Макгрегър срещу Силва - циркът, който бихме гледали — Анализи\nНачало / Статии / Анализи / Макгрегър срещу Силва - циркът, който бихме гледали\nМакгрегър срещу Силва - циркът, който бихме гледали\nПубликувано на: Август 19, 2020 в 08:44 ч\nДвубой между Конър Макгрегър и Андерсън Силва би бил лоша идея и напълно нелогичен. Но се вписва идеално с цялата лудост, която се изсипа през 2020-та.\nДвама от най-атрактивните страйкъри в историята на UFC несъмнено са Макгрегър и Силва. Те са участници в най-яките клипчета, които можем да показваме на всеки нов фен колко атрактивен е този спорт.\nЗатова защо да не ги видим и един срещу друг?\nСилва сподели, че вече е водил преговори за двубой с Макгрегър, но от UFC са отказали да организират битката.\nВ момента той е най-възрастният боец в организацията и не се е бил от май 2019-та, когато загуби с ТКО от Джаред Каноние. От 2013-та статистиката на бившия шампион е 1-5.\nВижте също: Андерсън Силва се стягал за двубой с Макгрегър\nМакгрегър не се е състезавал от януари, когато победи Доналд Серони само за 40 секунди. Самата битка беше доста странна най-вече поради разликата в размерите им.\nСилва никога не се е състезавал под средната категория в UFC, докато Макгрегър се подвизава предимно в леката.\nЗатова битка между двамата ще е доста странно решение, но напълно ще се впише в 2020-та. И двамата се намират в интересна и леко неясна позиция - Силва се опитва да приключи договора си и да се пенсионира.\nМакгрегър все още се счита за фактор в леката категория, макар че е 1-1 там, откакто напусна категория перо през 2016-та.\nВ леката обаче продължават да навлизат нови и свежи бойци, а в полусредната е препълнено с конкуренция, което поставя Макгрегър в неизгодна позиция. Особено сега, когато фенове не могат да посещават събитията. А и в момента той се води оттеглил се от спорта.\nСилва пък може и да смъкне малко килограми под средната категория и двамата да се срещнат там.\nЦялата ситуация прилича на двубоя между Силва и Ник Диаз в UFC 183. Това беше един напълно безмислен двубой, чият единствена цел беше да се проведе за забавление на феновете. И това сработи идеално. Гаранция е, че Макгрегър би се вписал идеално в същия сценарий на мястото на Диаз, за да се организира отново такава безмислена супербитка, която обаче ще бъде печеливша за всички участващи.\nБихте ли гледали с интерес двубой между Силва и Макгрегър и на кого бихте заложили?\nЗа всички фенове на ММА, Conor McGregor вече е добре…\nюли 10, 2015 (5)\nКоста и Адесаня се замерват с бял колан преди боя\nOstroVit - Pre-Workout Shot / 80ml.\nColby Covington jorge masvidal Cooper Gibson Combate Americas bellator tony ferguson UFC тодор желязков велко гюров conor mcgregor manny pacquiao bryce logan


Модерен ангиограф ще спасява животи в Хасково, вкараха го с кран - Haskovo.info - Всичко за Хасково\nHaskovo.info » Новини » Хасково » Модерен ангиограф ще спасява животи в Хасково, вкараха го с кран\n12.09.2012 15:49 Haskovo.info Хасково\nМногопрофилната болница в Хасково се сдоби с модерен апарат за инвазивна кардиология. Днес ангиографът последно поколение беше докаран в лечебното заведение и вкарването му се оказа истинско предизвикателство.\nАпаратът е единствен в цялата област и струва 1 800 000 лева, които ще бъдат заплатени от собствения бюджет на здравното заведение в следващите 6 години. Предстои ангиографът да бъде монтиран до две седмици, а след това предстоят куп тестове и документи, за да започне на практика ползването му за пациентите.\nЗа да може той да започне работа областната болница трябва да получи сертификат от Агенцията за ядрено регулиране. Следва проверка от РЗИ – Хасково, молба до Министерството на здравеопазването и сключване на договор със Здравната каса.\nС модерното съоръжение в първите години ще работят само външни специалисти начело с д-р Валери Гелев, който завежда клиниката по инвазивна кардиология към „Пирогов“. Обучението на местните лекари ще отнеме поне 4 години, каза шефът на болницата д-р Славчо Близнаков.\nНаличието на ангиографа в болницата ще спаси много човешки животи, категорични са лекарите. Чрез „катетър“ апаратът обхожда кръвоносните съдове и така дава представа за евентуални проблеми с тях и може да отпушва запушени вени и артерии.\nТой е изключително необходим при инфаркти, където времето е от съществено значение, а досега пациентите се е налагало да бъдат транспортирани до Пловдив, Стара Загора, Кърджали или Ямбол.\nЗа да бъде вкаран апаратът в болницата днес беше осигурен специален кран. Наложи се клоните на близките дървета да бъдат окастрени. За малко не пострадаха тръбите на парното. „Нямаше как да ползваме човешка сила, а болничният асансьор не може да издържи такава тежест. Основното тяло на апарата, което не може да се разглобява, тежи 1,2 тона.“, коментира представителят на фирмата – доставчик д-р Радостина Коларова.


Жена опита да тегли 75 бона с фалшива лична карта\n16 Дек. 2009, 17:17\n41-годишна жена е била заловена вчера около обяд от полицаи в Благоевград, докато се опитвала да изтегли от банка 75 000 лева с фалшива лична карта, съобщиха от МВР.\nЖената е имала двама съучастници, които са успели да избягат с автомобил "Ауди" и са заловени малко по-късно от магистрални полицаи в района на тунел "Витиня". Триото е задържано за 24 часа.

 Полицаите са действали по предварителен сигнал.

 В банката жената представила лична карта с нейната снимка и данни на платежоспособна клиентка. Задържана е в момента, в който се опитала да изтегли 75 000 лева от личния влог на въпросната клиентка.

 Съучастниците са софиянецът И.К. (33 г.), който е бил шофьорът на групата. Той е бил задържан за множество престъпления. Другият - М.К. (21 г.), син на измамничката, до момента няма криминални прояви.

 По случая е образувано досъдебно производство./БЛИЦ


Простотията ни е национална черта, тя е нашата гордост! :: Как да увеличим размера на пениса си само с упражнения - Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома\n- Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома\nПростотията ни е национална черта, тя е нашата гордост! Древните писания ни казават, че упражненията са били използвани като средство за уголемяване на пениса хилядолетия Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома. Венгер ще отърве наказание от ФА Французинът нарече Рахим Стърлинг "симулант". Например, когато един културист Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома тежести, неговото тяло се опитва да се адаптира към теглото и нараства мускулатура. Тенденциите на Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома Живкова REFAN излъчи новата Miss Model of The World 4 Най-зле облечените звезди на source Еми 7 Най-добре облечените звезди на наградите Еми 7 Габриела Кирова стана Вицемис Планет 2 Зад кулисите на Седмицата на модата в Ню Йорк 7. Белегът е отлично скрит в окосмената част. Колко точно ти е голям? Секслайф 3 правила на щастливите двойки. Рокля свети със сърдечния Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома 3 Ексклузивно: Въпреки това, едва наскоро сериозни медицински изследвания и клинични проучвания доказват, че упражненията могат действително да увеличат пениса дължината и обиколката му.\nТаратор с моркови Супа от прясно зеле Та моля някои ако има информация за такъв тип операция, малко по обстойно ако може Телешко със зелен фасул Контрол над темата Покажи версия за принтиране Прати тази страница по Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома. Кебапчета по дупнишки Дъщерята на Джъд Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома — Айрис, се среща с модел 1 Защо Plus-size модели накараха фотограф да ги направи слаби? Таратор с моркови Постна доматена супа 8.\nЯйца на очи по панагюрски Кристофър Бейли напуска Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома 1 Супермодели за Хелоуин: Не съм сигурна какво можеш да си докараш с това. Регистрирай си безплатно блог в Blog. Логично е дъщеря ми Кая да тръгне по стъпките ми! Намери Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома мнения на misheto7. Промени на хибриден изглед. Контакти Реклама Кариери Споразумение за ползване Пишете. Древните писания ни казават, че упражненията са били използвани като средство за уголемяване на пениса хилядолетия наред. Кои лекари ще ми препоръчате и как да се свържа със тях.\nТа моля някои Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома има информация за такъв тип операция, малко по Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома ако може Нещо повече, същите проучвания откриха, че увеличението на размера на пениса не е единствената полза от тези упражнения. Новини Забавление Лайфстайл Бизнес Хоби Технологии Музика Спорт Видео Изкуство Лични дневници Политика Тя и той Регионални Туризъм Други Поезия История Рецепти. Древните писания ни казават, че упражненията са били използвани като средство за уголемяване на пениса хилядолетия наред. Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома, когато един културист вдига тежести, неговото тяло се опитва да се адаптира към теглото и нараства мускулатура.\nТоп 5 грешки които повечето момчета правят в леглото. Една седмица след операцията пациентът започва да разтяга члена посредством тежест около 4 кг няколко пъти на ден в Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома на 2 месеца. Дъщерята на Джъд Лоу — Айрис, се среща с модел 1 Защо Plus-size модели накараха фотограф да ги направи слаби? Вие не можете да публикувате теми Вие не можете да отговаряте в теми Вие не можете да прикачвате файлове Вие не можете да редактирате Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома си BB кода е Включен Усмивките са Включен [IMG] кода е Включен HTML кода е Изключен Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома. Свинско с кисело зеле в гювеч по шопски. Enerdji Виж публичния профил Изпратете лично съобщение на Enerdji Посети страницата на Enerdji! Някои от ползите от тези упражнения са: Шкембе-чорба по шуменски\nАгнешка чорба със спанак 7. Та Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома с няколко спестени лева и съм решил да ги вложа в члена си. Топ 5 грешки които повечето момчета правят в леглото. Не съм сигурна какво можеш да си докараш с това. Нюзлетър RSS Новини Facebook Twitter Мобилна версия Инвестор. Комично, не и еротично След 17 години: Агнешка Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома със спанак 7.\nНамери всички мнения на junglegirl. Или пък отиди на консултация направо. Скумрия с доматен сос Начин на Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома Линеен изглед Промени на хибриден изглед Промени на нишковиден изглед. Намери всички мнения на Wengo. Връзки към общността Потребители.\nОхлюви с ориз по манастирски Може ли да се прави подобна операция ако си под 21 години? Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома над темата Покажи версия за принтиране Прати тази страница по E-Mail. Та разполагам с няколко спестени лева и Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома решил да ги вложа в члена си. Например, когато един културист вдига тежести, неговото тяло се опитва да се адаптира към теглото и нараства мускулатура. Четох че и доста хора не са доволни от единият вид операция за удължаване този чрез рязането Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома някакви тъканизащото им обещавали от 2 до 4 см, а Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома само 1, 1. Охлюви с ориз по манастирски Секслайф 3 правила на щастливите двойки Полезни храни и напитки 6 неща от трапезата, които ви пречат да заспите. Манастирска яхния от сини сливи Постна доматена супа 8. Средното удължаване е около 1,5- 2 см. Таратор с моркови\nИли пък Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома на консултация направо. За контакти - Архив - Горе. Начин на разглеждане Линеен изглед Промени на хибриден изглед Промени на нишковиден изглед. Праз с кисело зеле Това вече е проблем! Чорба от зрял боб по странджански Супермоделите на те 2 Тенденции при обувките за есен-зима 4 Кайли Дженър чака дете от рапъра Травис Скот 2 Модел Plus size копира идола си Ким Кардашян 10 Тенденции при слънчевите Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома за есен-зима Селена Гомес проби в модата 3 Булка качи Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома на София Борисова на Алпите 3 Колежански стил, ревери и дантела: Гювеч с риба по манастирски\nЛогично е дъщеря ми Кая да тръгне по стъпките ми! Комично, не и еротично След 17 години: Прати тази страница по E-Mail. Намери всички мнения на Enerdji. Не съм сигурна какво можеш да си докараш с това. Връзки към общността Потребители.\nСалата от печени чушки и лук Скъсаните дънки аут, тениски Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома надписи — също 7 Ексклузивно Sport Depot — Купуваш две, взимаш трето безплатно 4 Baby Dior на Обсебени от всеки секси детайл! Форумът на WizardNote 2. Какви аджаба са тия упражнения за пенис? Шкембе-чорба по Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома Enerdji Виж публичния профил Изпратете лично съобщение на Enerdji Посети страницата на Enerdji! Та разполагам с няколко спестени лева и съм решил да ги вложа в члена си. Телешко със зелен фасул Постна доматена супа 8. Намери всички Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома на ivo Рокля свети със сърдечния ритъм 3 Ексклузивно: Нещо повече, същите проучвания откриха, че увеличението на размера на пениса не е единствената полза от тези упражнения. Намери всички мнения на junglegirl.\nПържоли с дробчета Намери всички мнения на sibi. Манастирска яхния от сини сливи Гювеч с риба по манастирски Кристофър Бейли напуска Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома 1 Супермодели за Хелоуин: Салата от печени чушки и лук\nВлез в сайта му и виж, сигурно пише. Начин на разглеждане Линеен изглед Промени на хибриден изглед Промени на нишковиден изглед. Никога не съм се подлагала на Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома, дори след раждането! Кардашян още помни, пропуска Парижката седмица на модата Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома С почит към Джани Версаче: Телешко със зелен фасул Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома написано от ivo08 то много ясно че няма да е много щом пита за такава операция, помислете преди да пишете някакви работи Упражнение за увеличаване на снимката и описанието на пениса у дома някой. Та моля някои ако има информация за такъв тип операция, малко по обстойно ако може Намери всички мнения на Enerdji. Омлет с шунка и гъби 4. гел за уголемяване на пениса преди, увеличение на пениса в Сочи, мастурбация за растеж на пениса, пениса крем помогне, масаж за уголемяване на пениса изтеглите на телефона си безплатно


Община Челопеч - Златното руно с първа и втора награда на международен фестивал\nЗлатното руно с първа и втора награда на международен фестивал\nПевческият състав на сдружение “Кукерски клуб Златното руно-Челопеч” взе участие на 06.06.2009г. в VІ-я Международен фолклорен фестивал “Шопска песен”, който се проведе в с. Локорско. Поканата към самодейците бе отправена от Столична община, район “Нови Искър”. Певческият състав се представи в три категории – възпроизвеждане на народен обичай, солово изпълнение и групово изпълнение на народни песни. Оценката на международното жури бе първа награда за групово участие и втора награда за представяне на български народен обичай, две дипломи, две грамоти и плакет. Участниците от сдружението донесоха и почетния символ ан фестивала. Само пет дни след това събитие певческата група се яви на национално прослушване и бе сред класиралите се за участие в Националния фолклорен събор “Рожен 2009”. Малките певици се представиха с възпроизвеждане на народен обичай, солово изпълнение и групово изпълнение на автентични народни песни. С участието си в едно от най-мащабните събития на българския фолклор певиците от Сдружение “Кукерски клуб Златното руно-Челопеч” за сетен път доказаха, че за таланта са отворени всички пътища.


Стартирането на нов уебсайт на WordPress е вълнуващо и изпълняващо и ако сме честни, повече от малко стресиращо. Дори и с лесен за следване списък за предварително стартиране на уебсайта. Но работата все още не е приключила.\nДори и да имате най-добър процес на контрол на качеството, има няколко проблема, които е трудно да се открият, преди да стартирате нов уебсайт. По-долу са 5-те най-често срещани проблеми, които възникват в WordPress сайтове, след като сайтът стартира на живо, и съвети как да ги коригирате бързо.\n1 1. Изпращане на спам върху формуляри за контакт\n2 2. Бавна производителност поради хостинг конфигурация\n3 3. Индексиране на грешки с Google Search Console\n4 4. Неправилно представено изображение за социално споделяне\n5 5. Липсващи или неправилни проследяващи кодове\n5.1 Избягвайте каскадите след пускане\n1. Изпращане на спам върху формуляри за контакт\nТрудно е да се определи кое ниво на защита от спам е необходимо преди уебсайтът да започне да работи. Спамът – независимо дали е нежелан или направо вреден – е толкова широко разпространен в мрежата в наши дни, че е трудно да се избегне напълно и много често се случва собственикът на уебсайт да бъде затрупан с подаване на формуляри за спам, малко след стартирането.\nИма два често срещани начина за борба с точковите ботове: медени саксии и капчули. Honeypots се отнася до метода за добавяне на поле към формуляр, който е скрит за потребителите, но този ботове ще попълни. За сайтове в WordPress има много популярни плъгини за формуляри като Gravity Forms и Contact Form 7, които предлагат прости стъпки за активиране на медени саксии.\nДруг вариант е да добавите captcha към формуляр, който изисква от потребителя да попълни малко пъзел, за да докаже, че не е робот. Опциите за Captcha се подобряват през годините и Google recaptcha сега предлага невидима капча с различни настройки. Някои уебсайтове може да изискват както медени саксии, така и капта за намаляване на големия обем на изпращания (за щастие има различни анти-спам приставки).\n2. Бавна производителност поради хостинг конфигурация\nПроизводителността е критичен фокус за всеки сайт на WordPress, откакто скоростта на мобилните страници стана Google коефициент на класиране през 2018г. Лошото време за зареждане на страниците и времето на престой може да има далеч негативно влияние върху нов уебсайт, но има няколко стъпки, които можете да предприемете, за да смекчите всяка потенциална вреда.\nЗапочнете с пускането на предварителни тестове за скорост и производителност, докато преработка на уебсайт на производствен сървър. Тези първоначални тестове могат да отнемат предимствата на всички бъдещи проблеми, но тестовете след пускането ще дадат най-точните резултати, особено когато става въпрос за уебсайтове с висок трафик..\nАко видите бавни времена на зареждане на страници, първо оценете хостинг конфигурацията. Уебсайтът на споделен хостинг сървър с ограничени ресурси? Може ли сървърът да се справи с обема на трафика?\nТъй като повечето уеб дизайнери и разработчици следват най-добрите практики за оптимизиране на изображения, обикновено няма да намерите оптимизация на изображения като виновник за най-висока производителност в нов сайт.\nПовечето тестове за ефективност ще разрушат времето за реакция на сървъра и този показател може да ви помогне да определите дали трябва да промените настройките на хостинга или услугите. В допълнение към производителността, може да искате да изпробвате система за наблюдение за актуализация през първите 30 дни след старта.\n3. Индексиране на грешки с Google Search Console\nПроблемите с индексирането често възникват при нови уебсайтове, особено за сайтове с големи промени в структурата на URL и многобройни пренасочвания. Google Search Console е чудесен инструмент за намиране на грешки при индексиране.\nВ конзолата за търсене на Google прегледайте Доклад за покритие на индекса и погледнете раздела за отстраняване на неизправности за всички грешки. Ето някои от най-често срещаните съобщения за грешки, които могат да възникнат след стартирането на нов уебсайт:\nСтраниците са блокирани от robots.txt\nСтраницата е отбелязана без индекс\nСтраницата има проблем с обхождането\nПодаденият URL адрес е мек 404\nИзпратеният URL адрес е 404\nЗа всяка грешка, свързана с настройка на robots.txt или не, винаги проверете дали общата настройка за четене в WordPress сайта за „обезкуражаващи търсачки от индексиране на този сайт“ е отменена след стартирането. Това може да бъде проста, но съществена грешка за нов уебсайт.\nЗа конкретни URL адреси на страници, отбелязани като без индекс, ще трябва да прегледате настройките на уебсайта и дали някои страници не трябва да остават без индекс или да бъдат коригирани. Проблем с обхождането в отчета за индекса на покритието може да бъде по-трудно разрешим. Най- Инструмент за проверка на URL в Google Search Console е най-добрият начин за събиране на повече данни за това, което може да причини проблема.\nАко са открити 404 грешки, е решаващо да се справим с тях възможно най-скоро. Наличието на многобройни 404 грешки може да навреди на съществуващите класации на уебсайтове. Отвъд тези често срещани съобщения за грешки, Google Search Console може да разкрие допълнителни данни, като например грешки в мобилността и прегледи на производителността, които също могат да бъдат полезни за оценка на след стартиране.\n4. Неправилно представено изображение за социално споделяне\nСтартирането на нов уебсайт е невероятна маркетингова възможност и разбира се, ще искате да споделите красивия нов сайт в социалните медии и различни маркетингови канали.\nПреди вие или някой да натисне бутона за споделяне, проверете представеното изображение за началната страница. Тествайте споделянето на URL адреса на уебсайта на платформа за социални медии и вижте какво се показва изображение и текст за URL адреса.\nАко не сте прегледали настройките за споделяне в социалните мрежи, много често е платформа като Facebook да изтегли произволно изображение от началната страница, превръщайки вълнуващата ви публикация в разочароващ преглед на новия уебсайт.\nИма няколко начина да коригирате тези настройки. Facebook и няколко платформи използват протокол с отворен график. Можете да използвате Отстраняване на грешки във Facebook отворена графика инструмент, за да видите текущата информация, която платформата използва при споделяне на URL адреса на началната страница. След като коригирате отворения графичен протокол на началната си страница, можете да използвате инструмента за отстраняване на грешки, за да изчистите кеша на Facebook за URL адреса.\nНай- Йоаст SEO е друг полезен инструмент за настройки на социалното споделяне. Безплатният плъгин включва раздел за социални медии за Facebook и Twitter. Тъй като това са 2 от основните платформи за социални медии, фиксирането на настройките за тези платформи често ще гарантира, че уебсайтът изглежда страхотно, когато се споделя на други. Или можете да използвате тези съвети, за да създадете споделяни изображения за социални медии (ръчно или с помощта на плъгин).\n5. Липсващи или неправилни проследяващи кодове\nПовечето аналитични платформи и рекламни кампании разчитат на проследяващи кодове за събиране на данни на вашия уебсайт. Когато препроектирате съществуващ уебсайт, може да не осъзнавате или помните, че тези проследяващи кодове са били създадени в миналото и може да забравите да ги преместите в новия уебсайт.\nМоже да наемете няколко маркетингови кампании, които да съвпадат със стартирането на новия сайт. Наличието на неправилни проследяващи кодове или забравянето да ги добавите може да доведе до няколко проблема, включително до голям пропуск в събирането на данни точно когато имате най-голяма нужда от това.\nАко използвате Google Мениджър на маркери, за да обработвате цялото си проследяване, често ще имате кода на Google Tag на сайта и всички допълнителни проследяващи кодове в мениджъра на маркери. Ако обаче ви липсва основният код на Google Мениджър на маркери на новия уебсайт, това може да доведе до загуба на данни на много платформи за проследяване.\nКато елемент за контролен списък след пускане, разгледайте всеки софтуер за анализи или проследяване, като например Google Analytics, веднага след стартирането и след това отново 30 дни по-късно. Потърсете нередности и спад в данните. Повечето проследяващи кодове се добавят към заглавката на уебсайта, така че можете да направите преглед на кодовете на заглавките за всички съществуващи или липсващи кодове.\nИзбягвайте каскадите след пускане\nИ там го имате: 5 задачи за контрол на качеството след стартиране, които ви помагат да избегнете възможно най-много караница след пускането.\nВ крайна сметка, стартирането на сайт е огромно постижение и несъмнено предпочитате плавното плаване, а не суетенето с проблеми, които могат да се избегнат.\nСблъскали ли сте се с други проблеми след стартирането на вашия сайт? Или имате допълнителни съвети след пускането, които искате да споделите? Уведомете ни в секцията за коментари.


В Сибир обявиха война на белите мечки | Miau.bg\nmiau.bg»Статии»Живини»В Сибир обявиха война на белите мечки\nОт набези на бели мечки се оплака населението на усамотения руски Ямало-Ненецки автономен окръг в Сибир. За да се справят с проблема, властите възнамеряват да раздадат на застрашените хора гумени куршуми, с които те да се защитават от опасните хищници, предава Би Би Си, позовавайки се на местна информационна агенция.\nПроблемът с белите мечки не е никак за подценяване. Губернаторът на района Игор Кошин е обявил, че хората от арктическите крайбрежните зони ще бъдат снабдени със специализираните куршуми, тъй като там рискът от нападение на хищниците е най-голям. Понякога животните проявяват агресия срещу хората и без да са били предизвиквани, но друг път не е точно така.\nЗа съжаление хората понякога забравят, че живеят на арктическия бряг, не в мегаполис, заяви Игор Кошин.\nБелите мечки, наричани още полярни мечки, редовно бродят из този район. Населението на селцето Амдерма, което не наброява повече от 350 души, вече седмици наред се опитва да изгони огромните хищници, но въпреки това животните продължават да се връщат и да притесняват хората.\nИзплашени са и служителите в метеорологична станция в окръга. Те заявили, че се чувстват като обсъдени от пет бели звяра, които денонощно са около станцията.\nБелите мечки могат да бъдат много опасни животни. Те достигат дължина до 2.5 метра и тегло от деветстотин килограма. Полярните мечки могат да тичат със скорост от около четиридесет километра в час. По време на размножителния период мъжките изминават огромни разстояние в преследване на женски индивиди.\nТези месоядни животни имат нужда от доста големи количества храна, а с приближаването на арктическата зима тази нужда нараства. Те разполагат с много изострено обоняние и могат отдалеч да усетят присъствието на своята плячка и да изминат голямо разстояние, за да я намерят.\nОгромните хищници нападат и изяждат риба, тюлени, северни елени, патици. В по-редки случаи полярните мечоци могат да нападнат и хора. Те обаче са защитен вид и по тази причина избиването им е забранено.


Ганчо Чурков » Фотограф и PRМарчин Милош – полякът, който избра Ловеч, за да сбъдне мечтите си | Ганчо Чурков\nВъв времена, когато чужденецът е нарицателно за опасност, когато миграцията е форма на спасение, в града на люляците едно русокосо семейство прави необикновено впечатление. Пътя от едномилионния полски град Краков до едва 20-хилядния Ловеч Марчин, Еуника и 6-годишната Патриция Милош извървяват заедно, решително и еднопосочно. Към по-добро. Според тях.\nМарчин Милош е на 32 години, по професия фризьор, а Еуника е икономист. Заедно с дъщеричката си през 2012 г. идват в Ловеч по покана на сънародници, които от години живеят тук. Макар месецът да е ноември, времето да е мрачно и студено, Марчин и Еуника се влюбват малкия град. „Краков е прекрасен град, но е много забързан. Всеки бърза с чаша кафе в ръка, няма време за нищо, за обикновен разговор с приятел.\n* В Ловеч времето не тича, а се разхожда.\nТова ни плени. А Вароша…“, с усмивка на лице разказва за преломната точка в своя живот коафьорът и допълва: „Тесните улички с каменна настилка, старите български къщи, спокойният град са преобразили нашите приятели, преформяйки живота им в истински щастлив.“ Детската градина „Мария Сиркова“ в стария квартал е капката, която прелива чашата на желанието младото семейство да заживее в люляковия град.\nМечтата на младото семейство не им дава покой. Макар и към този момент Марчин да е утвърден фризьор в роден Краков и салонът да му носи достатъчно доходи, по пътя към бленувания Ловеч той не се спира пред нищо. „За няколко месеца продадохме бизнеса, приключихме няколко административни въпроси и на 1 април 2013 година се преместихме“, спомня си Милош.\nОставили татковина, приятели, роднини, близки и всичко, което са градили толкова години, младите мечтатели правят най-важната крачка в живота си, сграбчени един друг. „И за миг не се замислихме колко е рискована тази крачка. Толкова бяхме влюбени в това място, че нищо друго нямаше значение“, споделя полякът.\nПритиснат от липсата на препитание, дни след пристигането си Марчин намира помещение, където да упражнява професията си. „Началото бе кошмарно за мен, имах максимум по един клиент дневно, обикновено свързан с хотела (където е салонът му – б. а.). От първата подстрижка не помня почти нищо, в паметта ми е като черно петно. Бях толкова притеснен, чувствах се ужасно, защото не разбирах човекът какво иска от мен и как иска да бъде подстриган“, засрамено споделя стилистът.\nЕжедневният контакт с клиенти му помага бързо да овладее сложния език, за него най-трудна е азбуката. „Всеки ден отделях поне по 10 минути да чета на български, за да мога да свикна с буквите. Основна помощ ми оказа и дъщеря ми, която учи буквите в предучилищната си подготовка, но преди всичко съм благодарен на жителите на града за толерантността и разбирането за „смешния“ ми български“, допълва той.\nТака, с лека форма на самоирония, Марчин опростява всеки детайл от ежедневието си. Пред развития Краков, където бизнесът е по-успешен, пред обученията на най-добрите специалисти в този бранш, пред забързаното ежедневие той и семейството му избират тихия и простичък Ловеч. Въпреки че според тях никоя държава не е Раят на земята, дошли веднъж в България, не биха направили крачка назад към родна Полша. Неговата съпоставка между двата града се изразява по следния начин: „Там\n* всички работят като роботи пет дни,\nа на шестия като под строй отиват в мола, където има стотици магазини, изкуствена светлина, и похарчват всичките пари, изкарани през седмицата, за неща, от които нямат нужда. Това, което имаме тук, е несъизмеримо богатство.“\nМакар да е млад и материалното и модерното да са с приоритет за тази възраст, полякът се взира в ретро линиите. Но не в стилистиката на прическите, които оформя на своите клиенти, а във вещите, които го заобикалят. Любим за коафьора е мотопедът VESPA, чиито линии са характерни за средата на миналия век. „Винаги съм се възхищавал на гледките от Италия – стара къща в Тоскана, където върху паважния път е паркирана красива VESPA. Години наред мечтаех да я притежавам, докато един ден спрях да мечтая, а отидох да си я купя“, подчертава с усмивка младият ценител и допълва, че поради големия трафик в Краков изцяло металният мотопед е бил удобство, докато тук шофирането му доставя удоволствие.\nМоже би вдъхновен от италианската мода, но стилът на поляка коафьор значително се отличава. Костюмът, в съчетание с тънка вратовръзка, е задължителното работно облекло за Марчин. „Винаги съм разсъждавал, че\n* официалното облекло е форма на благодарност и уважение\nза доверието на човека, седнал на стола ти“, признава той.\nЩо се касае до модни тенденции, неведнъж клиентки са идвали със снимки на Бионсе и Дженфър Анистън, чийто стил фризьорът трябва да постигне. „Над 90 % от тези клиенти не са удовлетворени от резултата“, категоричен е стилистът. Макар решителността на хората да експериментират да го вдъхновява, за постигането на всяка една прическа трябва да се съобразиш с възможностите, които дава косата на клиента. По думите му в моден Париж жените не обръщат толкова внимание на външния си вид, както в малък Ловеч и с усмивка на лице допълва:\n* „Тук всяка жена като от корица на списание!“\nПословичен е фактът, че във фризьорските салони информацията се предава светкавично. За Марчин Милош всеки човек е интересна история. Обича да разговаря с хората, да ги опознава и усеща, да научава повече за света около себе си. „За да направя най-добрата прическа на даден клиент, трябва да имам информация за личността му. Какъв е животът му, какви са навиците му, така в съзнанието ми се оформя най-подходящата линия на косата. Всички сме различни, затова прическата трябва да пасне на човек все едно се родил с нея“, категорично подчертава той и допълва, че нещото, с което не прави компромис, е дискретността. За него всичко, което чуе до фризьорския стол, си остава там.\nИменно разговорите с младежи ученици от Гимназията за чужди езици „Екзарх Йосиф I” го впечатляват до там, че заедно със съпругата му Еуника са нетърпеливи детето им да постъпи да учи в елитното школо. На Патриция й предстои да бъде в първи клас догодина, като и двамата родители са на мнение, че искат детето им да учи в местното ОУ „Васил Левски“.\nДокато изучава езика, докато подрежда пъзела на приключението, което нарича живот, Марчин не само говори на български, но и мисли на него, на път за вкъщи, карайки любимата си VESPA. И е щастлив, че вижда усмихнатите лица на хората, които вече нарича съграждани. Това го зарежда с енергия, свикнал в миналото да вижда само тъжните лица на забързаните краковчани, където непринудената усмивка по улицата е свързвана единствено с лудост.\nЗа Гого от Ловеч духът е по-силен от тялото\n15 години фолклорна формация ЕЛИТ облича огъня в народни носии\n30 години Юлиана Близнакова прави ловчалии по-усмихнати


Началото на едно пътуване | blog of Galena Ivanova\nPosted on January 29th, 2012 at 9:01 am by Galena Ivanova\nТолкова често ни е повтаряно, че и най-дългият път започва с първата крачка, че това иначе безпогрешно наблюдение се е превърнало в досадно клише. Но какво значение има това ако тази изтъркана фраза ни помага да се мобилизираме, дава ни нужната доза вдъхновение, за да продължим по пътя, който сме избрали. Поне за мен все още има силата да мотивира.\nСъздадох тази нова категория в блога си, защото искам да поема по пътя на двуезичното обучение на своето дете. Не знам дали вие ползвате чужди езици. Ако “да”, представяте ли си живота и ежедневието си без тях? Лично аз бих се чувствала като осакатена (казвам го без колебание и без страх, че ще прозвучи претенциозно). Всъщност, знаете ли, че по-голямата част от света е билингвистична (повечето хора на Земята говорят повече от един език), което значи че е по-естествено да си двуезичен в днешно време отколкото ограничен до познанието на един език.\nТова малко лирическо отклонение ми беше нужно не за друго, а защото като родител от сравнително скоро, се замислих какво освен любовта си мога да дам на детето си. Даваме ли си сметка, че живеем в свят, в който пространствата се скъсяват с всяко технологично откритие, усещането за териториална принадлежност отдавна е размито от глобалните медии и изобщо, умението да оцеляваш в една мултиезична среда ще бъде a must. Все по-често хората ще говорят едновременно смесица от няколко езика без това да ги притеснява, защото срещу тях ще стоят други себеподобни би- или дори мултилингвистични умове.\nЕто тези нахвърляни размисли ме накараха да потърся повече информация относно обучението на детето от най-ранна възраст на чужд език, и дори повече от един чужд език. Според съвременни изследвания умът на бебето може да усвоява до 7 различни езика. И, да – “никога не е прекалено рано да започнеш да говориш на бебето си на друг език” (казва моя приятелка). И тук искам да разсея един мит – не е нужно да бъдеш абсолютно перфектен в избрания чужд език, но трябва да си напълно убеден, че изучаването му от най-ранна възраст е твоят избор за малкото ти човече.\nИ на финала на този съвсем въвеждащ пост искам да кажа защо започвам да водя дневник на моите билингвистични занимания с бебето. Езикът, който избрах за начало е език, който аз обичам – испанският. Много ще се радвам ако намеря съмишленици и други хора, които правят това вкъщи. Интересно е, че в други държави подобни общности не просто съществуват, но и са устойчиви и изграждат нов един модел на родителстване. Наричат тези занимания с детето homeschooling и някак придават на цялото това занимание нужната доза респект. Защото има ли нещо друго така ценно като това да дадеш на детето си умението да “се разбира” със света и да се радва на неговото културно разнообразие?\nИ понеже този блог беше и остава място, в което размишлявам над различни аспекти на комуникацията, мисля че няма да натежи и тази нова тема. Bon voyage!\nTags: бебе, билингвистично семейство, двуезично обучение, чужд език\n2 Responses → “Началото на едно пътуване”\nмного се радвам, че попаднах на твоя блог!\nИмам момиченце на 6 месеца и искам да расте двуезично, а защо не и мултиезично . Какво по-хубаво то това да инвестираш време в развитието на детето си .\nС интерес ще следя всички твои статии!\nЗдравей, Назифе. Много благодаря за коментара ти. А това, което правиш за детенцето ти е със сигурност толкова ценно, колкото останалите грижи и любов, които му даваш Много скоро ще видиш и резултата Поздрави от мен


Дунавският път на виното - Култура\nпубликувано на 26.09.19 в 11:03\nИсторикът Искрен Великов и директорът на Регионалния исторически музей в Русе проф. Николай Ненов участват от днес в международен семинар за Европейския културен маршрут „Пътят на римските императори и Дунавския път на виното“.\nФорумът се провежда в унгарския град Печ. Участници от пет държави ще обсъдят план за действие за повишаване на конкурентоспособността, качеството на услугите и успешното предлагане на пазара на културния маршрут.\nВ региона на Русе важни места на наследството по темата са римските крепости Сексагинта Приста и Ятрус, както и античната кула при Червен, част от средновековния град.\nРадио Шумен Култура Искрен Великов маршрут наследство Печ проф. Николай Ненов семинар туризъм


Специална селекция "Mumm Cordon Rouge 0.75 x 2" | Best Drinks\nНачало > Магазин > Специална селекция „Mumm Cordon Rouge 0.75 x 2“\nСпециална селекция „Mumm Cordon Rouge 0.75 x 2“\n143.98 лв. 133.90 лв. с ДДС\nКод: BD-154 Категория: Шампанско Етикети: Франция, Шампанско\nТова шампанско е силно пенлива, светло-златиста напитка, изобилстваща от фини и елегантни мехурчета. Обонянието разкрива първоначалните аромати на зрели пресни плодове (бели и жълти праскови, кайсии), тропически нотки (личи и ананас). След това се отключва ароматът на ванилия, предхождащ развитието на нотки на млечен карамел, галета и дрожди, като кулминацията се достига с аромат на сушени плодове и мед. Експлозия на свежест в устата, последвана от силен устойчив послевкус. Комплексни аромати на пресни плодове и карамел затвърждават интензивността.\nРитуалите на шампанско Mumm запознават поклонниците от 21-ви век с нови начини да се наслаждават на шампанското. Това кюве напълно изразява своите аромати и структура, когато се сервира с температура 8°C.\nПрез 1876 г., като знак на почит към някои от най-престижните си клиенти, Mumm декорира няколко от своите бутилки с кръстосана червена копринена панделка (намек за лентата на Почетния легион) и ги запечатва с овален етикет. Така се създава успехът на Cordon Rouge.\nПодобно на Champagne des Souverains, славата на виното Cordon Rouge е била толкова голяма, че то се превръща в символ на Избата и на шампанското като цяло. Любителите на вино днес продължават да боготворят Mumm Cordon Rouge и са направили кювето най-известното във Франция и най-любимото в света шампанско. Georges Hermann Mumm е човекът, на когото дължим емблематичното кюве на Избата. През 1876 г., за да потвърди качеството на своето шампанско, Избата решава да украси своите бутилки с червена копринена панделка, намек за Ordre de Saint Louis и Grand Cordon de la Légion d’Honneur (Почетния легион). Неговият успех е незабавен: благодарение на своето съвършенство и експертен опит на Maison Mumm, кювето Cordon Rouge се превръща в истински еталон по целия свят.\nНапишете първия отзив за „Специална селекция „Mumm Cordon Rouge 0.75 x 2““ Отказ


Ливърпул сложи край на кошмара си на "Анфийлд" - Webcafe.bg\nSportcafe 10.04.2021, 18:58\nЛивърпул най-накрая сложи край на кошмара си на "Анфийлд" и след осем поредни мача без победа във Висшата лига у дома постигна успех.\n"Червените" се намираха в серия от шест поредни загуби у дома, но прекъсна негативната поредица, достигайки до инфарктен обрат срещу Астън Вила с победен гол, дошъл в добавеното време.\nПрез голямата си част двубоят бе двуостър, но с лек превез на Ливърпул, който се изразяваше и във владеенето на топката. Но точно преди почивката домакините се озоваха изоставащи в резултата.\nОли Уоткинс даде аванс на гостите в 43-тата минута. Отбраната на мърсисайдци не се справи с една дълга топка, Уоткинс я укроти, обърна се и стреля. Топката бе насочена в средата на вратата и мина под плонжа на Алисон, който също сбърка.\nПрез втората част Ливърпул засили натиска си и десетина минути след подновяването на резултата стигна до изравняване чрез обичайния заподозрян Мохамед Салах.\nВъпреки опитите изглеждаше така, сякаш "червените" отново няма да могат да спечелят у дома, докато не дойде първата минута от добавеното време. Емилиано Мартинес се отчете с блестяща намеса при мощен удар на Тиаго, но отбитата топка достигна до Трент Александър-Арнолд, който с прекрасен изстрел по диагонала намери ъгъла на вратата, с което донесе трите точки за домакините.\nТова бе не само първа победа за Ливърпул у дома във Висшата лига през 2021-ва, но и първи голове от игра за тима на Клоп от началото на календарната година в елита на Англия.\nВ самия край Ливърпул можеше да вкара и трети гол, но Садио Мане реши да завършва една контра сам, вместо да подаде към напълно непокрития Диого Жота.\nВсе пак, Ливърпул най-накрая победи на "Анфийлд"\nУспехът изкачи "червените" на четвъртата позиция поне временно с актив от 52 точки - колкото има и Уест Хем, но "чуковете" са с по-лоша голова разлика, но и с мач по-малко. Вила остава десети с 44.\nТагове: ливърпул, висша лига, астън вила, мохамед салах, трент-александър арнолд, оли уоткинс


Ръка, която дава, не остава празна | webcafe.bg\n24.09.2013, 19:54 (обновена 27.09.2013, 06:20)\nСпоред тези, които гледат бежанците в очите, у нас не влизат кръвожадни терористи, а обикновени хора с професия и деца - като тези.\nАбу Камал и сънародниците му опитват да помогнат на бежанците, но възможностите им не са достатъчно големи\nЗам.-главният мюфтия Бирали Бирали подчертава, че в джамиите се събират дарения за бежанците от всички държави, без значение каква е религията им\nКъде можем да дарим?\nСофия - в офиса на АРГИ, бул. "Евлоги Георгиев" 167А, ет. 1,, тел. 02/944 6389, моб. 0889 716 937, e-mail: arci_ngo@abv.bg Има осигурен и безплатен транспорт за даренията, който ги събира по заявка.\nСофия - в клуба на Асоциация "СВОБОДНА СИРИЯ",бул."Витоша" 146, всеки ден след 18 часа, а събота и неделя след 12 на обяд\nХасково -„Агенция за Европейска Интеграция", бул. Съединение 10, офис 1, тел. 038/62 0054, моб. 0888 139 333, е-mail: eia.bulgaria@gmail.com\nДимитровград - Фондация "Подари усмивка", ул. Георги Сава Раковски 16, офис 3\nРазлог - Сдружение "Mеждународни Инициативи за сътрудничество" - ул. „Екзарх Йосиф“ № 1\nВъв всяка джамия или районно мюфтийство в страната, както и в Главно мюфтийство.\nПо сметката на Български червен кръст, както и с SMS на кратък номер 1466\nНе очакват помощ от Дамаск\nСпоред сирийците, техните дипломати не са се интересували от диаспората преди избухването на кризата, за сега - да не говорим. „За тях щом си напуснал Сирия, значи има нещо нередно около теб", обяснява Абу Камал и допълва, че дипломатическите мисии на Дамаск по света са единствено бази на разузнаването и най-често за посланици се назначават пенсионирани служители на местната Държавна сигурност.\n„Има доста хора с изтекли паспорти, които ги е страх в посолството - може да ги отвлекат".\nГладни - да. Терористи - не.\n„Сирийската природа не е склонна към тероризъм, престъпления и други отрицателни явления, но никога няма гаранция... Единствено режимът има полза от това да излязат лоши хора", смята Абу Камал. По-притеснен е от това, че 65-те лева месечна помощ от държавата ще тласнат мнозина към престъпления от глад.\nХристиянските и мюсюлманските духовници са на едно мнение - работа на службите е да не допуснат мафиоти и екстремисти да се разхождат свободно из България. „Със своите действия, те ще вредят най-напред на нас, местните мюсюлмани и след това - на всички останали", коментира Мустафа Избищали.\nПроблем с бежанците у нас няма. Това ти внушава картинката зад Централна баня. Три полицейски автомобила, бус, линейка, две дузини униформени и екип криминалисти с бели защитни костюми. И камери, микрофони и леко изнервени охранители. Снимат американски филм, обяснява ми един от хората с радиостанциите. Останалата част от градинката е запълнена от хлапета с папки, кадастрони и бои. Ученици от художествено училище.\nНа малки групи встрани от глъчката и в сянката на заобиколената със скеле джамия "Баня Баши", момчета си говорят на друг език. Не вдигат шум, не просят, не дърпат чанти.\nПосле един от тях на развален английски ме пита как да стигне до някакъв адрес, изписан на телефона му. Той и приятелят му явно трябва да стигнат до Интеграционния център в квартал "Овча купел". В него и подобните заведения до неотдавна имаше място за малко над 2200 бегълци от войни и мизерия. Сега държавата търси нови и нови места за настаняване. Защото нелегалните имигранти (и бъдещи бежанци) вече са 4500 и всеки ден идват десетки. Повечето - от Сирия.\n110 000 убити, много по толкова ранени, милиони без дом в страната и извън нея. Това е гражданската война в Сирия 2 години след началото й. Режимът на Башар ал-Асад е решен да смаже опозицията, но тя също е непримирима. Цели градове са разрушени - заедно с животите, процъфтявали някога в тях.\nНякои сирийци с горест допълват, че след режима на Асад ще се наложи да преборят и навлязлата междувременно "Ал Кайда".\nСънародник в нужда се познава\n"Нашата помощ е насочена основно към деца и бременни жени. Ако трябва, ще гладуваме за тях", обяснява ми бизнесменът Абу Камал, който от години живее в България и е собственик на ресторантите за бързо хранене "Мимас".\nТой е сред малцината изтъкнати представители на сирийската диаспора у нас, които заявяват, че помагат на бегълците от войната.\nДругите (сред които има лекари, хора с автомобилен бизнес и т.н.) имат близки хора в раздираната от конфликт страна и се страхуват за тях.\nОбщността помага с храна, лекарства, курсове по български език, при нужда - и преводачи. След получаване на бежански статут, някои деца са били записани от родителите си в арабското училище в "Обеля", а други са отишли в обикновени български училища - колкото и да им е трудно.\nСред бегълците има инженери, лекари, университетски преподаватели и 30-40 студенти, които са пред завършване, но не могат да си позволят високите семестриални такси в българските университети (за граждани на страни извън ЕС, те са хиляди евро на семестър). Според Абу Камал тези млади хора ще могат един ден да помогнат на Сирия да се възстанови от войната.\nСпоред Камал и "Джими" (който ме е посрещнал и преценил долу и сега превежда в пълния със знамена и плакати кабинет), има добро намерение от страна на държавата, но тя просто не е подготвена за толкова бежанци. Собственикът на "Мимас" специално благодари на всички, които минават през ресторанта му, за да предложат подслон на някое семейство.\nА подслонът е нужен. 15 дни след получаването на бежански статут, мъже, жени и деца се оказват без работа и без дом. 65-те лева на месец, които отпуска българската държава, не стигат за нищо. Един от по-заможните сирийци е настанил 25 души в свое общежитие, но няма как там да се поберат хиляди.\nПомощ (не) идва\nИдва зима, а тя носи само лоши новини за болните и изморени бездомни бежанци. "Нямаме думи... знаем какви трудности ги очакват, но не можем да им помогнем", искрен е Абу Камал. Той и други представители на сирийската общност искат да се срещнат с вътрешния министър и председателя на парламента, за да обсъдят възможностите за сътрудничество.\nСпоред собственика на "Мимас" страните от ЕС трябва да оценят ситуацията и е особено важно страната ни да получи финансиране, с което на бежанците да им бъдат осигурени фургони, в които да прекарат зимата.\n"Трябва да погледнат по-реално към децата, които са избягали от химическото оръжие на Асад и глада... те не трябва да умират от бяла смърт", категоричен е той.\nАбу Камал е много разочарован от поведението на арабските посолства у нас. Той очаквал дипломатическите мисии да помогнат с решаването на бежанския проблем, но посланиците останали пасивни. "Когато се разшири кръгът на хората, които могат да помогнат, проблемите на 4000-5000 бежанци могат да бъдат преодолени", категоричен е Камал.\nТой и останалите мъже в кабинета не очакват помощ само от едно място - сирийското посолство. Според сирийците, техните дипломати не са се интересували от диаспората преди избухването на кризата, за сега - да не говорим. "За тях щом си напуснал Сирия, значи има нещо нередно около теб", обяснява Абу Камал и допълва, че дипломатическите мисии на Дамаск по света са единствено бази на разузнаването и най-често за посланици се назначават пенсионирани служители на местната Държавна сигурност.\n"Има доста хора с изтекли паспорти, които ги е страх в посолството - може да ги отвлекат".\nКръст и полумесец\nОт сирийската диаспора са много благодарни на българските граждански организации, които събират вещи от първа необходимост за бежанците. Освен тях, Българският червен кръст набира средства за подкрепа на нуждаещите се по банков път. (Как да можете да дарите - виж вдясно).\nСирия, в която съжителстват мюсюлмани и християни, е обща грижа и на двете вероизповедания у нас.\nВикарният епископ на видинската митрополия Сионий на свой ред заяви, че в Лопушанския и Чипровския манастири могат да бъдат настанени бежанци - без значение дали са мюсюлмани или християни.\n"Няма никаква разлика. Всички бежанци са с еднакъв статут", посочва той и допълва, че миряните са реагирали много добре и мнозина са предложили да направят дарение в помощ на сирийците.\nЕпископ Сионий призова и останалите висши духовници у нас да отворят вратите на манастирите си за бежанци - функция, която всяка света обител е имала през вековете.\nПо същото време Главно мюфтийство започна кампанията "Подай ръка, бъди енсар!" (енсарите, населяващи Медина, приютили при себе си прокудените от Мека). В рамките й до 10 октомври в джамиите и в районните мюфтийства се събират дрехи, детски играчки, консервирани храни и учебни пособия.\nПо-рано през годината е имало друга национална дарителска кампания - насочена към сирийците в буферните зони по границата на арабската страна. Инициативата е дошла от обикновените мюсюлмани, започнала е в районни мюфтийства и е тръгнала на национално равнище.\n"Ние не делим нито тези, които дават, нито тези, които получават дарението", категоричен е районният мюфтия на София Мустафа Избищали. По думите му от мюфтийството си сътрудничат с Държавната агенция за бежанците, които им дават информация къде и от какво има нужда в бежанските центрове.\nДуховникът посочва, че вече част от дареното в провинцията е пристигнало в София, като за бежанците са събрани над 1000 одеяла, а на 15 октомври, когато е Курбан Байрам, ще бъдат осигурени 3 тона месо за нуждаещите се - "поне за ден да забравят своите проблеми".\nНикой не е специален\n"Не можем да кажем: "На този, който е от Сирия, трябва да се обърне повече внимание", категоричен е зам.-главният мюфтия Бирали Бирали. По думите му "Подай ръка, бъди енсар!" събира помощи за абсолютно всички бежанци - без значение от коя държава идват.\nБирали посочва, че в самата Сирия има хора с различна религия и политически пристрастия, затова и дарителската кампания не може да е, например, само за мюсюлманите: "Това са хора, които са загубили всичко, което имат. Ние не се интересуваме кого поддържат тези хора и каква е религията им. Единственото желание е да помогнем".\nЗаместник-главният мюфтия признава, че хуманитарната дейност е нова за мюсюлманското вероизповедание у нас, "защото дълго време самите ние бяхме обект на такава помощ". Според него кампанията се крепи и на човечността на тези, които сами едвам свързват двата края. "Само човек, който е вкусил нищетата, може да разбере друг в това положение".\nОпасно ли е гостоприемството\nОфициалната сирийска пропаганда (а също и посолството в София), а и някои националистически организации у нас от седмици предупреждават, че сред сирийските бежанци може да има престъпници, екстремисти и даже членове на "Ал Кайда". Затова и се появиха искания за затваряне на границата с Турция.\n"Сирийската природа не е склонна към тероризъм, престъпления и други отрицателни явления, но никога няма гаранция... Единствено, режимът има полза от това да излязат лоши хора", смята Абу Камал. По-притеснен е, че 65-те лева месечна помощ от държавата ще тласнат мнозина към престъпления от глад.\nХристиянските и мюсюлманските духовници са на едно мнение - работа на службите е да не допуснат мафиоти и екстремисти да се разхождат свободно из България. "Със своите действия те ще вредят най-напред на нас, местните мюсюлмани и след това - на всички останали", коментира Мустафа Избищали.\nТази история няма край, така както скоро не се вижда краят и на върволицата изнурени и уплашени хора, прекосяващи границата. Така че ако имате нещо, с което да помогнете, дайте. Ръка, която дава, не обеднява...\nOще: абу камал бежанци бирали бирали благотворителност главно мюфтийство сирия хуманитарна помощ\n1 Lucky Stike | 26.09.201319:22\nеми неможах да го изкарам докрая стигнах там някъде до изтеклите паспорти и се отказах не,че преди това нещо ме впечетли ама нали сме любопитковци и ,и ,и, и сега, няма много да ви шушна нещица от животот ама все нещичко трябва да смрънкаме германчетата приемаха навремето по пет шест хиляди на ден освен това даваха на чеушесковите по осем хиляди на глава няма мърдане американчетата им казаха тогава ,така трябва да бъде и случая приключи забравете и никакви помощи от оон или други там някакви си организации после като за капак,каточели другото им беше малко им лепаха и ддр,дойч демократише републик их лах мих капут,их лах мих цу тоде,ама кво да праиш,живот,живот ли бе да го опишеш и накрайо виж ги сега къде са


Май 27, 2019, 12:32:00\nАвтор Тема: Канела (Прочетена 1912 пъти)\n« -: Февруари 09, 2011, 19:57:05 »\n1. Канеленото масло се използва за разтриване при ревматизъм. Отвара от канела, карамфил и исиот се пие при кашлица, а стрити кори, сварени с вода или вино и мед, се пие като чай в продължение на 15 дни. със същата цел. С мехлем от карамфил,портокалови кори, син камък, карамфил и стипца се мажат рани. (Енц. БНМ, стр. 172)\n« Последна редакция: Февруари 27, 2011, 16:06:08 от Стела » Активен


Дневен хороскоп за зодия Близнаци - 04 Декември 2020 година -\nДневен хороскоп - Близнаци - 04.12.2020 - Проявете настойчивост и се владейте\nНастойчивите усилия за реализация на целите, и себевладеенето, са фундаменталните фактори за успеха на Близнаците през този ден. Не се опитвайте да реализирате намеренията си чрез хитри ходове, защото няма да се получи. Бизнесмените са длъжни да действат особено внимателно.\nПриключване на започнат проект ще ви натовари със срокове и допълнителни изисквания. Запазете спокойствие и не си го изкарвайте на сътрудниците или роднините. Занимаващите се с бизнес ще получат предимство. Съвместните действия с конкуренти, ако не ви донесат пари, то поне ще се запознаете с нивото на работата им. Не бързайте, обмисляйте внимателно действията си. Не се безпокойте, ако се наложи временно да отстъпите от позициите си. Скоро ще ги възстановите и дори подобрите. Проявете инициатива при решаване на въпроси, за които сте напълно подготвени.


Бритни мисли, че папараците нарочно я правят дебела | Teenproblem.net\nЕто от какво се оплака певицата\nИвета Иванова 2019-06-13 10:30:00\n5 храни и напитки, които ви пречат да отслабнете\nБритни Спиърс скоро беше на екскурзия в Маями и в интернет пространството се появиха папарашки снимки, на които се вижда как певицата е на плажа. Но Бритни сподели, че има теротия, че тези снимки всъщност са преправени. Тя е на почивка с приятеля си - Сам Ашгари.\nНо звездата каза, че според нея снимките са обработени, за да изглежда тя по-дебела на тях. "Никой не пита дали снимките на папараците са фалшиви или дали папараците не преправят снимките, дали новините са истински. Това е една конспиративна теория, която наистина ме интересува", сподели Бритни във видео в Instagram.\nИзпълнителката на "Me Against the Music" дори се показва по бански в клипа и казва: "Вчера отидох да плувам. И на снимките изглеждам с 20 килограма повече, отколкото съм днес. Ето така изглеждам, аз съм кльощава, като игла. Кажете, кое е истинското?".\nОт фотографската агенция обаче коментират, че снимките не са били обработени и Бритни изглежда добре на тях. Те дори предлагат да покажат оригиналните файлове на певицата.\nБритни: Не се притеснявайте, скоро ще се завърна!\nна плажа снимки звезди Бритни Спиърс обработени снимки дебела по бански


Формиране на Трета чакра - Чакри | NewAge.bg\nНазад | Начало » Езотерика » Чакри » Трета чакра » Трета чакра (Манипура) » Формиране на Трета чакра\n18 месеца до 4 години\nРазвитие на автономността\nОвладяване на задържането и пускането\nТрениране на ходенето по нужда*\nПодкрепяне на автономността\nДоверие и окуражаване\nТук имаме една поява на автономност, която е все още потънала в зависимост. Детето започва да се чувства отделно същество, но все още иска постоянно потвърждение, че родителят ще бъде при него. Иска да прави нещата само, но повечето задачи са твърде трудни, за да ги извърши само. Иска да прояви своята воля заради чистото удоволствие от това, без да съобразява къде и как да приложи тази воля. Предизвикателството на този етап е детето да се научи да контролира и направлява импулсите, без да изгубва спонтанността и ентусиазма си. Макар да е трудно, правилното отношение към този етап е решаващо за самоуважението, личната автономност и силната воля - всички аспекти на здравата трета чакра.\nТози шумен период започва, когато тревожността от раздялата с майката започне да намалява, позволявайки да настъпи едно ново равнище на независимост. На този етап езиковите способности са напреднали до точката, където се използват прости изречения от две-три думи. Тези две знаменателни събития стават между осемнадесетия и двадесет и четвъртия месец. Със сигурност сме преминали този етап, когато детето надживее вироглавата буря на егоцентричността и се прояви като относително сътрудничещ индивид на около три години.\nСъзнанието продължава да се филтрира надолу от горните чакри, тъй като ние се развиваме отдолу нагоре. Ще припомним, че съзнанието на седмата чакра поставя началото на моторното развитие в първата чакра. Образите от шестата чакра мотивират чувството и движението във втората чакра. Сега развитието на езика (петата чакра) внедрява идеи, които правят ума способен да въздейства на импулсите и поведението, издигащи се от физическото/емоционалното тяло, давайки ни способността за лична воля в третата чакра. С други думи, установява се връзката между език и действие, която ни дава потенциала за контрол над импулсите. Детето успява да разбере твърдението „Не удряй брат си" и след това се опитва да обуздае своите агресивни импулси. Успява да запомни фразата „печката е гореща" и решава да не я пипа. Надраствайки естествените граници, наложени от ранното детство, сега детето трябва да установи подходящи граници, нещо, което се осъществява чрез езика. Докато тези идеи бъдат осъществени, може да има много проверки, които помагат на детето да установи връзката език-действие. Дали блъскането е същото като удрянето? Колко може да се приближи до печката, без да се изгори? Наистина ли „не" означава „не"?\nЕзикът потапя малкото дете в реката на времето. По-рано неговият опит се е намирал непосредствено в онези рефлекси и емоционалните отговори не са били нито филтрирани през схващащия ум, нито контролирани по някакъв начин. Фактически способността за контрол не съществува през етапите на първите две чакри и горко на родителя, който се опитва да я изисква!\nС езика идва едно чувство за минало, настояще и бъдеще, което му дава способност да контролира, отлага, планира или разсъждава върху действията. Сега детето започва да схваща що е причина и следствие. Ако използва гърнето, мама ще е доволна. Ако изяде зеленчуците си, ще получи десерт. Не можем да контролираме импулсите си, ако нямаме представата за време.\nПреди този период детето е било по-скоро рефлексивно и поглъщащо, отколкото инициативно. Чувството за идентичност, развито в първата и втората чакра, е за дадена идентичност. Удобно, добре нахранено тяло или гладно, малтретирано тяло; спокойна емоционална среда или непостоянна такава - това са елементи, над които нямаме контрол, но които все пак формират основата на нашето съществуване. Те са първоматерията, суровият материал, от който създаваме себе си. От това дадено поле се индивидуализираме.\nТъй като детето се научава да контролира и насочва импулсите си, то развива своята воля. Его-идентичността се развива чрез избирането на импулсите и инстинктите, издигащи се от долните чакри, и определянето кой от тях да бъде активизиран. Както споменахме по-рано, сега егото става пое редник между сянката и развиващата се персона. Егото избира според своето растящо самоопределяне. Ако Мери бива наказвана заради това. че се гневи, бунтовното й, гневно Аз ще стане нейна сенчеста част, докато приятната и и спокойна страна може да стане централна част от нейната персона. Нейното его, бидейки вътрешният изпълнителен орган, решава кои части от личността да „наеме" и кои да „изгори" - култивираме частите, които вършат работата, която се очаква да вършим.\nГоляма част от тази борба за контрол и себеовладяване се разиграва на арената на тренирането на ходенето по нужда. Представлявайки често пъти битка на волите между родителя и детето, тренирането на ходенето по нужда включва това детето да се научи да контролира мускулите си, на които по-рано е било позволено да отговарят в момента. За това е необходимо овладяването на два основни енергетични принципа: задържането и отпускането. Координацията на тези принципи установява модели за живота, които се вкореняват в характеровата структура.\nАко един човек се срамува от това, че се цапа, или е трениран за ходене по нужда твърде рано, тогава отпускането се слива със срам. Той чувства, че онова, което е вътре в него, е някак си лошо и трябва да бъде винаги контролирано и отдръпнато. Ако бъде заставен насила да се отпусне против естествения момент (например чрез врагове или заповеди да действа по разписание), тогава задържането става акт на неподчинение, а отпускането акт на подчинение. Тогава тези фундаментални енергетични изрази вече не са част от възникваща автономност, а са продиктувани от авторитетната фигура. Задържането и отпускането стават външно регулирани. Ние започваме да бъдем управлявани от други дори на нивото на мускулния си отговор и се откъсваме от своята спонтанност, и загубваме своята жизненост и радост. Ако обаче вътрешното чувство на детето за подходящия момент бива уважавано и подкрепяно, тогава то се научава да се доверява на собствения си вътрешен контрол над своето телесно изразяване - буквално и фигуративно. Резултатът е вяра в себе си.\nЕрик Ериксън нарича този етап автономност или срам и съмнение, имайки предвид, че преминаваме през едното или другото в зависимост от това как са били посрещнати този и предишните етапи. Лишени от автономност, ние сме предопределени да изпитваме срам, който ни кара да се съмняваме в действията си, постоянно надзиравайки свободния поток на сила през системата си. Според Ериксън успешното справяне с този етап ни дава точните характеристики на третата чакра - сила и воля.\nКогато мускулите узряват, заедно със способността за себеконтрол се развива способност за причиняване на разрушение. В бясна активност детето може да събори лампата от масата и може да се научи да контролира напора да удари сестра си. Задачата на детето е да се научи на подходящ себеконтрол, без да загуби спонтанността, доверието или радостта в изразяването на своите импулси. Когато преобладават срамът и съмнението, автономността намалява. Порастваме с представата, че трябва да бъдем определяни и контролирани от другите.\nКогато долните чакри не са пълни и техните задачи не са завършени, индивидуацията може да не се извърши. Ако майката не осигурява достатъчно майчинско отношение или доверие, или ако емоционалната среда е така оплетена и непостоянна, че детето бива погълнато от нея, тогава индивидуация не се извършва. В някои случаи може да има отделяне или дори бунт, но съпротивлението на контрола не е същото като свободата от него. Докато се съпротивляваме, ние оставаме формирани и определяни от силата, на която се противопоставяме. Роло Мей твърди: „Ако волята остане протест, тя остава зависима от това, срещу което се протестира. Протестът е полуразвита воля."\nТози етап бележи най-ранната поява на автономността (колкото и несръчна или пробна да е тя) и родителите могат лесно да осуетят или насърчат този процес. Ако отказваме на детето си правото да действа или да утвърждава себе си като автономно същество, тогава го довеждаме до това да поставя под въпрос това право през целия си живот. Ако през този решителен етап се пречи на автономността (както става за много хора чрез наказание, засрамване или свръхконтрол), тогава процесът на индивидуация се връзва или в съпротивление, или в подчинение и никога не се развива напълно. Или задържаме прекалено стегнато, или отпускаме с прекалена готовност. Огънят на спонтанността и радостта намалява, волята отслабва и чувствата на лична сила и отговорност биват подринати Резултатът е една недостатъчна трета чакра, която не може да подкрепя адекватно горните чакри и е блокирана и относно солидното проявление, и относно пълната реализация на съзнанието.\nАко от друга страна, волята на детето е прекалено задоволявана, без да има съобразяване или уважение към подходящите граници, налице е инфлация на егото. За такива деца казват, че „яхат родителите си" и имат изкуствено покачено чувство за собствена сила. Те са обречени да падат безброй пъти в живота си, създавайки колебание между чувства на незначителност и превъзходство. Липсва им съдът, който дават границите и който е необходим за истинското проявление. Очаквайки незабавни резултати, на тях може да им липсва вътрешната дисциплина, необходима за свършването на по-трудните задачи, което ни дава вярно чувство за собствената ни сила.\nСледователно ако искаме нашите деца да пораснат като автономни индивиди, да имат сила и да поемат отговорност, трябва да им даваме подходящо ръководство, без да потискаме деликатното възникващо его. Подобно младо стръкче трева, това его прокарва смело, но несигурно първите си филизи над земята, достигайки светлината на небето. Нека се отнасяме към него внимателно, с търпение и сила на волята, давайки му храната, от която се нуждае, за да расте. И нека търпението и силата на волята ни ръководят в процеса. Те със сигурност ще са ни нужни.


BMW Серия 3 Туринг : Дизайн\nСПОРТНО ОТВЪН. ПРОСТОРНО ОТВЪТРЕ.\nСПОРТНО ОТВЪН. ПРОСТОРНО ОТВЪТРЕ.Дизайнът на BMW Серия 3 Туринг.\nСпортно-елегантният интериор е оформен хармонично и още на пръв поглед излъчва естетика и динамика. Филигранно оформените въздухозаборници на предната броня с хоризонтални пластини са комбинирани с фаровете и осигуряват широката стойка на пътя. По желание двойните кръгли фарове се оборудват с интегрирани LED светлинни пръстени.\nНо магнит за погледите е не само предната част. Впечатляващо оформената задна броня е с две хоризонтални линии и разположени в двата края задни светлини с LED технология. Благодарение на това BMW Серия 3 Туринг има неподражаемо излъчване и през нощта.\nВерсията Линия Luxury в цвят Platinum Silver metallic с 18-инчови алуминиеви джанти е само един от множеството варианти да придадете индивидуално излъчване на BMW Серия 3 Туринг. Всеки от тях подчертава уникалният спортен характер на автомобила.\nОсвен серийните задни светлини с LED технология по желание фаровете и фаровете за мъгла на BMW Серия 3 Туринг също се оборудват с LED източници на светлина.\nВсички светлинни функции на LED фаровете с дневни, габаритни светлини и мигачи са с LED технология, а късите и дългите светлини се състоят от 10 мощни LED. Самите фарове са оборудвани с автоматично регулиране на обсега и впечатляват с великолепното осветяване на пътното платно. По този начин те повишават сигурността през нощта и при лоши метеорологични условия.\nАдаптивните LED фарове осигуряват разпределение на светлината, което се адаптира автоматично към скоростта (динамично осветяване на пътното платно). Освен мигачите и дневните светлини те включват функциите адаптивни светлини за завой с променливо разпределение на светлината за града и автомагистрала, светлини за завой, както и BMW Selective Beam (незаслепяващ асистент за дългите светлини) с автоматично превключване от къси на дълги светлини. По този начин системата осигурява оптимално осветяване на пътното платно при всякакви условия.\nЗадните светлини с LED светлинни блокове са съставени от отделни High Performance LED елементи и са оформени в типичната за BMW L-образна форма. С това те подсилват марковата идентичност на задната част и позволяват автомобилът да бъде разпознат категорично като BMW дори и в тъмнината.\nПанорамният стъклен покрив открива нови въодушевяващи перспективи и пропуска много светлина в интериора, която му осигурява разточителна и открита атмосфера. Ако слънчевите лъчи са твърде силни, електрическата щора на тавана може да бъде затворена безстепенно.\nС функцията си за плъзгане и повдигане панорамният стъклен покрив предлага допълнителни възможности за вентилация на интериора. Когато стъкленият покрив е в позиция вентилация, щората автоматично се придвижва назад, за да осигури необходимото движение на въздуха. Интегрираният ветробран предпазва пътниците от нежелани завихряния въпреки отворения покрив.\nОще при качване ще усетите ориентацията към водача и високото качество на материалите в BMW Серия 3 Туринг: интериорът с просторен, с практични поставки, арматурното табло е прегледно и функционално. В същото време пространството е доминирано от елегантност и динамика. Множеството хромирани акценти, както и повърхностите в Black high-gloss подчертават високото качество. При това в типичния за BMW стил кокпитът е последователно насочен към водача и поради това е екстремно лесен за управление.\nВсяко ергономично предизвикателство е решено с най-голямо внимание и загриженост. Най-добрият пример: 8,8-инчовият контролен дисплей на опционалната навигационна система Professional: свободностоящ над средната конзола и имащ висококачествено излъчване. В средната конзола са разположени две стойки за напитки, а в затворено положение покривалото им може да бъде използвано като поставка. Това са само два от множеството детайли на цялостната концепция, която перфектно комбинира спортен дух с модерно излъчване.


ПО СЛЕДИТЕ НА БЪЛГАРСКАТА БОЙНА СЛАВА доц. д-р Петър Ненков – PR ZONE\nПО СЛЕДИТЕ НА БЪЛГАРСКАТА БОЙНА СЛАВА\nДо Дойран и обратно, с България в сърцето!\nПътуваме с автобус на „Копсис транс” управляван от собственика на фирмата, полковник от запаса Ненко Чернооков, който е и зам. председател на Общинската организация на СОСЗР ” Васил Левски” – Карлово. Навлизаме в Република Македония и се отправяме към така наречения Южен фронт през Първата световна война.\nНепригодният за автобуси черен път не ни позволява да посетим село Орманли в прохода Костурино, където 28-ми пехотен Стремски полк води първия си бой през Първата световна война на 3 и 4 ноември 1915 г. срещу частите на 10-а английска дивизия. През първия ден те се сражават срещу французи, а през втория ден срещу англичани, които прикриват отстъплението на френските части. С неудържима атака на 4 ноември 28-и и 44-и пехотни полкове превземат окопите на противника, който панически отстъпва. Неговата артилерия се опитва напразно да спре тяхното настъпление.\nНа другия ден полковете на бригадата атакуват т. нар. Французка височина. Противниковите войски са принудени да отстъпят. Те взривяват след себе си складовете с боеприпаси и мостовете по шосето Удово-Дойран. В боевете със съглашенските части при Мемишли, Престан и Каяли в края на ноември 1915г. стремци отново показват висок боен дух и мъжество.\nСъглашенските войски отстъпват към Солун, но по заповед на германския Генерален щаб настъплението на българските войски е спряно на 2 км. от гръцката граница. Причината за това е, че Гърция е неутрална държава и все още се колебае чия страна да избере в Световната война. Това спасява силите на Антантата от окончателен разгром…..\nНашите познания по военна история оживяват, когато преминаваме през местности, пряко свързани с боевете на Българската армия през войните за национално обединение. Минаваме край връх и село Фурка, където се е намирал щабът на 9-та Плевенска дивизия. Виждаме българска чешма, строена около 1918 година и българско военно гробище, обрасло в бурени и разкопано от иманяри!?….\nПо пътя за Дойран минаваме край лобното място на полковник Константин Каварналиев – герой от Междусъюзническата война през 1913г. Шест дивизии, командвани от гръцкия крал, атакуват Кукуш, отбраняван от два български полка. Те се сражават три дни, давайки възможност на населението да се изтегли без жертви към Стара България. Гърците губят 10 000 убити и ранени, докато в цялата Балканска война техните загуби са само 6000 души. Без да позволят да бъдат обкръжени, нашите полкове се изтеглят на север. Кукуш е изгорен до основи от гърците. Гръцката армия се устремява към Дойран. Тук на позиции е бригадата на полковник Каварналиев. Той разполага с два полка – 32-ри и 42-ри, и то в непълен състав. те имат общо 3000 бойци.\nГърците атакуват с 42 000 души . Съотношението е един български войник срещу 14 гърци. Боят пламва със страшна сила на 18 юни 1913 г. Българските войници се сражават като лъвове. Подкрепления не идват. На 22 юни полковник Каварналиев изпраща в тила адютанта си поручик Дуров с думите: „Поручик, тръгни по пътя за София и ако срещнеш дори един български войник, прати ми го, за да го хвърля в боя!“ Дуров среща много български войници, но те се сражават отчаяно на други невралгични места.\nИ на 23 юни полковник Каварналиев хвърля в боя единствения резерв – себе си. Напуска командния бункер с пушка в ръка и контраатакува с войниците си в първия боен ред. Противникът е отбит. Позицията е удържана. По време на сражението полковник Каварналиев е ранен в крака. Раната изглежда лека и той не напуска бойното поле, но се оказва че куршумът е пронизал важна артерия. Храбрият пълководец умира няколко часа по-късно от загуба на кръв. Посмъртно е произведен генерал-майор.\nПрез 1917 – 1918 г., в разгара на Първата световна война, на мястото, където е погребан генерал Каварналиев, частите на 9-та Плевенска дивизия построяват паметник на героя. Седемметровият паметник, издигнат на малък хълм край шосето за Валандово е взривен през 1966 г. от югославските власти, водени от антибългарска истерия.\nНа другия ден сутринта тръгваме към Кала тепе водени от местния водач Илиян. Пътят е осеян с натрошени камънаци, което прави нашето предвижване много трудно. Неусетно се озоваваме в истинска джунгла от драки, препречващи достъпа ни до билото. Шиповете се забиват навсякъде и ни дерат до кръв. Земята ревниво ни разказва историята на войната, разказва ни за хилядите загинали български воини, за тежкия им физически труд при изграждането на бункерите в скалите .\nПолковник Вазов поема през 1917 г. командването на 9-та пехотна Плевенска дивизия, която отбранява полосата от река Вардар до Дойранското езеро. Използвайки няколко месеца затишие на фронта, той заповядва на подчинените си 35000 бойци, подофицери и офицери от дивизията да изградят система от бетонни и скални укрития да укрият личния състав при артилерийски обстрел на противника. В инженерно отношение той доразвива позицията на дивизията, изградени през 1916 г. от частите на Втора Тракийска дивизия, които през август същата година отблъскват бесните атаки на три френски и една английска дивизии и им нанасят загуби от 3200 убити и ранени.\nПод командването на полковник Владимир Вазов, позицията на Дойран се превръща в непревземаема крепост, гъсто осеяна с огневи точки и инженерни заграждания.\nПри пролетната офанзива на съглашенските войски през 1917 г., въпреки многобройните им атаки и непрекъснатия барабанен огън на противниковата артилерия, позицията на 9-та Плевенска дивизия, остава непревземаема. Противникът понася големи загуби – над 12 000 убити, ранени и пленени. Военен кореспондент на лондонския вестник «Таймс» пише, че британските войници наричат българската отбранителна точка „Борис“ – „долината на смъртта“. За проявени високи командно-организационни качества в боевете, командирът на 9-та Плевенска дивизия, полковник Владимир Вазов е произведен в чин генерал-майор.\nПрез месец септември 1918 г. срещу неговата дивизия се изправят обединените съглашенски войски, командвани от генерал, лорд Джордж Милн – 4 английски и 2 гръцки дивизии и много артилерийски и инженерни подразделения с общ числен състав 75 хиляди души. Замисълът на генерал Милн е 12-и британски корпус (22-а и 28-а дивизия) да нанесе главен удар в направление на Крастали – Кала тепе – височината Дуб, а с гръцката Критска дивизия да обходи Дойранското езеро от изток. По този начин да се излезе във фланг и тил на отбраняващите се български войски и те да бъдат разгромени.Бойният ред на съглашенските войски е в два ешелона.\nВ 5 часа на 18 септември съглашенските войски тръгват в яростна атака срещу предната позиция. Разкъсани са всички телефонни връзки и управлението на боя е максимално разрушено. Командирът на дивизията, генерал – майор Владимир Вазов реагира незабавно. Към застрашените участъци той насочва резерви за контраатака, а на други участъци изпраща резерв за уплътняване на отбраната. В боя се намесва и авиацията на противника, която коригира огъня на противниковата артилерия, води огън с бордовите си картечници и хвърля бомби по българските позиции. Воините от дивизията на генерал-майор Владимир Вазов откриват такъв плътен пушечен, картечен и артилерийски огън, че до окопите стигат едва 20-30% от атакуващите. Възползвайки се от голямото си надмощие в жива сила, противникът успява да се промъкне и временно да се закрепи на предната позиция. Падат и няколко застави на бойното охранение. Започват ред съкрушителни контраатаки от първоешелонните полкове на дивизията и подведените резерви. Противникът е спрян и обърнат в бягство. Командващият войските на Антантата, генерал Милн е смаян.\nНа 19 септември той предприема нова атака. Българската артилерия бие с барабанен огън. За първи път през войната тя използва газови снаряди. С твърдо удържане на позициите и с широк маньовър частите на 9-та Плевенска дивизия отбиват атаките на противника. След 5-часова ожесточена схватка противникът е отхвърлен от заетите позиции и отбраната е възстановена. В края на деня английските тръбачи свирят отбой. Отбраната на българите е твърда и непробиваема, бойният им дух е висок, волята за победа-неукротима. В резултат на двудневните ожесточени боеве, 12-ти британски корпус губи 11 673 убити и ранени и 547 пленени срещу 1736 убити и 1 000 ранени българи. Цели английски полкове оставят костите си в подножието на върховете Дуб и Кала тепе.\nИзвестният английски историк Сирил Фолс пише за битката при Дойран: „Около опорния пункт Цербер започна отчаяно сражение. Кръстосаният огън от другите части на укреплението веднага срази онези, които бяха навлезли в него. Нападението се повтори, но и това усилие го постигна същата съдба. Командирът, високо почтеният подполковник А. Клег-Хил бе убит и батальонът му чисто и просто бе анихилиран!“ Това е най-кръвопролитното сражение на Македонския фронт през войната, с най-голяма плътност на убитите на 1 км. фронт. Англичаните наричат Дойран „Българският Вердюн!“ По-късно известният, като враг на България, английски премиер Лойд Джордж пише: «В никоя война англичаните не са давали наведнъж толкова много жертви, както при Дойран!….“\nПътят е стръмен и труден. След един завой пред нас изникна чешмата „Цар Фердинанд”, издигната в чест на загиналите в боевете чинове от 34-ти пехотен Троянски полк. Тя се намира на гърба на Кала тепе. Била е разрушена от вандали , но днес е напълно възстановена от троянчани. След дългия път отпиваме глътка живителна свежест от нейните шест стубела и по каменисти стъпала през рядка горичка се изкатерваме с последни сили на билото. От тук се разкрива прекрасна гледката към Дойранското езеро, в което се оглеждат облаците и горите по бреговете му. Някога по време на войната от тук се е виждал, като на длан целият Дойрански фронт, осеян с изградените от българите укрепления и бодливи храсти. От тук се вижда паметникът издигнат в английското военно гробище, намиращо се на гръцка територия, само на няколко километра от Стари Дойран.\nМестните хора казват, че било много красиво и отлично поддържано, а нашите военни гробища в местността са изравнени с булдозери по заповед на кликата на Тито. Кому е нужна тази омраза към мъртвите войници? Най-нежният български поет, подпоручик Димчо Дебелянов загинал, като командир на рота на 2 октомври 1916 г. край Демир Хисар, в разгара на Първата световна война, написа за загиналите чужди воини прекрасните си стихове „Мъртвият не ни е враг”…\nВ България спираме на Самуиловата крепост край село Ключ при река Струмешница. Екскурзоводката се просълзява, когато ни разказва за трагедията на Самуил и неговите ослепени воини. Изкачваме се на останките от крепостта и от Беласица полъхва вятър, разрошва клоните на дърветата и те разказват чудна легенда за подвига на българските воини. Сякаш от дълбините на времето до нас долитат страховити бойни викове, чува се звън на преплетени мечове и копия и предсмъртния хрип на тежко ранени бойци.\nНа 29 юли 1014 г. в битката при клисурата Ключ, която се издига на най-тясното място в долината на река Струмешница, между склоновете на планините Беласица и Огражден, византийската армия успява да разгроми с военна хитрост воините на Самуил. Един неин отряд минава по козя пътека в гръб на българската отбрана. С удар по фронта и обход по фланга ромеите успяват да разгромят българската войска и да пленят 14000 български воини. По заповед на византийският император Василий II те са ослепени, като на всеки сто души оставят по един с едно око, за да ги върне обратно по домовете им. Тази чудовищна жестокост на василевса му спечелва прозвището “Българоубиец”.\nПри вида на ослепените си воини цар Самуил получава сърдечен удар и на 6 октомври 1014 г. почива. Престава да тупти сърцето на един велик български пълководец и държавник, който повече от четиридесет години се съпротивлява геройски на опитите на могъщата Византийска империя да покори българската държава…. Отбиваме се от пътя в Рупите, запалваме свещици в храма на баба Ванга и всеки от нас се помолва за здраве и за упокой на душите на близките ни починали. Времето напредва. На обяд спираме за кратко в живописния Мелник-убежището на деспот Слав и „царот на Пирин” – Яне Сандански, снимаме красивите къщи и отново продължаваме дългия път към дома.\nСлед нас остават Беласица, Огражден, Пирин и Рила с белоснежните шапки на върховете. Сбогуваме се с Македония – с най-романтичния къс от нашата история и си пожелаваме отново да я посетим, защото в нея остават завинаги нашите сърца и спомена за нашите деди, без които историята ни би била равна и скучна, като пясъчна пустиня.\nНА 1 СЕПТЕМВРИ СЕ НАВЪРШВАТ 16 ГОДИНИ ОТ ТРАГЕДИЯТА В БЕСЛАН ДОЦ . Д-Р ПЕТЪР НЕНКОВ


Евгени Минчев отново успя да шокира зрителите, като заговори за своята потентност.\nТой призна, че вече му е време да създаде семейство и да има свое дете. Искам добра и изискана жена, семейството ни ще е много сплотено, много успешно, защото и двамата ще бъдем с опит. Искам да имам син, когото ще възпитам строго, защото ще съм много взискателен баща. Така съм устроен, да желая най-доброто и да не жаля средства да го постигна.\nМоята майка ме изостави, когато бях на 14 години. Признах й, че харесвам момчета и тя се ужаси. Излязох на квартира и повече не я видях. Единствено се появих на погребението й. Тя не искаше да ме вижда. Иначе приемаше подаръците, които й пращах, прие и апартамента, който й купих, но мен не ме искаше.\nТакъв е животът…Не се нарежда както го искаш.\nМинчев разказа и че много се е срамувал, че работи като ватман. Тогава навлязъл в артистичните среди в София и твърдял, че има брат-близнак, който кара трамвай.\nНо пък не се срамува изобщо, че и досега обича шкембе чорба. Понякога му писвало изисканото меню от чер хайвер и суши, слизал в гостилницата до дома си и с кеф изяждал едно голямо шкембе с много чесън и лют пипер.


Капитанът на необуздания бунт (реквием за писателя-художник Тодор Велчев-Тато) - Поглед Инфо\nНамираш се в: Начало » Култура » Капитанът на необуздания бунт (реквием за писателя-художник Тодор Велчев-Тато)\nКапитанът на необуздания бунт (реквием за писателя-художник Тодор Велчев-Тато)\n26.09.2019, 20:53 Виолета Станиславова 2234\n/Поглед.инфо/ Ровейки из домашния си компютър, неочаквано открих страница от вестник "Словото днес" от 2013 г., посветена на писателя-художник Тодор Велчев-Тато. Намерих и папка с негови картини. Явно, преди 6 години, сме отбелязвали негова годишнина. Разрових се в гугъл, за да си припомня датата му на раждане и на смърт. Роден е на 15 август 1935-а, починал е на 19 септември 2010-а. Няма нищо случайно на този свят.\nС Тодор Велчев-Тато бяхме добри приятели. Много често идваше в редакцията. Освен някой разказ, който му набирах, понякога носеше и купчина снимки за разглеждане – на картини, рисунки, роднини, случки от моряшкия му живот, с писатели, от съюзни събития... Особено се гордееше с това, че е бил културист и е спечелил първо място на състезание за възрастни културисти. На една поизмачкана от употреба снимка се бе сниман гол до кръста, в поза на културист. Тя бе трофеят му. Постоянно я носеше със себе си и се хвалеше с нея. Най-вече пред жените. Имаше дори снимка на отдавна зараснала рана на крака му - казваше, че като бил моряк, го захапала акула. Показа ми я, а после, за доказателство, вдигна долния край на крачола си с думите: „Виж, виж! Този белег е от акулата, на която й таковах майката!”\nКогато идваше при председателя на Съюза на българските писатели Николай Петев, с когото бяха големи приятели, почти винаги се отбиваше в редакцията. Говореше шумно, ръкомахаше, винаги беше екзалтиран. Ангажираше вниманието и на околните; без да искат слушаха неговите разкази от сложния му и драматичен живот.\nКакъв ли не е бил - работник, миньор, строител, треньор, каскадьор, спасител, основоположник на културизма в България. Бил и помощник-капитан на ОРТ „Феникс“. Пресякъл Тропика на рака на 24.07.1968 г., а екватора – на 1.08.1968 г. Толкова силно въздействие са имали моретата и океаните върху неговия вътрешен, духовен свят, че повечето му книги с разкази винаги са свързани с тях. Морето-морякът-жената-рибите-корабите-пристанищата – това са и образите в картините, и рисунките му, изрисувани във всички нюанси на синьо-зелените цветове.\nВеднъж се засякохме по стълбите в Съюза. Спря ме и трескаво ми заговори, че бил при командосите заради личното му оръжие. Имал пистолет. „Искаш ли да ти го покажа?”, ме попита, и разтвори якето си. Наистина имаше?! Извади го от вътрешен джоб и ми го подаде да го подържа. Отказах, разбира се, страх ме е от такова желязо. Той се засмя, каза „После ще мина да те видя”, и продължи бодро нагоре по стълбите. Друг път се засичахме в градината на „Мон Парнас”. Около масата, където сядаше, винаги имаше писатели, с които бурно се разговаряше, а гласът му се извисяваше над всички - ясен, звучен и силен. Шумът от разгорещените мъжки спорове се чуваше чак на улицата.\nТато беше издал дотогава 10-тина книги с разкази и есета. Бе автор на сборниците „Фантазия за белите шапки“, „Формула 1“, (по която има направена телевизионна екранизация), „Щъркели в пламъци“, „Сините папагали“, „Стрелецо, прицел си“, „Лов на гърмящи змии“, „Къща от светлина“, „Море без капитани“. През 2001 г. издаде книгата „Окото на циклона”. Подари ми я в редакцията с прекрасен автограф: „Вили, ти си един поетичен диамант! С обич, Тато, 21.11.2001 г.” През 2005 г., когато издаде книгата си „Звездният разбойник”, отново дойде в Съюза. Този път специално ме заведе в близката сладкарница на ул. „Шишман”, за да ме почерпи и да ми я подари с автограф: „За Виолета – любов и нежност. А за поезията й – звездите! 3.11.” Все още на стената в стаята ми виси акварел с образ на жена. Подарък ми е от Тато за един рожден ден. Долу, вдясно, е написал: „На Вили, с обич като тревата и морето – поетеса на моето моряшко сърце. Тато”.\nТодор Велчев-Тато бе сложна, противоречива, директна, но и малко загадъчна личност, която оставяше впечатление, че е писател, който всичко може и всичко знае. Сигурно е било така, защото никога не е живял в определени рамки. Борел се е сам с живота и сам е предизвиквал съдбата със своето непокорство и мъжка смелост. Винаги е търсил приключението, предизвикателството, различното. Само впечатляваща личност като Тато може да бъде безразсъдно смела и непредсказуема. Имаше ли набелязана цел – нищо не бе в състояние да го отклони от нея. Че кой се бори с голи ръце с акули?! Само Тато, разбира се! Беше малко див, необуздан и първичен. И горд. Имаше свой идеал, своя правда, свое мнение, които неотклонно отстояваше. Не позволяваше на никой да му влияе. За каквото и да е. Критикуваше бурно недъзите на обществото, на управниците, на нравите. Тревожеше се за бъдещето на България. Не беше доволен от света, в който живееше. Трудно му беше да понася нещастията на хората и разрухата в обществото. Не можеше да се примири. Това съсипваше психиката му.\nТато бе човек с богат, не само писателски, но и с житейски опит, и това много му е помогнало да напише разкошни и запомнящи се разкази. Разкази изпълнени с философия и поезия. Тато беше поет по душа. Това личи много силно навсякъде в разказите му. В биографията му пише, че е основоположник на културизма в България. Бил е експерт в Съюза на българските командоси, който го удостоява с почетния си орден. Носител е на Голямата награда „Варна“ за маринистика през 1976 г. за сборника „Фантазия за белите шапки“; на Националната литературна награда „Николай Хайтов“ през 2005 г.; на Наградата „Златен век“ на Министерство на културата за 2006 г. Бил е член на Управителния съвет на Съюза на българските писатели. И какъв ли още не.\nЗа съжаление, на 19 септември 2010 г. дойде зловещата новина, че се е самоубил с личното си оръжие. Последните му думи, записани в малко тефтерче, са: „Не искам да съм просяк“, „Щастието е състояние на духа“, „Обичам ви“. А само преди броени дни се бяхме видели в редакцията, говорехме си нормално и по нищо не личеше, че е решил да го направи.\nЖалко, сега щеше да е още жив. На 15 август 2019 г. щеше да навърши 84 години. Щеше да напише още талантливи разкази, да нарисува още от странните си картини и да ни радва с присъствието си.\nИзминаха 9 години от смъртта му. Но всички негови разкази са ми любими. Ще ви предложа един от емблематичните му, който и той си обичаше: „Фантазия за белите шапки”.\n- Като не сме ние, има други! Нашето не се губи!\nВсички се засмяха. Мина ми през ума: „Къде съм тръгнал да се давя? Ще изкарам някой лев, но нея няма да оставят на мира. Все ще я спипа някой. Пък и това е природа…”\nПогледнах останалите. Те слушаха наежени и приличаха на животни, готови за скок. Но боцманът хвърли мрежата от думи и улови всички като риби, събрани над кюспе.\nТака трябва да са помислили и останалите, защото само след няколко часа, щом напълнихме ваните с риба, започнахме лова на пернати. На кораба имаше много въдици, големи колкото показалец. Контрашипът ми беше остър като човката на кълвач. С тях ловяхме тунци. Взех една риба, още жива, и я набучих на куката. Докато тя шаваше, хвърлих въдицата във водата. Към нея политнаха няколко птици. Една успя да я налапа и се повлече след найлоновото въже. Дръпнах го към себе си. Птицата размахваше криле, режеше косо пяна от океана и го правеше на прах, от който се раждаха дъги. Когато я извадих на палубата, забелязах, че куката беше пробила птичата шия. Малката човка на контрата стърчеше като чучур на чешмичка. От нея сълзеше кръв. Капките бързо се стичаха, обагряйки бялата шия, и тя заприлича на току-що изваден от дъното корал. Улових я. Един стисък, едно рязко издърпване на шията. Крилете се отпуснаха. Обърнах я да я погледна отзад. Някой ми извика:\nСлед няколко дни всеки си имаше по една шапка.\nТова бяха истински произведения на изкуството. Перушинките се разтваряха и къдреха като вълнички от най-лекото подухване с уста. Представих си шапката върху главата на жена ми. След това в мисълта си видях главата й на дръвника и преди шапката да е политнала, я скрих в куфара. Престанахме да говорим за шапките. Понеже бялата перушина ме зачовърка неприятно, реших да я хвърля. Но тъкмо се запътих към каютата, и се сетих. След няколко дни щяхме да предаваме уловената риба на кораба майка, който заминаваше за родината. Реших да изпратя шапката предварително. Опаковах я и с кратко писъмце я предадох на един приятел, който живееше близо до нас. Торбата ми беше закърпена.\nСъвсем пречистени, доплавахме до родното пристанище. Хвърлихме котва в аванпорта, вдигнахме сигналните флагове и зачакахме. След малко влекачът ни помъкна към пристанището. Бавно и величествено към нас се приближаваше кеят. Всички наизскочиха по фалшбордовете и хвърлиха взор към сушата – очите им ще излязат от орбитите. Изведнъж на рибарския кей зърнах дълга преспа. Колкото повече се приближавахме, толкова повече зърната на снежната маса растяха. От лещени станаха колкото пуканки, а след това колкото памукови плодове и накрая под албатросовите шапки плачеха радостни лицата на нашите жени, пълни с живот и желание. От парахода се отрони общ вик: „Шапките са на местата си!”\nПолетяха жените като пъстърви в поток в прегръдките на яки, брадати и гладко избръснати мъжаги, които с едната ръка ги прегръщаха, а в другата стискаха закърпените торби, в които тежаха Вяра, Надежда и Любов.