SANDRA PETRUŠIĆ: Fantomi ruše, novinare tuže | Autonomija\nSANDRA PETRUŠIĆ: Fantomi ruše, novinare tuže\nPosted By admin1 On 3. decembra 2016. @ 23:23 In Intervju | No Comments\nMeni još uvek nije jasno zbog čega me je tužio Nebojša Stefanović, i to ne kao ministar, nego kao privatno lice, kaže za RSE Sandra Petrušić, novinarka NIN-a.\nSuđenje zbog njenog teksta „Nebojša Stefanović, glavni fantom iz Savamale“ završeno je u Višem sudu u Beogradu pre nekoliko dana, a presuda se očekuje do kraja godine. Petrušićeva kaže da je Stefanović u tužbi naveo da su u tekstu iznete laži, ali da to ne može da dokaže.\nIstiče da nikada nije pisala o Nebojši Stefanoviću kao o privatnom licu već kao o ministru policije. On je, međutim, tužbu podneo u svojstvu privatnog lica. Neće da prejudicira, ali kaže da misli da će tek u Strazburu moći da se dođe do odgovora da li su ona i NIN krivi po Stefanovićevoj tužbi.\nRSE: Sandra, završnog dana suđenja vama u sudnicu nije mogao da uđe Robert Sepi zamenik ombudsmana Saše Jankovića. Ko još?\nPetrušić: Predstavnik OEBS-a mi je rekao da ne može da uđe jer su mu rekli da je gužva i da ne može da bude primljen unutra.\nRSE: Ali su zato u sudnicu primljene stranačke pristalice gospodina Stefanovića.\nPetrušić: Da, oni su primljeni. Videla sam, recimo, generalnu sekretarku MUP-a iako je Nebojša Stefanović mene tužio kao privatno lice, a ne kao ministar policije. Došao je sa službenom pratnjom.\nRSE: Videli smo i protest pristalica Srpske napredne stranke ispred suda. Nije li to pritisak na sud?\nPetrušić: Pravo da vam kažem, ja ne znam da li je pritisak na sud, ali je sigurno pritisak na nas koji smo tuženi, a pretpostavljam da se radi i o pritisku na sud, ali i o jednom nonsensu. Ja zbilja nikada, nigde, ni na jednom kraju zemljine kugle, nisam videla da neko dolazi da da podršku onome ko tuži.\nRSE: Vas je Nebojša Stefanović tužio kao privatno lice, kao građanin Nebojša Stefanović iako se vaš tekst o odgovornosti za rušenje i nepostupanje policije u slučaju Savamala nije odnosio na Nebojšu Stefanovića kao privatno lice nego na Nebojšu Stefanovića kao ministra unutarnjih poslova. Kako je uopšte takva tužba mogla biti prihvaćena, nije li to apsurdno?\nPetrušić: I meni je to apsurdno i čudno i uopšte ne znam kako je mogla biti prihvaćana takva tužba. A u samoj toj tužbi piše da sam ja iznela brutalne laži koje on, nažalost, ne može da dokaže.\nRSE: I da ste mu tako povredili ugled i čast, da je pretrpeo duševne boli.\nPetrušić: Ja ne znam uopšte oko čega mi možemo da se tužimo, sudimo ili bilo šta, ako on ne može da dokaže da ja lažem.\nRSE: Vi ste napisali tekst o tome ko treba da snosi odgovornost za rušenje u izbornoj noći u Savamali i za nereagovanje policije na pozive građana. Imali ste sagovornike u tom tekstu, kao i izvode iz izveštaja ombudsmana Saše Jankovića, koji govori o tome da je čitava organizacija tog noćnog rušenja bila unapred organizovana i da odgovornost ide po čitavoj vertikali od državnih i nedržavnih organa. I po horizontali i po vertikali.\nAko se zna da policija nije u domenu gradske vlasti, onda je jasno da odgovornost za to što policija nije reagovala na pozive građana, čija su prava bila ugrožena u toj noći, treba da snosi starešinski kadar policije i da verovatno ta odgovornost ide i dalje. Saša Janković u izveštaju navodi da načelnici policije nisu znali ili nisu smeli da kažu ko je nalogodavac.\nVi ste u jednoj rečenici, nakon izvoda iz Jankovićevog izveštaja, naveli, čini mi se, da bi se, s obzirom na taj izveštaj, moglo pretpostaviti da odgovornost može da seže i do ministra policije. To je, dakle, pretpostavka, a ne tvrdnja. Kako se iz pretpostavke da odgovornost može ići dotle može izvesti indikativni zaključak na kojem se temelji tužba gospodina Stefanovića?\nPetrušić: Ja mislim da ste vi upravo zaradili sledeću tužbu po istom pitanju jer ste vi rekli da je iz izveštaja jasno da je moralo da stigne dotle. Ja sam imala tu blažu formulaciju – može se pretpostaviti. Međutim, ta formulacija – može se pretpostaviti – tretirana je kao da sam ja njega optužila da je direktno obukao fantomku, otišao tamo, lično rušio i naložio sve to, što nigde ne piše u tekstu, ali je to tako prihvaćeno od suda i kao takvo je tretirano tokom suđenja.\nRSE: Da li je neko na suđenju postavio pitanje kako izrečena pretpostavka o nečemu može da se tretira kao izričaj, kao tvrdnja, pa onda i predmet tužbe?\nPetrušić: Nije. Niko nije postavio takvo pitanje.\nRSE: Znači, bićemo ubuduće tuženi i za pretpostavke?\nPetrušić: Da, bićemo tuženi zbog svega. Međutim, suština je u tome da meni nije bilo jasno, niti mi je sada jasno, za šta sam tužena. Tokom celoga spora i celog pretresa nije mi bilo jasno o čemu se tu radi. Iznose određene stvari kojih nema u mom tekstu, tvrde se stvari koje se nikada nisu dogodile. Na sve to dobijam pitanja koja ne razumem. Kada sam, konačno, dobila pitanje da li ja mislim da je krivično delo bilo rušenje u Savamali, zbilja sam se uplašila jer sam pomislila da to uopšte nije suđenje zbog uvrede Nebojše Stefanovića nego da je suđenje svima nama koji mislimo da je te noći u Savamali počinjeno krivično delo.\nI kada sam na to ukazala i sudiji i advokatu i postavila pitanje da li sam ja ovde tužena zato što mislim da je to bio zločin, istog trenutka je advokat tužioca rekao da povlači pitanje. Povlačenje tog pitanja znači da se u zapisniku taj deo neće pojaviti, a ja mislim da je veoma bitno da se to pojavi u zapisniku jer mislim da se jednostavno ovim ide na to – nemojte više pominjati Savamalu. Niko, ni u kom obliku.\nRSE: Da li je na suđenju bilo predstavnika dva udruženja novinara?\nPetrušić: Nisam videla nijednog predstavnika udruženja novinara i niko mi se iz udruženja nije obratio ni pre ni posle suda.\nRSE: Šta o toj činjenici možete reći?\nPetrušić: Mislim da krah profesije koji nam je serviran od aktuelnog ražima i sami podupiremo i sve više se bojim za sudbinu celokupnog novinarstva.\nRSE: Šta očekujete kako će se proces završiti? Možete li na osnovu toka suđenja da pretpostavite kakav bi mogao biti ishod?\nPetrušić: Mogu. Suđenje opisuje i sve ovo što ste vi pomenuli o tim nepravilnostima, zašto je to sve zapravo prihvaćeno, kako je prihvaćeno. Svaki proces koji sam do sada imala je trajao dve, tri, četiri godine, ne znam ni sama koliko pretresa je bilo, dok je ovo sve završeno za ta dva sata tog dana, a presuda će biti za trideset dana. Mi smo imali situaciju u kojoj su oslobođeni ljudi krivi za smrt devojke zato što je njena smrt zastarela. A zbog toga što je nama uvređen građanin Nebojša Stefanović mi ćemo imati presudu za trideset dana.\nAko ćemo imati tu presudu, onda možemo da mislimo koliko je to jedan nezavisan proces u kome ja mogu da očekujem da će se suditi kako bi trebalo. Neću da prejudiciram, naravno, nikada ne možemo da znamo unapred, ali ja lično mislim da će tek u Strazburu moći da se dođe do odgovora da li sam ja i da li je NiN kriv u ovom sporu.\nRSE: Vi ste dakle odlučili da u slučaju da ishod bude u korist građanina Nebojše Stefanovića, idete do Strazbura?\nPetrušić: Mi to moramo da uradimo. Mi to moramo da uradimo ne zbog nas, ne zbog NiN-a već zbog celog novinarstva. Ovo je sada bitka na kojoj mi bijemo šta će biti sutra sa vama, sa bilo kim.\nRSE: Šta je Nebojša Stefanović, privatno lice, tvrdio – u čemu je inkriminacija, zašto vas je tužio? Šta ste, po njemu, vi napisali?\nPetrušić: Jedino taj deo koji ste vi pomenuli, mimo naslova da je “glavni fantom”. Pokušala sam da objasnim da apsolutno niko nije pokušavao da kaže da je on fantom koji je rušio i da smo imali veliku raspravu u redakciji kako ćemo predstaviti taj tekst. Ideja je bila da je on “glavni fantom” samo zbog toga što se pojavljuje i nestaje, u svim sporovima čas ga ima čas ga nema; znači, fantom nije čovek koji nosi fantomke, znamo šta je fantom.\nIlustracije radi, mi smo imali situcije kad je ministar Stefanović izlazio i iznosio nam najsitnije detalje iz istraga koje su u toku. Imali smo tako priliku da ga čujemo da nam taksativno navodi kako je premijer Vučić prošao na detektoru laži, koja su bila pitanja, kako je odgovorio, u istrazi koja je toku. A onda dolazimo do Savamale koja i te kako interesuje javnost, ali ministra policije ne vidimo nigde, nema ni jednu reč da izjavi. Dakle, pokušala sam da objasnim da se fantom odnosi na to – tu si, nisi, gde si. Druga stvar za koju me optužio jeste ovo što ste pomenuli, ja sam citirala izveštaj Saše Jankovića i rekla to – može se pretpostaviti, iz čega je on …\nRSE: …da odgovornost za neragovanje policije može da snosi ministar policije. “Može se pretpostaviti” – to je formulacija od ključne važnosti. A kako je Stefanović pročitao tu rečenicu?\nPetrušić: Da sam ga direktno optužila. U tužbi piše da je to floskula kojom se služe novinari da bi izbegli odgovornost, a u stvari sam time imputirala njemu krivicu.\nRSE: Da li je onda zahtevano da se ta rečenica pročita jer to što on kaže je učitavanje u tu rečenicu onoga čega u njoj nema?\nPetrušić: On je tu rečenicu pročitao i on je rekao da je tom rečenicom bio duboko pogođen. A onda je krenulo ispitivanje na temu kako je on bio pogođen – kako je on to doživeo; kakve su mu duševne patnje bile; kako je to saopštio svojoj porodici; kako su na to gledale komšije, kako su gledali prolaznici… E, jedino nije bilo postavljeno pitanje da li mu je velika duševna patnja bila dok je naslovna strana NIN-a vislila u Knez Mihajlovoj, koju su njegove stranačke kolege okačili i držali mesecima, to mi je žao ali se niko nije setio da to pita u datom trenutku.\nRSE: Evo sada imate i iskustvo suđenja zbog profesije u kojoj ste. Šta ova naša profesija i mi u njoj moramo da učinimo kako bi se ovo zastrašivanje tužbama protiv aktivista, protiv novinara – tužene su gospođa Vesna Pešić i dve koleginice, urednice Peščanika, tužilac je ponovo gospodin Nebojša Stefanović, šta, dakle, da radimo i kako da nateramo institucije EU da nam pomognu da ova zemlja ne ode u potpuni totalitarni mrak?\nPetrušić: Ne znam šta se dešava sa institucijama EU. Meni je neverovatno da se do sada niko nije oglasio. Da li je moguće da je ta nagodba koju oni imaju sa Vučićem tako dobra i tako njima pogodna da oni puštaju tolike nepravilnosti, tolika gušenja ljudskih prava? Sve ovo što se dešava po meni je nedopustivo, kao što mi je nedopustivo da se izveštaj o Savamali nije pojavio u izveštaju Evropske komisije. To je nedopustivo!\nMislim da možemo da se ne plašimo, nema nas mnogo, nas koji bismo se upustili u tu bitku. Bitno je da se ne plašimo, ali osim toga da se ne plašimo, moramo da imamo i pare, to košta. Svako to suđenje košta. Svaki medij koji nije u sprezi sa vlašću ne može da se finansira ni preko reklama, nema ništa osim svog tiraža. Mi jednostavno finansijski više ne možemo da opstanemo, prema tome, nama je, kao u doba Miloševića, kada je EU pomagala neke nezavisne slobodne medije, ta pomoć potrebna, a ja koliko vidim EU se sve vreme upravlja po onoj – sada imate demokratiju, zašto bi smo mi pomagali vaše novinarstvo.\nRSE: Kako reagujete na povratak na scenu rečnika iz devedesetih, dakle, rečnika tipa “strani plaćenici”, “izdajnici”, “spremaju državni udar”? Ne može se reći da prvi čovek izvršne vlasti ove zemlje ne snosi ogromnu odgovornost za to. Iz njegovih usta smo imali priliku da čujemo nedopustive termine, među kojima se verovatno izdvaja “ološ”, koje su se odnosile na pripadnike naše profesije.\nPetrušić: Nama se nisu vratile devedesete, nama su se vratili ljudi iz devedesetih koji su govorili tim rečnikom. Bila sam novinar i tih devedesetih i tada je postojala bitna razlika. Tada su socijalisti bili na vlasti, radikali su bili pomoćna stranka, zadužena upravo za takvu retoriku. Mi smo u doba Miloševića oko njega imali ipak neke profesore, intelektualce, koji su imali svedeniji govor, a radikali su bili ti koji su služili da nam serviraju ovakav rečnik. Sada su ti koji su stvorili taj rečnik uzeli kompletnu vlast u ovoj zemlji.\nPrema tome, mislim da oni i ne umeju drugačije da govore. Mene je veoma iznenadio i sam njihov dolazak na vlast. Imali smo relativnih, mirnih godinu dana kada su pokušavali da izigravaju evropejce, kada su hteli da budu kulturni, ali svima nam je bilo jasno da će taj medeni mesec proći onog trenutka kada prvi procenat podrške bude pao. Nisam, međutim, očekivala da će sunovrat ići tom brzinom kojom je išao i da će nas, dok je još uvek ta vlast prilično sigurna što se procenata tiče, stići takav strašan udar primitivizma, uskraćivanja sloboda i gušenja medija.\nRSE: Kako komentarišete to što su novinari i nevladine organizacije najčešće etiketrani kao izdajnici, strani plaćenici zato što primaju sredstva iz fondova EU drugih međunarodnih organizacija kada u isto vreme iz istih tih fondova novac, i to mnogo veći, dobija vlada ove zemlje? Po toj logici pojedninih zaničnika vlasti i njoj bliskih tabloida, najveći izdajnik i strani plaćenik bila bi, zapravo, država?\nPetrušić: Da, ali među tim pojedinim zvaničnicima, Vučić je taj koji to stalno ponavlja – ko je koliko para dobio, koliko je, recimo, dobila Inicijativa Ne davimo Beograd. Problem je, očigledno, što mi nemamo naš “Pink”, mi nemamo naš “Informer”, mi nemamo čak ni RTS. Dakle, dobijanje para od stranaca biće proglašavano velikim nacionalnim uspehom kada ih vlast dobija, ali kada mi dobijemo pare onda smo mi strani plaćenici. To sve se radi sa idejom ispiranja mozga, svaka stvar se tako lansira – I Savamala i te tri nelegalne barake. I koliko god stupidna bila bilo koja izjava, ako se dovoljan broj puta ponovi, ljudi počinju da je prihvataju kao takvu.\nRSE: Mediji su izvestili da je za vreme sastanka Organizacije novinara u jugoistočnoj Evropi u trenutku kada je premijer ušao i počeo svoje obraćanje, nekoliko novinara u znak protesta zbog njegovog odnosa prema medijima izašlo. Da li mi novinari koji predstavljamo kritičku javnost u ovoj zemlji možemo da pokažemo bar minimum profesionalne solidarniosti, da kada se prvi sledeći put premijer uvredljivo obrati novinaru, obrecne na njega, bude ciničan nakon što mu novinar postavi pitanje, odgovara i priča šta god hoće bez obzira na pitanje, možemo li se okrenuti i otići?\nPetrušić: Mislim da ne možemo. Mislim da možete vi iz RSE-a, mislim da možemo mi iz NIN-a, mislim da mogu ti ljudi koji su izašli tada, ali to su ljudi koji imaju podršku svojih urednika, koji imaju podršku cele strukture. To ne može da uradi niko iz ovih medija koji su zavisni od urednika, strukture. Ako izađe neko sa B92 i ne donese prilog, nisam sigurna da neće završiti na ulici.\nRSE: Ali imam odva udruženja novinara, imamo novinarski sindikat, čemu oni služe ako ne da u takvim situacijama stanu iza nas, da nam budu bekgraund, i profesionalni i finansijski.\nPetrušić: Vratili smo se u doba polutki, koje su zamenjene kursom engleskog jezika ili nečim takvim. Naše udruženje mnogo više služi za tu vrstu obuke nego što imamo profesionalno udruženje koje bi nas na takav način moglo da zaštiti. Osim toga, mislim da je profil ljudi koji rade u medijima postao takav da je jako malo onih koji će rizikovati sopstveni posao i bilo šta rizikovati da bi pokazali svoj stav i napustili premijerovu konferenciju. Jako bih želela da dođemo do tog trenutka jer su uvrede koje trpimo toliko velike. Konkretno, ja nisam izveštavala, ali kada gledam sednice i kada gledam te konferencije, to je strašno šta se tim ljudima radi i meni zbilja nije jasno šta je u njihovim glavama kada sede i to trpe.\nRSE: Human Rights Watch je upravo objavio izveštaj za prethodnu i dobar deo ove godine o položaju medija u svim zemljama na zapadnom Balkanu. Njihova preporuka institucijama EU i Evropskoj komisiji je da slobodu medija i odnos vlasti prema medijima pretvore u uslov za dalje napredovanje ovih zemalja ka EU. Da li verujete da do toga može doći?\nPetrušić: Pravo da vam kažem, nadam se da će do toga doći jer mislim da, ipak, ne može EU do te mere da okreće leđa onome šta se dešava u našem medijskom prostoru – zbilja, na celoj toj teritoriji, a ovde u Srbiji vidimo tačno šta se dešava. Ne znam na koji način bi uopšte moglo da se nađe opravdanje da se zažmuri na ovo što se dešava, ali sam sam poslednjih godina videla da oni stalno nekako nađu po neko opravdanje da ipak zažmure.\nURL to article: https://www.autonomija.info/sandra-petrusic-fantomi-ruse-novinare-tuze.html


STANARI KOJI UŽIVAJU U SVAKOM GODIŠNJEM DOBU - Port Of Life\nSvako godišnje doba ima svoje prednosti i mane. Jesen nam donosi prijatno osveženje nakon vrelih letnjih dana i najavljuje zimu kojoj se raduju ljubitelji snega i novogodišnjih praznika. Proleće je mnogima najdraže jer nova energija donosi optimizam. Međutim, postoje osobe koje uživaju u svakom godišnjem dobima, vole sve cikluse u prirodi jer promene koje dolaze ne utiču na njihove životne navike. Rekreacija, šetnja, uživanje u prirodi… uvek su im na raspolaganju zahvaljujući mudrom izboru stambenog prostora.\nOni koji su osim kvadrature i idealne lokacije, vodili računa i o tome da imaju privatnost stalnu raspoloživost zelenih površina, odabrali su kondominijum – moderan koncept stanovanja za koji se opravdano kaže da je sigurna luka jer pruža vrhunski komfor ali i bezbednost na najvišem nivou. Zhavaljujući kartičnom pristupu i recepciji na ulazu, video nadzoru i profesionalnom obezbeđenju, kondominijumi su veoma popularni u svetu, ali i kod nas.\nProfesionalno održavanje zelenih površina, dečijeg igrališta, prostora za kućne ljubimce i teretane na otvorenom, garantuje higijenu na najvišem nivou. Opalo lišće se redovno uklanja, kao i sneg tokom zime kako smena godišnjih doba ne bi remetila komfor stanovnika kondominijuma.\nOni ne moraju da gledaju vremensku prognozu da bi krenuli u šetnju jer znaju da ih samo njihov park uvek čeka i da im svako godišnje doba donosi nove radosti.\nTagovi: kondominijum, kupovina stana, wellport


ZAPAD NEZAKONITO NAMEĆE VISOKOG PREDSTAVNIKA RS: Srbija kao garant Dejtona mora da reaguje, Dodik najavio konsultacije zvaničnika | Novosti.rs\nZAPAD NEZAKONITO NAMEĆE VISOKOG PREDSTAVNIKA RS: Srbija kao garant Dejtona mora da reaguje, Dodik najavio konsultacije zvaničnika\n31. 05. 2021. u 17:52\nSASTANAK zvaničnika Republike Srpske i Republike Srbije radi konsultacija u vezi sa nezakonitim pokušajem postavljanja visokog predstavnika u BiH biće održan u narednih dan, dva, rekao je srpski član i predsedavajući Predsedništva BiH Milorad Dodik.\nNa pitanje da li su zvaničnici Srpske upoznali rukovodstvo Srbije da je Savet za implementaciju mira, ne poštujući procedure i mimo svojih ovlaštenja doneo odluku da postavi novog visokog predstavnika u BiH, Dodik je rekao da je predsednik Republike Željka Cvijanović već uputila pismo zvaničnicima Srbije, jer je Srbija potpisnik Dejtonskog sporazuma, a samim tim i Aneksa 10 u kojem je jasno navedeno da su samo strane potpisnice nadležne da „traže postavljanje visokog predstavnika“.\nDodik je naglasio da zbog elementarnog nepoštovanja vladavine prava u vidu kršenja Aneksa 10, Republika Srpska ne može prihvatiti nametanje bilo koje ličnosti za visokog predstavnika i ponovio da je postavljenje visokog predstavnika uslovljeno saglasnošću strana potpisnica Aneksa 10 Dejtonskog sporazuma.\n- Strane potpisnici Dejtonskog mirovnog sporazuma moraju da utvrde predlog, koji se potom potvrđuje relevantnom rezolucijom Saveta bezbednosti UN, a ne da nekakvi ambasadori i neka samozvana tela pokušavaju da nam nameću visoke predstavnike kršeći međunarodno pravo - poručio je Dodik.\n"TO ĆE BITI JAKO LOŠE ZA SRBE!" Velika odluka donosi se u Nemačkoj - Srđa Trifković upozorio na ozbiljnu opasnost za našu državu\n31. 05. 2021. u 10:25\n29. 05. 2021. u 10:36\nSRPSKA NE PRIHVATA NI ŠMITA! Nakon ostavke Valentina Incka sa čela OHR, iz Banjaluke stigla oštra poruka\n29. 05. 2021. u 07:20\nŠMIT UMESTO INCKA, OD RUSA STIŽE VETO? OHR potvrdio da dosadašnji visoki predstavnik nakon 12 godina napušta BiH\n28. 05. 2021. u 07:31\nPodsetimo, Savet za implementaciju mira u BiH imenovao je Nemca Kristijana Šmita za naslednika Valentina Incka posle njegove ostavke, sa čim se nije složio ambasador Rusije.\nSrbija Milorad Dodik Republika Srpska Bosna i Hercegovina Dodik Visoki predstavnik Kristijan Šmit Bosna i Hercegovina vesti Srbija vesti Republika Srpska vesti\nŠEŠELJ O UDARU NA DODIKA: Lider radikala srušio snove Šefika DŽaferovića (VIDEO)\nPREDSEDNIK SRS Vojislav Šešelj izjavio je da eventualnu smenu srpskog člana Predsedništva BiH Milorada Dodika od strane Kristijana Šmita nije moguće sprovesti.\n01. 09. 2021. u 18:51\nDODIK PORUČIO DŽAFEROVIĆU: Još ćeš me dugo gledati ovde! (VIDEO)\nSRPSKI član Predsedništva BiH Milorad Dodik poručio je danas će ga još dugo gledati bošnjački član Predsedništva BiH Šefik DŽaferović i da Republika Srpska neće podleći pritiscima da prihvati novog visokog predstavnika.\n01. 09. 2021. u 17:18\nERDOGAN SE IZJASNIO O DODIKOVOM PREDLOGU: Turska spremna da bude posrednik, ali postoji jedan uslov\nPREDSEDNIK Turske Redžep Tajip Erdogan izjavio je da je spreman da bude posrednik u Bosni i Hercegovini, pod uslovom da se s tim slože Bošnjaci, Srbi i Hrvati.\n30. 08. 2021. u 19:11


ZAUSTAVLJANJE RASTA TRŽIŠTA NEKRETNINA – Televizija srpske dijaspore\nPo popisu od 2021. godine, šire područje Toronta broji preko 6, 7 miliona stanovnika, To je jedan od gradova koji se najbrže razvija u zapadnom svetu.\nImigraciona politika Kanade u naredne tri godine predvidja doseljavanje još milion i 300 hiljada novih imigranata. Većina njih želi da se nastani u verlikim gradovima i upravo je Toronto najpopularnije mesto za otpočinjanje novog života za mnoge nove doseljenike. Oni dolaze i sa novim kapitalom, a imigracija je jedna od navažnijih privrednih grana Kanade\nKanada zabranjuje strancima da kupuju nekretnine u sledeće dve godine. Cene kuća u Torontu su se u poslednjih godinu dana povećale za 30 odsto. Vlast novim merama pokušava da smiri jedno od najvećih tržišta nekretnina u svetu.\nKanada će zabraniti većini stranaca da kupuju nekretnine na dve godine i obezbediće milijarde dolara za podsticanje građevinskih aktivnosti u pokušaju da ohladi rastuće tržište nekretnina. Zabrana kupaca iz inostranstva neće važiti za studente, strane radnike ili strane državljane koji imaju stalni boravak u Kanadi.\nSamo u poslednjih godinu dana nekretnine su zabeležile ras cena od 30 odsto, dok su cene kuća u Kanadi su porasle za više od 50% u poslednje dve godine. Tržište je zabeležilo rekordan mesečni porast u februaru, pošto su kupci delovali ispred povećanja kamatnih stopa od strane Banke Kanade, dovodeći referentnu cenu kuće na 869.300 kanadskih dolara (693.000 dolara).\nMere su sadržane u budžetu ministarke finansija Kristije Frilend prezentiranom u Parlamentu Kanade.\nOvaj potez signalizira da premijer Justin Trudeau postaje sve odlučniji u pripitomljavanju jednog od najskupljih stambenih tržišta u razvijenom svijetu – i da kanadska vlada postaje sve zabrinutija zbog političke reakcije na inflaciju i rastuće cene stanovanja.


Buffon: Rasizam je bolest i mora se iskorijeniti - Klix.ba\nBuffon: Rasizam je bolest i mora se iskorijeniti\n25.3.2013. u 14:55\nGolman Juventusa i talijanske nogometne reprezentacije Gianluigi Buffon podržao je Milanovog veznjaka Kevina-Princea Boatenga koji je prošle sedmice pred vijećem UN-a održao govor o problemu rasizma u nogometu.\n"Boateng je u pravu. Rasizam je poput malarije i treba ga iskorjeniti. To je osjetljivo pitanje i zaista je bilo nekih jako ozbiljnih uvreda", rekao je Buffon za Rai Sport.\nProgovorio je ponajbolji golman svijeta i riječ dvije o svom privatnom životu.\n"Nisam često kod kuće u papučama jer imam previše obveza, ali inače sam normalna osoba. Provodim vrijeme s porodicom, mijenjam pelene i čitam priče prije spavanja svojoj djeci. Moja je žena sjajna kuharica i usredotočena je na to područje. Kada sam prije živio sam u Parmi onda sam sam i kuhao, a specijalitet mi je bila pasta s tunom."\nKao veliki katolički vjernik Buffon je komentirao i nedavni izbor novog pape.\n"Papa ima divno lice i divnu dušu također. Ima lice kakvo sam sanjao da papa mora imati."\nKineski muzej optužen za rasizam zbog upoređivanja Afrikanaca sa životinjama\n14.10.2017. u 08:54\nWatson: Vettel mora biti kažnjen\n25.03.2013. u 14:57\nVilanova se ove sedmice vraća u Barcelonu


zlato-maska-kozmetika-manekenke-anti-age-koza-proizvodi | wanted.rs\nOD NJE SU ZAVISNE SVE MANEKENKE: Kako ova maska čini da koža izgleda FOTOŠOPIRANO 0 Podeli PODELI TWEET POŠALJI E-MAIL\n06.10.2020. / 12:45\nNajpoznatiji svetski modeli se kunu u nju! Ovo je maska poznatog brenda Mimi Luzon i fama oko nje ne jenjava\nKozmetičar Mimi Luzon je omiljena među slavnim modelima poput Irine Šajk, Kaje Gerber, Điđi Hadid i drugih i to sa valjanim razlogom. Ne samo da ima više od 30 godina iskustva u nezi kože, već njen najpoznatiji tretman uključuje korišćenje zlata. A ko će da kaže "ne" zlatu?\nMimi takođe ima i svoj brend proizvoda za negu, te se pored odlaska na njene tretmane u salonu (koji većini nisu dostupni pre svega fizički), možete svakodnevno negovati njenim preparatima ukoliko imate novca da ih priuštite.\nI dok se priprema za sledeću reviju, Kaja pauzu koristi pametno i oporavlja svoju kožu uz pomoć 24k zlatne maske.\nA post shared byMimi Luzon(@mimiluzon) on Jan 22, 2020 at 7:09am PST\nOno što brend Mimi Luzon izdvaja od ostalih jeste upravo ova metalik zlatna maska koju vidite na modelima. Osim što je vrhunac luksuza, korisnici ove maske tvrde da je učinak posle nje neverovatan. Zlato ima snažno pozitivno dejstvo na kožu, bori se protiv bora i može trenutno poboljšati hidrataciju i vratiti sjaj koži.\nOvde vidimo i jednu od najpoznatijih influenserki Kjaru Feranji kako opušteno uživa sa svojom zlatnom maskom.\nHappy Birthday to this golden-hearted women @chiaraferragni stay beautiful inside and out • Love you as can't wait to see you soon\nA post shared byMimi Luzon(@mimiluzon) on May 7, 2020 at 4:54am PDT\nMeđu najvećim fanovima tu je i Irina Šajk koja je ovoj kozmetici verna već godinama.\nIn the making My love @irinashayk getting ready for @jpgaultierofficial show with 24K Pure Gold Mask #glowbymimiluzon\nA post shared byMimi Luzon(@mimiluzon) on Jan 23, 2020 at 10:08am PST\nA ništa ne bi prošlo bez Viktorijinih anđela i evo kako Elsa Hosk izgleda dok pravi selfi sa svojom omiljenom maskom za negu lica.\nThe countdown has begun @victoriassecret fashion show ✨ Divinely beautiful @hoskelsa #tb\nA post shared byMimi Luzon(@mimiluzon) on Nov 5, 2018 at 4:38am PST\nrumenilo je must-have\nOVO SU NIJANSE KOJE VAM TREBAJU: Top 5 najboljih rumenila u kamenu iz drogerija\nzlato kozmetika Điđi Hadid Kaja Gerber maska nega Irina Šajk 24k proizvodi


Održano drugo veče književnog festivala KROKODIL\nTanjug 18. juna 2022. 23:35\nBEOGRAD – Spisateljica Jasminka Petrović, filmski reditelj Radivoje Raša Andrić, pisac Boris Dežulović, karikaturistra Predrag Koraksić – Corax i koncert Ane Ćurčin, obeležili su sinoć drugi dan 14. izdanja književnog festivala „KROKODIL“ u Amfiteatru Muzeja Jugoslavije u Beogradu.\nFestival koji se ove godine održava pod sloganom „Godina magijskog mišljenja“ i koji će trajatii večeras, predstavio je sinoć mnoge pisce i tematske razgovore, tako da su učestvovali takođe i Ilija Đurović, hrvatska dramska spisateljica Tena Štivičić i Ana Marija Grbić, dok su razgovore vodili Mima Simić, Daško Milinović, Jasmina Topić i Dejan Matić.\nMini koncert kao intermeco je efektno održala kantautorka Ana Ćurčin, dobitnica prestižne muzičke nagrade „Milan Mladenović“ (2021).\nVeoma bogat multimedijalni program sadžao je javna čitanja odlomaka iz romana ili zbirki proze i poezije, razgovore, sofa intervjue, muzičke nastupe, scenska izvođenja, performanse, programe za decu i mlade, susrete sa publikom, potpisivanje knjiga, tribinske programe, debate, promocije, online uključenja, video projekcije i konferencije.\nKnjiževnica za decu Jasminka Petrović i filmski režiser Raša Andrić govorili su o romanu, a od nedavno i filmu „Leto kada sam naučila da letim“.\nU bioskopima je novi projekat postigao veliki uspeh u Srbiji i regionu sa 200.000 gledalaca, a osvojio je i nagradu na festivalu u Malmeu.\nFilmski i TV scenarista, dramaturg Srđan Anđelić Mjehur vodio je razgovor sa književno-rediteljskim tandemom i istakao da se retko dešava da se prema dobroj knjizi snimi dobar film, što su ovde autori postigli, jer se obično snimi loš film prema dobrom romanu.\nOn je primetio da su sineasti Branko Bauer i Arsen Diklić u bivšoj Jugoslaviji ostavili legat za omladinske filmove, sa čim se složio reditelj Andrić.\n„Prva verzija scenarija je već bila gotova kada su me zvali producenti da režiram film, ali sam ja odmah rekao „Ne“. Odbio sam u početku jer sam mislio da ne umem tako nešto da radim. Ipak, producentima sam rekao da im mogu pomoći oko scenarija, pripreme za film, kao neki konsultant, da im se nađem. Onda, kako sam sve više ulazio u tu priču, veoma mi se dopala, tako da sam pristao da režiram“, rekao je Andrić.\n„Velika je odgovornost praviti film za decu, a ja to ranije nikad nisam radio. I zato je postojala opasnost, jer kad se stvara za decu, ne sme da se bude dosadan, to je bilo najvažnije“, naglasio je Andrić i naveo da je napisano čak 16 verzija scenarija, adaptacija romana „Leto kada sam naučila da letim“.\nAndrić je otkrio da će film biti prikazan na Festivalu u Puli i izrazio nadu da će ova srpsko-hrvatska priča sa primorja (Hvar) imati redovnu distribuciju po Hrvatskoj, jer je bez toga, kako je naveo, „ovaj film samo do pola ispunio svoju misiju“.\nJasminka Petrović se podsetila kako je dobila poziv putem mejla od filmske kuće „Sense Production“ koji su pokazali želju da snime film po njenom romanu. Brzo je otišla na sastanak i odmah rekla „Da“, za razliku od reditelja Andrića koji je isprva odbio saradnju.\nPetrović je izjavila da roman ima dva nivoa koji su po njoj uspešno vidljivi i u filmu – zaplet o deci i njihovom svetu, kao i jugonostalgija – SFRJ, pre svega odnos Srbije i Hrvatske kroz kontekst međuljudskih odnosa, naroda, što nju veoma zanima i privlači.\n„Iako je knjiga za decu, film je zaista uspešno uhvatio sve linije radnje, i postao je porodični film za decu i odrasle. Velika je razlika u pisanju za decu i odrasle, postoje određeni obrasci koji se moraju ispoštovati za najmlađe. Uvek je prisutna ogromna odgovornost prema deci“, govorila je autorka romana.\nJasminka Petrović je čitala odlomak iz svog romana „Leto kada sam naučila da letim“ i kasnije napomenula da se nije mešala u pisanje scenarija za ovaj film.\n„Smatram da ima toliko školovanih dramaturga koji se razumeju u svoj posao bolje od mene. Pročitala sam samo prvu verziju scenarija i videla da je to korektno, a čim sam čula da je uključen u pisanje scenarija moj divni prijatelj Vladimir Andrić, znala sam da je sve u najboljim rukama. Dalje sam se povukla i odlučila da se pojavim kad film bude gotov“, rekla je Jasminka Petrović.\nGostovanje regionalnih pisaca je standardni plan festivala, tako da je ove noći razgovor na sofi imao književnik, kolumnista i novinar Boris Dežulović.\nDežulović je čitao odlomak iz svoje satirične priče „Božija kazna“ i govorio osvešćeno uglavnom o političkoj situaciji u celom regionu i svetu.\nPisac iz Hrvatske od 2005. godine živi u Srbiji, a piše za „Peščanik“ i objavio je jednu knjigu poezije „Pjesme iz Lore“.\nPredstavili su se i mladi crnogorski romanopisac Ilija Đurović (32), takođe scenarista na filmu i dramski pisac za pozorište koji 10 godina živi u Berlinu, kao i srpska književnica Ana Marija Grbić, koja za sobom ima tri knjige poezije i prvu zbirku priču „Srneća leđa“ u izdanju ugledne beogradske kuće „Geopoetika“.\nDo kraja veoma obimne i sadržajne druge večeri književnog festivala od puna tri sata o svom životu i radu detaljno je i karikaturista Predrag Koraksić Corax, a svoj portret je pružila i hrvatska dramska spisateljica Tena Štivičić, čije je delove novije drame „64“ (2021) sa aktuelnog repertoara Ateljea 212, interpretirala glumica Hana Selimović, koja i igra u toj predstavi rediteljke Alise Stojanović.\nOd prisutnih javnih ličnosti festivala, ove druge noći bili su zapaženi u publici filmski reditelj i scenarista Srđan Dragojević, TV voditelj i autor Zoran Kesić, književnik i osnivač izdavačke kuće „Geopoetika“ Vladislav Bajac i mnogi drugi.


Rezervni sastav policije i recipročne mjere u Federaciji BiH? — Radio Velkaton : Radio Velkaton\n17° C Overcast Clouds\n20. Aprila. 2019. Bosna i Hercegovina, Izdvojeno\nNakon što je nacrt Zakona o policiji i unutrašnjim poslovima Republike Srpske (RS) dobio podršku poslanika u Narodnoj skupštini tog bosanskohercegovačkog entiteta, reakcije javnosti su usmjerene uglavnom ka tome koliku opasnost predstavlja uvođenje rezervnog sastava policije s aspekta sigurnosti.\nIz Federacije Bosne i Hercegovine već najavljuju recipročne mjere. Ipak, analitičari vjeruju da se radi o dimnoj zavjesi, odnosno da se upravo priča o rezervnom sastavu iskoristila kako bi se provukli mnogo opasniji elementi tog zakona.\nU Federaciji BiH za narednu sedmicu sazvana je vanredna sjednica Komisije za sigurnost Predstavničkog doma entitetskog parlamenta, čiji predsjednik Damir Mašić za Radio Slobodna Evropa (RSE) kaže kako je vrijeme da se reaguje, jer Ured visokog predstavnika (OHR) i Vijeće za implementaciju mira (PIC) ne reaguju. Na sjednici će razmatrati kakvi su mogući odgovori Federacije BiH na potencijalnu opasnost.\n“Uvođenje rezervnog sastava samo po sebi povećava broj policijskih struktura u jednom od dijelova BiH. To direktno narušava uspostavljeni balans u svakom smislu, i unutar BiH i van nje i, u konačnici, imajući u vidu svu lucidnost čovjeka koji je suvereni vladar entiteta RS, Milorada Dodika, i onoga što je on u stanju da uradi mi se ne možemo praviti da se ništa ne dešava kad već imamo OHR koji bi prije svega trebao reagovati u ovim situacijama i koji se ponaša kao kameni spavač”, kaže on.\nMašić navodi da mogući ishodi mogu biti ili da se zaustave svi procesi koji su počeli u RS, a da je druga mogućnost da dođe do reforme policijskih struktura i da sve policijske strukture budu dio jednog sistema.\nU međuvremenu, reagovali su iz OHR-a, tako što pozivaju zvaničnike u RS-u da Nacrt ovog zakona upute u širu raspravu. Navedeno je i kako im je “razlog za postojanje rezervnog sastava policije nejasan”, te od Narodne skupštine RS-a očekuju da na primjedbe i zabrinutost odgovore transparentno, kao i da osiguraju da zakonske izmjene ispunjavaju međunarodne standarde i one koje su uspostavljene Opštim okvirnim sporazumom za mir.\nIz Ureda za odnose sa javnošću ambasade Sjedinjenih Država u BIH navode kako su upoznati sa činjenicom da je Narodna skupština RS-a usvojila, u prvom čitanju, Nacrt izmjena i dopuna Zakona o policiji i unutrašnjim poslovima RS-a, što bi se moglo iskoristiti za formiranje rezervnog sastava policijskih snaga RS-a.\nU saopštenju dostavljenom RSE navode da i dalje traže informacije o namjeni ovog rezervnog sastava, posebno imajući u vidu činjenicu da su neke od nadležnosti izvan djelokruga Ministarstva unutrašnjih poslova RS-a.\n“Nastavićemo poticati zvaničnike da ove nacrte zakona šalju na široku međuresornu, međunarodnu te javnu raspravu, kako bi pomogli Republici Srpskoj da zadovolji međunarodne i standarde EU”, dodaje se u saopštenju.\nSjedinjene Države, kako dalje piše, podržavaju razvoj profesionalnih policijskih agencija na svim nivoima u Bosni i Hercegovini, koje poštuju svoje specifične nadležnosti, djelotvorno koordiniraju aktivnosti sa drugim sigurnosnim agencijama te djeluju ispravno u skladu sa zakonom, bez političkog utjecaja.\nSaopštenjem se oglasila i Stranka demokratske akcije (SDA), koja je zatražila od svojih kadrova u svim nadležnim institucijama da pokrenu inicijativu za popunu i opremanje aktivnog sastava policije u Federaciji BiH i kantonima. Istovremeno, zatražili su i da se zvanično pokrenu procedure za izmjene zakona kojima će se omogućiti uvođenje rezervnog sastava policije i u ovom entitetu.\nIz Demokratske fronte (DF) upozorili su kako se ovim krši ranija obaveza da se raspuste sve snage izuzev onih odobrenih od tadašnje međunarodne policijske misije IPTF, što je podrazumijevalo i raspuštanje rezervnih sastava policije.\n“Zakon o unutarnjim poslovima, a uglavnom su svi zakoni jedinstveni za sve policijske agencije koji su doneseni 2005. poznaje se samo status aktivnog policijskog službenika, znači, ne postoji nikakav rezervni sastav”, pojašnjava generalni sekretar stranke i bivši direktor Federalne uprave policije (FUP), Zlatko Miletić.\nAko ovaj zakon prođe u RS-u i izostane međunarodna reakcija, DF je najavio iniciranje novog zakona u Federaciji, kaže Miletić, ali s drugačijim elementima.\n“Mi u svakom slučaju nećemo raditi to kao što oni rade već ćemo u skladu s Dejtonskim mirovnim sporazumom i evropskim preporukama tražiti da se poveća broj aktivnih policijskih službenika na nivou Federacije. Ako ih oni prime tisuću u odnosu na broj stanovnika koji živi u Federaciji, da bi ostao balans ili jednak broj policijskih službenika na teritoriji RS-a i Federacije mi ćemo predložiti da se primi novih 2500 tisuće aktivnih policajaca”, kaže Miletić za RSE.\nMože vas interesovati: RS će sankcionisati medije koji budu fotografisali policiju?\nPrema procjenama, uvođenje dodatnih policijskih službenika, njihovo opremanje i obuka BiH bi koštalo oko 35 miliona eura. Taj bi novac, smatra Miletić bilo mnogo bolje uložiti u bolje obrazovanje, plate ljekara ili socijalne potrebe u oba bh entiteta, nego se naoružavati.\nRezervni sastav policije RS-a poslužio je kao odlična dimna zavjesa, smatra Ivana Korajlić iz Transparency internationala BiH. Dok se bave, kako kaže, perifernim, stvarna i mnogo opasnija suština Zakona prolazi.\n“Šta to može značiti u praksi kada imate svakog policijskog službenika, koji će na sopstveni način tumačiti kakva su mu ovlaštenja i kako da postupa u određenim situacijama. I da onda na osnovu toga ili privodi ljude na razgovor ili čak i lišava slobode, potpuno ide mimo onoga što je propisano Zakonom o krivičnom postupku i slično. S druge strane, imate ovu priču sa prikrivenim istražiteljima gdje se ostavlja mogućnost da se dovode lica sa strane da im se daje drugi identitet”, dodaje Korajlić.\nIako izaziva negativne emocije, ali i revolt u drugom entitetu, ova je odluka zapravo najveći problem za RS i njene građane, smatra bivši ministar unutrašnjih poslova Kantona Sarajevo, Nermin Pećanac.\n“Ovo je legalizacija represivnog sistema u RS-u i najviše je problem sa rezervnim sastavom i sa ovakvim izmjenama Zakona ne samo o policiji i o Ministarstvu unutrašnjih poslova, već i izmjenama Zakona o javnom redu i miru, osjetiće nažalost građani RS-a. ‘Pravda za Davida’, u stvari, njima je škola kako to treba sve sve pokopiti da se to više nikada ne desi u onom smislu da im se može izaći na proteste, bez obzira što su mirni protesti, a da oni nemaju zakonsku mogućnost reakcije”, navodi Pećanac.\nRezervni sastav policije RS-a bi, prema Nacrtu novog zakona, trebalo da čini 20 posto pripadnika od ukupnog broja redovnog sastava, a to znači da bi ih moglo biti oko hiljadu.\n04.06.2020 Novih 11 zaraženih u Tešnju, u Sarajevu nakon dužeg vre...\n03.06.2020 Centralna banka BiH dobila odluku, kreće raspodjela 300...


Leotar pobijedio Vardu | Herceg Televizija Trebinje\nLeotar pobijedio Vardu\nIzvor: Radio Trebinje | Datum:31.01.2016.\nKošarkaši „Svislajon“ Leotara pobijedili su sinoć ekipu „Varde“, rezultatom 81:80, u utakmici 18. kola Prvenstva BiH – Liga 12.\nRezultat po četvrtinama bio je: 18:18, 17:20, 19:16, 26:27.\nKod Trebinjaca najefikasniji bili su Đurasović sa 20, Šakotić 11, Pelkić i Lužaić sa 10 postignutih poena.\nNajviše poena u redovima domaćih postigao je Đurđević, 23 poena.\nEkipa Dragoljuba Vidačića ima 12 pobjeda i 6 poraza.\nU narednom kolu Leotar dočekuje „Sparse“.


Rusija: Imamo prepisku Bajdenovog sina o finansiranju biolaba\nTanjug 31. marta 2022. 20:00\nMOSKVA – Ministarstvo odbrane Rusije poseduje prepisku sina predsednika SAD, Hantera Bajdena, sa saradnicima Uprave za smanjenje pretnji Ministarstva odbrane SAD i organizacija Pentagona u Ukrajini, saopštio je danas načelnik snaga za radijacionu, hemijsku i biološku zaštitu Oružanih snaga Rusije, general-potpukovnik Igor Kirilov.\nPrepiska potvrđuje da je Hanter Bajden igrao važnu ulogu u pronalaženju finansija za sprovođenje eksperimenata sa patogenima na teritoriji Ukrajine, prenosi „Sputnjik“.\n„Sadržaj pisama pokazuje da je Hanter Bajden igrao važnu ulogu u pronalaženju finansija za sprovođenje eksperimenata sa patogenima na teritoriji Ukrajine. On je obezbedio sredstva za kompaniju ‘Black and Veać i Metabiota’, rekao je Kirilov.\nPrema njegovim rečima, objavljena prepiska svedoči o tome da pravi ciljevi Pentagona u Ukrajini su daleko od naučnih ciljeva.\n„Tako u jednom pismu vlasnik kompanije ‘Metabiota’ navodi da će aktivnost kompanije biti usmerena na obezbeđivanje ‘kulturne i ekonomske nezavisnosti Ukrajine od Rusije’, što veoma neobično zvuči za jednu biotehnološku kompaniju“, naveo je Kirilov.\nKirilov je izjavio da je specijalna ruska vojna operacija u Ukrajini omogućila da se prekine rad pet ukrajinskih laboratorija, koje su, kako je istakao, sprovodile eksperimente sa antraksom, kolerom, afričkom svinjskom kugom, tularemijom i leptospirozom.


KAKO POČETI-ORGANSKA BAŠTA | Terrabija\nHome/Baka baštovanka /KAKO POČETI-ORGANSKA BAŠTA\nNa početku najvažnije je da ste odlučili da se bavite organskim baštovanstvom. Ovo polje delovanja iz korena može da promeni vaš život, nauči vas strpljenju, uživanju, filozofiji, lepoti, ljubavi i najvažnijem od svega brizi o sopstvenom zdravlju, zdravlju vaše porodice i društva. Problem koji se prvo javlja jeste: kako početi? Prvo moramo pronaći idealno mesto za vašu organsku baštu. Idealno bi bilo da to bude mesto podalje od puteva i drugih potencijalnih zagađivača, i da površina nije hemijski tretirana minimum sedam godina. Deo parcele koji smo odabrali potrebno je očistiti od kamenja, delova cigala i sa njega ukloniti nepoželjno žbunje i višegodišnji korov. Pri tome je izuzetno važno voditi računa da se ne skine površinski sloj zemlje koji je biološki najaktivniji. Na mestima gde smo ovaj sloj narušili, možda zbog nasipanja ili poravnavanja potrebno ga je oplemeniti organskim đubrivom.\nPolazimo od prvog stanovišta, a to je da je biljkama potrebno sunce za pravilan razvoj, tako da biramo osunčana mesta ali se trudimo da ta mesta nisu na vetrometini, jer jaki vetrovi mogu da naškode vašim kulturama. U slučaju da je bašta zašićena od severa, u proleće će imati dovoljno svetlosti i tolote, brže će da se zagreje a tome će da pogoduje ako je na blagoj padini prema jugu, odnosu jugoistoku.\nImajte u vidu odnos vaše bašte sa okolinom. Da li postoje zgrade ili objekti koji kvare vidik i koje bi trebalo zakloniti ili odvući pažnju sa njih? Da li postoji drveće ili zgrade koje bi mogle da daju prijatan utisak o vašoj bašti?\nProcenite postojeću vegetaciju kao potencijal za privlačenje raznih životinja.\nObratite pažnju na kablove i cevi i zabeležie gde se nalaze. Ako je potrebno obezbediti pristup u tom delu nije poželjno saditi veliko drveće ili žbunje ili tvrdo popločavati zemljište.\nKada je moguće poželjno je obezbediti navodnjavanje kvalitetnom vodom, prvenstveno bi to zanačilo iz čiste reke, jezera prirodne bare ili potoka. Gde to nije moguće trebalo bi da se koristi voda iz bunara ili iz rezervoara u kojem smo sakupljali kišnicu. U krajnjem slučaju može se koristiti i voda iz vodovoda, ali zbog sadržaja hlora njena upotreba nije preporučljiva. Postoji efikasan način, ako se upotebljava voda iz vodovoda, da bude organski prihvatljiva, a to je da se ne koristi direkno za zalivanje, već da se sipa u otvorene posude koje će da odstoje najmanje 24h, pre upotrebe, time se omogućuje da hlor ispari i voda poprimi temperaturu vazduha koja neće štetiti biljkama prilikom polivanja.\nDelovi bašte namenjene voću i povrću bi, po mogućnosti trebalo da se odvoje, da senke od voća nebi pravile štetu povrću. Svetlost mora direktno da pada na povrće i da u toku dana kruži po bašti.\nOno što predstavlja opšti problem je zemljište kojim raspolažemo, pošto najčeće nismo u mogućnosti da ga biramo već da mu se prilagođavamo. Prema opštem pravilu srednje zbijena zemljišta su napogodnija, iako može da se sadi i na peskiovitom zemljištu, kao i na onom koje ima gline. Peskovita zemljišta su siromašnija , gubitak vode je veći, kao i ispiranje i oticanje hranljivih materija tako da je na ovom zemljištu ograničen broj kultura koje se mogu uzgajati. Sa druge strane glinasta zemljišta se, zbog svoje strukture, teže obrađuju i prozračnost im je manja. U oba slučaja dohranom i dodavanjem organskih đubriva, kao i korišćenjem mineralnih materija, kvalitet i tekstura zemljišta može bitno da se poboljša i učini pogodnim za gajenje raznog povrća. Za “obogaćivanje” zemljišta potrebno je imati strpljenja jer se rezultati pokazuju tek nakon nekoliko godina, kada uspevamo da stvorimo novi plodni sloj zemljišta.\nKiselost je, takođe, važna osobina zemljišta i najpouzdanije se utvrđuje u laboratorijama koje rade te vrste ispitivanja zemljišta. Iskustveno, takođe, možemo da utvrdimo o kakvom zemljištu se radi. Na kiselim zemljištima rastu samoniklo bokvica, kiseljak i rastavčić a na neutralnim detelina, kupina i pirevina. Za većinu povrtarskih kultura “neutralna” zemljišta su najpogodija, ostala redovnim đubrenjem možemo popraviti i to unošenjem kalcijuma, najčešće krečnjaka i kreča, čime se kiselost smanjuje i zemljište postaje neutralno.\nPlanirajte u zavisnosti od prostora kojim raspolažete. Ako imate dovoljno prostor povrtnjak odvojite, ako ne povrće, voće i začinsko bilje mogu da se uklope u deo sa cvećem. Ako imate manjak prostora, a proizvodnja hrane vam je prioritetna, razmislite kako da osmislite povrtnjak koji može lepo da izgleda i tokom zime. Jedan od načina je da to postignete je da napravite formalno oivičene leje. Na taj način imaćete definisane granice koje će, tokom cele godine, bašti davati uredan izgled.\nVoće koje može da raste uz zidove ili lukove daje visinu bašti. Da biste pojačali ukrasni, živopisni efekat bašte, oivičite leje začinskim biljkama ili jednogodišnjim cvećem, koje će biti korisno, jer privlači insekte koji su prirodni neprijatelji štetočina.\nProstor koji je od ključnog značaja u organskaj bašti jeste onaj gde recikliramo zeleni baštenski otpad, korov, uvenule biljke, otpadke iz kuhinje, jesenje lišće itd. Kompost nemojte smestiti u nepristupačni deo dvorišta, kontejneri za kompost izrađuju se u više oblika i veličina kako bi odgovarali svim uslovima. Praktičnije da umesto jednog imate više mesta za kompostiranje koji će biti raspoređeni po vašoj parceli.\nAko želite da uzgajate jestive ili egzotične biljke van biološke zezone potreban vam je staklenik. Staklenik zahteva redovno održavanje. Kao opcija postoje i plastenici koji su manje atraktivnog izgleda i manje su trajni od staklenika. Zaštitini sanduci mogu da budu od koristi prilikom gajenja nekih ranih biljaka ili za očvršćivanje mladih biljaka. Postavite snaduk na osunčano mesto, dalje od delova na kojma se zadržava mraz.\nPostojeće vrste divljih životinja su prijatelji u vašoj bašti. Osim što vam pravi društvo, lokalna fauna ima i značajnu funkciju. Stvorite odgovarajuće uslove za nastanjivanje životinja, a one će vam-od mikroba do ptica-zauzvrat pomoći da bašta napreduje oslobođena od štetočina i bolesti.\nAko prostor dozvoljava predivite manju šupu koja će vam služiti za odlaganje alata i opreme, a pored toga možete iskoristiti i kišnicu sa šupe, jednostavnim postavljanjem bureta kod olučnog otvora.\nPodizanje organske bašte moguće je samo u nezagađenim sredinama, ako vam je parcela okružena sa kulturuma koje se obrađuju na konvencionalan način, odnosno sa velikom upotrebom raznih otrova, vaša bašta neće moći da bude “čista”. Ako baš nemate drugog izbora i morate da uzgajate kulture na takvom mestu , oko parcele napravite zeleni zid kao filter, debljine najmanje 1 metar, ovaj prostor omogućiće formiranje malog eko sistema koji će pomoći vašoj bašti.\nPored opštih pravila o izboru mesta, veoma je važno pravilno osmisliti setvu kultura, jedno od osnovnih pravila prilikom formiranja vrta je upotreba plodoreda prilikom setve, kao i vođenje računa o biljkama i cveću koje se slažu i pomažu jedni drugima u rastu, kao i biljkama koje mogu naneti štetu vašem vrtu.\nNotice: previous_post is deprecated since version 2.0.0! Use previous_post_link() instead. in /hsphere/local/home/c338962/terrabija.com/wp-includes/functions.php on line 3839


Posted on 25/03/2017 25/03/2017 by Meteorolog with Leave a comment\nPotreba za kalendarom se javila rano u istoriji čovečanstva, i uvek je bila u vezi sa pojavama na nebu i verovanjima ljudi tog doba. Sve stare civilizacije imale su svoje kalendare. Ono što je zajedničko za sve njih je što su urađeni na osnovu astronomskih izračunavanja, tj. na osnovu ponašanja čoveku vidljivih nebeskih tela: Sunca (odatle dan i godina) i Meseca (odakle potiču nedelja, tj. sedmica i mesec).\nPrvi, lunarni kalendar\nKako je pojava mesečevih mena oduvek bila strašno bitna, prvi kalendar koji su ljudi napravili je bio Lunarni, nedelja je počinjala pojavom Novog Meseca, druga nedelja u fazi prve četvrti, treća sa fazom punog Meseca, a četvrta sa poslednjom četvrti. Period od 29, 5 dana potreban je za ove četiri faze Meseca pa je dužina meseca kog gotovo svih drevnih naroda bila 29 i 30 dana.\nOtkuda baš 12 meseci i tih 30 dana? Od Vavilonaca koji su živeli 1900. godine p. n. e.\nCiklično ponavljanje godišnjih doba čovek je odavno uočio pa tako došao do vremenskog intervala – godine. Vavilonci su utvrdili da ona ima oko 360 dana, a njihovi astronomi i matematičari su koristili broj 12 kao osnovni broj za sva računanja (kao mi danas broj 10). I danas neki narodi računaju na tuce – 12 komada nečega. A broj 12 bio im je pogodan jer je: deljiv sa 1, 2, 3, 4, 6, odredili su 12 sazvežđa, godina ima 12×30 meseci=360 dana, podelili su dan i noć na 12 delova. Kasnije su kao osnovni broj koristili broj 60 pa se od njih provlači ta podela sata na 60 minuta i minute na 60 sekundi.\nPočetak pojave Novog Meseca na nebu kod Starih Grka najavljivao je sveštenik rečju: “Kaleo” (ili “Caleo“), u značenju vesti, objave, pa je tako i nastala reč “Kalendar“. Mada, postoje i objašnjenja da je reč “kalendar” izvedena od latinske reči “calendae” – prvi dan u mesecu kada se plaćao porez u starom Rimu. Kalendar je način kombinovanja broja dana u mesecu i broja meseci u godini tako da određene pojave u prirodi padaju stalno u iste kalendarske dane.\nDrevni pokušaji pravljenja kalendara su varirali. Na primer, osnova judejskog kalendara je mesec. Judejci su znali da mesec traje oko 29, 5 dana i odredili da meseci imaju ili 29 ili 30 dana. Glavni praznici u narodu su bili poljoprivredni – vreme setve, žetve, berbe grožđa, maslina, pa su se oni (po njihovoj računici) pomerali za 11 dana gore ili dole, i u tu svrhu izmislili i trinaesti mesec koji se ponekad dodavao da bi popravio grešku što isti meseci padaju u različito klimatsko doba. Ovakav judejski kalendar je bio primitivan i nenaučan. Egipatski je bio bolji. Zato krenimo od prvih proračuna i reformi kalendara, od kalendara Starih Egipćana i Rimljana:\nKalendar Starog Egipta\nNajpribližniji podatak o broju dana za koji Zemlja okrene krug oko Sunca dali su 238 godine p. n. e. egipatski sveštenici. Naime, posmatrali su ponašanje reke Nil – kako je on jednom godišnje plavio polja, morali su unapred predvideti trenutak poplave. Na osnovu hiljadugodišnjeg posmatranja i zapisivanja klimatskih pojava, stvorili su niz pravila, ali jedna stvar se ponavljala: poplave se javljaju kada se na istočnom nebu prvi put pojavi zvezda Sirijus (oni su je zvali Sotis). To je bilo svake godine na leto, polovinom jula. Naravno, do ovoga je dolazilo kad na najvećim planinama dođe do velikih vrućina i topljenja snega pa je nivo Nila rastao.\nAli, i bez znanja ove činjenice sveštenici su utvrdili: godina ima skoro 365 dana, a svake četvrte godine datum izlaska Sirijusa se pomera za jedan dan. Uvode se prestupne godine od po 366 dana. Ovaj egipatski kalendar je 300 godina kasnije bio osnova aleksandrijskom astronomu Sosigenu da napravi rimski kalendar (julijanski kalendar).\nKalendar Starih Rimljana\npotiče iz 8. veka p. n. e. To je bio lunarni kalendar u kome su meseci naizmenično imali 30 i 31 dan, a godina 10 meseci. Meseci su imali ove nazive:\nprvi mesec je bio Martius – u čast boga rata Marsa,\ndrugi mesec Aprilius ili Aprilis od latinske reči “aperire”- otvarati; u ovom mesecu se živi svet budi iz zimskog sna, na drveću se otvaraju pupoljci i počinje proleće,\ntreći mesec Maius po Maji (Maia), ona je bila ćerka Atlasa i majka boga Hermesa (kasnije Merkur)\nčetvrti mesec Junius u čast boginje Junone,\npeti mesec Quintilis na latinskom jeziku znači peti,\nšesti mesec Sextilis na latinskom jeziku znači šesti,\nsedmi mesec September na latinskom jeziku znači sedmi,\nosmi mesec October ili Octolis, na latinskom osmi,\ndeveti mesec November ili Novelist na latinskom jeziku znači deveti,\ndeseti mesec December ili Decembris, na latinskom deseti.\nU 7. veku p. n. e. car Numa Pompilije sproveo je reformu ovog kalendara:\n– dodao je dva meseca – jedanaesti Januarius u čast boga vremena Janusa i dvanaesti mesec Februarius posvećen bogu podzemnog sveta Februusu\n– promenio je broj dana u mesecima, naizmenično po 31 i 29 dana, a februaru 28 dana. Što se tiče Mesečevih mena, bio je tačan – svaki mesec je počinjao pojavom Novog Meseca na zapadnom nebu, ali razlika od Sunčeve godine je bila 11 dana. Da bi otklonili ovu raziku, Rimljani su svake druge godine između 23. i 24. februara umetali dodatni mesec – Marcedonius sa 22 i 23 dana.\nČeste intervencije izmene i dopune kalendara išle su na ruku sveštenstvu koje je menjalo kalendar da bi ugodili političkim i finansijskim krugovima moćne vlastele. Ali je nastala velika zbrka i haos u računanju vremena.\nVolter je govorio\n“Rimske vojskovođe su često pobeđivale na bojnom polju, ali nikada nisu znale tačno kada se to desilo”.\nAleksandrijski astronom Sosigen je za Julija Cezara 45. godine p. n. e. napravio novi kalendar. Za osnovu je uzeo godinu od 365, 25 dana, godinu podelio na 12 meseci sa naizmenično 30 i 31 dan. Februar je imao 28 dana. A svake četvrte godine dodeljivan je po jedan dan. Marcedonius je izbačen iz upotrebe. Za početak nove godine uzet je 1. januar 45. godine p. n. e. Da bi se postiglo usklađenje sa starim kalendarom, 46. godina je imala 455 dana te je ona zbog svoje dužine nazvana “konfuzna godina”. To je i najduža godina u istoriji kalendara.\nNa predlog Marka Antonija, 44. godine p. n.e. peti mesec je dobio ime Julius u čast Julija Cezara, a početkom naše ere, 8. godine odavanjem počasti Oktavijanu Avgustu rimski senat je dodelio šestom mesecu ime Augustus i dodelio mu 31 dana isto kao i julu (da se ne pomisli da je Cezar bio veći vojskovođa od Oktavijana). Ovaj jedan dan je uzet od februara koji je ostao sa 28 dana. Julijanski kalendar je u ovom obliku ostao samo još kod pravoslavne crkve. Dužina godine po julijanskom kalendaru iznosi 365 dana i 6 sati, a kako je dužina prave, tropske godine 365 dana, 5 dana, 48 minuta i 46 sekundi, postoji razlika od 11 minuta i14 sekundi.\nVekovi su prolazili, Rimskog Carstva više nije bilo, Vizantija se mnogo kasnije raspala na manje države, nestala je i rimska religija (politeizam) koja ustupa mesto hrišćanstvu koja za vreme cara Konstantina 312. godine postaje državna religija. Crkva se obračunala sa ostacima egipatske, rimske i drugih religija i spaljivala sva naučna, filozofska i druga dela Aristarha, Pitagore, Ptolomeja, ali ipak: 325. godine na saboru u Nikeji kao zvaničan crkveni kalendar usvojen je julijanski kalendar sa svim njegovim latinskim nazivima i imenima rimskih bogova.\nViše od 11 vekova koliko je julijanski kalendar bio u upotrebi napredovala je astronomija pa se saznalo da sunčana godina ne traje 365, 25 dana (365 dana i 6 časova) već da je za oko 11 minuta kraća. Za hrišćansku crkvu bilo je jako važno da ima tačan kalendar kako bi se mogli pratiti kad padaju važni crkveni praznici, posebno Uskrs. Dan Uskrsa se određivao tako što se za praznik uzimala prva nedelja posle Prvog Punog Meseca, posle prolećne ravnodnevnice, oko 21. marta. Kako je razlika julijanskog kalendara od prave tropske godine bila mala (za 11 minuta i 14 sekundi razlike) za 120 godina se nakupi razlika od skoro jednog dana. Vekovi su prolazili, a razlika se povećala pa je u 16. veku iznosila celih 10 dana! Zbog toga je prolećna ravnodnevica umesto 21. počinjala 11. marta, a onda se komplikuje i određivanje crkvenih praznika.\nNauka je upozoravala crkvene starešine, trebalo je poništiti razliku između prave i kalendarske godine pa je tadašnji papa Grgur XIII izvršio reformu julijanskog kalendara; stručna komisija Univerziteta u Bolonji prihvatila je projekat kalendara koji je napravio italijanski matematičar Luiđi Lilio. Papa je odobrio ovaj kalendar 24. februara 1582. i on je stupio na snagu 4. oktobra iste godine, pod nazivom Gregorijanski kalendar. Da bi se razlika od 10 godina izjednačila, iza četvrtka 4. oktobra 1582. došao je petak, 15. oktobar. 1582. Da bi se sprečilo razilaženje kalendarske i prave godine, odlučeno je da od godina kojima se završavaju vekovi (1600,1700,1800…) bude prestupna tek godina u svakom četvrtom veku (na primer 1600, 2000, 2400…) Prestupna je svaka četvrta godina osim godine kojom se završavaju vekovi, a čije prve cifre nisu deljive sa 4 (1700, 1900…).\nKod ovako definisanog kalendara dužina godine iznosi 365, 2425 dana pa je njegova tačnost 3280 godina. Greška od jednog dana doći će 4862. godine!\nSLIKA DEKRETA GRGURA XIII\nOdmah po proglašenju papinog dekreta, novi kalendar usvajaju sve katoličke države tog doba, kasnije i ceo svet. Pruska ga usvaja 22. avgusta 1610, Velika Britanija 2. septembra 1752. Srbija 18. januara 1919, Turska 18. decembra 1925, a Egipat 17. septembra 1928. godine.\nBilo je kasnije pokušaja i rasprava na međunarodnim skupovima Ujedinjenih nacija i Lige naroda da se isprave neki nedostaci gregorijanskog kalendara (nejedanki brojevi nedelja u tromesečjima i polugodištima i pomeranja nedeljnih dana iz godine u drugu za jedan dan, pa se neki periodični događaji ne poklapaju) ali ta reforma nikad nije realizovana.\nZa sve dalje podatke i informacije o kalendaru i merenju vremena od srca preporučujem sjajnu knjigu “Kalendar i merenje vremena” Jaroslava Francisty-ja i naučni tekst “O pitanju kalendara i njegovoj istoriji” Jovana Kečkića iz kojih sam i saznala ove podatke koje sam podelila u tekstu.\nMolimo vas i ovo: * six − = two


Mentalno zdravlje mladih u Srbiji 2021. godine: Oseæaju se drugaèije, anksioznost bez konkretnog razloga - Kako si\nMentalno zdravlje mladih u Srbiji 2021. godine: Oseæaju se drugaèije, anksioznost bez konkretnog razloga\n16.12.2021. / Komentara: 0\nAnketa o mentalnom zdravlju mladih u Srbiji 2021. godine otkrila koliko oni oseæaju promene psihièkog stanja. U anketi je uèestvovalo više od 200 ispitanika, koji su na upitnik odgovarali anonimno.\nRezultati ankete o mentalnom zdravlju mladih u Srbiji, koju je sprovela platforma kompanije Galenika, pokazali su da ispitanici u dvadesetim godinama u velikoj meri oseæaju promene kada je njihovo mentalno zdravlje u pitanju, a koje su nastale kao posledica pandemije kovida 19 (72,4 odsto ispitanih).\nTakoðe, èak 81,9 odsto anketiranih smatra da se oseæa drugaèije u odnosu na period pre pandemije.\nStres, anksioznost i bezvoljnost bez konkretnog razloga\nIspitujuæi prisutnost razlièitih simptoma kod ispitanika, dobijeni rezultati pokazuju da znaèajan broj ponekad ili èesto oseæa stres, anksioznost, oseæaj bezvoljnosti kao i tugu bez konkretnog razloga.\nViše od polovine, taènije 55,2 odsto ponekad ima oseæaj preoptereæenosti, dok se taj oseæaj èesto javlja kod 32,8 odsto ispitanika.\nSa èesto prisutnim stresom bori se èak 54,3 odsto ispitanih uèesnika ankete starosti od 20 do 29 godina. Uprkos ovakvim rezultatima, èak 65,5 odsto ispitanika nikada nije išlo na psihoterapiju, ali je 56,1 odsto reklo da bi posetilo psihoterapeuta kada se naðe u situaciji da ima problem.\nViše od polovine ispitanika èesto ima promene u raspoloženju i èesto nisu sigurni u sebe i svoje postupke, a oko 45 odsto se izjasnilo da se èesto izgubi u mislima i voli da se iskljuèi iz svoje okoline.\nKada su u pitanju negativnost i loše raspoloženje, 39,7 odsto ispitanika voli da se u takvim trenucima osami, 25 odsto njih provodi vreme sa njima dragim ljudima, dok se 24,1 odsto bavi neèim što ih ispunjava.\nKada se naðu u stresnoj situaciji, 40 odsto ispitanika postepeno rešava probleme i bori se sa stresom uz podršku drugih, dok 33 odsto njih voli da se izbori sa stresnom situacijom èim na istu naiðe.\nNesanica i poroci\nViše od polovine, taènije 51,7 odsto ponekad ima problem da uveèe zaspi, dok sa druge strane, kod 31,9 odsto to nikad nije sluèaj.\nKada su u pitanju poroci, 54,3 odsto je na pitanje da li imaju neki porok ili lošu naviku odgovorilo potvrdno. Kod veæine onih koji su odgovorili potvrdno, kao najèešæi porok ili lošu naviku naveli su: cigarete, prejedanje i lošu ishranu i alkohol.\nKada je u pitanju bliskost sa porodicom, 60,3 odsto ispitanih je odgovorilo da imaju jako blizak odnos, dok je 31 odsto reklo da im je odnos korektan.\nÈak 72,4 odsto ima podršku okoline i oseæaj da uvek mogu na njih da se oslone, što je nešto što im je jako važno.\nIpak, da mladi vole da taje svoja oseæanja govori i podatak da je èak 54,8 odsto njih odgovorilo da preferira da ih drži u sebi i da se trudi da niko ne primeti kako se oseæaju.


predjelo Archives – Crvenkapina kujna\nValdorf salata (Waldorf salad) je nadaleko poznata i vrlo jednostavna salata, nastala krajem 19. veka u njujorškom hotelu “Waldorf -Astoria”. Smislio ju je tadašnji šef sale ovog hotela, Oscar Tschirky, ili “Oskar iz Valdorfa” kako je šire bio poznat, jer je ovaj hotel bio jedan od najboljih na Menhetnu. Oskar je poreklom bio Švajcarac, koji… Read More Valdorf salata (Waldorf salad)\nSalatu od jaja često pominju u američkim i britanskim filmovima i najčešće sa njom prave sendviče. I svaki put kad čujem, zapitam se šta sve ide u nju i kakvog je ukusa i, do kraja filma, zaboravim… Al’ juče mi pade na pamet, pa reših da potražim recept. I nađoh nekoliko različitih verzija, ali mi… Read More Salata od jaja


Lenovo predstavlja prve proizvode u okviru saradnje sa kompanijom Nutanix Lenovo predstavlja prve proizvode u okviru saradnje sa kompanijom Nutanix – Personal magazin\nKompanija Lenovo juče je na Gartner Data Center konferenciji u Las Vegasu predstavila nove uređaje iz hiper-povezane HX serije uređaja koje koriste Nutanix Acropolis i Prism softver. Idealni za virtuelne…\nKompanija Lenovo juče je na Gartner Data Center konferenciji u Las Vegasu predstavila nove uređaje iz hiper-povezane HX serije uređaja koje koriste Nutanix Acropolis i Prism softver. Idealni za virtuelne aplikacije, novi uređaji su kreirani sa ciljem da pojednostave infrastrukturu, smanje troškove podešavanja i upravljnja i poboljšaju pouzdanost serverske platforme. Napravljeni na x86 serverskoj platformi koja je proglašena za najpouzdaniju1 i u kombinaciji sa liderskom ulogom kompanije Nutanix, prema Gartner Magic Quadrant2, ovi zajednički kreirani uređaji pomoćiće korisnicima da se fokusiraju na veću efikasnost, mobilnost i skalabilnost, a da pri tome dobilju bolje rezultate za uložen novac.\nDanašnji data centri uglavnom imaju različite servere, operativne i skladišne sisteme, kao i hipervizore. IT menadžeri imaju komplikovan zadatak upravljanja ovim kompleksnim infrastrukturama, pri čemu moraju da vode računa o prvobitno ugrađenom hardveru i softveru. Uvođenje naredne generacije hiperpovezanih uređaja može drastično smanjiti kompleksonst ovih sistema, stvarajući dodatnu vrednost za korisnike u kratkom vremenskom periodu.\nHiperpovezana rešenje iz Nutanix-a smanjuju ukupne troškove IT infrastrukture i do 60 odsto, prema oceni IDC-a. OD hiperpovezane HX serije uređaja kompanija Lenovo i Nutanix očekuje se značajna ušteda za korisnike usled pouzdanijeg hardvera i centralizovanog upravljanja softverom.\nKompanija će predstaviti tri modela koja će moći da se podese prema specifičnim potrebama:\nLenovo HX3500 je optimizovan za VDI i manja virtuelna opterećenja uključujući i-mejl, dokumentovanje i štampanje, veb server, middleware, manje baze podataka i udaljena kancelarijska okruženja.\nLenovo HX5500 je optimizovan za opterećenja serverske virtualizacije koja podrazumevaju veće zahteve kapaciteta kao što su Hadoop big data, serveri sa podacima, Splunk, i centralizovana konzola za oporavak od štete na udaljenim kancelarijskim okruženjima.\nLenovo HX7500 je optimizovan za baze podataka i druga I/O intenzivna radna opterećenja, uključujući MS SQL server, MS Exchange, SharePoint i Oracle RAC okruženja.\nJednostavna za podešavanje, sa konzolom za računanje, skladištenje i upravljanje na jednom mestu, Lenovo HX serija hiperpovezanih uređaja omogućuje korisnicima da pojednostave infrastrukturu data centra i efikasnije iskoriste svoje resurse. HX serija uređaja je veoma skalabilna i može se lako podešavati u skladu sa rastom vaših potreba.\nLenovo predstavlja prve proizvode u okviru saradnje sa kompanijom Nutanix was last modified: December 8th, 2015 by Redakcija


JU Dječije obdanište:Uspješna realizacija planiranih aktivnosti | Zivinice.ba\nJU Dječije obdanište:Uspješna realizacija planiranih aktivnosti\nAutor: Šefik Gadžo 03.03.2020 14:31\nU protekla dva mjeseca JU Dječije obdanište Živinice uspješno je realizovalo planirane aktivnosti za taj period.Ova odgojno obrazovna ustanova broji preko 315 polaznika, raspoređenih u više odgojnih grupa.\nO radu i narednim zadacima direkorica Dječijeg obdaništa Sabine Andelić kaže da predstoji niz aktivnosti:\n“Tokom februara smo održali jednu korisnu radionicu zajedno sa roditeljima na temu “Vrijednosti i uloga igre u predškolskom obrazovanju”.Roditelji i djeca pokazali su veliko interesovanje za ovu temu.Cilj nam je bio da se pripremimo za učešće na IX Stručnom seminaru FBiH, koji će se održati od 27.do 29.marta u Eko-fis Vlašiću, kada će na seminaru prisustvovati i uzeti aktivno učešće pet naših odgajateljica, koje će prezentirati taj rad na zadanutemu.\nZanimljivo je istaći da smo 21.februara u Bosanskom kulturnom centru u Tuzli učestvovali na”Kid’s Festivalu”, koji po drugi put organizira Richmond Park International Primary School iz Tuzle, u saradnji sa predškolskim ustanovama.Kroz mnoštvo zabavnih i edukativnih nastupa naših polaznika pokazali smo koliko smo spremni da kroz zabavu i kreativnost pokažemo znanje, što su naša djeca uspješno prezentirala igrokazima i folklornim nastupima.Zanimljiva je bila i posjeta naše djece Salonu fizioterapeutskih usluga, a povodom Dana nezavisnosti BiH djeca su uspješno nastupila na svečanoj akademiji u tu čast.Prethodno smo imali i radionice u obdaništu na temu Dana nezavisnosti BiH, gdje su takođe djeca pokazala svoju kreativnost.Na akademiji smo se predstavili folklornim izvdedbama i recitalima.I naši usposlenici su uzeli učešće u obilježavanju Dana nezavisnosti BiH, u defileu i polaganjem cvijeća kraj spomen obilježja šehidima i poginulim borcima odbrambeno oslobodilačkog rata u Gradskom parku”.\nU toku su pripreme na obilježavanju 8.marta Dana žena, te pripreme za relaizaciju obaveznog vida predškolskog obrazovanja u trajanju od 150 sati prije nego djeca pođu u školu.Potrebne pripreme obavljaju se i na učešću djece iz Dječijeg obdaništa na priredbi povodom godišnjice RVI BiH 16.mata u BKC TK./Š.G./


Izložba “Opiranje kože” Ivane Kosanović - MediaSfera\nVizuelna umetnica i lingvistkinja iz Beograda koja se bavi video performansom, fotografijom i psiholingvističkim istraživanjem u oblasti psihološkog nasilja. Osnovne studije završila je na Filološkom fakultetu u Beogradu na Katedri za srpski jezik i književnost (2010) i master studije na Katedri za opštu lingvistiku (2012). Scenario i filmsku režiju učila je u Centru za vizuelne komunikacije Kvadrat u Beogradu (2005-2010) i performas i video umetnosti (2016-2017). Na Fakultetu likovnih umetnosti u Beogradu završila je master studije na odseku Novi mediji (2020).\nTagoviGalerija Doma omladine Beograda Ivana Kosanović izlozba Opiranje kože


Moje zdravlje –Redovna kontrola spasava život > Moje zdravlje - Redovna kontrola spasava život > Moje zdravlje -\nIako je u Srbiji učestalost obolevanja od kolorektalnog karcinoma srednja – sa 46 obolelih na 100.000 stanovnika (svake godine 4.000 novoobolelih) – najveći problem je u velikoj stopi smrtnosti. Razlog tome je što se bolest otkriva u poodmaklim fazama, kad su mogućnosti lečenja znatno ograničene.\nBolest kao ogledalo naših navika\nDa bi se bolest otkrila na vreme, treba uraditi skrining u cilju ranog otkrivanja, a veoma je važna i preventivna mera, odnosno zdrav način života, ističu predsednik Udruženja medicinskih onkologa Srbije (UMOS) dr Siniša Radulović i načelnik dnevne bolnice za gastroenterologiju i hepatologiju dr Nenad Mijalković povodom Meseca borbe protiv raka debelog creva. Prema rečima dr Radulovića, u Srbiji je skrining dobro organizovan budući da u svaki dom zdravlja može da se odnese stolica radi provere hemoglobina, što bi, kako je rekao, trebalo da radi svako posle 50. godine, i to jednom u pet godina. Nakon toga, ukoliko je to potrebno, radi se kolonoskopija.\n„Samo deset odsto karcinoma debelog creva nasledno je, sve ostalo nastaje tokom života zbog uticaja sredine i načina života“, rekao je dr Nenad Mijalković.\nOn je naveo da u Sjedinjenim Američkim Državama smatraju da pravilnom primenom prevencije učestalost karcinoma debelog creva može da se smanji do 50 odsto, na prvom mestu fizičkom aktivnošću – potrebno je biti aktivan najmanje 60 minuta tokom dana, bar tri puta nedeljno.\nNa učestalost oboljenja utiču i tip gojaznosti, visok nivo triglicerida, sedalni način života, hipertenzija, a ako su pozitivna najmanje tri faktora – možemo reći da neko ima metabolički sindrom.\nKrv u stolici – glavni signal\nPrema rečima dr Mijalkovića, simptomi raka debelog creva javljaju se kasno, što je, uostalom, glavni problem u slučaju svih vrsta karcinoma.\n„Na problem može ukazati pojava krvi u stolici i tada momentalno mora da se uradi kolonoskopija, čak i ispitivanje stolice na mikroskopsko krvarenje, koje se standardno radi, ali nekad može da bude lažno, tako da je najsigurnije uraditi kolonoskopiju, naročito posle 50. godine. Svaki polip koji se vidi u fazi dok još nije postao malignog karaktera rešava se endoskopskom resekcijom i na taj način ljudima se spasava život“, rekao je on.\nRano otkrivanje spasava život\nStopa preživljavanja u prvoj fazi bolesti je 100 procenata, u drugoj 90 odsto, dok je u trećoj fazi, kad polip postane maligni tumor i raširi se lokalno na žlezde, 30 do 70 odsto. U četvrtoj fazi razvijaju se i metastaze, ali je zahvaljujući najmodernijem pristupu učinjen ogroman napredak u poslednjih 15 godina.\n„Do 2000. godine takvim pacijentima mogli smo produžiti život do šest meseci. Danas, međutim, uz pravilnu terapiju oni mogu kvalitetno da žive s metastazama i do tri godine“, istakao je dr Mijalković.\nCigarete i gojaznost najveća pretnja\nS prestankom pušenja 20 odsto rizika od obolevanja nestaje, a skoro još toliko ako se eliminiše gojaznost. Doktor Radulović napomenuo je da gojaznost predstavlja čak i veću opasnost od cigareta.\n„Sve bolesti u stomaku su pritajene, ne postoje specifični simptomi, eventualno dolazi do promena konzistencije stolice, a najčešće se problem previdi. To može trajati mesecima i pacijenti se obraćaju za pomoć tek u momentu kad su malaksali, anemični, gube na težini“, rekao je dr Radulović.\nPrema njegovim rečima, iako bolest nije tipična za mlađe ljude, od kolorektalnog karcinoma mogu da obole i mladi ukoliko se u njihovoj porodici češće javljaju bolesti debelog creva, što se utvrđuje genetskom analizom.\nŠto više vlakana na meniju\nPravilna ishrana jedan je od stubova zdravlja i prevencija niza oboljenja, među kojima je i kolorektalni karcinom. Doktor Radulović naveo je primer jednog plemena u Africi u kome niko nikad nije imao karcinom debelog creva pošto njegovi pripadnici jedu isključivo žitarice.\nDa je pravilna ishrana od velikog značaja, istakli su i dr Mijalković i dr Radulović, navodeći da nedeljni unos crvenog mesa treba da bude do 500 mg, da dve trećine tanjira treba da bude popunjeno povrćem u svim bojama, da treba jesti kupus, pasulj, krompir i integralni hleb, a izbegavati pekare, brzu hranu, turšiju i sušeno meso, te voditi računa da se ne ugojimo više od 10 do 15 odsto od svoje idealne težine.\nRedovna kontrola spasava život was last modified: September 22nd, 2017 by Aleksandra Dudvarski\nPoremećen vam je menstrualni ciklus? Proverite nivo...\nPet razloga zašto vam opada kosa


dunav | ГЕТО СРБИЈА\nPosts Tagged ‘dunav’\nISPUNJAVANJE HRVATSKIH ZAHTEVA I NOVO PREKRAJANJE SRPSKO-HRVATSKE GRANICE\n3. јула 2016. ГЕТО СРБИЈА\tКоментари су искључени\nNijedna dosadašnja vlada u Srbiji nije u posleratnim pregovorima sa Hrvatskom dozvoljavala pokretanje pitanja granice na Dunavu. Zvaničan srpski stav je uvek bio da je to pitanje zauvek rešeno. Sve dok na političku scenu nije stupio Aleksandar Vučić sa svojom bolesnom ambicijom da po svaku cenu sve menja i to po mogućnosti na štetu Srbije.\nVučić je dao legitimitet hrvatskim teritorijalnim zahtevima prema Srbiji, izjavom da postoji spor i tamo gde ga, realno, nema. Za Vučića ne postoji čak ni evidentna kršenje ljudskih i manjinskih prava Srba u Hrvatskoj, čiji je procenat u ukupnom stanovništvu sa 12,2 odsto u 1991. godini spao na samo 4,36 odsto po popisu iz 2011. godine. U ime kog okupatora ovaj ludak radi, pitaju se opravdano Srbi iz Srema, Bačke, Baranje, Podunavlja…\nPredsednik Vlade u tehničkom mandatu i mandatar za sastav nove Vlade Srbije, Aleksandar Vučić, zajedno sa predsednicom Hrvatske Kolindom Grabar Kitarović, potpisao je 20. juna ove 2016. godine „Deklaraciju o unapređenju odnosa i rešavanju otvorenih pitanja".\nPolitičari i pravnici iz Hrvatske odmah su osporili pravo svoje predsednice da potpisuje ovakva dokumenta, posebno bez mandata Sabora ili Vlade. Vučiću u Srbiji niko ništa nije osporio, mada je on imao još manje prava da nešto potpisuje jer je na čelu tehničke vlade.\nIstina, Deklaracija ima snagu običnog proglasa, ili kako se to u privredi zove, oblik „pisma o namerama", i nema obavezujući karakter, ali u ovom slučaju može da ima katastrofalan učinak po srpsku stranu.\nNaime, u tački 2 pomenute Deklaracije navodi se: "…Dve države nemaju nikakvih teritorijalnih zahteva, a u slučaju da bilateralni pregovori u razumnom vremenu ne uspeju, obe države su spremne da svoj teritorijalni spor iznesu pred međunarodne pravosudne institucije".\nOd početka raspada SFR Jugoslavije smatralo se da ne postoji nikakav granični spor između Srbije i Hrvatske. Postojala je želja hrvatske strane da korekcijom postojeće granične linije prisvoji još oko 11 hiljada hektara vojvođanske zemlje.\nŽelje su jedno, a stvarnost drugo, tako da niko nije poklanjao previše pažnje ovom hrvatskom stavu. Čak ni prethodni predsednik Srbije, Boris Tadić, prilikom nekoliko susreta sa svojim hrvatskim kolegom Ivom Josipovićem, kojom prilikom su potpisivane razne deklaracije o unapređenju međusobnih odnosa, nije išao toliko daleko da prihvati kako postoji bilo kakav pogranični spor.\nHrvatska stremljenja su do potpisivanja poslednje Deklaracije ostajala samo pusti san, da bi im stavljanjem svog potpisa Vučić dao legitimitet priznajući da postoji spor i tamo gde ga, realno, niti ima niti može da bude.\nAko bi se prihvatila hrvatska verzija međusobne granice, na hrvatsku stranu bi prešli delovi putne mreže Srbije (put Morović – Jamena), most preko Dunava kod Bačke Palanke, ali i deo industrijske zone Apatina i bolnice Principovac. Dunav bi na više mesta ulazio u Hrvatsku, pa zatim u Srbiju, pa opet u Hrvatsku…\nS obzirom da je jasno da bi novo krojenje srpsko – hrvatske granice predstavljalo kompletni politički i privredni nonsens, nijedna dosadašnja vlada u Beogradu nije u pregovorima sa Zagrebom dozvoljavala pokretanje ovog pitanja. Sve dok na političku scenu nije stupio Aleksandar Vučić sa svojom bolesnom ambicijom da po svaku cenu sve menja i to po mogućnosti na štetu Srbije.\nČak ni Evropska Unija nije u dosadašnjim pristupnim pregovorima sa Srbijom insistirala na ovom pitanju, držeći se Mišljenja broj 3 Badinterove komisije. Zbog toga je potpuno nejasno zbog čega je Vučić uopšte pristao da se pitanje međusobne granice proglasi spornim i da se dogovori čak i mogućnost međunarodne arbitraže.\nAko ćemo da se pozivamo na dokumenta iz 19. veka, onda bi Srbija mogla i trebala da traži celu Baranju koja je bila deo Srpskog Vojvodstva, odnosno današnje Vojvodine. Ponovno pokretanje pitanja međusobnih granica otvara Pandorinu kutiju, a to se na Balkanu do sada uvek krvavo završavalo.\nZa razliku od pitanja međusobne granice, koje interesuje Hrvatsku, pitanje položaja manjina, koje plaši Hrvatsku, Deklaracijom nije proglašeno spornim, niti je predviđena bila kakva međunarodna arbitraža.\nZa Vučića i Grabar Kitarović ne postoji nikakvo kršenje ljudskih i manjinskih prava Srba u Hrvatskoj, čiji je procenat u ukupnom stanovništvu sa 12,2 odsto u 1991. godini spao na samo 4,36 odsto po popisu iz 2011. godine. Istovremeno je i udeo Hrvata u stanovništvu Srbije opao, ali veoma malo. Po popisu iz 1991. godine Hrvati su činili 1,08 odsto stanovnika Republike Srbije, a 2011. godine 0,81 odsto.\nSrbi su u Hrvatskoj pre otcepljenja bili konstitutivni narod, dok su danas samo obična nacionalna manjina. Hrvati su u Srbiji pre raspada SFR Jugoslavije bili po brojnosti jedva primetna nacionalna manjina, što su i danas.\nHrvatski jezik je u Srbiji službeni jezik u sredinama gde to zakon omogućava, dok se u Hrvatskoj javno lome dvojezične table u mestima gde treba da postoje po njihovom zakonu o zastupljenosti jezika nacionalnih manjina. Ne postoji u poslednjih 20 godna ni jedan poznati napad na Hrvate u Srbiji zasnovan na nacionalnoj mržnji, dok se u velikom broju mesta u Hrvatskoj vrši pritisak na preostale Srbe da se isele.\nKada je opština u Hrvatskoj Babina Greda (u kojoj po zadnjem popisu među skoro 5.000 stanovnika žive samo četiri osobe srpske nacionalnosti) dobila svoje registarske tablice, hrvatski mediji su danima upozoravali stanovnike da ne lupaju i pale automobile sa registracijom BG, jer ona ne mora nužno da znači Beograd, već je možda Babina Greda. To je slika i prilika u kakvom statusu žive preostali Srbi u Hrvatskoj.\nO svemu ovome na sastanku Vučića i Grabar Kitarović nije bilo reči, niti Deklaracija sadrži predloge konkretnih mera kojima bi se omogućilo Srbima u Hrvatskoj da uživaju ista prava kao i sve nacionalne manjine u civilizovanom svetu.\nSa druge strane, Hrvatska vlada je više puta poslednjih meseci iznosila svoje zahteve Srbiji u kojima je tražila da hrvatska manjina u Srbiji dobije pravo na najmanje jedno singurno mesto u republičkoj i pokrajinskoj skupštini. Dok se Srbi u Hrvatskoj bore da prežive, Hrvati u Srbiji se bore da preko svojih manjinskih stranaka pojačaju prisustvo u srpskoj i vojvođanskoj skupštini.\nArbitražna komisija Mirovne konferencije o Jugoslaviji, poznata još kao Badinterova arbitražna komisija, bila je komisija koju je sastavio Savet ministara Evropske zajednice 27. avgusta 1991. godine da bi Mirovnoj konferenciji o Jugoslaviji snabdela pravnim savetima.\nRobert Badinter je imenovan za predsednika petočlane komisije, koju su činili predsednici ustavnih sudova država u EZ. Arbitražna komisija je izrekla petnaest mišljenja o „velikim pravnim pitanjima" koja su pokrenula sukob u Socijalističkoj Federativnoj Republici Jugoslaviji.\nMišljenja Komisije nisu bila pravno obavezujuća, ali su pomogla Evropskoj zajednici da formuliše jedinstvenu politiku prema SFR Jugoslaviji i zemljama naslednicama.\nPrimenjujući princip uti possidetis („šta poseduješ, to poseduješ"), komisija je u svom Mišljenju broj 3 zaključila 11. januara 1992. da „granice između Hrvatske i Srbije, Bosne i Hercegovine i Srbije, i eventualnih drugih susednih nezavisnih država ne mogu da se menjaju, osim uz slobodno postignut dogovor" , kao i „osim ako nije drugačije dogovoreno, bivše granice postaju granice zaštićene međunarodnim pravom"\nPrimenjujući ovo mišljenje Evropska zajednica, a kasnije i Evropska Unija i, konačno, celokupna međunarodna zajednica prihvatile su da granica između Srbije i Hrvatske ide onako kako je to bilo u doba SFR Jugoslavije: sredinom reke Dunav u dužini od 138 kilometara, računajući od mađarske granice, a zatim kopnom u dužini od 114 kilometara. U trenutku kada se borila za međunarodno priznanje, Hrvatska je bez pogovora prihvatila ovakvo stanovište.\nU međuvremenu je Republika Hrvatska postala i član NATO saveza i Evropske Unije i sa te pozicije danas smatra da ima mogućnosti da pokrene pitanje koje su svi smatrali rešenim za sva vremena. Hrvatsko stanovište je da i na Dunavu međusobna granica treba da bude povučena onako kako je to učinjeno južnije, na kopnu, gde je Srem podeljen na (istočni) Srem u sastavu AP Vojvodine i Srbije i Zapadni Srem u Hrvatskoj, odnosno da su merodavne katastarske knjige napravljene još u 19 veku, dok su te oblasti bile u sastavu Austro-Ugarske monarhije i nije se postavljalo pitanje njihovih međusobnih granica. Kome će koja oblast da pripadne zavisilo je od toga gde je sedište katastarske opštine na kojoj se one nalaze.\nZa proteklih skoro 150 godina, od kako su određene katastarske granice, ove oblasti su stalno bile u istoj državi, sa izuzetkom poslednjih 25 godina, odnosno od kako je Hrvatska proglasila nezavisnost. Za to vreme su infrastrukturni objekti pravljeni na geografski logičnim mestima, jer nije bilo potrebe da se vodi računa o granicama.\nКатегорије:ГЛАС ОБИЧНИХ ГРАЂАНА Ознаке:deklaracija, dunav, granica, hektara, hiljade, hrvatska, kitarovic, kolinda, na mostu, o unapredjenju, obecanja, odnosa, prisvajanje, promena, srbija, susret, vlada, vojvodina, vucic, zahtevi, zemljiste


Oboren još jedan rekord! Dragana u istom danu priredila spektakle na Ušću i u Vlasotincu (FOTO) - Paparazzo\nHomeNightlifeOboren još jedan rekord! Dragana u istom danu priredila spektakle na Ušću i u Vlasotincu (FOTO)\nAug. 25, 2019 at 1:39 pm\nPošto je njen beogradski nastup počeo iza ponoći, folk carica je na ovaj način uspela da uradi nešto što pre nje nikome nije pošlo za rukom, da u istom danu održi dva spektakularna koncerta pred nepreglednim masama ljudi u dva grada. No, to se ni u kom smislu nije moglo osetiti na samoj muzičkoj zvezdi, jer je Dragana neumorno dala seve publici, pevajući im više od tri sata, što su oni nagradili ovacijama i horskim pevanjem od prvih taktova pesama pa do trenutka njenog silaska sa bine.\n– Publika mene uvek puni energijom, tako da ne osećam zamor. Kada su oni ispred mene, a na ova dva koncerta bilo ih je u ogromnom broju, mogu da pevam satima bez obzira da li je to u istom danu, ili na dva različita kraja zemlje, kao što je ovde bio slučaj- rekla je Dragana.\nTags :dragana mirkovicfeaturedkoncertVlasotince\nNapravite masku za lice od kore pomorandže\nNAJVEĆA ŽURKA NA UŠĆU Nina Badrić, Lepa Brena, Aca Lukas i Darko Lazić priredili Beograđanima noć za pamćenje\nNightlife210 views 17/06/2020


Početak kraja dečijoj pornografiji | Politika | DW | 31.07.2009\nPočetak kraja dečijoj pornografiji\nDečja pornografija je u Nemačkoj zabranjena. Ko je proizvodi, distribuira i u njoj uživa mora biti spreman na zakonske posledice. Od 01.08. na snagu stupa i blokiranje internet stranica sa takvim sadržajem.\nStop-blokirano! U slučaju da, od prvog avgusta, kliknete neku od adresa koje se nalaze na listi za dečju pornografiju Savezne kriminalističke službe pojaviće se veliki crveni znak zabrane.\nNa listi se nalazi oko hiljadu internet adresa i ona je poslata na adrese firmi koje Nemcima omogućavaju pristup Inernetu. Provajderi programiraju servere tako da oni blokiraju određene stranice. Ovaj postupak naziva se „uskraćivanje pristupa“.\nZabrana = cenzura?\n„Apsolutno ne razumem kako neko može da dovede ovu meru u vezu sa pojmom cenzure“, kaže poslanik SPD, Fric Rudolf Kerper. Više od 100 hiljada ljudi potpisalo je peticiju protiv novog zakona. Među potpisnicima je i Markus Bekedal:\n„Mi smo uvek govorili da smo protiv dečje pornografije. Ali mi jesmo protiv ovih mera. Na ovaj način će se određene stranice samo blokirati umesto da se isključe iz mreže.“\nBlokiranje neće imati mnogo efekta\nKritičari smatraju da nemačka vlada na ovaj način traži put za stvaranje infrastrukture za cenzuru. Jer na ovaj način će moći da se blokiraju razne Internet stranice od igrica do igara na sreću..\nIma i onih koji tvrde da ovakva blokade neće biti dovoljno efikasna u borbi protiv dečje pornografije. Komjuterski stručnjak Holger Blajh kaže:\n„Na ovaj način neće biti sprečen pristup ovim stranicama, biće onemogućene samo neke adrese. Onaj ko poznaje zaobilazne puteve i dalje će uspevati da dođe do svog cilja“.\nPoenta je da "im malo otežamo"?\nNemačka ministarka za porodicu Ursula fon der Lajen je zahtevala da se usvoji novi zakon:\n„Mi pokušavamo da taj posao u početku, iz preventivnih razloga, što više otežamo. Znamo da na taj način nećemo iskoreniti dečju pornografiju. Znamo vrlo dobro da u Internetu postoje mnogo kompleksnije strukture. Zatvaranje ili onemogućavanje pristupa stranicama sa dečjom pornografijom je samo jedan korak, ali bez njega se ne može.“\nautor: M. Šaum, Ž. Bašić,\nTrajni link http://p.dw.com/p/J0kT


Laguna - Bukmarker - Iza pera: Kejt Morton - Knjige o kojima se priča\nJedna od omiljenih knjiga koje sam pročitala u poslednje vreme je „Časovničareva kći“ tako da sam oduševljena da je danas sa nama u rubrici „Iza pera“ upravo autorka Kejt Morton.\n„Časovničareva kći“ ima gotsku atmosferu, daleko više nego bilo koji vaš roman pre njega. Da li je inspiracija potekla iz nekog određenog književnog dela ili životnog iskustva?\nOpsednuta sam kućama. Volim ih u arhitektonskom i estetskom pogledu, ali najviše me privlače kao skladišta sećanja. Gotovo je nemoguće da zakoračim u neku staru kuću a da se odmah ne zapitam kakvi su bili njeni stanovnici u prošlosti. Sve kuće u mojim romanima progoni neka vrsta prošlosti, ali sam u knjizi „Časovničareva kći“ mogla da produbim tu temu. Dopada mi se ideja davanja glasa „zaboravljenim ženama“ istorije, a za stvaranje Birčvud vile me inspirisalo mnogo stvarnih kuća.\nU romanu postoji mnoštvo glasova koji pričaju svoje priče. Da li je tokom stvaranja postojao neki koji se posebno izdavajao od samog početka?\nGlas Berdi Bel je prvi koji sam čula. Pre nekoliko godina sam čitala o engleskim romantičarima, posebno o legendarnom letu koje su Bajron, Šelijeva i njihovi prijatelji proveli na jezeru u Švajcarskoj, u vreme kada je Meri Šeli napisala „Frankenštajna“. Istovremeno sam razmišljala o Harvington Holu, stvarnoj kući čiji je jedan poseban deo probudio moju maštu. Te dve ideje su se sjedinile i nastala je Berdi Bel. Napisala sam prvu scenu – o grupi mladih umetnika koji beže iz Londona u potrazi za letom ispunjenim kreativnošću, ali stvari nažalost pođu po zlu – i zatim je ostavila po strani (jer sam tada pisala drugi roman) dok nisam upoznala arhivara i ostatak priče je počeo da dobija oblik.\nKoliko vremena je bilo potrebno da se napiše ovako obiman roman – od početne inspiracije do samog završetka? Koliko je istraživanja bilo potrebno i da li istražujete i tokom procesa pisanja?\nProces pisanja je za mene posebno iskustvo. Pišem o stvarima koje me lično zanimaju tako da je veo između sveta u knjizi i mog života porozan, neprestano se međusobno dopunjuju. Uvek sprovedem veliko istraživanje o građevinama na samoj lokaciji, a onda krenem sa sužavanjem likova, mesta i priče – zatim se fokusiram. Od samog početka pravim mnogo beležaka, ali retko kada ih ponovo pogledam. Trudim se da usvajam informacije tako da istraživanje postane moje znanje i samim tim mogu da otelotvorim lika, pišem iz njegove perspektive i o njegovom svetu kao da je moj. Sa istraživanjem nastavljam tokom procesa pisanja – kroz čitanje, odlaske u muzeje, galerije, posećivanje lokacija, slušanje muzike ili gledanje dokumentarnih filmova.\nPostoji li neko godišnje doba koje vam je kreativno inspirativnije?\nSvako od njih iz različitih razloga. Volim da pišem u jesen i zimu zbog jednostavne činjenice da je tada zadovoljstvo biti unutra gde gori vatra, sa ćebetom preko nogu i toplim pićem kraj sebe; ali me takođe inspiriše nalet radosti kada izađem napolje tokom prolećnog ili letnjeg jutra. Podstiče me na akciju, stvara jak osećaj da treba nešto da radim, a najčešće je to „nešto“ upravo pisanje.