Šta London želi u Republici Srpskoj? - Politika i društvo - Ceopom Istina\nŠta London želi u Republici Srpskoj?\nNaslovna / Politika i društvo / Šta London želi u Republici Srpskoj?\nKategorija: Politika i društvo / Objavljeno: 06/07/2018, 08:43\nNaredne sedmice, tačnije 10. jula, u Londonu će biti održana Konferencija o Zapadnom Balkanu, peta u okviru Berlinskog procesa nakon Berlina 2014. godine, Beča 2015, Pariza 2016. i Trsta 2017. godine.\nIz britanskog Ministarstva spoljnih poslova saopšteno je da im je osnovna namera da u BiH „ne bude konflikata i da zemlje (Zapadnog Balkana) budu sposobne da se nose s problemima“, kao i da „zemlje Zapadnog Balkana dele brojne probleme kao što je organizovani kriminal i nasleđe iz prošlosti“.\nSvakako da će na skupu u Londonu, koji se u diplomatskim krugovima naziva „londonskom konferencijom o BiH, najzanimljiviji biti zaključci o BiH, nakon čega će se čekati reagovanje iz Republike Srpske. Pomenuti zaključci su u pripremi, a u istima će se tražiti da OHR i Delegacija Evropske unije u BiH dobiju pojačanja u vidu novih, „teških“ pregovarača, što bi uz 40 prispelih britanskih vojnika-specijalaca (koji poznaju srpski, odnosno hrvatski jezik, s obzirom da se radi o deci migranata iz bivše SFRJ) prema proceni Londona bila snaga dovoljna da se „očuvaju interesi Krune u BiH“.\nU zaključcima će biti naglašeno i da se očekuje da „Ustav BiH bude usklađen sa standardima EU“, što u praktičnom smislu znači zahtev za ukidanjem Doma naroda u Parlamentarnoj skupštini BiH.\nI, na kraju, najvažnije – policija u Srpskoj nije predviđena.\nPomenuti zaključci, koji će biti predstavljeni kao zahtevi, rezultat su delovanja brojnih bošnjačkih udruženja u dijaspori, ali i rada bosansko-hercegovačke diplomatije u nameri da se izbegne Dejton u delu da je za izmenu Ustava BiH potrebna saglasnost sva tri konstitutivna naroda.\nZnačajan udeo u navedenom smislu dali su i kadrovi, u Srpskoj opozicionog Saveza za promene, koji plasiraju informacije o „uspostavljanju policijske države u RS“, „velikom stepenu korupcije i kriminalu“, da „Dodikove paravojske obučavaju Rusi“, koji, uz to, „nameravaju napraviti bazu na aerodromu u Aleksandrovcu“, da će „Dodik kako bi sačuvao svoj kapital izazvati rat u BiH“ itd.\nNaravno, ne treba zaboraviti doprinos baronese Arminke Helić i Sanele Dženkins, niti nadobudne u Domu lordova, koji su još „zaglavljeni“ u „zlatnom kolonijalnom dobu“.\nBritanska vlada, koja jedina bezrezervno podržava NATO, jer nedostatak vlastite vojne efektive želi nadomestiti NATO snagama, i po običaju upotrebiti za vlastite ciljeve, uporno nastoji da NATO uključi u rešavanje bosansko-hercegovačke zavrzlame. U tom cilju plasiraju se teze o „koruptivnoj vlasti u RS“ koja „koči ulazak BiH u NATO“, a britanski tabloidi nastoje javnosti nametnuti utisak da „posao u BiH nije završen“.\nBritanski specijalci ispituju nivo poverenja u političke partije u Srpskoj, ali ih više interesuje poverenje koje građani imaju u policiju Srpske.\nKako bi poverenje u policiju bilo što manje, maksimalno su instrumentalizovani protesti na Trgu Krajine.\nŠta očekivati od protesta najavljenog za 7. juli?\nJači udar na urušavanje digniteta institucija Srpske. Ništa više, jer još traju pripreme u Britanskoj (i još jednoj) ambasadi, a koje nisu u potpunosti iskristalisane.\nUostalom, čekaju se dokumenti (sa potpisima učesnika) „londonske konferencije o BiH“, odnosno Konferencije o Zapadnom Balkanu zakazane za 10. jul u Londonu.\nOd Davora Dragičevića i Saveza za promene mogu se očekivati još intezivniji zahtevi za smenom ministra Lukača i njegovih saradnika, a zauzvrat bi se, navodno, odustalo od napada na MUP, a Trg Krajine bio bi napušten.\nBritanska procena glasi da „Dodik neće otići sa vlasti ako policija ostane konsolidovana“. U osnovi, ključ izbora se svodi na postojanost ministra Lukača i na podršku policiji od Vlade i predsednika Srpske.\nNa poslednjoj sednici Narodne skupštine bilo je na pretek uvreda i konstrukcija iz kuhinje Vaskovića, tj. Srđe Popovića, a poslanik Šukalo ministra je pokušao fizički isprovocirati, tako da je očito da je u Srpskoj na delu „makedonski scenario“ (a ne ukrajinski).\nNakon montirane afere prisluškivanja, ambasadori zemalja Zapada prisilili su premijera Gruevskog da od ministra MUP-a zatraži ostavku, nakon čega se sve ubrzano odvijalo.\nImperativ je srušiti Lukača i policiju, a onda bi, bar tako u Londonu kažu, opozicija lako srušila Dodika.\nOstavite komentar na Šta London želi u Republici Srpskoj?


Svetski šampion pod visokim naponom\nSvetski šampioni uveličali proslavu 25 godina KS Republike Srpske\nBANjA LUKA, 7. maj (Info centar).- Drugog dana prijateljskog susreta selekcija Republike Srpske i Srbije na kuglani Energomont (Lauš) u Banja Luci u nezvaničnoj utakmici gosti su trijumfovali sa 3.805:3.561. Računalo se šest najboljih rezultata, a igralo se sa osam igrača.\nIgrač dana ponovo je bio srpski as Čongor Baranj, koji je igrao na stazama od 1 do 4, sa 663 čunja (rekord je 684 čunja Vilmoša Zavarka). Kod domaćina, najbolji je bio, kao i u prvom meču, Davor Kalat sa 605 čunjeva. Sjajno je odigrao u srpskoj reprezentaciji i Robert Ernješi (647). Svih osam reprezentativaca Srbije srušilo je preko 600 čunjeva.\nDRUGI DAN, NEZVANIČNA PRIJATELjSKA UTAKMICA: REPUBLIKA SRPSKA – SRBIJA 3.561:3.805. Republika Srska: Miodrag Trklja 598, Đorđe Paštar 597, Nemanja Galić 586, Ljubinko Džajić 590, Vladimir Gurešić 585, Davor Kalat 605. Igrali su još i Boris Peković 559 i Marko Trklja 583. Srbija: Miloš Simijonović 624, Robert Ernješi 647, Čongor Baranj 663, Igor Kovačić 618, Uroš Jagličić 624, Milan Jovetić 629. Igrali su još i Radovan Vlajkov 603 i Saša Juhas 606. Sudio je Dragosla Vodenik.\nPrvog dana u zvaničnom meču seniorska muška reprezentacija Srbije, trostruki prvak sveta, je slavili sa 8:0 u igračkim poenima i 3.787:3.520 u čunjevima. Nezvanično, ekipni rezultat Srbije je novi rekord ove kuglane. Igrač utakmice bio je srpski reprezentativac Čongor Baranj sa 689 čunjeva, osam manje od rekorda kuglane (staze od 5 do 8) od 697 čunjeva koji drži najbolji kuglaš sveta Vilmoš Zavarko, srpski reprezentativac. U redovima Republike Srpske Davor Kalat je sa 655 čunjeva bio najbolji.\nPRVI DAN ZVANIČNA PRIJATELjSKA UTAKMICA: REPUBLIKA SRPSKA – SRBIJA 3.520:3.787 (0:8). Rezultati igrača: Boris Peković- Milan Jovetić 0:1 (590:617, 1:3), Đorđe Mandić – Igor Kovačić 0:1 (569:599, 4:0), Dragan Babić – Miloš Simijonović 0:1 (536:615, 0:2), Nemanja Galić – Uroš Jagličić 0:1 (585:624, 1,5:2,5), Mirko Trklja – Robert Ernješi 0:1 (585:643, 1:3), Davor Kalat – Čongor Baranj 0:1 (655:689, 1:3). Igrali su još i – Republika Srpska: Dalibor Tatić 565, Miodrag Trklja 549. Srbija: Radovan Vlajkov 615, Saša Juhas 571. Sa osam igrača: 4.652:4.973 (0:10). Sudili su Darko Lacković internacionalni arbitar iz Republike Srpske, Tatjana Perišić i Goran Brkić.\nBANjA LUKA, 6. maj (Info centar).- Seniorska muška reprezentacija Srbije, trostruki prvak sveta, gostovala je u Banja Luci i odigrala zvaničnu prijateljsku utakmicu sa reprezentacijom Republike Srpske i na najlepši način doprinela proslavi 25 godina uspešnog rada Kuglaškog saveza Republike Srpske.\nGosti su slavili sa 8:0 u igračkim poenima i 3.780:3.520 u čunjevima.\nIgrač dana bio je srpski reprezentativac Čongor Baranj sa 689 čunjeva, osam manje od rekorda kuglana (staze od 1 do 4) od 697 čunjeva koji drži najbolji kuglaš sveta Vilmoš Zavarko, srpski reprezentativac. Igrao je protiv najboljeg u redovima Republike Srpske Davora Kalata (655) i gledaoci na kuglani Energomont sa osam staza, uživali u u nadmetanju dva raspoložena i vrlo motivisana kuglaša koju su „vukli“ jedan drugog do izuzetnih rezultata…. Bilo je mnogo „devetki“, ali i lepih rušenja teških pozicija u „čišćenju“ i publika nije štedela dlanove.\nSrbija je igrala bez dvojice standardnih rerezentativaca Vilmoša Zavarka i Daniela Tepše kojima je selektor Miloš Ponjavić dao „voljno“ za ovu utakmcu pošto su imali veoma napornu sezonu u Sportu iz Podbrezove, koji je ove godine osvojio dve šampionske titule: u Slovačkoj i u novoj Inter ligi sa ekipama iz Češke. Miloš Ponjavić, koji je trener Sporta, je kormilo reprezentacije za ovaj meč prepustio selektoru juniorske selekcije Srbije, petostrukih šampiona sveta, Vojku Pavloviću.\nNa otvaranju utakmice, u ime domaćina, predsednik KS Republike Srpske Ilija Prijić se zahvalio gostima što su uveličali lep jubilej kuglaškog sporta u Republici Srpskoj. Predsednik KS Srbije Uroš Dragojlović je na prigodnoj svečanosti uručio domaćinima i specijalnu plaketu KS Srbije u znak sećana na ovaj susret.\n– Zahvaljujem se, još jednom, Urošu Dragoloviću, predsedniku i generalnom sekretaru KSS Vojku Pavloviću na pomoći i razumevanju da organizujemo ovu prijateljsku utakmicu i da se pred brojnim ljubiteljima kuglanja u Banjaluci pojave šampioni sveta. Ovakvi mečevi starih sportskih prijatelja su dragoceni jer izuzetno pomažu razvoj kuglanja u Republici Srpskoj. Za zadovoljstvom mogu da konstatujem da iz godine u godinu u Republici Srpskoj imamo sve više kuglaša koji napreduju i beleže lepe rezultate i na međunarodnom planu. Zahvaljujem se internacionalnom sudiji Darku Lackoviću i njegovim saradnicima na besprekornom vođenju meča…\nUroš Dragojlović se zahvalio Iliji Prijiću i Siniši Andriću, generalnom sekretaru KS Republike Srpske na izuzetnom gostoprimstvu i organizaciji utakmice i istakao:\n– Čestitke svim igračima i hvala im na lepoj kuglaškoj predstavi u kojoj smo svi uživali. Veoma sam zadovoljan kako je igrala srpska reprezentacija i da se našalim, rezultati su čak i bolji nego što sam očekivao u ovoj fazi rada pred SP u Detenhajmu od 19. do 27. maja. Od 10. maja su završne pripreme u Banji Junaković i mislim da ćemo otputovati na Šampionat sveta u top formi. Cilj je visok, da odbranimo titulu…Želim od svega srca našim domaćinima da KS BiH prebrodi finansijske poteškoće i da reprezentacija BiH učestvuje na SP. Uverili smo se i na ovoj utakmici da u njoj ima mesta za brojne igrače iz Republike Srpske.\nU nedelju do 10 časova odigraće se nezvanična prijateljska utakmica.\nZVANIČNA PRIJATELjSKA UTAKMICA U BANjA LUCI: REPUBLIKA SRPSKA – SRBIJA 3.520:3.787 (0:8). Rezultati igrača: Boris Peković- Milan Jovetić 0:1 (590:617, 1:3), Đorđe Mandić – Igor Kovačić 0:1 (569:599, 4:0), Dragan Babić – Miloš Simijonović 0:1 (536:615, 0:2), Nemanja Galić – Uroš Jagličić 0:1 (585:624, 1,5:2,5), Mirko Trklja – Robert Ernješi 0:1 (585:643, 1:3), Davor Kalat – Čongor Baranj 0:1 (655:689, 1:3). Igrali su još i – Republika Srpska: Dalibor Tatić 565, Miodrag Trklja 549. Srbija: Radovan Vlajkov 615, Saša Juhas 571. Sa osam igrača: 4.652:4.973 (0:10). Sudili su Darko Lacković internacionalni arbitar iz Republike Srpske, Tatjana Perišić i Goran Brkić.


This is the Serbo-Croat version of Revolution and counter- revolution in Yugoslavia (Alan Woods and Ted Grant)\nDogaðaji u Jugoslaviji predstavljaju politièki zemljotres. U roku od 24 sata cela situacija je promenjena. Odluèujuæi elemenat u jednaèini je bila iznenadno stupanje mase na scenu. Scene bujice ljudi koja se sliva u Beograd, štrajkovi, konfrontacije sa policijom, osvajanje parlamenta, zaokupili su maštu sveta. Koji je smisao dogaðaja u Jugoslaviji? Kakva je priroda ovog pokreta? I kakav stav marksisti treba da zauzmu prema njemu?\nU prvoj godini 21 veka, videli smo rat, revoluciju i kontrarevoluciju na Balkanu. Ovo odluèno dokazuje ono što su marksisti konzistentno tvrdili: da smo sada ušli u najkonvulzivniji period u ljudskoj istoriji. Svi buržoaski stratezi su mislili da sa padom Berlinskog zida perspektiva socijalistièke revolucije više nije na dnevnom redu. Dogaðaji u jednoj za drugom zemljom su veæ pokazali da nisu u pravu. U dokumentu "Novi svetski nered", napisanom pre taèno dvanaest meseci, rekli smo sledeæe:\n"Celokupna istorija pokazuje da postoji veza izmeðu rata i revolucije. Kada se isparenja šovinizma raziðu, mase uzimaju u ozbir njihovu stvarnu situaciju i same poèinju da izvlaèe svoje zakljuèke. Njihov bes se usmerava ka vladajuæoj kliki koja ih je navela na put smrti, razaranja i siromašenja. Dok rat traje, radnièka klasa je pognute glave. Ali to ne može trajati veèno. Pre ili kasnije radnièka klasa æe uæi u arenu borbe. U Hrvatskoj su bili veliki štrajkovi radnièke klase, uglavnom neprijavljivani na zapadu. Ovo pokazuje proces koji æe se dešavati u jednoj za drugom balkanskom zemljom u narednom periodu. U odreðenoj fazi, biæe spreman teren za klasnu i internacionalistièku politiku, baziranu na cilju socijalistièke federacije balkanskih naroda, kao jedinom rešenju za sadašnji košmar." ("Novi svetski nered", Svetski odnosi u osvit 21 veka, od Alena Vudsa i Teda Grenta, 15. decembar 1999.)\nPosle godinu dana, ne vidimo razlog da menjamo i jednu jedinu reè koju smo tada napisali.\nStari Grci su imali izreku: One koje bogovi žele da unište, prvo ih naèine ludima. Ovo mora da se dogodilo Miloševiæu. Raspisivanje izbora je sa njegove taèke gledišta bio loš proraèun. Sigurno nije oèekivao da æe izgubiti! Slièan fenomen smo videli mnogo puta u istoriji. Lord Akton je poznat po svom stavu da vlast kvari, i da apsolutna vlast kvari apsolutno. Autokrate se okružuju kamarilom servilnih kurira koji im govore ono što žele da èuju. Zbog toga oni gube kontakt sa realnošæu. U ekstremnim sluèajevima, ovo vodi i stvarnom ludilu (Hitler, Staljin). U sadašnjem sluèaju, oèigledno je da je Miloševiæ vrlo pogrešio u proceni raspoloženja srpskog društva. Cela situacija je sada bila protiv njega, ali nije uspeo da uvidi promenu raspoloženja ispod njega. Dokle god je rat trajao, jugoslovenski narod je ostajao ujedinjen protiv stranog neprijatelja. Ali, sada su "koke došle kuæi na leglo." Uprokos delimiènom uspehu režima u obnovi uništene infrastrukture (mostova, itd.), uslovi života populacije su ostali užasni. Nezadovoljstvo je raslo sve vreme. Ovo se odrazilo na rezultate poslednjih izbora.\nTeško je formirati celovitu sliku, ali po svoj prilici opozicija je dobila veæinu glasova. Kandidati režima su pretrpeli posebno težak poraz u Beogradu. Ali bilo je jasno da se Miloševiæ neæe lako predati. Evidentno pogoðen rezultatima izbora, odluèio je da kupuje vreme. Odmah je objavio da niko nije odneo èistu pobedu, i zakazao drugi kruz izbora za 8. oktobar. To je naišlo na velike proteste na zapadu. Lider opozicije Vojislav Koštunica je izjavio da æe odbiti da uèestvuje u drugom krugu, zahtevajuæi da Miloševiæ odstupi i pozvao je na graðansku neposlušnost ukljuèujuæi i generalni štrajk. Rezultat je sve iznenadio.\nMunjevita brzina dogaðaja u ovoj taèki je zavarala èak i iskusno oko oèevidca. Odnosi izmeðu klasa su se menjali, ne iz dana u dan, veæ iz sata u sat. 2. oktobra smo primli poruku srpskog marksiste iz Beograda, koja je sadržala sledeæu procenu:\n"Opozicija je dobila predsednièke izbore, ali je izgubila izbore za federalni parlament. Takoðe je dobila lokalne izbore u Begradu, Novom Sadu i drugim velikim gradovima. Kako bilo, najvažniji su bili izbori za za parlament jer se sve zakonske i ustavne promene moraju tamo praviti. Predsednik federacije nema stvarnu vlast. Prema tome, pobeda opozicije nema stvarni znaèaj, osim psihološkog. Po mom mišljenju, èak i ako Miloševiæ odluèi da prizna poraz, režim se neæe srušiti. Miloševiæ takoðe kontroliše republièki parlament i ima svog èoveka na mestu predsednika Srbije."\n"Opozicija je dobila i na lokalnim izborima, ali ona je veæ i imala vlast u velikim gradovima u poslednje èetri godine. Republièki parlament odreðuje sredstva i strukturu lokalne vlasti, tako da ne mogu naneti mnogo štete režimu."\n"Opozicija organizuje demonstracije u veæim gradovima, i uspela je da izvede mnogo ljudi na ulice, ali ovi ljudi nisu spremni da se bore za njih. Oni misle da je marširanje i pevanje dovoljno da se sruši režim. Poziv na generalni štrajk je imao vrlo loš odziv u Beogradu, i, koliko znam, isto je i u drugim velikim gradovima. Ovo je vrlo logièno, jer ona nije ponudila jasnu strategiju ili rešenja. Zbog lošeg odziva naroda, ona stalno odlaže generalni štrajk - u stvari ne može ga ni organizovati. Prvo je najavljen za petak, onda pomeren za ponedelja, a sada za sredu. Ako ne uspe da organizuje stvarno velike štrajkove u najvažnijim kompanijama, pre drugog kruga izbora (8. oktobar) - a ja mislim da neæe moæi da to izvedu, biæe poraženi. Miloševiæ æe organizovati drugi krug izbora i verovatno proglasiti pobedu. Onda bi mogao izvesti policiju na ulice i razbiti demonstracije.\n"Situacija u manjim mestima je radikalnija, ali ni tamo narod nije spreman za otvoreni konflikt sa policijom. Rudari su okupirali jedan rudnik u centralnoj Srbiji i nekoliko drugih sindikata je upozorilo da bi mogli stupiti u štrajk. Kako bilo, njihovi zahtevi su ogranièeni na priznavanje pobede opozicionog kandidata nad Miloševiæem, nema ekonomskih zahteva sa klasnom konotacijom. "\n"Nažalost, mislim da radnici poèinju da veruju u buržoasku propagandu o koristima tržišne ekonomije, privatizacije, itd, i zbog žalosne ekonomske situacije, odluèili su da i to isprobaju. Ovo se videlo i na izborima. Opozicija bi verovatno pobedila i na izborima za savezni parlament, ali je Crna Gora bojkotovala izbore, i to je automatski dalo Miloševiæu skoro 50% mesta. Prema tome, mislim da nema mnogo prostora za širenje socijalistièkih ideja u sadašnjem trenutku, ali ako se situacija radikalizuje, sitno-buržoaski karakter pobune i demonstracija može prerasti u revolucionarno raspoloženje. A to može voditi samoorganizovanju radnika, jer opozicija izgleda kao da je bez zuba za borbu."\nAli još dok smo èekali dalje izveštaje iz Beograda, došle su vesti o dramatiènim dogaðajima. Stotine hiljada ljudi iz cele Jugoslavije je pohrlilo u Beograd. Demonstranti su osvojili parlament i zapalili ga. Za samo par sati postalo je jasno da je Miloševiæa zbacio masovan pokret ljudi koji su zbrisali sve pred sobom. Zar ovo ne protivureèi proceni našeg srpskog korespondenta? Ne nužno. Zaista, uopšte, gornji redovi sadrže preciznu analizu sukobljenih snaga, iako su dogaðaji krenuli drugim tokom od anticipiranog. Sada se èini da su lideri opozicije (DOS-a) bili dalekovidi ljudi koji su u potpunosti kontrolisali situaciju. U stvari, uspeh pokreta malo, skoro ništa ne duguje opozicionim liderima, sa èijom æemo se prirodom sada pozabaviti. Oni nisu ništa razumeli, ništa predvideli, i delovali samo kao nesvesni katalizator za snage koje su bila van njihove, ili bilo èije kontrole. Oni su prvi bili iznenaðeni svojim uspehom. Pozivajuæi na masovnu kampanju graðanske neposlušnosti zbog odbijanja Miloševiæevog režima da prizna rezultate izbora, oni su dali formalni razlog za buduæu pobunu. Ali uopšte nisu imali jasnu predstavu kuda idu, niti koherentan plan akcije.\nStrani posmatraèi nisu imali iluzija o hrabrosti i "dalekovidosti" opozicionih lidera. U èlanku od 4.8.2000. pod nazivom "Može li Miloševiæ izgubiti?", Janes Intelligenece Digest je pisao:\n"Sa izgledima na horizontu za dalje balkanske konflikte, ishod septembarskih izbora u Jugoslaviji æe biti odluèujuæi faktor. Kako bilo, trvdnje da æe se Miloševiæ možda dati u bekstvo su malo preuranjene. "\n"...Izgleda da neki analitièari još uvek veruju da srpska opozicija možda uspe da skine sa vlasti predsednika Miloševiæa. Analiza JID-a kaže da je ovo skoro sigurno puko maštanje."\n"... u stvarnosti, s obzirom da Miloševiæ drži u šaci državni bezbedonosni aparat i zvaniène medije (posebno vitalnu televizijsku mrežu) male su šanse da æe izgubiti vlast. Sa srpskim opozicionim partijama beznadežno neujedinjenim, pretnja DOS-a vladajuæoj eliti je minimalna: kalkulacija koja je oèigledno uticala na Miloševiæevu odluku da raspiše izbore."\nKao što iz ovoga vidimo, stratezi kapitala su bili jednoglasno skeptièni o moguænostima pobede opozicije u Jugoslaviji. Njihov stav je bio da æe Miloševiæ koristiti vojsku i policiju da smrvi oponenete.\nKako bilo, drugi èlanak u Janes Intelligence Digest (18.9.2000) prikazao je jasnije razumevanje procesa. Èlanak pod imenom "Iz Miloševiæevog kampa", kaže:\n"Sa samo danom do izbora, JID vam donosi proširen - i ekskuzivan - izveštaj iz predsednikove Miloševiæeve tajne službe. Nije prijatan, ali potvrðuje upozorenja koja smo dali u proteklim mesecima. Konflikt je sada možda neizbežan.\n"Veliko pregrupisavanje srpskih politièkih snaga se dešava iza kulisa samo par dana pre jugoslovenskih izbora zakazanih za 24. septembar. Vodeæi igraèi oživljavaju stare koalicije i pokušavaju da stvore nove serijom tajnih sastanaka. Nekoliko zvaniènika vladajuæeg režima je otišlo u hibernaciju, a bivši federalni predsednik je javno istupio iz Miloševiæeve partije. Ovo ne nagoveštava miran ishod izbora; pre pokazuje da je unutrašnja politièka scena postala maksimalno zategnuta do krajnjih granica, i bez obzira na zvaniène rezultate izbora, izgleda da æe uslediti ulièni protesti, sa veliko verovatnoæom za nasilje. To jest, ako se izbori uopšte i održe, pošto ima pokazatelja da bi mogli biti odloženi."\nOva tvrdnja, od strane ozbiljnih predstavnika Kapitala, pokazala se prilièno taènom.\nPoziv opozicije na generalni štrajk u poèetku nije naišao skoro ni na kakav odziv u Beogradu i najveæim gradovima, pokazujuæi odsustvo uporišta opozicije u fabrikama. Ovo su pokazali novinski izveštaji. U utorak, 3. oktobra 2000. Gillian Sandford, korespondent "the Guardian"-a iz Beograda je objavio izveštaj pod nazivom "traljav poèetak srpskog štrajka". U njemu èitamo:\n"Generalni štrajk da se primora predsednik Jugoslavije, Slobodan Miloševiæ, da prizna izborni poraz nije uspeo da dovede srpsku republiku u potpuni zastoj juèe. "\n"Opoziciona uporišta u provincijama su nadmašila svoj dosadašnji radikalizam, ali u Beogradu i drugim važnijim gradovima radnici nisu uslišili pozive opozicije na bojkot... portparol opozicije je zakljuèio da je ono što je taj dan doneo bilo razoèaranje. "\nKako bilo, izveštaj nastavlja da opisuje radikalnije raspoloženje u provincijama: "Štrajkaèi u rudniku uglja Kolubara rekli su da su pod enormnim pritiskom, ali da su odbili policiju u nedelju uveèe."\n"Svi su 100% spremni da nastave štrajk", rekao je Milan Jankoviæ, èlan sindikata.\n"Oko 4500 rudara je takoðe položilo alat u Kostolaèkom rudniku u istoènoj Srbiji. Oni su blokirali rudnik i termoelektranu ali su se složili da zadrže minimum proizvodnje.\n"U gradu pod kontrolom opozicije, Kraljevu, novinar, Ljudmila Svetkoviæ je rekla da su kljuène saobraæajnice blokrane. Restorani, prodavnice, autobusi, državne kompanije - èak i lokalna televizija Socijalistièke partije je stupila u štrajk, rekla je."\n"U obližnjem Kragujevcu, više od 30000 ljudi je izašlo na ulice, ukljuèujuæi i zaposlene u fabrici automobila i radnike iz fabrike oružija. A u Èaèku je razjarena rulja pretila da æe rasturiti poresku službu. "\n"U rodnom gradu Miloševiæa, Požarevcu, koga su do nedavno èvrsto kontrolisali njegovi saveznici, seljaci su blokirali puteve a škole nisu radile."\nSlika je oèigledno bila nejednaka, ali su radnici u glavnim centrima u poèetku bili potpuno pasivni.\nImperijalisti sigurno nisu imali mnogo poverenja u šanse opozicije na uspeh. Bili su ubeðeni da æe se Miloševiæ boriti. Ovo je, u suštini, bila razumna pretpostavka. Plašeæi se skliznuæa u graðanski rat sa nepredvidivim posledicama, imperijalisti su predložili da Rusija posreduje. Verovatno su se nadali da æe se ponoviti ono što se dogodilo u ratu na Kosovu, kada ih je Jeljcin zadužio zabijajuæi nož u leða Miloševiæu. Kako bilo, stvari su otišle mnogo dalje i brže nego što su oni, ili što smo mi, oèekivali.\nDogaðaji od pre dve godine su priližno jasno pokazali da same demonstracije studenata, bez obzira koliko masivne, ne mogu zbaciti Miloševiæa. Demonstracija sile je bila dovoljna da stavi taèku na pokret oportunista srednje klase koji "misle da su šetanje i pevanje dovoljni da se sruši režim." Ipak, ova ispravna tvrdnja o slabosti pokreta srednje klase izgleda da je opovrgnuta kasnijim dogaðajima. Zašto? Zato što je raspoloženje radnika poèelo da se menja. Sve akumulirane frustracije, ogorèenost i nezadovoljstvo eksplodirali su na površinu. Kvantitet se transformisao u kvalitet. Ali odluèujuæi elemenat u jednaèini je bila uloga radnièke klase. Da nije bilo akcija rudara, ceo pokret bi skoro sigurno otišao doðavola. Spasla ih je samo intervencija radnika.\nKada se ovo dogodilo, celokupno raspoloženje masa se promenilo. Ovo je zauzvrat uticalo na raspoloženje bezbedonosnih snaga. U prošlosti (na primer, pre dve godine) oni su bili spremni da koriste nasilje protiv protestanata. Ali sada smo mogli videti na televiziji slike koje su jasno otkrivale da se situacija promenila. Kada su vlasti poslale policiju za razbijanje demonstracija da opkole jedan od rudnika u štrajku, autobus pun demonstranata je probio policijske redove prostom akciojm, pažljivo ali èvrsto gurajuæi policijska vozila sa puta, dok je policija stajala i posmatrala.\nOvaj mali incident sve govori što je potrebno reæi o moralu policije. Brzi rast revolucionarnog oseæanja u roku od 24 sata je dobro dokumentovan. Citiramo u potpunosti izveštaj "the Guardian"-a od 6. oktobra 2000, od Gillian Sandforda u Kolubari i Owen Bowcotta:\n"Dok su se konvoji opozicionih vozila približavali Beogradu juèe, snažan talas protesta se širio zemljom. Policija za razbijanje demonstracija je oklevajuæi stajala sa strane, ili je bivala zbrisana narodnim ustankom."\nU gradu na severu, Subotici, blizu maðarske granice, hapšenje studenta je iniciralo demonstracije 10000 graðana na gradskom trgu. U treæem najveæem gradu, Nišu, na sliènim demonstracijama je pokušano da se prodre u lokalne kancelarije Socijalistièke partije predsednika Miloševiæa ali su opozicioni lideri ubeðivali prisutne da ne daju policiji razlog da ih napadne. Vodeni topovi su ostali parkirani. "\n"Pokušaji da se blokiraju putevi koji vode u glavni grad su lako osujeæeni. Gde god je policija postavila blokade preplavljena je velikim brojem ljudi koji su napredovali... Demonstranti su koristili buldožer da izguraju sa strane dva kamiona natovarena peskom i parkirana preko glavnog puta iz opozicionog grada Èaèka ka Beogradu. Policija u punoj opremi za razbijanje demonstracija nije intervenisala dok je 18 kilometara duga kolona automobila i autobusa sa opozicionim i srpskim zastavama na prozorima, nosila 15000 ljudi u glavni grad. "\n"Na drugim blokadama, kamioni su izgurani sa puta dok su demonstranti pregovarali sa policijskim komandirima da im se dozvoli prola. Na jednoj blokadi demonstranti su prevrnuli policijski auto u jarak. Nekoliko hiljada ljudi je marširalo peške ka Beogradu iz industrijskog grada Panèeva, deset kilometara severno.\n"Bilo je više prebega opoziciji sa državnih medija. Dnevnik je doneo izveštaje o opozicionim aktivnostima i talasu štrajkova i blokada. Na štrajku u rudniku uglja Kolubara, gde je policija prvo pokušala da razbije opozicione demonstracije u sredu uveèe, rudari su nastavili otpor uprkos policiji koja je preuzela deo kompleksa u pokušaju da spreèi velika iskljuèenja struje.\n"Štrajkaèki komitet u Kolobari je odluèio da ostane tu radije nego da se pridruži maršu na Beograd. 'Ne plašimo se, moramo da izdržimo', rekao je èlan, Zoran Cvetanoviæ. 'Želimo da zadržimo radnike u kopovima - ne želimo da idu u Beograd jer moramo istrajati u našim zahtevima i zaštititi se'.\n"Drugi voða štrajka je rekao: 'Ne treba nam konfrontacija sa sa njima [policijom]. Ako znaju kako da pokrenu mašine, neka ih stave u pogon. Mi neæemo raditi dok stvarni rezultati predsednièkih izbora ne budu priznati. Dok Vojislav Koštunica ne bude predsednik.\n"Opozicioni voða je rekao: 'Pronašli smo vatru u Kolubari, ovaj dinamit koji je aktivirao ljude širom Srbije'.\n"7500 štrajkaèa u Kolubari je razumelo šta je u pitanju. 'Ne plašim se policije. Nema razloga da se plašim', rekla je Miljana Ljuba, tridesetšestogodišnjakinja koja 17 godina radi u kopovima u regionu koji je do juèe èvrsto podržavao Miloševiæa. 'I policija je narod, kao i mi. Mi se borimo za pravdu.'\n"'Ne interesuje nas krvoproliæe', rekao je Miloš Maksimoviæ, 35. 'Miloševiæ je imao dosta sa Bosnom i Hrvatskom. Ja ga poštujem. U prošlosti sam glasao za njega. Ali sada nam treba drugi èovek. Opozicija je pažljiva - i neæe biti krvoproliæa.'"\nNajpresudniji dogaðaji su se odigrali u èetvrtak u Beogradu. Opozicioni lideri su dali vlasti ultimatum: Miloševiæ mora dati ostavku do petog oktobra u tri popodne. U umovima ovih ljudi, ovaj rok je evidentno imao retorièki karakter, jer niko nije oèekivao da æe se Miloševiæ povinovati. Ali onda se dogodilo nešto što je poremetilo svaèije kalkulacije. Iz cele Jugoslavije je pohrlila masa ljudi u glavni grad, nezaustavljiva bujica. Raspoloženje demonstranata se može sumirati u reèima jednog èoveka koji se besno obratio zapanjenim opozicionim liderima: "Pogledajte na sat! Pre sedam minuta je prošlo tri, i nije došlo nikakvo saopštenje. Šta æete da uradite?"\nŠta je lider odgovorio na ovo pitanje nije zabeleženo. Ali odgovori više nisu bili potrebni. Rulja, kao da je voðena nevidljivom rukom, iznenada je gurnula napred ka stepenicama parlamenta, koje je branio kordon policajaca koji su se nervozno pogledali. Onda je poèelo guranje. Oni napred su bili gurani od onih poazdi. Policija je poèela da mlati njihovim pendrecima, a èovek se pognuo, štiteæi glavu rukama. Ali, nekako, udarcima policajaca je nedostajala snaga. Rulja, skoro telepatski, razumela je da je otporu policije nedostajala uverljivost, da su oklevali. Velièina demonstracija je paralisala njihovu volju. Tu i tamo, individualni policajci su istupali iz kordona i pridruživlai se demonstrantima. Drugi, u oèajnju, ispalili su suzavac, izazivajuæi momentalnu paniku. Demonstranti su odbijeni nazad, kašljuæi i gušeæi se. Neki su bili povreðeni. Ali ovo je samo razbesnelo demonstrante dodatno ih ohrabrilo. U presudnom trenutku, volja policije se slomila. Gomila je jurnula napred. Parlament je zauzet.\nPodstaknuti gnevom, demonstranti su uleteli u zgradu i poèeli da lome nameštaj i prozore. Izbio je požar koji je brzo rastao. Ovo pokazuje da je bilo lumpenproleterskih elemenata izmešanih sa demonstrantima. U meðuvremenu se nekada strašna policija za razbijanje demonstracija izgubila u masi. Još uvek su noosili svoje oružije, ali više nisu imali volje da ga upotrebe. To je lekcija za sve one koji žele da nauèe. Nema sile na zemlji koja može zaustaviti mase jednom kada im postane dosta svega. Najmoæniji državni aparat, armija ili policija može biti paralizovana i beskorisna, kada ljudi pokažu da su ozbiljni. Ovu lekciju je nauèila srpska radnièka klasa, i dugo æe je pamtiti. Isti buržoaski lideri koji sada krunišu pobedu, i penju se na vlast na leðima masa, imaæe razloga da zažale zbog toga.\nDemonstranti su rasturili državnu tv stanicu, koja je takoðe delimièno zapaljena. Odjednom je cela nacija postala svesna da se nešto od fundamentalnog znaèaja dešava kada su sva tri tv kanala utihnula. Kada je emitovanje nastavljeno, televizija je veæ bila u rukama opozicije. Državna novinska agencija Tanjug je objavila da je promenila strane. Ovo je možda bio kritièan trenutak kada je rešen ishod bitke. Preko noæi su ti prostituisani novinari državnih, ranije pro-Miloševiæevskh dnevnika bili primorani da raskinu sa životnim navikama i da poènu da govore nešto što lièi na istinu. Kako bilo, stare navike sporo umiru. Èim su bez pompe šutnuli Šefa, nervozno su pogledali preko ramena na novog pre nego što su stavili olovku na papir. Sve novine su izdale specijalna izdanja odražavajuæi promene u njihovoj ureðivaèkoj politici. Politika, stari Miloševiæev instrument, obajvila je na naslovnoj strani fotografiju Koštunice sa pobednièi podignutom rukom i naslovom: "Srbija na putu za demokratiju", sa podnaslovom koji ga opisuje kao predsednika.\nDa su radnici bili organizovani i dovoljno klasno-svesni, mogli su uzeti vlast bez krvoproliæa ili graðanskog rata. Armija je stala na jednu stranu. Posle sastanka generala, vojska je odmah objavila da æe se pridržavati Ustava, i da æe pucati samo u samoodbrani. Kao i uvek, armija odražava raspoloženje društva. Ovo je posebno taèno u Jugoslaviji gde armiju èine obièni ljudi, koji ne bi bili spremni da pucaju na narod. Èak i da su vojni generali bili spremni da se bore za Miloševiæa, ne bi mogli to da uèine. Jedan krvavi incident, i armija bi se podelila. Uprkos svom strahu od kontra-udara od strane Miloševiæa, sve izgleda mirno. U petak 6. oktobra, the Guardian piše: "NIgde u zemlji nije primeæeno kretanje vojnih jedinica. Momèilo Perišiæ, bivši armijski šef generalštaba, a sada opoziciona liènost, rekao je da je kontaktirao jugoslovenske vojne lidere i da su obeæali da neæe intervenisati."\nStoga je opozcija na sopstveno èuðenje, našla vlast kako leži na ulici, i samo je pokupila. "Krizni štab" je uspostavljen da preuzme funkcije vlade. Oni žure da obnove državu i spreèe da pokret "izmakne kontroli". Koštunica je pozvao na ponovno uspostavljanje "reda". Šta je prvi potez? Da se sazove kraj protesta, i da se ponovo uspostavi "red". Novi vladari (i njihovi zapadni pomagaèi) su najviše zabrinuti da obezbede "glatku tranziciju", i iz pragmatiènih razloga još uvek ne traže krv, za sada. Ipak, napadi na Miloševiæeve pristalice su prijavljeni u Leskovcu i Beogradu. U vreme pisanja ovog èlanka ne zna se gde je Miloševiæ. Prijavljeno je da je viðen da je pobegao u Moskvu ili Minsk, da se krije u Boru na istoku ili da je još uvek u Beogradu. Kako bilo, buduænost mu je mraèna. Ako ne dobije strani azil, završiæe ili u zatvoru ili dva metra pod zemljom.\nSa svoje strane, Moskva se nije pokazala raspoloženom da pruži gostoprimstvo svom staromprijatelju. Premijer M. Kasjanov je izjavio da "politièki azil nije u razmatranju". Poznato je da politika ne zna za zahvalnost i da bivši diktatori nisu interesantna roba!Sa karakteristiènim cinizmom, ruski ministar spoljnih poslova Ivanov nije èasio èaska da otputuje u Beograd i da se rukuje sa novim buržoaskim liderima.\nZašto je Miloševiæ pao\nIma vremena u istoriji kada autokratski ili reakcionarni režim može pasti, ne kao rezultat revolucije, veæ prosto kao rezultat njegovog sopstvenog internog nazadovanja i iscrpljivanja. Nekada, moæ može preæi u ruke opozicije (ukljuèujuæi i radnièku klasu) bez borbe, kao što se dogodilo u Maðarskoj 1918, kada je Karoljev režim predao vlast komunistima bez borbe. Ova laka pobeda je kasnije izgubljena greškama Bela Kuna i voða Maðarske Komunistièke Partije, ali to je druga tema. Drugi sluèaj je bio kolaps diktature Primo de Rivere 1930. Ovi režimi nisu zbaèeni. Oni su se samo srušili kao rezultat untrašnje dezintegracije, kao kada trula jabuka padne sa drveta. Isto važi i za staljinistièke režime u Evropi pre 11 godina. Istorija se sada ponavlja.\nMeðunarodna buržoaska štampa je konzistentno tupila na temu da je Miloševiæ "komunista" i da ovaj pokret predstavlja konaènu pobedu "demokratije" (èitaj: "kapitalizma") nad socijalizmom. Ovo potpuno postavlja istinu naglavaèke. Miloševiæev režim nije imao ni najmanje veze sa socijalizmom. Kao što smo istakli pre dvanaest meseci, ovo je veæ bio buržoaski polu-bonapartistièki režim, kojim je uveliko upravljao mafijaški elemenat:\n"Tokom ovog perioda Miloševiæ i mafija oko njega su sprovodili sopstveni program privatizacije. Primer je privatizacija Srpke telekomunikacione kompanije u državnom vlasništvu, 1997. godine kada su Telecom Italia i OTE iz Grèke platili oko 1 milijardu dolara da bi kupili 49% akcija. 1998. velika Beoèinska cementara je prodata francuskim i britanskim investitorima. Panèevaèka petrohemijska industrija je procenjena na milijardu nemaèkih maraka i pripremala se da ide na Londonsku berzu pre nego što je poèelo bombardovanje. Državne rafinerije šeæera su takoðe prodate stranim investitorima. "\n"Mnogi iz Miloševiæeve klike su uspeli da postanu vlasnici imovine u ovom procesu i da se transformišu u kapitaliste. Oni nemaju na umu interese srpskih radnika, veæ svoju liènu pohlepu za bogatstvom, moæi i privilegijama." (iz "Zašto se marksisti protive i Miloševiæu i opoziciji u Srbiji", Ted Grent i Alen Vuds. 1. septembar 1999.)\nOno što je propalo u Jugoslaviji nije bio ni socijalizam ni komunizam, veæ monstruozna birokratska karikatura koje je veæ uspela da uništi osnovu nacionalizovane planske ekonomije i koja se kretala u pravcu kapitalizma èak i pre ovih dogaðaja. Jedina razlika izmeðu ovih elemenata i opozicije je bila u tome ko æe podeliti plen. Pobeda opozicije, kako bilo, znaèiæe da da æe kretanje ka kapitalizmu biti ubrzano, na štetu jugoslovenske radnièke klase i naroda uopšte.\nPo istraživanjima javnog mnenja pre godinu dana preko 70% srpske populacije ježelelo da vidi Miloševiæa kako odlazi, ali u isto vreme preko 40% nije verovalo opozicionom pokretu. Problem u Srbiji je u tome što radnièka klasa nema svoj sopstveni politièki glas. Stoga borba izmeðu Miloševiæevog režima i opozicije je borba izmeðu dva kapitalistièka kampa. Svi se oni slažu u jednom: da ekonomija treba da bude privatizovana. Samo se ne slažu oko toga kako terba biti privatizovana i ko treba da 'omasti brk'.\nMiloševiæ je oèigledno želeo da se osigura da njegova klika konsoliduje kontrolu nad privatizovanom ekonomijom. Opozicioni lideri predstavljaju pro-zapadno buržoasko stanovište. Oni žele "reforme", tj. privatizaciju, bržim korakom, i žele da otvore put njihovim zapadnim sponzorima. Ni jedan put neæe ponuditi rešenje radnicima i mladima u Srbiji. U oba sluèaja mase æe stradati jer bogatstvo koje proizvedu svojim radom pljaèka nastajuæa buržoaska klasa i bivše staljinistièke birokrate.\nRazlog zbog koga je opozicija dobila podršku je trulost Miloševiæevog režima. Režim u Beogradu nije rešio nie jedan od problema s kojima se zemlja suoèila. Naprotiv. Ovaj polu-bonapartistièki režim, baziran na mafiji i korupciji, uništio je zemlju i doveo je na rub provalije. U prošlosti je Jugoslavija imala zadovoljavajuæi životni standard. Sada je sve to prošlost. Ekonomski autput Srbije je prošle godine bio polovina onoga od pre deset godina. U istom periodu proseèni meseèni prihod je pao sa oko 1200 dm na oko 210, sa padom od 40% u proteklom periodu. Životni standard je drastièno pao. Mnogim radnicima nisu isplaæene plate i penzije. Èak i pre bombardovanja nezaposlenost je zvaniènobila 25%. Ali NATO bombardovanje je izazvalo masovnu destrukciju proizvodne baze i infrastrukture.\nMiloševiæeva avanturistièka politika je dovela do nacionalne katastrofe neviðenih razmera. Za 13 godina, Miloševiæ je uspeo da se održi na vlasti kombinacijom veštih makijavelistièkih manevara i politikom koja je težila permanentnom ratu. Ne zaboravimo da je došao na vlast cinièno igrajuæi na kartu srpskog šovinizma. Ovo je imalo fatalnu ulogu. Tito je uspeo da zadrži jedinstvo Jugoslavije na bazi autonomije regiona. Uništavajuæi ovu autonomiju, Miloševiæ je zauzeo katastrofalni kurs koji je otvorio vrata manevrima imperijalizmu i doveo do razbijanja Jugoslavije. Ovo je bio potpuno reakcionarni razvoj dogaðaja koji je bio protiv interesa svih naroda bivše Jugoslavije. Sada je Srbija izašla kao najveæi gubitnik od svih. Posle deset godina nacionalnih konflikata krajnji rezultat za srpski narod je raseljavanje 700.000 izbeglica iz Hrvatske, Bosne i Kosova. Srbi su poniženi u tri rata koji im nisu doneli ništa sem bede. Ova èinjenica je polako dolazila u svest masa i na kraju dovela do sadašnjeg otrežnjenja.\nPoslednji oèajnièki trzaj ovog kockara je bio rat na Kosovu. Ukidajuæi autonomiju Kosova, Miloševiæ je lièno odgovoran za lanac dogaðaja koji su nužno doveli do rata u provinciji. Prirodno, imperijalisti su ovo iskoristili i stupili u kampanju bombardovanja. Dokle god je rat trajao, Miloševiæ je bio siguran. Prezir srpskog naroda prema varvarskom NATO-u je minirao pro-zapadnu buržoasku opoziciju Još jednom je Miloševiæ mogao da razgori šovinizam da bi se održao na vlasti, uprkos užasnom padu životnog standarda ljudi. Ali, jednom kada se rat završio, kao što smo i predvideli pre godinu dana, otrovni dimovi šovinizma su postepeno raspršeni, ostavljajuæi srpski narod da se suèi sa surovom realnošæu.\nBuržoaski opozicioni lideri, podsticani imperijalizmom zapada, nisu gibili vreme i odmah su poèeli da udaraju u talambase "demokratije". I dobili su odziv meðu studentima i srednjom klasom. Ali njihova fatalna slabost je bio nedostatak osnove meðu radnièkom klasom. Bez podrške radnika, ništa nije moglo biti uèinjeno. Odluèujuæa uloga proletarijata je sa apsolutnom jasnošæu demonstrirana u poslednjih par dana. Bez akivne participacije radnika, posebno rudara, najverovatnije bi Miloševiæ pobedio. Kao što je srpski marksista istakao, on bi prosto proglasio sebe za pobednika u drugom krugu i onda policijom rasterao demonstrante. Ali štrajkovi su sve to promenili. Oni su upozorili režim da su ulozi poveæani. Dali su nadu demonstrantima i uzdrmali moral policije.\nU revolucionarnoj situaciji, kao što je veliki francuski revolucionar Danton istakao, osnovni kvalitet koji je potreban je odluènost. Oklevanje je fatalno. U Jugoslaviji su mase preuzele inicijativu. Vlasti su bile potpuno iznenadjene u uhvaæene u raskoraku. Da je Miloševiæ odmah poslao policiju za razbijanje demonstracija možda bi uspeo da razbije pokret pre nego što je on dostigao potrebnu velièinu. Ali oklevao je i trenutak je izgubljen. To je kao džinovska grudva koja je uspeta na planinu uz veliku muku, ali kada je dostigla vrh, poèinje da se kotrlja nizbrdo, poveæavajuæi masu u ubrzanje dok ne postane potpuno nezaustavljiva lavina. Dok su vlasti shvatile šta se dešava, moguænost kontraudara je potpuno nestala Kada je pokret jednom dostigao odreðenu taèku, svaki pokušaj da se. uguši u krvi bi imao potpuno suprotan efekat.\nPa, da li je ovo onda bila radnièka revolucija? Nažalost, ne. Radnici su intervenisali, ili bar u najmanju ruku, deo radnika. Ostali su ostali pasivni. Zaista, zapadni mediji su javljali sve do trenutka kada je cela situacija eksplodirala, da veæina radnika još uvek podržava Miloševiæa. Taènije, nisu verovali opoziciji. I ovde su bili prilièno u pravu. Ali, kao što je srpski marksista istakao, sve veæi broj radnika je nažalost, umoran od ekonomskih teškoæa, ratova, sveprisutne korupcije, laži i manipluacija, bio primoran da potraži alternativu, a jedina alternativa na raspolaganju u datom trenutku je bila buržoaska opozicija. Iako skeptièni, mnogi bi slegnuli ramenima i rekli: "Pa dobro, ne može nam biti gore. Zašto da im ne pružimo priliku?"\nSlièno oseæanje je postojalo pre deset godina u istoènoj Evropi i Rusiji. To je znaèilo da, ako su radnici uopšte intervenisali, to su èinili ne pod svojom sopstvenom zastavom, veæ pod tuðom zastavom buržoazije. Ovo je bio fatalan potez za koji su platili veliku cenu. Jer kada buržoazija podigne zastavu "slobode", to neizbežno znaèi slobodu da eksploatišu i ugnjetavaju radnièku klasu. Ovo je bolna lekcija radnika Rusije, Bugarske, i Rumunije. Sada su na redu Srbi.\nU meðuvremenu, nužno je da marksisti kažu istinu radnièkoj klasi. Ako se borite pod zastavom druge klase, ako napustite nezavisnu klasnu poziciju, onda je karakter pokreta odreðen liderima, ne vama. U trenutku istine, kada je borba završena, naæiæete se prevarenim i opljaèkanim. Buržoazija koja sada govori samo o slobodi, staæe vam nogom za vrat i biæe vam gore nego pre. Da li želite da èujete ovu poruku danas? Dobro. Ali život je nezgodan uèitelj, i sutra æete slušati.\nNamere buržoaskih opozicionih lidera nisu tajna. Oni su objavljeni u Programu Demokratske Opozicije Srbije, gde se, u poglavlju "Prva godina nove vlade", izmeðu ostalog kaže sledeæe:\nKao jedna od opcija stabilizacije monete predlaže se "uvoðenje dvovalutnog sistema, tj. legalizacija nemaèke marke u unutrašnjem prometu", i "slobodan ulaz stranim bankama sa dobrom reputacijom."\nFinansije za njihov program tzv. "ekonomskih reformi" (u stvarnosti privatizacije) treba da doðu iz "direktnih stranih investicija (prodaje državne imovine u procesu privatizacije)".\nTakoðe planiraju da primene "liberalizaciju spoljnotrovinske razmene" sa "ukidanjem svih uvoznih i izvoznih kvota (osim za poljoprivredu)".\nAli najvažniji deo njihovog programa, koji ih definiše kao reakcionarnu kontra-revolucionarnu koaliciju je deo o "privatizaciji" gde prilièno jasno kažu da: "privatizacija mora biti izvršena relativno brzo zbog enormnog zaostatka u poreðenju sa drugim zemljama u tranziciji - privatizacija æe biti obavezna - proces privatizacije mora biti transparentan - privatizacija æe pretežno biti sporvoðena kroz direktnu prodaju državnog vlasništva, uzimajuæi u obzir velike nasleðene javne dugove koji trebaju biti plaæeni - privatizacija æe stimulisati razvoj tržišta kapitala". (naš emfazis)\nU stvarnosti, lideri opozicije su pro-zapadni, pro-buržoaski i za privatizaciju. Reè "demokratija" na usnama ovih dama i gospode znaèi isto ono što je znaèila pre deset godina u Rusiji. Vojislav Koštunica i drugi "demokratski" lideri, kao Zoran Ðinðiæ i Žarko Koraæ ni ne pokušavaju da sakriju svoje buržoaske poglede. Ovu opoziciju podržava imperijalizam novcem i resursima. Optužbe da je opozicija na platnom spisku Vašingtona su dobro dokumentovane. Èlanak Steven Erlangera za "New York Times" zakljuèuje da optužbe koje mi i mnogo drugih ljudi podižemo o mešanju SAD u Jugoslaviju nisu laž. Zaista, Erlanger dodaje informacije koje mi nikako nismo mogli imati. Na primer, kaže da se "koferi puni keša" šalju preko granice u Jugoslaviju da se finansira "demokratska opozicija".\nErlanger tvrdi da je "nezavisnim novinarima i tv i radio stanicama" ovde reèeno od strane amerièkih zvaniènika za pomoæ da "ne brinu mnogo o tome koliko sada troše", da ih još dosta èeka, rekao je jedan od tih zvaniènika. Drugi u opoziciji se žale da su Amerikanci nespretni, da šalju e-mail poruke sa "state.gov" domena - adrese Stejt Dipartmenta - okupljaju ljude na nepolitièke sastanke sa amerièkim zvaniènicima u Budimpešti, Crnoj Gori ili Dubrovniku, u Hrvatskoj." ( NY Times, 20.9.2000.)\n"Èak i pre rata na Kosovu, SAD su trošile i do 10 miliona dolara godišnje da podržavaju opozicione partije, nezavisne medije i druge institucije koje se protive Miloševiæu. Sam rat je koštao milijarde dolara. Ove fiskalne godina, do septembra, administracija je potrošila 25 miliona dolara da podrži srpsku "demokratizaciju", sa ko zna kolikim kolièinama novca potrošenim tajno da se pomognu propali protesti prošle godine, koji nisu srušili Miloševiæa, ili da utièu na sadašnje izbore. Za narednu godinu, administracija zahteva 41,5 miliona u otovrenoj pomoæi srpskoj demokratizaciji, iako æe Kongres verovatno da smanji taj zahtev." (ibid.)\nI opet: "Ali malo je truda uloženo da se sakrije èinjenica da zapadni novac plaæa znatan deo istraživanja, reklamiranja, štampanja, i druge troškove opozicione politièke kampanje - da bi dala opozicionim liderima bolje šanse da prenesu svoju poruku u kvazi-autoritarnim sistemu gde je posebno televizija u èvrstim rukama vlasti." (ibid.)\nKongresno svedoèenje, od 29. jula 1999. citira amerièke zvaniènike koji su onda bili upetljani u jugoslovensku politiku, kao što su Robert Gelbard i Džejms Perdju, u kome govore Senatoru Džozef BIden iz Delavera o njihovim projektima. Oni opisuju stvaranje "prstena oko Srbije" od radio i tv stanica koje emituju u Srbiju iz Bosne i Crne Gore, trošeæi 16,5 miliona u protekle dve godine da bi se podržala "demokratizacija u Srbiji", i dodatnih 20 miliona da se podrži predsednik Crne Gore, Milo Ðukanoviæ, koji se odvojio od Miloševiæa 1998.\nU interesantnoj inverziji formule fon. Klausevica, ekonomija je ovde nastavak rata drugim sredstvima. Ne treba spominjati da imperijalizam SAD ne troši tolike sume novca bez dobrog razloga. Da upotrebimo staru izreku: "Onaj ko plaæa muzikanta, bira melodiju". Imperijalistièke SAD su odluène da stave Jugoslaviju pod svoju kontrolu. Šta nisu mogle da postignu bombama sada pokušavaju dolarima. Pobeda opozicije bi znaèila subordinaciju Jugoslavije zapadu i "tržišnoj ekonomiji". Došlo bi do potune privatizacije industrije. Ovo bi samo uveæalo opšti haos i naèinilo situaciju još gorom. Kao i u Rusiji, Bugarskoj i Rumuniji, glavni gubitnik bi bila radnièka klasa. To bi bila katastrofa za narod Jugoslavije koji veæ dugo strada. Zbog toga se radnièka klasa dugo držala podalje od opozicije. Generalni štrajk je bio propast, sa izuzetkom rudara, èije akcije su posebno zavedene, jer bi oni bili meðu naviše pogoðenima ako opozicija doðe na vlast.\nVesti o padu Miloševiæa su doèekane sa hvalospevima zapadnih lidera. Toni Bler i Bil Klinton su otvoreno likovali na televiziji o padu njihovog najomraženijeg neprijatelja. Ali sa ovim javnim triumfalizmom ide i doza nelagodnosti. Klinton je upozorio da vojna akcija da se ukloni Miloševiæ "ne bi bila odgovarajuæa". Previranja jugoslovenskog društva, haos i "anarhija" na dugi rok im ne donose dobro.\nOsude Miloševiæa od strane imperijalista i njihova prijateljska obraæanja srpskom narodu puna su licemerja. Ova civilizovana, hrišæanska gospoda koja su rasturila Jugoslaviju bombarodvanjem sada su prijatelji jugoslovenskog naroda. Njihov stvarni stav prema Jugoslaviji je pokazan uvoðenjem monstruoznih sankcija. Sankcije je nametnula vlada SAD i njeni saveznici da bi se deorganizovale i dalje uništile proizvodne snage i infrastruktura. One su teško oštetile jugoslovensku privredu i izazvale sveopšte siromaštvo i patnju. U stvarnosti, njihov jedini problem sa Miloševiæem je da on ne želi da bude njihov vazal. Da bi se izazvao pad njihovog neprijatelja, sva sredstva su opravdana.\nPoslednjih godina Vašington je ojaèavao svoja uporišta na Balkanu. Albanija je veæ pion u rukama imperijalistièkih SAD i NATO-a. Bugarska i Rumunija su pale. A posle bosanskog i kosovskog konflikta, SAD sada efektivno kontrolišu veliki deo teritorije u regionu. One ojaèavaju svoju vojnu moæ u Makedoniji i sada su se nameraèile na Crnu Goru. U Hrvatskoj, posle smrti Tuðmana, instaliran je pokorniji režim. Samo je ostao srpski režim da štrèi. Ovo, i ništa drugo, odreðuje politiku SAD.\nUprkos svoj propagandi, Kosovski rat nije rešio ništa za imperijalizam. To èak nije bila ni vojna pobeda striktno govoreæi. Jugoslovenska armija nije bila pobeðena u otvorenom konfliktu, iako je naneta užasna šteta jugoslovenskoj privredi i superstrukturi neselektivnim bombardovanjem civilnih meta. Da su stvari došle do kopnenog rata, vojni rezultat bi izgledao vrlo drugaèije. Jedini razlog zašto nije bilo tako je da je Jeljcin, iz potpuno sebiènih razloga, napustio Miloševiæa u kritiènom momentu.\nRezultat ovog nelagodnog kompromisa je prekid, u kome Kosovo ostaje formalno deo Jugoslavije, ali se Jugosloveni ništa ne pitaju. Ovo je viðeno na nedavnim izborima kada su okupatorske snage pokušale da se umešaju da bi spreèile ljude sa Kosova da uèestvuju, iako su na to imali zakonsko pravo.\nPreko godinu dana po prekidu neprijateljstava, ništa nije rešeno na Kosovu. Niko nije zadovoljan. Umesto etnièkog èišæenja Albanaca od strane Srba, sada imamo etnièko èišæenje Srba od strane Albanaca, mnogo hiljada Srba, Roma, i drugih manjina koje su isterane iz njihovih domova. Lideri OVK, koje je zapad nedavno slavio kao "borce za slobodu" pokazali su se kao banda reakcionarnih kriminalaca, koji su se obogatili trgovinom drogom, švercom oružija, i prodajom ukradenih automobila. Dok su brutalno ugnjetavali Srbe, oni su se i meðusobno borili kao što se razlièite grupe mafijaša bore za veæe parèe torte.\nNa nesreæu po OVK, imperijalisti nemaju nameru da im daju nezavisnost, pošto bi to, kao što smo davno istakli, znaèilo sveopšti rat na Balkanu.\nDa li dogaðaji u Jugoslaviji èine revoluciju? Trocki je u svojoj Istoriji ruske revolucije objasnio da je navažnija karakteristika revolucije direktno uèešæe masa u politièkoj aktivnosti. Sa ove taèke gledišta, ono to vidimo pred nama je zaista revolucija.Ipak, to ne iscrpljuje pitanje. Ako se zapitamo koje klasne snage su vodile pokret, moramo reæi da je voðstvo buržoasko, koje je eksploatisalo pokret i nezadovoljstvo masa za sopstvene sebiène ciljeve. Situacija je stoga vrlo kontradiktorna.\nElementi revolucije su nesumnjivo prisutni, i bilo bi potencijala za istinsku radnièku revoluciju da je bio prisutan subjektivan faktor, to jest da je postojalo istinsko revolucionarno voðstvo radnièke partije. U odsustvu subjektivnog faktora, kako bilo, pokret æe neizbežno završiti na isti naèin kao i u Rumuniji; kao reakcionarni buržoaski režim.\nTo je ono što je tragièno u dogaðajima u Jugoslaviji. Bilo je tako lako da se zbaci naizgled svemoæan režim! Tako lako, a ipak tako teško! Tako teško za radnièku klasu da iskoristi prednost sopstvene pobede, i da spreèi da vlast padne u ruke njenih neprijatelja! A ipak, sve što je bilo potrebno je apelovati na radnike da formiraju sopstvene demokratske organe vlasti, izabrane radnièke komitete, na svakom radnom mestu i radnièkom okrugu (koje su Rusi nazivali sovjetima), da prošire ove komitete da ukljuèe stdente, seljake i vojnike, da ih povežu lokalno, regionalno i na nacionalnom nivou. Vlast bi onda mogla mirno preæi u ruke radnog naroda. Tako lako, a ipak tako užasno teško bez neophodne marksistièke partije da objasni zašto je to potrebno.\nAli nema takve partije. Glas radnika biæe ugušen u opštoj vici koja kaže "pobedili smo!, pobedili smo!" Opšta euforija pobede je otrovna koliko i velika doza šljivovice, i mamurluk narednog dana biæe odgovarajuæe bolan. Jer, ko su "mi" koji su pobedili? I kako se ova pobeda manifestuje? Ovo su pitanja koja sada niko neæe da postavlja. Ali ona moraju biti postavljena, i na njih odgovoreno.\nMarksisti su veæ postavili pitanje i odgovorili na njega. pre godinu dana smo upozorili: "Masovna privatizacija æe podrazumevati dalja uveæanja ionako visoke stope nezaposlenosti. Ona æe ukljuèivati uništavanje ono malo socijalnih davanja koja su preostala od prošlog režima baziranog na državnom ekonomskom planiranju. Zato marksisti apsolutno ne mogu dati podršku opozicionom pokretu u Srbiji. Ne zato što imamo bilo kakvih iluzija oko Miloševiæa. Miloševiæ je takoðe neprijatelj radnog naroda. Oba kampa su protiv radnika. Opozicija se krije iza kamuflaže "demokratije", ali u stvarnosti štiti interese svetskog kapitalizma, koji nije poznat po demokratskom ponašanju kada doðe do zaštite njegovih fundamentalnih ekonomskih interesa."\nBez obzira koliko Miloševiæ da je bio loš, buržoaska opozicija, ti zapadni pioni sa svojim planom o privatizaiciji u džepu, nesumnjivo æe biti hiljadu puta gori. Jedini put naped iz sadašnje situacije je na bazi nezavisne klasne politike radnika i sindikata. Bez podrške buržoaskim partijama! Jedino rešenje je uspostavljanje radnièkih komiteta, i borba za radnièku vlast kao jedinu alternativu Miloševiæu i buržoaskoj opoziciji.\nS obzirom na opštu konfuziju i slabost subjektivnog faktora, izgleda da je neizbežno da sadašnja povoljan situacija neæe potrajati. Prilika æe biti izgubljena i ustanak æe biti samo uvod u instaliranje otvoreno buržoaskog režima. Radni ljudi Srbije æe platiti veliku cenu za ovo. Ali, život uèi, i pre ili kasnije pokret æe se ponovo javiti na višem, socijalistièkom nivou.\nNi Miloševiæ ni Koštunica, veæ radnièka alternativa!\nNe kapitalizmu! Za socijalistièku Jugoslaviju!\nZa Socijalistièku Federativnu Jugoslaviju, pod demokratskom kontrolom i upravom samih radnih ljudi!\nZa demokratsku Balkansku Socijalistièku Federaciju!


Tri reprezentativca Italije otpala za meč protiv BiH | BL!N Magazin\nSport 11.11.19, 16:38h\nUmjesto Verattija mjesto u italijanskom timu dobit će 19-godišnji vezni igrač Brescie Sandro Tonali, ali Spinazzola i Berardi nisu zamijenjeni, javlja AFP\nUtakmica zakazana za četiri dana na stadionu "Bilino polje" u Zenici neće imati poseban takmičarski naboj jer su Italijani obezbijedili prvo mjesto u grupi i direktan plasman na Euro, a selekcija BiH je ostala bez šansi da se kroz ovaj kvalifikacijski ciklus plasira na smotru najboljih reprezentacija Evrope.\n#zmajevi #euro 2020. #nogomet #kvalifikacije


Predsjedavajući Zvizdić razgovarao sa predsjednikom Bugarske\n20. mar 2019 609\nPredsjedavajući Savjeta ministara BiH dr. Denis Zvizdić susreo se danas u Sofiji sa predsjednikom Republike Bugarske Rumenom Radevom sa kojim je razgovarao o unapređenju bilateralnih odnosa.\nPredsjedavajući Zvizdić je pozdravio novu dinamiku u bilateralnim odnosima dvije zemlje koja se ogleda u sve češćim susretima zvaničnika dvije države na najvišem nivou. Informisao je predsjednika Radeva о aktuelnoj unutrašnjo-političkoj situaciji u BiH, kao i vanjsko-političkim prioritetima Bosne i Hercegovine.\nDodao je da Savjet ministara BiH ostaje čvrsto opredjeljeno za EU i NATO put Bosne i Hercegovine i da aktivno podržava sve regionalne inicijative i procese koji doprinose izgradnji mira i stabilnosti na Balkanu i ubrzavaju euroatlantske integracije regije.\nPredsjednik Radev je rekao da je Bugarska prva država koja je priznala Bosnu i Hercegovinu i od tada nastavlja da podržava BiH.\nČestitao je predsjedavajućem Zvizdiću na predaji Odgovora na Upitnik EK i izrazio nadu da će za vrijeme trajanja bugarskog predsjedavanja EU Bosna i Hercegovina dobiti odgovor. On je pozdravio rad Savjeta ministra BiH na reformama te pohvalio rast turizma u Bosni i Hercegovini, industrijsku granu koju treba podsticati.\nPredsjedavajući Savjeta ministara BiH dr. Denis Zvizdić susreo se i sa predsjednicom Komiteta za vanjsku politiku Parlamenta Bugarske Dzhemom Grozdanovom.


Večernje novosti\t25.07.2009 13:18\nĐaci koji na jesen kreću u sedmi razred biće prva generacija koja će, umesto kvalifikacionog, polagati završni ispit, odnosno malu maturu u svojim osnovnim školama. Tako je predviđeno predlogom novog zakona o sistemu obrazovanja i vaspitanja, koji čeka „zeleno svetlo“ narodnih poslanika.\nI sve ostale promene u sistemu obrazovanja prate ovu generaciju, koja od prvog razreda uči po reformisanim programima. Završni ispit oni će polagati i na kraju trogodišnjih stručnih škola, dok će đaci četvorogodišnjih škola izlaziti na stručnu, odnosno umetničku maturu. Maturanti gimnazija imaće opštu maturu, koja će im omogućiti upis na fakultete bez polaganja prijemnih ispita.\nKako će sve to izgledati i iz kojih predmeta će biti vrednovana provera znanja, biće poznato tek kad Nacionalni\nprosvetni savet napravi programe, a ministar prosvete ih odobri.\nPredsednica Foruma beogradskih osnovnih škola Radmila Dodić smatra da je ideja o uvođenju male mature dobra, ali samo ako bude na pravi način sprovedena u delo:\n- Trebalo bi uraditi ozbiljne pripreme za novi način provere znanja. Nadležni su na brzinu i u strogoj tajnosti napisali predlog novog zakona. Imamo mnogo primedbi. A, prosveta, umesto da se decentralizuje, još se više centralizuje, jer ministar donosi sve važne odluke.\nMiodrag Sokić, iz Foruma gimnazija, kaže da ostaje dilema da li je potrebno uvoditi malu maturu sa polaganjem pet-šest predmeta.\n- Najveći problem je kako to izvesti na pravi način - smatra Sokić. - Proteklih godina prosvetni radnici nisu mogli ili nisu hteli da spreče prepisivanje kada su deca polagala po dva predmeta, a ne znam kako će biti kada se broj duplira.\nSokić sumnja da će moći na pravi način da se realizuje matura u gimnazijama, jer bi fakulteti trebalo da poveruju srednjoškolcima da nisu prepisivali na ispitima u svojim školama.


Delamode Balkans izvukao pobednike za putovanje u Barselonu | Usluge međunarodnog transporta\nPočetnaDelamode Balkans izvukao pobednike za putovanje u Barselonu\nDelamode Balkans izvukao pobednike za putovanje u Barselonu\nDelamode Balkans je nedavno proglasio pobednika nagradne igre-putovanje u Barselonu i kao srećni dobitnik izvučena je firma Inter Line company doo.\nNemanja Erić i Jelena Katanić iz firme Inter Line company bili su srećni dobitnici nagrade-vikend u Barseloni sa plaćenim svim troškovima. Nagrada je uključivala povratne avio karte, džeparac i hotel. Troškove puta zajedno su sponzorisali Delamode Balkans i njihov partner iz Španije, Novo Cargo.\n“Kada osvojite ovakvu nagradu, teško je naći reči da opišu našu zahvalnost. Imali smo sjajno putovanje, perfektno organizovano. Hotel Dante sa 4* je bio divan, a trošenje novca je bilo vrlo korisno. Bilo je kao da smo dobili na lutriji. Uživali smo u prekrasnim ulicama, družili se sa meštanima, videli brojne prekrasne znamenitosti i probali ukusnu hranu”, komentarisali su Nemanja Erić i Jelena Katanić iz firme Inter Line company.\nNemanja Erić i Jelena Katanić su takođe izneli svoje mišljenje o saradnji sa kompanijom Delamode:\n“Takođe bismo želeli da se zahvalimo firmi Delamode Balkans za rešavanje naših problema u transportu robe tako da sve bude tako jednostavno I pouzdano. Vaša transportna rešenja uklonila su prepreke u dostavljanju naših pošiljki na brojne destinacije širom Evrope. Šta više, briga Delamode Balkans-a o klijentima i pažnja prema detaljima, čine da rad sa Delamode bude pravo zadovoljstvo”


MARTINOVIĆ: Izmjene i dopune za još jači politički uticaj na Tužilaštvo – Portal Luca\nMARTINOVIĆ: Izmjene i dopune za još jači politički uticaj na Tužilaštvo\nMartinović se prvo osvrnuo na čl. 2 st. 2 Zakona o izmjenama i dopunama Prijedloga zakona o DT, za koji tvrdi da je apsurdan i diskriminatoran. Tim članom mijenja se čl. 18. Prijedloga zakona o DT mijenja se struktura i način izbora članova Tužilačkog savjeta, a jedna od novina je da NVO sektor predlaže jednoga kandidata.\n“Ako Skupština bira pet uglednih pravnika, i od tog broja izvdaja samo jednog kandidata po kriterijumu ‘ugledan pravnik’ kojeg uslovljava da bude predložen od neke NVO, time se diskriminišu u pogledu kandidovanja ostali kandidati iz reda uglednih pravnika”.\nAdvokata Nikolu Martinović pitali smo za komentar Prijedloga zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o državnom tužilaštvu, u koje je Antena M imala uvid. Podsjetimo, Skuptšini su juče taj akt uputili šefovi pet poslaničkih klubova parlamentarne većine: Slaven Radunović (DF), Boris Bogdanović (Demokrate-Demos), Branka Bošnjak (PZP), Dragan Ivanović (SNP) i Miloš Konatar (CNB).\nMartinović ukazuje i na logičnije rješenje:\n“Ako je cilj da se uspostavi grupa od pet uglednih pravnika u Tužilačkom savjetu, onda je logički bolje rješenje da se svih pet biraju na isti način, a ne da se privileguje jedan kandidat koji se bira isključivo po predlogu NVO.\nNa taj način, izborom svih kandidata jednako i bez određivanja ekskluzivnosti predlagača u vidu NVO, ničim se ne sprečava bilo koji NVO da istakne kandidaturu osobe za koju smatra da zadovoljava kriterijum ugledni pravnik.\nOvakvim rješenjem se očigledno pokušava pribaviti ekskluzivitet nekim NVO na uštrb šireg i kvalitetnog izbora”, smatra ugledni podgorički advokat.\nMartinoviću nije logično ni zašto je ekskluzivnost data NVO, kad u Crnoj Gori imamo Advokatsku komoru već duže od 100 god?\nOn smatra da predložene izmjene nijesu na tragu otklanjanja prigovora Venecijanske komisije, jer nova rješenja stvaraju još i više uslove za politički uticaj na rad Državnog tužilaštva.\n“Ako je dosadašnja intencija bila da se tužilaštvu osigura nezavisnost i odsustvo političkog uticaja, onda je nazadovanje u odnosu na aktuelno rješenje, predlog da se u Tužilačkom savjetu smanji broj lica koja dolaze iz tužilaštva i izborom kroz Konferenciju tužilaca (ranije 5, sada 4), a poveća broj lica koja dolaze izborom političkih struktura, (ranije 5, sada 6)”, precizira Martinović i kategorično tvrdi:\n“Smanjenjem broja članova Tužilačkog savjeta iz kvote članova koji dolaze iz tužilačke organizacije, u korist članova koje bira političko tijelo, direktno se utiče na politizaciju Tužilačkog savjeta”.\nJuče predatim Izmjenama i dopunama predviđeno je da Tužilački savjet, kad bude izabran u skladu sa novim zakonom, na konstitutivnoj sjednici odredi novog vršioca dužnosti državnog tužioca i konstatuje prestabak dužnosti aktuelnog, izabranog prije stupanja na snagu novog zakona, odnosno – prije konstitutivne sjednice novizabranog Tužilačkog savjeta.\n“Čl. 184c koncipiran je samo za smjenu Ivice Stanovića i izbor novog V.D. Vrhovnog državnog tužioca. Ako ova norma ostane, onda bi i budući Tužilački savjet na prvoj sjednici morao odrediti V.D. Vrhovnog državnog tužioca, koji će nadamo se, biti u punom mandatu.\nOčigledna je intencija, zato i lako uočljiva, da predlagač želi omogućiti presudan uticaj političke većine u Parlementu na izbor tužilaca kroz većinu u Tužilačkom savjetu i na njihov rad kroz disciplinske postupke u kojima odluke donosi većina koja ne dolazi iz reda tužilaca”, zaključuje advokat Nikola Martinović.\nPovezane teme:advokatNikola MartinovićOdabrano\nMARTINOVIĆ: Napad na Sadikovića nije napad na novinara


Srbija plaća reket! | Vestinet.rs\nPočetna POGLEDI\tSrbija plaća reket!\nSrbija plaća reket!\nProtesti su normalni u demokratskom sistemu. Njih ne trpe autokratski režimi, ali i u demokratskom poretku, gde su dopušteni, podrazumeva se da imaju legitimni osnov.\nAko nemaju demokratski smisao, onda se više i ne radi o građanskim protestima, već o negiranju demokratije! Baš to je ono što imamo na našim ulicama već nekoliko nedelja.\nImali smo izbore, na njima je sa podrškom od 55 odsto pobedio Vučić. Dopalo se to nekom ili ne – tako je. Svi imamo pravo da neku političku opciju podržavamo, ali nemamo pravo da negiramo i prekrajamo volju većine.\nPravila igre u uređenim društvima podrazumevaju da se prizna poraz, čestita pobedniku i otpočne sa pripremama za neke predstojeće izbore. Makar zbog toga neko pucao od besa, dužan je civilizovano da se ponaša.\nKod nas, nažalost, nije tako. Baš oni koji toliko pričaju o nekakvim evropskim vrednostima i uglađenom ponašanju – sve to grubo gaze. Ponašaju se kao razmaženo dete koje želi neku igračku, a ako je ne dobije, onda histerično svima zagorčava život.\nStvari tako stoje. A to da su izbori bili neregularni, pa se zbog toga protestuje a ne zbog njihovog ishoda, nije ništa manje nesuvislo.\nAko je neko smatrao da izbori iz nekog razloga nisu fer, onda na njima ne bi učestvovao. Odbacio bi pravila igre za koja smatra da ga diskriminišu, proglasio bojkot i odmah krenuo u proteste.\nMeđutim, kada se u trci učestvuje, pa se na njoj doživi poraz i tek onda kaže da nije bila poštena – to nije normalno.\nRadi se o pokušaju varanja sopstvene zemlje, njenih građana i svetske javnosti. Sve bi bilo demokratski da sam „ja“ pobedio, a pošto nisam, onda je odvratno. Jeftina demagogija!\nOni koji joj pribegavaju zapravo ne rade protiv vladajućih.\nNjih dodatno jačaju. Homogenizuju pristalice vlasti. Daju joj ubedljive argumente da Srbiji i svetu kaže da je bar deo opozicije negacija demokratskih vrednosti. Sve u svemu, protesti doprinose tome da Vučić može mirno da spava.\nNo, to ne znači da su one „naše“ a svetske društveno-političke strukture koje stoje iz „šetnji“ – lude. Dobro znaju šta rade!\nPrvo, jedan deo opozicionih lidera – pre svega mislim na Jankovića i njegovo okruženje – celu priču koriste da bi stvorio svoju partiju. Radi se o borbi za deo izbornog kolača koji je zajednički dobijen na izborima, između DS i Jankovića. On nastoji da što veći njegov segment uzme za sebe, pa mu zato odgovara postizborna mobilizacija simpatizera.\nDrugo, razne soroševske i slične nevladine organizacije u Srbiji zakuvavaju celu stvar kako bi izvukle dodatne fondove. Ako ništa ne rade – što bi ih neko sa strane finansirao?\nOvako stvaraju iluziju kod svojih mentora – večno spremnih da udare na Rusiju i svakoga ko s njom ima dobre odnose – da su pokrenuli bogzna kakve proteste.\nDok gazde shvate da se radi o malom broju „šetača“, prošao je voz. Pare su podeljene, a finansijerima će već posle plasirati neku laž zašto je pokušaj pravljenja haosa propao.\nUkratko, to su razlozi što nas šačica ljudi zamajava blokadom gradova. Pri tome to što se usled toga suočavamo sa dodatnim saobraćajnim gužvama (kao da su i regularne mala muka), još i nije najgore!\nGore je što će se ulične igrarije grupice političkih prevaranata – koja u svoje kolo uvlači i par stotina (često i opravdano) nezadovoljnih ali naivnih građana – potencijalno odražavaju na novčanike svih nas.\nSrbija se ne može izvući iz ekonomskih teškoća bez stranih investicija, a one beže kao đavo od krsta od svake zemlje za koju smatraju da je nestabilna.\nNeki zapadni mediji (pre svega anglosaksonski koji su tradicionalno antisrpski) čitavu stvar predimenzioniraju.\nTo se svakako neće dobro odraziti na poboljšanje našeg privrednog ambijenta, rast zaposlenosti, veće poreske prihode, pa samim tim ni na penzije, odnosno plate u javnom sektoru.\nO tome bi morali da razmisle, ako imaju bar malo morala, oni koji organizuju proteste. Šta su ućarili, alal im. Vreme je da pokažu minimum društvene odgovornosti i prestanu da reketiraju građane ove zemlje.\nautokratski režimiDragomir Anđelkovićvvesti\nSUVA REALNOST: Svaka normalizacija situacije u Makedoniji znači FORMIRANJE još jedne albanske države na Balkanu!\nREKS TILERSON: Govorimo o trenutcima kada će Severna Koreja napasti SAD!


O muzici za decu | Lilihipsteri\nRaspevana četvoročlana družina nazvana Benditi nedavno se u Beogradu ozbiljno posvetila stvaranju muzike za decu. Na prvo slušanje, pesme im zvuče preozbiljno za decu, reče nam jedan prijatelj. „Pa, deca ozbiljno misle“, odgovori drugi, kome se naročito dopalo što su aranžmani za benditske kompozicije napravljeni u pop-rok i rege fazonu. Posle toga smo dugo razgovarali o razlikama u odrastanju između naših generacija (rođeni krajem sedamdesetih i početkom osamdesetih) i današnjih klinaca.\nSložili smo se da su naši roditelji više pažnje posvećivali muzičkom razvoju dece nego što se to danas čini, uprkos ju-tjubu, aj-pedovima i sl. Naši roditelji su svesno birali kompozicije koje će nam pustiti, pošto do pojave Trećeg kanala slušanje muzike preko televizije nije ni bilo moguće u pravom smislu te reči, osim za Novu godinu (!). Kupovali su nam ploče i kasete i preslušavali ih zajedno s nama. U kolima se pevalo od kuće do mora, čak i pošto smo ubacili prve kasetofone…\nZbog svega navedenog, „Kengurska uspavanka“ Bendita, pevljiva i snena, bila je pravo osveženje u repertoaru koji su zavolela naša deca. Nova pesma, koja nosi svu ljupkost, jednostavnost i melodičnost starih uspavanki. U želji da podržimo ovaj vokalno-instrumentalni sastav, ali i da podstaknemo ostale muzičare da se posvete stvaranju kompozicija za najmlađe, predstavljamo vam šarmantne i dovitljive Bendite.\nU književnosti, deca traže, krajnje pojednostavljeno rečeno, dve stvari: fabulu, odnosno priču, i igru, odnosno zabavu. Toga ne nedostaje u savremenoj književnosti, ne samo za decu i ne samo našoj. Ono što izostaje jeste smisao, pouka i poruka, ono dobro staro „šta je pisac hteo da kaže“.\nSve bežeći od priče sa tezom, koja navodno potcenjuje čitaoca, došli smo do priče bez ikakve teze (i bez veze) odnosno do priče radi priče, što bi babe rekle, do češanja jezika. Ista je stvar i sa igranjem rečima: kada prestane igra, prestane i pamćenje.\nOno more slatkih gluposti i besmislenih rima koje smo, grcajući od smeha, izmišljali kao deca – ipak nisu poezija. Ili možda jesu? Ne znam. Znam samo da su nekada za decu i oni najbolji davali najbolje od sebe. Poneki su ostali upamćeni kao dečiji pisci iako je to samo jedna od oblasti kojima su se bavili. Čak je i jedini naš nobelovac mnogima znan samo po onoj ovčici što pleše da bi sebi produžila život, iako to zapravo i nije priča za decu.\nNeko je rekao – a nije bio kompozitor – da je muzika vrhunac duhovnosti. Mislim da se oko toga možemo složiti. Njena uloga u izgradnji detetove ličnosti jako je velika, nemerljiva! Ne govorimo o muzici (ili „muzici“) kao sredstvu da se osvoje slava i novac, govorimo o muzici kao takvoj. Ako već u kolokvijalnom izrazu „dečije pesmice“ podrazumevamo takozvane lake note, to ne bi trebalo da znači da ih je baš lako pisati. Niti da to može svako.\nOsnovu popularne muzike, pa i one za decu, čini a-be-a struktura. Dakle, uvod – refren – opet uvodna tema. Naravno da svi jedva čekaju refren, najčešće samo njega i zapamte, dobar refren para vredi! Nevolja je što, vrlo često, refren bude jedini zaista osmišljeni deo pesme (ne samo za decu), i u muzičkom i u tekstualnom pogledu.\nTako se stvara začarani krug: niko ne zna ništa sem refrena – refren jedini ima smisla – nemoguće je zapamtiti nešto što nema smisla – dakle, niko ne zna ništa sem refrena. Lako je refrenu, on se ponavlja (pa su ga ranije prevodili sa „napev“ ili „pripev“) i njega prvog zapazimo i zapamtimo.\nU ova nestrpljiva vremena, melodije su, u želji da se što pre dopadnu, toliko pojednostavljene, da često postižu suprotno dejstvo – brzo se zapamte, ali brzo i dosade. Iza njih ne stoji ništa, nema dubine, nije potreban nikakav napor da se osvoje, nema iole trajnog zadovoljstva.\nNaša namera, kako smo u najavi svoje delatnosti rekli, jeste da pokušamo da povratimo dostojanstvo poeziji i muzici za decu. Hteli bismo da naše reči zaista nešto znače, da naše note zaista nešto probude kod slušalaca u najosetljivijem uzrastu.\nDa slušanje naših pesama, ako je moguće, bude jedan mali kulturni čin, i da postane nešto važno u životićima najvažnijih bića na ovoj planeti.\nGoran Boričić – Guslar Gojko\nBenditska plejlista na youtube\n2015-01-29 11:36:34 Reply\nVolimo Bendite! :)\nТамо – стварно, није штос –\nза пољубац служи нос!\n– Ко ту живи, где то има?\n– На Аљасци, код Ескима!\nиз збирке „Нешто као срећа”.


Vasilije Vasa Pantelić Prolog\nVasilije Vasa Pantelić\nDoajen srpskog glumišta Vasilije-Vasa Pantelić je rođen 4.aprila 1922. u Rumi.\nGlumačku karijeru je započeo u Narodnom pozorištu u okupiranom Kragujevcu. Okupacija ga je tamo zatekla, kao i Miju Aleksića. Po završetku gimnazije shvatili su kako moraju da nabave neku dozvolu za kretanje i da se spasu slanja na prinudni rad. I tako se odluče da odu u pozorište. Na opšte iznenađenje, tamo ih prime i obojica postanu veliki glumci.\nPo završetku rata je došao u Beograd gde uporedo studira prava i psihologiju, pohađa Dramski studio pri Narodnom pozorištu i radi u Radio Beogradu – kao glumac i spiker. Član Drame Narodnog pozorišta postaje 1949. I ovom ansamblu ostaje privržen sve do kraja karijere.\nKritika je isticala njegove glasovne mogućnosti, dikciju, impresivnost, promišljenost, sugestivnost, preciznost, istinitost, savremenost glumačkog izraza,... Među više od 130 rola ističu se one iz velikog repertoara: Jago u „Otelu”, Horacio u „Hameletu” , Malvolio u „ Šta god hoćete“ i Kasio u „Juliju Cezaru“ kod Šekspira, kod Krleže Leone Glembaj u „Gospoda Glembajevi” i „Aretej“ u istoimenoj drami, Tiresija u Sofoklovom „Caru Edipu“, Karenjin u dramatizaciji Tolstojeve „Ane Karenjine“, Novaković u Bojićevoj „Gospođi Olgi“, Hadži Toma u Stankovićevoj „Koštani”, Aleksa Žunić u Nušićevom „Sumnjivom licu”, Dužd u Kostićevom „Maksimu Crnojeviću“... On je najviše voleo svog Miškina u „Idiotu“, Teslu u istoimenom komadu Crnjanskog i Papu Pija dvanaestog u Hohutovom „Namesniku“.\nOstvario je i četrdesetak uloga na filmu, domaćem ali i stranom (izdvajaju se role u filmovima „Pesma“, „Potraga“, „Pesma sa Kumbare“ i dr.) , zapažene kreacije na televiziji (najširi auditorijum pamti ga po ulozi šefa beogradske policije za vreme okupacije, Krste Mišića, u popularnoj seriji „Otpisani“), nebrojene upečatljive glumačke bravure na radiju. Skoro sedam decenija scenskog trajanja.\nOd dobijenih nagrada i priznanja najdraža mu je bila Sedmojulska nagrada (1980).\nDve premijere Pantelić je odigrao, kao gost, na sceni Ateljea 212 (Troje i Nebeski odred, obe 1957). Sa Narodnim pozorištem gostovao je u Rumuniji (Gospođa ministarka i Tomas Mor, 1966), Bugarskoj (Tomas Mor, Ana Karenjina 1967. i Volpone 1983), te Mađarskoj (Konak i Madam San Žen, 1988), kao i širom SFRJ. Poslednju predstavu na sceni matičnog teatra odigrao je 27. juna 2001. godine. Bila je to uloga Fedorenka u „Majstoru” Ronalda Harvuda.\nVasina ljudska i stvaralačka radoznalost nije se ograničavala samo na glumačku umetnost. Usvojim pedesetim godinama počeo je i da slika, i uprkos njegovoj skromnosti, radove je izlagao u Nišu, Zemunu i Beogradu. Najčešće su to bili pejzaži, inspirisani dugim šetnjama kroz prirodu koje je voleo i često im se , sa suprugom, prepuštao.\nPoslednjih godina se predano, posvetio sređivanju uspomena koje je tokom dugih decenija prikupljao i beležio: fotograﬁja, novinskih isečaka, dokumenata... Tako je, između ostalog, nastala i knjižica “Moje premijere, predstave i uloge (1948–2001)”, možda najbolji odraz Vasine pedantnosti i posvećenosti svakoj delatnosti koje bi se latio, a naročito pozorišnoj. To je, u nekoliko primeraka umnoženih, na kompjuteru otkucanih, prelomljenih i odštampanih, preko sedamdeset stranica preciznih tabela koje od dana do dana prate ovu bogatu i dugotrajnu karijeru: sezona, mesec, datum, dan u sedmici, naziv predstave (za premijere i imena autora i reditelja).\nPamtimo njegov karakteristični glas, uvek dobro raspoloženje i zanimljive anegdote.\nPreminuo je 30.avgusta 2008. u Beogradu. Prema sopstvenoj želji, sahranjen je u krugu porodice i prijatelja, u tišini.


Izvor: NoviMagazin.rs, 14.Avg.2019, 17:42 (ažurirano 02.Apr.2020.)\nOna je za agenciju Beta >> Pročitaj celu vest na sajtu NoviMagazin.rs << izjavila da je za Vranje u meteorološkom smislu karakteristično sve ono što nije tipično za ostatak Srbije, zato što je sa severa, istoka i zapada zatvoreno planinama za vazdušne struje, dok je otvoreno samo prema jugu, odnosno prema uticajima koji dolaze iz pravca Sredozemnog mora, zbog čega toplotni talasi traju duže i intenzivniji su.\n"Put za tople vazdušne mase sa severa Afrike u Vranju je potpuno otvoren i mnogo su više izraženi klimatski uticaji koji dolaze iz tog pravca, dok u slučaju da klimatski uticaji dolaze sa severa, male su šanse da će se u Vranju osetiti punim intenzitetom, kao na primer što se to oseti do Niša, ili do Grdeličke klisure, iako je u pitanju mala udaljenost", kazala je Ana Novović.\n"UV zračenje zavisi od stanja ozonskog omotača. Vrednosti u Vranju bile su povećane, i do UV indeksa 11, ali to su krajnji rezultati merenja i ne znače da je toliko zračenje bilo tokom celog dana, već se možda dogodilo u tako velikim vrednostima, svega dve sekunde", rekla je Ana Novović.\nNavela je da ova godina po svojim najvišim vrednostima nije nadmašila 2007. godinu, kada je toplotni talas trajao duže i sa "probijanjem svih dotadašnjih rekorda u visini temperature", iako je subjektivan osećaj koji su Vranjanci imali prethodnih dana bio da su izloženi ekstremno visokim temperaturama.\n"Ono što je zanimljivo za toplotni talas koji je za nama je da se obično izdaju upozorenja da se ne izlazi napolje zbog visokih temperatura u periodu od 11 do 15 sati, a sada smo imali da su se te najviše vrednosti zadržavale do 18 časova, nakon čega bi, posle zalaska sunca, i temperatura vazduha počinjala naglo da pada", kazala je Ana Novović.\nToplotni talasi u Vranju duži i intenzivniji nego u drugim delovima Srbije zbog specifičnog ...\nToplotni talas koji je zbog vazdušnih struja iz Afrike prethodnih dana zahvatio Srbiju najviše se zbog geografskih karakteristika osetio u Vranju, gde je prema merenju Meteorološke stanice RHMZ-a 12. avgusta izmereno 38 stepeni, što je i najtopliji dan ove godine, ali u isto vreme, takodje zbog reljefa...


Advokat iz Tuzle podnio ostavku u Policijskom odboru: Ugrožena je sigurnost moje porodice – TuzlaInfo.ba\nTuzlanski advokat Suad Suljić koji je osumnjičen za počinjenje nekoliko krivičnih djela podnio je neopozivu ostavku na mjesto člana Nezavisnog policijskog odbora u koji je nedavno imenovan, piše Klix.ba.\nSuljić je ostavku uputio na adrese predsjednika Skupštine TK, Komisije za izbor i imenovanje ovog zakonodavnog tijela te Nezavisnom odboru. Kako je naveo u obrazloženju, nakon njegovog imenovanja u Nezavisni odbor počela je negativna kampanja protiv njega.\nDalje je istaknuo da je to rezultiralo činjenicom da je usred nekih aktivnosti pokrenutih protiv njega ugrožena sigurnost njega, ali i njegove porodice.\n” S obzirom na naprijed navedeno, smatram da nisam u mogućnosti objektivno obavljati povjerene zadatke zbog čega podnosim neopozivu ostavku na poziciju člana Nezavisnog odbora”, istaknuo je Suljić u svom obrazloženju.\nTužilaštvo Tuzlanskog kantona Suljiću na teret stavlja krivična djela zloupotrebe službenog položaja ili ovlasti u pokušaju, zatim prevare u privrednom poslovanju te ovjeravanje neistinitog sadržaja.


Prijete štrajkom zbog "Bobar banke" | BN\nPrijete štrajkom zbog "Bobar banke"\nUspješno privatno preduzeće za proizvodnju tekstilne pozamanterije „Neno“ u Tesliću prvi put od svog osnivanja 1988. godine, zbog blokade sredstava u „Bobar banci“ kasni sa isplatom plata zbog čega radnici vlasniku prijete štrajkom\nRepublika Srpska 12.12.2014 | 20:33\nVlasnik firme „Neno“ Petrović Branko ogorčen je situacijom. Preduzeće dobro posluje, imaju sklopljene narudžbe i dovoljno novca na računu, ali ne mogu sa njim da raspolažu zbog čega prvi put u 26 godina postojanja prijeti štrajk nezadovoljnih radnika.\n„Ono što je posebno iritatno da nemir među radnike nije unijela čak ni sama blokada računa u Bobar banci, već poslednje izjave privremenog upravnika banke Save Ševaljevića. Radnici su shvatili razloge zašto nema plate, a onda je Ševaljević izjavio da ne radi šaltersko poslovanje, ali banka pruža usluge žiralnog plaćanja“, objašnjava Petrović.Izjava privremenog upravnika podstakla je sumnju radnika da je uplata plata ipak moguća, ali vlasnik ne želi ili neće da je izvrši.\n„Mi na računu imamo sredstva, ali ne možemo sa njima da raspolažem. Izjava Ševaljevića nije tačna. Ako kaže da funkcioniše bezgotovinsko plaćanje, gdje ja mogu odnijeti platne liste?Sve poslovnice su zatvorene, a u banci se niko ne javlja na telefone“, kaže Petrović.\nPored plata, Petrović ne može da plati ni doprinose za fondove, ali ni ratu kredita kojeg je uzeo od IRB RS preko Bobar banke u iznosu od 160.000 KM i kojeg je do sada uredno servisirao.\nRiješiće to sve novi mandatar, Željka Cvijanović. Ona je ekspert. A pomoći će joj i Zoran Tegeltija. I on je ekspert. Ja sasvim slučajno nemam ni krajcara u Bobar banci, inače u tu banku sam oduvijek imao najviše povjerenja. Imam povjerenja i u sve ove druge tajkunske banke bilo da su domaće ili inostrane ali eto nisam imao toliko para da u svaku uložim po stotinjak hiljada. Sramota me s manje para pojaviti se na šalteru.\nRiješiće to vlada papaka\n"Neno"doo i familija Petrović su jedini u Tesliću, a vjerujem i šire, koji isplaćuju plate prvi dan u mjesecu za prethodni mjesec. Imaju preko 25 radnika i od malog porodičnog biznisa napravili su respektabilnu firmu koja servisira sve svoje obaveze prema državi, a prema dobavljacima faktura se plaća istog dana. Ovakav tip firme poželjela bi svaka opština i u EU a ne u rasprodatoj i razorenoj Srpskoj. Podrška za vlasnika i radnike, nadam se da ćete rješiti problem u što kraćem roku.\nSve ekunomske probleme rijesice nastavnica, ona je za to srucnjak, kao i za sve ostalo?????Ima ona svoje papke.\nNemoj da brigas,jer pare odavno zavrsise na PRAVIM racunima na ostrvima pomalo cudnih imena a vi sada strajkujte tati svom HA HA HA.Bilo je lijepo koristiti privilegije a sada kad bajice i kumovi naplatise reket kukate i cvilite.Sve ima svoju cjenu a vi upravo dobiste racun.Pozdrav od Dafine i Jezde\nOD KADA DRŽAVA REFUNDIRA PRIVATNI KAPITAL.KADA SU BANKE ISKORISTILE SKOK ŠVAJCARSKOG FRANKA NIJE PROZIVAN NI ČAVIČ NI IVANIČ A NI DODIK.\nAl je baja ucero na svim frontovima!\nsjecate se filma povratak lopova,snimljen 1998...pogledajte i sve ce vam biti jasno...


Svaka institucija, svaka agencija i svako radno mjesto treba da se pretresu. Posao je obiman i nije još završen. To je posao koji treba raditi u kontinuitetu.\nRekao je ovo u intervjuu “Glasu Srpske” predsjedavajući Savjeta ministara BiH Vjekoslav Bevanda i dodao da očekuje da budžet BiH za iduću godinu bude brzo usvojen.\n– Na sastanku sa evropskim komesarom Štefanom Fileom očekujem da skupa prođemo kroz Mapu puta. Bez obzira na to što BiH nije ispunila rokove koje smo postavili u Briselu i što je ostala sa dvije neriješene stvari – implementacijom presude Suda iz Strazbura u “slučaju Sejdić-Finci” i mehanizmom koordinacije, prekretnica za BiH je već nastupila, samo nam treba vremena i strpljenja da realizujemo sve zadatke koje smo obavezni da uradimo – rekao je Bevanda.\n* U BiH dolazi komesar za proširenje Evropske unije Štefan File. Šta očekujete odnjegove posjete?\nBEVANDA: Očekujem da ćemo svi skupa proći kroz Mapu puta. Bez obzira na to što BiH nije ispunila rokove koje smo postavili u Briselu i što je ostala sa dvije neriješene stvari – implementacijom presude Suda iz Strazbura u “slučaju Sejdić-Finci” i mehanizmom koordinacije, prekretnica je nastupila. Na ovom drugom polju napravili smo ogroman iskorak i tim koji je formirao Savjet ministara, uz učešće predstavnika entitetskih vlasti, došao je skoro do kraja. Još treba da se usaglase dvije tačke i nadam se da će to biti završeno u idućih dva-tri dana. Možda se to desi i na sastanku sa Fileom i da to pitanje ostavimo iza sebe i dođemo do konačnog rješenja. Što se tiče presude “Sejdić-Finci”, očekujem da će doći do redefinicije, jer se jednostavno iskazala podrška evropskom putu i odgovornost ove nove parlamentarne većine. Nadam se da i ovo što smo sada počeli vodi dobrom rješenju i, prema mojoj procjeni, u idućih nekoliko mjeseci i ova presuda će biti riješena i to će se pitanje staviti ad akta, kako bi Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju stupio na snagu.\n* Da li BiH do Nove godine može ispuniti ta dva zadatka?\nBEVANDA: Što se tiče mehanizma koordinacije, to ćemo uspjeti da završimo, ali što se tiče presude, nadam se da ćemo to uraditi u prva dva-tri mjeseca iduće godine.\n* Znači li to da je pred nama godina koja će biti prekretnica na njenom putu ka EU?\nBEVANDA: Prekretnica za BiH je već nastupila, samo nam treba vremena i strpljenja da realizujemo sve zadatke koje smo obavezni da uradimo. Ne može se obiman posao koji je pred BiH završiti za kratko vrijeme.\n* Nacrt budžeta je trenutno u Predsjedništvu. Očekujete li da dobije podršku u obliku ukojem je upućen?\nBEVANDA: Predsjedništvo ima zakonski rok od sedam dana od dobijanja budžeta iz Savjeta ministara, da prijedlog uputi Parlamentu BiH. Zaista se nadam da će za idućih dan-dva Predsjedništvo svoj posao završiti.\n* Ako bi dva člana Predsjedništva BiH blokirala ovaj nacrt budžeta ili ako bi to učinilidelegati SDA nedolaskom na sjednicu Doma naroda, kakve posljedice bi to imalo i da li bimogao da bude usvojen do kraja godine?\nBEVANDA: Zaista se nadam da do toga neće doći. Legalno je i legitimno da se članovi Predsjedništva usaglase i daju svoje primjedbe i sugestije i da to učine poslanici i delegati u Parlamentu BiH, te da BiH dobije budžet. Zaista se nadam da će svi imati dovoljno mudrosti i razumijevanja da dobijemo budžet i da privremeno finansiranje bude prošlost.\n* Kada je riječ o budžetu institucija BiH, za koji se govori da je restriktivan, ipak supojedine stavke, kada se radi o troškovima, uvećane. Da li se moglo više štedjeti na nekimpozicijama?\nBEVANDA: Uspjeli smo da napravimo reformske poteze i smanjili smo plate, ali na nekim potezima i dalje treba raditi, što svakako zahtijeva i vremena i detaljne analize. Svaka institucija, svaka agencija i svako radno mjesto treba da se pretresu. Posao je obiman i nije još završen. To je posao koji treba raditi u kontinuitetu.\n* I dalje se pojedinim institucijama daje novac koji one ne mogu da potroše, aistovremeno iza sebe ne ostavljaju rezultate. Kako popraviti takvo stanje?\nBEVANDA: Na tom planu je potrebno uraditi dosta analiza. Ne znam kakav da je Savjet ministara, to nije mogao uraditi za šest-sedam mjeseci, poslije zastoja od 16 mjeseci. To je proces na kojem treba raditi u kontinuitetu. Moraju se napraviti analize rada institucija.\n* Kako biste ocijenili dosadašnji rad Savjeta ministara BiH, s obzirom na to da diomandata nije radio u punom sastavu?\nBEVANDA: Naravno, uvijek se može više, ali bez obzira na činjenicu da su bili smijenjeni ministri iz SDA, a novi nisu bili izabrani, redovno smo održavali sjednice i donijeli sve one odluke koje su bile bitne za BiH. Sada će, u svakom slučaju, biti puno lakše i sasvim sigurno ćemo intenzivirati rad. I pored toga što smo jedan period radili u krnjem sastavu, završili smo i budžet i jednoglasno ga usvojili, ono što je bilo bitno oko higijenskog paketa i niza drugih zakonskih rješenja.\n* Međunarodni monetarni fond (MMF) očekuje da budžeti budu usvojeni do 4.decembra. Šta će se desiti ako se to ne ostvari?\nBEVANDA: Svi bi budžete trebalo da usvoje do 4. decembra, ako bi htjeli da se 21. decembra na bordu direktora razmatra naše zaključenje, ali aranžman neće biti prekinut ako se to ne desi.\nKada se budžeti usvoje i ispune obaveze koje su vlasti preuzele u razgovoru sa MMF-om, novac će doći. Pogrešna je postavka da je stend-baj aranžman ugrožen i da će biti raskinut ako se budžeti ne usvoje do 4. decembra, ali preoptimistično bi bilo očekivati da se taj posao uradi do tada. Ništa se, međutim, katastrofalno neće desiti. Bitno je da se uslovi ispunjavaju i da se budžeti usvoje. Očekujem da će entiteti ispuniti obaveze koje su preuzeli i za ono što su rekli da je realno. Pregled će biti zaključen i entiteti će dobiti potrebni novac. Glas Srpske\nTagovi: bihreformetopvaznovjekoslav bevanda


ŠOJGU: AMERI, NEĆE VAM PROĆI RAT ISPROBAN PROTIV SRBA: SAD sprovodi politiku neokolonijalizma! - Informer\n19:10 >> 19:10 Svet 0\nsputnjik.rs | 11. 07. 2018.\nAmerika sprovodi politiku neokolonijalizma, koju je već patentirala na Iraku i Libiji, i koja se zasniva na ideologiji slabljenja zakonski izabranih vlasti, izjavio je ruski ministar odbrane Sergej Šojgu\nKako je rekao u intervjuu za italijanski list "Đornale", prvi korak predstavlja lažno optuživanje određene zemlje da je koristila oružje za masovno uništenje ili da je odgovorna za humanitarnu katastrofu, zatim se primenjuje vojna sila kako bi se stvorio "kontrolisani haos", a potom se formiraju uslovi za prodor američkih transnacionalnih kompanija.\n- Rusija će se, međutim, uvek suprotstavljati takvom konceptu strategije jer se zalaže za koncept multipolarnog sveta, kao i za saradnju sa svim zemljama na osnovu uzajamnog poštovanja i saradnje - rekao je.\nŠojgu je ukazao i da Zapad na oporavak Rusije gleda kao na pretnju američke dominacije, optužujući Moskvu za kojekakve agresivne planove na osnovu kojih dovlači oružane snage na njene istočne granice.\nAmerika krši Sporazum o likvidaciji raketa malog i srednjeg dometa postavljanjem u Evropi sistem protivraketne zaštite, budući da ti sistemi mogu biti korišćeni i za lasniranje krstarećih raketa "Tomahavk" - rekao je Šojgu.\nPrema njegovim rečima, u dometu tih raketa je praktično celokupna evropska teritorija Ruske Federacije.\n- Amerika priprema da izađe iz tog sporazuma, a kao razlog optužuje Rusiju da ga krši - dodao je on.\nAmerikanci vode hibridne ratove oprobane na Iraku i Jugoslaviji\nŠojgu je optužio Amerikance i da vode hibridni rat sa Rusijom, a najbolji primer toga je Ukrajina, odnosno dešavanja u 2014. godini.\nKako je objasnio, to se pre svega odnosi na vršenje pritiska na određene zemlje bez upotrebe vojne sile - kontrola medija, ekonomske sankcije, sprovođenje diverzija i terorističkih akata, ali i održavanje unutrašnjih tenzija.\nTakvu metodiku SAD i Velika Britanija usavršile su na Iraku, još 1991. godine, odmah nakon završetka "Hladnog rata", a ogleda se u suoperiornosti kada je reč o uticaju svetskih medija, kao i u vođenju svetskog finansijskog sistema.\n- Takva metodika oprobana je potom i na Jugoslaviji i Libiji, kao i nedavno u Sirji. Međutim, u svemu tome prisutne su naznake i pasivnog učešća određenog broja evropskih zemalja - istakao je.\nŠojgu je istakao da je direktni sukob između Rusije i Ukrajine nemoguć, jer te dve zemlje povezuju isti koreni.\n- Mi smo zajednički preživeli teške izazove tokom vekova, rame uz rame smo odbranili svoju slobodu i nezavisnost za vreme Drugog svetskog rata - rekao je.\nRuski ministar je naveo i da je on lično kršten u ukrajinskom gradiću Stahanov u Luganskoj oblasti, budući da su mu rođaci po maminoj liniji živeli u Ukrajini, stoga je ubeđen da zbog istorijske povezanosti nikada neće moći da dođe do konfrontacije između Rusije i Ukrajine.\nSergej Šojgu SAD Rusija Srbija Jugoslavija Irak Libija politika neokolonijaliza\n18:22 Društvo 2


Računari i Internet (29. stranica) — Knjige.Pravac\nAutor razmatra primenu tehnologija Semantičkog Web-a za dinamičko kreiranje personalizovanih edukativnih sadržaja zasnovano na višestrukom korišćenju (reusability) raspoloživih edukativnih komponenti. Edukativno softv...\nDinamičko kreiranje edukativnih sadržaja na Semantičkom Web-u\nJelena M. Jovanović\nU radu se putem komparacije raspravlja o savremenim računarima i veštačkim neuronskim mrežama. Dat je novi pristup problemnima koje tradicionalne metode nisu na zadovoljavajući način rešile.\nKnjiga predstavlja sistem za upravljanje softverskim konfiguracijama. Prikazan je sistem za evidenciju instalacija aplikacija i automatsko dobavljanje novih verzija Java aplikacija. Sistem se koristi za desktop i JEE ...\nU ovoj knjizi predstaviću vam 20 besplatnih programa koji su moćni koliko i njihovi komercijalni konkurenti, a u nekim slučajevima su i moćniji. Možda ćete se iznenaditi kada shvatite da i tako široko rašireni program...\nKnjiga je namenjena korisnicima koji se prvi put sreću sa operativnim sistemom GNU/Linux i distribucijom Ubuntu. Osnovni akcenat je stavljen na proces instalacije i osnove korištenja radnog okruženja i aplikacija, pa ...\nPrimarni cilj knjige Parametrijsko modelovanje pomoću Autodesk Inventora R11 je da predstavi različite aspekte dizajniranja pomoću geometrijskog modelovanja i parametrijskog modelovanja. Namena ovog teksta je da se u...\nRendi H. Ših\nZaronite, počnite da učite i brzo postignite željene rezultate! * Učinite sve svoje dokumente i prezentacije preglednijim, konciznijim i privlačnijim * Shvatite potrebe svojih čitalaca i usmerite sadržaj na o...\nDelphi je značajno unapređen. Vreme je da i vi unapredite svoja znanja. Poslednja verzija Borlandovog Delphija je značajno unapređena. Napravljen je potpuno novi IDE za Win32 i .NET programiranje, a, Takođe, napravlje...\nZnate svoj način rada u Windowsu (ili možda Mac-u, ili čak UNIXu). Sada ste spremni za Linux. I nemate ni minuta za gubljenje. Dobrodošli. Ova knjiga je za vas. Janet Valade je provela trinaest godina pomažući novim k...\nObuhvata telekomunikacije, umrežavanje, informacione tehnologije, Internet, Web, računarstvo, bežične i optičke tehnologije. Jedini rečnik koji vam je potreban, najobimniji na našem tržištu. Prevod ...\nNajbrži način za potpuno upoznavanje sa PHP-om * Sve što je potrebno da uspešno koristite PHP na Linuxu i Windowsu * Istražite osnovne koncepte, operatore, kontrolu toka, stringove, nizove, funkcije i još pun...\nMonografija je priređena dokt. disert. "Softverski sistem za preuzimanje bibliografskih zapisa", odbranjena 2010. god. na Prirod.-mat. fak. Univerziteta u Novom Sadu.\nMonografija je priređena doktorska disertacija "Softverski sistem za katalogizaciju po Marc 21 formatu", odbranjena 2009. god. na Prirod.-mat. fak. Univerziteta u Novom Sadu.\nMonografija je priređena dokt. disert. "Softverski sistemi za cirkulaciju bibliotečke građe u okviru bibliotečke mreže", odbranjana 2010. god. na Prirod.-mat. fak. Univerziteta u Novom Sadu.\nava 2 Standard Edition, verzija 5 (J2SE 5), predstavlja dosad najopsežniju nadogradnju Jave. Herbert Schildt – najpoznatiji svetski autor knjiga iz oblasti programiranja – ažurirao je i dopisao svoj bestseler kako bi ...\nOvaj zabavan vodič obrađuje sve neophodne, osnovne tehnike izrade, uređivanja, formatiranja i štampanja radnih listova u Excelu 2003. Upoznaje vas i s glavnim mogućnostima izrade dijagrama i baza podataka, i pretvaran...\nNaučite da pravite animacije, implementirate slike, zvukove i gotove elemente, otklonite greške i programirate u ActionScriptu. Knjiga je namenjena korisnicima svih nivoa znanja, a posebnu vrednost knjige predstavljaj...\nSve što treba da znate o izradi profesionalnih Web lokacija sadržano je upravo u ovoj knjizi. Opisan je kompletan postupak razvoja lokacije, od početka do kraja ? pravljenje (X)HTML strana i dodavanje hiperveza i slik...\nBilo da se prvi put srećete s Windowsom ili na njega prelazite posle XP-a ili Viste, u ovoj sveobuhvatnoj knjizi iz pera Microsoftovog stručnjaka pronaći ćete temeljna objašnjenja svih funkcija dugo očekivanog Windows...\nOvo je knjiga koja vam je potrebna za pripremu CompTIA Linux + ispita, XK0-002. Ovaj studijski vodič je pripremljen tako da odgovara svim potrebama kandidata koji žele da polažu ovaj ispit. Pored konzistentnog i prist...\nPrva ← Prethodna 25 26 27 28 29 30 Sledeća →


novi-rekord-gledanosti-amtv-za-samo-dva-dana-1-600-000-pregleda | Vesti | Porodica\n15.12.2017. / 16:25\nVideo-produkcija Adrija medija grupe nastavlja da niže izvanredne rezultate. Novi rekord postavljen je u decembru, kada je za samo dva dana, ostvareno preko 1.600.000 pregleda video-klipova na AMTV video-platformi. U isto vreme ...\nAMG Adria Media Group


HITNO! POSAO Medicinske sestre opšteg smera Valjevo - Samo aktuelni poslovi - Oglasi za posao Jooble\nPosao Medicinske sestre opšteg smera Valjevo\n...Radno mesto: Medicinska sestra - tehnicar Poslodavac: OPSTA BOLNICA VALJEVO Lokacija: Valjevo Stručna sprema: Srednja stručna sprema (SSS) IV ECDL diploma: Nedefinisano Rok konkursa: 13. avgust 2020. Datum objave: 29. jul 2020. List...\n...Kandidatkinja treba da bude vredna, posvećena, odgovorna, da lako komunicira i prihvata sugestije, da je u dobroj fizičkoj kondiciji i dobrog opšteg zdravlja, da je vedrog duha i voljna da bude duži niz godina angažovana na ovom poslu. Radno vreme od pon-petak 07-15h, vikend...\n...imovine i lica na radnim mestima s manjim stepenom ugroženosti ili radnim mestima s internom koordinacijom 2. Obavezan je da poznaje Opšta pravila službe i posebna uputstva korisnika usluga i da se istih pridržava, a posebno u vezi sa: kontrolom ulaska i izlaska i zadrž...\n...uje mišljenje i predloge za nastavak lečenja, određuje vrstu i dužinu kućnog lečenja i prati njegovo sprovođenje; propisuje lekove i medicinska sredstva, kao i medicinsko - tehnička pomagala; zbrinjava pacijente na mestu povređivanja, odnosno naglo nastalog oboljenja, kojima...\nmedicinske sestre opšteg smera poslovi po gradovima\nGrocka medicinske sestre opšteg smera\nInostranstvo medicinske sestre opšteg smera