je najljepše rekao: “Ja nijesam više željan da me ko voli, nego da svi zavole lišće”. Spontano u šetnji odlučila sam da slavim prošlogodišnju jesen u tri grada: Cetinju, Podgorici i Nikšiću, u tom trouglu gradova nastali su kvadrati. Realizacija land Art-a malog formata pruža i potvrđuje ideju da nam je ponekad za stvaranje potrebno samo zlatno lišće i nebo. A onda je ove godine došla još toplija i inspirativnija jesen, ovog puta kvadrat je realizovan na Ivanovim koritima. Kako u svakodnevici skoro svaki trenutak može da bude polazna tačka inpsiracije, ovaj rad je nastao kao proizvod igre sa djecom, u potrebi da ih angažujem, pospješim aktivnost i disciplinu kroz igru, sve u cilju buđenja motivacije da tako postaju pravi asistenti umjetničkog rada. Misija je uspjela, sa većom količinom šišarki koje su sakupili mali asistenti, nastao je još jedan land art. Rad je skladno i likovno komunicirao sa okolinom, djelovao je na posmartača, na način da ga zaustavi u šetnji po livadi, umjetnički rad na otvorenom nesumnjiivo navodi duže zadržavanje u prirodi, u prvom utisku čuđenje kao i prijatno iznenađenje koje osjvežava u manjim i većim razmjerama. Ovim utiskom je moguće promijeniti dan i to je jedna od svrha i zadatka umjetnosti. U vožnji biciklom, prelazeći mostove, danima sam posmatrala obalu rijeke Morače, došla sam do jasne ideje, da je markantna tačka grada upravo obala rijeke, koju je potrebno potvrditi i markirati kvadratom, ovaj put materijal je bilo oblo kamenje sa obale rijeke. Zašto kvadrat? Kvadrat za mene predstavlja jedinstven oblik. Idealno mi je smjestiti rad u formatu, gdje su sve stranice jednake. Skoro svi moji radovi su u formi kvadrata. Kvadrat ima zadatak da fokusira bitnu stvar. Oduijek mi je bio zanimljiv naziv Maljevičevog crnog kvadrata “Uokvirena ikona mog vremena”. U Japanu simbol sunca je označen kao kvadrat. U daljem istraživanju, i to nakon\nrealizacije ovih radova otkrila sam o kvadratu sljedeće: Kvadrat je simbol zemlje. Za razliku od kruga i spirale, kvadrat je prvi geometrijski oblik koji nas poziva da se negdje stacioniramo, da stvarima koje nas okružuju damo formu, načinimo ih “ozbiljnijim”, stabilnijim, nepromjenljivim. Iako mnogima od nas ta stabilnost djeluje prepoznatljivo, dosadno, i možda čak suviše materijalno, činjenica je da je kvadrat oduvijek predstavljao moćan simbol integracije, udobnosti, smirenosti, pouzdanosti, zaštite ali i jednakosti.\nKVADRAT JE SIMBOL ZEMLJE. ZA RAZLIKU OD KRUGA I SPIRALE, KVADRAT JE PRVI GEOMETRIJSKI OBLIK KOJI NAS POZIVA DA SE NEGDJE STACIONIRAMO, DA STVARIMA KOJE NAS OKRUŽUJU DAMO FORMU, NAČINIMO IH “OZBILJNIJIM”, STABILNIJIM, NEPROMJENLJIVIM. Iako u kvadratu mnogi vide simbol ograničenosti, ne smijemo izgubiti iz vida da je on istovremeno i znak sjedinjenja četiri elemenata – zemlje, vode, vatre i vazduha. U hinduističkoj tradiciji kvadrat je arhetip reda u svemiru, odnosno savršena mjera za čovjeka. U budizmu je slika kvadrata (zemlje) unutar kruga (vječnosti) simbol neraskidive veze između čovjeka i božanskih sila. U alhemiji je kvadrat takođe znak za sveukupnost. Čuveni Karl Jung kvadrat svrstava u red starih simbola arhetipa (pored mandale i krsta) i pripisuje mu simboliku savršene harmonije. Ovim saznanjima o simbolici kvadrata se potvrđuje koliko je umjetnički proces stvaranja intuitivan, neslučajan i tačan.\nIAKO U KVADRATU MNOGI VIDE SIMBOL OGRANIČENOSTI, NE SMIJEMO IZGUBITI IZ VIDA DA JE ON ISTOVREMENO I ZNAK SJEDINJENJA ČETIRI ELEMENATA – ZEMLJE, VODE, VATRE I VAZDUHA. 91\nDalje ću se osvrniti na to, šta je konceptualna umjetnost i umjetnost land art-a, kojom se bavim. KONCEPTUALNA UMJETNOST često se naziva “Idea art”, je umjetnost gdje ideja i proces stvaranja stoje iznad završenog umjetničkog djela. Konceptualisti su posebo naglašavali važnost misaonog procesa prilikom stvaranja, tako da su kao ravnopravna umjetnička djela često prikazivani, skice i dijagrami kojima stvaralac opisuje svoju viziju. Ovaj vid umjetničkog izražavanja zahtijeva od posmatrača novu vrstu pažnje. LAND ART je pravac u savremenoj umjetnosti, razvijao se šezdesetih i sedamdesetih godina, kao reakcija na komercijalnu umjetnost. Inspiracija za land art je konceptualna umjetnost minimalizma. Land art predstavlja saradnju umjetnika i prirode. Umjetnik napušta atelje, muzeje i galerije, odlazeći u nepregledne prostore prirode,\nkoristeći prirodne materijale, obično ovi radovi su daleko od očiju posmatrača, monumentalnih dimenzija i njihovo svjedočanstvo je putem foto dokumentacije. Land art nastaje kad umjetnik duboko poštuje prirodu i njene zakone. Radovi land art malog formata se nastavljaju, kao i ostali projekti iz oblasti konceptualne umjetnosti koje pripremam. Na ovaj način oslobađam višak mašte i pokušavam tješiti sebe i ljude oko sebe, da uz pomoć umjetničkog rada, ideja i razvoja kreativnosti je moguće anulirati puku i negativnu stvarnost. Jer ljepota i umjetnost zaista mogu mijenjati svijet. 92\nDa li je suština umjetničkog rada u ideji, realizaciji, kontekstu ili igri postaje nebitno, skup svih navedenih stvari je zapravo igra koja nadilazi sve forme, igra kao manifestacija želje za životom, tako shvatajući da smrt ne postoji.\nWEIWUYING NAJVEĆI UMJETNIČKI\nCENTAR NA SVIJETU\nSagrađen je kao svjetski najveći centar za umjetnost pod jednim krovom i predstavlja jedno izuzetno djelo. Obuhvata pet zasebnih vrhunskih prostora za umjetničke performanse, koji pokrivaju površinu od 141.000 m², dok je postavljen na površini od 470.000 m2 suptropskog parka koji je nekada bio vojna trening baza. Centar Weiwuying je smješten u Kaohsiungu, međunarodnom lučkom gradu na jugu Tajvana s 3 miliona stanovnika. Weiwuyingova ogromna, valovita zgrada inspirisana je ljepotom lokalnih Banyan stabala sa svojim ikonastim listovima. Gradnja je koštala skoro 366 miliona eura.\nJedna veoma zanimljiva osobina Nacionalnog Kaohsiung centra je otvoreni amfiteatar, koji je zapavo izgrađen na krovu i lagano se spušta ka parku.\nIako je Kaoishiung drugi grad u Tajvanu, on je industrijski grad sa uspješnom lukom i industrijom građenja brodova, što ga ustvari i predstavlja kao mjesto kojem ne pripada ovakva znamenitost - najveći kulturni centar. Gradnja najvećeg umjetničkog centra trajala je 12 godina i konačno je otvoren početkom oktobra 2018. godine. Zadatak studija bio je da projektuje prostor koji se stapa sa prirodom. ZdaMECANOO ARCHITECTEN Studio Mecanoo Architecten zvanično je osnovan u Delftu 1984. godine i sastoji se od multidisciplinarnog osoblja, kreativnih stručnjaka iz 25 zemalja. Tim uključuje arhitekte, inženjere, dizajnere enterijera, urbane planere i arhitektonske tehničare. Kompaniju vode kreativni direktor i osnivački partner Francine Houben, direktor dizajna i istraživanja i partner Dick van Gameren, tehnički direktor Friso van der Steen i finansijski direktor Peter Haasbroek. Opsežna kolektivna iskustva, dobijena tokom više od trideset godina, rezultiraju dizajnom koja se ostvaruje tehničkom stručnom i velikom pažnjom na detalje. Mecanooovi projekti kreću se od pojedinačnih kuća do kompletnih kvartova i nebodera, gradova, škola, pozorišta, hotela, muzeja, pa čak i kapela. Otkrivanje neočekivanih rješenja za specifičnost projekta i konteksta najvažniji\nnje izgleda prirodno i organsko, kako bi se stopilo sa tropskim okruženjem. To je i jedan od razloga zašto su sagrađeni slopovi, koji izgledaju kao brda. Takođe tokom gradnje vodilo se računa da se granice između spoljašnjosti i unutrašnjosti svedu na minimum, tako su kreirali divan javni prostor koji ide direktno kroz prizemlje. Banyan trg izgleda kao teretni brod i izgrađen je od strane lokalnih broje izazov u svim njihovim zadacima. Svaki se projekat razmatra u smislu svoje kulturne postavke, mjesta i vremena. Kao takav, Mecanoo tretira svaki projekat kao jedinstvenu izjavu o dizajnu ugrađenom u svoj kontekst za ljude koji ga koriste. Unutar studija su centri za nauku koji im omogućavaju da ostanu aktealni na tehnološkim inovacijama u održivosti, ekoinženjerstvu, tehnologiji, obrazovanju i učenju, visokim porastima i mobilnosti. Preokupiran ne usredotočenjem na oblik, nego na proces, konsultacije, kontekst, gradsku skalu i integrirane održive strategije dizajna, praksa stvara kulturno značajne zgrade s ljudskim dodirom.\ndograditelja. Lokalni proizvođači su izabrani iz razloga što u ovom mjestu postoji veoma jaka industrija brodogradnje i na taj način su željeli da promovišu i ovaj dio Tajvana. Cjelokupna spoljašnjost građevine izgleda kao da se radi o ravnoj građevini, ali u pitanju je optička iluzija. Najvisočija tačka operske dvorane visoka je 47m. Razuđena struktura jeste donijela probleme u izgradnji. Svaka sala je prostor izuzetne svjetske klase, a da bi se dobio takav projekat, u izgradnji sala angažovani su bili stručnjaci iz cijelog svijeta. GRADNJA I MATERIJALI\nKrov je napravljen od aluminijuma, sa otvorima, kako bi dnevna svjetlost mogla da dopire u unutrašnjost prostora. U međuvremenu zidovi građevine i Banyan trga, takođe sa otvorima za svjetlost su izgrađeni od čelika. Identifikovanje pravog materijala i metode izgradnje bila je izazov i za to je bilo potrebno razumno i dugotrajno istraživanje. Imajući na umu da je prostor otvoren, bez vještačke kontrole klime, Banyan trg je predmet gotovo 100% vlage. Štaviše, važan di ekstravagancije i karaktera ovog umjetničkog centra su njegove krivine. Arhitekte su\n•\tTrebalo je više od milion sati rada kako bi dovršili instalaciju Rebara za temelje i instalaciju oblika, koristeći 130.000 metara kubnih betona za izgradnju nove palate umjetnosti •\tBIM tehnologija: Različiti radni interfejsi su integrisani da bi se povećala efikasnost i preciznost komunikacije. •\tGrađevinske komponente su bile povezane različitim uglovima, a svaki član zavarenog čelika bio je jedinstven. •\tKorišćeno je 21.000 tona čelika – ekvivalentno tri Ajfelove kule. •\tKorišćena tehnologija brodogradnje: Dizajn banian tree plaza, ukupne površine 23000m², sličan je velikom brodu koji plovi u luku •\tPlaniranje zona: Projekat je podijeljen u 21 zonu i 1.117 komponentu, sa svakom metalnom komponentom na terenu koja teži između 1.22.4 tona, svaka sa jedinstvenim 3D oblikom •\tDizajn vješalice: čelična koža je povezana sa čeličnom konstrukcijom od strane serija vješalica koje apsorbuju seizmičke, termalne i vjetrove sile. Postavljeno je ukupno 8.000 hangara •\tKrovni dizajn sa velikom otpornošću na vjetar: Patentni dizajn sa 2,5 faktora sigurnosti i maksimalnom negativnom otpornošću na vjetar i od 10 Kpa •\tna raspolaganju je ukupno 4.600 ploča, od kojih je svaki dodeljen jedinstvenim kodom. •\tIzuzetno visoko zvučno izolovani: Rv 40dB za buku na vazduhu i Rv 37dB za zvuk od udara do kiše •\tMašina za 3D-ploču je bila podignuta vazduhom na Tajvan kako bi omogućila proizvodnju i montažu na lokaciji\ntestirale različite opcije i našli, na primjer, da ni pločice ni štukature nijesu bile pogodne u takvoj vlažnoj klimi. Na kraju su došli na ideju da traže pomoć od lokalnih brodogradilišta da im pomognu. Željan da ostavi za sobom savremeno nasljeđe za svoju nestajuću industriju i njene radnike, vlasnik brodogradilišta se složio. Zajedno sa holandskim inženjerima, brodograditelji Kaohsiunga došli su do rješenja - da izgrade zgradu iznutra i spolja koristeći montažne čelične ploče, poput broda. Naravno, čelik je odličan materijal za upotrebu u zonama zemljotresa, a 98\nploče dozvoljavaju zgradi da se kreće kada se javljaju potresi. Weiwuying stvarno izgleda i osjeća se kao veliki brod, ali onaj u kojem talasi nijesu spolja na moru, već su dio plovila. To je veličina velikog okeanskog obloga, ali su arhitekte bili jasni da bi trebalo da ima karakter teretnog broda, a ne luksuzne jahte. Kaoshiung umjetnički centar posjeduje neka od inovativnih tehnologija, kao što je činjenica da je čitava građevina prekrivena metalom, unutra i spolja. Mecanoo je koristio tehnologiju izgradnje brodova, razvijenu od strane CIG Groning arhitekture, koji su igradili « kožu « koja pokriva cijelu građevinu. Zakrivljena čelična konstrukcija izgrađena je saradnjom lokalnog i holandskog brodograditelja. Ispod krova nalazi se Banyan trg, velik, zaštićeni javni prostor. Stanovnici mogu lutati ovim prostorom i danju i noću, vježbati Tai Chi ili uživati u uličnim pozornicama, koje se nalaze duž pješačkih staza i neformalnih prostora. Na krovu se prostire otvoreno pozorište odakle se struktura krivuda prema tlu.\nSpolja, zgrada izgleda kao tanka i uska struktura, koja je podijeljena na pola. Povezana je sa 5 kolona, i svaka od njih sadrži različite prostore za performanse. Među njima se nalazi operska sala sa 2260 mjesta, fleksibilna sala za razne događaje koja može da ugosti od 1094 do 1254 gosta, zavisno od aranžiranja sale. Koncertna dvorana sa 2000 sjedišta predstavlja najveću koncertnu dvoranu u Aziji. U sklopu koncertne dvorane nalazi se i manja sala sa 470 mjesta, koja je više pogodna za solo izvedbe i kamernu muziku. U unutrašnjosti objekta, pod, zidovi i plafon izgleda da se spajaju na jednu površinu. Otvori na krovu, zajedno sa prolazima i otvorenim prostorima, •\tKoncertna dvorana: 2,000 mjesta •\tOpera House: 2,260 mjesta •\tProstor za igru: 1,254 mjesta •\tRecitalna dvorana: 470 mjesta •\tProstor za galeriju na površini od 800 m2 •\t1,000 m2 prostora za vježbanje/edukaciju •\t2 konferencijske sale sa 100 i 200 mjesta\nstvaraju prozirnu zgradu u kojoj su granice između unutrašnjosti i spoljašnosti zamagljene i pružaju prirodnu ventilaciju vazduha i prodiranje sunčeve svjetlosti. Glavna scena sastoji se od 5 redova od ukupno 15 orkestarskih liftova. Ispod bine i iznad bine, nalaze se akustičke školjke koje se mogu spustiti ili podići, koje dolaze sa tri unaprijed podešene pozicije na 9m, 14m i 17.8m, kako bi se složili sa različitim zahtjevima muzičkih performansi i veličine bendova. Visina i ugao akustičkih školjki takođe se mogu slobodno prilagoditi kako bi zadovoljili sve potrebe, osiguravajući da publika može uživati u zvuku najboljeg kvaliteta. Orkestar cijevi u Koncertnoj dvorani djelo je Johannes Klais Orgelbau. Proizvod stogodišnjeg njemačkog proizvođača sastoji se od 9.085 cijevi, što ga čini najvećim organom cijevi na Tajvanu. Spoljašnji dizajn je u skladu sa stilom enterijera, a asimetrično uređenje simfonijskog organa i eho organa stvara senzacionalni uticaj na publiku bez presedana. POVEZIVANJE PARKA I GRAĐEVINE\nUnutrašnja i spoljašnja strana Weiwuying su fluidno povezani i nikada se ne osjećaju daleko od djelova zgrade koje služe performansnim mjestima. U Evropi, samo jedno od tih mjesta već je bilo visokog reda, ali su se arhitekte odlučile za četiri sale, ne računajući pozorište na otvorenom. Svako mjesto je performansni prostor svjetske klase. Da bi se to postiglo\npotrebno je najbolje u proizvodu i stručnosti iz cijelog svijeta. Dvostruki organ cijevi u koncertnoj dvorani je iz Njemačke, sjedišta iz Holandije, pozorišne opreme iz Evrope. Sve je bilo u službi apsolutno najboljih akustičnih i najboljih uslova za izvođenje, slušanje i gledanje. Sva gledališta imaju svoj identitet, izgled, zvuk i ambijent. Na primjer, izgled koncertne dvorane je veoma organski u stilu vinograda. Recitalna sala je intimna po karakteru; velike operne kuće. Svaki detalj se računa u performansnom prostoru. Tkanina sjedišta na svim mestima bila je važna i estetski i akustički. Boja sjedišta u koncertnoj dvorani i uvodnoj dvorani, koja je obložena hrastom, liči na šampanjac , jer boja šampanjca ima topli zlatni sjaj. Za pozorište smo izabrali sjedišta Mecanoo plave, a operska kuća, naravno, morala je imati crvena sjedišta. Foaje su interfejs između neformalnog i formalnog – produžetak sa Banian trga do gledališta Njihove linije fluida i skulpturalne forme imaju dramu, postavljajući atmosferu za odlično\npozorišno ili muzičko iskustvo. PRIRODNO HLAĐENJE\nCjelokupni osjećaj u zgradi je vrlo udoban, koliko god je vrelo i vlažno. Zbog položaja Banian trga i načina na koji je stvoren, dizajnerski tim je uspio uhvatiti vjetar iz okeana. Gledalište pruža klimatizaciju, neophodnu za sve moderne izložbene umjetničke prostore. Međutim, dok izlazite u predsoblje, temperatura se malo povećava, a zatim, kada se u potpunosti pojavite na Banian trgu, vas pozdravlja meki, topli vazduh iz mora koji prolazi kroz prostor. Dnevno svjetlo ulazi u zgradu kroz otvore na krovu i zidovima. Ali Kaohsiung je grad koji se obučava za veče i čim sunce nestane u 18 sati, osvijetljavaju svjetla, s divnim nizom boja i uzorka. Na Banian Plaza instaliran je vještački sistem rasvjete koji omogućava različite načine igranja s bojom i svjetlom; a najuzbudljiviji element sistema osvjetljenja je sukcesija spektakularnih lustera, čije su svjetlosna stanja potpuno fleksibilna.\nPEJZAÅ½NA ARHITEKTURA/CRNA GORA\nPRISTUP OZELENJAVANJU 100\nPrilagođavanje okruženju, usvajanje novih tendencija u pristupu kreiranja u jednoj profesiji proces je koji se, ili treba da se, odvija u kontinuitetu. U arhitekturi i građevinarstvu, taj se proces odvija kroz dinamičke promjene u usvajanju i osvajanju novih formi, prilagođavanju tih formi kontekstu-zahtjevaju sve više od svog kreatora, korišćenju novih materijala, koloritnih šema…\nIsto treba da bude i u domenu pejzažne arhitekture, hortikulture, pa i rasadničarske proizvodnje, koja paralelno sa razvojem kreativnog dijela naše profesije razvija svoj asortiman, figurirajući na tržištu kao bitan element, često zapostavljen. Xeriscaping je termin koji je teško prevesti u jednoj reči, jer on predstavlja pravac u kreiranju pejzaža, vrta, životnog prostora, koji u sebi sublimira određena pravila u procesu dizajniranja. Ona se odnose na suživot, simbiozu te kreacije sa okruženjem u kome nastaje, na način koji mu je suštinski- organski svojstven. Sama riječ je nastala osamdesetih godina dvadesetog vijeka, kombinacijom grčke reči xeros- suv i scape- pogled/ scena, što bi u bukvalnom prevodu značilo ‘suva scena’. Ovaj pravac je široko rasprostranjen u Americi i Australiji, ali bi se i u mediteranskom dijelu Evrope mogao primjeniti, i primjenjuje se, ali sa drugačijim izborom vrsta, karakterističnim za Mediteran. U početku je osnovni cilj primjene ovog tipa dizajniranja bio ušteda na održavanju ovakvih vrtova, jer su količine vode potrebne za održavanje bile znatno manje. Međutim, sa sve većim razvojem ovog pravca, vrtovi su postajali sve uspješniji i poznatiji, tako da danas postoje pejzažni arhitekti koje se bave isključivo ovim tipom ozelenjavanja. OSNOVNI PRINCIPI OVAKVOG PRISTUPA SU: - Korišćenje biljnih vrsta, koje neće zahtjevati dodatnu irigaciju. Pristup je karakterističan za klimatske oblasti u kojima dominiraju žarka i duga ljeta, sa\nXERISCAPING SE KAO PRINCIP KORISTI I U FORMIRANJU VRTOVA U KOJIMA DOMINIRAJU VRSTE KOJE NIJESU KAKTUSI I SUKULENTE, A DOBRO PODNOSE SUŠU, ŠTO JE PEJZAŽ KOJI BI NAJVIŠE ODGOVARAO NAŠOJ KLIMATSKOJ ZONI. IRIGACIJA NAJČEŠĆE NIJE NI POTREBNA, OSIM U PRVIM GODINAMA NAKON IZGRADNJE, DOK BILJKE NE DOSTIGNU SVOJU PUNU ZRELOST I EKOLOŠKU STABILNOST.\nFALLING WATERS LANDSCAPE,ESTELLE (FOTO: RICHARD BLOOM) VRSTA: LIMONIUM PEREZII\nmalom količinom padavina, i veoma se često povezuju sa upotrebom sukulenata i kaktusa. Međutim, xeriscaping se kao princip koristi i u formiranju vrtova u kojima dominiraju vrste koje nijesu kaktusi i sukulente, a dobro podnose sušu, što je pejzaž koji bi najviše odgovarao našoj klimatskoj zoni. Irigacija najčešće nije ni potrebna, osim u\nJEFFREY GORDON SMITH, SPANISH REVIVAL -JGSDESIGN.COM\nFALLING WATERS LANDSCAPE,ESTELLE (FOTO: RICHARD BLOOM) VRSTE: AGAVE ATTENUATA EUPHARBIA CHARACION WULFENII 101\nJEFFREY GORDON SMITH SPANISH REVIVAL JGSDESIGN.COM\nprvim godinama nakon izgradnje, dok biljke ne dostignu svoju punu zrelost i ekološku stabilnost. Isključivanje irigacije kao jedne od najvećih izdataka pri održavanju zelenila, predstavlja bitnu finansijsku komponentu-potrebe za vodom se smanjuju za 50-75% . Upitno je da li je irigacija, kao nešto što se danas gotovo podrazumijeva u praksi, zaista opravdana u vremenu velikih ekoloških i klimatskih izazova. Ukoliko možete stvoriti nešto što bi u prirodi i samostalno preživljelo i doživjelo svoju punu dekorativnost, zašto stvarati nešto potpuno van konteksta, vizuelno i ekološki iščašeno iz prostornog i klimatskog okvira?! - Korišćenje autohtonih vrsta - iako to nije obavezan princip, prilikom izbora vrsta one se nameću kao najlogičniji izbor - najbolje su prilagođene klimi, zemljištu, živom svijetu u okruženju, i same predstavljaju dio staništa za druge organizme. I vizuelno, autohtone vrste organski pripadaju našem\nambijentu i neopravdano su zapostavljene, najčešće zbog želje onoga ko ulaže da oponaša nešto što je ‘negdje’ vidio, a što nije svojstveno datom okruženju. Dizajn u kontekstu prostora i klime u kojoj stvaramo je veoma često najteži dio prakse, jer zahtjeva beskompromisan stav, ali i spremnost onoga ko projekat finansira da svoj lični prostor posmatra kao dio cjeline. - Organski pristup pedološkoj komponenti - odnosi se na ulaganja u fizička i hemijska svojstva zemljišta. Akcenat je na uvođenju organske materije kao hranljive komponente, koja bi se stvarala i u prirodnim procesima. Isključuje se fertilizacija neorganskom materijom, a time se isključuju i većina vještačkih đubriva, velikih zagađivača zemljišta i voda. - Modeliranje terena tako da prikuplja i akumulira vodu - Isključivanje klasičnih travnjaka ili njihovo skromno korišćenje na adekvatnim mjestima - neosnovana je njihova upotreba\nIAKO XERISCAPING NAJČEŠĆE ASOCIRA NA VRTOVE SA VEGETACIJOM SLIČNOM PUSTINJSKOJ, POŠTUJUĆI NAVEDENE PRINCIPE, MOGUĆE JE STVORITI VRTOVE, PEJZAŽE KOJI ĆE BITI PRILAGOĐENI NAŠEM PODNEBLJU, PREDIONO, EKOLOŠKI POTPUNO SAMODOVOLJNI A DIZAJNERSKI RAZNOLIKI.\npustinjskoj, poštujući navedene principe, moguće je stvoriti vrtove, pejzaže koji će biti prilagođeni našem podneblju, prediono, ekološki potpuno samodovoljni a dizajnerski raznoliki. U svijetu su uveliko popularni, i mnogi se odlučuju da klasične vrtove zamjene ovim, finansijski i ekološki mnogo podobnijim vrtovima. FALLING WATERS LANDSCAPE,ESTELLE (FOTO: RICHARD BLOOM) VRSTE: AGAVE ‘BLUE GLOW’, FESTUCA GLAUCA\nako se zna da su oni najveći potrošači vode i azotnih fertilizatora - Korišćenje organskih i neorganskih malčeva - organski malčevi osim estetske uloge služe i kao materija koja potpomaže zadržavanje vlage u zemljištu. Neorganski malčevi (pijesak, šljunak, oblutak) pozicioniraju se tako da kanališu vodu u željenom pravcu, a i značajni su kao estetska komponenta. - Održavanje ovakvih vrtova je mnogo lakše i jeftinije od klasičnih iako xeriscaping najčešće asocira na vrtove sa vegetacijom sličnom FALLING WATERS LANDSCAPE,ESTELLE (FOTO: RICHARD BLOOM\nZIMZELENE UKRASNE BILJKE Prošlo je ljetno šarenilo i raskoš jesenjih boja ali i zimski period ima svoje čari. Iako u bašti tokom zime vlada relativna tišina, mnoge biljke izdaleka vidljivim bobicama raznih boja prekidaju tu tišinu i prosto nas zovu da ih primjetimo. Njihove bobice su dobrodošle za ishranu ptica koje su ostale sa nama i čiji cvrkut odzvanja na granama drveća. U zimskoj bašti crveni plodovi izgledaju veličanstveno posebno kad im pozadinu čine zimzelene biljke. TEKST: KRSTINJA ZEČEVIĆ\nMnogo je biljaka koje u doba zime izgledaju atraktivno sa svojim raznobojnim plodovima. Takava je na primjer Japanska Skimija koja sa svojim bobicama crvene boje izgleda atraktivno.\nBobice Božikovine su gusto zbijene i pravi su ukras gustom lišću posebno onom što je oivičeno žutom ili bijelom bojom. Inje im ne može naškoditisamo im povećavaju svjetlucavost i snijeg ih čini skoro nestvarnim. Kotonaster je zimska ljepotica sa lijepim crvenim plodovima koji u toku godine skoro ne primjećujemo zimi je vrlo primjetna. Na dugim granama nanizane su bobice koje prosto oživljavaju baštu. Preko zime zadržavaju većinu plodova. Grane ispunjene bobicama ponekad dostižu dužinu i do 2 metra. Brusnica je zimzelena vrsta koja sa svojim brojnim plodovima jestivim za čovjeka i vrlo zdravim, ukoliko ih ne oberemo na vrijeme ostaće u toku zime i svojim plodovima i lišćem biće svoje105\nvrstan ukras bašte. Jedna vrlo posebna biljka poznata i kao “žbun lijepih plodova” je Kineska Kalikarpa. To je žbun ljubičastih plodova koji izgledaju kao nanizane perlice. Kada opadnu listovi izgleda skoro nestvarno sa mnoštvom bobica na granama koje su lagano povijene. Što se tiče boje ova biljka ima jedinstvene plodove, rijetke ljubičaste boje. Postoje mnoge sorte, ove biljke su manje ili više osjetljive ne mraz. Zaista je veliki broj biljaka koje kite tmurne zimske dane a evo ja sam pomenula njih nekoliko kao primjer zimske čarolije i ljepote zimske bašte. Pošto sve ove biljke možemo imati u svojoj bašti onda treba to i da uradimo. Obično u jesen biljke zasadimo da bi iduće godine imali lijep prizor. Možemo ih saditi i u proljeće ali je jesenja sadnja mnogo efikasnija. Prvo treba pripremiti zemljište, zavisno od toga kakve Ph vrijednosti traži određena biljka. Prilikom kupovine u rasadniku ili drugom objektu treba da vam objasne koja biljka traži kisjelo zemljište jer u protivnom neće joj prijati neutralno. Znači da bi posadili određenu biljku moramo znati šta joj je potrebno za bolji rast. koliko joj je potrebna voda, plodno zemljište, zaklonjenost od vjetra, društvo drugih biljaka i drugi faktori. Zavisno od visine nove biljke sadimo na određena mjesta, odnosno manje biljke ispred većih kako bi svaka došla do izrađaja. Ako ih dobro grupišemo dobićemo sjajan efekat koji će zimsku monotoniju učiniti atraktivnom. U podnožju se uvijek mogu zasaditi lukovice ili neke niske trajnice čiji će se efekat na proljeće i te kako primiti. Tako svoj\nKALIKARPA vrt možemo učiniti atraktivnim tokom čitave godine a što je veoma značajno za nas, za naše oči, dušu, mir i zadovoljstvo jer će uloženi trud zaista biti adekvatno nagrađen. Pošto danas imamo razne varijetete istih biljaka imamo mogućnost da pomenute biljke možemo posaditi u saksiji i držati na balkonu, terasi, pa čak i na prozoru, jer nemamo svi vrtove ili druge veće prostore. Po završetku sezove cvjetnica balkonske žardinjere mogu postati pravi ukras zasađene zimzelenim biljkama sa ukrasnim bobicama. Ođe je Božikovina neprikosnovena. Možete izabrati vrste za šarenim\nlišćem i u rznim zelenim tonovima. Od bijele, roze, crvene do tamnocrvene seže paleta boja koje se zadržavaju na žbunu sve do proljeća. Kotoneaster je takođe biljka koja je poželjna i u vrtu i u saksiji. Njegove poznate viseće grane preće preko saksije i krasiti veći prostor tako da je saksija potpuno prekrivena. Za saksijsko gajenje je posebno interesantna Gaulterija. Ona izgleda patuljasto, zbijeno sa zelenim lišćem i jarko crvenim bobicama u doba zrelosti. Inače njene bobice su od formiranja do zrelosti raznih nijansi te sve izgleda čarobno. Biljkama u saksijama treba nešto više njege iako pomenute biljke nijesu previše zahtjevne.\nNeuništivi Dr. Martenes Čizme Dr. Martens ili jednostavnije rečeno martinke, pojavile su se 1960. godine. Prvi modeli, prepoznatljivi po posebno dizajniranom đonu i specifičnom izgledu bili su namijenjeni radničkoj klasi. Međutim, ubrzo su ih prisvojili mladi predstavnici različitih potkultura i Dr. Martens su postale važan i nezaobilazan dio njihovog izgleda. Danas su one modna klasika i nalaze se na listi 30 najprepoznatljivijih brendova u istoriji čovječanstva. Pa da krenemo sa pričom o najpoznatijim čizmama na svijetu.\nDr. Martens, čizme i cipele prvi put su izašle iz fabrike 1. aprila 1960, po čemu se i zove najprodavaniji model 1460 kultnih “Martinki”. Martens je prvo bio radna obuća engleskih policajaca, poštara i ostalih javnih službenika.\nČizme Dr. Martens ili jednostavnije rečeno martinke, pojavile su se 1960. godine. Prvi modeli, prepoznatljivi po posebno dizajniranom đonu i specifičnom izgledu bili su namijenjeni radničkoj klasi. Međutim, ubrzo su ih prisvojili mladi predstavnici različitih potkultura i Dr. Martens su postale važan i nezaobilazan dio njihovog izgleda. Danas su one modna klasika i nalaze se na listi 30 najprepoznatljivijih brendova u istoriji čovječanstva. Pa da krenemo sa pričom o najpoznatijim čizmama na svijetu. Mertens je bio doktor u njemačkoj vojsci za vrijeme Drugog svjetskog rata. Dok je bio na odsustvu 1945. na skijanju u Bavarskim Alpima povrijedio je članak. Obične vojničke čizme koje je nosio su bile veoma neudobne za njegovu povrijeđenu nogu pa je, dok se oporavljao, osmislio poboljšanja za čizme koja su uključivala mekšu kožu i đon sa vazdušnim jastučićima. Kada se rat završio, a mnogi Njemci krali vrijednosti iz sopstvenih gradova, Mertens je uzeo kožu iz obućarske radnje. Od te kože je napravio sebi par čizama. Želeći na taj način da sebi olakša hodanje, on je osmislio jedinstvene čizme sa „vazdušnim“ đonom, kod kojih je vazduh zarobljen između slojeva đona, kako bi doprinosio udobnosti prilikom nošenja. Nije imao mnogo sreće u prodaji čizama sve dok nije 1947. u Minhenu sreo starog prijatelja sa univerziteta, doktora Herberta Fun110\nKabaste, grube i specifične kožne čizme na vezanje odražavale su buntovnički i lični stav, pa su vrlo brzo postale modni fenomen – brend. Martinke su bile zaštitni znak predstavnika, sljedbenika i poklonika važnih muzičkih pravaca u istoriji rok muzike u drugoj polovini 20. vijeka, a u isto vrijeme i simbol pobune, nezavisnosti, individualnosti…\nka. Funka je zainteresovao novi model obuće i njih dvojica su te godine u mjestu Zeshaupt počeli da ih proizvode koristeći odbačenu gumu sa njemačkih vojnih aerodroma. Udobne i izdržljive čizme su ubrzo postale hit među domaćicama - osamdeset procenata kupaca u prvoj deceniji su bile žene starije od četrdeset godina. Do 1952, prodaja se toliko uvećala da su otvorili fabriku u Minhenu. 1959. se kompanija dovoljno razvila da su Mertens i Funk odlučili da plasiraju svoj proizvod na svjetsko tržište. Kako su to učinili, britanski proizvođač obuće R. Griggs Group Ltd. je kupio prava da proizvodi te čizme u Ujedinjenom Kraljevstvu. Oni su prilagodili ime engleskom izgovoru, blago promijenili izgled pete kako bi bolje stajale, dodali prepoznatljivi žuti štep i zaštitili đon pod imenom AirWair. Prve Dr. Martens čizme u Ujedinjenom Kraljevstvu su se pojavile 1. aprila 1960. godine. Bile su od kože boje trule višnje sa osam kopči. Postale su popularne među radnicima, naročito među\npoštarima, policajcima i fabričkim radnicima. Krajem šezdesetih, skinhedi su počeli da nose martinke i ulične bande su od tih crvenih čizama napravile svojevrstan zaštitni znak. Razvili su posebnu tehniku mazanja čizama crnim imalinom tako da se dobijao mramorirani efekat. Do sredine sedamdesetih, martinke su postale popularne i među nekim britanskim pank muzičarima i pripadnicima novog talasa, a ubrzo su počeli da ih nose i ljubitelji panka. Čizme i cipele su posle postale popularne i među pripadnicima nekih drugih subkultura. U 21. vijeku, martinke se prodaju isključivo pod imenom AirWair i ima ih u desetinama stilova, uključujući i tradicionalne crne cipele, sandale i čizme sa čeličnim prstima. Dovoljno kabaste, ali i dovoljno fensi, čizme Dr. Martens ispratile su sve mini revolucije u savremenoj kulturi. Kvalitetna izrada i kvalitetna koža omogućile su dugotrajnost svakom paru, a u poslednjih pet decenija na tržištu su\nNAPRAVLJENA KAO NIJEDNA CIPELA NA SVIJETU Prva stvar koja se pravi jeste PVC đon, za koji se korsti mašina za brizganje. U posebnoj prostoriji, koja se zove Soba za sječenje mjeri se i sječe koža, a za njeno sječenje koristi se hidraulična presa. Kada su svi djelovi isječeni, vrši se provjera da li su svi djelovi odgovarajuće veličine, a onda se uz pomoć vrućeg metala i folije utiskuje brend, broj obuće i vrsta modela. U “sobi zatvaranja” se svi djelovi kože ušivaju zajedno, a svaka mašina radi nešto drugo. Tako na primer jedna mašina pravi cik cak šav, druga pravi pravolinijski. Najvažnija od svih je Puritan mašina, čija igla pravi šav koji je patentiran 1890-ih. Ta vrsta šava jeste jedna stvar koja daje Dr. Martens 1460 toliko konstruktivne snage, dok se okrugli metali na rupicama utiskuju uz pomoć druge mašine.\nMartinkama se ne mogu poreći udobnost i praktično neuništivost.\nse čizme i cipele Dr. Martens pojavile u jarkim bojama, u mat i lakovanim izdanjima, cvjetnim printovima, šarene, sa karo i mnogim drugim dezenima, omogućivši maštovita modna poigravanja. Početkom nultih godina proizvodnja je, zbog stagnacije u prodaji, preseljena u Kinu i Tajland. Prvog aprila 2003, kompanija Dr. Martens je zaustavila proizvodnju u Ujedinjenom Kraljevstvu zatvarajući više od 1000 radnih mjesta. Sva njihova obuća se sada proizvodi u Kini i na Tajlandu. Dio proizvodnje vraćen je u englesku fabriku u Volatonu 2007. godine. Sa ovom promjenom su prestali da proizvode i “vegansku” obuću. Martinke nijesu bile predodređene da postanu moderne, pogotovo ne da budu fensi. Bile su namijenjene siromašnijima, onima koji teško rade, 112\nna neki način reklamirane su kao antimoda, udobnost i dugotrajnost su im bile glavne odlike. Međutim, postale su fenomen, ne samo u modnom smislu. Prije svega su simbol buntovništva i muzičkih pravaca koji su obilježili epohu. Martinke su nadživjele sve modne pravce i postale − klasika. Uprkos svemu ili možda baš zahvaljujući tome.\nVEGANSKA VERZIJA “MARTINKI” Izrađuju se od vještačke kože, i kao i kod svih Dr. Martensovih cipela i čizama, veganska kolekcija takođe ima patentirani AirWair đon, koji ne samo da je tu radi udobnosti, već i radi stila koji je toliko popularan već godinama. Modeli dolaze u dvije verzije, a to su klasične s 8 rupica, odnosno najpozna-\ntiji kultni model 1460 i one nešto niže, sa 6 rupica. Zaštitni znak i ove linije čizama definitivno je žuti konac prošiven kroz đon koji ih čini prepoznatljivima i radi kojega vječno odskaču od drugih čizama. Ipak, jedna zanimljiva promjena je prepoznatljiva etiketa koja je uvijek u crnoj boji, ali u Vegan izdanju je promijenila svoje ruho u beige boju i samim time dala na posebnosti ove kolekcije.\nČasopis Prostor broj 51