Надежда Андреева - Молитвата на Ботев\nЗнаем текста и мелодията на това невероятно произведение още от ранни ученически години, когато първият ни бунт срещу света, в който живеем не по свой избор, включваше от само себе си църквата и нейния Бог. Носим стиховете докрай в неповредените от практичност кътчета на душата, където този бунт не угасва съвсем. Нарекох творбата невероятна, защото тя няма подобна на себе си в българската литература, където богоборческите мотиви и антиклерикални настроения са почти банално явление. И защото, изправени пред нейната неповторимост, читатели и тълкуватели са я приспособявали многократно към собственото светоразбиране, а то е било почти винаги традиционно моделирано и политически актуално — наше, родно. Но въпреки всички компетентни или попвърхностни, съвестни или принудени анализи, стихотворението продължава да фасцинира със своята изворна чистота и своеобразна недостъпност, то е сякаш всичко онова, което казват за него и все пак нещо друго, много по-голямо от тясната българска действителност, нещо, което докосва истината за човешката съдба и е частица от усилията тя да бъде разчетена.\nОще заглавието разтърсва леко наследената подреденост на мислене: Моята молитва. Тези две слова са първата сполука на твореца, началният акорд, в който звучи основната тоналност, съвършено изтеглената линия, която очертава бъдещата картина. Моята — ето това е важното! — започва монологичният разговор на поета с Бога. Ще изпея в стих нещо, което другите не познават. Никой от хората, сред които живея, не се молят на такъв Бог, за такова нещо и по този начин. Колективистична е нагласата на милионите християни — те се молят най-често заедно, на едно общо място, с обща за всички молитва: „Отче наш”, „Спаси Господи люди твоя”, „Аве Мария, моли се за нас”. Даже произнасят в хор поднесените наготово слова. Но молитвата, изписана в следващите редове, е само моя, както е мой този стих, този друг Бог — и нека той бъде благословен!\nАко първата част на заглавието определя основното качество на предмета, втората съобщава самия предмет. Молитвата е единственият начин за непосредствено общуване с Бога. Всички други тайнства изискват посредник. Останал сам в това тясно свободно пространство, християнинът обикновено продължава да реди предварително научени текстове. Но той може и сам да съчини свой молитвен текст — за да измоли милост или да благодари за щедрост. Той не чака отговор от върховната сила, не спори с нея, не търси решения. Което не означава, че човек не се е опитвал да прави това. Църквата порицава подобни опити като лишени от смирение (бедния Йов) и дори като еретически (мистиците). Но тя не може да ограничи този шепот на душата, който е в състояние да изрече най-скритото и най-силното желание на личността. Желание-огледало на една смосътворена действителност. И тъкмо такава е молитвата на Ботев.\nИнтересно е съдържателното съотношение на строфите в това доста дълго стихотворение. От всичките десет строфи шест са посветени на обяснението, какъв не е Богът, в който аз вярвам, една строфа съдържа характеристиката на този, когото почитам, и трите последни — самата молитва. Въпреки несъразмерността в обемите на изказа при тази триделна структура, по-малките две части изразяват в по-висока степен „истината” на стихотворението, отколкото твърде пространната първа част. С удивителна лекота е изградена една пирамидална конструкция, широката основа на която съдържа отрицанието, необходимо за разбиране на утвърденото. Колкото по-високо се издигаме до върха, толкова по-ясен става смисъла на загадъчната молитва, а последният стих на последната строфа го изрича със силата на завършената поетичност.\nАко се опитаме да изкачим стъпалата на тази Ботева пирамида, трябва да отговорим най-напред на въпроса какъв е за поета отхвърленият Бог. Повечето наши авторитетни историци на литературата спират вниманието си главно на първите шест строфи и ги анализират подробно, за да изтъкнат сатирическата дарба, политическите възгледи, бунтарския светоглед на автора и да обяснят, доколкото това им се удава, дали той е бил християнин, деист, или атеист. Не мисля, че последният въпрос има днес такова значение, но ако трябва и аз да дам някакъв отговор, ще кажа: Ботев е вярващ, защото атеистът е човек без надежда и без върховно сложен нравствен императив, а цялото творчество на поета свидетелства тъкмо за обратното. И така, отреченият Бог има в посочения текст поне четири основни черти: 1. Той е митичен, измислен; 2. Той е причинител — създател — на света, значи и на човека; 3. Той е утвърден с канона на църквата и неговото присъствие в духовната сфера обслужва практическите нужди на властта в широк смисъл; 4. Той е чужд на справедливостта и свободата.\nБогът от библейската легенда обитава небесата — това е възможната най-голяма отдалеченост; той е неразбираем за едно мислещо същество. Следва аргументът, който доказва необяснимия — и неморален характер на божествените действия: „Не ти, който си направил // от кал мъжа и жената, //а човекът си оставил// роб да бъде на земята”. Тръпката, която изпитваме, когато четем тези редове, ни кара да осъзнаем какво е изгубил българският духовен живот с ранната смърт на Ботев: как ли би изглеждало зрялото творчество на човека, създал талива стихове в своята зелена младост, в шумотевицата и злобата на най-напрегнати обществени борби, отдадени на „делото”, писал в откраднати свободни мигове, при студ и глад, както се казва — на коляно. Цитираната строфа би правила чест на всяка голяма литература — тя свързва по възможно най-простия начин едно философско прозрение с поезията. Разликата между двата Бога извежда на преден план онова, което големите мислители на Новото време определиха като мистерията на човешкия дух. Боговете са двама, защото и светът е двоен. Човешкото битие е свидетелство за това, неговата двойственост е най-ясно формулирана у Кант. Казано с едно изречение: човек живее в два свята – света на явленията, тъй като той е привързан чрез своята биологическа природа и света на висшата духовност, към който го приобщава способността да действа нравствено, значи свободно. Направените от кал мъж и жена са рожби на феноменалната действитеност, те са двама, защото тяхната основна задача е да се размножават, преди да се превърнат отново в кал. Човекът е за Ботев нещо друго, той не е полово определен, защото е носител на нравствено съзнание, еднакво присъщо на мъжа и жената, а иманентно качество на това съзнание е свободата. Богът, който не заслужава признание, е владетел на първия, физическия свят; всички сме свързани с него, както животните и растенията, както мъртвата природа — калта. Определящ там е нагонът за оцеляване. Той осъжда човека „роб да бъде на земята”. Но Ботевият Бог е друг и удивителното тук е, колко този Бог е просвещенско-кантиански.\nУпотребявам този термин не защото мисля, че Ботев е познавал, респективно е изпитал влияния от страна на Кантовата философия, а защото тя е емблема на епохата — най-завършеният, най-чистият и най-трайно въздействащ върху бъдещето философски продукт на европейския осемнадесети век. Както е известно, разумът стои в идейния център на Кантовата теория на познанието. Негово най-важно качество е способността да осъзнава собствената си ограниченост. Тази способност е проява на свобода в областта на мисленето. Макар да не мож да проникне с ума си отвъд известен предел, със знанието че съществува такъв предел човек вече се е дистанцирал от него, свободен е от неговата абсолютна принуда. От другата страна на границата е светът „сам за себе си”. Отсамната действителност е достъпна за сетивата и разсъдъка — те преработват възприетото чрез надопитни, априорно дадени форми: време, пространство и каузалност. Принципът на причинната връзка е, следователно, една субективна, а не обективна категория. Позволих си това кратко учебникарско изложение, защото с него стигаме най-бързо до Ботев: няма разумно основание, което доказва съществуването на оня Бог, който е направил „от кал мъжа и жената”. След като няма причинност в „чистата” действителност, не може да има и причинител. Което значи: връзката Създател-творение е просто рожба на природно ограничената човешка познавателна способност. Ако вярваме в някаква божествена сила, то трябва да я потърсим не в легендите за възникването на вселената и формирането на двуполови мислещи същества върху нашата планета, а някъде другаде. У човека и неговия разум, отговаря българският поет.\nЦърквата, както знаем, превръща библейския разказ в сещена догма. Това има не само абстрактно богословски, но и важен за обществените отношения смисъл. Богът — причинител на света — изисква благоговейно смирение, душевна простота, безразсъдъчно приемане на оня ред, за който неговите посредници са дали съгласието си. Той има своя многочислена армия от институционализирани служители — „калугери и попове”, — на него палят свещи „православните скотове”. Обвинявали са Ботев за недопустимо вулгарен език в поезията, за смесване на сатирата, където такъв език може да намери място, с т. нар. чиста лирика. За модерното поетическо изкуство това отдавна вече не е проблем. Но думата „скотове” сигурно продължава да дразни класически естети и примитивни защитници на православието. В края на XX век, в ерата на постмодернизма и посттоталитаризма, е странно да не разбереш, колко Ботеви е бил прав. Скотове е точното, колоритно, емоционално пренатоварено — радикално експресивно — слово, което характеризира в освободеното ни въображение всички онези „царе, папи, патриарси”, които подкрепяха пред очите ни „бездушните тирани” на човечеството и техните свещоносци. Не Бог, а „човешките душмани” са ги помазали с върховна власт — огласяват с безпреградна, безогледна, почти улична освободеност Ботевите стихове. Защото може ли един Бог на доброто да мами „с надежди голи”, да търпи робството и да „зареже” братята сиромаси? Логиката е безпогрешна и тя води към най-важната черта на божествената върховност, поставена в услуга на църквата и политическата система: безнравственост, родена от несвободата.\nБотев свързва тези две понятия, както правят това водещите умове на Европейското просвещение, напр. Русо, Шилер и Кант. Ще се спра само на последния, защото най-ясно изразена е близостта с неговата етика. Човек изявява своя вътрешен опит, когато се самоопределя при слагане началото на нещо и при вземане на решения. Тези действия са необясними, защото макар да се съобразяват с външната реалност, те сами за себе си са безпричинни — всяко обяснение изисква прилагане на каузалния принцип. Те са автономни по отношение на феноменалния свят, защото следват не природната необходимост, волята за оцеляване, изразена в „аз искам”, а законите на своето вътрешно битие, които гласят „ти трябва”. Това „трябва” има категоричната сила на абсолютен императив и се нарича съвест. Действията, определени от съвестта, са нравствени. Те са рожба на разума, не на разсъдъка, на „сърцето”, а не на сетивния повик за живот. Нравственото е израз на малкото свобода, отредена на човека, неговото съдържание би могло да се предаде приблизително така: нека твоето действие има силата на всеобщ закон, ти трябва да бъдеш нравствен навсякъде и за всички; свободата, на която го дължиш, те задължава да пазиш, уважаваш, защитаваш свободата на всички; и нека това „трябва” има за тебе силата на Божествена повеля (до тук Кант). Един нов Бог се очертава сега и странното не е, че за него става дума в съчиненията на европейски мислители, култивирали ума си във вековна философска традиция, а че е изнамерен от поета-несретник в изгнание, за когото хората един ден сигурно ще кажат „нехранимайко излезе”. Той, Ботевият, е Бог на доброто и свободата, с идеята за него са несъвместими робството, тиранията и лъжата.\nЕдинствената строфа на стихотворението, в която Ботев описва своя Бог („А ти Божена разума, // защитниче на робите”), съдържа три ключови думи: разума, защитниче, робите. Те изразяват до голяма степен представата на модерния човек за Бога: неговата същност е необяснима, надрационална и преди всичко морално определена. Разумът го характеризира като възможната най-висока духовност, „защитниче” — като нравствена сила, „робите” — като източник на свобода. Разумът е емблемата на Просвещението, а свързването му с идеята за божественост намираме пак у Кант: “Es klingt zwar bedenklich, ist aber keinesweg verwerflich zu sagen, dass jeder Mensch sich einen Gott mache...” („Звучи съмнително, но в никакъв случай не е осъдително да кажем, че всеки човек би трябвало да си създаде свой Бог”, прев. Н. А.)1. И Ботев прави своя Бог, обединявайки поетически разума, нравствеността и свободата.\nВъпросът „Защо става така?” следва естествено направения анализ. Традиционните отговори на този въпрос тръгват от материалната основа, за да обяснят духовния продукт. Те изследват историческия момент, обществените условия, природните и биографическите данни и заключават: Ботев отхвърля църковния Бог и скрепените с неговата святост институти на власт, защото е роден в поробена България, получил е определящи развитието му импулси от баща и майка, от образованието си в Русия, от кръга на българските емигранти в Румъния; защото е борчески по природа, патриот по убеждение и т. н. Посочените обстоятелства са, разбира се, верни — Ботев е син на своето време. Но работата не е само в бунтарския дух и любовта към родината. Има личности, които са дали на българското освободително дело не по-малко от Ботев. Но никой от тях не си е правил свой Бог.\nОтговорът: защото Ботев е поет, е верен, но не е достатъчен. Има много автори на стихотворения, чиито творби са моделирани изцяло от социалната и природната среда. Дори този тип стихописци са голямото мнозинство в литературната история. Те възпроизвеждат с различен успех окръжаващите ги реални неща. Но има случаи, когато мисловно-градивната способност и волята за себенамиране на художника са много по-силни от неговото външно битие. Обстоятелствата, че произведенията му са свързани с основните черти на действителността, не променя обратната структура на взаимоотношение свят-творец. Познаваме малко такива личности — те обитават върховете ба европейското духовно развитие. Стремежът към себесъздаване чрез художествени дела добива при тях екзистенциални очертания. Творецът не живее вече два живота — един в сферата на фантастно-мисловното, а друг в пределите на биологично-всекидневното; първият асимилира втория, надвива го до пълно подчинение. Но има още една крачка и тя трябва да се отбележи, колкото и рядко да се срещат хората, които я правят: след като намират-изнамират себе си в изкуството, те пожелават да пресъздадат и света по свой образ и подобие. Не липсва люшкане и страдание по този път. Но те не се колебаят, не се страхуват, изпитват гордост от божествената мощ на своето творческо Аз. Ботевите стихотворения са безценни свидетелства за такава жизнена и писателска съдба. Двата основни фактора при всеки творчески процес — среда и личност — разменят при него местата си. Първична е личността, тя прави себе си като пише стихотворения, служи на Родината и света, като изгражда по свой начин техния образ, моли се с неповторима искреност на Бог, който е истински, защото е негов. Краят на този род творци е различен и все пак сходен: някои се заключват в себе си и угасват в празното пространство на самоизбрана безсветовност, други загиват психически или физически. Ботевият рай е особено чист. Той просто е сбъдване на молитвата.\nА тя е изразена в трите последни строфи. Нейните части са подредени съвършено: от периферията към центъра, от широката основа към върха. Три желания, отправени към Бога: първото се отнася до хората, които съставят „средата” на поета, второто — до него самия, третото до творческото дело. За първото говорят стиховете: „Вдъхни всекиму, о Боже, // любов жива за свобода...” и малко преди това: „на когото щат празнуват// денят скоро народите”, разбираме: всички народи на земята. Всекиму и всички са абсолютни определения на Ботевия идеал за окръжаващата действителност. Идеалът за собствената участ е не по-малко абсолютен — той поставя смъртта като последна цел: „в редовете на борбата // да си найда и аз гробът”. Много политически спекулации е изтърпяла личността на този поетически гений. Заради волтерианската му жлъч към официалната църква и нейните порочни служители, към султанската власт и нейните користни крепители, срещу глупостта на ония, които се оставят покорно да бъдат грабени, Ботев най-често е превземан от партии с лява ориентация. След политическия опит, натрупан през изтеклия XX век, тези тълкувания ни изглеждат надживени. Ботев не е политик в общоприетия смисъл на понятието. Но той не е даже истински деец на революцията, който практически организира нейната подготовка и има точна представа за нейните резултати. Наивната и скъпа на сърцето и паметта ни театралност, с която той превзема кораба Радецки, облича въстаническа униформа и коленичи, за да целуне земята, на която е обещал свобода срещу живота си, разкрива съвсем други страни на неговата духовна природа. Ботев е преди всичко и над всичко поет. Неговата представа за смъртта излъчва непреодолима привлекателност, тя е рожба на поетическо виждане и е абсолютно чужда на толкова необходимия революционен прагматизъм. Творбата — поетическото слово — е смисълът, оправданието, същността на неговото човешко битие. Това разбираме и от последната строфа на молитвата: „Не оставяй да изстине...” Ботев се моли всеки да участва в борбата за свобода и справедливост, той самият да загине като неин редник, но върхът на всички желания няма социален, нито дори личностен характер — на последното и най-високо място стои волята да създава и копнежът да остане завинаги в сътвореното. Сърцето да не изстине и гласът да стигне до хората. Защото сърцето е дом на Бога и словото е Неговият дар за избраници.\n„Моята молитва” е най-религиозното стихотворение в българската литература. То е продукт на просвещенско и модерно мислене, озарено от пламъците на едно „буйно сърце”. Вярата, която излъчва, заразява и най-скептичните. Вярата, че има Бог, защитни на робите, Бог на разума, който вдъхва любов за свобода. Да му се помолим и ние.\n1 Дължа този цитат на Рюдигер Сафрански; обяснявайки, че според Кант човек е длъжен да се подчинява на „ти трябва” така безусловно, като че ли то е заповядано от Бога, той цитира посочената мисъл на Кант в: Rьdiger Safranski. “Wieviel Wahrheit braucht der Mensch”, Muenchen, s. 120: Metaphysil “als ob”. [горе]\nСтатията представя текста на реферат, изнесен на Международния научен симпозиум „Христо Ботев и предизвикателствата на модерния свят”, Пловдив, 30.10.1998 г.


Без маслини веган диета\nКак да губят корема мазнини със здравословна диета\nБез маслини веган диета - Загуба на тегло спа missouri\nС тях се приготвят редица вкусни ястия - праз с маслини ориз с маслини, спанак с маслини т. Без маслини веган диета.\nПодходящ за любители православни пости Задоволяват апетитът към сладко по един вкусен , професионалисти Подходящи са също , за здравословна диета , полезен начин без. Маслините са традиционен продукт в нашето хранене. Седмично меню при спазване на кетонна диета.\nВеган Те изключват от хранителната си диета не само месото другите морски животни, яйцата , но , рибата млечните продукти. Подари естеството си 90- дневната диета е подходяща както за хора, така , които консумират месо, за вегетарианци вегани.\nТези солени кексчета отнемат само половин час с приготвянето, печенето. Всички Без глутен Веган. Кето диета се състои от 60- 70% мазнини 5- 10% въглехидрати.\nТози начин на хранене и. Брашно от лимец слънчогледово семе маслини.\nИ изяждането им. Изборът на кетогенна диета неминуемо има няколко положителни ефекта, като един от основните е изгаряне на подкожни мазнини.\nСолени веган кексчета. Едната група е поставена на т.\nЗаради него консумацията на маслини зехтин намалавя вътрешните възпаления в тялото , облекчава болката свързана с тях. Преди да преминете към приблизително меню за хранене, прочетете препоръките: 1.\nВъв веган менюто може да включите всякакви зърнени храни люцерна, пшеница, гъби, кълнове ( от соя, соеви продукти, леща), соя , ядки, слънчоглед, различни бобови растения, семена маслини. Кулинарен клас на тема веган торти без захар. С маслини се гарнират много салати и.\nНай бързият начин да загубите корема мазнини здрави\nЗагуба на тегло hsr оформление\nВеган Загуба бронхиална\nПодари естеството си 90- дневната диета е подходяща, както за хора, които консумират месо, така и за вегетарианци и вегани. по възможност без. 350 г салата от домати с маслини и лук/ 350 г зеле с.\nБогати на хранителни вещества, но изолирани от някои диети, много често без причина.\nПлан за хранене с грейпфрут\nAdderall xr 30 mg за отслабване\nЗагуба на тегло grand prairie tx\nGarcinia плюс мератрим злато\nТренировка и диета план да губят мазнини в стомаха\nДиета маслини Програми отслабване\nСъществува мита, че яденето на маслини, качва килограми. Чрез съветите на специалисти, ще ви покажем как спокойно да ги ядете, без да. Нов сезон – нова диета à кетогенна диета.\nGarcinia плодове в южна африка\nВегетарианската диета планира да отслабне за 10 дни\nЗагуба на тегло багажник hampshire великобритания\nКойто губи тегло по бързо мъжки или женски\nКолко бързо мога да отслабна скачане въже\nМоже ли да отслабнете чрез изрязване на натрий\nКак да се намали мазнините в близост до талията


Цвета Тодорова за поетичния си дебют под редакцията на Георги Бърдаров ‹ TrueStory\nЦвета Тодорова за поетичния си дебют под редакцията на Георги Бърдаров\n28.11.2018 от Даниел Пенев\nЕдва ли има по-приятно усещане от това да видиш как усилията на твой близък започват да дават сочни плодове! 🙂\nТочно в такава ситуация се намирам в момента, тъй като дебютната стихосбирка на талантливата Цвета Тодорова вече е реалност. Още по-голяма радост ми носи фактът, че Пиша, за да забравя. Четеш, за да си спомниш излиза под редакцията на Георги Бърдаров, автор на романа Аз още броя дните и съосновател на новосъздаденото изд. „Мусагена“, с чието лого се появява книгата на Цвета.\nЦвета е на 22 г. и е родена в Русе. Пише от дванайсетгодишна, а малко по-късно заедно с най-добрата ѝ приятелка създават популярната днес Facebook страница Believe. Завършва средното си образование в Американски колеж „Аркус“ във Велико Търново, а в момента е четвърта година студент по бизнес и предприемачество в Нов български университет (НБУ). Въпреки че определено умее да превръща своите най-съкровени емоции в стихове, които докосват сърцата на стотици хора, засега Цвета приема писането основно като хоби. През последните месеци отделя голяма част от времето си за Best Fashion View – онлайн магазин за дамски дрехи, произведени в България.\nСега ви оставям в компанията на Цвета. Ако след прочитането на това интервю искате да се запознаете отблизо с творчеството ѝ, можете да прочетете много нейни авторски творби в нейния блог и в страниците ѝ във Facebook и Instagram.\nКак се чувстваш, след като първата ти стихосбирка вече е факт?\nЦвета Тодорова: Много съм развълнувана. Радвам се, че най-накрая мога да видя нещата си на хартия, което през последните няколко години беше една от главните ми цели. Благодарение на изд. „Мусагена“ и на моя редактор Георги Бърдаров това вече е реалност и мога съвсем спокойно да разлиствам стихосбирката си.\nМожеш ли да ни разкажеш как се получи връзката с Георги Бърдаров и как твоята стихосбирка стана първата книга в портфолиото на новосъздаденото издателство?\nЦвета Тодорова: Помня, че беше петък през май тази година, когато Наталия Манчева ми писа, че когато ми е удобно, можем да се чуем, защото тя и колегите ѝ били заинтригувани от работата ми. Казах ѝ, че веднага можем да се чуем. Тя ми звънна и ми каза, че от няколко месеца насам четат нещата ми, че са ново издателство и все още не са издавали абсолютно нищо. [Тя посочи], че [екипът включва] хора като Георги Бърдаров, [като ме попита дали съм] чувала за него. „Как да не съм го чувала“, казвам, Аз още броя дните ми е една от любимите книги. Когато разбрах, че [в издателството са] Георги Бърдаров, Ралица Манчева, Петко Манчев и Наталия Манчева, хора, доказали се в своите сфери, изключително много се зарадвах. На следващия ден Георги Бърдаров имаше презентация, на която отидох. Там се запознах лично с него и след една седмица беше срещата ни, където говорихме кога и как ще станат нещата със стихосбирката. Шест месеца по-късно Пиша, за да забравя. Четеш, за да си спомниш вече е факт.\nСнимка: Страница на събитието във Facebook\nКакво е чувството, че тази стихосбирка е не само дебютна за теб, а и първата книга, която излиза с логото на изд. „Мусагена“?\nЦвета Тодорова: Това е огромен шанс и привилегия, но най-вече отговорност. Трудно ми е да опиша чувството, странно е. Усещам как най-накрая една моя мечта става реалност.\nОт включените в книгата стихове има ли такива, писани специално за нея, или всички са от по-рано?\nЦвета Тодорова: Да, има неща, които са написани точно преди да бъде издадена самата стихосбирка и досега не са публикувани никъде, било то в блога ми, във Facebook страницата ми или в други социални мрежи, където споделям нещата си. Това беше и моята, и тяхната цел – не всичко да е извлечено директно от интернет и направено на книга, а да има и неща, които са специално за тази стихосбирка. Останаха и доста работи, които смятам по-нататък да се реализират във втора част.\nИмайки предвид, че сте направили подбор, коя е темата, която свързва всички тези произведения?\nЦвета Тодорова: Любовта във всичките ѝ форми, без значение дали е любов към живота, към приятел, приятелка, родител, близък и т.н.\nВ книгата преобладават кратките форми…\nЦвета Тодорова: Повечето ми неща са изключително дълги – две, три, четири, понякога даже пет думи. [смее се] Винаги съм казвала, както и ти знаеш, че любимото ми нещо е да казвам много с възможно най-малко думи. Това ми е целта: да може човек, като се хване в началото, да го прочете за няколко секунди и после да остане периодът на осмисляне. Всеки тълкува стиховете по свой начин, повлиян от спомени или емоции, заседнали дълбоко в него.\nТози тип игра на думи ти идват спонтанно и ти просто ги записваш или по-скоро целенасочено сядаш да мислиш нов стих?\nЦвета Тодорова: В никакъв случай не мога да кажа, че е целенасочено. Наблюдавала съм същия процес при музикантите. Изведнъж в главата им се появява музикална тема и веднага хващат нотния лист, за да я запишат. Абсолютно същото е и при мен, вдъхновението идва спонтанно, точно както се случи с написването на „В нищо не съм се губила така, както в миналото“ [което не е включено в стихосбирката].\nКое от стихотворенията в книгата ти е любимо, ако изобщо имаш такова?\nЦвета Тодорова: Аз не обичам да си чета нещата, защото си казвам тук можеше да добавя една дума, тук трябваше да махна друга. Със сигурност нещата, които най-силно усещам, са тези, написани за баба, защото тях си ги преживявам всеки път. „Бабо, раят е там, където не ме гледаш отвисоко“ е едно от любимите ми стихотворения.\nЩе ни разкажеш ли малко повече за самата работа с Георги Бърдаров, който е един от най-продаваните съвременни български писатели, а и мой любимец?\nЦвета Тодорова: След като прочетеш “Аз още броя дните”, е невъзможно погледът ти върху живота и любовта да не се промени. Неизбежно е. Да можеш толкова майсторски да разкажеш тази история, използвайки толкова огромна палитра от чувства, е нещо изключително. И сега, като се замисля, че работим заедно ме залива притеснение и същевременно гордост. Изключително лесен и поучителен е работният процес, няма как иначе – с такъв човек!\nВъпреки че Пиша, за да забравя. Четеш, за да си спомниш е дебютната ти стихосбирка, ти вече имаш доста почитатели в Instagram и Facebook, които често ти пишат. Кое според теб ги привлича най-много: темата, стилът, кратките форми, които създават простор за интерпретация от страна на читателя?\nЦвета Тодорова: Искрена съм. Смятам, че това има значение. Също така възможността да открият нещо от себе си вътре в стиховете. Много пъти са ми казвали „Написала си нещо, което преживях, без дори да ме познаваш.“ Засега не съм срещала толкова много критика, [а по-скоро въпроси като] „Защо всичко, което пишеш е толкова тъжно? Няма ли да прочетем нещо позитивно?“ Не мога. От две години изпитвам постоянно щастие, но няма как да напиша нещо „толкова щастливо“. [Вдъхновявам се] единствено от болката и я превръщам в стихове.\nТова е много интересно явление. Аз съм се чудил „Добре, Цвета и Крис толкова много се обичат, а тя пише за раздяла, за минало…“ След като има разлика между емоцията, за която пишеш, и емоцията, която е в живота ти в момента, предполагам, че стиховете ти са плод на чувства от миналото?\nЦвета Тодорова: Не знам точно колко на брой са стиховете ми, но повечето от тях са писани, когато бях на 15-16 г., а тогава бях в доста интересен период. Не мога да го обясня, но ми е много трудно да се вдъхновя от щастието. Тогава не го мисля, наслаждавам му се.\nВсъщност последният стих в книгата ти – „Ти си моето благодаря на всички, че си заминаха“ – е посветен именно на Крис. Беше ли той вдъхновен от конкретен повод или по-скоро е резултат от натрупване във вашите отношения?\nЦвета Тодорова: Да, вдъхновен е от точно един момент. Когато той се появи в живота ми. 🙂\nЦвета заедно с приятеля си Кристиян Янкулов. Снимка: Ивайло Манов\nКога усети, че имаш някакъв талант в писането?\nЦвета Тодорова: Знаеш ли, баща ми ми каза, че на прощъпулника съм хванала книга. Вселената си знае работата. 🙂 Не знам дали имам талант, но за мен важното е да помагам, с това, което правя. След като баба почина, исках да избягам от реалността, а писането беше моето бягство. Всеки, който е загубил близък, знае за какво говоря. Моментът е такъв, че искаш да кажеш толкова много, а няма как. Сигурна съм, че всичко, което пиша, тя го чете.\nБи ли споделила кои са любимите ти писатели и книги?\nЦвета Тодорова: Две книги си поделят първото място: Кривата на щастието на Иво Иванов, която знам, че е и от твоите любими, както и Аз още броя дните на Георги Бърдаров. Ако не сте чели тези книги, ТРЯБВА да ги прочетете!\nИ какво точно те впечатли в тези две книги?\nЦвета Тодорова: Стилът на Иво е неповторим, не можеш да останеш безразличен към неговите разкази. Толкова разтърсващо и мотивиращо ми подейства прочитането на тази книга, че остави трайна следа в съзнанието ми. Над 70 човешки истории, някои от които наистина ме просълзиха, а пък други толкова ме вдъхновиха, че я подарих на всички близки. Единственият начин да разберете защо тази книга е една от любимите ми е да я прочете.\nСлед Аз още броя дните на Георги Бърдаров прочетох абсолютно всеки материал за сараевските Ромео и Жулиета, който успях да намеря в интернет, изгледах и филмите. В тази книга любовната история между Давор и Айда е толкова чиста и истинска, че нямаше как да не я включа в папка „Любими“. Въпреки че те не могат да контролират войната, тя също не успява да им попречи да запазят любовта си прегърнати завинаги.\nЦвета и Крис заедно с Иво Иванов по време на среща в София с живеещия в САЩ български писател и журналист, юни 2018 г. Снимка: Личен архив\nТъй като писането ти е хоби, а не основно занимание, какво следва оттук насетне за теб?\nЦвета Тодорова: На първо място искам да завърша успешно и последната си година в университета. Иначе мисля и за втора стихосбирка, имам огромното желание, ако все пак [първата книга] се хареса на аудиторията. Както много обичам да казвам, аз не съм това, което пиша, аз съм това, което ти чувстваш, докато ме четеш. Много хора са ми споделяли, че в даден стих припознават себе си, и някак си ти става хубаво, че не си сам.\nКакво искаш да кажеш на всички други млади хора като теб, които пишат, но не са издавани досега или пък ги е страх да направят тази стъпка?\nЦвета Тодорова: Да не се страхуват от това да бъдат себе си и ако имат нужда от мотивация, да си пуснат песента „Събуди се“ на Крис!\nА какво ще пожелаеш на читателите на TrueStory.bg?\nЦвета Тодорова: Бъдете здрави, сбъдвайте мечтите си и не спирайте да четете!\nГеорги БърдаровдебютИво ИвановКристиян ЯнкуловписанепоезияЦвета Тодорова\nЗа бягането и сезоните\n„Бебето ми е ЧУДОвище“ - наръчник за щастие под пелените и помпите за кърма\nПоетите: Мария Донева\n28.02.2019 от Теа Монева\nИма дни, в които просто не уцелвам времето - не хващам небесните прозорци...


Започна прием на заявления по две от мерките от ПРСР - ТПП - Стара Загора\nСъбития Започна прием на заявления по две от мерките от ПРСР\nЗапочна прием на заявления по две от мерките от ПРСР\nСряда, 06 юли 2011 г., 12:00\nСтартира приемът на заявления за подпомагане по две от мерките на Програмата за развитие на селските райони (ПРСР) за периода 2007-2013 година – мярка 121 Модернизиране на земеделските стопанства и мярка 123 Добавяне на стойност към земеделските и горски продукти, съобщиха от пресцентъра на земеделското министерство.\nПо мярка 121 Модернизиране на земеделските стопанства, ще се приемат заявления за подпомагане само за инвестиции по гарантираните бюджети в периода от 25 юли до 19 август 2011 година. Бенефициентите ще имат възможност да кандидатстват за следните инвестиции, като са определени и съответните бюджети, както следва:\nИнвестиции, свързани с прилагане на Директива 91/676/ЕИО /Нитратна директива/ - с бюджет 13 660 000 евро;\nИнвестиции за привеждане на съществуващите земеделски стопанства от сектор Мляко, в съответствие с изискванията на стандартите на Общността, включително инвестиции за прилагане на Директива 91/676/ЕИО – с бюджет 55 450 000 евро;\nИнвестиции за привеждане на съществуващите земеделски стопанства от други животновъдни сектори извън сектор Мляко, в съответствие с изискванията на стандартите на Общността, включително инвестиции за прилагане на Директива 91/676/ЕИО – с бюджет 56 505 000 евро;\nИнвестиции за специални съоръжения и механизация, сгради, друга недвижима собственост, включително трайни насаждения и съответно оборудване.\nПо мярка 123 Добавяне на стойност към земеделските и горски продукти периодът на прием на заявления за подпомагане ще започне на 15 август и ще продължи до 16 септември 2011 година, като ще се приемат заявления за подпомагане за всички допустими сектори по мярката. Бюджетът, предвиден за обявения период, е в размер на 68 364 991 евро.\nПовече информация за мярката и условията за кандидатстване може да намерите на интернет страницата на ПРСР.\nКандидатите по мерките могат да подават своите заявления в областните структури на Държавен фонд Земеделие.


На границата между две реалностти - Факел\nНачало Леониди На границата между две реалностти\nИли небесните измерения на Румен Леонидов и книгата му „Покаяние Господне“\nР. Леонидов: Духът е вечният, изначален и безкраен пламък, душата е искрица от него.\nРумен Леонидов няма нужда от представяне. Поет, журналист, издател и преводач, Румен е сред тези творци, които предпочитат неутъпканите пътеки на Словото, далеч от „фасадната свобода“ на дребнавия литературен опортюнизъм. Бунтар в живота и поезията, може би защото води потеклото си от големия македонски войвода Леонид Янков, Румен отстоява това, на което днес са способни само малцина – светостта на Писането. Уволняван многократно като журналист, Румен никога не е бил “поданик на мълчанието или роб на премълчаното”. Поезията му, неудържима и стихийна, нежна и безкомпромисна, приковава читателя към “кръста” на духовното изкупление, за да го срещне със собствената му Голгота. Румботавърът, както го наричат приятелите му, е носител на многобройни национални и международни награди и отличия. През 2012 г. става носител на най-голямата литературна награда на Словения „Кристалът на Виленица“, а през 2014 г. е обявен за „Рицар на книгата“ от Асоциация „Българска книга“. Румен е създател и главен редактор на електронния сайт Fakel.bg, който печели Националната награда „Христо Г. Данов“ в категорията „Електронно издаване и нови технологии“. Издал е 10 стихосбирки, а последният му сборник „Покаяние Господне“, излязъл от печат тази година, разтърси литературния небосклон с яростта на таланта и неконвенционалното си послание.\n– Много хора днес се самоопределят като „духовни“, но не непременно религиозни. Съвременният човек се придвижва от ритуалите на институционализираното християнство към сферата на вътрешно-личностното опознаване на Бог, където всеки има свободата да дефинира своята собствена спиритуалност. В едно интервю споменаваш, че „търсенето на Бог не означава на всяка цена религиозност“. Къде търсиш Бог и какво е Бог за теб?\n– Господ е баща на всички бащи, Бог е Иисус Христос, чиято небесна мисия е да вселява любов сред земляните, да обгрижва с любов планетата ни, да дирижира безмълвното ангелско войнство. Господ е спуснал своите скрижали, подарил е на дивите народи моралните правила, за да получат просветление и да осъзнаят себе си. И що е праведност, и що е грях, що е грешка и що е покаяние, и молитва за прошка. Няма духовен човек, в който Бог да не взема думата и да не говори чрез човека. Щом се определяш за човек на духа, значи Духът ти е по-близък, по-интересен, по-любопитен от материалното, от плътското, от месото, ако щеш. Което не отрича всичко материално, плътско, не става дума за месомразие. Духовен не значи непременно духовник, много често духовниците са примитивни души, превърнали църковното служение в занаят, други пък с осанката си, поведението, вътрешната тръпка и ангелогласието си са проникновени проповедници, дори когато служат в някоя малка църквица.\nТрябва да правим разлика между вяра и религия. Вярата ни е вродена, но не всеки намира своя път към нея, тоест към себе си, има лутане, търсене, изпитания – докато душата ти в съюз с твоя разум изпита висшата степен на единението – от една страна между тях, от друга – между теб като частица от цялото и цялото като част от теб. Когато прогледнеш със слепоочието си, виждаш, че Господ е безкрайна вселена и планетата ни е една нищожна единица в нея, а твоята безкрайна същност е душата, която те съпровожда в земния ти път. И която си Ти в отвъдните трасета.\nЗа разлика от вярата, която е първоначална рожба на Господ, религията е вторична и е в ръцете на църквата. А църквата е человеческо дело, колкото свято, толкова и греховно. Вярата е самоубеждение, свобода на избора, църквата е институция, съставена от канони, те са нейната конституция, стародавна традиция, която понякога, вместо да бъде духовен канал към небесните ценности, е задръстена със земности решетка, през която нито времето, нито пространството в свободния дух на личността могат да намерят изход или вход.\nТърся и намирам Бог в себе си, разговарям със себе си, понякога от мое име, понякога от Негово, на този диалог му викаме съвест. Който няма съвест, няма как да е Божий чиляк. А ако не си Божий човек, значи си чедо на Мрака.\nНе смятам себе си за религиозен, а за набожен. За вярващ, за осъзнато вярващ интелектуалец, за цивилен, а не униформен в расо, служител на просвещението, от което се нуждае озверялото ни човечество. Осъщественият човек е вярващият човек, той е щастлив от невидимото си общение с Висшите сили, защото пътищата му към тях от неведоми, вече са намерени. Да устоиш на изкушенията е трудно, но не е невъзможно. Но, когато устоиш с цялата сила на своя дух и с цялата сила на своето съзнание, тогава ти е благо на душата, благотворно ти е, сияеш отвътре и отвън от белия огън на Боговата прегръдка…\n– Никой не знае какво се случва след смъртта, но дълбоко в себе си всеки вярва, че винаги е съществувал и ще продължи да съществува, защото Духът е вечен. Книгата ти “Покаяние Господне” започва със стихотворение, посветено на смъртта. Едва ли някой е разговарял така нежно и откровено със смъртта, както ти в тази творба, озаглавена “Възкресение на третия ден”. Защо смъртта е “входилище”, изход и спасение за безсмъртния?\n– Духът е вечният, изначален и безкраен пламък, душата е искрица от него. Духът е другото проявление на Създателя, който на иврит е в множествено число, но дали Господ е един или сбор от 12 висши създания, няма никакво значение. По-важното е, че ни е замислил с души, които са безсмъртни, и с тела, в които душата ни да е облечена, докато пребивава в гравитацията на земното привличане. В този план Божий всички сме безсмъртни, но в цивилизационното ни разбиране безсмъртен е само онзи, който остави на човечеството святи дела, продукт на духовността или на аналитичния му ум. И това е неосъзнатият стремеж на всеки, който е изкушен от изкуството, на всеки, който като Тесла или Айнщайн търси тайната на безсмъртието в науката, в откритията, в необятността на интелекта.\nА смъртта е вход към безсмъртието на гениите, изход за тяхното страдание и неразбиране от околните, тя е ваятелят на надгробния им паметник, понякога е спасение от мъчението, друг път е изкупление за предишните грешни животи. Както е казано, смърт няма, има гардеробиерна, в която някой ни свлича болната или ненужна, остаряла дреха от плът, и голи голенички, само по една гола душа, се връщаме към изначалието си, където ни чакат близки и познати. Там ни връщат паметта от предишните приключения, за да осъзнаем, че душата е най-ценното ни притежание, а не частния самолет или новата ни кола. Луксът е дяволска работа, но мен никога не ме е дърпал. Дърпа ме нещо друго, питането: защо трябва да се срещнем с ангела, който ще ни преведе през тунелите на времената, а дотогава не смеем да допуснем в себе си, че някой ни наблюдава, че нищо не започва от нас и не свършва с нас?\n– Някой беше казал, че поезията е одухотворяване на реалността. В “Покаяние Господне” ти създаваш една трансцендентна реалност на Духа и Светлината като противовес на бездуховността и отчуждението, които маркират битието на постмодерния индивид. Какво е според теб поезията, вид ескапизъм, “свещено хоби” или начин да претворяваш действителността?\n– „Покаянието“ се получи, ако се вярва на десетките познати и непознати поети, които изригнаха във възторжени откровения. Поетът Васил Славов го формулира светкавично и поразяващо точно: „В тази Молитвена Книга не говорим за поезия. Тя е пристъпяне и обитание в Отвъд-та. Превръщането на поезията в Дух.“\nПоезията е духовното ми битие, свободна територия, в която живея без никакви съображения, без никакви задръжки, без да мисля какво ще кажат другите. Но тя не е паралелна действителност – тя е сън наяве, особено, когато си разтърсен и направо “разкован” от виолетовия вятър на вдъхновението. Този транс, този “секс” на душата с духа, този небивал изблик на видения, които трябва да излееш веднага на листа, докато се поддават на пипане, макар и горещи, това е върховно удоволствие, невъобразим метаболизъм, мистерия в домашни условия. Ако не си готов, изпущаш най-точните изрази, те се вкаменяват, стават неподатливи за обработка, не вършат никаква работа дори за музея на умрялата лава…\n– Съвременната цивилизация се изпразва от духовно съдържание или, както казваш ти: „Бог в момента е ужасно нещастен.“ В ерата на комуникационните технологии, смарт телефоните и скепсиса, може ли човек да се обърне към Бог и да се научи на “невидимото четмо”?\n– Човек се обръща към Небето само, когато е нещастен, съкрушен или е коленичил пред страшно изпитание. Молитвата помага, но тя не е безадресна телеграма. Чрез молитвата насаме, с искреност и топлота, ние влизаме в информационния небесен фонд, в който е записано тихо и точно всичко, от което се нуждаем. И когато хората получат обратно отговор, почват да хортуват за чудеса. Чудеса няма, има чуваемост. И аз не знаех, че не бива да се молим само за целия свят и за най-близките си души, но и за собствената си душа. Смятах, че това е излишно, дори малко срамно, да молиш Бог за себе си, за нещо твое. Почнах да го правя, но гледам да не Го занимавам непрекъснато със себе си. Стига ми чувството, което изпитвам към Него и благодарността, че тази Богова книга се получи. Че ме удостои с прозрението, че е време да се науча да чета света и като невидимо четмо. Към прагматиците имам единствен съвет – прошепвайте си молитвите, не се срамувайте, нищо не ви струва този контакт, тази възможност тет а тет да споделите нещо с Вечността. Зарежете скепсиса, дайте шанс на душата си, защото тя няма никога да Ви предаде, за разлика от тялото Ви и новите технологии.\n– “Покаяние Господне” е уникален сбор от няколко цикъла, обединени от едно определящо преживяване и присъствие – това на съня. Според Борхес, сънят е първата художествена дейност, първата малка театрална пиеса. Когато сънуваме, ние сме едновременно творец и творение, автор и зрител. Какво е сънят за теб и как ти помага да намираш решения или да бъдеш креативен?\n– Сънувам много, всяка нощ, понякога това са протуберанси от предишния ден, друг път летя в непознати селения, участвам в сюжети, в случки, виждам и участвам в такива подробности, че по време на сънуването се изненадвам и учудвам. В митологията казват, че Богът на Смъртта и Богът на Съня са братя. Следователно, докато сънуваме, бродим в Отвъдността, срещаме се с други бродещи, изпадаме във вече случили се случайности или в нови случки. Сънят за мен е Послание Свише, не всеки сън, разбира се, но ако се научим да четем невидимото четмо, то може да ни отведе до границата на приказното, до притчата, до осмисляне на немислимото…\n– Днес съществуват теории, според които сънищата не са просто серии от абстрактнo-колоритни усещания, образи и звуци, които се случват по време на съня, а реални събития от алтернативен юнивърс, до който достигаме в определена фаза на несъзнателност. “Покаяние Господне”, книга, “пълна с невидимости”, е ситуирана на границата между две реалности, тази на “будния” живот и другата на сънищата.\n– Съгласно староеврейските традиции, всички духовни реалии имат в нашия свят поне едно физическо копие, даващо ни представа за реалността. Според този възглед за видимия и невидимия свят, без такава пряка връзка ще ни бъде много по-трудно да възприемем абстрактните понятия. Те смятат например, че Сънят е една шестдесета част от смъртта, а съновидението – една шестдесета част от пророческото озарение. Същото смятат и за Седмия ден, за съботата, която наричат Шабат – началото на края. Това е една шестдесета част от нашето състояние в бъдещия Свят. Защото в петък предишният свят е в края си, а на следващия ден започваме да навлизаме в Новия свят. Древните юдеи са познавали, предавали на поколенията и преподавали на учениците си пропорциите, за които имат логично обяснение. Но още по-поразителна е философията им: онова, което през преминаващата седмица, до края на петък е било цел, дори идеал, сега става реалност. Как? Много просто: последното в действието е първо в замисъла. Последното нещо, свършено в петъка, става първи елемент от следващия замисъл. Между края и следващото начало лежи безметежното удовлетворение на приключилото и благословията на започващото.\n– Как ще определиш жанрово-стиловата концепция на “Покаяние Господне”?\n– Предпочитам да цитирам моите събратя по перодръжка, които всеки по свой начин определя „Покаянието“ като жанрово-стилова находка. Писателят Недялко Славов казва, че „Подобно писане е писането на драматичната равносметка на Мислещия Човек.“ Есеистът и критик Асен Валентинов смята, че „това е нов вид писане, което бих могъл да оприлича на словесна анимация. То се намира на еднакво отстояние от поезията и белетристиката.“ Поетът Николай Милчев ми писа: „Разглеждам книгата и я усещам като чернова на лично евангелие – евангелие на автобиографията на търсещия човек. Подобен тип книги не са стихосбирки и стихотворният ритъм и стъпки са само една от възможностите за подобно слово.“ Бисер Тошев, писател: „Едва на 20-а страница съм и ето: такова чувство съм изпитвал единствено, когато бях умрял, а това бе толкова отдавна.“ Не мога да цитирам всички, защото имам двайсет страници отзиви и рецензии, писма от читатели, неочаквано много за тази необикновена сбирка, много различна от другите мои книги.\n– Какво четеш, когато си буден и не сънуваш?\n– Когато съм буден, допрочитам сънищата си. Не ги тълкувам, защото не съм пророк, но мисля върху тях. Когато не сънувам, чета реалността през очите на Бог – издигам се виртуално до възможно най-зрящата точка и гледам онова, което може би и Той вижда. Виждам себе си като суетно насекомо, което се движи между себеподобни, виждам красотата на планетата Земя, която е живо същество, но ние я убиваме методично. Виждам, че животът е прекрасен и трябва да му се радваме и да го обичаме, както обичаме себе си и своите деца. Чета по изкривените лица на безверниците, че за всичко им е виновен Бог, империализмът, евреите, а не Злите сили, ченгетата на Мрака. Чета, че те никога няма да потърсят и за миг вината в своите действия или бездействия. Чета Библията на Битието през очилата на Бита. Защото библия на Бита няма и няма да има. Битът е живуркане, минава и заминава, от него остават последствия за следващото житие. Човекът трябва да се научи да върви към съвършенство, въпреки несъвършенството на бита. За това става дума в последните ми две дълги сънотворения, с които свършва Покаянието.\n– По време на тоталитарния режим ти беше част от “вътрешната емиграция” и кръга около Константин Павлов, когото считаш за свой учител в поезията.\n– Коста беше елитен емигрант сред собствения си народ. Този народ няма никога да разбере, какво чудо на случая е да му “спуснат” толкова различен българин. Говоря за преобладаващата част, за мнозинството, което говори български, но само с двеста думи. Което няма чувство за чест и достойнство, и не мисли с главата си. Такова мнозинство не заслужава не само Коста, не заслужава Левски, не заслужава съчувствие. Но останалата – читавата, съзнателната част от нашата нация, тя е нещо друго – и за нея трябва да продължим да бъдем критични и към себе си, и към онези, които продължават да пъдят българите от родината им. Каня се да напиша малка книга за големия дух на Константин Павлов, да събера на едно място разхвърляните ми писания за него. Дължа му го за сроднодушието. А и много често ме спохожда на сън.\n– Какво смяташ за изкуственото противопоставяне между “емигранти” и “неемигранти” в литературата, и има ли според теб „нова емигрантска литература“?\n– Литературата е само два вида – хубава и посредствена. Хубавата има два подвида – човешка и божествена. Емигрантството не е извинение за „скромните“ таланти, нито е предимство за онези, които въпреки езиковата си изолация, пишат все по-стойностно и по-смислено. Винаги ни е нужна повече самовзискателност и при избора на теми, и при търсенета на оригинални изразни средства, и при вторичните редакции. Това „Покаяние“ се писа три и повече години, преминах през голям огън, душицата ми изгоря, само тя знае през колко варианти и през колко заглавия преминах. По едно време мислех да издам друга книга с други неща, а тази да оставя да чака. Докато дойде моментът да я прочета с различни очи и да видя и сетните й несъвършенства. Препоръчвам го на всички колеги по участ, които имат ангели вдъхновители.\n– Би било прекрасно да представиш лично “Покаяние Господне” в Америка, например в Чикаго, където българската колония е особено силна. Какво ще пожелаеш на нашата общност в Чикаго?\n– Ако е рекъл Господ, може и това стане. Но трябва да се натрупа критична маса интерес към това четиво. И тогава ще се сбъдне.\nАко трябва да пожелая нещо на себе си и на всички българи по света, то е само едно – да създадем с общо желание държава на духа, духовното обединение да стане наша национална идея. Ако не успеем в този живот, нека положим темелите й като изберем мъдри водачи, безсребърници, отдадени на каузата на Дякона. Той е неповторим като индивидуалност, но колективният Лъвский е възможен. Истинският ни гледа от висините и чака делото му за чиста и свята република да се сбъдне. Амин.\nЛюдмила Калоянова живее в Питсбърг, Пенсилвания, където е защитила докторска дисертация за женската идентичност и креативното писане в Университета на Питсбърг. През 1998 г. излиза книгата й „Създания на прехода“ (Übergangsgeschöpfe, Peter Lang New York). Дебютната й стихосбирка „Аnadromous“ е представена за първи път на Празниците на изкуствата „Аполония“ – 2018. Людмила е носител на специална награда в конкурса „Биньо Иванов“ и първа награда за стихотворение на емигрантска тема от Литературния конкурс „Изящното перо“ – Чикаго ‘2017. През 2018 г. стихотворението й „Ийст Ривър“ печели наградата „Нова социална поезия“. Член е на Съюза на българските писатели в САЩ и по света. Интервюто на Людмила Калоянова с Румен Леонидов е публикувано и в сп. “Факел”.\nПредишна статияМахни музиката, майна!\nСледваща статияМиряна Башева: Ммм, обожавам да потрисам буржоата!\nКовид Шампиони на страданието, на горест и нещастие


Социологът Цветозар Томов прогнозира: До 150 000 души може да бъдат "отрязани" от гласуване - reporteri.bg - репортажи, новини\nСоциологът Цветозар Томов прогнозира: До 150 000 души може да бъдат „отрязани“ от гласуване\nот admin\t обновено на 08.03.2021\nМежду 100 000 и 150 000 души може да не упражнят правото си на глас на изборите на 4 април заради коронавируса. Това са хората, които към този момент ще бъдат болни или поставени под карантина, прогнозира пред ”Сега” социологът Цветозар Томов. По думите му ”отрязването” им от вот ще е заради невъзможността на изборната администрация да осигури достатъчно подвижни кутии, в които те да пуснат гласа си.\n„Ако предположим, че трябва да осигурим на 100 000 души, които са под карантина или заболели, са ни нужни между 2000 и 2500 подвижни секции, което е 1/6 от общия брой на секциите в страната. Смятате ли за възможно те да бъдат направени за 2 дни във всички населени места в страната? В същото време трябва да се създаде организация, при която членовете на тези комисии ще посещават заразени с ковид, което налага да бъдат надеждно защитени и да се намерят желаещи да се включат в такива секции“, даде пример Томов.\nПо думите му управляващите „хвърлят прах в очите и е съвършено нереалистично да се очаква, че може да се създаде организация, която да поеме тези 100 хил. избиратели“. „Ако са толкова. Могат да бъдат и 150 000 души, ако нарастването на заразените се засили. Мисля, че е умерена оценката ми“, допълни той.\n„Не се взимат мерки, с които да си създадем илюзията, че можем да спрем тази вълна на увеличение на епидемията. Следващата мантра от страна на управляващите е, че хората са виновни за това нарастване. В момента, в който спрат да дърпат тиранти, и да казват колко сме добре на фона на Европа, ще започнат да обвиняват хората, че не спазват мерките и не се предпазват. У нас третата вълна тепърва започва“, заяви Томов, като подчерта, че именно заради всичко това не може да се прави никаква прогноза за изборния резултат.\nНа базата и на развитието на заразата идните седмици, той очаква и значително покачване на смъртността. „Сигурно е, че смъртността през следващите 3-4 седмици ще нараства и ще достигне равнището от ноември. Не знам как ще реагират хората в този момент“, каза той. Според него в период на предизборна кампания, „ако достигнем ноемврийските и декемврийските числа на смъртност, живота си ще загубят за 4 седмици някъде между 18 и 20 хил. души и поне при половината от тях причината ще бъде свързана с Ковид-19“. „Предполагам, че и болниците ще бъдат претъпкани, там ще настъпи криза в края на кампанията. При тези обстоятелства при какъв начин ще реагират хората и как изобщо ще се отнесат към наближаващите избори, е дълбоко наясно“, заяви социологът.\nЗаради това мнението му е, че „най-разумното решение, което трябва да вземат властимащите, въпреки че по други причини не са в състояние да го направят, тези избори да бъдат отложени“. „Докато тази война не бъде преодоляна, защото става дума за човешки животи. Ситуацията е такава и тя няма да бъде овладяна скоро. Да минат 3-4 месеца и изборите да бъдат произведени през лятото, когато има надежда, че ситуацията може рязко да се подобри“, обяви Томов.\n„Задава се огромен хаос до изборите, предвид третата вълна от COVID-19, в която навлизаме, и лавинообразното нарастване на новите случаи. За мен много по-добре е изборите да бъдат отложени за лятото, когато ситуацията в страната ще се успокои“, обобщи социологът.


Радомирка Иванова ще е временният кмет на Карагеоргиево\nВАС отстрани новоизбрания управник на населеното място Метин Латифов\nКлючови думи: метин латифов, радомирка иванова, зюмбюл ахмед, флагман, карагеоргиево, кмет карагеоргиево, айтос\n20 Февруари 2020, Четвъртък, 07:06 ч.\nРадомирка Иванова ще е временният кмет на айтоското село Карагеоргиево. Тя изпълнява длъжността главен специалист в кметството и ще бъде назначена на управленския стол до провеждането на частични избори.\nПрипомняме, че Върховният административен съд касира изборите в населеното място. Местният вот се обжалваше от загубилия кандидат на ДПС Зюмбюл Ахмед, след като Метин Летифов от ГЕРБ спечели само с два гласа на балотажа. От ВАС са категорични, че броят им е по-голям заради недействителните бюлетини.\nНа предстоящата си сесия местният парламент ще гласува за назначаването на Радомирка Иванова като временно изпълняващ длъжността кмет.\nФлагман.бг научи, че битката за управлението на най-голямото село в община Айтос ще бъде жестока. Най-големите опоненти – Зюмбюл Ахмед от ДПС и Метин Латифов от ГЕРБ отново ще се борят за стола.\n„И това ще мине“: Успокояваща мисъл за всяка зодия Добра новина: Принц Чарлз се възстанови от коронавируса 10 начина един мъж да ви каже без думи „обичам те“ Рапърът Питбул пусна песен, с която да вдъхне надежда Таро карти - какво очаква всяка зодия през април


характер | Отслабване\nНачало › Публикации с етикет характер\nКак характерът влияе на килограмите ни\nКогато напълнеете повече от поносимото, най- вероятно обвинявайте ресторантите за бързо хранене или упражненията, които така и не направихте. Но има и други фактори, като например, че някои типове характери са изложени на по- висок риск от напълняване. След мащабно…\nС етикет: напълняване, отслабване, характер\nОтслабване според характера\nПри този тип диета се комбинират психологията и хранителните вкусове. В зависимост от типа на характера са изработени различни диети за отслабване. Този режим се нарича още психодиета. Разработен е от доктор Паскали. Целта на диетата е да се отслабва,…\nС етикет: диети, диети за отслабване, отслабване, характер


Контрол на достъпа - Мрежови контролери - Мрежови контролер Z-5R Net - Офис алармени системи - shop.nvmconsult.com\nНачало > Контрол на достъпа > Мрежови контролери > Мрежови контролер Z-5R Net\nМрежови контролер Z-5R Net\nЦена с ДДС: 118.00 лв.\nМодел: Z-5R Net\nМрежовият контролер Z-5R Net е предназначен за управлението на достъпа в жилищни и производствени помещения, отчет на времето на преминаване и на други събитията. Контролерът може да работи както автономно, така и в мрежа. Отличава се с ниска стойност за обслужване и с възможност евтино да се възстановят загубените ключове.\nЕтикети Z-5R Net,


Д-р Магда Йонева: "Рискуваме да навлезем в "след антибиотична ера" | Практическа Педиатрия\nД-р Магда Йонева: „Рискуваме да навлезем в „след антибиотична ера“\nД-р Магда Йонева, началник на лабораторията по Микробиология в Аджибадем Сити Клиник Болница Токуда разяснява някои от aктуалните въпроси относно използването на антибиотици и глобалната заплаха от антибиотична резистентност:\nКога и как трябва да се използват антибиотици?\nАнтибиотиците са уникална лекарствена група, ефективна само и единствено при бактериалните инфекции! Лекарят е този, който може да разпознае признаците и да различи бактериалната от вирусна или друга инфекция! Само той предписва необходимата дозировка и продължителност на лечение, съобразно инфекцията и индивидуалните особености на пациента!\nЗащо антибиотиците не работят срещу вируси?\nАнтибиотиците са конструирани по начин, който да въздейства върху определени части на бактериалната клетка. Техният механизъм на действие не работи при вирусите, тъй като имат различна от бактериите клетъчна структура. Таргетите, върху които антибиотиците се прицелват, за да унищожат бактериите, липсват във вирусната клетка. Например пеницилините разрушават клетъчната стена на бактериите, вследствие на което те умират, но при вирусите такава липсва!\nКак възниква антибиотичната резистентност?\nВсъщност, антимикробната резистентност е естествен защитен рефлекс на бактериите. Основен фактор за насърчаване на антимикробна резистентност е безразборната употреба на антибиотици. В нашето съвремие тя представлява глобален здравен проблем с монументални размери. Според едно от многото проучвания антимикробната резистентност е ескалираща глобална заплаха, която се очаква до 2050 г да причини повече смъртни случаи от тези на рак.\nКои бактерии са най-резистентни към момента в България и по света?\nВсички бактерии могат да придобият резистентност към антибиотиците, но заради продължителното и агресивно лечение с антимикробни средства в болниците, именно болничните бактериални изолати са най-често високо резистентни. Инвазивните диагностични и лечебни методи, близкото съжителство на пациентите и болничното обслужване са предпоставки за лесното разпространение на възникналия механизъм на резистентност между повече пациенти и дори могат да доведат до вътреболничен взрив от MDR (мултирезистентни бактерии).\nВъзможно е и здрави хора да са носители на резистентни бактерии най-често в чревния тракт, но поради здравата си имунна система те не се разболяват, а са източник на разпространение на тези бактерии. Друг източник на високо резистентни към антибиотиците бактерии могат да бъдат животните и техни продукти, заради широкото и неконтролирано приложение на антибиотиците при отглеждането им.\nВ България както и по света се проследяват следните микроорганизми като носители на висока резистентност:\nмултирезистентни грам /-/ бактерии от групата на ентеробактерии;\nПсевдомонас и Ацинетобактер;\nмултирезистентните грам /+/ коки – С. Ауреус, Пневмококи и Ентерококи.\nКакъв е правилният подход за използване на антибиотици?\nСтратегическият резерв от антибиотици бързо намалява и трябва да бъде запазен чрез разумна употреба, строга регулация и допълване с нови средства за борба с бактериите, устойчиви на много лекарства.\nАнтимикробните средства трябва да се използват за лечение само на пациента, за когото са предписани! Не се използват от друг човек по презумпция или ако са изостанали. Унищожаването им се извършва по специален ред, така че да не се разсейват в околната среда.\nКак можем да се преборим с антибиотичната резистентност? Какво е бъдещето на борбата с резистентните бактерии?\nШест са областите за контрол и решение на този проблем, както следва:\nМинимизиране употребата на антибиотици, за да се ограничи появата на антибиотична резистентност.\nДобри практики за измиване на ръцете, за да се ограничи предаването на резистентни на антибиотици микроорганизми, които могат да се появят в болницата или да влязат с нов пациент.\nСистема за идентифициране и изолация на всички нови пациенти, които могат да носят важен патоген, устойчив на антибиотици. Това може да се постигне чрез бързи методи за доказване носителството на такъв вид бактерии и възможност за изолиране на пациентите до получаване на резултата.\nЛокален мониторинг на антибиотичната резистентност и наличие на местни указания за емпирична терапия, както и за периоперативна профилактика.\nПроследяване консумацията на антимикробни средства, която да се свързва с местните модели на резистентност на антибиотици.\nСпециализирани електронни платформи за антимикробно управление, за да имат успех усилията за оптимизиране на местната употреба на антимикробни средства.\nАнтимикробната резистентност е глобална обществена здравна криза. Необходими са глобални, координирани усилия за запазване на ефективността на наличните в момента антимикробни средства, за предотвратяване на инфекции, когато е възможно, за създаване и внедряване на нови тестове за откриване на резистентност към лекарства и за създаване на нови антимикробни средства. Ако не се предприемат значителни глобални действия, рискуваме напълно да навлезем в т.нар. „след антибиотична ера“.\nTags: антибиотична резистентностД-р Магда Йонева\nАкценти в храненето на бременната жена с ефект върху детското здраве\nПорочна стойка и структурни гръбначни изкривявания\nЕндоваскуларно лечение на интракраниални аневризми в детска възраст\nСледваща статия Имунизации при деца с ревматични заболявания\nПредишна статия Д-р Василка Малинова: „Заедно – млади специализанти и опитни специалисти, можем да постигнем много“


СТУДЕНО ВРЕМЕ: Коледа дойде с жълт код, дъжд и леден вятър -...\nСТУДЕНО ВРЕМЕ: Коледа дойде с жълт код, дъжд и леден вятър\nБързо се променят прогнозите на синоптиците за близките дни. За днешния празничен 25 декември, за 16 области е обявен жълт код - Видин, Враца, Монтана, Плевен, Велико Търново, Сливен, Пловдив, Пазарджик, София област, Габрово, Ловеч, София-град, Перник, Кюстендил, Стара Загора и Русе. По тези места се очаква вятър до 14-19 м/сек.\nЛОШОТО ВРЕМЕ ПРОДЪЛЖАВА ДА НАСТЪПВА: Жълт код за още две области за днес\nЛошото време продължава да настъпва. За днес за още две...\nПрез нощта срещу Коледа времето остана облачно, ветровито и с превалявания предимно от дъжд. Утрото пък дойде със силен и поривист вятър от запад-северозапад и с него застудяването ще продължи. На места в Предбалкана и високите котловинни полета дъждът ще премине в сняг, прогнозират синоптиците от НИМХ.\nПрез деня ще остане ветровито, но привечер вятърът ще отслабва. От запад облачността ще се разкъсва и намалява, най-късно над югоизточните райони от страната, където ще остане облачно почти през целия ден.\nТемпературите ще са без съществен дневен ход и минималните ще са между минус 4° и 1°, а максималните ще са между минус 1° и 4°.\nСутринта по Черноморието ще бъде предимно облачно и по южното крайбрежие ще превали слабо. Следобед облачността ще се разкъсва и намалява до предимно слънчево време, най-късно над южните райони. Ще бъде ветровито с умерен до силен вятър от запад-северозапад. Температурите ще се понижат и максималните ще са между 2° и 4°. Вълнението на морето ще е 1 - 2 бала. Температурата на морската вода е 7° - 8°.\nКОЛЕДНО ВРЕМЕ: Студ и дъжд на празниците, температурите полудяват\nДнес облачността ще се увеличава и след обяд от...


Изпратено: 23-02-2012 19:59:00 проблем с обувките\nтова не е реклама или някакво съобщение за реклама а просто помощ за хората който не знят,\nаз и моят колега се занимаваме с проблеми на ски обувки от около 10 години и това ни накара да се класифицираме като експерти по проблеми със ски обувки, отливане на стелки,и решаване на почти всички проблеми със ски обувките а също и сноуборд обувките а понякога и маратонки и почти всички видове обувки за различните видове спорт и спортни развлечения.\nако имате въпроси на които ние можем да отговорим питайте.\nИзпратено: 27-02-2012 11:25:10 Всичко е много хубаво и бих се възползвал на 100% от услугите ви, но е хубаво да дадете някакви координати, услуги, цени....Ако се съди по името Ви, то предполагам, че се намирате в Пампорово. Ако е така, то това стеснява на почти 98% шанса да ползвам услугите Ви. Ако ида на Пампорово, то ще е за да карам ски, а не да си правя обувките. Отделно тези 200 км в разход и като сметнем услугата Ви, то обувките ми ще станат златни.\nА и като се има в предвид, че от догодина в България(София) ще има фирма, която ще предлага изцяло къстъм обувки, то нещата придобиват съвсем други мащаби.\nИзпратено: 23-02-2012 20:44:57 Здравейте Интерски Пампорово,\nПриветствам обявлението, че се занимавате с настройка на ски обувки. За да разясним по-точно какво правите е добре да дадете пример, дори и цени за някой операции които извършвате. Пожелавам Ви успех в дейността и дано да помогнете на всеки в затруднение с удобството на ски обувките си!


Лестър пропусна да доближи Юнайтед след равенство със Саутхемптън - Англия - Dsport.bg\nНачало Новини Световен футбол Англия Лестър пропусна да доближи Юнайтед след равенство със Саутхемптън (ВИДЕО)\nЛестър пропусна да доближи Юнайтед след равенство със Саутхемптън (ВИДЕО)\ndsport.bg 30 Апр | 23:53\nСаутхемптън и Лестър не излъчиха победител, завършвайки 1:1 в двубой от 34-ия кръг на Висшата лига. Домакините поведоха с гол на Джеймс Уорд-Праус от дузпа, но само седем минути по-късно Джони Евънс изравни резултата.\nТимът на Брендън Роджърс е трети във временното класиране с 63 точки. Саутхемптън е 14-и с 37.\nОще втората минута Саутхемптън вкара топката във вратата на Лестър, но попадението на Кайл Уокър Питърс не бе зачетено заради засада.\nОще в 10-ата минута "светците" останаха с човек по-малко на терена. Яник Вестегорд бе изгонен с директен червен картон за нарушение срещу Джейми Варди на границата на наказателното поле.\nВ 14-ата минута Джеймс Мадисън застана зад топката, за да изпълни прекия свободен удар, но стреля покрай вратата.\nСлед червения картон домакините не се притесниха от намаления си състав и се защитаваха умело от опитите на "лисиците" да поведат в резултата.\nВ 37-ата минута Джеймс Мадисън отправи изстрел по посока на вратата на Маккарти, но стражът на "светците" лесно улови топката.\nВ 60-ата минута Келеши Ихеаначо игра с ръка в наказателното поле, което доведе до дузпа за домакините. С изпълнението се зае Джеймс Уорд-Праус, който не остави шансове на Шмайхел и даде аванс на "светците".\nВ 69-ата минута Келеши Ихеаначо със супер пас намери Джони Еванс, който насочи топката с глава във вратата на Маккарти, за да възстанови равенството.\nВ 71-ата минута статистиката за владееното на топката показа смазващо предимство от 71:29 за Лестър, но "лисиците" така и не стигаха до втори гол.\nВ 80-ата минута Уокър-Питърс изпревари Джейми Варди, с което не позволи на нападателя на гостите да насочи топката във вратата.\nДве минути по-късно Алекс Маккарти направи великолепно спасяване с крак срещу Варди.\nВисша лига Саутхемптън Лестър


16 яну 2019 | 10:06 1876\nНеговият приятел е Трой Гууд, според East Bay Times. Дъщерята на Гууд - Виктория Амит, заминава, за да учи в университет в Южна Калифорния. Тя не можела да вземе котките със себе си в студентското общежитие, затова ги оставила на баща си.\n“Тази история е забавна, но тя наистина очертава огромното неравенство в Силициевата долина,” казва Дженифър Лавинг, главен изпълнителен директор на Destination Home - организация, която помага на бездомните хора в Санта Клара. “Имаме хиляди хора, които живеят на улицата, но плащаме, за да има къде да живеят котките ни.”\nСрещу 107 долара на вечер: спите в къща, заобиколена от 70 лъва\nКотаракът Лари - по-обсъждан от брекзит във Великобритания


Дамски стилни ботуши произведени от висококачествен стреч материал и еко лак на български производител в черен цвят 83510285chlch - Sisi-bg.com\nДамски стилни ботуши произведени от висококачествен стреч материал и еко лак на български производител в черен цвят 83510285chlch\nДамски стилни ботуши изработени от висококачествен стреч материал и еко лак в черен цвят. Обуването е улеснено от цип, а стреч материалът ще пасне плътно по крака ви за повече комфорт и стабилност при ходене. Ходилото е стабилно с висок ток и плавно спускаща се извивка към пръстите. Изберете комфорт и стил с нашите нови модели!\n-38.00лв 85.90 47.90 лв\nОписание: Дамски стилни ботуши изработени от висококачествен стреч материал и еко лак в черен цвят. Обуването е улеснено от цип, а стреч материалът ще пасне плътно по крака ви за повече комфорт и стабилност при ходене. Ходилото е стабилно с висок ток и плавно спускаща се извивка към пръстите. Изберете комфорт и стил с нашите нови модели!


Намериха обгорял труп на мъж - Perunik.COM\n23:28, 10 окт 2012 г.\nНамерен е обгорял труп на млад мъж в землището на село Кладница.\nДнес, рано сутринта при потушаване на възникнал пожар в незаконно сметище в землището на с. Кладница от служители на РУ ПБЗН – Перник е открит труп на мъж на видима възраст 20 - 25 години. Местопроизшествието е посетено от дежурна оперативна група при ОД МВР Перник. При извършения оглед по трупа са установени прободни рани.\nДо настоящия момент не е установена самоличността на починалия. Трупът е закаран за аутопсия в Съдебна медицина - гр. Перник за установяване причините за смъртта.\nПо случая е образуване досъдебно производство и работата продължава ОДМВР Перник.


Анджелина Джоли току-що приета в „Грозен плач“ над сина си Мадокс - Забавление | Може 2021\nФен се опита да обиди Кели Рипа в Instagram и It Backfired Big Time\nШер Бласт Уенди Уилямс над груба шега и призиви за разпалването на телевизионен водещ\nКоя беше първата съпруга на Блейк Шелтън преди Миранда Ламбърт?\n„Днес шоу:“ Кой е съпругът на Дилън Драйър?\nМоже ли „Outlander“ да приключи с книга 3?\nШампионът на ABC официално обяви сватбата на този бивш ко-домакин на „Добро утро Америка“\nКакво представлява нетната стойност на Салма Хайек и какъв е нейният опит?\nНа колко години е Кот дьо Пабло и връща ли се към „NCIS“, за да играе Ziva?\n5 причини без спойлери, защо обичахме „Spider-Man: далеч от дома“ (и 3 причини, които не сме го направили)\nДомакините на най-мразените телевизионни шоу програми на всички времена\nАнджелина Джоли току-що приета за „Грозен плач“ над сина си Мадокс\nАнджелина Джоли няма точно нормален живот, но тя е като толкова много други родители по един важен начин - яростно обича децата си.\nМайката на шест години се записва, казвайки, че децата й са „най-добрите приятели, които съм имала.“ Тя и бившият й съпруг Брад Пит все още са заключени в ожесточена битка за попечителство, като двете страни се опитват да получат повече време с децата си.\nАнджелина Джоли и нейните деца | Marc Piasecki / GC Images\nТя все още работи в Холивуд, но Джоли винаги поставя работата си като майка. „Децата й са нейният живот. Всеки ден е ново приключение “, каза източник пред US Weekly през април. Но като всички деца, кланът Джоли-Пит расте и продължава напред.\nМадокс се насочва към колежа в Южна Корея\nКогато Анджелина Джоли и Брад Пит се влюбиха през 2004 г., Джоли току-що осинови 7-месечния Мадокс от Камбоджа. Трудно е да се повярва, че първият й син вече е достатъчно възрастен, за да започне колеж.\nАнджелина Джоли и Мадокс | Pascal Le Segretain / Гети изображения\nАнджелина Джоли изпитва особено носталгия по цялото нещо. Тя призна, че отпадането на 18-годишния й син в университета Йонсей в Южна Корея е едно от най-трудните неща, които някога е правила. Дори видеоклипове на Мадокс, който се настанява в новата му стая в училище, показват, че Джоли се замъглява.\nАнджелина Джоли трудно се сбогуваше със сина си\nДжоли си припомни колко трудно беше да откажеш Мадокс от колежа. По време на изложение в Калифорния, 44-годишната актриса разказа на Entertainment Tonight за драматичната си реакция, докато отхвърли Maddox.\n„О, боже, смущавай грозния вик на децата си!“, Тя отговори, когато я попита дали се е разстроила. „Аз също, точно в един момент, бях с големи (слънчеви) очила и колко пъти се обърнах и размахвах. Знам, че това беше един момент в живота ми, който мисля, че се обърнах шест пъти преди летището ... и той сладко остана и продължи да размахва, знаейки, че ще продължа да се обръщам. Можеш да почувстваш, че знае, че не може да си тръгне. “\nДжоли има специални отношения с Мадокс\nВръзката между Мадокс и Джоли е много специална. След като тя и Брад Пит се разведоха, той уж стана още по-близък с майка си и сега почти не разговаря с осиновителя си.\n'Връзката на Анджелина с Мадокс никога не е била по-силна, те винаги са имали специална връзка, но след развода тяхната връзка само се засили', обясни източник пред HollywoodLife. „Те наистина разчитат един на друг. Той винаги е бил мъдър отвъд годините си, но откакто тя се раздели с Брад, той е доказал, че зрелостта и мъдростта му са много по-големи от тези на средния 17-годишен. '\nМадокс Джоли-Пит и Анджелина Джоли | J. Merritt / WireImage\nСега Мадокс е в колеж, но Анджелина Джоли вече прави планове да го види.\nдържава с най-много серийни убийци на глава от населението\n„Хубаво е да знаем колко той знае, че е обичан“, каза тя. „И да, липсва ми, липсва ми. Или просто ще изляза там. Не е като да не съм си определил самолетните билети. '\nТолкова е сладко да видиш специалната връзка между майка и син! Ясно е, че Анджелина Джоли прави нещо правилно, докато отглежда децата си.\nКак Оскар Исаак случайно получи чичо си в „Междузвездни войни“\n„Сопраните“: Тони Сирико настоява да си направи собствената коса като „Поли орехи“\nЗащо Меган Маркъл и Кейт Мидълтън са принудени да „спасят кралското семейство“\n„RHOA“: Този сенчест момент между парковете „Федра“ и Кения Мур се нарича четенето на десетилетието\nКъде са те сега? актуализация за членовете на съставянето на група 2 „Da Band“\nЕтикетът „Чисти 15“: „Органични“ не е от значение за тези храни\nЛори Логлин не е герой в предстоящия филм за живота за скандала с допускане в колеж\nКои двойки „ерген в рая“ все още са заедно?\nнай-добрата вода за пиене ph\nмомчета Тейлър Суифт е на среща\nнай-щастливото кученце на света


С и Д Комерсиал - Гордънс Лондон Драй Джин / Gordon’s London Dry Gin\nНачало / Джин / Гордънс Лондон Драй Джин / Gordon’s London Dry Gin\nГордънс Лондон Драй Джин / Gordon’s London Dry Gin\nКод: 13-003 Категория: Джин\nНай-продавания джин в света – Gordon’s London Dry се дестилира внимателно по оригиналната тайна рецепта. Уникалната комбинация от хвойна, цитрусови и други рядки билки дава на Gordon’s уникалния свеж вкус и богат аромат. За производството на Gordon’s се използват цели подправки и дребни плодове (вместо евтини екстракти), които отлежават 18 дълги месеца за да дадат отличимия и изискан вкус на Gordon’s.\nЗнаете ли, че: Рецептата за джин Gordon’s включва хвойна, семена от кориандър, корени от ангелика и други растения, които се пазят в тайна. Вече над 200 години, тази рецепта остава строго пазена тайна, позната само на 12 души в света.\nСервирайте: Gordon’s Gin Fizz Разклатете в шейкър Gordon’s (50мл), фреш от лимон (25мл) и захарен сироп (30мл). Изсипете съставките във висока чаша и добавете сода.\nНаучете повече за Гордънс Драй Джин!


Хотел Silver | София | Резервирай онлайн от Nastani.bg\nднес 03 юни 7° / 19° слаб дъжд четвъртък 04 юни 9° / 23° ясно небе петък 05 юни 12° / 25° слаб дъжд събота 06 юни 14° / 20° силен дъжд неделя 07 юни 12° / 26° слаб дъжд понеделник 08 юни 15° / 26° умерен дъжд Покажи още от времето\nСофия, бул. Симеоновско шосе 6\n7.9 Оценка: 175 Ревюта\nБяха забравили да включат отоплението на стаята. На всичкото отгоре и отворен прозорец при -2'С навън. Непростимо. В последствие ми смениха стаята\nРадостин\t(от друг сайт)\nЗакуската е под всякаква критика. Ако продължават така ще загубят всичките си клиенти. Иначе хотела е чист. Персонала приветлив.\nТоалетни принадлежности са с голямо разнообразие има даже гребен и ножче за бръснене.\nПаркинга се заплаща за гости на хотела, както е обявено и в сайта.\nБаните е необходимо да бъдат освежени\nПерсоналът беше много любезен и отзивчив.\nПрозорците бяха мръсни. В стаята имаше мухи.\nWi-fi в стаите Wi-fi в публични зони, безплатно Платен паркинг към хотела\nНеповторим бизнес стил и изискана обстановка, професионално обслужване и коректно отношение, ресторант, задоволяващ всеки кулинарен каприз, са само част от предимствата, които гостите ще почувстват още при първия си допир с хотел Силвър. Локацията на хотела е подходяща, както за бизнес пътувания така и за отдих.\nСтаите тип Класик са с размери от 18 до 25 кв.м. Всички помещения са функционално оборудвани, част от тях са с тераси и предлагат основните услуги и удобства за престоя на бизнес госта. Стаите тип Комфорт са с размери от 30 до 35 кв.м. и са изключително удобни за гости, търсещи повече пространство и комфорт от Класик стаи, както и за настаняване до 3-ма души. Хотел Силвър предлага 14 Бизнес апартамента с размери от 50 до 60 кв.м., съчетали в себе си уюта на дома, комфорта и удобствата, нужни за престоя и почивката на всеки бизнес гост. На разположение още са Екзекютив апартаменти и ВИП апартамент.\nХотелът предлага на своите гости неограничен безплатен интернет достъп на територията на целия хотел. Има няколко конферентни зали с различен капацитет за провеждане на семинари и мероприятия. По заявка хотелът може да осигури аудио-визуално оборудване, преводачески услуги и всякаква друга техника, която се изисква за съответното събитие.\nА ла карт ресторант Бижу предлага прецизно подбрани според сезона ястия от националната и световна кухни. Ако желаете дискретност или усамотение за частно мини парти или среща с приятели и роднини, на разположение е лоби барa. С прилежащия мини парк от 1,5 дка лятната градина е особено популярна за изнесени сватбени ритуали и дискретни частни и корпоративни партита с BBQ на открито или изискано коктейлно меню.\nИма релакс център, предлагащ фитнес, парна баня и сауна, а професионален екип от масажисти може да възстанови духа и тялото ви със специално подбрани възстановяващи и лечебни масажи.\nОбщи Зона за непушачи Безплатно! Стаи за непушачи Безплатно! Рум-сървиз Безплатно! Летищен трансфер\nХрани и напитки Лоби бар Безплатно! Мини-бар Безплатно!\nРесторант (а-ла-карт) Безплатно!\nКомуникационни средства Сателитни канали Безплатно! Телефон Безплатно! Wi-fi в стаите Безплатно! Wi-fi в публични зони, безплатно Безплатно!\nБасейн и уелнес Турска/Парна баня Безплатно!\nСамо парна баня срещу допълнително заплащане.\nБезплатно ползване за гости на хотела.\nРадостин\tпреди 3 месеца\t(от друг сайт)\nNikolay\tпреди 4 месеца\t(от друг сайт)\nGeorgi\tпреди 5 месеца\t(от друг сайт)\nMartin\tпреди 6 месеца\t(от друг сайт)\nКрасимир\tпреди 7 месеца\t(от друг сайт)\nВиж всички оценки (175)


Джани Родари – Книжни Криле\n„Игри в джунглата“ и „Наследството на мишока“ – илюстровани „Приказки за най-малките с маестро Джани Родари“\nИздателство „Сиела“ не спира да глези почитателите на Джани Родари! Вярно, през последните няколко години свикнахме да получаваме по нещо ново от италианския приказник, обикновено съпроводено от прекрасните илюстрации на Дамян Дамянов. Този път обаче случаят е друг! „Приказки за най-малките с маестро Джани Родари“ е поредица, чието заглавие казва всичко. Първите две книжки от серията са вече факт. Това са симпатичните и забавни истории „Игри в джунглата“ и „Наследството на мишока“, илюстрирани съответно от Фабиано Фиорин и Тереза Алберини. Тези кокетни томчета с твърди корици съдържат кратки хумористични приключения, напълно подходящи за първа среща с големия класик.\n„Приключенията на Лукчо” от Джани Родари\nВреме ни е за нов прочит на най-любимата плод-зеленчукова приказка от детството – „Приключенията на Лукчо” (изд. „Пан”) на Джани Родари. Неостаряващата история за млад герой, който се изправя срещу вкиснатия режим на потисника принц Лимон, деспотичния Дон Домат и техните поддръжници е на вече близо 70 години, но продължава да звучи болезнено актуално и неизменно увлекателно. Този път чичо Тиквичка и майстор Гроздан, господин Грах и мистър Морков, Ягодка, Черешко и всички останали витаминозни герои идват при нас в луксозно издание с твърди корици и цветни илюстрации от художника Кирил Танев.\nПубликувано на ноември 13, 2019 от knijnikrile\t· 1 коментар\n„Пътешествието на Синята стрела“ от Джани Родари\nЛюбимец на майки и татковци, на баби и дядовци, а да се надяваме и на днешните деца, Джани Родари неизменно присъства в семейните библиотеки у нас. От приказки, през детски романи, до закачлива научна фантастика за всички възрасти, творбите на италианския фантазьор са повече от добре познати на българските читатели. А наближаващите празници са повече от хубав повод да се завърнем към една направо тематична история – „Пътешествието на Синята стрела“. Вълшебният влак на Джани Родари пристига по книжарниците в прелестно ново издание от изд. „Колибри”, с илюстрациите на Николета Коста.\nПубликувано на март 19, 2018 март 19, 2018 от knijnikrile\nСписъкът ми с книги за четене е от дълъг предълъг, но има един автор, който никога не чака на опашката – факирът на фантазията, принцът на приказките, негово величество Джани Родари! Благодарение на изд. „Сиела” сега най-накрая и българските читатели ще могат да плават с „Призрачната гондола” – неиздавана преди у нас творба на италианския писател, любимец на цели поколения. В ролята на гондолиер е художникът Дамян Дамянов, който съвсем няма нужда от весло, защото си служи далеч по-добре с четка, за да ни води из вълшебната история.\nПубликувано на ноември 13, 2016 от knijnikrile\n„Джелсомино в Страната на лъжците” от Джани Родари\nЕдин знаменит детски роман се завръща! След „Приказки колкото усмивка” и „Граматика на фантазията”, „Джелсомино в Страната на лъжците” е вече третата книга на Джани Родари, която излиза от „Сиела” и получава чудна корица и илюстрации от талантливия Дамян Дамянов!\nАко никога до момента не сте чели романа, то новото издание е наистина прекрасна възможност да поправите тази грешка. Ако пък сте го чели – то със сигурност не сте го чели в такава красива форма! Дамян Дамянов наистина притежава умението да улови есенцията на произведението и да я предаде визуално чрез идейните си и прекрасно стилизирани изображения.\nПубликувано на юли 28, 2016 април 15, 2017 от knijnikrile\n„Животни без зоопарк” от Джани Родари\nДали осмива или разсмива, дали ни поучава или просто радва, винаги можем да разчитаме на вълшебника на въображението, Джани Родари, да ни освободи от оковите на ежедневното и скучното. А в „Животни без зоопарк” той прави всичко от дотук изброеното! При това го прави и в проза, и в рима! Помага му художничката Анна Лаура Кантоне, чиито илюстрации превръщат книжката в истинска радост, не само за ухото, но и за окото на децата… А и нека си признаем – не само на децата!\n„Граматика на фантазията” от Джани Родари\nМнозина харесват Джани Родари. А аз направо го обичам от все сърце! Първо, защото страшно харесвам всичко негово, което съм имал щастието да прочета, и второ, защото с него ме свързва един сантимент…


Как да направите презентацията си по-интересна\nУмението да презентираме добре е много важно, тъй като чрез него ние можем да продаваме по-добре стоките и услугите си. Затова е много важно, когато правим презентация – тя да е интересна за аудиторията.\nСъвети относно дизайна\n#1 Направете опростен дизайн\nНяма спор, че крайъгълния камък на всяка успешна PowerPoint презентация се състои в правилото за простота. Това е теория, а не техника. Думата „простота“ може да означава много неща. Простотата може да се изразява в една-единствена снимка или една-единствена дума. Простотата е реализация на идеята ви. Чрез нея обаче не може да ви приложите цялото знание, което имате, затова е нужно да изберете най-важните части. Простотата е в това ясно да кажете, това което искате.\nИдеята за простотата изглежда лесна за прилагане, но повярвайте – не е така! Всеки би могъл да напляска цялата информация в един шаблонен слайд, пълен с bullet points. Изисква се да притежавате голяма интелигентност, за да може да отсеете най-важното от информацията и да го визуализирате. Това изисква много сдържаност от ваша страна, но така ще направите презентациите си много по-добри.\n#2 Разберете теория на когнитивния товар\nВажен аспект на дизайна на слайдовете в презентацията е теорията на когнитивния товар, която казва, че количеството на информацията, която мозъка може да поеме, трябва да бъде минимално по време на учебния процес. И тъй като най-вероятно предлагате нова информация на аудиторията си, то не е добре да я бомбардирате с прекалено много информация, особено, ако тя е и в писмена и в устна форма. Това е така, защото хората не могат и да четат и да слушат едновременно и затова е безполезно да предлагате изречения, които са в списъчен вид (с bullet points) в презентацията, ако смятате да ги повтаряте. Това не само, че не е интересно, но и невъзможно за запомяне. (Все пак, ако държите аудиторията да прочете цялата тази информация, бихте могли да им я изпратите на word формат по e-mail.) Вместо това, може да сложите по няколко думи на всеки слайд, подкрепени с някакво подходящо изображение. По този начин, аудиторията ще ви слуша и ще гледа визуалната форма на това, което казвате, на екрана. Така, няма да се налага на слушателите ви да четат цялата информация и да отсяват важното. На екрана ще виждат само едно изображение и най-важната информация и ще имат повече време да слушат вас, а не да четат какво е написано на слайда.\n#3 Изберете мъдро шрифтовете\nШрифтът в презентация на Power Point е също толкова важен, колкото и посланието, което се представя с него. Използването на шрифт, който не е от тези, които са по подразбиране, е страхотен начин да индивидуализирате презентацията ви и начин да направите текста по-интересен и по-лесно запомнящ се.\nСтрахотен източник за сваляне на необходимия ви шрифт е сайта DaFont.com. В него има голяма библиотека с шрифтове, които лесно може да свалите и инсталирате на компютъра си. Най-хубавото е, че по-голямата част от тези шрифтове са безплатни, като единственото условие е, че не може да ги ползвате върху нещо, което ще продавате след това.\nСъщо така, направете тест на презентацията преди да я покажете пред аудиторията. Ако на презентацията пред публика не използвате същия компютър, на който сте проектирали Power Point презентацията, може да се окаже, че другият компютър не разпознава някои от шрифтовете. Лесен начин за решаването на този проблем е като запазите текста като картинка. Така обаче няма да може да правите корекции, но пък картинките ще могат да се показват на всякакви компютри и системи.\nСлед като сте избрали подходящия за вас шрифт, уверете се, че сте спазили необходимите принципи относно дизайна. Първо, уверете се, че шрифта е четлив, което значи, че размерът му е от значение. Най-добре е да е не по-малко от 30 pt. Ако текстът ви не се събира на слайда с този му размер, то най-вероятно използвате твърде много думи и е добре да ги намалите. Ако искате в презентацията си да включите повече данни, то по-добре ги напечатайте на листовки и ги раздайте на публиката си, за да се запознаят по-подробно с тях по-късно, а в презентацията си включете само най-важното.\nМоже например да ползвате шрифтове от типа Sans Serif (например шрифта Tahoma), който би ви помогнал да увеличите четливостта на презентацията си, тъй като при него има едни опашчици на буквите, които не се губят, когато показвате презентацията на голям екран, както е с шрифтовете от типа Serif (такъв е шрифта Times New Roman).\nИ последно, ползвайте минимално количество шрифтове – не повече от два различни шрифта за цялата презентация. Използването на много видове шрифтове изглежда непрофесионално и е объркващо за аудиторията.\n#4 Ползвайте ефектни изображения\nЗа да илюстрирате по-добре това, което казвате е добре да използвате качествени снимки или изображения. За целта може да си закупите нужната фотография от сайтове за снимки. Там обикновено снимките не са много скъпи, а са правени от професионални фотографи. Има и сайтове, предлагащи безплатни снимки.\nСъвети относно подготовката\nМного хора като чуят думата „презентация“ и си представят слайдове пълни с информация, направени на Power Point или Keynote. Но вашата презентация може да бъде много повече от просто предаване на информация. Тя може да бъде начин да изразите вашите емоции, вашата страст, вашата истина, вашата история.\n#5 Отделете време да планирате\nСъздаването на ефектна презентация не е лесна работа, тъй като имате голямо количество от информация и малко време, за да я предадете на публиката. И тъй като презентацията трябва да бъде максимално опростена, за да се възприеме лесно, то ще ви е нужно време за редакция и за отстраняване на всичко ненужно.\nЕдна хубава презентация не би могла да се направи за един ден. Затова отделете нужното време и усилия, за да успеете да постигнете желания резултат.\n#6 Излезте от общоприетите рамки\nПовечето хора, чувайки думата „презентация“ я свързват с програмата Power Point, но малко са хората, които биха могли да преодолеят ограниченията на програмата и да разберат, че презентацията е много повече от предаване на информация върху слайдове. Затова, когато искате да създадете уникална презентация, то мислете така сякаш я създавате без помощта на техниката.\nМоже да започнете като нахвърляте идеите си върху обикновени листове. Не е нужно да имате кой знае какви умения за рисуване. По този начин, откъсвайки се от ограниченията на компютъра ще позволите на креативността ви да се развихри. После може да отсеете най-добрите идеи и да си направите презентацията на Power Point.\n#7 Упражнявайте се\nВ днешно време презентациите често са направени набързо и недобре подготвени и никога не успяват да постигнат потенциала си. Някои от най-добрите презентатори са известни с това, че доста се упражняват. Например главният изпълнителен директор на Apple Стийв Джобс започва да се подготвя няколко месеца предварително работейки със своя екип докато постигне желания резултат. Неговите подчинени често го виждат сам в офиса си упражнявайки умението си да презентира. Тази подготовка и практика водят до това, че презентацията минава толкова гладко и изглежда толкова естествено, че на публиката ѝ се струва сякаш не се е упражнявал изобщо.\nИма различни начини, по които може да се упражнявате. Винаги когато сте сами може да упражнявате презентацията си, като си пуснете презентацията на компютъра си в режим slide show. Друг страхотен начин да се упражнявате е като правите презентацията си пред камера, която да служи вместо публика. След това гледайте и изучавайте записа. Това е добър начин да видите как изглеждате в очите на публиката, дава ви нова перспектива. Така може да видите разни малки неща, които иначе не бихте забелязали, като например, че си слагате ръцете в джобовете, че ръкомахате прекалено много, че често гледате надолу и други подобни. Ако пък нямате камера на разположение, то може да ползвате огледало.\nРазбира се, няма по-добър начин да се упражнявате от това да сте пред публика. Ако намерите аудитория, която да ви даде обратна връзка, то това ще помогне да подобрите уменията си за презентиране. Този метод ще ви помогне да преодолеете страха си от презентирането пред колеги. Така, получавате не само конструктивна критика, но и помагате на себе си да се чувствате по-удобно пред истинската си публика. Може да практикувате и други умения, като контакта с очи и взаимодействието с публиката.\nЧесто в бизнеса се случва така, че човек няма много време за подготовка, което прави прилагането на гореизброените методи невъзможно. Но се опитайте да направите поне една тренировка – това със сигурност ще подобри представянето ви на живо. Също така, ако използвате тези техники, ще станете по-добър презентатор и дори да имате само няколко часа на разположение за подготовка, вие ще сте по-добре подготвени.\nИма много и различни методи за подготовка и всеки би намерил най-подходящите за себе си. Предложените методи може би не са най-добрите, но са ефективни и биха ви били от полза.\nЦялата тежка работа по подготовката на презентацията е приключила и най-накрая е дошъл денят, в който да я изнесете пред публика. Направили сте я според принципите на дизайна, упражнявали сте се и сега трябва да я изпълните на живо. Ето и няколко съвета относно това как да се представите максимално добре.\n#8 Не четете слайдовете си\nИнформацията в слайдовете не е писмена работа, нито са бележки. Не ги ползвайте като такива. Те са предназначени за публиката и тяхната роля е да подкрепят визуално това, което казвате.\nАко четете слайдовете по време на презентацията, публиката веднага ще разбере, че не знаете за какво говорите и че не сте се постарали да се подготвите заради хората, които ще ви слушат. Да не споменаваме и това, че ако обърнете гръб на аудиторията, за да прочетете какво е написано на екрана, ще създадете невидима стена между вас и хората в залата. Важно е да направите презентацията със слайдове, които да подкрепят това, което казвате, но не бива да го четете.\n#9 Използвайте черни /празни/ слайдовете\nМоже би мислите, че този съвет е по-подходящ за секцията „Дизайн“, но всъщност е тук, защото предимството, което ви дава черните слайдовете е, че чрез тях ще връщате вниманието върху себе си като презентатор. Винаги помнете, че визуализациите чрез слайдовете на Power Point са само фон на презентацията ви. Звездата тук сте вие и трябва да се уверите, че вниманието е предимно върху вас, а не толкова върху това какво има на екрана. Това означава, че всички погледи ще са вперени във вас, така че презентационните ви умения са много важни. Ползването на черни слайдовете също така ви лишава от възможността да поглеждате към слайдовете и да ги четете. По този начин ще може да направите връзка с публиката чрез поглед и емоции. Те ще ви служат и като начин да завършите една тема и да започнете друга.\n#10 Свържете се с публиката\nПрезентацията е двустранен начин на комуникация. Въпреки, че говорите предимно вие, всъщност се осъществява разговор с публиката. Вие трябва да говорите с тях, а не на тях. Свързвате се с тях на няколко нива, превеждайки ги през различни емоции.\nИма много начини за постигане на тази връзка. Започва се с езика на тялото и най-вече с очния контакт. Както когато говорите с приятел го гледате в очите, така трябва да правите и с вашата публика. Много презентатори правят грешката да гледат в екрана, в лаптопа или в земята, което предизвиква голямо разминаване между презентатор и публика и кара публиката да се чувства неловко. Така те се чудят дали презентаторът изобщо иска да бъде там и дали изобщо се интересува от публиката си. Затова визуалният контакт и взаимодействието с публика са толкова важни, те са ключът към това да привлечете вниманието им и да ги завладеете. Задавайте им въпроси, давайте им възможност да казват какво мислят. Накарайте ги да се чувстват пълноценни участници в разговор. Хубаво е да им разкажете и някаква лична история свързана с темата на презентацията ви. По този начин ще ги накарате да се почувстват сякаш ги допускате до вашият вътрешен свят. Разбира се, трябва да прецените дали е уместно да се разкаже такава история или не.\nИзточник: Томас, Джон, „Десет съвета и техники за по-ефективна презентация“