Карлос Кастанеда — Една отделна реалност (14) — Следващи разговори с дон Хуан — Моята библиотека\nЕдна отделна реалност (14)\nСледващият ми опит във „виждането“ се осъществи на З септември 1969 година. Дон Хуан ме накара да изпуша две лули. Първоначалното въздействие беше еднакво с това от предишните опити. Спомням си, че когато тялото ми беше напълно вдървено, дон Хуан ме хвана за дясната подмишница и отидохме в гъстия пустинен чапарал, който расте на огромни площи около къщата му. Не мога да си спомня нито какво направих аз, нито какво направи дон Хуан, след като влязохме в шубраците. Не помня и колко дълго вървяхме. По едно време се оказах седнал на върха на едно хълмче. Дон Хуан седеше плътно до мен, от лявата ми страна. Не го усещах, но можех да го видя с крайчеца на окото. Имах чувството, че ми е говорил, макар че не можех да си спомня думите му. Усещах обаче, че знам точно какво беше казал, независимо от това, че не можех да го възстановя като ясен спомен. Имах чувството, че думите му са като вагони на влакова композиция, които отминават, а последната му дума е като квадратен вагон. Знаех коя е тази последна дума, но не можех да я кажа или да мисля ясно за нея. Беше като полубудно състояние с подобно на сън изображение: влак от думи.\nПосле едва чух гласа на дон Хуан, който ми говореше.\n— Сега трябва да ме гледаш — каза той и завъртя главата ми с лице към него. Повтори изречението три или четири пъти.\nПогледнах го и веднага долових ефекта на блясък, който бях възприемал вече два пъти, гледайки лицето му. Това беше едно хипнотизиращо движение, една вълнообразна промяна на светлината в ограничени зони. Те нямаха определени очертания и въпреки това вълнистата светлина не се разливаше, а се движеше в рамките на невидими очертания.\nРазгледах блестящия обект пред себе си. Той незабавно почна да губи своя блясък и познатите черти на лицето на дон Хуан изплуваха, или по-скоро се насложиха върху избледняващия блясък. Тогава като че ли отново фокусирах погледа си. Чертите на дон Хуан избледняха, а блясъкът се увеличи. Бях насочил вниманието си върху една зона, която трябваше да бъде лявото му око. Забелязах, че там движението на блясъка не беше ограничено. Долових нещо, което може би приличаше на експлозии от искри. Експлозиите бяха ритмични и наистина изпускаха нещо като частици светлина, които долитаха до мен със забележителна сила, а след това се отдръпваха, сякаш бяха ластични нишки.\nДон Хуан сигурно беше завъртял главата ми. Изведнъж вече гледах едно разорано поле.\n— Сега гледай напред — чух да казва дон Хуан.\nМоже би на сто фута пред мен имаше голям, дълъг хълм. Целият му склон беше разоран. Успоредни бразди прорязваха хълма от подножието до самия му връх. Забелязах, че в разораното поле имаше изобилие от малки камъчета, имаше и три големи камъка, които нарушаваха линейността на браздите. Точно пред мен имаше няколко храста, които ми пречеха да разгледам подробно едно дефиле или каньон в подножието на хълма. От моето място каньонът изглеждаше като дълбок разрез със зелена растителност, силно открояваща се от голия хълм. Зеленината изглежда идваше от дърветата, които растяха на дъното на каньона. Усетих лек вятър върху очите си. Имах чувство за покой и дълбока тишина. Нямаше дори звук на птица или насекомо.\nДон Хуан отново ми заговори. Трябваше ми малко време, за да го разбера какво казва.\n— Виждаш ли човек на това поле? — не преставаше да ме пита той.\nИсках да му кажа, че в това поле няма човек, но не можах да произнеса думите. Дон Хуан хвана главата ми отзад — можех да видя пръстите му върху веждите и бузите си — и ме накара да огледам цялата панорама на полето, движейки бавно главата ми отдясно наляво и обратно.\n— Гледай всяка подробност. Животът ти може да зависи от нея — чувах го да повтаря и повтаря.\nНакара ме четири пъти да огледам сто и осемдесет градусовия видим хоризонт пред мен. По едно време, когато беше завъртял главата ми докрай наляво, помислих, че съм доловил нещо, което се движи в полето. За миг зърнах движение с крайчеца на дясното си око. Той започна да връща главата ми надясно и аз можах да фокусирам погледа си върху разораното поле. Видях човек, който ходи покрай браздите. Беше обикновен човек, облечен като мексикански селянин. Носеше сандали, светлосиви панталони, бежова риза с дълъг ръкав и сламена шапка. Носеше и светлокафява чанта, преметната през дясното му рамо.\nДон Хуан сигурно забеляза, че видях човека. Няколко пъти ме попита дали той ме гледа или идва към мен. Исках да му кажа, че човекът се отдалечава и че е с гръб към мен, но можах да кажа само „не“. Дон Хуан каза, че ако човекът се обърне и се приближи към мен, ще трябва да извикам, а той ще завърти главата ми, за да ме предпази.\nНямах усещане за страх, предчувствие или обърканост. Хладнокръвно наблюдавах сцената. Мъжът спря насред полето. Сложи десния си крак на един голям кръгъл камък, сякаш си завързваше сандала. После се изправи, издърпа от чантата си една струна и я уви около лявата си ръка. Обърна се с лице към хълма, но с гръб към мен и започна да разглежда района пред себе си. Реших, че го разглежда от начина, по който движеше главата си — той бавно я завърташе надясно. Видях го в профил и тогава той започна да обръща цялото си тяло към мен, докато накрая вече ме гледаше. Главата му наистина трепна, или се мръдна по такъв начин, щото разбрах без никакво съмнение, че ме е видял. Той протегна лявата си ръка напред, сочейки земята, и като я държеше в това положение, тръгна към мен.\n— Той идва! — извиках аз без никакво затруднение.\nДон Хуан сигурно завъртя главата ми, защото в следващия миг вече гледах чапарала. Каза ми да не зяпам, а да гледам „леко“ и повърхностно нещата. Каза, че ще застане на малко разстояние пред мен, а след това ще се приближи и че трябва да го гледам, докато видя неговия блясък.\nВидях как дон Хуан отиде на около двадесет ярда от мен. Движеше се с такава невероятна скорост и подвижност, че беше малко трудно да повярвам, че това е дон Хуан. Той се обърна, погледна ме и ми нареди да го гледам.\nЛицето му блестеше. Изглеждаше като петно от светлина. Тя сякаш се разливаше върху гърдите му и стигаше почти до кръста. Сякаш гледах светлина през полузатворени клепачи. Блясъкът изглежда пулсираше. Той сигурно беше тръгнал към мен, защото светлината стана по-силна и по-забележима.\nКаза ми нещо. Помъчих се да го разбера и загубих от поглед блясъка. После видях дон Хуан такъв, какъвто го виждах всеки ден. Беше на два фута разстояние. Седна с лице към мен.\nКогато насочих вниманието си към лицето му, започнах да долавям смътен блясък. После сякаш лицето му беше пресечено от тънки светлинни лъчи. То изглеждаше така, като че ли някой го осветява с мънички огледала. Когато светлината стана по-силна, лицето загуби своите очертания и отново стана аморфен блестящ обект. Още веднъж долових ефекта на пулсиращи светлинни експлозии, които се излъчваха от зоната, където трябваше да бъде лявото му око. Не съсредоточих вниманието си върху това, а нарочно се взрях в съседната зона, за която предполагах, че е дясното му око. Веднага улових гледката на едно ясно, прозрачно езеро от светлина. Това беше течна светлина.\nЗабелязах, че възприятието е нещо повече от наблюдение. То беше чувство. Езерото от тъмна, течна светлина имаше изключителна дълбочина. То беше „приветливо“ и „добро“. Светлината, която извираше от него, не експлодираше, а бавно се въртеше навътре, възпроизвеждайки изящни отражения. Блясъкът ме докосваше и милваше по един великолепен начин и това ми носеше усещане за изящност.\nВидях симетричен обръч от брилянтни щрихи, който ритмично се разрастваше върху вертикалната равнина на блестящата зона. Обръчът се разрасна почти до границите на блестящата повърхност, а след това се сви до една точка светлина в средата на брилянтното езеро. Няколко пъти видях как обръчът пулсираше. После съзнателно се отдръпнах назад, без да губя своя поглед върху нещата, и можах да видя и двете очи. Различих ритъма на два вида светлинни експлозии. Лявото око излъчваше щрихи светлина, които наистина излизаха косо от вертикалната равнина, докато дясното излъчваше щрихи, които се разпръскваха само в нея. Ритъмът на двете очи се променяше — светлината на лявото око експлодираше навън, докато светлинните лъчи, които разпръскваше дясното, се свиваха и завъртаха навътре. После светлината на дясното око се разрасна, докато покри цялата блестяща повърхност, а експлодиращата светлина на лявото око избледня.\nДон Хуан явно още веднъж ме беше завъртял, защото отново гледах разораното поле. Чух го да ми казва да гледам мъжа.\nМъжът стоеше край камъка и ме гледаше. Не можех да различа неговите черти. Шапката му покриваше почти цялото лице. След миг той мушна чантата под дясната си мишница и тръгна надясно. Отиде почти до края на разораната зона, смени посоката и направи няколко крачки към дерето. После загубих контрол върху способността да фокусирам погледа си и той изчезна заедно с целия пейзаж. Върху него се насложи образът на пустинните шубраци.\nНе си спомням нито как съм отишъл в къщата на дон Хуан, нито как той ме е „върнал обратно“. Когато се събудих, лежах на сламеника си в стаята на дон Хуан. Той дойде до мен и ми помогна да се изправя. Бях замаян, стомахът ми беше разстроен. Много бързо и експедитивно дон Хуан ме завлече в шубраците край къщата. Повърнах, а той се засмя.\nСлед това се почувствах по-добре. Погледнах часовника си — беше 11 часа вечерта. Отново легнах да спя и чак към един часа следобед на другия ден реших, че вече съм на себе си.\nДон Хуан постоянно ме питаше как се чувствам. Струваше ми се, че съм разсеян. Не можех да се концентрирам истински. Походих малко около къщата под строгия надзор на дон Хуан. Той ме следваше навсякъде. Реших, че няма какво да правя и пак си легнах. Събудих се късно следобед и вече се чувствах много по-добре. Около себе си видях много смачкани листа. Всъщност, когато се събудих, бях легнал по корем върху цяла купчина от тях. Ароматът им беше много силен. Спомням си, че го усетих, още преди да се събудя напълно.\nОтидох зад къщата и намерих дон Хуан, седнал до канала. Когато видя, че се приближавам, той започна да прави неистови жестове да спра и да се върна в къщата.\n— Бягай вътре! — изкрещя той.\nИзтичах обратно в къщата, а след малко и той дойде при мен.\n— Никога не идвай след мен — каза той. — Ако искаш да ме видиш, чакай ме тук.\nИзвиних му се. Той ми каза да не се хабя в глупави извинения, които нямат силата да заличават моите действия. Каза, че му е било изключително трудно да ме върне обратно и че ходатайствал за мен пред водата.\n— Ще трябва да използваме случая и да те изкъпем във водата — каза той.\nУверих го, че се чувствам отлично. Той дълго се взира в очите ми.\n— Ела с мен — каза той. — Ще те потопя във водата.\n— Добре съм — казах аз. — Виж, водя си записки.\nСъс завидна сила той ме издърпа от сламеника.\n— Недей да се глезиш! — каза той. — За нула време пак ще заспиш. Може би този път няма да мога да те събудя.\nИзтичахме зад къщата. Преди да стигнем до водата, той ми каза с много драматичен тон да затворя очите си и да не ги отварям, докато той не ми позволи. Каза ми, че ако погледна водата дори и за миг, може да умра. Отведе ме за ръка до канала и натопи първо главата, а после цялото ми тяло.\nДържах очите си затворени, а той с часове ме потапяше и изваждаше от водата. Промяната, която усетих, беше забележителна. Каквото и да ми беше преди да вляза във водата, то беше така неуловимо, че всъщност не го забелязвах, докато не го сравних с усещането за благодат и жизненост, което изпитвах сега.\nВ носа ми влезе вода и започнах да кихам. Дон Хуан ме изтегли навън и ме въведе, все още със затворени очи, в къщата. Накара ме да сменя дрехите си, след това ме отведе в своята стая, сложи ме да седна на сламеника, оправи посоката на тялото ми и едва тогава ми каза да отворя очи. Отворих ги и това, което видях, ме накара да скоча назад и да го сграбча за крака. Изживях миг на страхотен смут. Дон Хуан ме удари по темето с кокалчетата на свития си юмрук. Ударът беше нанесен бързо. Той не беше силен или болезнен, а някак разтърсващ.\n— Какво ти става? Какво видя? — попита той.\nПри отварянето на очите си бях видял същата сцена, която наблюдавах преди. Бях видял същия човек. Този път обаче, той почти ме докосваше. Видях лицето му. В него имаше нещо познато. Аз почти знаех кой е той. Сцената изчезна, когато дон Хуан ме удари по главата.\nВдигнах очи към дон Хуан. Ръката му беше готова да ме удари отново. Той се засмя и ме попита дали искам да получа още един удар. Пуснах крака му и се отпуснах на сламеника. Той ми нареди да гледам право напред и в никакъв случай да не се обръщам по посока на водата зад къщата.\nТогава за пръв път забелязах, че в стаята беше катранено черно. За миг не бях сигурен дали очите ми са отворени. Докоснах ги с ръце, за да се уверя. Извиках силно дон Хуан и му казах, че с очите ми става нещо. Изобщо не можех да виждам, а само преди миг го бях видял, готов да ме удари. Чух смеха му някъде отдясно над главата си, после той запали газения фенер. За броени секунди очите ми се адаптираха към светлината. Всичко беше такова, каквото си е било винаги. Стените от плет, измазани с глина, и странно разкривените сухи лечебни корени, висящи по тях, вързопите с билки, сламеният покрив, газеният фенер, висящ от една греда. Бях виждал стаята стотици пъти, но този път имаше нещо уникално и в нея, и в мен. Това беше първият случай, когато не вярвах в категоричната „реалност“ на моето възприятие. Бях се доближавал до това усещане и може би го бях обмислял много пъти, но никога не бях стигал до ръба на сериозното съмнение. Този път обаче не вярвах, че стаята е „реална“, и за миг имах странното усещане, че това е сцена, която ще изчезне, ако дон Хуан ме удари по темето с кокалчетата на юмрука си.\nВтресе ме, а не ми беше студено. Нервни тръпки пробягаха надолу по гърба ми. Главата ми натежа, особено в тила.\nОплаках се, че не се чувствам добре и му казах какво бях видял. Той ми се присмя и каза, че да отстъпиш пред страха е жалка глезотия.\n— Ти си изплашен, без да те е страх — каза той. — Видя съюзникът да те гледа — голяма работа. Изчакай да се изправиш лице в лице с него, преди да напълниш гащите.\nКаза ми да стана и да отида до колата си, без да се обръщам по посока на водата, и да го почакам, докато вземе въже и лопата. Накара ме да шофирам до място, където веднъж бяхме намерили един пън. Започнахме да го разкопаваме в тъмното. Работихме неимоверно усилено с часове. Не извадихме пъна, но аз се почувствах много по-добре. Върнахме се у тях, хапнахме и нещата отново бяха напълно „реални“ и обикновени.\n— Какво стана с мен? — попитах аз. — Какво направих вчера?\n— Ти ме подуши, а после подуши един съюзник — каза той.\nДон Хуан се засмя и каза, че сега сигурно ще поискам да ми разкаже всичко отначало.\n— Ти ме подуши — повтори той. — Ти се взря в лицето ми, в очите ми. Видя светлините, които отличават човешкото лице. Аз съм магьосник. Ти видя това в очите ми. Но не го знаеше, защото това беше първият път, когато го направи. Очите на хората не си приличат. Скоро ще разбереш това. После подуши един съюзник.\n— Имаш предвид мъжа в полето?\n— Това не беше мъж, а съюзник, който ти даваше знак.\n— Къде отидохме? Къде бяхме, когато видях този мъж, искам да кажа — този съюзник?\nДон Хуан посочи с брадичката си района пред къщата и каза, че ме е завел на върха на едно хълмче. Казах, че пейзажът, който бях наблюдавал, нямаше нищо общо с пустинния чапарал около къщата му, а той отговори, че съюзникът, който ми „дал знак“, не бил от околността.\n— Скоро ще те заведа там.\n— Какво е значението на моето видение?\n— Ти се учеше да виждаш, това е всичко. Но сега си на път да загубиш ума и дума, защото се глезиш. Ти се предаде на своя страх. Може би ти трябва да опишеш всичко, което видя.\nКогато започнах да му описвам как изглеждаше лицето му, той ме спря и каза, че това изобщо не е важно. Казах му, че почти го видях като „сияйно яйце“. Той отбеляза, че „почти“ още не е достатъчно и че, за да видя, има още много време и ми предстои много работа.\nИнтересуваше го сцената с разораното поле и всяка подробност за мъжа, която можех да си спомня.\n— Този съюзник ти даваше знак — каза той. — Когато той се приближи до теб, аз те накарах да завъртиш главата си не защото той те застрашава, а защото е по-добре да почакаме. Ти не бързаш. Воинът никога не е ленив, но и никога не бърза. Да срещнеш съюзник, без да бъдеш подготвен, е все едно да нападнеш лъв с пърдене.\nХаресах метафората. Засмяхме се.\n— Какво щеше да се случи, ако не беше обърнал главата ми?\n— Щеше да се наложи сам да си я обърнеш.\n— А ако не го направех?\n— Съюзникът щеше да дойде при теб и да те изплаши до смърт. Ако беше сам, можеше да те убие. Не ти препоръчвам да бъдеш сам в планините или в пустинята, докато не можеш да се защитаваш. Ако си сам, някой съюзник може да те хване и да те направи на мат и маскара.\n— Какво беше значението на действията, които той извърши?\n— Това, че те гледа, означаваше, че те приветства. Показа ти, че имаш нужда от капан за духове и от кесия, но не от този район. Неговата чанта беше от друга част на страната. На твоя път има три прегради, които те спъват и спират. Това бяха камъните. И ти определено ще придобиеш най-хубавите си сили и мощ във водни каньони и дерета. Съюзникът ти посочи дерето. Останалото в сцената трябваше да ти помогне да откриеш точното място, на което да го намираш. Сега аз знам къде е мястото. Съвсем скоро ще те заведа там.\n— Искаш да кажеш, че пейзажът, който видях, наистина съществува?\n— Не мога да ти кажа това.\n— Как ще намеря този район?\n— И това не мога да ти кажа, но не защото не искам, а защото просто не знам как да ти кажа.\nИсках да разбера защо видях същата сцена, когато бях в неговата стая. Дон Хуан се засмя и ме изимитира как го държа за крака.\n— Това беше още едно потвърждение, че съюзникът те иска — каза той. — Той се увери, че ти знаеш, или че аз знам, че те приветства.\n— А лицето, което видях?\n— Това е близко за теб лице, защото го познаваш. Виждал си го преди. Може би това е лицето на твоята смърт. Ти се изплаши, но това беше от твоето нехайство. Съюзникът те чакаше, но ти отстъпи пред своя страх, когато той се появи. За щастие аз бях там да те ударя, защото иначе той щеше да се обърне срещу теб, което би било и най-правилното. За да срещне съюзник, човек трябва да бъде безупречен воин. В противен случай съюзникът може да се обърне срещу него и да го унищожи.\nНа следващата сутрин дон Хуан ме разубеди да се прибирам в Лос Анджелис. Очевидно смяташе, че още не съм се възстановил напълно. Настоя да седя в стаята му, с лице на югоизток, за да пазя своята сила. Той седна отляво на мен, подаде ми моя бележник и каза, че този път съм го накарал да бъде прям. Трябвало не само да остане при мен, но и да ми говори.\n— По здрач трябва отново да те заведа при водата — каза той. — Ти още не си цял и днес не трябва да оставаш сам. Ще ти правя компания цяла сутрин. Следобед ще бъдеш в по-добра форма.\nЗагрижеността му ме накара да изтръпна.\n— Какво не е наред с мен? — попитах аз.\n— Ти се добра до съюзник.\n— Днес не трябва да говорим за съюзници. Да говорим за нещо друго.\nВсъщност изобщо не ми се говореше. Бях започнал да усещам тревога и безпокойство. Дон Хуан очевидно намираше ситуацията крайно весела. Смя се до сълзи.\n— Не ми казвай, че в момента, когато трябва да говориш, няма какво да кажеш — каза той с игрив блясък в очите.\nНеговото настроение ме успокояваше. Сега имаше едно-едничко нещо, което ме интересуваше: съюзникът. Лицето му беше толкова познато. Не че го познавах или пък го бях мярнал някъде. Имаше нещо друго. Всеки път, когато мислите ми се насочваха към неговото лице, бивах бомбардиран от куп други мисли, сякаш някаква част от мен знаеше тайната, но не искаше да позволи на останалите да се доближат до нея. Усещането за близостта на лицето на съюзника беше така зловещо, че ме потопи в болезнена меланхолия. Дон Хуан беше казал, че това може да е лицето на моята смърт. Мисля, че това изявление направо ме занити. Отчаяно желаех да попитам за това и имах ясното усещане, че дон Хуан ме възпира. Поех си два пъти дълбоко въздух и изтърсих:\n— Какво е смъртта, дон Хуан?\n— Не знам — каза той, усмихвайки се.\n— Искам да кажа, как би описал смъртта? Искам да чуя твоето мнение. Мисля, че всеки има определено мнение за смъртта.\nВ колата си носех „Тибетска книга на мъртвите“. Хрумна ми да я използвам като предмет за разговор, тъй като тя засягаше смъртта. Казах, че ще му чета от нея, и тръгнах да ставам. Той ме накара да седна и сам донесе книгата.\n— Утрото е лошо време за магьосниците — каза той като обяснение за необходимостта да стоя на едно място. — Ти си твърде слаб, за да напускаш стаята. Тук вътре си в безопасност. Ако сега започнеш да се размахваш навън, има вероятност да те сполети ужасна беда. Съюзник може да те убие на пътя или в храстите, а когато по-късно открият тялото ти, ще кажат, че си умрял при мистериозни обстоятелства или при произшествие.\nНито бях в състояние, нито бях в настроение да оспорвам неговите решения, затова цяла сутрин останах на мястото си и му четох, и обяснявах части от книгата. Той слушаше внимателно и изобщо не ме прекъсна. Два пъти трябваше да спирам за малко, докато той донесе вода и храна, но веднага щом дойде, ме подканяше да продължа четенето. Изглеждаше много заинтригуван.\nКогато приключих, той ме погледна.\n— Не разбирам защо тези хора говорят за смъртта така, сякаш смъртта е като живота — каза той тихо.\n— Може би така я разбират. Мислиш ли, че тибетците виждат?\n— Едва ли. Когато човек се научи да вижда, нищичко не взима връх, нищичко. Ако тибетците можеха да виждат, те веднага щяха да разберат, че нито едно нещо вече не е същото. Когато веднъж видим, нищо не е познато. Нищо не остава такова, каквото сме го познавали преди да виждаме.\n— Но може би виждането не е еднакво за всички, дон Хуан.\n— Така е. Не е еднакво, но това още не означава, че смисълът на живота взема връх. Когато човек се научи да вижда, нито едно нещо не е същото.\n— Очевидно тибетците смятат, че смъртта е като живота. Ти самият като какво мислиш, че е смъртта?\n— Не мисля, че смъртта е като нещо. Мисля, че тибетците сигурно говорят за нещо друго. Във всеки случай това, за което говорят, не е смъртта.\n— За какво смяташ, че говорят?\n— Навярно ти можеш да ми кажеш това. Ти си този, който чете.\nОпитах се да кажа нещо, но той се засмя.\n— Може би тибетците наистина виждат — продължи дон Хуан, — а в такъв случай би трябвало да разбират, че това, което виждат, няма никакво значение, и са написали целия този куп глупости, защото им е все едно. А ако им е все едно, значи виждат и следователно това, което са написали, не е глупости.\n— Наистина не ме е грижа какво имат да кажат тибетците — казах аз, — но определено ме е грижа какво имаш да кажеш ти. Бих искал да чуя какво мислиш ти за смъртта.\nТой ме погледна за миг, а след това се изкикоти. Отвори очи и повдигна комично вежди, като че ли е изненадан.\n— Смъртта е цветче — каза той. — Смъртта е лицето на съюзника; смъртта е проблясващ облак над хоризонта; смъртта е шепотът на Мескалито в ушите ти; смъртта е беззъбата уста на пазителя; смъртта е седящия на главата си Хенаро; смъртта съм аз, когато говоря; смъртта си ти и твоят бележник; смъртта е нищо. Нищо! Тя е тук и въпреки това изобщо не е тук.\nДон Хуан се засмя много весело. Смехът му беше като песен и даже имаше нещо като танцов ритъм.\n— Не го разбираш, а? — каза дон Хуан. — Не мога да ти кажа какво е смъртта. Но навярно бия могъл да ти разкажа за твоята собствена смърт. Няма начин да узнаем със сигурност каква ще бъде тя. Мога обаче да ти кажа каква би могла да бъде.\nВ този момент се изплаших и му казах, че съм искал да разбера само как му изглежда смъртта на него. Подчертах, че ме интересува неговото мнение за смъртта в общ смисъл, но никак не ме е грижа за подробностите относно ничия смърт, особено моята.\n— Не мога да говоря за смъртта по друг начин, освен в личен план — каза той. — Ти искаше да ти разкажа за смъртта. Добре! Тогава не се страхувай да чуеш за собствената си смърт.\nПризнах, че съм твърде нервен, за да говоря за нея. Казах, че искам да говоря за смъртта в общ план, както беше направил самият той, когато ми разказа как в момента на смъртта на неговия син Еулалио животът и смъртта се смесили като мъгла от кристали.\n— Казах ти, че животът на моя син се разрасна в момента на личната му смърт — каза той. — Не говорех за смъртта изобщо, а за смъртта на моя син. Смъртта, каквото и да е тя, предизвика това „разрастване“ на неговия живот.\nИсках категорично да насоча разговора вън от сферата на личното и отбелязах, че съм чел разкази на хора, умрели за малко, а после съживени с медицински средства. Във всички случаи, за които бях чел, след съживяването хората заявяваха, че изобщо нищо не могат да си спомнят и че умирането било просто едно усещане за затъмнение.\n— Това е напълно разбираемо — каза той. — Смъртта има два етапа. Първият е затъмнение. Той е незначителен, много сходен с първия ефект на Мескалито, когато човек изпитва лекота, от която се чувства щастлив, съвършен и всичко в света е спокойно. Но това е само едно повърхностно състояние. То скоро изчезва и човек навлиза в друго царство — царство на суровост и сила. Този втори етап е истинската среща с Мескалито. Смъртта много прилича на това. Първият етап е повърхностно затъмнение. Вторият обаче е истинският етап, в който човек се среща със смъртта. Това е кратък миг след първото затъмнение, когато ние откриваме, че някак отново сме самите себе си. Тогава смъртта ни смачква с тиха ярост и сила, докато разложи нашия живот до нищото.\n— Как можеш да бъдеш сигурен, че говориш за смъртта?\n— Аз имам съюзник. Малкият дим безпогрешно, с голяма яснота ми показа моята смърт. Ето защо мога да говоря само лично за твоята смърт.\nДумите на дон Хуан ме хвърлиха в състояние на дълбок страх и драматична амбивалентност. Имах чувството, че ще разкрие външните обикновени детайли на моята смърт и дори ще ми каже кога и къде ще умра. Самата мисъл да узная това ме отчайваше, но в същото време провокираше моето любопитство. Разбира се, можех да го помоля да опише своята собствена смърт, но ми се стори, че подобна молба би била твърде груба и аз веднага се отказах от нея.\nДон Хуан явно се наслаждаваше на моята вътрешна борба. Тялото му се тресеше от смях.\n— Искаш ли да разбереш каква ще бъде твоята смърт? — попита той с детско доволство на лицето си.\nЗакачливостта и удоволствието, с които ме дразнеше, доста ме успокоиха. Те почти притъпиха моя страх.\n— Добре, кажи ми — казах аз и гласът ми секна. Той избухна в страхотен смях. Хвана се за корема, търкулна се настрани и пародийно повтори с пресекващ глас:\n— Добре, кажи ми.\nПосле се повдигна, седна, симулирайки вцепенение и с треперлив глас каза:\n— Вторият етап на твоята смърт може да бъде следният.\nОчите му ме разгледаха с неподправено любопитство. Засмях се. Съзнавах ясно, че шегите му бяха единствения начин да се притъпи остротата на мисълта за собствената смърт.\n— Ти много шофираш — продължи той, — така че може в един момент да се окажеш отново зад волана. Това ще бъде едно много краткотрайно усещане и няма да има време да мислиш. Да кажем, че изведнъж ще разбереш, че шофираш, както хиляди пъти досега. Но преди да можеш да се учудиш, ще забележиш странно образувание пред стъклото. Ако погледнеш по-внимателно, ще разбереш, че това е облак, който изглежда като блещукащо цветче. То ще напомня, да кажем, на лице, точно в средата на небето пред тебе. Както го наблюдаваш, ще видиш как то отстъпва, докато накрая стане само една брилянтна точка в далечината. Тогава ще забележиш, че тя отново започва да се движи към теб. Ще набере скорост и за част от секундата ще смаже предното стъкло на колата ти. Ти си силен. Сигурен съм, че на смъртта ще й трябват няколко трясъка, докато те вземе.\nДотогава ще си разбрал къде си и какво става с теб. Лицето отново ще се отдръпне на хоризонта, ще набере скорост и ще те смаже. Лицето ще влезе в теб и тогава ще разбереш, че това винаги е било лицето на съюзника или моето, както говоря, или твоето, както си пишеш. Смъртта винаги е била нищо. Нищо! Била е точица нейде из листата на твоя бележник. Но въпреки това тя ще влезе в теб с неудържима сила и ще предизвика твоето разрастване. Ще те сплеска и ще те разпростре по небето, по земята и отвъд. И ти ще бъдеш като мъгла от мънички кристали, която се отдалечава и отдалечава.\nБях силно завладян от описанието на моята смърт. Очаквал бях да чуя нещо съвсем различно. Дълго не можах да кажа нищо.\n— Смъртта влиза през корема — продължи той. — Точно през пролуката на волята. Тази зона е най-важната и чувствителна част на човека. Това е зоната на волята, а и зоната, чрез която всички ние умираме. Знам това, защото моят съюзник ме е превеждал през този етап. Магьосникът регулира волята си, като остави смъртта да го връхлети, и когато е сплескан и започне да се разраства, неговата безукорна воля поема нещата в свои ръце и събира мъглата, докато човекът отново стане цял.\nДон Хуан направи странен жест. Разтвори дланите си като две ветрила, повдигна ги до нивото на лактите и ги завъртя, докато палците докоснаха хълбоците му, после бавно ги събра в средата на тялото си, над пъпа. Задържа ги там за миг. Целите ръце трепереха от напрежението. След това ги повдигна, докато върховете на средните му пръсти докоснаха челото. После отново ги върна до същото положение в центъра на тялото си.\nБеше страхотен жест. Дон Хуан го изпълни с такава сила и красота, че бях като омагьосан.\n— Волята е, която събира магьосника — каза той. — Но когато старостта го направи немощен, неговата воля намалява и неизбежно идва време, когато вече не е в състояние да я владее. Тогава той няма нищо, което да противопостави на безмълвната сила на своята смърт, и животът му става като живота на ближните му — една разрастваща се мъгла, която излиза от своите граници.\nДон Хуан се взря в мен и стана. Треперех.\n— Сега може да отидеш в храстите — каза той. — Вече е следобед.\nИмах нужда да отида, но не смеех. Чувствах се повече нервен може би, отколкото изплашен. Но все пак вече не ме беше страх от съюзника.\nДон Хуан каза, че няма значение как се чувствам, тъй като съм „цял“. Увери ме, че съм в безупречна форма и че ако отида в храстите няма опасност, стига да не се приближавам до водата.\n— Това е друг въпрос — каза той. — Ще трябва да те изкъпя още веднъж във водата, тъй че стой далеч от нея.\nПо-късно поиска да го откарам до близкия град. Споделих, че шофирането ще е една добре дошла промяна за мен, защото още продължавах да треперя. Идеята, че магьосникът си играе със своята смърт, беше доста страшна за мен.\n— Да бъдеш магьосник е ужасно бреме — каза той с уверен тон. — Казвал съм ти, че е много по-добре да се научиш да виждаш. Този, който вижда, е всичко. В сравнение с него магьосникът е един тъжен човек.\n— Какво е магьосничеството, дон Хуан?\nТой дълго ме гледа, като едва забележимо клатеше глава.\n— Магьосничеството е прилагане на волята върху ключовия възел — каза той. — Магьосничеството е вмешателство. Магьосникът търси и намира ключовия възел на всяко нещо, върху което иска да въздейства и да прилага волята си. Не е необходимо магьосникът да вижда, за да бъде магьосник. Всичко, което трябва да знае, е как да използва своята воля.\nПомолих го да ми обясни какво разбира под ключов възел. Той помисли малко, а след това каза, че знае какво представлява моята кола.\n— Очевидно е машина.\n— Искам да кажа, че твоята кола са автомобилните свещи. За мен те са ключовия възел. Мога да приложа волята си върху тях и твоята кола няма да тръгне.\nДон Хуан влезе в колата ми и седна. Направи ми знак и аз да седна удобно на седалката.\n— Наблюдавай какво правя — каза той. — Аз съм врана, тъй че първо ще освободя перата си.\nТой разтърси цялото си тяло. Движението ми напомняше за врабче, което се мокри в локва. Наведе глава като птица, потапяща клюна си във вода.\n— Това наистина е хубаво — каза той и започна да се смее. Смехът му беше особен. Той ми въздейства по един странен, хипнотизиращ начин. Спомних си, че преди го бях чувал да се смее така много пъти. Но никога не беше го правил достатъчно дълго в мое присъствие, за да го осъзная съвсем ясно.\n— После враната освобождава своя врат — каза той, като започна да усуква врата си и да трие бузи в раменете си. — После поглежда света с едното око, след това с другото.\nГлавата му потрепери, когато той, така да се каже, премести погледа си върху света от едното око на другото. Тонът на неговия смях стана по-висок. Имах абсурдното усещане, че той ще се превърне във врана пред очите ми. Исках да прогоня това усещане със смях, но бях почти парализиран. Аз действително чувствах някаква обвиваща се около мен сила. Не ме беше страх. Не бях нито замаян, нито ми се спеше. Способностите ми бяха ненакърнени, доколкото можех да преценя.\n— Сега запали колата — каза дон Хуан.\nВключих стартера и автоматично настъпих педала на газта. Стартерът завъртя, без да запали двигателя. Смехът на дон Хуан беше тихо, ритмично кикотене. Опитах отново. И отново. Може би десет минути мъчих стартера на колата. През цялото това време дон Хуан се кикотеше. После се отказах и се отпуснах с натежала глава.\nТой спря да се смее, разгледа ме много внимателно и тогава аз „узнах“, че смехът му ме е вкарал в някакъв хипнотичен транс. Макар напълно да съзнавах какво става, чувствах, че не съм на себе си. През всичкото това време, в което се опитвах да запаля колата, бях много податлив на внушение, почти вцепенен. Сякаш дон Хуан правеше нещо не само на колата, но и на мен. Когато престана да се кикоти, бях убеден, че омагьосването е приключило и стремително включих стартера отново. Бях сигурен, че със своя смях дон Хуан само ме беше хипнотизирал и накарал да вярвам, че не мога да запаля колата. С крайчеца на окото си го видях да ме гледа учудено как мъча двигателя и яростно натискам газта.\nДон Хуан нежно ме потупа и каза, че яростта ще ме направи „цял“, и може би няма да се наложи отново да бъда къпан във водата. Колкото по-яростен ставам, толкова по-бързо ще се възстановя от срещата със съюзника.\n— Не се притеснявай — чух да казва дон Хуан. — Давай!\nНеговият естествен всекидневен смях избухна, а аз се почувствах нелепо и глупаво се засмях.\nСлед малко дон Хуан каза, че е освободил колата. Тя тръгна!


България водач на група при жребия за Лигата на нациите – Тема Спорт\nБългария водач на група при жребия за Лигата на нациите\n16 дек. | 9:42\nТази вечер от 19:00 часа в централата на УЕФА в Нион ще бъде изтеглен жребият за третото издание на Лигата на нациите. България ще бъде водач на група в третата по сила Лига “С”, където са още Турция, Словакия и Северна Ирландия.\nОтборите са разпределени в 4 урни на база на представянето им в турнира през сезон 2020/21. Тогава България беше в Лига “В”, но завърши на последното 4-о място в компания на Уелс, Финладния и Ейре. “Трикольорите” не записаха нито една победа и изпаднаха в по-долната дивизия. Нашите обаче са сред 4-ите тима с най-висок коефициент в Лига “С” и това им отрежда ролята на водач на група.\nОбстоятелствата откриват отличен шанс за националите ни да се класират за Евро 2024 през Лигата на нациите. Това може да стане, ако съставът на Ясен Петров стане победител в групата си. А предвид потенциалните съперници в другите три урни на Лига “С”, това съвсем не изглежда непостижимо.\n55-те държави ще бъдат разделени в 4 лиги. “А”, “В” и “С” ще са с по 16 отбора, разпределени в 4 групи, а “D” ще включва 7 отбора, които ще съставят една група с 4 тима и една с 3. Първите два кръга ще се изиграят в периода 2-8 юни 2022 година. Победителите в 4-те групи от Лига “А” ще участват във финална четворка за определяне на шампиона през юни 2023 година. Победителите в останалите три лиги ще спечелят промоция за по-горна такава.\nОт европейската централа уточняват, че форматът на квалификациите за ЕВРО 2024 все още не е потвърден, включително и подробности за това как отборите ще се класират за плейофите в Лигата на нациите, които дават шанс за участие на европейското в Германия през този турнир.\nОчаква се регламентът на ЕВРО 2024 да бъде одобрен и публикуван до юни 2022 година.\nРазпределението на държавите по лиги и урни:\nУрна 1: Казахстан/Молдова, Кипър/Естония, Лихтенщайн, Малта


С актрисата Силвия Петкова под открито небе и на забранени места | URBN.dir.bg\nКак тя опъва палатка, става ли за огнярче и може или не може да пее\n07:43 | 20 юли 2021 0 5435 Видео: Dir.bg\n#Чували ли сте определението „скъпо хоби“? Обикновено в тази графа попадат занимания, свързани с екстремни преживявания, поради простата причина, че качественото оборудване има своята висока цена. Но ако сте истински фенове – готови сте да я платите, защото приятното изкарване цена няма!\nВ поредица от видеоклипове ще ви покажем хобитата на любими популярни лица, подкрепени от УниКредит Булбанк. Първа от тях е Силвия Петкова, която сподели съкровените си емоции за любимия начин на почивка – къмпингуването.\nМакар хората да си мислят, че за това хоби не трябва нищо повече от палатка и небе, пълно със звезди... всъщност се оказва, че не е точно така. Според банковите експерти, все по-често българите прибягват до потребителски кредити, за да си осигурят всичко необходимо накуп за безоблачната почивка.\nКъмпингуването е сред най-предпочитаните ваканции и тази година, но то е и вид инвестиция за следващите няколко, защото когато усетиш тръпката веднъж – ставаш заклет фен! УниКредит Булбанк също предлага да удари едно рамо на новозапалените къмпингари или на онези, които искат да сменят наведнъж цялото си оборудване. Но преди това искаме да ви покажем какво точно представлява къмпингуването!\nПътуваме в кабриото на Силвия Петкова точно след Джулай морнинг – когато сте с нея, трябва да знаете-шоуто е гарантирано. Смехът е усилен на макс, а тя е като същинска Пипи Дългото Чорапче – не само защото играе тази роля на сцената, но и защото с това градско диване, с високо вдигнат гард се чувствате в сигурни ръце. Багажникът ѝ е пълен до горе, защото още в ранни зори натоварихме „арсенала“ за къмпингуването. Като заклети фенове на този тип почивка, знаем, че подобно приключение има своите особености.\nПърво – мит е, че това е евтина забава на открито. Не можете да си позволите да сте под открито небе ако не сте добре оборудвани с палатка, както и не можете да прекарате деня в жегата, без да имате своята сянка.\nВторо – храненето на къмпинг е особеност. Няма как да се справите само с дърва и въглища – трябва ви газово котлонче, а защо не и хладилник на газ за студената бира. Разбира се, отдавна са измислени и хладнилните чанти, които обаче трябва да са големи и от по-висок клас, ако искате напитките и храната ви да са добре съхранени на слънце.\nНаред с основните неща и посудата, останалата екипировка и оборудване са колкото средна заплата, и то дори ако не са от най-високия клас.\nРазбира се, Силвия отдавна си е набавила необходимото, защото къмпингува от почти 15 години. Може да разпъне палатка, да запали барбекюто и да ви попее под звездите. Това, което ще направи и пред вас!\n„Отиваме да къмпингуваме – нещо, в което аз съм влюбена, защото обожавам свободата. За мен свобода, всъщност, е да се слеем с тази природа. Имам супер яка изненада за вас, възнамерявам да покажа как Силвия Петкова си бичи айляк!“, казва тя докато шофира вече извън София, а косите ни се веят от вятъра в кабриото.\n„Това да натовариш колата – да вкараш вътре палатката, столчето, масата, въдицата, хладилната чанта, газовото котлонче, скарата, кафеварката, чашките, чинийки ..да ги закараш и да ги опънеш, и да си кажеш: „Ей тая нощ тука ще живея...“. Просто нямам търпение да видя табелата за края на София!“ , вълнува се тя докато излизаме извън града.\nЗа Силвия опъването на палатка е фасулска работа. Практикува го от далечната 2007 година.\n„Тази палатка е среден клас, не е от най-скъпите, но не е и от най-евтините. Всеки според възможностите си. Много е важно каква гледка ще избереш, обаче!“, споделя Силвия Петкова.\nВсъщност палатките с висока хидроизолация, които са подходящи за всяко време на годината надхвърлят цифрата от 1000 лв. Ако сте семейство – най-вероятно вече сте разглеждали и семейните палатки с няколко предверия – техните цени обикновено варират между 2000 и 3000 лв.\nВсе повече семейства, обаче инвестират в този начин на почивка, защото закупуването на портативния подлсон под звездите е инвестиция с дългосрочна гаранция. Палатка, особено за семейство, върви с навес или тента. Независимо дали си в гората или на море, тентата е абсолютно задължителна за жегата, заради децата или домашните любимци. Цената на тентите, в зависимост от UV защитата, също е над средната работна заплата. Добрите започват от 100 лв.\nОт тийнейджърка Силвия Петкова обикаля по забранени места, но за да го направиш – трябва да имаш оборудване, съгласява се и тя.\n„Няма какво да се лъжем. Не може да си на ръба на водата и да не си подготвен за това. Не може да се разхождаш от Ком до Емине и в раницата си да нямаш оборудване. Трябва да имаш стабилна раница, в нея да имаш комплект за първа помощ, вода, храна и посуда. Обувките са изключително важни, а качествените туристически обувки си струват покупката, защото имат гаранция минимум 5 години. Въпреки че цената им е няколкостотин лева“, обръща внимание тя.\nГоляма част от запалените къмпингари предпочитат да закупят оборудването си наведнъж. Започват с качествена палатка, тента, шалтета и спални чували. Някои прибягват и до зареждане на акумулаторни батерии чрез соларни панели – което е екстра инвестиция, подходяща за двуседмичен престой в дивото.\n„Повече ми приятели са си купували всичко наведнъж на кредити, защото няма как да стартираш само с едно от важните неща. Минималната инвестиция, според мен, за среден клас е 2000 лева бюджет, но няма гаранция колко време ще са в изправност“, отбелязва тя. Няма ден в живота си, в който да не помечтае да се намира на хубаво място под открито небе. Ако може да избира – в тази палатка можеше да си живее. „Ама станах актриса...“! , шегува се тя.\nПризнава, че не е „огромнейша готвачка“, но на къмпинг нямаш избор и обикновено се приготвя месо и зеленчуци на жар или ползваш котлонче на газ. Разбира се, не може без хубава скара и инструменти за нея, която става верен приятел на къмпингарите от първи момент.\n„Вариш спагети, пилешка супа... какво ли още не. Особено ако си с дете – голямо готвене пада. Правиш пържоли, режеш салати – реално носиш със себе си малка портативна кухня“, казва Силвия.\nРазбира се, табиетлиите – както наричат някои от най-запалените къмпингари, прибягват до редица допълнителни екстри, когато си осигурят първначалното оборудване. Така например за диво къмпингуване се предлагат еко тоалетни чинии, соларни душове, чешми и сгъваеми шкафове за подредба в палатката.\nВсичко това не е задължително, но пък дава удобство и пълна свобода да почиваш дълго и комфортно на открито.\nСилвия споделя, че нейният син – Сива, от година вече е истински къмпингар, но е представен на дивия плаж Иракли още преди да навърши годинка!\n„И Иракли го прие, и той прие Иракли. Нямам търпение да опъваме палатки заедно на всевъзможни красиви места !“, казва младата майка.\nКогато си с деца на палатка – бюджетът определено е по-висок. Особено ако искат надуваема моторна лодка или скъпа въдица, когато къмпингувате край язовир. Освен игрите и заниманията, трябва да сте подготвени за всякакви атмосферни условия. Затова и повече семейства залагат най-вече на висококачествените палатки с предверия.\nСъветът на Силвия Петкова е да се погрижите за музиката – стабилна колонка или музикален инструмент! Тук вече инвестирате по желание в добро настроение.\n„Ако можех да пея, тук щеше да има китари, дайрета... но не искате да чуете как пее самата тя... Силвия...“, шегува се актрисата. Всъщност може да чуете и видите Силвия Петкова как пее във видеото, както и какво направи, когато неочаквано се зададе страшна буря.\nС нея пътуването е истинска авантюра!\nДа си къмпингарче си е занимавка, не е толкова евтино, но е и вълнуващо приключение!\nСловачко - Локомотив Пловдив 0:0 / Апоел Беер Шева - Арда 1:0\ncorner 19:49 | 29 юли 2021 138\ncorner 19:46 | 29 юли 2021 3732\ncorner 18:55 | 29 юли 2021 600\nimpressio 18:54 | 29 юли 2021 307\nlife 18:38 | 29 юли 2021 6621\nlife 18:32 | 29 юли 2021 2049\nbusiness 18:12 | 29 юли 2021 2663\nbusiness 18:10 | 29 юли 2021 240


piss piss travel Piss секс видео клипове - Pisshamster.com\nпикня пикня видеоклипове за пътуване\nКремообразна бременна путка! Влага\nПикане Пис Пътуване. Дребничко момиче в микро сутиен Public Pissing в Маспаломас\n2695\t100% 01:48\nАко вие пикаете порно както ние, ще ви хареса това piss piss секция за пътуване. Въпреки че пикаещият фетиш може да изглежда монотонен, той всъщност е доста разнообразен. Има много неща, които хората, които обичат да пикат, правят. piss piss travel може да бъде чудесен пример за това. Много хора си мислят: „Хей, пикането на порно означава, че се дърпаш да гледаш момичето си, докато тя се труди?“ но те не разбират как да се наслаждават истински на фетиши като пикане. И тъй като сте тук, вярваме, че определено ще оцените голямото разнообразие от нашето съдържание. Особено пикня пикня пътуване порно видео можете да видите тук. Отделихме си времето, за да изберем най-добрите клипове за пикня за пикня за вас, но никой не е 100% точен. И особено при фетишите има много различни вкусове. За да ни помогнете да направим този раздел още по-добър, не забравяйте да оцените или коментирате видеоклипове, така че ние, както и всички останали, знаем кои видеоклипове струват нашето време! Това е всичко, наслаждавайте се на дневната си доза от пикня пикня пътуване порно!


Закупуването на хотели несебър винаги е било активност, свързана с всички. В някои моменти не избираме хотели несебър всекидневно, а в други моменти то по-скоро се превръща в установен ред в всеки ден. Защото пазарът за хотели несебър в наши дни е в голяма степен разширен, търсенето ви без съмнение ще е задоволено. Всеки път когато селектирате хотели несебър, обърнете внимание на щастливите ползватели, защото те са сигурен белег за качество.\nДайте кредит на доверие на нашия бизнес и на представените от нас хотели несебър и им разрешете да се погрижат за желаното от вас спокойствие. Представените от нас хотели несебър са страхотни, по-други от повечето, удобни. Влагайки във цялата ни база хотели несебър, ние реално полагаме усилия за клиентите си. Като се спирате на нас, вие като цяло изразходвате по-малко време, сили и старание, като в същевременно печелите най-уникалното на пазара.\nЦената на всички наши хотели несебър са неповторими\nКачественото производство и големят срок за използване на предлаганите от нас хотели несебър изцяло съответстват на сумата, която плащате. В момента търговията има много възможности за шопинг на какви ли не цени. Подобно на осведомеността, качеството и неповторимостта на разпространяваните от нас хотели несебър, цените са безспорно между най-добрите в магазините.\nВсички от нашите хотели несебър се съотнасят към непрекъснатото движение на пазара\nВ днешни дни вие ще успеете да намерите желаните от вас хотели несебър на добри цени, които съответсват на вашите нужди и възможности. На всичките ни бъдещи клиенти ние се стремим да предложим отлични методи за пазаруване, в синхрон с постоянните промени на бързо усъвършенстващия се и ежедневно надграждащ се пазар. Яснотата, че пазарът се развива непрекъснато ни дава основание да вярваме, че ние определено би трябвало да предложим най-качественото на клиентите си, за да бъдат те удовлетворение и да запазят своя интерес към фирмата ни.\nНие създаваме по-разнообразна основа от хотели несебър\nЗа да се сдобиете най-подходящото за вас, вие положително трябва да разполагате с между какво да избирате. За нашия магазин от първостепенно значение потребителите ни да си тръгнат с усмивка.\nБързо, лесно и удобно намиране на нужните хотели несебър\nБързината на доставката въобще не е за пренебрегване. Извлечете полза от лекотата на електронното пазаруване с нашия електронен магазин и си предоставете възможността да купувате по най-подходящия начин за вас. Ние запазваме отговорност както пред нивото на нашите хотели несебър, така и към клиентите, които избират да ни се доверят.\nЗа да сте доволни, ние без почивка развиваме представяните от нас хотели несебър\nВ екипа ни полагаме усилия да подобряваме предлаганите от нас хотели несебър безспирно, за да са артикулите подходящи за времето си. В толкова препускащ и интензивен свят развитието на пазара е от голямо значение и в нашия екип се стремим да продължим да бъдем една безспирно трансформираща се и усъвършенстваща се фирма. Изключителното качество също се актуализира с течение на времето, което е причината ние да не спестяваме време и решителност в това да поддържаме страхотното ниво, което вече имаме.\nНашите хотели несебър отговарят на вашата уникалност\nВ нашия екип имаме желание представяме сами неповторими хотели несебър, понеже мислим, че нашите клиенти са забележителни. Нашият принцип да представяме неповторими хотели несебър ни тласка към безспирно движение напред и желание за усъвършенстване. Желаейки да сте наш потребител, вие ще спечелите качество, стил, иновация и най-вече – уникалност.\nСред неизброимото количество от артикули, нашата фирма има привилегията да предложи никъде не срещана уникалност. Ние работим неуморно в услуга на клиентите си и се стремим с нашите хотели несебър те да имат възможността да бъдат уверени и защитени. Етикетът на нашите хотели несебър е съвременното, актуалното, най-доброто.\nВсички хотели несебър, които предлагаме, са подходящи за нашите клиенти\nВ нашата фирма мислим, че ако предоставените от нас хотели несебър подхождат на потребностите и на представите на заложилите на нас клиенти, то успехите ни неизбежно ще се увеличават. В нашата фирма сме се уверили, че всеки човек проявява своя забележителна идентичност и специални свои потребности, по тази причина, създавайки артикули за вас, избралите нашия магазин клиенти, ние се стараем да създаваме и разпространяваме незаменими и единствени по рода си хотели несебър. Изработените от нас хотели несебър носят темперамент и душа, а във вашите ръце те своеобразно оживяват. Като работим в името на своите потребители като приоритет, в нашата фирма сме информирани точно върху какво да работим.\nОбобщено за нашите хотели несебър\nВзимайте решения качествено, за да сте радостни от покупката ви. Всички хотели несебър, които одобрявате, са ви потребни. Ние считаме,че сме в състояние да просперираме, докогато разпологаме с купувачи, които да ни предават отзиви. Вашите необходимости и желания са нашето съображение да не преставаме да се трудим над всеки от предлаганите ни хотели несебър. Ние настояваме купувачите ни да бъдат осведомени и запознати с представените от нас хотели несебър, за да последват най-оптималното решение за своите нужди Изгодното купуване дава възможността да направите най-страхотния избор и в ръководената от нас фирма искаме да ви подпомогнем предимно в тази посока.


Невиждан протест се случва в Айтос.\nДеца поведоха жива верига, с която блокираха входа на града в посока Провадия.\nНад 600 човека тръгнаха от мястото, на което преди дни загинаха 33-годишен мъж и двете му деца.\nСтигна се и до кратки сблъсъци между протестиращи и полицаи.\nСред хората, които най-гласно изразяваха недоволство бе братът на загиналия млад баща – Нури.\nПротестиращите отказаха да се съобразят с разпорежданията на униформените и разкъсаха плътния кордон от служители на МВР.\nТака стигнаха до края на града, където издигнаха плакати, а деца отнови бяха на първа линия.\nПутин с нов ултиматум към САЩ


Екип - Йога Студио ОМ Пловдив\n/духовно име Лалита/\nЦелият живот е едно духовно пътуване.\nНякъде в началота на 90-те съвсем „случайно“ ми попадна книгата на Ошо „Книга на тайните“.От тогава започнах да се интересувам от медитация, духовни практии и йога.Но едва през есента на 2004 се включих в курс по системата на Сатянанда йога. Щастлива съм, че съм намерила, този стил, вид или пътека в йога, която ми допада и задоволява всичките ми духовни търсения. Година по-късно завърших Следдипломна квалификация за преподаватели по йога към НСА, където съм завършила и висшето си образование.\n2005 и 2006 са свързани с изключително интензивни практики, обучения, семинари, посещение на Сатянанда ашрама в Гърция, по-късно получих посвещение в мантра и духовното име Лалита от Свами Шивамурти, а през 2007 бе и първото ми пътуване до Индия за ягията – огнената церемония, която провеждаше ежегодно Свами Сатянанда Сарасвати.\nПреди това бях създала едно кътче за йога наречено йога студио ОМ, в което и до днес десетки хора намират покой за ума, сила за тялото и мир за духа си, включително и аз. През всичките тези години стотици деца за първи път се срещнаха с йога, с някои от тях продължавам и до днес да си пиша или да се виждаме, някои от тях са студенти тук или някъде по света.\nПоследваха още пътувания до ашрамите в Рикхя и Мингир – Индия, обучения, курсове, семинари, но най- важното е, че йога навлизаше все по-дълбоко в живота ми и ме правеше все по-щастлива, спокойна, приемаща и благодарна. Благодарна на учителите за знанията, на хората, с които ме срещаше, на приятелите, с които ме свързваше.\nС годините се увеличиха и интересите ми, които бяха свързани с йога и духовния път- аюрведа, пясъчни мандали, янтри, мантри, киртан, нада йога и още много други\nПосвещение в карма саняса.Член на Българска йога Асоциация.\n2005 НСА – следдипломен курс за преподаватели по йога\n2009 Бихар скул ъф йога /Индия/ – курс за учители по йога\n2007 Курс по Таттва шудхи и Крия йога в Рикхя /Индия/\n2012 – Сертефициран йога преподавател по системата на RYE –йога за деца.\n2012 – Курс по Нада йога в Сатянанда ашрам Гърция\n2015-2016- Обучение в медитация- проведено от БЙА\n2017 – Курс Йога чакра и Курс Раджа йога 1- Бихар Йога Бхарати Индия\n2018- Едноседмичен курс йога и емоциите в Гърция\nПървият ми досег със света на йога беше преди около 15 години. Първоначално започнах да посещавам практики заради болки в гърба, за които не намирах решение. С времето и благодарение на първия ми учител – Лора Тодорова, започнах все по-смело да се потапям в преживяването на постелката, както и във философията на йога. Преди 7 години се срещнах и с втория ми учител – Аделина Кирилова. С нея прекарах множество уикенди и семинари, където задълбочих още повече знанията си за йога и нейната философия, аюрведа, различни медитативни и асана практики. През годините посетих много магични места, свързани с йога, сред които едно от любимите ми е Бали. Така малко по малко йога започна да се превръща в голяма част от моя свят, а желанието ми да споделя знанията с още хора ставаше все по-голямо. Всичко това съвсем естествено ме доведе до йога училище Дивали в село Ковачевица, където завърших първото си обучение за йога с прекрасните ми учители Юлия Савова и Даниела Събева. И така, лятото на 2021 година се сдобих със сертификата си за завършени 200 часа обучение по хатха йога и станах сертифицаиран йога учител към Yoga Alliance. От тогава водя група за начинаещи и междувременно продължавам с пълен интерес и любопитсво да уча още и да разширявам знанията си и като ученик, и като учител. Светът на йога е едно безкрайно пътешествие, в което никога не спираме да се учим и съм щастлива, че това е пътят, по който избрах да вървя.\n07/2021 – 260 часа Хатха Йога към Yoga Alliance\n09/2021 – Курс за работа с деца чрез йога към йога училище “Дивали”\n01/2022 – Курс терапевтична йога с Д-р Балекар към Йога институт Кайвалядхама\nСтанислава Павлова – Sunny\nЗавършила съм Международни Икономически Отношения степен бакалвър към Пловдивски университет “ Паисий Хилендарски “ и Европеистика, степен магистър по съвмвстна програма на Рейнско – Вестфалския Технически университет – Aахен, Германия и Пловдивски университет “ Паисий Хилендарски “.Първото ми съприкосновение с Йога беше през 2010 година.От тогава тя е неразделна част от живота ми.Преподавала съм в чужбина и се радвам, че имам възможността Йога пътят ми да продължи и в България.\n2010 Шест дневно обучение, Томас Кук Релакс инструктор / йога, пилатес, релаксация / Thomas Cook Relax Coach /, остров Майорка, 42 часа\n2013-2015год – Компактно обучение за Йога инструктори към института за Йога и Здраве в гр. Кьолн, Германия- първо, второ и трето ниво общо 750 часа\n01/2016 – 06/2017 – Следдипломна Йога специализация към НСА « Васил Левски » и БФЙ със специалност треньор по Йога.\n18 -20.11/2016 –Посвещение в Крия Йога- Шибенду Лахири, гр. Пловдив\n22-23.06/2019 – Обучение „ Анатомия и физиология на висшите Йога практики“ за повишаване на квалификация към БФЙ .\n05-13.10/2019 – Специализация „ Преподаване на Йога за деца“ към БФЙ\nКазвам се Димитър Бакърджиев. Работя като адвокат, но духовните търсения ме доведоха и до едно ново начало. Начало, което първоначално възприех лековато, но после се превърна в част от живота ми. Да, говоря за йога. Йога за мен не е само физически и дихателни упражнения, завършващи с медитация. Йога е начин да открия, какво стои отвъд материалното, това което е невидимо за очите, но видимо за вътрешния взор.Преди 8 години започнах да се занимавам с йога в Йога студио „ОМ“ Пловдив. Натрупал съм много знания и опит не само в практиките, но и усърдно се занимавам с превеждане на най-известните йога книги от английски на български език. Участвал съм в много семинари за обогатяване на знанията ми по йога.\nтел. 0886 700 022, и-мейл: dimitarbakardjiev82@gmail.com


Канадският премиер Джъстин Трюдо спечели парламентарните избори, но загуби мнозинството си в парламента\nКанадският премиер Джъстин Трюдо спечели втори мандат на вчерашните парламентарни избори в Канада, но загуби мнозинството си в парламента, предаде Асошиейтед прес. Въпреки загубеното парламентарно мнозинство Либералната партия на Трюдо получи добри резултати на изборите. Либералите са на първо място след вота и имат най-големи шансове за сформиране на правителство. Загубата на мнозинство обаче означава, че ще имат нужда от подкрепата на опозицията, за да прокарват закони в парламента. Според неокончателни резултати Либералната партия печели 157 депутатски места (с 13 по-малко от необходимите 170 за мнозинство в 338-членната долна камара на канадския парламент). Канадците гласуваха за прогресивна програма и за решителни действия срещу климатичните изменения, заяви Джъстин Трюдо, цитиран от Франс прес. Канадците "отхвърлиха разделението, негативизма" и строгите икономии, каза още канадският лидер. Трюдо разкритикува по време на предизборната си кампания бюджетните икономии, които според него щяха да последват след евентуална изборна победа на консерваторите, предвождани от Андрю Шиър. Трюдо разкритикува и плановете на опонентите си да отменят данъка върху въглеродните емисии, въведен от правителството на либералите.\nИзточник БТА http://www.bta.bg/bg/c/OF/id/2093550


Волейболни национали се срещат с фенове във Варна | спортни новини от insport.bg\nВолейболни национали се срещат с фенове във Варна\nЛюбимци на феновете от националния отбор на България по волейбол за мъже ще се срещнат с варненци в четвъртък (13 юни) от 17,30 часа.\nЗвезди от селекцията на Силвано Пранди ще раздават автографи в магазина на партньора на Българската федерация по волейбол – Vivacom, в Grand Mall Варна.\nНационалите са в Морската столица за предстоящите битки от Волейболната лига на нациите. От 14 до 16 юни в зала „Конгресна“ на Двореца на културата и спорта „лъвовете“ посрещат Австралия, Япония и Италия.\nБилетите за домакинския турнир от Волейболната лига на нациите при мъжете от 14 до 16 юни във Варна са в продажба онлайн на ticketportal.bg, и в партньорската им мрежа. Във Варна билети може да вземете на касата на Двореца на културата и спорта и на касата на Летния театър.\n← Костова започна с победа в Чехия\nКрис Фрум пропуска „Тур дьо Франс“ →


Малките гафове, които развалят визията ни : Козметика и грим - 3\nМалките гафове, които развалят визията ни\nRe: Малките гафове, които развалят визията ни\nот vanessa_ » 28 Мар 2017, 11:41\nИ това се случва, но нека да е инцидентно,неоскубаните вежди, занемаряването под каквато и да е форма, веднага дава отражение, дори и да е в недобре поддържана прическа и веднага се отразява на визията.\nот m0n4eto » 28 Мар 2017, 14:39\nСпоред мен един от големите гафове е когато някои жени се намажат с един тон фон дьо тен и си мислят, че ще прикрият разни несъвършенства като бръчки, пъпки и петна. Една кожа не е ли добре поддържана и да се маже човек с грим не могат да се прикрият тези неща, даже по-зле става. За това не трябва да инвестирамевъв фон дьо тен или пудра, а в това да се справим с козметичните проблеми. Една хубава кожа си е хубава и без грим, а една неподдържана и грим да сложиш ефектът или е нулев или отрицателен.\nот Pipilota » 28 Мар 2017, 15:54\nВиж, имам една позната, с никакви процедури не можа да се отърве от акнето си, ама като се мине с фон дьо тена не можеш да я познаеш..\nот Ваня Стойчева » 29 Мар 2017, 10:29\nМи не всеки път дори и козметичните процедури помагат срещу лошата кожа, това е истината. Но все пак много по-грозно е да видиш жена,която не се поддържа поне до толкова, колкото може възможно най-лесно, а вече когато става въпрос зап о-сложни неща, там да го преглътнеш, като видиш, че е положила усилия е друго.\nот m0n4eto » 29 Мар 2017, 16:47\nТова за познатата с фон дьо тена не мога да го повярвам винаги, когато съм виждала наклепан грим върху по-големи пъпки стои още по зле. Да не говорим като минат няколко часа или пък като напече слънцето какво се получава сега пролетта и лятото. Но може тя да е голяма майсторка в прикриването. Все пак това със сигурност това не решава проблема, защото после като си легне до мъжа си едва ли спи с грим..\nИначе аз съм на мнение, че за почти всеки естетичен проблем си има решение.. просто хората не отиват при добрите специалисти. То не, че е лесно да откриеш добър специалист като има толкова голямо разнообразие, но повечето наистина не си разбират от работата. И как да искаме от такива хора да се справят с акнето и други проблеми? За това трябва много внимателно да избираме опитни и кадърни доктори с опит и знания.\nот Monika_Spasova » 29 Мар 2017, 19:01\nЗащото повечето за акне се доверявт не на дерматолози, ами ходят при козметичката Петя от централния козметичен салон.\nот m0n4eto » 30 Мар 2017, 16:32\nМоника, много си права. Ситуацията е точно такава. Неслучайно дерматолозите учат, имат дипломи, четат постоянно за нови лечения, ходят на обучения, семинари в чужбина.. трупат с години опит. Недопустимо е да се доверяваме на такива козметички. Даже в много случаи те може не само да не излекуват проблема, но и да го задълбочат и после да дадем двойно повече средства. За това момичета, доверявайте се на доказани лекари в професията си, проучвайте преди това при кого отивате.\nот Lollipop » 30 Мар 2017, 19:39\nможе би проблемът е,. че дерматологията се приема като проблеми зравословни и като нужда от лекар за заболяване, докато пъпките са по-скоор козметичен прпоблем погледнато отстрани, всеки търси козметичката.\nот m0n4eto » 31 Мар 2017, 10:45\nLollipop написа: може би проблемът е,. че дерматологията се приема като проблеми зравословни и като нужда от лекар за заболяване, докато пъпките са по-скоор козметичен прпоблем погледнато отстрани, всеки търси козметичката.\nДа, а всъщност не осъзнават, че и акнето е сериозен проблем и ако се задълбочи не е шега работа. После и белези и неща.. Но дори и за по-малките неща посещението на дерматолог е по-добро решение от това на кварталната козметичка. Той може да ни препоръча и козметика, подходяща за нашата кожа и да не купуваме някакви неща, които няма да са ни полезни.\nот renetka » 19 Апр 2017, 10:50\nДа ви кажа, момичета, освен акнето има и много други фактори, които развалят цялостната визия. За мен човек трябва на първо място да изглежда добре в лице – да има младолика кожа, да няма белези и несъвършенства. Затова естетичните процедури толкова напреднаха, за да може всякакви дефекти да се коригират. Моя позната има проблем, който я кара да се чувства комплексирана, има няколко белега от шарка на лицето и вече започват да и се появяват бръчки около очите.\nЧервеното червило задържа вниманието на мъжете върху женските устни от 02 апр 2012г. Прочети повече ›\n5 фатални грешки, които развалят първото впечатление от 07 юли 2017г. Прочети повече ›\n7 грешки, които развалят формата на вашия бюст от 20 юли 2017г. Прочети повече ›


МАТЕРИАЛИ | Георги Георгиев - Алпино\nФасадната топлоизолация се реализира с EPS, защото топлоизолационните плочи от експандиран пенополистирол са с отворена клетъчна структура. Стойността на дифузионното съпротивление на водните пари на EPS е няколко пъти по малка от тази на XPS, т.е. паропропускливостта на експандираният пенополистирол е много по-голяма от екструдирания материал /т.е стената “диша”/. Продуктът допринася за ефективна топлоизолация, шумоизолация, пожарозащита.\nNeopor е топлоизолационен материал с графитни частици, вградени в структората на материала. Това е топлоизолационен материал от ново поколение, разработен в изследователските лаборатории на BASF. Графитните частици играят много важна роля в процеса на съприкосновение между Neopor и топлинното лъчение. Графитът възпрепиятства преминаването на инфрачервени и UV лъчи т.е. защитава от проникване на радиация в сградата. Продуктът допринася за ефективна топлоизолация, шумоизолация, пожарозащита и защита от радиация.\nЕкструдиран пенополистирол е специален топлоизолиращ материал, който не абсорбира вода. Подходящ е за места подложени на високи натоварвания и влага – в областта на цокала, тавани, подове и т.н.\nАмериканският сайдинг е система за топлоизолация от друг вид. Тя има същите топлоизолационни качества, но монтажът е съвсем различен. Монтира се дървена скара, запълва се с минерална вата или друг изолационен материал, покрива се с паропроускащо фолио, след което се монтират облицовъчните сайдинг панели.\nПри всички топлоизолационни системи сградата диша отвътре-навън, като в същото време има нулева пропускливост отвън-навътре\nмного добра топлинна изолация\nголямо намалние на разходите за отопление\nпремахване на топлинните мостове, тъй като изолацията опасва конструкцията от всички страни\nизползва се напълно свойството на стената да акумулира топлина\nкомфорт чрез осигоряване на приятен и постоянен климат\nтоплинна защита осигоряваща климатично равновесие през летния период\nне съществува никакво повреждане на конструкцията, причинено от температурните промени\n© Всички права запазени Георги Георгиев - Алпино | Designed by Alpha Best


Търсите перфектни джанти 17, сътворени специално за вас – тук е вашето пространство\nАко вие ще сте купувач, забележете, че всички джанти 17 има свои индивидуални ценности, които могат да бъдат точното нещо за търсенията ви. Обхватното пазарно предлагане без съмнение се дефинира от обхватното търсене на джанти 17. Вече не е необходимо да отделяте време, усилия и енергия в бесмислено скитане по магазините, в настоящия момент търсените от вас джанти 17 ще бъдат предлагани и в различните онлайн магазини. Всеки път когато избирате джанти 17, поинтересувайте се от щастливите клиенти, понеже те са най-явният белег за качество.\nНашите джанти 17 са създадени, за да ви очаоват\nВсички наши джанти 17, освен перфектен външен вид, имат и безкомпромисно качество. Като ви посочваме, че нашите джанти 17 са страхотни и привличащи внимание, ние ви показваме, че те несъмнено биха могли да ви направят впечатление. Всичките ни джанти 17 са най-специалните и това също ще привлече вниманието ви.\nНие ще ви подпомогнем да купувате стоки лесно удобно и бързо всички джанти 17, от които се нуждаете\nСега всички сте способни бързо, лесно и удобно, удобно, бързо и лесно, удобно лесно и бързо да намерите набелязаните от вас джанти 17. Нашата най-важна линия на действие е да разширяваме способностите си да помагаме на клиентите ни и да им помагаме да намерят точно нещото, което им е от необходимост. В нашия интернет магазин ще откриете голямо многообразие от качествено селектирани джанти 17, за да откриете точно онова, което ви е нужно.\nИмаме възможността да се похвалим с стотици известни клиенти, доверили се на разпространяваните от нас джанти 17. Клиентите предпочитат нашите джанти 17, а това ги прави добри. В нашия магазин споделяме мнението, че всеки човек демонстрира своя уникален характер и свои определени желания, по тази причина, правейки най-доброто за вас, доверилите се на нас купувачи, ние се фокусираме върху това да представяме и презентираме незаменими и индивидуални джанти 17. За нашия екип би било чест да сте наши потребители.\nСпрете се на нашите джанти 17 и се сдобийте най-изгодните цени\nВ модерния свят все повече купувачи се мамят по евтините цени и избират некачествени джанти 17 – подобна практика е сред дейностите, които в нашата фирма се надяваме да не използваме, когато ви обещаваме безспорно качество. Точно както информираността, качеството и уникалността на създаваните от нас джанти 17, цените са несъмнено между най-страхотните в магазините. Залогът, който извършвате, избирайки нашите джанти 17, представлява най-точното решение.\nНаправете живота си по-спокоен, уверен и сигуренвсичките наши джанти 17\nНие винаги поставяме на челна позиция нашите потребители и точно затова мислим, че всеки от джанти 17те, който им осигуряваме, трябва да е напълно съобразен с начина им на живот. Ние сме устремени към това потребителите ни да останат ефективно информирани за всеки малък детайл за нашите джанти 17, за да успеят да направят правилен избор. За нас клиентът, който разбира какво точно иска да открие, може да намери точно каквото желае, а клиентът, който не си е изяснил какво би искал да купи, ще получи необходимата подкрепа от фирмата ни.\nИскате джанти 17 с множество предимства – пазарувайте при нас\nПреимуществата на произведените от нас джанти 17 ще разпознаете и сами още като се запознаете с тези артикули. Инвестирайки във всичките си джанти 17, ние реално полагаме усилия за хората, които ни се доверяват. Предоставените от нас джанти 17 имат доста добри качества сред сходните разпространявани на пазара и това присъства като неоспорим факт, в който и сами ще се убедите. Както вече ви доказахме, предоставените от нас джанти 17 разполагат с характер и история.\nКакво да кажем накрая за предлаганите от нашия магазин джанти 17\nВ наши дни онлайн магазините все по-често се разрастват на брой, но много малък дял от тях гледат на клиентите си точно така, както гледаме ние по. Финално бихме желали да изразим благодарността си на всеки един клиент, който ни е повярвал. Вярвайте в нас, тъй като в нашия магазин изразходваме работа и енергия, за да пестим на потребителите ни време и лош опит. Ще се оглеждаме за вас, за да опитаме съвместно радостта да имаш джанти 17 от най-висок клас. Потърсете нашата фирма, тъй като ние сме предпочели вас и вашите желания и необходимости.


7 март 2018 / 13:36\nOT 13:36:01 07-03-2018\nСофия. Служители на Трето РУ са задържали 35-годишен криминално проявен мъж за измама. Действията по разследването на случая стартирали през лятото на миналата година, когато мъж, осъзнал, че е станал жертва на измамна схема, потърсил съдействие в полицията. Потърпевшият разказал, как получил добра оферта от непознат за закупуване на плазмен телевизор, доверил се и при доставката на скъпата вещ платил 4500 лв. Едва по-късно, отваряйки пакета, установил, че вместо телевизор в кашона имало талашитени дъски. В хода на предприетите оперативно-издирвателни и процесуално-следствени действия в рамките на образуваното досъдебно производство, криминалистите установили и задържали извършителя на деянието - Е.Я. /35 г./, от София, криминално проявен за аналогични престъпления. След доклад на събраните материали в Софийската районна прокуратура на задържания е повдигнато обвинение за престъпление по чл. 209 от НК.\nПерник. Петима са задържани за незаконен добив на въглища в рамките на предприета вчера инспекция в кв. "Рудничар". На място служителите на реда намерили и иззели 16 чувала от черното злато, установили и петима души, извършващи незаконната дейност. За 24 часа по Закона за МВР са задържани 37-годишният М.К., Е.А./31 г./, Е.С./22 г./ и 20-годишните И.П. и Б.С. Започнато е досъдебно производство и работата продължава под ръководството на прокуратурата в областния град.\n19-годишен е задържан за притежание на наркотични вещества. Вчера, служители на Първо РУ засекли на улица в областния град А.А. /19 г./ При предприетия обиск у него те намерили 5 г суха кафеникава листна маса, реагирала при наркотеста на марихуана. Последвало и претърсване на жилището му, откъдето били иззети още 50 грама от същата дрога. По случая е образувано досъдебно производство.\nБлагоевград. В резултат на предприети незабавни издирвателни действия служители на РУ-Сандански задържали в момент на извършване на кражба трима жители на с. Склаве. В.М./20 г./, С.А./18 г./ и 15-годишен техен помощник тъкмо товарели откраднатите метални парчета от тръби, винкели, метални варели, две метални стълби и метален навес за трактор. За случая е уведомена Районна прокуратура-Сандански, работата продължава в рамките на образуваното досъдебно производство.\nПазарджик. Двама тийнейджъри, извършили домови кражби, са установени от служители от полицейския участък в пазарджишкия квартал "Изток". Действията били предприети след получени сигнали от собственици на две жилища в квартала, че неизвестни са проникнали в помещения - тяхна собственост, и са извършили кражби на общо 80 чувала с въглища и дърва. В хода на проведените действия полицаите влезли в дирите на К.А./18 г./ и негов 15-годишен авер. Установено е, че двамата нахлули в чуждата собственост, след като разбили вратите, отмъкнали чувалите, а после продали откраднатите въглища. По случая са образувани преписки, работата със задържаните продължава инспектор от "Детска педагогическа стая".\nКюстендил. 19-годишен е задържан за управление на нерегистриран мотоциклет "Кавазаки" и то след употреба на наркотични вещества. Вчера, в близост до разклона за село Бараково, пътните полицаи подали сигнал за спиране на мотоциклетиста. Той не се подчинил и продължил, минути по-късно се преобърнал в ливада. За щастие той и спътникът му не са пострадали. При последвалия тест се оказало, че 19-годишният се е качил на нерегистрираното кавазаки след употреба на наркотици, освен това при обиск у него са намерени и иззети две опаковки канабис. Той е задържан с полицейска заповед за 24 часа, по случая е започнато досъдебно производство в РУ Дупница, уведомен е дежурен прокурор.\nСтара Загора. Криминалисти на РУ-Казанлък изясняват всички обстоятелства във връзка с образувано досъдебно производство по чл. 126 от НК. Действията се извършват под ръководството на районната прокуратура. На 5 март в полицията е получен сигнал от здравно заведение за приета 16-годишна в тежко състояние след раждане. На този етап е установено, че момичето е родило в къщата на баща си, по първоначални данни плодът е бил мъртъв. Извършен е оглед на място, установен е партньорът на тийнейджърката - С.М. /23 г./. Действията по разследването продължават.\nПТП. Задържан е шофьор, причинил смъртта на 38-годишен пешеходец. Инцидентът е станал тази нощ, минути след 1.00 часа, на улица в гр. Айтос. По първоначални данни пешеходецът се е движел по дясното пътно платно, когато бил блъснат от лекия автомобил. Малко по-късно той е починал в болница. След инцидента шофьорът е напуснал местопроизшествието. В резултат на предприетите бързи издирвателни действия, на паркинг в близост до сградата на Центъра за спешна медицинска помощ, бил установен автомобилът и двамата мъже в него - М.К./44 г./ и С.З. /37 г./, от Айтос. Проба с дрегер е установила концентрация на алкохол в кръвта на М.К., неговият спътник е отказал да му бъде извършен тест с алкодрегер, взета му е кръвна проба за химичен анализ. Двамата са задържани в полицейския арест, тепърва ще се установява и кой от тях е шофирал. По случая е образувано досъдебно производство.


Певицата коментира ринопластиката, която претърпя, изборите и Джокович\nСофия, България 11 Апр. 2021, 07:41 2670 прочита 0 коментара\nПреди дни певицата Камелия успя да шокира всички с новата й визия. Оказа се, че тя дължи новия си външен вид заради операция на носа, която е претърпяла.\nСега изпълнителната призна на корекцията. Освен това тя говори за най-интимните си тайни, изборите и политиката. Коментира и връзката й с Цветин и корона изпитанието, през което преминаха, а също така говори и за Джокович.\nЕто какво сподели Камелия в интервю за "Труд":\n- Работя бавно, но славно. Имам записана една авторска балада, която мислех да пусна през март, но колегите вече издадоха толкова балади и реших да изчакам малко. Песента е любовна и стана много приятна, отдавна не бях правила подобна.\nПодготвям и един проект-изненада за моите почитатели, в който не съм сама, а ще бъде дует с мой колега. Общата ни песен все още не е завършена, но ще бъде бърза и купонджийска и се надявам скоро да я пуснем.\n- Истината е, че нищо не може да замени живия контакт и определено ми е някак си стерилно да не мога да усетя енергията на публиката, да не видя фейс ту фейс (лице в лице-б.а.) феновете – усмихнати ли са, щастливи ли са и каква е реакцията им… Това е една взаимност, която липсва в онлайн общуването, колкото и да е огромно това пространство, но пак не е достатъчно и определено не е моето.\nЧовек обаче, трябва да свиква с новите обстоятелства и контакти в съвремието. Всяко нещо си има своите предимства и напоследък усещам, че се зарибявам - обичам да качвам снимки в инстаграм, да наблюдавам реакциите на хората, да ги анализирам и да видя какво очакват от мен.\n- Направи ни – да. Когато вече си го преболедувал и излизайки навън си малко по-спокоен - да не пипнеш там, да не ти кихнат в лицето, да не те наплюе този, или онзи, или пък ти него. В този аспект сме по-спокойни, но вирусът не е за подценяване, като грип е, обаче явно е по-специфичен и тръшка по собствен начин.\nСрещата с Ковид е много индивидуална – аз например го минах на крак с отрицателен pcr-тест и антитела, докато Цветин беше с пневмония. При мен имаше само висока температура, която смъкнах, без да пия нищо и на третия ден изчезна, а Цветин смени два антибиотика, но не му помогнаха и се наложи да влезе в болница. За щастие в момента дробовете му са чисти. Има го вируса, не е като да го няма, но човек трябва да се опита да бъде спокоен и да вярва, че всичко ще е ок, иначе няма да можем да заживеем отново нормално.\n- Във филма аз съм попфолк певицата Джина, която иска парчето й да има по-рокаджийско звучене. Докато го изпълнява, все нещо й липсва в припева и решава, че в него трябва да има китари. Ролята ми е кратка, но ключова, защото филмът стартира с моята поява и след това действието се завързва.\nАз имах само един снимачен ден и нямах възможност да се сближа с някого от екипа, но мога да кажа, че за мен беше голямо приключение да си партнирам с Михаил Билалов. Досега не бях играла във филм, а само в сериала на Слави „Ракия Сънрайз“, но мисля, че останаха доволни от мен, защото бях много естествена. Аз не съм завършила актьорско майсторство и просто бях себе си - естествена и органична, но въпреки това бях и Джина.\n- Ами, не очаквах да е точно по този начин, но не ме изненада много, защото година по-рано песента беше тотален хит в Сърбия. Тя влезе в известния филм „Южен вятър“, в който участваха и български актьори и успя да се сдобие със собствена енергия и да се превърне в наистина тотален хит. Да, те са националисти, но са естествени и песента просто завладя Сърбия.\nИзненада ме по-скоро това, че „Луда по тебе“ е издадена отдавна, но няма значение кога е издавана, след като докосва хората. Всички видяха, че когато Джокович взе купата, той реагира съвсем спонтанно - загърмя шампанското и имаше голям купон, а тази песен създава такова настроение, независимо дали са българи, сърби, или американци – още като започнат първите акорди и ръцете вече са горе. Мои колеги са ми казвали, че понякога като е по-тегав купона, просто пускат „Луда по тебе“ и магията започва!\n- Защото само преди два месеца имах юбилей и защото през последните няколко години генетиката започна да се проявява при мен. От фамилията на баща ми сме по-присъстващи откъм носове, а с годините леката ми чупка започна да става по-видима. Носът е един от малкото органи, които се развиват цял живот и имайки предвид, че скоро навърших 50 - просто реших да се освежа и леко да изтрия тази гърбичка и връхчето на носа, което усмихвайки се висеше малко надолу.\nДосега, благодарение на филтрите това не ми личеше, но на живо се виждаше. В момента още се възстановявам от тази интервенция, защото при нея трябва да мине минимум една година, за да се получи търсения резултат. Аз малко избързах с появата си по телевизията и се учудих, че с такъв грим изглеждам така отстрани, защото като се снимам вкъщи и има голяма разлика. Носът ми не е скъсяван, просто е изправен и е нужно повече време да се отпусне.\nФакт е, че в началото разликата е шокираща, но наистина това е процес, който предстои да се подобрява и тъканта трябва да се намести. Така че, това не е финалния начин, както ще изглежда след една година. Вярвам в доктора, който ми направи ринопластиката -проучила съм го, а той ми каза: „Имай търпение, ще се случи!“\n- Трудност е да излезеш от малкия град, който те формира и рамкира, трудност е да се изявиш, да заявиш кой си, да си отстоиш мнението, разбирането и поведението в дадени моменти от моята кариера. Трудност е да си тръгнеш от голяма фирма – рискувайки, но така даваш стимул и на другите да видят, че може и така.\nТрудност е, че положих много усилия да имам дете и не успях да родя - трудности много. Това, че загубих баща ми, без да очаквам. Това, че докато Цвети беше в болница през октомври, си отиде и баба ми – на 90 години. Тогава аз бях сама и баба ми си тръгна от този свят – много тегав момент, но много приятели ми помогнаха и ме подкрепиха емоционално. Това са трудности и те ме направиха по-спокойно да приемем нещата.\nТрудност беше и да се преборя с клишетата, защото на една симпатична руса девойка се гледа по-повърхностно и да докажеш, че не си само черупка, или опаковка - отнема време, борба и постоянство. Да станеш популярен не е трудно, но да се задържиш и да изградиш образ, който вълнува години наред, като лека-полека обелваш обелката и разкриваш сърцевината е трудно.\n- Обичам да чета, но съм на периоди, в които ме вълнуват различни теми. Наскоро попаднах на сентенциите на Марк Аврелий и много ме впечатли тази негова мисъл: „Често съм се чудил как става така, че всеки човек обича себе си повече от всички останали хора, но все пак отдава по-малко значение на собственото мнение за себе си, отколкото на мнението на другите.“ Замислих се колко мъдри слова са това - хем най-обичаме себе си, а ни е по-важно мнението на другите.\nЗвездата на попфолка Камелия е от малкото певици, които обединяват в себе си красота и уникална сценична харизма с интелект и творческа интуиция. Певческият й талант се откроява още в детските й години и тя става солист на училищния хор в родния й град Чипровци.\nПървите й стъпки в шоубизнеса обаче не са на музикалната сцена, а на модния подиум. Тя става носителка на титлите „Мис Чипровци“ и „Мис Монтана“ и дори влиза в десетката на конкурса „Мис България“. Камелия бързо разбира, че моделската кариера не я привлича и се отдава изцяло на пеенето. Тя подписва договор с най-голямата музикална компания в попфолка през 1997 година и още с дебютния й албум – „Огън момиче“ завладява всички класации.\nВторият й албум „Златна рибка“ оправдава името си и става първият „златен албум“ по продажби, разбивайки конкуренцията. Следващите албуми на атрактивната блондинка затвърждават челните й позиции в жанра. Освен като певица, Камелия е търсена и като тв-водеща, а в последните няколко години е един от треньорите в шоуто „Гласът на България“.


Sigieri Residence Milano - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nVia Sigieri 3, Порта Романа, Милано, Италия, 20135 - Покажи на картата\n"Excellent location, stylish neighborhood, access to absolute..."\nSigieri Residence Milano се намира в миланския квартал Порта Романа. Предлага климатизирани студиа и апартаменти с безплатен Wi-Fi и напълно оборудван кухненски бокс. Модерните апартаменти и студиа на Sigieri Residence са с гледка към града или вътрешния двор и имат кът за хранене и собствена баня с безплатни тоалетни принадлежности. Някои разполагат с балкон, а други - с паркетен под. Метростанция Porta Romana е на 10 минути пеша, а Миланската катедрала е само на 3 спирки с метрото.\nРецепцията работи от 09:00 до 18:00 ч. от понеделник до петък и от 09:00 до 14:00 ч. в събота. В неделя е затворена. Гостите трябва да уведомят управата предварително, ако очакват да пристигнат в извънработното време на рецепцията. При необходимост от фактура, съответните данни трябва да бъдат посочени в полето за специални заявки при извършване на резервацията.\nВсички типове туристи (308) Двойка (163) Самостоятелно пътуващ (63) Семейство с малки деца (21) Семейство с големи деца (13) Група (48)


21 август 2004 00:00 5063 прочитания\nЛятната скука в банковата система беше разчупена от придобили публичност спорове за контрола върху Международната банка за търговия и развитие (МБТР). Институцията беше доскоро собственост на двайсетина фирми, повечето от които са с офшорна регистрация. С по-малки дялове в нея участваха четири физически лица - братята Бони Бонев и Пламен Бонев, Петър Белчев и Боян Пенков.\nИзглежда, през последните месеци е настъпило обтягане на отношенията между отделните акционери, което е станало причина да бъдат сменени ръководните и органи. Това на свой ред е предизвикало недоволството на отделни акционери, които през седмицата оспориха легитимността на избрания в края на юни нов мениджмънт. До края на седмицата новите изпълнителни директори така и не бяха допуснати до управлението на банката, докато старите са с прекратени правомощия и отнети спесимени. За възникналия управленски вакуум допринесе и прокуратурата, която образува проверка за законността на мениджмънта и по този начин възпрепятства неговото встъпване в длъжност.\nСпорът за банката\nМБТР привлече вниманието на банковата общност в края на юни, когато в рамките само на три дни бяха проведени две общи събрания на акционерите. Първото беше насрочено за 24 юни по искане на управителния съвет, като в дневния ред бяха добавени две допълнителни точки по искане на отделни акционери. Второто общо събрание трябваше да се проведе на 27 юни по инициатива на Бони Бонев и Калоян Янков, който е представител на акционера „Флейвърс, фрейгрънсис енд кемикълс“ (Flavours, Fragrances & Chemicals Ltd). И двете събрания включваха в дневния си ред промени в устава и ръководните органи на банката. Решенията от тях обаче не бяха съобщени официално и дори имаше твърдения, че те са се провалили поради липсата на кворум.\nОчевидно тези твърденията са били фалшиви, тъй като в началото на седмицата съдът вписа взетите решения на първото от двете общи събрания. Те предвиждат освобождаване на досегашните членове на надзорния съвет Делчо Порязов, Марта Пушева-Бориславова, Иван Капитанов и Вяра Церовска и намаляване броя на членовете му от петима на трима души. За членове на новия надзорен съвет са били вписани Красимир Дачев, Калоян Янков и Каролин Гишу, която участваше и в предишния надзор. Решението на съда е от 16 август и е било подписано от съдия Румяна Паликарова. С него се вписва и нов управителен съвет на банката, съставен от трима души - Атанас Радев, Александър Панев и Светлозар Иванов. Последните двама са били назначени и за изпълнителни директори на банката. Предишният управителен съвет е бил освободен, като още следващия ден, позовавайки се на съдебното решение, БНБ е отнела спесимените на досегашните изпълнителни директори Александър Александров, Младен Иванов и Боян Пенков.\nСмяната на мениджмънта\nНовото ръководство е пристигнало в банката около 16.30 часа в понеделник. Тримата нови членове на управителния съвет са получили уверение от предишното ръководство, че на следващата сутрин ще им бъдат предадени ключовете и печатите на банката. Старите изпълнителни директори Александър Александров, Младен Иванов и Боян Пенков са освободили помещенията и са напуснали банката, но са се върнали малко по-късно заедно с един от акционерите - Петър Белчев, който заявил, че не признава съдебното решение и няма да се подчини на него. Участници в свадата заявиха, че Белчев бил придружаван от една дузина охранители. Извикана е била полиция от Първо районно полицейско управление, която е трябвало да въдвори ред. С цел да избегнат по-голям конфликт двете страни се споразумели да продължат изясняването на легитимността на следващия ден. Уговорена била среща за 11 часа, тъй като хората на Петър Белчев поискали време да проверят в съда дали има действително извършено вписване на ново ръководство.\nСблъсък на входа\nВъв вторник сутринта обаче новите изпълнителни директори не бяха допуснати до централата на банката, която се намира на гърба на Народния театър „Иван Вазов“ в столицата. Те бяха изтласкани от охраната, след което вратите бяха затворени и до вътрешността на сградата бяха допускани само клиенти, желаещи да внесат или изтеглят пари от банката. Сред недопуснатите в сградата беше и новоизбраният заместник-председател на надзорния съвет Калоян Янков. Последва кратка разправия пред входа на институцията, която привлече вниманието на минувачите и клиентите на съседното кафене. Сред присъстващите бяха забелязани и гардове от известна охранителна фирма, но така и не се разбра от кого са били доведени. По-късно през деня пред банката се появи и полицейски патрул, който е бил пратен по сигнал на Петър Белчев. Разбра се, че той е подал\nОфициално оплакване в прокуратурата\nкоято е образувала още същия ден проверка по случая. „Капитал“ научи, че постановлението е било издадено от прокурор М. Миланов от Софийската градска прокуратура. Той е разпоредил на СДВР да вземе мерки и да не допусне „самоуправни действия“ от страна на новоизбрания управителен съвет. „Налице е реална опасност да настъпят непоправими или трудно поправими вреди на банковата институция предвид възможността от разпореждане с документи, имущество и биха засегнали интересите на множество вложители“, пишело в прокурорското постановление. В изпълнение на прокурорската заповед още на следващия ден Атанас Радев и изпълнителните директори Александър Панев и Светлозар Иванов са били привикани в Първо районно управление. Там те са били предупредени официално да не правят повече опити за влизане в банката, докато трае прокурорската проверка. „Само по себе си това е абсурдно, тъй като прокуратурата няма правото да спира изпълнението на съдебни решения“, коментираха източници, близки до тримата нови шефове. Те са обжалвали постановлението на прокурор М. Миланов пред по-висшестоящите инстанции в йерархията на прокуратурата, но до края на седмицата не беше известно актът да е отменен.\nСпоред източници, близки до спорещите страни, в основата на всичко стои\nСемеен конфликт между братята\nБони Бонев и Пламен Бонев, за които се смята, че са действителните собственици на банката. Твърди се, че двамата от известно време не са в особено добри отношения и са започнали подялба на бизнеса си. Това обаче досега не е станало, тъй като двамата спорят за цената, по която Бони Бонев ще изкупи дяловете на по-големия си брат Пламен от банката. Доказателство за разногласията между двамата бяха отложените промени в акционерната структура, за които беше получено разрешение от БНБ още в началото на април. Тогава управление „Банков надзор“ издаде разрешение на Бони Бонев да придобие пряко и чрез свързани лица общо 88.66% от акциите на МБТР. Той трябваше да изкупи дяловете на двайсетината офшорни фирми, които към онзи момент държаха мажоритарния пакет от банката. Малко след това изненадващо брат му Пламен Бонев беше цитиран от столичен седмичник, че промени в акционерната структура на банката скоро не се очакват. „Това, че БНБ е разрешила на някого да притежава определена част от капитала на банката, не означава, че може да принуждава останалите акционери да му продадат акциите си. Законът за банките не дава такива правомощия на БНБ и след като някой получи от нея правото да притежава определена част от капитала на една банка, той тепърва трябва да преговаря с останалите акционери, за да сключи сделка за покупка на дяловете им“, заяви тогава Пламен Бонев. През седмицата нито една от двете спорещи страни не пожела да коментира официално случващото се с банката. Очевидно в ролята на арбитър ще трябва за пореден път да влезе БНБ.\n„Банков надзор“ запази мълчание\nНай-вероятно с цел да не се предизвика излишна паника сред клиентите на банката от БНБ се въздържаха от всякакви коментари по случая. Неприятното е, че споровете за контрола върху МБТР станаха точно по времето, когато подуправителят и шеф на надзора Емилия Миланова е в годишен отпуск. Тя ще се върне на работа в началото на септември. Най-вероятно тогава ще стане ясна и позицията на надзора.\nМеждувременно стана ясно, че фирменото дело на банката е било прехвърлено от втори състав в Софийския градски съд на трети състав. В момента то се пази на съхранение от съдия Жаклин Комитова, научи „Капитал“. „Делото наистина се пази при мен, защото имаше проблеми. Но не бих могла да коментирам, тъй като аз не съм титуляр по това дело, а само замествам колежка, която е в отпуск“, заяви съдия Комитова. Титулярният съдия по делото всъщност е Костадинка Наумова, но заради отсъствието и се наложило решението за вписване на новите ръководни органи да бъде подписано от колежката и Румяна Паликарова.\nМБТР беше създадена по силата на прословутия Указ 56 през 1991 г. Банката винаги е работила предимно с корпоративни клиенти. Едва в последната година тя насочи вниманието си по-сериозно към предлагането на услуги на физическите лица, като започна издаването на карти „Американ експрес“ на граждани и фирми. Към края на юни банката разполага с активи за 75.8 млн. лева, които и отреждат пазарен дял от 0.37%. Раздадените кредити от институцията са общо за 50.9 млн. лева, а привлечените депозити са в размер на 57.5 млн. лева. Собственият и капитал е 13.6 млн. лева. МБТР беше една от четирите банки, приключили първото полугодие на годината със загуба.\nИзглежда, през последните месеци е настъпило обтягане на отношенията между отделните акционери, което е станало причина да бъдат сменени ръководните и органи. Това на свой ред е предизвикало недоволството на отделни акционери, които през седмицата оспориха легитимността на избрания в края на юни нов мениджмънт.