Vampire's Academy :: Забавления :: Творчеството на Лия Волтури Share |\nЗаглавие: Sunrise: Пробуждането Пет Юни 04, 2010 8:32 pm\nАми това е моят ФенФикшън. Дали е добър или не, вие ще решите, а аз ще се постарая да го направя приятен за четене.\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пет Юни 04, 2010 8:54 pm\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пет Юни 04, 2010 9:04 pm\nСмъртта е бягство. Бягство от всичко, в което си\nвярвал. Предателство към хората, които те обичат. Ако сте чудовище какво бихте\nизбрали смъртта или живота. Ако сте същество, което убива за да се храни? Смъртта\nе нещо, което всеки човек може да получи. Но, ако сте безсмъртни?\nАко не можете да умрете? Как бихте постъпили….?\nКазвам се Лия Елезар и съм на седемнадесет. Имах идеален живот в малкото градче\nКембъл. Бях известна мажоретка с прекрасно гадже. Имах отлични оценки.\nВсичко беше идеално до сега ..\nБеше началото на Март. Точно тогава започваше дъждовния период в щата.\nПрогнозата беше, че днес се очаква буря и трябва да се внимава по пътищата.\nВ понеделник сутринта, часовникът ми забръмча както винаги, а аз флегматично се\nпротегнах, за да спра неприятното му бръмчене. Беше време за ставане. Мразех да\nставам рано за училище. Също така флегматично, аз станах от леглото и се\nотправих към банята, за да се оправя. Миенето на зъби ми отне само няколко минути. Сега идваше време за обличане.\nАз трудно избирах дрехите си за деня, защото бях доста претенциозна.\n-Тази не става…-промърморих аз докато избирах тениска.\nСлед петнадесет минути избиране на облеклото се\nотправих отново към банята, за да си сложа малко грим. Не би трябвало главната\nмажоретка да ходи из училището без приличен вид. Докато нанасях малко пудра\nоколо скулите си осъзнах нещо. Изглеждах доста повърхностна с всички тези\nприготовления за един учебен ден. Всъщност не ми пукаше какво казват другите за\nмен. Пукаше ми само за едно. За прекрасният ми приятел, който винаги ме\nподкрепяше. Казваше се Мат Танер. По филмите с гимназисти винаги имаше двойка,\nкоято се състои от мажоретка и футболист, но при нас беше различно. Мат мразеше\nамериканския футбол. Повече си падаше по бейзбола, както и аз. Приключих с\nнанасянето на пудрата. Пристъпих към спиралата. Започнах с бавни движения да\nслагам на едното си око. Очите ми бяха зелени и когато си сложех подходяща\nспирала те изпъкваха.\nСвърших и с грима. Тогава взех четката си и започнах да разресвам златисто\nрусата си коса. Никога не бях я боядисвала и бях от малкото такива момичета.\nИзведнъж от долният етаж се чу гласът на\nпо-големият ми брат Ерик, който разсея размислите ми.\n-Лия слизай .. закуската е готова…\nАз оставих четката си за коса на едното нощно шкавче и се запрепъвах към стълбището.\nЕрик вече ядеше.\nТой беше с година по-голям от мен и понякога ме\nкараше на училище.\nСтигнах до прага на кухнята. Закуската вече беше\nготова, а Ерик вече ядеше.\n-Къде са мама и татко?-попитах и се засмях на начина по който Ерик ядеше.\n-Тръгнаха за Чикаго. Извикаха ги\nспешно, защото са открити някакви нови разкопки. Не знаят кога ще се върнат. За\nсега ще сме само двамата … ще ядеш ли това?-попита Ерик, докато все още ядеше.\n-Не, изяж го.. Значи мама и татко ще стоят доста в Чикаго, жалко.\nВ този миг погледнах часовника. Трябваше вече да тръгваме.\n-Ерик, хайде ще закъснеем.\nБрат ми веднага скочи от стола и\nтръгна към врата. Аз останах след него и заключих вратата. Когато погледнах към\nгаража колата вече я нямаше вътре, а беше спряна на пътя. Брат ми беше вътре и\nме чакаше. Аз забързах крачка към бръмчащата вече кола, влязох и треснах\nвратата след себе си. Ерик потегли и\nвключи един от неговите дискове. Аз се замислих. Първо се зачудих защо да не\nзакарам колата на автомивка. Тази кола я бяха подарили родителите ми на мен и\nна Ерик за коледа. Беше сребристо Волво, което возеше идеално.\nБез да се усетя се озовахме да училището. Ерик паркира на обикновеното място, а\nМат ме чакаше както обикновено до колата си. Аз слязох от Волвото и се насочих\nкъм него. Брат ми също слезе и завървя към Лизи, приятелката му.\n-Здрасти Мат.-казах и го целунах по бузата.\n-Здрасти.-каза той на свой ред и настоятелно допря устните си до моите. След\nтова ме хвана за ръката и така тръгнахме към първия си час-английски. Двамата\nстояхме почти по всички предмети, така че винаги преди часовете се чакахме на\nпаркинга. Е, вероятно и да не стояхме заедно пак щяхме да се чакаме.\n-Как е днес?-попита ме Мат и се усмихна с красивата си широка усмивка.\n-Ами понеделник е..как може да е.-засмях се аз, а след това и той.-Майка ми и\nбаща ми заминаха за Чикаго. Това значи, че ще сме сами с Ерик, а той постоянно\nще е с Лизи. Искаш ли да гледаме някой филм довечера?-попитах аз и направих\nфизиономията, която винаги го размекваше.\n-Разбира се, че искам. Без това баща ми винаги е на работа. Към колко да\nдойда?-той присви очи, които бяха ужасно сини.\n-Към осем става ли?\n-За теб винаги.-Мат ме притегли към себе си и ме\nцелуна още по-настоятелно от предишният път. В този момент господин Шан,\nучителят по физическо ни прекъсна.\n-Младежи, тук не е мястото, където трябва да правите това.-учителят си замина,\nа аз осъзнах, че сме вече до кабинета по английски.\n-Хайде да влизаме.-казах аз и се намигнах на доста по-високият от мен Мат.\nСлед часа по английски излязохме от кабинета и се насочихме към физкултурния\nсалон, където щеше да бъде следващият ни час.\n-Лия, искаш ли да сме у нас, а не у вас. За всеки случай.\nАз се замислих. Може би наистина бе по-хубаво да бъдем у тях, защото Ерик можеше\nда заведе Лизи в къщи.\nСлед това отново завървяхме към салона.\nИ така часовете минаха един по един, бавно и мъчително.\nПоследният час прекарахме на паркинга в целувки. С Мат се бяхме разбрали да\nняма изяви в училище, които да изложат и двама ни.\nБрат ми вече беше излязъл от час и идваше към паркинга. Мат тръгна към своята\nкола, а уговорката за осем още си стоеше, но щеше да бъде у тях.\n-Не си ли карала последния час?-попита Ерик и се намръщи.\n-Да, не го карах.-усмихнах му се аз и се качих в колата.\nЕрик също се качи и запали двигателя. Когато потеглихме той отново както\nсутринта пусна един от неговите дискове, но този път по-ниско. След това\n-С Лизи довечера смятаме да гледаме филм. Ъм…можеш ли да си стоиш в стаята?\n-Ерик, не смятам довечера да оставам в къщи. Ще хода у Мат. И ние ще гледаме\nфилм. Така, че не се притеснявай, няма да ти разваля вечерта.-аз се усмихнах, а\nЕрик отново както на паркинга се намръщи.\n-Знаеш, че мама и татко няма да одобрят това, нали. Все пак си на седемнайсет.\n-А ще одобрят ли, че синът им води момичета в къщи, докато по-малката му сестра\nе там. Помисли си.\nТогава видях, че тъкмо стигнахме в къщи. Аз слязох от колата и затръшнах\nКогато влязох в къщи се качих в стаята си, включих си компютъра и пуснах\nмузика. След това взех една малка чанта от дрешника и започнах да слагам\nнай-важните неща, като паста за зъби, четка за коса, няколко тениски и два\nчифта дънки. Сетих се и за чифт маратонки. Сложих и тях. Когато ходех у Мат\nвинаги си взимах най-важите неща, защото някога оставах повече от ден.\nТогава телефона иззвъня. Когато го дигнах беше Мат.\n-Приготви ли си нещата?-попита той с весел и енергичен глас.\n-Да, разбира се.-казах аз също толкова бодро.\n-Сега е четири и половина. В пет съм у вас. Ще отидем на малко пазар, а след\nтова ще гледаме някой страшен филм. Кой предпочиташ?\n-Хъм, ами „Петък 13”\nе хубав. Може да го гледаме.\n-Лия..-гласът му отекна в слушалката.\n-Мат какво стана?-попитах, а в гласът ми явно се четеше паника.\n-А нищо, не се притеснявай. Трябва да затварям. Баща ми иска да натоварим\nбагажа му в колата. След половин час съм у вас.\nЗатворих слушалката. Тогава се чу почукване.\n-Влез Ерик.-провикнах се и зачаках да се натресе.\n-Какво правиш?-попита той, докато влизаше.\n-Приготвям се да ходя у Мат, а ти?-попитах докато слагах още няколко неща в\n-Ъ..ами искам да ти кажа нещо.\n-Ъм..ами..нали знаеш, че Мат е с година по-голям от теб?\n-Знам, сега какво имаш да казваш?\n-Внимавай! Нали знаеш какво искат момчетата на неговата възраст?!\n-Разбира се, че знам. Но той нищо няма да ми направи освен, ако аз не искам.\n-По-добре е да не искаш..-каза Ерик, а от долу се чу бибиткване.\nВ този момент аз грабнах чантата си и тръгнах към вратата, а брат ми тръна след\n-Пази се!-провикна се, докато аз вече отварях входната врата.\n-Добре, чао.-казах аз на свой ред и затръшнах вратата.\nМат ме чакаше опрян на колата си и ухилен до уши. Аз завървях към него също\nтака ухилена и когато стигнах до него направо му налетях. Той ме целуна, а след\nтова ме поведе към предната седалка на колата си.\nКогато стигнахме до тях Мат излезе от колата и отвори моята\n-Ти подмазваш ли ми се?-попитах и се засмях.\n-Може би и какво?-попита той и повдигна вежди все така ухилено.\n-Харесва ми.-казах и се усмихнах.\nМат ми подаде ключовете за къщата и каза.\n-Влизай, а аз ще прибера колата.\nАз завървях към входната врата с чанта в ръка. Мат имаше огромна къща. Е, все\nпак баща му беше кмет на Кембъл. Хубавото беше, че вечно пътуваше и ние можехме\nда се усамотяваме много често. Аз отключих, влязох и се качих в огромната стая\nна Мат. Оставих си дрехите на един стол и отново слязох на първия етаж. Мат\nвече беше там и слагаше пуканки в микровълновата. Тогава се обърна и каза.\n-Трябваше да ходим на пазар,нали? Съвсем забравих. Искаш ли да отидем?\n-Не, няма проблем. Стига ми само да съм тук. Заемам се с приготвянето на вечерята. Какво искаш?-попитах и се\nМат се намръщи и каза.\n-Мислиш, че ще те оставя да готвиш? Все пак си гост. Аз ще сготвя. И не се\nпритеснявай, няма да те отровя. Винаги си готвя сам, защото татко никога не е в\n-Знам, че няма да ме отровиш, но все пак трябва да правя нещо. Да имаш идеи\n-Хмм, имам няколко да ти ги кажа ли?\n-Да.-казах аз и се засмях на физиономията на Мат.\n-Като начало искам целувка. А после, ако искаш може да ми помагаш с вечерята. А\nти какво искаш да хапнем.\n-На мен и пица ми стига.-казах.- А за целувката, тя ще е по-късно. Боже, много\nбързо се стъмни. Колко е часа?\n-Осем. Късно е.\nДа поръчам ли пица?\n-Разбира се. Аз отивам да пусна филма.\nКогато отидох в големия хол и започнах да тършувам за диска с филма на ужасите,\nкойто щяхме да гледаме, чувах как Мат поръчваше пица за нас двамата.\nИзведнъж се чу звънеца. Явно Мат тъкмо беше затворил телефона.\n-Аз ще отворя..-провикна се той.\nЧух бягането му към врата и как тя се отваря. След това мълчание. Тръгнах към\n-Мат, кой е…?- попитах и в този момент видях как Мат лети във въздуха, а едър\nмъж го държи за врата.\n-Мат!-Извиках и се затичах към огромния мъж.-Кой си ти? Остави го!\nМъжът пусна Мат на земята, а след това се приближи към мен и ме удари. Не знаех\nкакво стана. Явно съм била в безсъзнание няколко минути, когато чух гласа на\n-Лия бягай иначе ще пострадаш!-викаше той.\nАз се протегнах за ключовете за колата на Мат. Той все още лежеше, а мъжът явно\nбеше на втория етаж. След като взех ключовете, аз тръгнах към Мат. Опитах да го\nдигна, но той не ми помагаше.\n-Остави ме и бягай!-викаше отново той.\nЧух стъпките на мъжът горе, които се приближаваха към стълбището.\n-Не мога да те оставя.-запротестирах аз.\n-Махай се!-извика той, а стъпките приближаваха.\nАз затичах към отворената врата, а след това към джипа на Мат.\nОтключих колата и колкото можах, толкова по-бързо запалих. Потеглих. Натиснах\nгазта и започнах да търся из колата телефон. Не можехме да повикаме някой\nсъсед, защото къщата беше извън града. Трябваше да намеря телефон. Обърнах се\nкъм задната седалка. Когато се обърнах отново срещу мен идваше камион. Опитах\nсе да предотвратя удара, но полетях към мантинелата. Чак тогава се усетих къде\nсъм. Бях на моста. Тогава полетях към водата.\nКолата потъваше. Какво можех да направя. Тогава започна да се пълни с вода.\nОпитах се да отворя, но не можех. Колата се напълни с вода и въздухът ми\nсвършваше. Последното, което видях бяха светлини от повърхността на водата.\nТогава очите ми започваха да се затварят, а аз не можех да направя нищо. Виждах\nсамо светлина. Не можех да помръдна. Очите ми се затвориха нацяло и тогава\nТова е за начало. Надявам се да ви хареса! Чакам критики, за да знам къде да се поправя . Главата е дълга, но се надявам поне някои от вас да я прочетат. Знам, че на места има грешки, но все пак съм неопитна и не съм писател.\nТова е! Ако ви хареса ще пусна и втора глава...\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пет Юни 04, 2010 9:15 pm\nХАРЕСВА МИ.Кога ще ме включиш(ако искаш разбира се)\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пет Юни 04, 2010 9:24 pm\nБива го,но злато,както и аз бях допуснал грешка,много наблягаш на речта,а описанието изостава на заден план.\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пет Юни 04, 2010 9:25 pm\nДа и аз това забелязах.Има доста подоробности,нещото което видях при втори прочит е че много бързо се развиват нещата.\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Съб Юни 05, 2010 1:19 pm\nС Събудих се от ярка светлина, която\nме прогаряше. Всичко беше бяло. Какво правех тук? Къде бях? Огледах се.\nИзведнъж видях брат ми, който беше заспал на стола до мен, а главата му лежеше\nна завивките на леглото ми. Опитах се да помръдна, но не можех. Виеше ми се\nсвят и сякаш бях завързана за скапаното легло. Напънах се да произнеса името на\n-Ерик, Ерик.-казах с изтощен глас.\nОпитах се да помръдна ръката си и успях. Побутнах леко Ерик. Както си лежеше,\nтой подскочи и потърка очи. Тогава ме погледна и каза.\n-Будна си, будна си. Не мога да повярвам. Сестра…!\n-Какво стана? Къде са мама и татко …Мат? От колко време съм тук?\nЕрик наведе глава и отново потърка очи.\n-Лия….мама и татко починаха при катастрофа във същия ден,\nкогато и ти падна от моста. А Мат изчезна, след като бяхте заедно онази вечер.\nТук си от месец и половина..\nНе можех да повярвам. Сълзите напираха в мен, но не можех да заплача. Болеше\nме. Не само физически,а и психически. Сърцето ме болеше. Изгаряше от\nразяждащата болка на внезапната самота, която ме обзе. Какво щеше да стане с\nмен? С Ерик? С живота, който имахме до сега….?\nПак започна да ми се вие свят.\n-Не, не съм. Аз съм виновна за катастрофата, нали? Бързали\nса да се приберат и са катастрофирали.\n-Не. Първо ми се обадиха за тях. Тъкмо щях да ти звъня, но тогава Лизи дойде и\nказа, че си паднала от моста. Веднага тръгнах. Беше в кома. Докторите не ти\nдаваха много време, но се събуди. А какво стана в Мат онази вечер. Посегна ли\nти? Защо си избягала с колата му? Ти си единственият свидетел и може да\n-Мат?-започнах да хлипам.-Тъкмо щяхме да гледаме филм. Тогава се звънна. Мат\nотиде да отвори. Не се чуваше и звук. Отидох до вратата и някакъв огромен,\nмускулест мъж го държеше за врата. Мат летеше във въздуха. Аз се затичах към\nмъжа и започнах да му викам да го пусне. Той наистина го пусна, но изведнъж.\nТогава дойде към мен и ме удари, а явно Мат се беше строполил преди това.\nКогато се събудих мъжът беше на втория етаж, а Мат ми крещеше да се махам.\nЯвно. Аз, разбира се не го оставих. Мъчех се да го вдигна, но той не искаше.\nТогава отново започна да ми вика да се махна, а през това време се чуваха\nстъпките на мъжът. Аз тръгнах към джипа на Мат. Потеглих. Започнах да търся\nтелефон, за да звънна в полицията или на някой, който да ни помогне. Обърнах се\nкъм задната седалка и когато отново се обърнах камиона беше срещу мен. Блъснах\nсе в мантинелата, а след това полетях надолу към водата. Тогава усетих, че съм\nбила на моста. Това е. Не разбирам защо по дяволите Мат ми крещеше да го\nоставя. Даже и когато се опитах да го вдигна от пода.\nЕрик се намръщи. Изненадващо започна да ми се гади. Може би беше от хапчетата. Нямах\nсили за нищо. Отпуснах се на възглавницата.\n-Добре ли си, Лия? Сестра….-викна отново Ерик.\nТози път сестрата дойде.\n-О, госпожица Елезар е будна. Нормално е да е изтощена. Все пак беше дълго в\nкома. Добре ли си миличка?\n-Аз..аз..чувствам се отпаднала и ми се гади.-едва изрекох тези думи. Както\nпреди малко едва се движех.\n-От хапчетата е, миличка. Спокойно, скоро всичко ще спре.-увери ме сестрата, а\nслед това излезе от стаята.\n-Значи не знаеш къде е Мат, така ли?\n-Разбира се, че не знам.\nИзведнъж осъзнах, че никога повече няма да видя мама и татко. Този път нещото,\nкоето предишния път не ми даде да заплача го нямаше. Заплаках с глас.\n-За какво плачеш.-попита ме Ерик, а в гласът му се четеше съчувствие.\n-За всичко. Повече никога няма да видя мама и татко, а вероятно скоро ще\nоткрият Мат някъде мъртъв. Това беше единственият човек в който се влюбих. А ти\nкак преживя всичко? Бил си сам.\n-Беше ми трудно, да. Но всъщност…\nЧу се почукване. Тогава влезе един мъж. Беше ми познат. И то доста. Отне ми\nвреме, за да го разпозная.\n-Будна е?-каза мъжът, а аз все още се опитвах да го разпозная.\n-Лия, ще живеем с чичо Том.-каза брат ми.\nСетих се кой беше мъжът. Това беше брата на баща ми, който се вясваше понякога.\nИмаше син, Колин. Той идваше често в къщи, а сега щяхме да живеем в една къща.\n-Ще живеем с теб?-попитах Том.\n-Да. Баща ти би искал така. Ще дойдете в моята къща. И двамата ще имате отделни\nстаи. Къщата е голяма. Колин се радва, че ще дойдете.\n-Кога ще ме изпишат?-попитах и се насилих да се усмихна.\n-Мисля, че ще е съвсем скоро. Предвид доброто ти състояние ще помоля да е още\nднес.-каза Том и също се усмихна.\n-Моля те Том, искам да се махна от тук. Искам да се прибера\n-Отивам да помоля да те изпишат, а ти си поспи. Все още си доста слаба.\n-Добре.-казах, хванах ръката на Ерик и затворих очи.\nТом излезе от стаята.\nСлед около час се събудих. Ерик все още държеше ръката ми и\nспеше. Огледах се. Изведнъж усетих, че има\nоще някой в стаята. Отново се огледах и видях Том да седи на канапето в другия\nкрай на стаята. Гледаше ме.\n-Том, ще ме изпишат ли?-попитах и опитах се фокусирам погледа си върху него.\n-Да. Сестрата скоро ще дойде, за да ти помогне. И Колин ще дойде. Той наистина\nбеше много притеснен за теб.\nВратата на стаята изскърца. От външната страна се подаде една глава. Тогава\nвлезе някой. Това беше Колин. Познавах го добре. Косата му беше черна, а очите му ярко зелени. Беше на деветнайсет, с година по-голям\nот Ерик, и с две по-голям от мен.\n-Здрасти Лия, как си?- попита Колин и се приближи до мен.\nЧак тогава осъзнах колко е висок. Вероятно, ако се изправех щеше да е с глава и\nполовина над мен.\n-Ъм … добре съм. Боже, много си висок.-казах и се засмях.\n-Да, все пак съм на деветнайсет.\nСестрата почука и влезе.\n-Съжалявам господа, но ще трябва да излезете. Госпожица Елезар трябва да се\nЕрик още спеше. Не ми се искаше да го будя, но го побутнах леко и казах.\n-Ерик, трябва да излезете, за да се преоблека.\nТой подскочи, но след това се надигна.\n-Да, да излизам.-каза той докато се прозяваше и се запъти към вратата. Стаята\nсе изпразни и останахме само аз и сестрата.\n-Миличка, да ти помогна ли да се облечеш?- попита дружелюбната сестра.\n-Не благодаря. Мога да се справя сама.-опитах да се изправя, но сякаш имах\nчувал на корема си.\n-Чакай да ти помогна.-каза сестрата и бързо се приближи.\nТя леко ме надигна от леглото и ме изправи на крака. Чувствах се нестабилна.\n-Да ти помогна ли да се облечеш?-отново попита сестрата.\n-Да, моля.-отговорих аз.\nСестрата ме поведе към банята. Дрехите, които Ерик беше донесъл явно бяха\nизбирани от Лизи. Бяха идеално съчетани. Боже, дънките ми бяха големи. Бях\nотслабнала с няколко килограма.\nБез да се усетя вече бях готова. Бях преоблечена и сестрата ме водеше към\nлеглото, за да поседна.\n-Изчакай тук миличка. Ще отида да повикам роднините ти, за да ти помогнат.\nТогава останах сама в стаята. Осъзнах, че родителите ми ги няма, а Мат също.\nБях почти сама. Нищо нямаше да бъде същото. А така исках всичко да се оправи и\nтова да е от онези кошмари, в които се събуждаш в най-гадния момент от съня.\nПовтарях си „Събуди се, събуди се”, но нищо не ставаше.\nВрата се отвори и влезе Колин.\n-Ерик и баща ми отидоха да оправят всичко за изписването ти. Аз ще ти помогна.\n-Много съм силен.-каза и се засмя.\n-Благодаря Колин. Благодаря за всичко.-опитах да се изправя.\n-Не ми благодари, а се оправяй. Това сега е най-важно. А лятната ваканция, може\nби ще те взема в Италия. Малко време в Европа ще ти си отрази добре. Но ще\nвидим.-Колин се усмихна леко.-Хайде, да тръгваме.\nТой дойде до мен и ме повдигна. След това сложи ръка на талията ми и ме\nпредържаше към себе си докато вървяхме към вратата. Защо бях толкова слаба?\nПоне трябваше да мога да вървя.\nИзлязохме от болничната стая и тръгнахме по дългия коридор. Струваше ми се, че\nбеше дълъг километри. Най-накрая стигнахме до рецепцията, където бяха брат ми и\nТом направи някакъв знак на Колин и той ме понесе към изхода.\nОтидохме до паркинга.\n-Изчакай само да отключа колата, а ти се придържай към нея.\nКолин отключи и ме настани на задната седалка. В колата беше студено. Колин\nведнага включи парното, извади от някъде одеало, зави ме и седна до мен. Аз все\nоще треперех. Той седна още по-близо до мен и ме обгърна с ръце. Стоплих се и\nявно съм заспала.\nУсещах дъхът на Колин до мен. Усещах го на шията си. Колин бе допрял глава до\nмоята все така обгръщайки ме. Колата вече се движеше. Аз отново заспах.\nСъбудих се след време, когато Колин ме пренасяше към къщата на Том. Той направо\nКогато отново отворих очи бях в стая, която имаш подобни мебели на моите. Боже,\nтова бяха моите вещи. Беше новата ми стая. Беше уютно и приятно. Отново\nОказах в някакъв град, който беше много красив. Мисля, че беше италиански.\nСтъмни се. Аз тръгнах в някаква посока. Някой ме следеше. Аз бягах. Този, който\nме следваше се приближаваше, но не можех да видя лицето му.\nТогава се събудих. Опитах да се изправя и този път успях. Обух някакви домашни\nчехли, които бяха до леглото ми и тръгнах към вратата.\nОтворих и излязох. Вече бях в голям коридор. Аз бях в края му. Тръгнах към\nдругия му край придържайки се за стените. Стигнах до стълбището. На първия етаж\nпред мен стоеше Колин и говореше по телефона. Тогава аз се строполих на земята.\nТой погледна и явно ме видя, защото затвори телефона и тръгна по стълбите. Отново\n-Какво правиш?-попита ме той и се намръщи.\n-Опитах се да стигна до първия етаж, но не успях.-отговорих и се насилих да се\n-Видях. Защо не ме извика?\n-Не знаех къде си. А къде са брат ми и баща ти?\n-Отидоха у леля Фран. Ще се върнат в други ден. Сами сме. Искаш ли да гледаме\n-Ами… да, може.\n-Кой филм? Искаш ли Писък?\n-Да, става. Може ли да ми обясниш къде е хола?\n-Сега ще те заведа.\nСякаш с лекота Колин тръгна с мен в ръце надолу по стълбите. След това отидохме\nв голяма стая, която беше обзаведена в последна мода. Колин ме остави на\nогромния и много мек диван, който беше в средата на стаята точно срещу голямата\n-Отивам за одеало. Не мърдай.-заповяда ми Колин и затича отново към стълбите.\nВърна се с одеало, което приличаше повече на юрган. Той легна до мен на дивана\nи натисна копчето на дистанционното за включване на филма.\nФилма започна. Тогава изненадващо Колин каза.\n-Осиновен съм. Научих скоро. Знаеше ли?\n-Какво? Не, не знаех. Не мога да повярвам.\nЕ, все пак си оставаш мой братовчед.\nИ двамата млъкнахме. Филма течеше. Да, имаше доста кървища, но на мен това си\nми харесваше. При една от страшните сцени аз подскочих и ръката ми се оказа\nвърху тази на Колин. Той ме погледна. След около десет минути се оказах в\nнеговата стая. Целувахме се. Не можех да спра. Не исках да спра. Чувствах се\nмного по-добре отколкото с Мат. Защо ли? Това не знаех. Оставих чувствата си да ме завладеят.\nСъбудих на сутринта в леглото на Колин. Той спеше до мен. Беше толкова красив.\nЧерната му коса блещукаше. Изведнъж той отвори котешките си,\nзелени очи. След това се протегна и ме притисна до мускулите си. Беше толкова\nАз отново затворих очи. Обичах Мат. Обичах го толкова много, но той беше\nизчезнал. Дали не беше нагласил всичко, за да може да избяга от баща си?\nВероятно. Но защо ме остави сама? Може би е обичал друга. Това нямаше значение,\nзащото вече и аз обичах друг.\n-Будна ли си?-прекрасният глас на Колин прекъсна мислите ми.\nОтворих очи. Колин се беше надвесил над мен, а бледата му кожа сякаш светеше.\n-Да, явно съм будна.-отговорих му и се засмях.\n-Какво ще стане сега? Ще признаем ли? Аз искам.\nТова е и Втора глава. Може би има същите грешки както и в Първа глава. Това се дължи на факта, че когато пуснах първата част и втората беше готова. Така, че ще се опитам в Трета глава да се справя много по-добре. Е, разбира се, ако има Трета глава. Това е за сега!\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Съб Юни 05, 2010 3:32 pm\nИскам още..Колин е ВАМПИР!!! Нали\nКога ще включиш и мен?\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Съб Юни 05, 2010 3:55 pm\nСъвсем скоро ще те включа.....вече съм измислила какъв ще си във фика. Само трябва да изчакаш действията да се развият до там. Колкото до Колин, ще видите какъв е.\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Съб Юни 05, 2010 3:56 pm\nПредлагам да съм изгубин брат на Колин???И да съм като Колин(незнам какъв е Колин,затова казвам така)\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Нед Юни 06, 2010 9:46 pm\nДойде денят, в който Ерик и чичо ми Том трябваше да се приберат от леля Фран –\nсестрата на баща ми и Том. Не знаех за какво точно бяха отишли у тях. Всъщност\nне знаех нищо. Какво щеше да стане с мен. Ерик скоро навършваше осемнайсет и\nщеше да замине някъде с Лизи. А аз щях да остана тук и да живея с Том и Колин.\nИзлязох от стаята си и тръгнах към кухнята, където беше Колин и приготвяше\nзакуската. Аз исках да я приготвя, но той ми попречи. Бях свикнала да готвя.\nВече бях до кухнята. Когато влязох Колин ме погледна и попита.\n-Как си?-след това се усмихна и дойде до мен.\n-Добре съм. Не смятам да падам.-усмихнах се и аз.\nКолин хвана ръцете ми и ме целуна.\nИзненадващо външната врата се отвори и двамата подскочихме. Тогава влязоха Ерик\n-Здравейте, какво става?-попита Ерик и ме целуна по бузата.\n-Правим закуската.-отговори Колин.\n-Как прекарахте дните, в които ни нямаше?-попита чичо Том докато внасяше\n-Гледахме филми.-отговорих този път аз.\nЛия, как си?-попита Ерик.\n-Съвсем добре.-отговорих, погледнах Колин и се засмях.\nВъпросът, който Колин зададе на баща си ме стъписа.\n-Татко, мога ли да взема Лия с мен в Италия?\n-Разбира се, но Ерик какво мисли?\nЕрик явно не беше чул, защото ровеше из хладилника.\n-Какво..?-попита.-Да, Лия може да отиде в Италия. Там може да оздравее по-бързо. Пък и какво ще прави цяло лято\nтук ….след всичко това, което се случи. Лия, по добре да отидеш.\nНе знаех какво да кажа. Исках да съм с Колин, но не исках и да оставям брат си\nсам. Но пък можеше той наистина да замине някъде с Лизи и аз щях да остана сама\nс чичо си. Трябваше да замина.\n-Добре. Брой ме Колин. Ще дойда.-аз се усмихнах.- А вие за какво бяхте у леля\n-Взехме някои вещи на майка ти. Бяха останали в Фран.-отговори Том и също се\nусмихна.-Кога смятате да\nтръгвате за Италия, Колин?\n-Лия..?-отговори на въпроса с въпрос Колин.\n-Днес сме сряда, нали?-попитах и аз.\n-Да.-обади се Ерик докато още ядеше.\n-Искам да заминем, ако може още в петък. Е, ако Колин е свободен още тогава,\n-За теб винаги.-усмихна ми се Колин, а думите му ми напомниха за Мат.\nДумите, които ми каза в последния ни ден заедно. Зави ми се свят. Не беше\nставало от няколко дена, но явно се бях разтроила. Залитнах. Хванах се за\nплота, но не за дълго. Изведнъж Ерик се озова до мен и ме хвана, за да не\nпадна. След това ме взе на ръце и тръгна с мен към стълбището. Колин и Том\nтръгнаха след нас. Не можех да си обясня защо всички ме разнасяха из къщата.\nЕдва ли бях толкова лека. Успях да уловя погледа на Колин. Беше притеснен.\nВсичко спря. Световъртежа спря. Болката. Всичко.\n-Ерик, моля те пусни ме добре съм. Искам да замина колкото може по-бързо. Чичо,\nможеш ли да уредиш още утре вечерта да заминем? Колин може ли?\nЕрик бавно ме пусна на земята и още ме придържаше да не падна.\n-За мен няма проблем.-отговори Колин и ми се усмихна.\n-Добре. Тогава аз отивам да уредя заминаването. Вие си приготвяйте багажа.\nВсичко беше щеше да се нареди, но в кой град щяхме да сме?\n-В кой град ще живеем?-попитах аз Колин докато баща му излизаше от къщата, а\nЕрик вече беше в хола.\n-Волтера.-отговори той и ми намигна.\n-Гледал ли си Здрач? Казва се, че в този град има вампири. Невъзможно.-аз се\nИзведнъж Колин се вцепени и сковано каза.\n-Това е просто филм, Лия. Не трябва да вярваш на всички митове.\n-Знам. А сега отивам да приготвям багажа си. Къде ми е стаята?\n-Ще ти покажа.\nДвамата с Колин тръгнахме към стълбището, а след това\nзавървяхме по огромния коридор. Стигнахме до края на коридора, където беше\nмоята стая. Колин отвори вратата и ме остави да вляза първа. След това той също\nвлезе и заключи врата. Аз се усмихнах, а след това и той. Изминах крачката, която ни делеше и го\nцелунах. Той отговори на целувката ми. Аз го задърпах към леглото, което не\nбеше ползвано от деня, в който ме изписаха от болница. Беше ми по-удобно да спя\nпри Колин и хладната му кожа, която ме охлаждаше. Трудно ми беше да призная, но\nс Колин се чувствах много по-добре, отколкото с Мат. Но с него се чувствах\nспокойна, а Колин ме плашеше с красотата си. Със силата си. Не знаех защо. Просто\nме плашеше. Изведнъж се сетих\nза брат си на първия етаж, който можеше да ни хване, а ние с Колин бяхме\nстигнали много далече.\n-Ами Ерик?-попитах Колин, а той докато се целувахме отговори.\n-Излезе. Преди малко, докато бяхме на стълбището. Не го ли чу?\n-Явно не съм.\nСлед около час погледнах часовника. Беше тринадесет часа. Трябваше да приготвя\nнещо. Колин спеше на леглото ми и аз реших да не го будя. Станах от леглото и\nотидох до дрешника си, за да си облека нещо. Облякох черни, къси панталони и\nриза в с каубойски стил. Бавно отворих вратата на стаята и излязох от нея. След\nтова се затичах към кухнята. Тя както всички стаи беше модерна. Аз отворих\nхладилника, за да намеря някаква храна. За жалост той не беше пълен. Трябваше\nда отида до супермаркета. На една масичка в коридора бяха оставени пари и\nключове за една от колите на чичо ми. Взех парите и ключовете и се запътих към\nКогато стигнах започнах да натискам копчето на ключовете, защото не знаех за\nкоя точно кола е. Изведнъж от черното порше на Колин се чу пюлкане. Аз отидох\nдо него и отворих предната врата. За малко да забравя, че първо трябва да\nотворя вратата на гаража. Отидох и натиснах копчето за отваряне, а след това се\nвърнах до колата и влязох в нея. Потеглих. Не ми беше трудно да карам. Не бях забравила нищо. Е,\nвече знаех едно. Не трябваше да се обръщам с гръб към пътя, когато шофирам.\nСтигнах до главния път на Кембъл, който водеше до града и до магистралата. Завих\nКарах около пет минути докато не стигнах до един от най-големите супермаркети в\nКембъл. Спрях колата на малкия паркинг до супермаркета и извадих ключовете от\nстартера. След това заключих колата и се насочих към магазина.\nКогато влязох магазинерката, госпожа Саймън ме гледаше все едно идвах от отвъдното.\nВсъщност така си и беше. Била съм месец и половина в кома. Какво можеше да си\nпомислят хората. Взех една от големите пазарски колички и започнах да обикалям\nоколо щандовете. След повече\nот десет минути лутане, нещо в джоба на късите ми гащи започна да вибрира, а\nслед това и леко да звъни. Явно някой беше сложил там телефон,\nза да ме следят навсякъде, където отида. Започнах да ровичкам по джобовете си,\nдокато най-накрая не намерих телефона. Извадих сребристия телефон, който все още\nзвънеше и го вдигнах.\n-Лия, къде си?-от слушалката се чу гласът на Колин.\n-В супермаркета, пазарувам за обяд, защо?\n-Как може да си толкова безотговорна? Съвсем скоро претърпя катастрофа, а сега\nшофираш. В кой супермаркет си?\n-Колин, супер съм …. Няма за какво да се притесняваш.\n-Попитах те в кой супермаркет си.- Колин ми зададе отново въпроса и този път аз\n-В този на госпожа Саймън, защо?\n-Изчакай ме на паркинга. След малко съм там…-заповяда ми той и веднага затвори\nАз флегматично се запътих към касата, където госпожа Саймън щеше да ме гледа изтрещяно.\n-Здравей Лия, как си?-попита ме тя докато маркираше продуктите, а аз чаках\nдокато го направи.\n-Здравейте госпожо Саймън. Добре съм, благодаря. Възстановявам се след\nвръщането от отвъдното.-пошегувах се аз, а дамата явно реши, че това е истина.\n-Моля?-истерично извика тя.\n-Шегувам се. Бях единствено в кома. Това е.-усмихнах се аз.\nСлед като приключих с пазаруването отидох до колата и оставих продуктите в\nбагажника. После видях Колин, който тичаше към мен.\n-Как стигна толкова бързо до тук?-попитах го, докато той вече беше на\nсантиметри от мен.\n-Ами … с такси. Влизай в колата аз ще карам.-отново ми заповяда той.\nПрез целия път никой не каза и дума. Накрая Колин се обади.\n-Тръгваме днес за Италия..\nАз останах с отворена уста. Колин ме изненада тотално. Как щях да си събера\nбагажа толкова бързо. Е, все някак щях да успея, но все пак бях изненадана.\n-Какво?-изкрещях аз.-Как така днес? В колко часа? Но защо?\n-Защото утре няма полети. В шест ни е полета. Аз ще направя обяда, а ти ще си\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пон Юни 07, 2010 4:38 pm\nИскам да питам някой чете ли Фика? За да знам да си правя ли труда да го пускам или да търся друг сайт, в който да го пускам ....\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пон Юни 07, 2010 4:39 pm\nчета го спокойно ..супер е\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пон Юни 07, 2010 6:32 pm\nМоже ли без да го прочета?Много добре знаеш, че ми харесва\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пон Юни 07, 2010 6:53 pm\nИ на мен ми харесва ФИКА ти,кога ще ме включиш?\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пон Юни 07, 2010 8:23 pm\nЧетем го разбира се искаме продължение!!!\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пон Юни 07, 2010 8:26 pm\nда и не го спирай\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Пон Юни 07, 2010 9:49 pm\nМного ми харесват...И аз искам да участвам хДДД(бъзикам се)\nМного е добре...има малки забележки,но да не им обръщаме внимание\nЧакам 4 глава\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Вто Юни 08, 2010 12:11 pm\nЩе участваш от четвърта или пета глава ...\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Вто Юни 08, 2010 4:08 pm\nФика ти е супер!\nЩе се радвам ако пуснеш още!\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Вто Юни 08, 2010 5:25 pm\nПрекрасно е! ^^\nПишеш мноого увлекателно : )\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Вто Юни 08, 2010 7:36 pm\nЛия ти си супер!!!\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Вто Юни 08, 2010 7:40 pm\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Вто Юни 08, 2010 9:50 pm\n-Колко е часът?-провикнах се аз от моята стая.\n-Пет без петнайсет…-отговори ми Колин от своята стая, където той също\nприготвяше багажа си.\nАз, разбира се бях много по-развълнувана от него. Той много често ходеше в Италия,\nно този път щеше да остане по-задълго. Не бях сигурна, че Колин си събираше\nбагажа. Чувах гласовете от телевизора. Реших да погледна какво точно прави.\nЛеко започнах да стъпвам по пода на коридора, докато не стигнах неговата стая.\nЛеко надникнах. Тогава видях Колин, легнал на малкия си диван да гледа някакъв\n-Какво правиш?-попитах го, тогава се сетих, че той не бе видял досега.\nКолин подскочи леко след това ме погледна глуповато.\n-Стресна ме.-обвини ме той и след това се подсмихна.\n-А ти ми каза, че си оправяш багажа.-обвиних го на свой ред аз и след това също\n-Оправих го. Сега ела и\nседни до мен да погледаме малко телевизия.\nЗапътих си към Колин, но изведнъж от долу се чу гласът на чичо ми.\n-Колин, Лия, слизайте! Колин, вземи багажа на Лия!\nТогава Колин стана от диванчето си и изгаси телевизора. След това се запъти към\nмоята стая. Аз тръгнах след него, за да взема по-леките неща.\nСлед като натоварихме куфарите в джипа на Том потеглихме за летището.\nПътят не беше дълъг. Около петнадесет минути. Беше до съседния град Уотървил.\nВсички излязохме от колата. Вече беше шест без двайсет и пет. Трябваше да си\nвземем довиждане със Том и Ерик, а след това да минем през детектора и багажното. Чак тогава трябваше да се качим на самолета и да полетим.\nПолета щеше да продължи шест часа, ако разбира се няма усложнение, на което се\n-Довиждане Ерик.-казах аз и целунах и прегърнах брат си за довиждане.-Довиждане\nчичо.-целунах и чичо си.\nКолин си стисна ръцете и с двамата, а след това тръгнахме към детектора. След\nтова преминахме през всички места, където трябваше да отидем и най-накрая\nтръгнахме към терминала. От тук започваше всичко, а може би свършваше всичко. Предстоеше ми да\nВ самолета, двамата с Колин седнахме един до друг. Той не спираше да ме гледа\nсякаш скоро ще ме загуби. Какво ли щяха да кажат родителите ми, ако разберяха,\nче излизам с братовчед си. Добре, че поне не беше биологичен.\n-Как се чувстваш?-попита ме Колин и се подсмихна.\n-Идеално.-отговорих му и го целунах.\nТогава се чу гласът на стюардесата.\n-Всички пътници да си затегнат коланите, моля. Предстои ни излитане.\nАз се отдръпнах от Колин, но го държах за ръка. Бях много добре, когато съм с\nНе бях усетила, че съм заспала, докато не усетих дъха на Колин до врата си.\nПогледнах го леко. Той се усмихна.\n-Събуди ли се? След около петнайсет минути ще кацнем.\n-Колко часа съм спала?-попитах изненадано.\n-Пет?! Защо не ме събуди?\n-Не исках да те будя. Пък и от доста време не беше спала повече от три часа.-на\nлицето на Колин се появи игрива усмивка.\n-А колко е часа?-попитах пренебрегвайки неговата шега.\n-Дванайсет и половина. Скоро ще сме в град Близо до Волтера. Не му помня името.\nСлед това ще взема една от колите на баща ми, която винаги седи там за всеки\nслучай. И най-накрая ще пристигнем във Волтера. Тогава може да правим\nнещо.-Колин повдигна вежда, а усмивката му не угасваше.\n-Може ни.-казах аз и се подсмихнах.\nСлед това затворих очи, докато стюардесата не каза.\n-Моля пътниците отново да си затегнах коланите, предстои ни кацане!\nМинаха около десет минути и бяхме в града, на който не знаехме името.\nКолин взе една от колите на чичо и потеглихме за Волтера.\n-Пътят е двайсет минути. Ако искаш поспи. Ще те събудя когато пристигнем.\n-Добре.-казах и целунах Колин по бузата.\nСлед това се облегнах в седалката и затворих очи. Отново се озовах в града от\nпървия ми кошмар след катастрофата. Красивият град. Старинните къщи. Отново\nбягах. Този, който ме гонеше отново ме настигаше. Обърнах си към него, за да\nвидя лицето му. Боже, това беше Колин. Отново тръгнах да бягам. Изведнъж се\nсъбудих. Бях в някаква тъмна стая. Разпознах един силует в тъмнината. Беше\n-Колин, къде сме?-попитах и станах от леглото.\n-Във Волтера.-отговори ми той студено.\n-Какво става? Какво правим тук?-попитах отново истерично аз.\n-Аз те пазя, а ти посрещаш съдбата си.-също толкова студено ми отговори той.\n-Каква съдба? Да не откачи?\n-Нека ти покажа.\nТой ме задърпа нанякъде. Чак след това разбрах, че всъщност ме водеше към\nвратата. Излязохме в много голям коридор, където нямаше нито един прозорец.\nИмаше няколко лампи, които го осветяваха. Поведе ме по коридора. Накрая\nстигнахме до огромни железни врати, зад които сякаш се криеше нов свят. С лек\nнатиск Колин ги помръдна и пред нас се разкри огромна зала, която беше ужасно\nвеличествена. Пред нас имаше пет трона. Какво ли значеха тези тронове. За\nсекунда отместих поглед и когато отново ги погледнах на тях имаше някакви хора.\n-Какво значи това?-попитах отчаяно.\n-Това са Арон, Ерик, Алекса, Тара и Арго Елезар, твоите предци.-гордо изрече\nАрон, млад около двайсет и няколко годишен, блондин, беше неземно красив.\nВсичко до един бяха красиви като богове, както и Колин. Ерик, който приличаше\nмного на брат ми, беше както него висок и много мускулест. Алекса и Тара бяха\nизключително красиви. Наистина бяха богини. Приличаха си много, освен по това,\nче едната беше с катранено черна коса, а другата с златисто руса коса. Всъщност\nмного приличах на тях. С едно изключение. Техните очи бяха странни, а моите си бяха просто\nзелени. Този, който наричаха Арго сякаш беше най-величествен. Косата му черна,\nа очите му отново толкова странни като на момичетата, Арон и Ерик.\n-Вие хора не сте наред.-извиках аз и се опитах да избягам.\nТогава Колин се озова до мен и ме хвана за кръста. Какво правеше, по дяволите?\nКакво искаше от мен?\n-Какво искате от мен? Не съм ви нужна-отново извиках истерично.\n-Нужна си ни.-каза Колин и затегна хватката си.\n-Колин, обясни на Лия какво прави тук.-изведнъж каза Арго.\n-Лия, ти си тук, защото си избрана. Трябва да станеш като нас.\n-Какво сте вие?-извиках и ухапах Колин. Той даже не трепна.\n-Вампири.-каза той студено.\n-КАКВО? Пиете кръв? Човешка?-не можех да повярвам.\nИзведнъж започнах да хлипам. Как можеше това да се случва? Как можеше всичко да\n-Да, прием кръв. И да, човешка е.-каза Тара и се засмя.\n-Искам в къщи. Искам при Ерик. Оставете ме.-вече не хлипах, а плачех с глас.\nНе исках да оставам тук. Изведнъж ми дойде най-страхотната идея. Можех да\nизбягам от тук през някой прозорец.\n-Добре, а аз за какво съм ви?-попитах аз, вече по-спокойна.\n-Ти си нашето спасение. Е, не само нашето, а на целия ни клан. Брат ти, чичо\nти. Когато станеш вампир, ти ще имаш повече от една сила и ще бъдеш най-великия\nвампир съществувал някога.-каза Арон\n-Аз? Бъркате ме.-отрекох аз.\n-Напротив. Точно ти си. Ще бъдеш превърната. Колин, ти ще я превърнеш. Още тази\nседмица.-този път говореше Арго.\nКолин замръзна. Лицето му стана още по-студено.\n-Toвa е за днес. Заведи я в стаята\nви. Ще я пазиш и превърнеш.-властно каза Ерик.\nТогава Колин се обърна и тръгна. Завлече ме със себе си.\nКогато стигнахме до стаята той блъсна вратата, след като влязохме.\n-Седни!-каза ядосано той.\nАз седнах на леглото отново, хлипайки.\n-Лия, ужасно съжалявам. Обичам те, но това беше задачата ми. Те не трябва да\nразбират за нас иначе може някой друг да те превърне, въпреки, че аз искам.\nАз поогледах стаята. Имаше библиотека,гардероб, малък диван и най-накрая\nтърсеният от мен прозорец.\n-Искам да се изкъпя. Моля те излез от стаята, за да се преоблека.-казах аз,\n-Аз съм те виждал.-отговори той без да се замисли.\n-Няма значение, излез.-повторих аз.\nТогава той се обърна и тръгна към вратата. След това изляза от стаята.\nАз отидох и пуснах душа в малката баня, за да си мисли, че наистина се къпя. Знаех\nнякои неща за вампирите. С нетърпение отидох до прозореца, дръпнах плътната\nзавеса. Боже, беше ден. Можех да се измъкна. Отворих прозореца. Имаше плет, по\nкойто можеше да сляза. Е, не беше и много високо. Без да се замисля, аз стъпих\nна плета. След това тръгнах надолу, докато не стигнах до края му. Едва слязох и\nзапочнах да бягам. Не знаех на къде. Виждах само кула. Мисля, че беше центъра\nна града. Там щях да намеря спасение.\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането Вто Юни 08, 2010 10:09 pm\nМного е хубава.Искам и пета глава,а Лия ще стане ли вампир.\nЗаглавие: Re: Sunrise: Пробуждането\nVampire's Academy :: Забавления :: Творчеството на Лия Волтури


Онлайн обучение по Photoshop за начинаещи - Асториа Груп\nколичество за Photoshop\nВ предлаганото Онлайн обучение по Photoshop от Учебен Център Асториа Груп, ще използваме Photoshop CC, за да Ви покажем различните функциите на програмата.\nНякои инструменти може да работят по различен начин, ако Вие използвате по-стара версия, като Photoshop CS5 или по-нова, но въпреки това няма да имате проблеми с навигацията. Ако използвате Photoshop Elements, трябва да сте наясно, че някои функции може да липсват или да работят по различен начин. Но ще говорим за Photoshop Elements по-задълбочено, по-нататък.\nТъй като Photoshop е предвиден предимно за експерти, може да отнеме малко повече време, за да научите как да използвате програмата, особено ако тепърва започвате. В това отношение трябва да се спомене, че не е необходимо да разбирате всички функции на Photoshop, за да работите добре с него. Ще се научите да постигате все повече и повече неща с течение на времето. По време на своето онлайн обучение, ще Ви помогнем да придобиете основни и необходими способности за работа с приложението.\nДори и никога да не сте обработвали снимки на своя компютър, почти със сигурност сте чували за Photoshop. Тази програма е налична, както за Windows, така и за Mac и е изключително мощен инструмент. Използва се от повечето професионални фотографи и дизайнери. Можете да използвате Photoshop за почти всеки вид обработка на изображенията.\nВсъщност, Photoshop притежава много функции, които доста често се оказват прекалено мощни за повечето потребители. Освен това, софтуерът е много скъп, така че, освен ако не сте се сдобили с него по „алтернативни“ начини, Photoshop би Ви прилягал, най-вече, ако се занимавате професионално с него. Ние сме подготвили и кратък преглед на подобни безплатни програми, които можете да ползвате свободно.\nНапишете първия отзив за „Photoshop“ Отказ


Ще остане ли Видин без родилно отделение? - NOVA\n20 януари 2020 13:05\nРодилното отделение на болницата във Видин може да спре работа. Причината е, че четирима от петимата лекари в него са подали молби за напускане. По думите им те са се почувствали обидени заради обвиненията и обществената реакция във връзка с починалото бебе в отделението в края на миналата година.\nРазследват смъртта на починалото бебе в болницата във Видин\nЛекарката, която е водила раждането, е в болничен и към този момент не е подала молба за напускане.\n„Мотивите им са морални. Свързани са със случая на починало бебе. Те смятат, че морално са ощетени и оклеветени. Поради тази причина смятат да се оттеглят от работа”, каза д-р Ивета Найденова, прокурист на МБАЛ „Св. Петка” – Видин.\n„За мен този акт, който те казват, че правят, е чиста вина. Не може лекари, които казват, че нямат нищо общо със случая, просто така да напускат. Искам да разбера защо и как почина моето дете”, коментира Цвете Петрова, майка на бебето.\n„Знам, че има виновни. Искам тези виновни да си признаят, да си поемат последствията и да бъдат истински хора”, допълни още тя.\nПричината за смъртта на бебето все още не е ясна. Днес в Акушеро-гинекологичното отделение нямаше лекар. Пред NOVA обясниха, че има такъв, но само на повикване.\nВ началото на февруари изтичат предизвестията на трима от четиримата подали оставки лекари.


Определение за индукция\nСпоред употребата на думата индукция тя има различни препратки.\nВ най-широкия си смисъл, индукцията е подбуждане или подбуждане към някой да направи нещо, да покаже определено действие .\nОт друга страна, в областта на логиката, индуктивното разсъждение е недедуктивният метод на разсъждение, който се състои в получаване на общи заключения от предпоставки, съдържащи конкретни данни. Например, ако някой многократно наблюдава обекти или събития, които повече или по-малко имат еднакъв характер, ще бъде установено заключение за всички тях.\nВ същия този контекст можем да намерим принципа на пълната индукция, тъй като разсъжденията, които позволяват демонстрация на значителен брой предложения или предложение за тип разсъждения, при които изводите, които са получени, са просто вероятни.\nВ случая на математическата индукция това е особена ситуация, тъй като преминава от общото към конкретното и заключенията му се оказват необходими.\nЗа електромагнетизма, клонът на Физиката, който изучава електрическите и магнитни явления като едно цяло, индукцията е явление, чрез което в тялото се генерира електромоторна сила, когато е изложена на магнитно поле .\nМеждувременно, за друг клон на Физиката електростатиката, индукцията също е явление, но чрез което електрически заредено тяло произвежда индуциран електростатичен заряд в друг, но с обратен знак, ситуация, която увеличава привличането .\nОт друга страна, за ембриологията индукцията е това, което поставя началото на онтогенетична промяна или процес .\nПо същия начин в медицината терминът представя референция, индуцирането на лекарства от барбитурат, например, предизвикване на раждане с цел улесняване на експулсирането на плода, което по някаква причина е заседнало.\nДруга област, в която употребата на термина също се повтаря, е в закона, в този контекст индукцията е един от начините за участие в престъпността, заедно с необходимото сътрудничество, съучастие и всяка друга форма на опит за участие,


Велинград - online - За първи път инвеститор обсъжда проект с гражданите \nЗа първи път инвеститор обсъжда проект с гражданите\nПубликувано 2008-05-28 20:08:43 от темпо\nНа 21 май в салона на читалището в Каменица беше представен и обсъден проектът за изграждане на хотелски комплекс в района на плажа “Терма”. Поканата за първото подобно обсъждане на хотелска сграда във Велинград бе отправена от инвеститора “Терма-Вел” ООД - дружество, в което община Велинград има 25% участие. В залата дойдоха доста граждани от квартала. Не присъства никой от кметския екип, а от общинските съветници дойдоха само председателят Борис Голомехов, Борис Костов и Снежана Велева.\nВ ролята на организатори от страна на общината бяха главният архитект Тодор Енев и главният еколог Станимир Живков. От страна на “Терма-Вел” участва управителят Георги Банев, а от архитектурния екип арх. Бойко Кадинов. Бъдещият проект бе показан с помощта на мултимедия, така че хората да добивят видима представа за сградата и пространството около нея.\nАрх. Енев определи намерението за построяване на хотел като добро дело, което ще допринесе за развитието на района. На фона на сериозното строителство в Чепино и Лъджене, Каменица изостава и в квартала липсва модерна хотелска база. Нормално е трите квартала на Велинград да вървят напред заедно, а не едни напред, други назад, смята архитектът. Той призна, че общината се е напатила с търговски дружества, които не са свършили това, за което са създадени. По двата проблема, разбунили духовете, арх. Енев подчерта: вододайната зона остава публична държавна собственост, а алеята до извор “Власа” се запазва като публична общинска собственост с гарантиран достъп за всички. По отношение на пералнята, която е незаконна и има множество предписания за нейното премахване, но има своите обществени функции: общината обмисля различни варианти и най-вероятно ще се правят павилиони, които да се ползват като обществена пералня. Подготвят се три общински терена, които в момента са отредени за парк, в ход е и изграждането на модерна пералня от частна фирма. Най-големият проблем за бъдещата пералня е озаконяването на водата - в момента пералнята е незаконна и водата не се заплаща, но държавата като собственик няма да търпи повече това положение.\nУправителят на “Терма-Вел” Георги Банев също направи сравнение между развитието по отношение на туристическата инфраструктура на кварталите във Велинград. То показва, че Каменица изостава, за 20 г. не е построено нищо значимо, съвременно и модерно с изключение на плажа “Терма”, който създаде оживление. В Чепино и Лъджене се вдигнаха цените на имотите и квартирите, има повече работни места. Каменица не бива да се превръща във второстепенен квартал на Велинград, а минералните води вместо да остават тук, се транспортират към Лъджене. Бъдещият 4-звезден хотел със съвременен питеен павилион и атракциите около него може да превърне Каменица в предпочитано място за туризъм. “Терма-Вел” потвърди намерението си да изгради за своя сметка нова обществена пералня на терен, определен от общината. Ако община Велинград включи в “Терма-Вел” ООД парцела от 250 кв.м. на сегашната пералня, общинският дял в дружеството ще стане около 30% и обищната ще придобие собственост върху 900 кв.м. самостоятелна част от хотелската сграда с 4-звездно изпълнение, каза Г. Банев. Поздравявам община Велинград, че извървява пътя към прозрачност, каза арх. Бойко Кадинов. Крайно време е сградите да се идентифицират с хората, които ги правят, а Велинград да не последва съдбата на много други курорти в страната. Архитектът представи бъдещия хотелски комплекс много подробно и присъстващите се убедиха, че става въпрос за красива и функционална сграда, изградена изцяло с естествени материали, различна от обичайните “кулички”, украсили много хотели в курорта, заобиколена със зеленина и атракции. Община Велинград не трябва да е в позицията на прецакания, а да получи автономна част от застрояването със самостоятелен достъп, каза арх. Кадинов. Бъдещето на пералнята той определи като предизвестена ситуация и препоръча общината да търси стратегическо решение на въпроса изобщо за ползването на минералната вода, а не да стои върху минно поле и да не може да консумира богатството на термалните води. Проектът за хотел е жокерът, който ще помогне на общината да намери трайно решение на проблема, смята архитектът.\nСлед представянето на проекта въпросите от залата бяха много. Георги Табаков формулира двата най-важни: пералнята и минералната вода. Той изрази опасенията на много от каменчани дали ще остане минерална вода за гражданите и за пералня и поиска подробности колко вода от “Власа” ще ползва бъдещият хотелски комплекс. Ще избухне война за водата, нека се строи нещо хубаво, но да не се ощетява 80% от населението, предупреди Г. Табаков.\nВ отговор арх. Енев разясни, че дебитът на минералните извори в Лъджене вече е изчерпан, в Чепино е наполовина, а в Каменица повечето от количеството вода е свободно. Бъдещият комплекс “Терма” има разрешително от МОСВ за 800 грама/сек. За сравнение хотелите “Рич”, “Олимп” и “Бор” ползват по 2 литра/сек. Дебитът за хотела не може да застраши свободния излив на извор “Власа”, категоричен бе арх. Енев.\nГеорги Пашов приветства проекта, но също подчерта, че каменчани не вярват много на успокоенията за водата, защото всички са свидетели на намалялата минерална вода в баните и не се знае колко литра има и колко е раздадено.\nОтговорът дойде от Борис Голомехов, който взе думата като гражданин, а не като председател на Общинския съвет. Според него много се спекулира по темата за водата. Общият дебит се знае, знае се и на кого са издадени разрешителни за ползване. Причината да намалява водата в баните обаче е, че тя вече се плаща и тези, които взимат пари за билетчето, завъртат кранчето. Голяма част от водата се губи и заради остарялата водопреносна мрежа. Инж. Кирил Тарасенко от РИОСВ обясни, че дебитът на “Власа” е 19 литра/секунда, а издадените от МОСВ разрешителни режими за Каменица са малко. Той препоръча общината целенасочено и настойчиво да иска гарантирани количества за обществено водоползване. Арх. Енев обясни, че общината си е свършила работата, но МОСВ засега не проявява разбиране нито за облекчени цени за водата за тренировки на децата плувци, нито за геотермално отопление на обществени сгради. Дискутиран бе и проблемът с паркинга пред хотела - той ще бъде подземен, няма да се повтарят грешките на многото хотели, построени без да е спазено това изискване.\nПовечето от прозвучалите изказвания в залата бяха в подкрепа на проекта за хотел. Васил Грънчаров каза, че общината има голяма вина и тази язва пералнята е трябвало отдавна да бъде премахната. Гледката е ужасна, каменчани не се борят за пералня, това е баня за малцинствата, каза Василка Табакова. Цветана Водева също се възмути, че такава пералня съществува до централния булевард и че не е това начинът да се интегрират ромите. Представянето на инвестиционния проект на “Терма-Вел” е в дневния ред на сесията на 27 май. Обсъждането в Каменица беше начален етап, но в крайна сметка ще решава общината.


Ловците започват да се съобразяват с правилата за сигурност и стриктно да ги спазват - Видин онлайн\nЛовците започват да се съобразяват с правилата за сигурност и стриктно да ги спазват\nПетък, 25 Ноември 2016 08:50\nЛовците започват да се съобразяват с правилата за сигурност и стриктно да ги спазват, съобщиха за Радио “Фокус”- Видин от ЛРС „Миджур”. Преди започване на лова се провежда инструктаж. Сигналните ленти и жилетки, които са лесно забележими в гората се използват от всички. От Ловно рибарското сдружение посочиха, че първоначално по-възрастните ловджии са били резервирани към новите правила за сигурност, но с времето са установили, че те работят и вече се придържат към тях. От сдружението допълниха, че бракониерските набези са силно ограничени на територията на техните дружинки.\nЛовно рибарското сдружение\nправилата за сигурност


Коментар - Страница 2 от 16 - Вестник Камбана\nСтрижете ни, но не ни дерете!\nпреди 10 години от КамбанаКоментар\n• Тодор Чомпалов Една овца може да се стриже много пъти, но само веднъж се дере. Тази максима се прилага точно обратното върху най-бедните жители на ЕС – българите. Дерат ги с постоянно увеличаване цените на всичко – ток, горива, вода, хранителни стоки. На глава… Прочети още\nСвободна от отговорност?!\n• Георги Острев Тези дни лъч слаба надежда е на път да възвърне надеждите ни в справедливостта. Става дума за проявения интерес от страна на отговорните институции по лепкавата тема, наречена Нонка Каменова и за присвоените, както бе казано в прав текст от една общинска… Прочети още\nОт шоуто – към забравата!\n• Георги Острев Златица е последното място в България, където могат свободно да живеят необезпокоявани от никой наивници. Такива, например, които биха си помислили, че „Майските празници“, т.е незабравимото Нонка-шоу е върхът на странните Нонкини хрумвания и още по-странните й люшкания на люлки и батути.… Прочети още\nСпокойно и целомъдрено\nВзимам повод от статията „Предизборни вълнения“, публикувана в юлския брой на сп.“Средногорски багри“, с автор Стоян Шиеков и без да се чудя и мая представям кандидат № 9 за кмет на община Златица: Стоян Иванов Шиеков. Аз настойчиво го призовавам да се кандидатира. Човек с… Прочети още\nМихнева пак претопли ланшния тюрлю гювеч\n• Ренета Атанасова Михнева, не можеща да преглътне факта, че Кеворкян я е нарекал „кралица на клеветата“, което бе цитирано в една публикация във в. Камбана, продължава със съдебните дела, прави снимки с GSM-а си в съдебната зала на обвинения от нея Георги Острев,… Прочети още\nВ кацата с меда\n• Тодор Чомпалов Четири години вече занимаваме читателите с „качествата“ на Нонка Каменова като кмет и „загрижеността й“ към общината. Едно обаче не може да й се отрече – нейното изключително точно и пресметливо мислене за пари, пари и само за пари. Какви… Прочети още\nКОЛКО СТРУВА МОЛИТВАТА КЪМ БОГ?\n„Не носете в храма цената на псетата!“ Иисус от Назарет Криза е. Криза във всички области на житейския ни път. Криза в духовното, криза в материалното, криза навсякъде. „Борбата, както казват, е епична!“. Борбата с мизерията, с безработицата, с все по ясно очертаващото се… Прочети още\nМисията – невъзможна!\nПървото изискване за кандидатстване по Оперативна евро програма за саниране на многопрофилни жилищни сгради е живущите в блока да имат свое сдружение и домоуправител. Програмата стартира на 15 юни и осигурява на България 40 млн. евро. От тук насетне започват непреодолимите бюрократично-административни прегради. Едва ли… Прочети още\nБолен в малък град – присъдата (не)подлежи на обжалване\n„Живея в малък град и няма да го напусна, за да не стане още по-малък „ Платон В свят, в който всичко е подчинено на динамиката, медицината доскоро минаваше за последния бастион на хуманността. Представата, че лекарят винаги може да помогне, защото е близо до… Прочети още\nПротив уроки ли…???\nВсе по-често срещаме хора около себе си, вързали червен конец на една от китките си. Навремето червени кончета се завързваха най-вече на онези, които са слаби, нежни, уязвими, малки или много красиви. „Да не им е уроки“, казвахме на бебетата, хубавите девойки и родилките. В… Прочети още\n„ЕЛАЦИТЕ" - рудник от световна величина\nНеврологичното отделение в МБАЛ-Пирдоп възстанови своята работа\nАндриан Кърпаров и Николай Пожаров от Златица завършиха четвърти по маршрута „Ком - Емине”\nIn memoriam: Последно сбогом, моя любима госпожо Джунакова!\nПоздравление от "Елаците-Мед" АД по повод Деня на миньора\nПетровден - Празник на Душанци\nПоздравление по повод Великден от изп. директор на "Елаците-Мед"\nКметът Йотина става част от българската делегация в Конгреса на местните власти в Съвета в Европа\nАрхив - Избор на месец - септември 2021 август 2021 юли 2021 юни 2021 май 2021 април 2021 март 2021 февруари 2021 януари 2021 декември 2020 ноември 2020 октомври 2020 септември 2020 август 2020 юли 2020 юни 2020 май 2020 април 2020 март 2020 февруари 2020 януари 2020 декември 2019 ноември 2019 октомври 2019 септември 2019 август 2019 юли 2019 юни 2019 май 2019 април 2019 март 2019 февруари 2019 януари 2019 декември 2018 ноември 2018 октомври 2018 септември 2018 август 2018 юли 2018 юни 2018 май 2018 април 2018 март 2018 януари 2018 декември 2017 ноември 2017 октомври 2017 септември 2017 август 2017 юли 2017 юни 2017 май 2017 април 2017 март 2017 февруари 2017 януари 2017 ноември 2016 октомври 2016 септември 2016 август 2016 юли 2016 юни 2016 май 2016 април 2016 март 2016 февруари 2016 януари 2016 декември 2015 ноември 2015 октомври 2015 септември 2015 август 2015 юли 2015 юни 2015 май 2015 април 2015 март 2015 февруари 2015 януари 2015 декември 2014 ноември 2014 октомври 2014 септември 2014 август 2014 юли 2014 юни 2014 май 2014 април 2014 март 2014 февруари 2014 януари 2014 декември 2013 ноември 2013 октомври 2013 септември 2013 август 2013 юли 2013 май 2013 април 2013 март 2013 февруари 2013 януари 2013 декември 2012 ноември 2012 октомври 2012 септември 2012 август 2012 юли 2012 май 2012 април 2012 март 2012 февруари 2012 януари 2012 декември 2011 ноември 2011 септември 2011 август 2011 юли 2011 юни 2011 май 2011 април 2011 март 2011 февруари 2011 януари 2011 декември 2010 ноември 2010 октомври 2010 септември 2010 август 2010 юли 2010 юни 2010 май 2010 април 2010 март 2010 февруари 2010 януари 2010 декември 2009 ноември 2009 октомври 2009 септември 2009 юли 2009 юни 2009 май 2009 април 2009 март 2009 февруари 2009 януари 2009 декември 2008 ноември 2008 октомври 2008 септември 2008 август 2008 юли 2008 юни 2008 май 2008 април 2008 март 2008 февруари 2008


Holiday home Prinsehøjvej - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\n-, Bago, Асенс, Дания, 5610 - Покажи на картата\nHoliday home Prinsehøjvej е перфектен избор за пътуващи, които желаят да почувстват духа на Хадерслев. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nHoliday home Prinsehøjvej прави всичко възможно гостите да се почувстват удобно. Затова хотелът предоставя най-добрите услуги и удобства. Този хотел предлага множество удобства, за да задоволи и най-изискания вкус.\nАтмосферата на Holiday home Prinsehøjvej се усеща във всяка стая. Удобства като отопление, балкон/тераса, телевизор, хладилник, микровълнова фурна са само някои от даденостите на обекта. Хотелът предлага прекрасни развлекателни съоръжения, такива като сауна, тенис на маса, които ще направят престоя ви незабравим. Holiday home Prinsehøjvej е добър избор за всички посетители на Хадерслев, защото предлага спокойствие и безпроблемен престой.


LONDON WALL | BG LIFE В ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО\nЛондонската стена (London Wall) е отбранителна стена, построена за първи път от римляните около стратегически важния за тях пристанищен град Лондиниум като столица на римската провинция Британия през 200 г. сл. Хр. и сега наречена крепост Криплегейт след градската порта (Cripplegate), Те е била разположена в северната й стена по-късно, построена през 120-150 г., която след това е разширена от римските строители в отбрана на целия град. С течение на времето, тъй като римското влияние намалява и напускането на римската армия през ок. 410, води до нейното разрушаване, тъй като политическата власт на острова се разпада през периода на Хептархия (седем кралства) на англосаксонска Англия. След завладяването на Уилям Завоевателя през 12 в. са предприети успешни средновековни реставрации и ремонти за нейното използване. Тази стена до голяма степен определя границите на лондонското Сити до късното Средновековие (13-14 в.), когато населението нараства и развитието на селищата извън него размива и неговия периметър.\nСтената към 3-4 век.\nЛондонската стена изиграва голяма роля за запазването на града от нашествия на викинги и нормани, както и за днешния статут на Лондонското сити, което е по-старо от Англия и Великобритания, и продължава да има автономия.\nСтолицата на англосаксонска Англия е Уинчестър, но от 12 век Лондон става най-големият град в Англия. По това време на острова се появяват норманите. Те го завладяват напълно, без Лондон, тъй като той е защитен от стената.\nНорманите сключват договор с Лондон, който признава неговата автономия и специални права, включително данъчни. Общо казано, Кралят управлява извън Ситито, а лондончани – в него. Уестминстърското абатство, например, се появява на кралска земя, извън стените на Лондон.\nСтената на Лондон е имала седем врати, през които се е влизало в средновековния град. На тези врати са наименовани отделни части на Ситито днес, например, Бишопсгейт, Алдсгейт, Нюгейт.\nСъбития като Войните на розите също изиграва роля в развитието на стената. Това може да се види върху фрагменти от стени в използвани за увеличаване на височината й чрез тухли характерни за периода на Тюдорите и добавени назъбени бойници. През цялото си съществуване стената е служила за множество цели, като укрепление, контролиране на населението и действаща като церемониална граница на града.\nОт 18-ти век нататък, разширяването на Лондонското Сити води до разрушаване на големи части от стената, включително градските й порти, за да се подобри трафикът или пък направо са вградени в нови или съществуващи сгради. С течение на времето части от стената са загубени в това развитие, въпреки че археологическите и консервационните усилия от Втората световна война нататък са помогнали да се запазят части от градската стена като паметници.\nДнешния London Wall Road\nПодобно на повечето други градски стени в Англия и за разлика от редки примери като стената в Йорк, Лондонската стена до голяма степен вече не съществува, повечето от нейните основи и/или оцелелите структури са били или заровени под земята, или премахнати. Нейното съществуване обаче все още може да се види чрез редица разкрити и/или запазени структури и в рамките на модерната градска архитектура като London Wall Road, който отразява периметъра на северната част на Лондонската стена.


Braun TermoScan 5 Инфрачервен термометър за ухо IRT6020\nBraun TermoScan 5 представлява дигитален термометър за ухо, с професионална точност, специално създаден за бързо и нежно отчитане на температурата. Уредът разполага с LCD дисплей, който показва последно измерената темпераура, за да може да проследите измененията ѝ. Предварително затопленият връх, позволява прецизно отчитане на температурата, а звуков сигнал съобщава края на измерването. Термометърът е с ергономичен и компактен дизайн, а ExacTemp указваща система, потвърждава правилната позиция и коректността на измерването. Braun TermoScan 5 е лесен за употреба, не съдържа Бисфенол А, към продукта са включени еднократни капачета и два броя батерии тип AA.\nМоля прочетете внимателно инструкциите, включени в опаковката.\nХарактеристики на Braun TermoScan 5 Инфрачервен термометър за ухо IRT6020.\n> Компактен дизайн\n> Лесен за употреба\n> Сигурен и надежден уред\n> LCD дисплей\n> Измерване в ухото на детето\n> Резултат само за 60 секунди\n> Показва последната измерена температура.\n> Затоплящ се връх.\n> "Age Precision" за определяне на температурата според възрастта на детето\n> "ExacTemp" система за правилно позициониране със светлинен и звуков сигнал\n> Еднократни хигиенни накрайници\nНачин на употреба на Braun TermoScan 5 Инфрачервен термометър за ухо IRT6020.\n> Моля прочетете внимателно инструкциите, включени в опаковката.\nOmron Gentle Temp 720 Инфрачервен термометър за чело\nOmron Gentle Temp 520 Цифров Термометър за измерване в ухото\nMicrolife MT50 Plus Електронен термометър\nMicrolife MT 16F1 Pen Type Електронен термометър\nMicrolife MT 850 Водоустойчив термометър със златен връх 3в1


Меса е гласен за заместник на контузения Ихинио Марин. Той - Новини 24/7\n2021-01-22 / 08:12:13 / Футбол / gol.bg\nМеса е гласен за заместник на контузения Ихинио Марин. Той ...\nМеса е гласен за заместник на контузения Ихинио Марин. Той получи тежка травма в двубоя с Монтана на "Огоста" през есенния дял и е малко вероятно да се върне до края на сезона. Така новият треньор Валдас Дамбраускас разчита в предни позиции само на един чист нападател - Клаудиу Кешерю.\n2021-03-08 / 10:14:23 / Футбол\nДвамата играят на "Армията" като преотстъпени от "стършелите" до края на сезона....\n... Двамата играят на "Армията" като преотстъпени от "стършелите" до края на сезона. От ЦСКА са доволни от представянето им и затова ще опитат да ги задържат. Освен това Синклер се вписва добре в използваната от Бруно Акрапович схема с халф-бекове, където англичанинът играе на ниво като алтернатива на Тибо Вион и Брадли Мазику.\n2021-03-08 / 10:05:13 / Футбол\n... седмица пловдивчанката обяви, че стяга багажа за турнира в Дубай, където трябваше да играе в квалификациите, но не взе участие. Виктория Томова запазва 140-ото си място. Изабелла Шиникова е 214-а, а Елица Костова е №222. В челото няма никакви промени. Води Ашли Барти, следвана от Наоми Осака и Симона Халеп.\n2021-03-08 / 09:56:43 / Футбол\n... всъщност са зле управлявани машини за прахосване на пари. В десетилетие на невероятен растеж, те така и не успяха да се доближат до някакъв устойчив финансов модел", каза Зайферт. Е, Барса е доказала, че може да бъде и нещо различно от това. Сега на ход е Лапорта. Материал на webcafe.bg\n2021-03-08 / 09:41:33 / Футбол\n... защити титлата си, но и ще е чудо, ако стигне до топ 4. Надеждите, че може да се стигне до нов триумф в Шампионската лига изглеждат налудничави. Но Юрген си е заслужил правото да остане на "Анфийлд" толкова, колкото сам прецени. Всичко различно от това е лудост. Материал на webcafe.bg\n2021-03-08 / 09:41:23 / Футбол\n... Акрапович в домакинството на Етър. 26-годишният футболист тренира на пълни обороти от една седмица. Травмата му попречи да играе в пролетните мачове до момента. През уикенда срещу Локо Пловдив Жеферсон бе на резервната скамейка, но така и не се появи на терена. Срещу Етър обаче той ще получи игрови минути.\n2021-03-08 / 09:14:23 / Футбол\n... Мадрид в таблицата, но има и мач по-малко. Рекордната разлика е през 1995/96, когато дербито се играе при 21 точки повече за "дюшекчиите". Доста впечатляващо е и постижението през 1976/77, когато директният сблъсък идва при 12 точки плюс за Атлетико, но тогава се даваха само по 2 пункта за победа.\n2021-03-08 / 08:49:43 / Футбол\n... е финансирал пиар-компания, която се е занимавала със създаването на фейк-акаунти в социалните мрежи, чиято задача е била разпространението на недостоверна информация с цел да се очернят негови конкуренти и да се представя грешна картина за ситуацията в клуба, както и да се дискредитират звездите от ранга на Лео Меси.\n2021-03-08 / 08:49:33 / Футбол\n... днес ще бъде подложен на обстойни прегледи, които да покажат състоянието му. С травма от петък е и десният бек Драган Михайлович. Треньорът Славиша Стоянович пък каза, че не е ясно кога Андриан Краев ще бъде готов за игра, докато Матео Стаматов продължава да се лекува в Испания. Снимка: Lap.bg\n2021-03-08 / 08:41:22 / Футбол\n... коментира Тьоланд в интервю за вестник „Jærbladet“. „Сравненията с Ерлинг? Естествено, че е комплимент за мен. Това, което прави той вдъхновява всеки ден. Поговорих с него преди да премина в "Молде". Каза ми, че това е идеалното място, за да развие качествата си“, допълва братовчедът на Халанд, цитиран от "Монитор".\n2021-03-08 / 08:41:02 / Футбол\n... вече се клати. Тогава легендата на Байерн завърши кампанията с 40 попадения, а сега Левандовски върви в график за ново върхово постижение в рамките на един сезон. В историята на Бундеслигата има само още двама футболисти, минали границата от 200 гола. Това са Юп Хайнкес (220) и Манфред Бургсмюлер (213).\n2021-03-08 / 10:22:13 / Начало\nПродукти:1 охладено бутер тесто 6 ябълки 2-3 моркова 1/2 ч.ч....\n... случай че е останало повече течност, не я добавяйте. Може да сервирате щрудела със сладолед и да ползвате тази течност за заливка. Направете леки разрези с нож отгоре върху тестото и намажете с жълтък. Печете в предварително загрята фурна на 180 градуса до готовност. Поднесете щрудела поръсен с пудра захар. Автор:\n2021-03-08 / 10:21:23 / Лайфстайл\nДобро сърце и благородство носи актрисата Неда Спасова, позната като...\n... плащали тока и водата, нямат пари. Готино, а? Викаш си: „Къде е държавата?“. Ние сме държавата. „Инфлуенствам" ви да последвате страницата на „Подай ръка“. Заедно за по-добро бъдеще". Спасова призовава всички, които имат възможност, да дарят свои стари материални средства, дрехи, обувки, за да помогнат на изпаднали в беда хора.\n2021-03-08 / 10:20:53 / България\n... инсинератор на площадката на ТЕЦ-София, въпреки че срещу изграждането на съоръжението се водят съдебни дела, коментира Десислава Стоянова от „За Земята". „Една такава инсталация само ще допринесе за микса от замърсители, които имаме вече в града" Довечера протестно шествие ще тръгне в 18:00 часа от Министерството на здравеопазването към МОСВ.\n2021-03-08 / 10:20:43 / Рецепти\nПонякога най-простичките рецепти са най-вкусни и полезни за организма ни....\n... няколко чаша и след това похапвайте вкусно и здравословно барче, без никакви угризения. Ако имате настроение за кулинарни шедьоври, бихте могли да разтопите на водна баня 1 шоколад със стевия и няколко лъжици кокосово масло. Полейте с тях барчетата и поръсете със смлени ядки от шам фъстък. Още от РЕЦЕПТИ:\n2021-03-08 / 10:20:23 / Сега\n2021-03-08 / 10:18:34 / Хардуер\nАмериканските власти са поставили китайския производител на смартфони Xiaomi Corp....\n... да отговори на обвиненията. Наградата на Лей беше от китайската MIIT, правителствената агенция, която контролира китайската технологична и индустриална политика и която, според Министерството на отбраната, помага за управлението на китайската политика за гражданско-военно сливане, при която Пекин разчита на частни предприятия, за да помогне за развитието на военните технологии.\n2021-03-08 / 10:18:23 / Мениджър\n2021-03-08 / 10:16:14 / Спорт\nБившето крило на ЦСКА Велизар Димитров направи интересно изказване. Перничанинът,...\n... липсва, защото не само бележеше голове и създаваше ситуации, но и ангажираше съперниковата отбрана. Лошо е, че ЦСКА и този сезон излезе от борбата за титлата. За клуб като нашия освен титла всичко е провал, но непрекъснатото говорене за нея пречат на играчите", заяви любимецът на "червената" агитка пред "".\n2021-03-08 / 10:15:13 / Страната\n14-годишно момче е катастрофирало в село Алтимир. При инцидента е...\n... пострадал е 16-годишен младеж, съобщиха от ОДМВР-Враца. Случката е от 7 март. Установено е, че в стълб в село Алтимир катастрофирал лек автомобил, управляван от 14-годишен жител на селото. Водачът е напуснал мястото на катастрофата. При пътният инцидент е ранен 16-годишен пътник в колата. Работата по случая продължава.По публикацията работи:\n2021-03-08 / 10:13:24 / Събития\nОт управителния съвет на „Северозападно държавно предприятие“ ДП във Враца поздравяват...\n... – един от най-хубавите мартенски празници в календара. В този специален ден Ви желаем здраве, много усмивки и споделени мигове на щастие, успехи в бъдещите Ви начинания, благополучие и сбъднати мечти. Бъдете ценени, удовлетворени, вдъхновяващи, обградени с любов, с внимание и признание за делата си! Честит празник, мили дами!".


Боян Петров е зоолог и алпинист, покорил 10 от най-високите върхове в света. Освен пример за алпинистите, Боян Петров е и вдъхновение за хиляди хора.\nЧестит 8-ми март, прекрасни жени!\nКлуб 50+ честити празника на всички малки и пораснали жени!\nХрани се здравословно, остани във форма и живей добре над 50 (част 2)\nГрейпфрут укротявал палави съпруги\nМного кожни болести се дължат на стрес


Истинската българска история! :: ПРОИЗХОДЪТ НА ГЛАГОЛИЦАТА-I\n28.01.2010 17:21 - ПРОИЗХОДЪТ НА ГЛАГОЛИЦАТА-I\nПрочетен: 30672 Коментари: 25\tГласове:\nПоследна промяна: 28.01.2010 17:23\nСъвсем естествено е, че това твърдение ще бъде посрещнато със силен скептицизъм. Поради тази причина трябва да бъде дадено едно уточнение. Не съществува азбука, която да се е появила спонтанно, без никакво развитие. Понякога процесът на оформяне е отнемал стотици години, аке не и хилядолетия. Първите знаци за били идеограми, т.е. знакът не е имал определена звукова стойност, а е символизирал даден обект, или действие. С течение на времето е станало нужно да се дадат по-подробни послания. Тогава на знакът е била предавана определена звукова стойност. Ако символът ( йероглифът) е представлявал колело, то му се е предавала стойност КО. На символ ( йероглиф) представляващ нож се е давала стойност НО....Поради това, че езикът еволюира и се появяват нови, близки по звучене думи, се е наложило писмеността да се осъвършенства още повече. Сричковата система бива изоставена, намаля се значително броят на знаците и всеки от тях получава строго определен звук – А, Б, В... това дава началото на азбуката, такава каквато я познаваме днес... Както се убеждавате напълно естествено е развитието на глаголицата да е траело толкова дълго време.\nВНП - Балканска Неолитна Писменост\nЛА - Линеарен А\nЛБ - Линеарен Б\nВ предишният постинг  бе обяснено, че руните на предците имат общ произход с Линеарен А и Линеарен Б. Същото важи и за глаголицата, понеже както вече бе отбелязано нейните корени се крият в неолитна Тракия. Направим ли сравнение между свещената азбука на дедите ни линеарните писмености установяваме, че са на лице тридесет и пет успоредици (Таблица 2).\nТова разбира се не е всичко, оказва се, че не само формата, но дори и звуковата стойност е същата в двадесет и три случая ( Таблица 3). Съдейки по това, че между глаголицата от IX- ти век и Линеарен А от XVIII- ти век има повече от две хиляди и шестотин години, то броят на идентичните по форма и звук знаци е забележително висок понеже с времето настъпват стилови промени в буквите, а и самата реч се променя. Това е един неизбежен процес. Голямото количество фонетични успоредици между старата ни азбука, Линеарен А и Линеарен Б показва убедително каква невероятна сила и консервативност притежава българския език.\nПричисляването на глаголицата към семейството на линеарните писмености може да се струва пресилено на някои, но самите факти показват убедително, че свещената азбука на дедите ни има най-много прилики с Линеарен А и Линеарен Б. Гръцката, еврейската, коптската и самаританската азбука имат съвсем малко общи знаци с глаголицата* ( виж Табл. 3). Да не забравяме и друга изключително важна подробност. Съществува трета линеарна писменост, която се е употребявала на остров Кипър от времето когато Линеарен А процъфтява на остров Крит. Сравним ли обаче кипърският Линеарен С с критския Линеарен А ще видим, че има само дванадесетина общи знака ( Таблица 4).\nЛС- Линеарен С\nзв - звукова стойност на линеарния знак\nКак тогава да пренебрегнем глаголицата показваща много повече прилики както с Линеарен А, така и с Линеарен Б? От статистическа гледна точка глаголицата принадлежи на същата група както и двете писмености на Крит. За тях трябва да направим едно уточнение. Според А. Еванс те са основата за протофиникийските букви, които от своя страна стават вдъхновение за много други азбуки, т.е. Линеарен А и Линеарен Б, произхождащи от неолитната тракийска писменост не са отмрели, а са се развили в много варианти, обслужващи различни тракийски диалекти, а и други езици. Дори и някои кирилически букви б, ж, ш, щ, ч, ю, я... имат прототипи сред сътворените от древните трако-пеласги знаци, но това е въпрос на друга тема.\nИсторията на Узото в Гърция - videos\n1. анонимен - Посочените източници\nв някой от следващите постинги ли ще бъдат публикувани ?\n2. panazea - Поздрав за твоя пост!\nИзглежда отдавна си имаме буквите !\nНо защо обричат глаголицата на забвение?\nЕто това се чудя!\n3. prarodinata - Спароток, преди всичко поздрави за ...\nСпароток, преди всичко поздрави за статията и благодарности за труда по съпоставянето на азбуките!\nИскам да те питам какви данни имаш, за да твърдиш, че 'протоглаголическа писменост с около тридесет и пет букви е съществувала през второто хилядолетие преди Христа'. Можеш ли някак да докажеш това твърдение. Предполагам, че е вярно и все пак- има ли данни за това, макар и косвени.\nЗапознат ли си с работите на Н. Гигов, който твърди, че Орфей е живал през 13-и век пр. Хр. и е писал на дървени дъсчици. Гигов се позовава на гръцки автори и досега не е оборен от никого (не че 'нашите' 'учени' си правят труда да оборват- те или мълчат, или вият протяжно, защитавайки остарели антибългарски исторически модели).\nОсвен глаголицата, българският народ е създал и кирилицата. Наскоро ти показах скален надпис с нещо като авестийска писменост. Руните от Плиска, съвпадат с линеарите, но както ти писа, е твърде вероятно да са стигнали и до Скандинавия. Имаме и ситовския и надарския надписи, също с паралели сред по-късни руни. Смяташ ли, че е пресилено твърдението, че нашите земи са били люлка не само на една писмена система и че голяма част от писменостите, използвани днес по света имат за прототип букви, създадени в България. Какво ще кажеш за идеята, че дядо Вазов е бил твърде скромен, възкликвайки: '... и на вси славяни книги да четат!' Не е ли по-правилно: и на 'вси човеци книги да четат'? Разбира се, това е метафора, но ми се ще да чуя мнението ти по тези въпроси.\nhttp://7rilskiezera.com/data/Orfei.pdf Тук можете да видите книгата на Гигов, горещо я препоръчвам. Плочите, за които говори, съществуват в Родопите и е само въпрос на време да бъдат представени на българите. Наскоро дори В. Фол под сурдинка призна, че това е тракийска писменост. Написани са на чиста кирилица, само 1-2 знака се отличават. Не могат да се разчетат, въпреки че всяка буква е разбираема сама за себе си.\n4. sparotok - източници\nСлед малко публикувам втора част заедно с източниците.\n5. sparotok - неудобни факти\nГлаголицата е един от ключовете към истината за произхода ни. Ето затова се умаловажава значението й, и се разпространяват лъжи за произхода й.\n6. sparotok - Орфей\nЗа мен няма съмнение, че Орфей е ползвал вид глаголица.\n7. sparotok - епитети\nИ ЕВРЕЙСКИ И АРАБСКИ ПИСМЕНИ ЗНАЦИ КАТО СЛЕДСТВИЯ НА БЪЛГАРСКИ УМОТВОРЕНИЯ ОТ МАЙМУНОВО ВРЕМЕ ОНО\nИзползване на епитет като тъпчовци не подхожда на образован човек. Представете свои аргументи вместо да отричате.\nФакт е, че много ориенталски азбуки произхождат от финикийската азбука, надявам се да се съгласите с това.\nГ. Херн определя финикийците като амалгама от ханаанци и морски народи. Последните са трако-пеласги, ето някои от тях: пеласги- пелесет, мизи- мешуе, тевкри- чкр, веси- уешеш, дрдани-дрд, серди- шардуна...\nНаскоро бяха намерени няколко филистински (пеласгийски) надписа и стана ясно, че през второто хилядолетие преди Христа филистинците - пеласги са имали азбука базирана на линеарните писмености ( Сан Диего Юниън Трибюн, 19 април, 2007). Друг надпис бе разчетен от проф. Арен Меир, който потвърди, че документираните имена не са от семитски произход.\nА. Еванс бе първият, който показа връзката между линеарните писмености и финикийската азбука. Археологическите находки от 21-век доказаха, че Еванс е прав.\nПрототипът на линеарните писмености е в Тракия, проф. В. Георгиев спомена това преди около половин век.\nА проф. И. Дуриданов уточни, че неолитните култури на Градешница и т.н. принадлежат на траките.\nК. Ренфрю писа преди около 30 години, че тракийският език не се е различавал много от днешният български.\nАз съм никой, но се надявам Вие да имате уважение към учени като Еванс, Херн, Меир, Георгиев и Дуриданов.\nМежду другото, известни ли Ви бяха горе посочените факти? Май не съм аз този, който не е чел достатъчно:))\n8. lado - Здравей, изследователю! Имам ...\nИмам една молба - не използвай името "Вулфила" , защото то е оръдието на германистите, целейки да докажат ,че гетите са готи. Урфил, Урфила има писмени доказателства, даже има печат негов с това име, но мисля, че си го знаеш.\n9. анонимен - Линеарен А и Б\nЗдравей Спароток! Имам един въпрос - Линеарен А и Б не са ли разчетени с помощта на гръцката азбука, защото в един друг форум точно това се пишеше!\n10. mph - *\nЗнаех си, че е вярна тезата на г-н Иво Беров, че траките са се появили на Балканския полуостров преди хората.\nИЗСЛЕДВАНИЯ И ДНК АНАЛИЗИ ЗА ГЕННА СЪПОСТАВКА НА ДНЕШНИТЕ НАРОДИ-В БЪЛГАРИЯ 82 ПРОЦЕНТА В ДНК СТРУКТУРАТА НИ СА ГЕННИ СЛЕДИ ОТ ТЮРКОЕЗИЧНАТА ГЕННА БАЗА...ТА КОИ ПРОЦЕНТИ ДНЕС ОТ НАШИТЕ ГЕНИ СА УМОТВОРИЛИ ОНОВА ЗА КОЕТО ТРЯБВА ДА СЕ ГОРДЕЕ БГ НАЦИЯТА.АКО СА 18 ТЕ ПРОЦЕНТА,ТО ТОВА НЕ Е НИКАКВА БАЗА ЗА ГОРДОСТ.ВСИЧКИ ЧОВЕКОПОДОНИ ЕВОЛЮИРАМЕ И КОГАТО ТОВА Е И НА ГЕННА ОСНОВА,ДА СЕ ГОРДЕЕМ СЪС СПАРТАК,ОРФЕЙ И Т.Н. Е ПРОСТО ДА СЕ РАДВАМЕ НА НЕЩА КАТО ГОСПОД Е БЪЛГАРИН ПО ЛИНИЯ НА ЕВА ИЛИ АДАМ...ЧУДЕСНО Е ДА ЗНАЕМ ПО-ВЕЧЕ И ТОВА ДА НИ УДОВЛЕТВОРЯВА,НО ДА СЕ САМОИЗТЪКВАМЕ ЗА ОТПРЕДИ 3,5,10 ХИЛ. И ПОВЕЧЕ ГОДИНИ НЕКА Е МАТЕМАТИКА,НО НЕ И ЕМОЦИЯ.\nПросто няма начин това, което твърдите за генетичните изследвания да е верно. Бихте ли посочили интернет публикация на статията. В кой район е извършено изследването, колко хора са изследвани?\nНапоследък се пръкнаха много "експерти", които въз основа на изследвания извършени върху 8-10 човека правят заключения за цял народ. Меко казано това е шарлатанство.\n12. sparotok - дешифровка\nПрез 50-те години на 20-ти век Вентрис и Чадуик разчетоха Линеарен Б. Използвали са прилики на знаци с кипърският Линеарен С, който е разчетен отдавна, понеже съществуват доста двуезични надписи.\nМежду другото още преди Чадуик, А. Еванс разчита Линеарните Б знаци ПО и ЛО, като изказва предположения и за други.\nЛинеарен А е по-стар от Линеарен Б и е разчетен въз основа на прилики с последният. Звуковата стойност на някои знаци се разбира сравнително лесно, защото на надписа, до думата има и изображение на обекта.\nНе се объща внимание обаче на това, че СИ-ТО- жито няма смисъл на гръцки, ТА-РУ-РО - топор също няма смисъл на гръцки. Всъщност Чадуик признава, че названия за съдове и растения не са от гръцки произход, но не прави опит да разбере на кой език принадлежат.\nПрепоръчвам Ви следните четива на Дж. Чадуик:\nDocuments in Mycenaena Greek\nThe Depchipering of Linear B\nА също и книгата на Артур Еванс Scripta Minoa II.\n13. sparotok - прав си\nПризнавам, че споменаването на Орфил- Вулфила може да предизвика скептицизъм.\nОт друга страна обаче е нужна провокация, иначе истината няма да излезе на бял свят.\nНека германистите да обяснят няколко неща:\n1. Защо езикът на Сребърният Кодекс се различава коренно от готските думи извлечени от готски лични имена?\n2. Защо за вековният си престой на Балканите готите не оставят германски топоними?\n3. Защо няма нито един древен автор, който да е нарекъл готите германски народ, а е точно обратното, обяснява се, че готи и гети е един и същ народ...\n4.Защо готът Максимин е наречен Тракиеца, а не германа?\n5. Защо визиготската архитектура е като старобългарската, а няма нищо общо с архитектурата на германските народи?\n6. Защо се премълчава едно изследване на западни учени от 1908 година, от което става ясно, че готският език не е германски, а е сроден на езиците говорени в Източна Европа ( през 1908)?\n7.Кой даде право името Орфила ( сродно на Орфей) да се преиначи на Вулфила. Филосторгий пише само Орфила, Урфила.\n8. Йордан нарича масагетите част от готите. В земите на масагетите няма германски топоними.\nБага Стана - Станът на Бога е обяснимо на български, а не на германски. Имената на масагетските благородници Томира и Спаргапис са тракийски, а не германски.... Как тогава готите да са германи?\n14. demograph - 3500 г аргумент срещу миналото ни ли са?\n"9. stefbelchev 03:04 - В КРАЯ НА 2008 ГОДИНА ООН ПУБЛИКУВА ИЗСЛЕДВАНИЯ И ДНК АНАЛИЗИ ЗА ГЕННА СЪПОСТАВКА НА ДНЕШНИТЕ НАРОДИ-В БЪЛГАРИЯ 82 ПРОЦЕНТА В ДНК СТРУКТУРАТА НИ СА ГЕННИ СЛЕДИ ОТ ТЮРКОЕЗИЧНАТА ГЕННА БАЗА...ТА КОИ ПРОЦЕНТИ ДНЕС ОТ НАШИТЕ ГЕНИ СА УМОТВОРИЛИ ОНОВА ЗА КОЕТО ТРЯБВА ДА СЕ ГОРДЕЕ БГ НАЦИЯТА.АКО СА 18 ТЕ ПРОЦЕНТА,ТО ТОВА НЕ Е НИКАКВА БАЗА ЗА ГОРДОСТ.ВСИЧКИ ЧОВЕКОПОДОНИ ЕВОЛЮИРАМЕ И КОГАТО ТОВА Е И НА ГЕННА ОСНОВА,ДА СЕ ГОРДЕЕМ СЪС СПАРТАК,ОРФЕЙ И Т.Н. Е ПРОСТО ДА СЕ РАДВАМЕ НА НЕЩА КАТО ГОСПОД Е БЪЛГАРИН ПО ЛИНИЯ НА ЕВА ИЛИ АДАМ...ЧУДЕСНО Е ДА ЗНАЕМ ПО-ВЕЧЕ И ТОВА ДА НИ УДОВЛЕТВОРЯВА,НО ДА СЕ САМОИЗТЪКВАМЕ ЗА ОТПРЕДИ 3,5,10 ХИЛ. И ПОВЕЧЕ ГОДИНИ НЕКА Е МАТЕМАТИКА,НО НЕ И ЕМОЦИЯ."\nИнтересно, какво сте чели и как. Ако някой е изследвал турското и циганско население на България,може и над 82% да са тюркските генетични маркери.\nПоне аз където съм чел, данните се повтарят и показват над 80% трако-"славянски" гени.\nДаже и македонистите със стиснати зъби публикуваха данните от поръчано за тях изследване в Швейцария, където това се потвърждава и за тях самите, но с вмъкната известна част "македонски"/разбирай тракийски/ гени..което си е все едно.\n15. sparotok - определения\nКОИТО ИЗЛАГАТЕ В ЛЮБИМИЯ МИ БЛОГ,НО НЕ ПРИЕМАЙТЕ ЗА КРИТИКА РАЗЛИЧНОТО МНЕНИЕ ПО НЯКОИ СЕГМЕНТИ,ЗАЩОТО ТЪРСЯ ДОПЪЛНИТЕЛНИ ДОКАЗАТЕЛСТВА ИМЕННО В ТЯХ...\nА ПОНЯТИЕТО ШАРЛАТАНСТВО Е ДОСТА КРАЕН ИЗРАЗ В СЛОВЕСНОТО КОМУНИКИРАНЕ СЛЕД 1618 ГОД. ПРИ БОРАВЕНЕ С АРГУМЕНТИ МЕЖДУ СУБЕКТИ.ТО КОМУНИКИРА С НЕДОСТОЙНИЯ ХУДОЖЕСТВЕН ИЗРАЗ ЗА ПСИХОДИСПАНСЕРЕН СУБЕКТ,КОЙТО АЗ ИЗТЪРВАХ ПО-ГОРЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА КОНФОРМИСТКИ АПЛОДИРАЩИТЕ...\nЗа шарлатанство обявих изследвания върху крайно ограничен брой лица и тълкуването на резултата като представителен за цялото население състоящо се от милиони хора. При подобни изследвания се пренебрегват и древни исторически извори, свидетелстващи за преселвания на народи. Как да нарека подобен метод, ако не шарлатанство?\nНе случайно Ви попитах върху колко човека е извършено споменатото от Вас изследване, в кой район е извършено и т.н. Тези данни са изключително важни.\nКритиката не ме притеснява, благодарен съм за нея, но държа тя да е добре аргументирана - извор срещу извор, археологически данни срещу археологически данни.\nВпускането в съждения неподкрепени от факти ще ни въведе в един безкраен лабиринт от спорове.\nЗатова умолявам ви, критикувайте смело, но и представете конкретни данни, исторически извори...Вашата критика е само от полза за изследването ми, ще съм Ви благодарен за нея.\nДНЕС,КАТО ГИ ПРЕДСТАВЯТЕ В ТЕХЕН ХИПОТЕТИЧЕН ВАРИАНТ ОТ ЕДИН ЗАСТИНАЛ ИСТОРИЧЕСКИ МИГ...ТОВА ЧЕ СЪЩЕСТВУВА ЕВОЛЮЦИЯ,КРЪСТОСВАНЕ,МУТИРАНЕ И Т.Н. Е ПОЧТИ НЕЗАБЕЛЕЖИМО КАТО ПРОМЯНА В ЕДИН ЧОВЕШКИ ЖИВОТ...НО НАТРУПАНО В ХИЛЯДОЛЕТИЯТА ВОДИ ДО НОВ ЧОВЕШКИ ПРОДУКТ...ВСЕКИ 20 ГОДИНИ ПРОДУКТЪТ,ЕДИН БЪЛГАРИН, НА ПРАКТИКА МОЖЕ ДА СЕ КРЪСТОСА СВОБОДНО ИЛИ НАСИЛСТВЕНО С ДРУГА ГЕННА БАЗА,ОСОБЕНО ПО ВРЕМЕ НА ВОЙНИ,РОБСТВА,СЪТРУДНИЧЕСТВА,СЪЮЗЯВАНЕ...ЗА 3500 ГОДИНИ ТЕОРЕТИЧНО ОБНОВЛЕНИЯТА В НАШИТЕ ГЕНИ МОЖЕ ДА СЕ ИЗМЕНИ МАЛКО НАД 175 ПЪТИ...,А НЕ САМО 0.82 ПЪТИ,ПО ДАННИ НА ООН ИЗСЛЕДВАНЕТО В КРАЯ НА 2008ГОД.\nКАК СЕ ЗАПАЗВА ПРАБЪЛГАРСКАТА МИ ДНК СТРУКТУРА НА 100% ЧИСТА,СЛЕД БЛИЗО 500 ГОДИШНО НАСИЛНО ОМЕШВАНЕ НА ДВА МИЛИОНА БЪЛГАРИ С МНОГОМИЛИОННАТА И МНОГОЕТНИЧЕСКАТА ТУРСКА ИМПЕРИЯ,ПРЕДИ НЕЯ 200 ГОДИНИ НАСИЛНО ОМЕШВАНЕ С МНОГОЕТНИЧЕСКАТА ВИЗАНТИЙСКА ИМПЕРИЯ...СВОБОДНИТЕ ГЕННИ КРЪСТОСКИ ПРИ СЪЖИТЕЛСТВАНЕ С ДРУГИ ЕТНОСИ КАТО МЕСТНИ СЛАВЯНИ,ТРАКИ,ПРЕМИНАВАЩИ НЯКОЛКО ДЕСЕТИЛЕТИЯ ЕВРОРИЦАРИ...РИМСКИ ВОЙНИ ПО РАНО СА КРЪСТОСВАЛИ ТРАКИ,СЛАВЯНИ,ПРАБЪЛГАРИ...ВИЗАНТИЙЦИ СЕ КРЪСТОСВАЛИ СЪС СЛАВЯНИ...БЪЛГАРСКИ ХАНОВЕ И ЦАРЕ СЕ ЖЕНИЛИ ЗА СЪСЕДНИ ПРИНЦЕСИ,БЪЛГАРСКИ ПРИНЦЕСИ СЕ ОМЕШВАЛИ СЪС СЪСЕДИ...И ВИНАГИ СЪЗДАВАНИЯТ ПРОДУКТ СЕ Е НАРИЧАЛ БЪЛГАРСКИ,МАКАР И ОБНОВЕН СЛЕД КРЪСТОСКАТА...\nТАКА,ЧЕ ДНЕШНИЯТ БЪЛГАРИН НЕ Е ОНЗИ ОТПРЕДИ 3500 ИЛИ ПОВЕЧЕ ГОДИНИ И ВЪПРОСНИТЕ УМОТВОРЕНИЯ И ПОСТИЖЕНИЯ СЕ ОТНАСЯТ КЪМ ВЪПРОСНАТА ЕПОХА,ДОРИ В НЕЙНИЯ ЗАСТИНАЛ ИСТОРИЧЕСКИ МИГ...И НЕ Е РЕДНО ДА ВЪЗПИТАВАМ ГОРДОСТ У МЕН КАТО СЕ СПИРАМ НАЗАД ВЪВ ВРЕМЕТО ОТ 3500 ГОДИНИ...И ЗАЩО НЕ ОЩЕ ПО РАНО...И ТАКА ДО ПЪРВИЯ ЧОВЕК ОТДЕЛЕН ОТ РАЯ ИЛИ ОТ МАЙМУНАТА...\nДА НИЕ ИДВАМЕ ОТТАМ,НО НЕ СМЕ СЪЩИТЕ В ГЕННО ОТНОШЕНИЕ,НЕ ПОЛЗВАМЕ ТЕХНИТЕ ПОСТИЖЕНИЯ,ТЕХНИЯТ ЕЗИК И ПИСМЕНОСТ ДНЕС ИМАТ ДРУГИ АЛТЕРНАТИВИ,ПРИ ТОВА НЕОБХОДИМИ ЗА ОЦЕЛЯВАНЕТО МИ ФИЗИЧЕСКИ-НА МЕН И НА НАРОДА НИ...ПРОСТИ МИ ХРИСТЕ,ПРОСТИ МИ ТАНГРА,ПРОСТИ МИ ПРАБЪЛГАРИЯ.\nПрочетете Кроватова България на Ганчо Ценов, стр. 170.\n17. sparotok - до г-н Белчев\nПреди да прочетете за споменатото от Ценов антропологично изследване на д-р Методи Попов, ще Ви предложа още едно обяснение.\nСместване на етноси е ставало предимно в големите градове. Между 1-ви и 6-ти век, крупните тракийски селища са обитавани предимно от чужденци, месното население е било малцинство. Етническият облик на селата обаче се е запазил поради изолираността, а и възможността на селското население да се спаси от нападение в планини, блата и гори. Гражданите са се крили зад стените на градовете, но стени се рушат лесно... и затова при всяка война, или бунт ( като този на готите) градското население е било избивано почти до последният човек. Това е допринасяло значително за елиминирането на чуждият елемент в етническият облик на страната.\nОбърнете внимание, че по време на турската окупация съществуват хиляди чисто български села, в които няма никакви турци. Верно е, че българки са били отвличани и потурчвани. От този факт следва да кажем, че много от хората считащи себе се за турци имат българска кръв, а не че българският генотип е променен коренно от турците.\n18. demograph - "..много от хората считащи себе се за турци имат българска кръв.."\nКакто и много, до 18%, от гърците имат българска кръв. За съвременнта генетика няма тайни. Въпросът е в обективното представяне на резултатите. Изумявам се пред отблъскаващата недалновидност на управниците ни. Гърците харчат стотици милиони за да поддържат лъжа, която се изплъзва от контрол. Нашите правителства се скъпят да похарчат един лев за да ПОКАЖАТ на света истината, която е в ръцете им. И защо! - За да не си развалят хатъра с Гърци, Руснаци, Германци и Турци...А те, споменатите, са клекнали почти пред Истината.\nЕдна чиста, високо вдигната ръка държаща Истината, е достатъчна за да се търкулне лъжата в историята. Но тази ръка трябва да е на президента, на премиера, на патриарха, на Големият Българин... Ако Те не могат да вдигнат чиста ръка, ние трябва да се обединим за истината.\n19. анонимен - Николова\nМоже би е добре да си спомним едно изследване- тук в пещера край Ббелоградчик са намерени най-древните останки от неандарталец- на 1600000г-като ДНК изследване доказва, че 205 от съвременното ни населениеПРИТЕЖАВА това Древно ДНК- МНОГО БИХ ИСКАЛА ДА СЕ НАПРАВИ ЕДНО ТОЛКОВА ДРЕВНО днк ИЗСЛЕДВАНЕ НА КОСТИ ОТ ТРАКИЙСКИ ХРАМОВЕ И НА БАЛКАНСКИТЕ НАРОДИ- АЗ ЗНАМ КАКВО ЩЕ ИЗЛЕЗЕ, НО ТРЯБВАТ ДОКОЗАТЕЛСТВА-ЩЕ ИЗЛЕЗЕ ЕДНА ГОЛЯМАСПОСОБНОСТ НА ГЕНА НИ - ТОЙ НЕ ПОДЛЕЖИ НА АСИМИЛАЦИЯ. Гърци и турци всъщност НЯМА има траки, като прабългарите СЪЩО са траки. Нашата писменост преминавайки през всичките си трансформации е наистина най- древната на Земята- и в това не бива да се съмняваме, а г-н Николай Гигов ДОКЗА, че още през 13в.пр.н.е. Орфей е записвал своите Знания на ЗЛАТНИ СТРАНИЦИ- ПРЕДИ ГОДИНИ ПО НОВИНИТЕ СЕ СПОМЕНА ЗА ЕДНА ТАКАВА СТРАНИЦА, А КЪДЕ ПОТЪНА....\n20. sparotok - изследване\nОбстойно генетично изследване е нужно, но в скоро време няма да бъде направено, прекалено скъпо е.\n21. kiarasoto - Благодаря!\n22. анонимен - Как крадат обаче\nЗападняците обаче как крадат.Даже преиначават Урфила на Волфила ц-ц-ц\nМоже ли линк към това ДНК изследване в Белоградчик?\n23. анонимен - Така\nОтговор за ЛинА и ЛинБ. Линеар Б е разчетен до някъде на гръцки и може би свидетелства, за взаимстването на Линеар А и пригаждането му към древногръцката фонетична система. Линеар А е неразчетен, както и Етруският език (защо ли?!) но е факт че има поне два надписа на класически ЛинА от българските земи. Владимир Георгиев е изследователят - световно признат български езиковед.\n24. shtaparov - Линеар Б\nЛинеар Б е разчетен частично,а не напълно,понеже езикът му не е гръцки,а архаичен вариант на Българския. В разчитането са приблизително разпознати\nсамо онези думи,които приличат на гръцки или могат да минат за такива по предположение на авторите на разчитането и по подобие,а също и онези думи,които гърците са заимствали от нас,без да ги визоизменят значително. Всички останали думи и знаци ще се поддадат на окончателно разчитане едва тогава,когато в процеса на научните изследвания бъде включен Българският език! И ако днес ние имахме достатъчно добър специалист,който да се заеме с това,той би разчел поне 99% от текстовете,постигайки блестящи резултати. Понеже тогава ще блеснат пред научната общественост онези Български звуци от Линеарите /Б,Ж,Ч,Ш,Щ,ДЖ,Ъ и пр./,които досегашните изследователи не включваха при разчитанията,а това в крайна сметка причини и техните посредствени резултати.\n25. shtaparov - Всъщност\nВсъщност Линеар Б е пригоден към гръцката фонетична система не от неговите древни ползуватели,а от хората,които са го разчитали през петдесетте години на миналия век /М.Вентрис и Дж.Чадуик/. Ако сега имахме такъв добър специалист като акад.Вл.Георгиев,който да се заеме да преразгледа из основи първоначалните разчитания на тези двама учени от гледна точка на новите ни знания за древните Българи и включи принципите на "Ангеловия анализ" в изследванията,той щеше да постигне повече за Българската история,отколкото всички Български историци са постигнали през XIX-XX век!


Фитнес бижуто, което вае извивки за 12,5 милиона - Още спорт - Други спортове - Gong.bg\nФитнес бижуто, което вае извивки за 12,5 милиона\n24 ноември 2018, 6:55\nАко фитнесът е ваша втора природа, няма как да не сте чували името Джен Селтър. Едва 20-годишна красавицата стартира своята кариера на фитнес модел в „Инстаграм” и 5 години по-късно вече има оглушителния рояк от 12,5 милиона последователи.\nНейните тренировъчни програми са също толкова притегателни, колкото и визията на родената в Рослин, Ню Йорк американка. Едни от първите ѝ фенове са нейната майка Джил и баба ѝ Лоис. „Майка ми прави коремни преси още от първия ден, в който стартирах моя профил в „Инстаграм”, казва Джен в свое интервю пред „Ню Йорк Поуст”. „Тя се опитва да направи по-добри плочки от моите.”\nВ началото на годината атрактивната знаменитост се забърка в неочакван скандал, когато беше свалена с полиция от полет на „Американ Еърлайнс”. От компанията обосноваха решението си с конфликт, в който Селтър се е забъркала с част от екипажа. Моделката сподели със своите последователи колко унижена се е почувствала в цялата ситуация, като не счита че има вина. По думите ѝ един от стюардите отправил забележка към нея заради това, че е станала от мястото си преди излитане, за да си остави палтото. Тя опитала да се аргументира с това, че на други двама пасажери им е било позволено да посетят тоалетната по същото време. Как точно се е развил спорът може би ще знаят само присъстващите на място. Факт е, че Селтър е била ескортирана извън самолета от 5-има полицаи.\nМожете ли да си я представите в подобна светлина?