Лари Нивън — Неутронна звезда — Моята библиотека\nNeutron Star, 1966 (Пълни авторски права)\nРадослав Попков, 1981 (Пълни авторски права)\nПубликувано в списание „Наука и техника за младежта“, брой 3/1981 г.\n„Небесна светлина“ излезе от хиперпространството точно на един милион мили над неутронната звезда. Необходима ми беше една минута, за да се ориентирам в звездното обкръжение и още една, за да намеря изкривяването, за което беше споменала Соня Ласкин преди да загине. Намираше се вляво от мен — площ с големина колкото видимия диск на Луната. Завъртях кораба с лице към него.\nЗастинали звезди, размесени, като че ли разбъркани с лъжица.\nНеутронната звезда беше, разбира се, в средата, въпреки че не я виждах, а и не очаквах да я видя. Диаметърът й беше само 11 мили и тя беше изстинала. Милиард години бяха изминали, откакто БВС–1 бе горяла с термоядрен пламък. Поне няколко милиона от двете катастрофални седмици, по време на които БВС–1 е била рентгенова звезда, пламтяща при температура пет милиарда градуса по Келвин. Сега различима беше само масата й.\nКорабът започна да се обръща сам. Почувствувах налягането, предизвикано от включването на термоядрения двигател. Без помощта ми автопилотът, моят верен метален помощник, ме извеждаше а хиперболична орбита, която щеше да ме доведе само на една миля над повърхността на неутронната звезда. Към нея щях да падам 24 часа и да се изкачвам още толкова. През това време нещо щеше да се опита да ме убие, както беше убило двамата Ласкин.\nАвтопилот от същия тип, със същата програма беше избрал тяхната орбита. Корабът им не се беше блъснал в звездата. Можех да вярвам на автопилота, можех и да сменя програмата му.\nНаистина би трябвало да го направя!\nКак се напъхах в тази дупка?\nСлед десетминутна маневра двигателят се изключи. Орбитата ми беше установена, и то не само в прекия смисъл на думата. Знаех какво би се случило, ако направех опит да се върна назад.\nВсичко започна с това, че влязох в един магазин, за да си купя батерия за запалката.\nТочно в средата на магазина, заобиколена с три етажа щандове, стоеше новият — 2603 година — модел космическа яхта „Синклер“ за полети в пределите на една планетна система. Бях дошъл за батерия, но останах да й се любувам. Беше красиво изработена, малка, гладка, с източени линии, крещящо различаваща се от всичко направено дотогава. За нищо на света не бих се съгласил да летя с нея, но трябваше да призная, че беше красива. Проврях главата си през входния люк, за да разгледам контролното табло. Никога не бях виждал толкова много циферблати. Когато измъкнах главата си, всички клиенти гледаха в една посока и в магазина беше станало изненадващо тихо.\nНе можех да ги обвиня за това, че се бяха зазяпали. В магазина имаше и няколко чуждопланетни същества, които купуваха сувенири, но те също се бяха загледали. Нищо не може да се сравни с един пупетир! Представете си трикрак кентавър, без глава, ръцете му завършващи с нещо като кукли, подобни на болни от морска болест водни змии, и ще получите нещо близко до истинската картина. Всъщност ръцете са поклащащи се вратове, а „куклите“ — истинските глави, плоски и без мозък, с широки гъвкави устни. Мозъкът се намира под костена гърбица между основите на вратовете. Тялото на пупетира не беше покрито с нищо друго, освен със собствената му козина от кафяви косми, а гривата му се простираше по цялата дължина на гърба като над мозъка образуваше дебела покривка. Бях слушал, че по начина, по който носят гривите си, може да се познае общественото им положение, но този пред мен би могъл да мине за хамалин или бижутер точно така добре, както и за президент на „Дженерал Продъктс“.\nЗаедно с останалите наблюдавах как той се приближаваше. Не защото не бях виждал друг път пупетири, а защото има нещо красиво в изящния начин, по който се движат на стройните си крака с мънички копитца. Наблюдавах го как идва право към мен, все по-близо и по-близо. Той спря на една крачка от мен, огледа ме и каза:\n— Вие сте Беовулф Шефър, бивш главен пилот на космическите линии „Накамура“.\nИмаше красив алтов глас, без никаква следа от акцент. Устата на пупетирите са не само най-гъвкави гласови органи, но и изключително чувствителни ръце. Езиците им са раздвоени и източени; широките, дебели устни по краищата си имат малки издатинки, напомнящи пръсти. Представете си часовникар с вкусови рецептори на върховете на пръстите…\nИзкашлях се, за да си прочистя гърлото и отговорих:\nТой ме огледа от две страни.\n— Бихте ли се заинтересували от високо заплатена работа?\n— Бих бил във възторг от високо заплатена работа.\n— Аз съм това, което вие, хуманоидите, наричате местен президент на „Дженерал Продъктс“. Ако обичате, елате с мен и ще обсъдим това другаде.\nПоследвах го към кабината за телетранспортация. Погледите на хората ме следяха през целия път. Да те заговори двуглаво чудовище на обществено място беше най-малкото неловко. Може би пупетирът знаеше това. Може би той ме подлагаше на изпитание, за да види дали наистина толкова ми бяха необходими пари.\nТочно тогава бях изпаднал в голяма парична криза. Бяха изминали осем месеца от фалита на космическите линии „Накамура“. Известно време преди това живеех доста нашироко на кредит, защото знаех, че заплатата, която ми дължаха, ще покрие дълговете ми. Никога не получих тази заплата. Фалитът на „Накамура“ беше голяма катастрофа. Порядъчни джентълмени на средна възраст започнаха да излизат от прозорците на хотелите, без да вземат антигравитационните си колани. Аз продължих да харча. Ако започнех да живея пестеливо, кредиторите ми биха се усъмнили и биха започнали да правят проверки, а аз щях да се озова в затвор за длъжници.\nПупетирът бързо набра с езика си тринадесет цифри. Секунда по-късно вече бяхме някъде другаде. Когато отворих вратата на кабината, въздухът излезе навън със свистене и аз преглътнах, за да не ми се спукат тъпанчетата от разликата в налягането.\n— Намираме се на покрива на сградата на „Дженерал Продъктс“. — Богатият алтов глас наелектризира нервите ми и трябваше да си припомня, че говори чуждопланетно същество, а не красива жена. — Докато обсъждаме назначението ви, трябва да прегледате този космически кораб.\nПристъпих напред доста предпазливо, но не беше сезонът на ветровете. Покривът беше на нивото на земята. На „Наше дело“ се строи по този начин. Може би това се дължи на ветровете, които духат със скорост 15 000 мили в час през зимата и през лятото, когато оста на въртене на планетата сочи слънцето й Процион. Ветровете са единствената туристическа атракция и би било срамота да намаляваме скоростта им, като издигаме на пътя им небостъргачи. Голият квадратен бетонен покрив беше заобиколен от безкрайна пясъчна пустиня, но не като пустините на други населени светове, а напълно безжизнена пясъчна шир, плачеща да бъде засята с декоративни кактуси. Бяхме опитвали. Вятърът просто издухваше растенията.\nКорабът лежеше на пясъка извън покрива. Той беше корпус No 2 на „Дженерал Продъктс“ — цилиндър, дълъг 90 метра и с диаметър около 6 метра, източен в двата края и прищипнат близо до опашката. Поради някаква причина лежеше на борда си, с неразгънати опашни амортизатори.\nЗабелязали ли сте как всички кораби започнаха да изглеждат еднакви? 95 процента от всички сегашни космически кораби се строят на основата на един от четирите вида корпуси на „Дженерал Продъктс“. Да се строи така е по-лесно и безопасно, но някак си всички кораби приличат на конвейерни близнаци.\nКорпусите се произвеждат напълно прозрачни и всеки използува боя там, където му харесва. По-голямата част от този корпус беше оставена прозрачна. Боядисан беше само носът около системите, осигуряващи живота. Нямаше главен термоядрен двигател, а към бордовете бяха монтирани няколко подвижни спомагателни двигателя. Целият корпус беше осеян с малки квадратни или кръгли отвори за уредите за наблюдение.\nПупетирът тръгна към носа, но нещо ме накара да се върна към кърмата и да разгледам по-отблизо опашните амортизатори.\nТе бяха огънати. Зад извитите прозрачни стени на корпуса някакво огромно налягане беше накарало метала да потече като разтопен восък и да се събере в най-задната част на кърмата.\n— Какво е направило това? — попитах.\n— Не знам. Усилено се мъчим да открием.\n— Какво имате пред вид?\n— Чували ли сте за неутронната звезда БВС–1?\nТрябваше малко да помисля.\n— Първата и засега единствената открита неутронна звезда. Някой определи преди две години местоположението й по отместването на звездите.\n— БВС–1 беше открита от Института за Познание на Джинкс. Научихме чрез посредник, че Институтът желае да я изследва и има нужда от кораб за тази цел, но не му достигат средства. Предложихме им да ги снабдим с корпус за кораба им, с обичайните гаранции, при положение, че те ни предадат цялата информация, която ще получат с кораба ни.\n— Това е справедливо. — Не попитах защо не са извършили изследванията сами. За тези чувствителни вегетарианци — пупетирите — умението да си държиш езика зад зъбите беше най-важният елемент на културното поведение.\n— Два хуманоида — Питър и Соня Ласкин — пожелаха да полетят с кораба. Те възнамеряваха чрез хиперболична орбита да преминат само на една миля от повърхността на звездата. По време на полета им някаква неизвестна сила явно е проникнала през корпуса — видяхте какво е направила с опашните амортизатори. Изглежда, същата неизвестна сила е убила и пилотите.\n— Но това е невъзможно, нали?\n— Разбрахте в какво се състои работата. Елате с мен. — Пупетирът затопурка към носа.\nНаистина разбрах каква е работата. Нищо, разбирате ли, нищо не може да проникне през корпус на „Дженерал Продъктс“. Никакъв вид електромагнитна енергия, освен видимата светлина; никакъв вид материя — от най-малките кварки до най-бързите метеори. Това се посочва в рекламите на компанията, а и гаранциите го потвърждават. Никога не бях се съмнявал в това и никога не бях чувал корпус на „Дженерал Продъктс“ да е бил повреден от оръжие или от каквото и да било друго.\nОт друга страна, корпусите на „Дженерал Продъктс“ са колкото функционални, толкова и грозни. Би било голям удар за тази компания, собственост на пупетири, ако се разчуеше, че нещо би могло да проникне през произвежданите от нея корпуси. Не можех да разбера само едно — какво беше моето място в играта.\nКачихме се на ескалатора към носа.\nОбитаемата част на кораба беше разделена на две отделения. Тук Ласкин бяха използували топлоотразяваща боя. В коничната командна кабина корпусът беше разделен на прозорци. Стаята за почивка отзад, без прозорци, беше цялата боядисана със сребриста отразяваща боя. От задната й стена започваше централната тръба с люкове, водещи към различните уреди и към хиперпространствения двигател.\nВ командната кабина имаше две противоускорителни кресла, които бяха откъснати от местата им на пода; намачкани като цигарена хартия, те се бяха озовали в носа и бяха разрушили контролното табло. Задната част на смачканите кресла беше изпръскана с ръждивокафяви петна. Такива петна имаше навсякъде — по стените, прозорците, екраните. Сякаш нещо като балон, напълнен с боя, се беше ударил с чудовищна сила в тях.\n— Точно така. Течността, която циркулира в телата на хуманоидите.\n24 часа падане.\nПървите 12 часа прекарах в стаята за почивка, опитвайки се да чета. Нищо съществено не се случваше, освен че няколко пъти забелязах явлението, за което бе споменала в последното си съобщение Соня Ласкин. Когато някоя звезда преминаваше зад невидимата БВС–1, около нея се образуваше ореол. БВС–1 имаше достатъчно голяма маса, за да изкриви около себе си светлината и да размести повечето звезди настрани; но когато някоя звезда се окажеше точно зад нея, светлината й се изкривяваше едновременно на всички страни. В резултат се образуваше мъничко кръгче, което проблясваше внезапно и изчезваше, почти преди окото да успее да го забележи.\nДо срещата ми с пупетира не знаех почти нищо за неутронните звезди. Вече бях станал експерт, но все още нямах представа какво ме очакваше, когато слезех там долу.\nЦялата материя, с която се срещате, е обикновена, състояща се от протони и неутрони в ядро, заобиколено от електрони. В недрата на всяка звезда материята е от друг вид, защото там огромното налягане разрушава електронните обвивки на атомите и се образува плазма. Налягането и гравитацията притискат ядрата, а взаимното отблъскване на повече или по-малко цялостната електронна обвивка около тях все още ги държи разделени. При подходящи условия може да възникне и трети вид материя — например при звезда от типа „бяло джудже“, която е изразходвала термоядреното си гориво и има маса 1,44 пъти по-голяма от константата на Сън-Чандрасекар (по името на един индийско-американски астроном от XX век). При такава маса електронното налягане не може да задържи електроните на разстояние от ядрото, те ще бъдат притиснати към протоните и ще се образуват неутрони. След една ярка експлозия по-голямата част от звездата от сгъстена маса плазма ще се превърне в гъсто сбита буца неутрони. Теоретично неутроният е най-плътната възможна материя във Вселената. Освободената топлина ще разпръсне останалите количества обикновена материя и плазма.\nДве седмици звездата ще изпуща рентгеново лъчение, докато температурата във вътрешността й спада от 5 милиарда до 5 милиона градуса по Келвин, а след това ще се превърне в тяло с диаметър 10–12 мили — в Космоса такова тяло е практически невидимо. Ето защо не беше чудно, че БВС–1 бе единствената открита дотогава неутронна звезда.\nНе беше чудно и това, че от Института за Познание на Джинкс са били готови да изразходват много време и усилия, за да я изследват. Докато не бе открита БВС–1, неутроният и неутронните звезди съществуваха само на теория. Изследването на истинска неутронна звезда би могло да бъде от огромно значение. Може би точно тук щяхме да намерим истинския ключ към управлението на гравитацията.\nМаса на БВС–1 — около 1,3 пъти масата на Слънцето.\nДиаметър — 11 мили неутроний, покрити с половин миля плазма и отвън може би 4 метра обикновена материя.\nСкорост, необходима за преодоляване на притеглянето й — приблизително 130 000 мили в секунда.\nЗа малката черна звезда не е било известно нищо друго, преди да тръгне експедицията на двамата Ласкин. Сега Институтът знаеше само едно нещо повече — периода й на завъртане около оста.\n— Чрез въртенето си такава огромна маса може да изкриви пространството около себе си — каза пупетирът. — Първоначалната хипербола на кораба на Института беше променена по такъв начин, че може да се пресметне периодът на завъртане на звездата — две минути и 27 секунди.\nБарът се намираше някъде в сградата на „Дженерал Продъктс“, не знаех точно къде, а и с кабините за телетранспортация това нямаше значение. Наблюдавах барманът-пупетир. Всъщност само пупетирите бяха обслужвани от него, тъй като на никое двуного не беше приятно някой да му смесва коктейлите с устата си. Аз самият вече бях решил да обядвам някъде другаде.\n— Разбирам проблема, който стои пред вас — казах аз. — Ако се разчуе, че нещо може да проникне през произвежданите от вас корпуси и да унищожи екипажа, продажбите ще спаднат. Но къде е моето място в цялата тази история?\n— Ние искаме да повторим експеримента на Питър и Соня Ласкин. Трябва да открием…\n— Аз да го повторя?\n— Да. Трябва да открием какво е това, от което корпусите ни не могат да предпазват. Естествено вие можете да…\n— Да, но не искам!\n— Готови сме да ви предложим 1 милион „звезди“.\nБях изкушен, но само за момент.\n— Забравете го.\n— Естествено, ще ви позволим да си съоръжите свой собствен кораб на основата на корпус номер 2.\n— Благодаря, но бих предпочел да си остана жив.\n— Вярвам, че няма да ви се хареса да отидете в затвора. Струва ми се, че на „Наше дело“ възстановиха затвора за длъжници. Ако „Дженерал Продъктс“ обяви дълговете ви…\n— Един момент…\n— Дължите пари на сума, която се приближава до 500 000 „звезди“. Преди да отлетите, ще заплатим на кредиторите ви. Ако се завърнете, ще ви дадем остатъка. Сигурно ще получите предложения за интервюта за пътешествието си. За тях ще вземете още „звезди“.\nВъзхитих се от честността на пупетира — той каза „ако“, а не „когато“.\n— Казвате, че ще мога сам да си съоръжа кораба?\n— Естествено. Това не е обикновено изследователско пътешествие. Ние желаем да се завърнете здрав и читав.\n— Съгласен съм — казах аз.\nВ края на краищата пупетирът се беше опитал да ме изнуди. Сам щеше да си е виновен за всички последици от това.\nКорабът беше готов точно след две седмици. Корпусът на „Дженерал Продъктс“ беше съвсем същият като на кораба на Института за Познание. Системата за осигуряване на живота беше практически дубликат на тази на Ласкин, но тук свършваха всички прилики между двата кораба. Нямаше никакви уреди за изследване на неутронни звезди; вместо това термоядреният двигател беше достатъчно мощен за всеки боен космически лайнер от Джинкс. Моят кораб, който нарекох „Небесна светлина“, можеше да развие скорост до 30 g, без да се нарушават изискванията за безопасност. Имаше и лазерно оръдие, достатъчно голямо, за да пробие дупка през луната на „Наше дело“. Пупетирът искаше да направи всичко, за да се чувствувам в безопасност, и беше постигнал целта си, защото така можех и да бягам, и да се бия. Особено да бягам.\nПрослушах няколко пъти последното съобщение на Ласкин. Техният невъоръжен кораб беше излязъл от хиперпространството на 1 милион мили от БВС–1. Изкривяването на пространството, причинено от гравитацията на звездата, би им попречило да го направят на по-малко разстояние. Докато съпругът й пълзял през централната тръба за проверка на апаратурата, Соня Ласкин се е свързала с Института за Познание.\n„… още не можем да я видим с просто око, но можем да видим къде се намира. Всеки път, когато зад нея премине някоя звезда, появява се малък пръстен светлина. Момент, Питър вече е готов да използува телескопа…“\nСлед това масата на звездата прекъснала хиперпространствената връзка. Това се е очаквало и никой не се разтревожил — поне тогава. По-късно поради същата причина не са могли да избягат в хиперпространството от „нещото“, което ги е нападнало.\nКогато спасителните отряди намерили кораба, работели само радарът и кинокамерите. Те не можаха да ни кажат нещо особено. В кабината не е имало камера, а камерата на носа ни показа само за секунда замъгленото от скоростта изображение на неутронната звезда. Тя представляваше безформен оранжев диск — точно същия цвят като горяща жарава, ако въобще познавате някой, който да може да си позволи да гори дърва. Тази звезда е била неутронна от дълго време.\n— Няма нужда да боядисвате кораба — казах на президента на „Дженерал Продъктс“.\n— Не трябва да правите такова пътешествие с прозрачни стени — ще се побъркате.\n— Не съм новак. Към подлудяващата гледка на голото космическо пространство не изпитвам нищо, освен умерен и все по-отслабващ интерес. Сега искам да съм сигурен, че нищо не се промъква към мен изотзад.\nПоследният ден преди излитането седях в бара на „Дженерал Продъктс“. Вече се бях примирил с факта, че барманът-пупетир прави коктейлите ми в устата си. Наистина, правеше ги добре. Из бара, на групи по двама или трима стояха пупетири; имаше и няколко хуманоида за разнообразие. Все пак часът на най-големия наплив още не беше дошъл и заведението беше полупразно.\nБях доволен от себе си. Платени са всичките ми дългове — въпреки че там, където отивах, това нямаше да има значение. Щях да тръгна без никакви средства; без нищо, освен кораба.\nОбщо взето, измъквах се добре от доста трудното положение, в което бях попаднал. Надявах се, че ще ми допадне ролята на богат изгнаник.\nСепнах се, когато новодошлият посетител седна срещу мен. Той беше чужденец за „Наше дело“, мъж на средна възраст, със снежнобяла асиметрична брада, облечен в скъп черен костюм. Придадох ледено изражение на лицето си и понечих да стана.\nТой ми обясни защо, като ми показа син диск — личен знак на служител към правителството на Земята. Огледах знака не защото бих познал ако беше фалшив, просто исках да покажа, че съм нащрек.\n— Казвам се Зигмунд Осфелър — каза правителственият служител. — Искам да ви кажа няколко думи, засягащи договора ви с „Дженерал Продъктс“.\nБез да кажа нищо, кимнах с глава.\n— Всъщност, получихме звукозапис на устното ви договаряне. Там забелязах някои интересни неща. Господин Шефър, наистина ли ще се подложите на такъв риск само за 500 000 хиляди „звезди“?\n— Ще получа два пъти по-голяма сума.\n— Но за вас ще остане само половината от нея. Останалото отива за изплащане на дългове. Освен това не забравяйте данъците. Но това няма значение. Друго ми дойде на ум. Един космически кораб не е дреболия, а вашият е много добре въоръжен и има мощен двигател. Отличен боен кораб, ако решите да го продадете.\n— Но той не е мой.\n— Има някои, които не биха се интересували от това — например на Канион или отцепническата партия на Уондърленд.\n— Или може би имате намерение да започнете кариера на космически пират? Пиратството е рискована работа, дори не вземам тази идея сериозно под внимание.\nНе бях и помислял за пиратство, но трябваше да се откажа от Уондърленд.\n— Ето какво искам да ви кажа, господин Шефър. Един единствен предприемчив човек, при условие, че е достатъчно нечестен, би могъл да нанесе на репутацията на човечеството из целия Космос огромна вреда. Голяма част от правителствата на различните космически цивилизации намират за необходимо да контролират действията на своите поданици. Ние не правим изключение. Дойде ми на ум, че вие можете да не отидете с кораба си до неутронната звезда, че имате намерение да отидете другаде и да го продадете. Пупетирите не произвеждат военни космически кораби. Те са пацифисти. Вашата „Небесна светлина“ е уникална… Поради тази причина помолих „Дженерал Продъктс“ да ми позволят да монтирам в „Небесна светлина“ бомба с дистанционно управление. Тъй като тя се намира вътре в корпуса, той няма да може да ви защити. Монтирах я днес следобед. Вижте сега! Ако до една седмица не се обадите, ще взривя бомбата. На разстояние една седмица хиперпространствено преместване оттук има няколко обитаеми свята, но всички те признават върховенството на Земята. Ако избягате, след една седмица ще трябва да изоставите кораба. Не ми се вярва да се приземите на някой необитаем свят. Ясно ли е?\n— Ако смятате, че се лъжа по отношение на вашите намерения, подложете се на изследване с детектор на лъжата и ми го докажете. Ако го направите, можете да ми ударите плесница и аз най-вежливо ще ви се извиня за безпокойството.\nПоклатих глава. Той стана, поклони се и ме остави да седя в креслото напълно изтрезнял.\nОт камерите на Ласкин бяха извадени четири филма. В оставащото ми време ги гледах няколко пъти, без да открия нещо необичайно. Ако корабът им е минал през газов облак, ударът при сблъскването би могъл да убие двамата Ласкин, но би имало триене, а във филмите не забелязах следи от загряване. Ако ги е нападнало нещо живо, трябва да е било невидимо за радара и за цялата останала апаратура. Ако термоядрените двигатели случайно са се включили — вече се залавях за сламки — би трябвало да има светлинни следи във филмите.\nБлизо до БВС–1 са се появили мощни магнитни полета, но те не биха могли да причинят никаква вреда — корпусите на „Дженерал Продъктс“ са непроницаеми за тях. Не би могла да проникне и топлината, освен в определени, видими за апаратурата части от спектъра. Мнението ми за корпусите, произвеждани от „Дженерал Продъктс“, е доста противоречиво, но никога не ми е харесвало скучното еднообразие на дизайна им. Може би се дразнех от факта, че „Дженерал Продъктс“ държеше почти пълен монопол върху производството на корпуси за космически кораби, а собствениците й не бяха човешки същества. Въпреки това, ако трябваше да поверя живота си да речем на яхтата „Синклер“, която видях в магазина, бих предпочел да отида в затвора.\nОт трите възможности, между които можех да избирам, едната беше затворът. Е, там винаги можех да вляза. Осфелър би се погрижил за това.\nДругата беше бягството с „Небесна светлина“. Нито едни свят не би ме приел — факт! Разбира се, ако можех да намеря на разстояние една седмица от „Наше дело“ някой неоткрит свят, подобен на Земята…\nКак ли пък не! Винаги бих предпочел БВС–1 пред това.\nСтори ми се, че проблясващото кръгче светлина става по-голямо, но не бях сигурен, защото се появяваше рядко. БВС–1 не можеше да се види дори с телескопа. Отказах се от наблюденията, настаних се удобно и зачаках.\nДокато чаках, спомних си за едно лято, което преди много години прекарах на Джинкс. Имаше дни, когато не можехме да излизаме навън, защото през облаците върху земята се процеждаше синьобялата светлина на тамошното слънце. Забавлявахме се като пълнехме балончета и вода и ги пускахме върху тротоара от третия етаж. Те се пръскаха и правеха красиви водни шарки, които обаче изсъхваха твърде бързо. Започнахме да слагаме по малко мастило във всяко балонче, преди да го напълним с вода, и шарките се задържаха.\nКогато креслата са се откъснали от местата си, Соня Ласкин е седяла в едното от тях. Пръските кръв показваха, че Питър се е ударил в гърбовете на креслата също като балонче с вода, пуснато от голяма височина.\nКакво може да проникне през корпус на „Дженерал Продъктс“?\nОткопчах предпазната мрежа и тръгнах да направя проверка на апаратурата. Централната тръба беше широка един метър — напълно достатъчно, за да мога да се промъквам през нея при безтегловност. Най-отдолу се намираше тръбата на термоядрения двигател, отляво лазерното оръдие, отдясно бяха люковете, водещи към жироскопите, батериите, генератора, системата за регенерация на въздуха и хиперпространствените двигатели. Всичко беше в ред — всичко освен мен. Чувствувах се тромав и несръчен; скоковете ми бяха или твърде къси, или твърде дълги. При кърмата нямаше място да се обърна и петнадесет метра трябваше да се движа с краката напред до една странична тръба.\nОставаха шест часа, а още не можех да намеря неутронната звезда. Вероятно щях да я видя само за момент, преминавайки покрай нея със скорост, по-голяма от половината скорост на светлината.\nЗвездите ставаха ли сини?\nСлед четири часа вече бях сигурен, че стават сини. Толкова висока ли беше скоростта ми? В такъв случай тези отзад би трябвало да са червени. Двигателите закриваха гледката зад мен. Използувах жироскопите. Корабът се завъртя необичайно мудно. Звездите зад мен бяха сини, не червени. Около мен имаше само синьо-бели звезди.\nПредставете си, че светлината попада в страшно стръмен гравитационен кладенец. Тя няма да увеличи скоростта си. Светлината не може да се движи по-бързо, но може да придобие още енергия и да увеличи честотата си. С приближаването ми към БВС–1 светлината падаше все по-силно върху кораба.\nПродиктувах това на диктофона. Май че той беше най-добре защитеният пункт в кораба. Реших да го използувам и да заслужа парите, които ми плащаха за този полет, сякаш наистина очаквах да си ги получа. Вътре в себе си само се чудех колко интензивна щеше да стане светлината.\n„Небесна светлина“ беше заела положение, при което оста й сочеше неутронната звезда. Мислех, че след маневрата бях останал на предишната орбита. Отново използувах жироскопите. Корабът реагира още по-мудно от преди. Движеше се вяло до половината на обръщането, а след това като че ли автоматично се върна в предишното си положение. Сякаш „Небесна светлина“ предпочиташе оста й да е насочена точно към центъра на неутронната звезда.\nОтново опитах същата маневра и отново „Небесна светлина“ ми се противопостави. Този път обаче имаше нещо ново — изпитвах нечие притегляне.\nОткопчах предпазната мрежа и паднах с главата надолу в носа.\nПритеглянето беше слабо, около 0,1 g. Приличаше повече на потъване в мед, отколкото на падане. Покатерих се обратно в креслото и се прикрепих с мрежата. Когато включих диктофона, висях с лицето надолу. Разказах случилото се с такива детайлни подробности, че евентуалните ми слушатели биха се усъмнили в здравия ми разсъдък. Завърших с: „Мисля, че именно това се е случило на Ласкин. Ако притеглянето се увеличи, ще се върна назад.“\nКазах „мисля“, но въобще не се и съмнявах в това. Странното леко привличане беше необяснимо. Нещо необяснимо беше убило Питър и Соня Ласкин. Точно това трябваше да се докаже.\nОколо мястото, където би трябвало да се намира неутронната звезда, другите звезди приличаха на радиално размазани петънца блажна боя. Те светеха със сърдита болезнена светлина. Висех с главата надолу в мрежата и се опитвах да мисля.\nИзмина цял час, преди да стана напълно сигурен. Притеглянето се усилваше. Оставаше ми още един час падане.\nНещо притегляше мен, а не притегляше кораба.\nНе, това беше глупост. Какво можеше да ме докопа през корпуса на „Дженерал Продъктс“? Сигурно беше точно обратното. Нещо тласкаше кораба, тласкаше го встрани от курса му.\nАко станеше по-опасно, за компенсация можех да използувам двигателя. Междувременно корабът беше отблъскван от БВС–1 и това ми допадаше.\nНо ако грешех, ако корабът не беше някак си оттласкван встрани от БВС–1, термоядреният двигател щеше да накара „Небесна светлина“ да се сблъска с доста солидна буца неутроний.\nИ защо не се беше включил вече двигателят? Ако корабът се отклоняваше от курса, автопилотът трябваше да вземе мерки. Уредът, измерващ ускорението беше в ред. Когато проверих апаратурата, нямаше му нищо.\nМожеше ли нещо да тласка кораба, а мен да не засяга?\nПак се стигаше до изходния пункт — какво може да проникне през корпуса на „Дженерал Продъктс“?\nПо дяволите теорията, казах си наум. Трябва да се измъквам от тук. Пред диктофона произнесох: „Притеглянето се увеличи опасно. Ще се опитам да изменя орбитата си.“\nРазбира се, щом насочех кораба встрани, към ускорението на „силата X“, щях да прибавя и моето собствено. Щях да се поизмъча, но можех да издържа за известно време. Ако се приближех на една миля от БВС–1, щях да свърша като Соня Ласкин.\nТя сигурно е висяла с лицето надолу в мрежа като моята; висяла е, докато налягането се е повишавало и мрежата се е впивала в плътта й; висяла е, когато мрежата се е откачила; врязала се е в носа на кабината и е лежала премазана, когато „силата X“ е късала креслата им и ги е смачквала отгоре й.\nВключих жироскопите. Оказа се, че не бяха достатъчно мощни, за да обърнат кораба. Опитах три пъти. Всеки път корабът се завърташе на около 50 градуса и оставаше неподвижен, докато воят на жироскопите ставаше по-силен и по-силен. Освободен, той веднага заемаше предишната си ориентация. Носът сочеше неутронната звезда и това положение не можеше да се промени.\nСлед половин час „силата X“ превиши 1 g. Главата ми се пръскаше от болка. Още малко и очите ми щяха да изскочат от орбитите си. Не знаех как би ми подействувало, ако изпушех една цигара, но нямах възможност да го направя. Пакетът „Фортунадос“ беше паднал от джоба ми, когато паднах в носа. Там си и стоеше, на метър от протегнатите ми пръсти — живо доказателство, че „силата X“ въздействуваше и върху други обекти, освен върху мен самия. Просто възхитително!\nНе можех да издържам повече. Трябваше да използувам двигателя дори с риск той да ме изстреля право в неутронната звезда. Придвижвах ръчката напред, докато достигнах почти в безтегловност. Кръвта, която се беше събрала в крайниците ми, се върна на мястото си. Циферблатът, показващ ускорението, беше спрял на 1,2 g. Проклех тази дяволска машинка!\nПакетът цигари плуваше насам-натам в носа. Сетих се, че ако засилех още малко тягата, той ще дойде при мен. Направих опит. Пакетът заплува към мен и аз се присегнах но като живо същество той ускори движението си и избегна ръката ми. Когато премина край ухото ми, присегнах се отново, но той пак се движеше твърде бързо. Като се вземе предвид, че всичко се намираше в безтегловност, този пакет се движеше дяволски бързо! Премина през вратата в стаята за почивка, набра още скорост и изчезна от погледа ми, щом влезе в централната тръба. Няколко секунди по-късно чух силно избумтяване.\nНо това беше направо побъркващо! „Силата X“ вече предизвикваше прилив на кръв в лицето ми. Извадих запалката си, изпънах ръка и я пуснах. Тя леко падна в носа на кабината. А пакетът „Фортунадос“ беше избумтял, сякаш го бях пуснал от последния етаж на някоя сграда!\nПобутнах напред ръчката. Шумът на двигателя ми напомни, че ако се опитвах да продължавам по същия начин през целия път, можех да подложа корпуса на „Дженерал Продъктс“ на най-тежкото изпитание, което дотогава му беше правено — сблъскване с неутронна звезда при скорост 150 000 мили в секунда.\nПри 1,4 g запалката заплува към мен. Оставих я да си лети. Когато стигна вратата, ясно видях как ускорява движението си. Върнах ръчката назад. Намаляването на тягата рязко ме дръпна напред, но успях да задържа лицето си обърнато към вратата. Запалката забави движението си, поколеба се при входа на централната тръба, но реши да премине. Наострих уши за звука и подскочих, когато целият кораб прогърмя като гонг.\nУредът, измерващ ускорението, се намираше точно в центъра на масата на кораба. Ако не беше там, самата маса на кораба можеше да отклонява стрелката му; но пупетирите бяха маниаци на тема прецизност и това беше изключено.\nПочетох диктофона с няколко бързи забележки и се захванах да изготвя нова програма на автопилота. За щастие това, което исках, беше доста просто. „Силата X“ все още оставаше неизвестна за мен, но вече бях разбрал по какъв начин действува. Всъщност можеше и да успея да оживея.\nЗвездите бяха свирепо сини, а тези, които бяха близо до БВС–1 — деформирани на чертички. Мислех, че вече можех да я забележа — малка, неясна и червена, но може би само си въобразявах. След двадесет минути щях да я заобиколя. Двигателят гърмеше зад гърба ми и практически се намирах в безтегловност. Откопчах предпазната мрежа и се отделих от креслото. Лек тласък назад и невидими ръце ме сграбчиха за краката. Пръстите ми бяха вкопчени в облегалката на креслото. Натискът трябваше да спадне бързо. Програмирал бях автопилота да намали тягата от 2 g до 0 g през следващите две минути. Всичко, което трябваше да направя, беше да успея да се задържа в централната тръба — в центъра на масата на кораба, когато тягата спаднеше на нула.\nНещо все пак проникваше през корпуса на „Дженерал Продъктс“. Психокинетична форма на живот, заселена на слънце с диаметър 12 мили? Но как би могло нещо живо да издържи такава гравитация?\nМоже би нещо се е установило на орбита около БВС–1. В открития Космос имаше живот, например спори на растения. Можеше да съществуват и други форми на живот, все още неоткрити от нас. Не ме засягаше, дори и самата БВС–1 да беше живо същество. За мен това нямаше никакво значение. Вече знаех какво се опитваше да направи „силата X“ — да разкъса кораба.\nНатискът върху пръстите ми беше изчезнал. Отблъснах се назад и се приземих с присвити крака върху задната стена. Коленичих до вратата, гледайки назад (надолу). Когато настъпи безтегловност, промъкнах се в стаята за почивка и погледнах напред (надолу) в носа.\nГравитацията се променяше по-бързо, отколкото ми харесваше. С наближаването на най-важния момент „силата X“ растеше, а компенсиращата реактивна тяга на двигателите намаляваше. „Силата X“ се опитваше да разкъса кораба. При това тя дърпаше носа напред със сила 2 g, а опашката назад, също с 2 g. В резултат в центъра на масата тя беше равна на нула, поне аз така се надявах. Цигарите и запалката се бяха държали така, сякаш с всеки сантиметър от придвижването им назад силата, която ги движеше, непрекъснато се увеличаваше.\nДиктофонът остана напълно недостижим на 15 метра под мен. Ако имаше да казвам още нещо на „Дженерал Продъктс“ ще трябваше да им го кажа лично. Може би щях да имам тази възможност, защото знаех коя беше „силата X“.\nТова беше силата на прилива.\nДвигателят беше изключен и аз се намирах в центъра на кораба. Изкривеното положение на тялото ми започна да става неудобно. До перихелия на орбитата оставаха още 4 минути.\nНещо изпращя в кабината под мен, не можех да видя какво, но добре виждах червеното петно на БВС–1 да блести сред сини радиално разположени чертички, също като фенер на дъното на кладенец. Отстрани, между тръбите, резервоарите и другите уреди, сините звезди светеха в очите ми с почти виолетова светлина. Страхувах се да гледам дълго, защото ми се струваше, че могат да ме ослепят.\nВ кабината сигурно е имало стотици гравитационни сили. Успях дори да почувствувам промяна във въздушното налягане. На тази височина — 50 метра над командната кабина — въздухът беше доста разреден.\nВнезапно червеното петно бързо започна да нараства. Удари моят час. Червеният диск като че подскочи към мен, корабът се залюля, аз поех дълбоко въздух и затворих очи. Нежно, но със страшна непоколебимост някакви гигантски ръце ме сграбчиха за ръцете, краката и главата и се опитваха да ме разкъсат на две. В този момент в ума ми проблясна, че Питър Ласкин е загинал точно така. Направил е същите догадки като мен, опитал се е да се скрие в централната тръба, но се е подхлъзнал. Както се подхлъзвах и аз…\nКогато отворих очи, червеното кълбо изчезваше в чернотата на Космоса.\nПупетирът — президент на „Дженерал Продъктс“, настоя да вляза в болница и да остана под наблюдение. Не се противопоставих. Ръцете и лицето ми горяха, появяваха се мехури и боляха, като че ли бях пребит. Почивка и нежни, любящи грижи — точно това ми беше необходимо.\nКогато сестрата дойде да съобщи, че имам посетител, по особеното изражение на лицето й се досетих кой беше.\n— Какво може да проникне през корпусите на „Дженерал Продъктс“ — попитах аз.\n— Надявах се, че вие ще ми кажете — президентът се беше отпуснал на единствения си заден крак и държеше пръчица, изпущаща зелен дим с миризма на тамян.\n— И ще ви кажа. Гравитацията.\n— Беовулф Шефър, не се шегувайте с мен. Работата е от жизнено важно значение.\n— Не се шегувам. Вашата планета има ли луна?\n— Сведенията по този въпрос не подлежат на разгласяване.\nПупетирите са страхливи. Никой не знае откъде идват и надали някой ще може да открие това.\n— Знаете ли какво се случва, когато някоя луна се приближи твърде близо до планетата, около която се върти?\n— От приливната сила.\n— Какво е приливна сила?\nОхо! — казах си на ум.\n— Ще се опитам да ви обясня. Спътникът на Земята — Луната, има диаметър 2000 мили. Тя не се върти спрямо Земята. Представете си два камъка на Луната — единият в най-близката точка до Земята, а другият в най-далечната. Не е ли очевидно, че ако не им въздействува някаква сила, те ще се разлетят встрани? Те обикалят по две различни, забележете — концентрични орбити с две хиляди мили разлика в диаметрите. Въпреки това тези камъни са принудени да се движат с една и съща орбитална скорост.\n— Този отвън се движи с по-голяма скорост.\n— Точно така. Значи има сила, която се опитва да разкъса Луната, а собствената й гравитация предотвратява това. Приближете Луната до Земята, и тези два камъка просто ще се разлетят встрани.\n— Разбирам. Значи този „прилив“ се е опитвал да разкъса кораба ви. Бил е достатъчно силен, за да откъсне противоускорителните кресла от местата им в кораба на Института за Познание.\n— И да смачка хората. Представете си го. Носът на кораба ми беше само на 7 мили от центъра на БВС–1, а кърмата — 90 метра по-назад. Ако не бяха свързани, биха се разлетели по съвсем различни орбити. Когато и аз бях достатъчно близо, главата и краката ми се опитаха да направят същото.\n— Разбирам. Козината си ли ще сменяте?\n— Забелязах, че на петна губите външната си обвивка.\n— О, това ли! Получих лоши изгаряния от излагането на звездната светлина.\nДвете му глави се спогледаха и примигнаха. Може би това движение беше за тях същото, както за нас повдигането на раменете. Пупетирът каза:\n— Остатъкът от вашето възнаграждение депозирахме в банката на „Наше дело“. Някой се Зигмунд Осфелър, хуманоид, замрази сметката ви, докато изчислят данъците, които дължите.\n— Ако се съгласите да говорите с репортерите още сега и им обясните какво се е случило с кораба на Института, ние ще ви платим 10 000 „звезди“. Ще платим в брой, така че да можете да ги използувате веднага. Това е спешно. Появиха се някои слухове.\n— Доведете ги — казах аз и като че ли случайно се досетих за това, добавих. — Мога също да им кажа, че вашата планета няма луна. От това би се получило добро заглавие.\n— Не разбирам — двете дълги шии се бяха отдръпнали назад и пупетирът ме наблюдаваше като двойка питони.\n— Бихте знаели какво е прилив, ако имахте луна. Не сте успели да избегнете тази грешка.\n— Какво ще кажете за…\n— … един милион „звезди“? Бих бил очарован. Даже съм готов да подпиша и договор, ако в него се споменава какво прикриваме. Как ви се харесва вие да бъдете изнудван?


Пет пози и тайните, които разкриват за любовния ви живот - Любопитно - DarikNews.bg\n4 януари 2018 08:15\nЗамисляли ли сте се какво означава позицията, в която спите най-често? Всъщност позите, в които спите с половинката ви, могат да разкрият много тайни за любовния ви живот.\nВижте пет пози за сън и какво разкриват те за връзката ви:\nПозата лъжички е една от най-често срещаните позиции за сън при повечето двойки. Мъжът и жената спят в една и съща посока, като мъжът е зад жената и я прегръща. Тази поза разкрива, че жената дава много повече любов на партньора си, отколкото той на нея.\nОбикновено хората, които спят така, се чувстват удобно един с друг и искат да се прегръщат и през нощта.\nЛюлката на любовта е много интимна позиция за сън. Мъжът лежи по гръб, а жената е полегнала странично на рамото му. Повечето двойки, които спят за първи път заедно, най-често заспиват точно в тази поза. Люлката на любовта кара жената да се чувства защитена и показва колко грижовен и любящ е нейният партньор.\nВ тази позиция спят двойките, които са заедно от дълго време. Тя показва, че всеки от тях има лично пространство. Тази позиция не разкрива дистанцираност, а по-скоро независимост. Двойките, които спят в тази позиция, са сигурни в любовта на партньора си и нямат нужда непрекъснато да са вкопчени един в друг.\nТази позиция за сън е същата като лъжичките, но при нея жената е зад гърба на мъжа. Жената на подсъзнателно ниво иска нейният партньор да се чувства защитен.\nНякои двойки спят с преплетени крака. Тази поза разкрива, че двамата партньори са изключително близки помежду си, нямат никакви тайни един от друг и любовта им е много силна.\nОще за съня, прегръдките и позите:\nВижте в снимки: Позата по време на сън издава тайни за характера, секса и здравето\nЗа да сте здрави и красиви, не спете в едно легло с партньора си\nСънищата вдъхновяват за експерименти в секса\nМилувките след секс са определящи за връзката\nОще една причина да спите без бельо\nКоя е най-популярната поза за секс на Коледа?\nсън позиция за сън


Пролетно настроение от „Sassa Björg”- вдъхновяващо интервю с дизайнера Мила Атева — Shopaholic\nПролетно настроение от „Sassa Björg”- вдъхновяващо интервю с дизайнера Мила Атева\nОт Яна Караманова · На 24/03/2014\nПролетта е навсякъде около нас и ни носи новото начало – защо да не го пренесем и в гардероба си? С нетърпение се отправяме към студиото на „Sassa Björg” за представянето на новата им колекция. В тази отправна точка за пазаруване в София се срещаме с дизайнера Мила Атева. В един вдъхновяващ разговор тя ни разказва за тоалетите, вдъхновението, тенденциите и тайните, които се крият зад създаването на колекцията.\nКак се казва новата колекция на „Sassa Björg“?\n- За първи път решихме да сменим посоката малко и да представим едно ново лице на Sassa Björg. Този път колекцията няма име. Просто разделихме нещата на сезони, без имена. Кръстихме събитието за откриването „Casual Friday”. Искаме то да е по-неглиже и да влезе просто като добър край на седмицата.\nОткъде почерпихте вдъхновение за проекта?\n- Като цяло черпя вдъхновение от всичко, което се случва около мен. Материалите, ежедневието и опитът ми са много ключов момент в целия процес. Просто нещата се натрупват и накрая идеите се раждат. За тази колекция подходих малко егоцентрично. Направила съм дрехи, които аз самата бих носила. Едно отражение на самата Мила.\nРазкажете ни за дизайна и за процеса, който съпътства създаването на една колекция?\n- Досега сме разработвали повече капсулни колекции. За нас това е първата толкова голяма откъм модели, идеи и бройки. Този път подходихме по-конфекционно. През целия процес мислех за нещата, които аз самата като дизайнер бих облякла и комбинирала. Всичко се намести от само себе си. Отне ни три месеца, за да я създадем, но мисля че резултатът е много приятен.\nКакво прави един дизайн добър?\n- Това е много субективно. За мен самата от гледната точка на клиент най-важно е колко е полезна една дреха. Функционалността и удобството са ключовите моменти, както и колко добре е изработена. Цената не я слагам като фактор, защото когато нещо те грабне, въобще не се замисляш колко струва.\nКаква цветовата гама сте подбрали и защо?\n- Работила съм в две контрастни една на друга насоки. Едната е много топла и силно лятна в нюансите на изгарящото червено слънце. Другата като антипод е в бежово, сребристо и черно. Тези две настроения се бореха през цялото време в мен. Не избегнах и не пренебрегнах нито едно от двете – реших вместо да избирам, да им се отдам и да ги обединя в едно цяло.\nНа какво наблегнахте при избора на материи за колекцията?\n- На естествените материи. Отново има много трикотаж, памук и лен. Исках този път нещата да са с по-спортен вид, за по-забързани жени. Този дрескод си носи своя личен почерк. Нещата са по-непретенциозни както за носене, така и за комбиниране.\nВлияете ли се от световните модни тенденции, или следвате свой собствен стил?\n- Честно казано – и двете. За жалост все по-малко имам време да следя световната сцена. Предпочитам да се оставя на вътрешния усет и интуиция.\nКъм кои потребители е насочена колекцията?\n- Тя е насочена към всички жени, които са активни, живеят забързано, но искат да изглеждат винаги добре. Нямат излишни два часа за избиране на тоалета за деня – просто грабват дрехи, обличат се и излизат, без да се замислят. Затова и всичко е лесно за комбиниране. Няма нищо претенциозно, но нещата са много забавни и стилни, за хора със самочувствие.\nКое ще ти липсва най-много от колекцията, когато се продаде?\n- По принцип пускаме много поли и рокли. Този път пуснахме два панталона, с които много се гордея. Те са в няколко цвята, с висока талия и правят краката на жената да изглеждат безкрайни и невероятно добре. Надявам се нашите клиентки да се почувстват истински женствени в този панталон. Другата дреха, която ми е слабост, е една рокля. Тя е с основен мотив със специфично геометрично срязване, който повторихме в няколко блузи – редуване на прозрачна и плътна тъкан. Нещо, което се оказва много актуално този сезон.\nЕто и част от колекцията на Sassa Björg\nmodel: Tereza Hristoskova for Ivet Fashion Model Agency\nhair & makeup: Slav Anastasov for maxfactor\nЗавършила съм „Мода“ и се занимавам с нея под формата на личен лейбъл. Намирам музата за облеклата си навсякъде покрай мен. От облачния и мъглив ден до загадъчното кубче на Рубик. Главна моя страст са модните прогнози. През свободното си време обичам да се „ровя“ в сайтовете за изкуство и да се информирам какво се случва. За мен модата е сложна формула от инспирация, вътрешен усет за предстоящото, правилен подбор на материи и конструкции.


Блогът на Кирил Стоянов: Криворазбраната циЛИвилизация в родните мутроинвестиции\nКриворазбраната циЛИвилизация в родните мутроинвестиции\nПрез последните години, в които бяхме в онези вечни "условия на преход", които никога не са ни пускали, се случиха доста странни неща.\nПолучи се нещо като в романа "Планетата на маймуните".\nНапример, слагайки край на комунистическите времена (не че са свършили де), унищожихме транспортната си инфраструктура. България се отказа от пътническото корабоплаване - както по Дунав, така и по море. 34-те скоростни кораби тип хидрофойл (известни с имената "Комета" и "Метеор"), които се използваха за масов транспорт, бяха превърнати в скрап. В момента цената на един такъв кораб "на старо" е около 200000 евро. От целия пътнически флот остана само един кораб за круизи в Свищов. Морските и речните гари бяха закрити, а сградите им - разграбени. Така беше ликвидиран най-евтиният и чист транспорт.\nБългарите, родени през 80-те години на 20-ти век не могат да повярват, че преди 20 години тези скоростни кораби на подводни криле бяха част от обществения пътнически транспорт. В Русия и Гърция същите тези кораби продължават да са най-достъпният и икономичен начин на придвижване.\nСлед ликвидацията на корабоплаването дойде ред на железопътния транспорт. БДЖ се постара да ликвидира всичко, което служи за свързване на населени места. Изпариха във въздуха се цели линии, например тази от Оряхово до Червен бряг, от Пазарджик до Варвара, от Бургас до Поморие. Спряха превозите от Ямбол до Елхово, от Вакарел до Чукурово, от Драгоман до Калотина, от Горна Оряховица до Елена. Малки линии бяха, но връзката беше удобна. В нормалните държави по тези линии се пускат икономични едновагонни мотриси (на много места наричани с думата рейл-бус), но не и у нас. У нас се натоварват пътищата, а линиите се "поддържат" в условия на нерентабилност.\nНякак не изглежда логична и ликвидацията на жп линии и даже цели гари в градовете. В нормалните градове вътреградските железопътни линии се използват за градска железница, а не се разпродават "на парче" за застрояване. София в момента е претоварена, с постоянни улични задръствания, на метрото все още се строи първата линия, а една доста удобна околовръстна железопътна линия е ликвидирана.\nДокато се ликвидираха тези две инфраструктурни системи, България цоцаше пари за проекти по транспортната инфраструктура. Няма лошо, но ако претеглим какво е направено, и какво е ликвидирано, хич няма да се зарадваме на резултата. Имаме няколко асфалтирани пътя, които са претоварени от задръствания и катастрофи заради липсата на алтернативен транспорт. Дали всички щяха карат колите си, ако имаха по-лесен начин за придвижване?\nНякой може да каже че преувеличавам. Ами опитайте се да стигнете с обществен транспорт от Пловдив до София (или обратно) през нощта. Няма да можете, а разстоянието между двата града е само 150 км! В коя друга държава е така?\nЕто така се използват по-малко натоварените линии в Чехия и Англия.\nНищо не пречеше да се инвестира в тази транспортна инфраструктура. И в корабния и в железопътния транспот. Само трябваше да има ясни условия и честни публични търгове.\nВ какво инвестират нашите знатни "честни" бизнесмени? Нашите глупаци инвестират в абсолютно ненужни и ненадеждни неща. Единият прави серийно на конвейер незаконни голф-игрища. Друг серийно застроява защитени територии. Трети се е специализирал в незаконната сеч. Четвърти - в незаконни лифтове. Хотелджии от тях колкото щеш. До тук свършва и инвеститорското мислене в главите на нашите родни парвенюта. И когато тази природна тъпота на мутрите се подхранва от природната тъпота на онези които сме сложили да управляват, става наистина като в "Планетата на маймуните".\nпубликувано от Кирил Стоянов в 18:53 ч.\nетикети инфраструктура, невчесани мисли\nДни на Рила в "Халите"\nEK с ново екопредупреждение към нас\nМоля подкрепете подписката за горите\nСтранни автобусни спирки през погледа на Кристофър...\nМутрите от "Витоша ски": Дайте каквото искаме или ...\nМесец на Рила\nКриворазбраната циЛИвилизация в родните мутроинвес...\nЕвропа ни наказва, а ние напук приемаме отново пре...\nОколна среда: България получава четири отделни пре...\nПодписка срещу бракониерските мераци на новите ни ...\n„Месец на Рила” докарва планината в София\nНова функция в mGeoNavigator\nКой скалъпва новия закон за лова\nКуцо и сакато ще прави ОВОС без конрол


АНТИЕЙДЖ КОМПЛЕКС с нар, колаген и хиалуронва киселина капсули 60 бр.\nКод на продукта: RL-283\nАНТИЕЙДЖ КОМПЛЕКС с нар, колаген и хиалуронова киселина капсули\nСЪСТАВ: • Екстракт от нар • Колаген • Витамин C • Хиалуронова киселина • Витамин E • Витамин B1\n• Витамин B6 • Витамин A • Витамин B2 • Фолиева киселина • Витамин B12\nДЕЙСТВИЕ НА СЪСТАВКИТЕ: ➢ Нар – Освен съдържанието на фибри, протеини, витамини C, B6, B12, E, K, фолиева киселина, минерали (калий и т.н.), в състава на нара влизат и две уникални вещества, а именно пуникалагин, който е изключително мощен антиоксидант, както и пуникова киселина (Омега – 5 полиненаситена мастна киселина), известна с противовъзпалителните си свойства. Антиосидантите в нара се борят с процесите на стареене и допринасят за нормалната работа на сърцето и кръвоносните съдове. Полифенолите имат важен принос в предпазването на стените на кръвоносните съдове, като същевременно спомагат балансирането нивата на холестерола. В нара се съдържат и множество ензими, които действат противовъзпалително. Има антивирусни свойства. Може да има понижаващо действие спрямо кръвното налягане. Помага за подобряване на паметта. ➢ Колаген – Колагенът действа като специално лепкаво вещество, което се свързва с клетъчните елементи и в същото време улеснява и ускорява възстановяването на тъканите и органите. Той е най-разпространеният протеин в човешкото тяло, който го поддържа в единно цяло. Придава необходимата здравина и структура на кожата, като същевременно играе важна роля в подмяната на кожните клетки. Благодарение на тези си свойства, колагенът спомага поддържането на добро здравословно състояние на повечето от телесните структури като сухожилия, кости, стави и космени фоликули. С наличието на колаген в състава на капсулите с нар, също се способства намаляването появата на бръчки и омекотяването на вече съществуващите такива, поддържа се свеж вид и се подобрява\nсъстоянието на кожата, косата и ноктите. Осигурява се по-добра и подълготрайна мобилност на опорно-двигателната система. ➢ Витамин C – Защитник на клетките със силното си антиоксидантно действие, елиминира разрушителния ефект на свободните радикали. ➢ Хиалуронова киселина – е основен компонент на дълбокия слой на човешката кожа – дермата. Отговорна е за гладкостта на кожата, поради способността си да свързава големи количества водни молекули. ➢ Витамин E – Витамин на жизнеността – най-силният антиоксидант, с широк спектър на действие в организма, заради което е наричан и витамин на плодовитостта, красотата и младостта. ➢ Витамин B1 – Със сериозна роля в протичането на редица метаболитни процеси и разграждането на глюкозата, която осигурява енергия за тялото. ➢ Витамин B6 – С важна роля за правилния синтез на аминокиселините. ➢ Витамин A – Витамин на зрението – подобрява зрението, състоянието на кожата, лигавицата, венците и косата. ➢ Витамин B2 – Има силен антиоксидантен ефект. Участва във въглехидратната и липидната обмяна. ➢ Фолиева киселина – Важна е за клетъчното делене и растеж, участва в биосинтеза на нуклеиновите киселини. ➢ Витамин B12 – Важен за производството на червени кръвни клетки, ензими и нуклеинова киселина. Необходим е за развитието и функционирането на нервната система. Предпазва от анемия.\nПРИЛОЖЕНИЕ: • комбинация от екстракт от нар, колаген, хиалуронова киселина, витамините A, C, E, B1, B6, B2, B12 и фолиева киселина, за запазване младостта и здравето на кожата и цялото тяло • богатият на антиоксиданти, полифеноли и ензими екстракт от нар допринася за предпазването на организма от стареене, спомага за поддържане на кръвоносната система и има противовъзпалително действие • колагенът поддържа доброто състояние на кожата и повечето от телесните структури като сухожилия, кости и стави • хиалуроновата киселина е основен компонент на дълбокия слой на дермата и е отговорна е за гладкостта на кожата\nДОЗИРОВКА: 2 капсули дневно с достатъчно вода


2016 Параграф 22: Да се разположим и ние, българите, в него\nСлед като Brexit вече е гласуван, оттук нататък следва единствено чистият прагматизъм за всички нас - кога, как и на каква цена за нас, българите на Острова (заварени или пристигащи)?\nЕвгений Кайдъмов, Траяна Владимирова\nОще в първите часове се чуха гласове, че този референдум нямал правна стойност\nНа теория това е така – референдумите във Великобритания нямат правна стойност, тъй като министър-председателят има парламентарното право да уважи или не вота на избирателите.\nАко той не го уважи, вотът отива в парламента за обсъждане.\nАко парламентът не го приеме, заради това че само 160 от общо 650-те британски депутати подкрепят излизането на Великобритания от ЕС, референдумът отива в историята.\nТова обаче няма как да се случи, защото Дейвид Камерън днес (б.а. 24.06.2016 г.) заяви, че ще се съобрази с волята на избирателите и не възнамерява да използва тази процедура.\nИмиграционният статут на българите тук\nНепроменен за минимум 2 години. Великобритания няма да напусне ЕС веднага. Сега тепърва започва процес, който ще отнеме години, минимум 2 години, според европейското законодателство, 3 години и половина, според кампанията за напускане и поне 10 години, според настоящия премиер Дейвид Камерън.\nПреди да започват каквито и да е било преговори по техническата страна на излизането от ЕС, правителството първо трябва да се справи с непосредствените политически и икономически последствия, чийто ефект ще се усети през следващите няколко месеца.\nДо момента се знае, че министър-председателят Дейвид Камерън се оттегля. Това ще стане факт обаче, чак наесен, като целта е до 1-ви октомври да има нов министър-председател, който ще бъде излъчен на конференцията на Консервативната партия, чиято дата се очаква да бъде в края на септември. Потенциалните кандидати за поста са Тереза Мей и Борис Джонсън.\nНовият министър-председател ще трябва да задейства процеса по излизане на Великобритания и той няма да започне по-рано от октомври според информацията, идваща от британското правителство.\nПредседателят на Европейската комисия, Жан-Клод Юнкер и председателят на Европейския парламент, Мартин Шулц, обаче са на друго мнение. Те настояват Великобритания да задейства 2-годишния срок, колкото се може по-бързо, тъй като искат по-скорошното й излизане. Мартин Шулц дори изследва възможността Великобритания да бъде накарана да задейства клаузата веднага. Дали това е възможно, зависи от мнението на правните експерти от ЕС.\nСледва не излизане, а започване на процеса по излизане\nВ момента (вероятно през октомври тази година), когато новият министър-председател изпрати уведомление до ЕС, че страната има намерение да се оттегли, тепърва започва процесът по това. От този ден нататък връщане няма, освен останалите 27 членки на ЕС единодушно не гласуват за правото на Великобритания да промени решението си.\nСлед изпращането на уведомлението, за Великобритания започва да тече 2-годишен срок, в който тя да предоговори отношенията си с ЕС. През това време тя все още е членка на ЕС, настоящите договорености са в сила и последствия за имиграционния статус на живеещите българи във Великобритания, както и тези, които имат намерение тепърва да идват тук през тези 2 години, остава непроменен.\nПроцесът по оттеглянето на страна-членка от ЕС е така замислен, че да дава предимство на ЕС, а не на страната, която иска да излезе. След изтичането на двегодишния срок, ако има споразумение между Великобритания и ЕС, тя може да се оттегли и не е длъжна да спазва досегашните договорености, т.е - може да налага ограничения за новодошлите българи след тази дата.\nТова предоговаряне вероятно няма да се случи в споменатите срокове, тъй като ново споразумение между Великобритания и ЕС е трудно да се постигне в рамките на 2 години и тя ще трябва да моли ЕС за удължаване на срока. Подобно удължаване може да стане само ако всички останали 27 страни-членки единодушно се съгласят. За момента страните от ЕС нямат подобно намерение, заради преобладаващите в цяла Европа анти-британски настроения и желанието за наказателни последствия.\nАко до 2 години Великобритания не е постигнала споразумение, тя ще бъде принудена да търгува с ЕС по правилата на Световната търговска организация, които предвиждат въвеждането на търговски мита - регулация, от която Брюксел с радост ще се възползва, за да накаже Великобритания.\nСледователно, най-рано след 2 години, считано вероятно от октомври, може да се очакват последствия за имиграционния статус само за новодошлите българи и европейци.\nЩо се отнася до хората в заварено положение, те ще запазят всичките си настоящи права, но, разбира се, ще изпитат икономическите последствия, които ще застигнат всички, живеещи във Великобритания.\nПрез февруари Дейвид Камерън се беше споразумял с ЕС\nотносно налагането на „аварийна спирачка” за отпускането на социални помощи за имигрантите от ЕС в рамките на 7 години. Но това важеше само в случай, че Великобритания гласува за оставане в ЕС. Според споразумението, Великобритания щеше да има право да не позволява на имигрантите от ЕС да кандидатстват за социални помощи в първите си 4 години на Острова и договореният режим щеше да важи за пристигащите през следващите 7 години българи.\nТази сделка отиде в историята и така поне в следващите 2 години Великобритания няма да има правото да налага ограничение за помощите на новопристигащите граждани на ЕС, освен ако не приеме такива за всички (британци и имигранти).\nКраткосрочните последици от Brexit за нашия личен джоб\nСпад в стойността на паунда\nСтойността на паунда вече падна до най-ниските си нива от 1985 г. насам, като в момента £1 се разменя за €1.20, а миналото лято се разменяше за €1.42, но заради риска за ЕС, стойността на еврото също стана по-ниска.\nСамо през първия ден след референдума паундът падна с 4.5% спрямо еврото и с 6.5% спрямо долара. Бърза калкулация - ако сега сте си заделили £500 за почивката ви в България, те ще се равняват на £565.\nПрез следващите дни обмяната на валута е възможно да става със затруднения, тъй като множество обменни сайтове и гишета на банки, временно ще спрат да го правят. Ако трябва да правите плащания в друга валута, е добре да поизчакате поне до средата на следващата седмица, тъй като действията от страна на Bank of England би трябвало да доведат до стабилизиране на валутата, въпреки че няма как да доведат до значимо покачване на сегашната й стойност.\nСкок в цените на вносните стоки (най-вече - хранителните продукти)\nЗаради ниския паунд, на първо време ще скочат цените на вносните стоки. Първи на ход са хранителните продукти и дрехите, които представляват най-големият дял вносни стоки във Великобритания. Този феномен бе отдавна забравен на британския пазар, тъй като в последните няколко години, цените бяха стабилни и максималното им увеличение бе с по 1-2% на година.\nУвеличаване на цените на горивата\nСкок в цените на горивата се очаква да се усети още през следващата седмица, тъй като цените на петрола на едро са в долари, а стойността на паунда спрямо долара е по-ниска.\nДобре е в следващите дни да напълните резервоара на колата догоре, докато цените са все още по-ниски. Със скока на цените на горивата, идва и допълнителен скок в цените на стоките, транспорта и енергията.\nТези промени, вероятно няма да се усетят в следващите седмици, но със сигурност ще ни застигнат след някой друг месец.\nУвеличение във вноските по ипотеките\nТова все още не се е случило, но в момента Bank of England следи ежеминутно случващото се с паунда и има готовност да увеличи базовия лихвен процент за страната. Bank of England има задължението да държи инфлацията не по-висока от 2%. Ако спадът в стойността на паунда, увеличи инфлацията над 2%, ще се наложи увеличение на базовия лихвен процент. Всяко увеличение с 0.5% на базовия лихвен процент води до увеличение с £25 на месечната вноска по вашата ипотека. Ако месечната ви вноска по ипотеката е например £449, тя ще стане £474.\nУвеличаването на лихвите има за цел да направи търсенето на ипотеки по-малко атрактивно, което да не налага на банките да отпускат заеми и евентуално би ги предпазило от риск.\nКакво предстои на Великобритания в политически план\nПрез юли се очаква финансовият министър Джордж Озбърн да излезе със спешен бюджет, в който ще има орязвания на социалните фондове и вдигане на данъците на обща стойност от £30 млрд., с цел да се тушира първоначалният икономически ефект на Brexit.\nВтори референдум за независимостта на Шотландия\nМинистър-председателят на Шотландия, Никола Стърджън, категорично заяви, че няма да остави Шотландия да бъде извадена насила от ЕС, при положение, че страната единодушно гласува за оставане, с 62% мнозинство. Декларацията на Шотландската националистическа партия преди изборите гласеше, че втори референдум ще се проведе, ако има „значителни промени” в обстоятелствата в Обединеното кралство.\nВ следващите месеци шотландците ще предявят претенции за втори шотландски референдум, но не е ясно кога най-рано той ще се проведе.\nРеферендум за присъединяване на Северна Ирландия към Република Ирландия\nСеверноирландиците, които също гласуваха за оставане с мнозинство от 55%, поставят директно въпроса за референдум за присъединяване към Ирландия. За разлика от шотландците, те дори не възнамеряват процедурно да обявяват своята независимост преди да предприемат стъпката.\nЛипса на модел за Brexit\nНяма предварително начертан сценарий какъв режим ще бъде наложен, след като Великобритания официално напусне (най-рано след 2 години).\nНастоящият парламент е в подкрепа за оставането и най-вероятно ще блокира всяко предложение на Борис Джонсън, Майкъл Гоув или малцинството депутати, подкрепящи излизането.\nПарламентът ще настоява за запазване на мястото на Великобритания в единния европейски пазар (неизменно условие за което е запазването на свободното движение на хора).\nИ тъй като решението за активиране на процедурата по напускане трудно ще мине при този състав на британския парламент, се очаква до пролетта на 2017 г. той да се разпусне и да има нови парламентарни избори, на които подкрепящите излизането от ЕС депутати отново няма да имат мнозинство, като се има предвид пропорционалното представяне на населението в парламента.\nИ така ... добре дошли в Параграф 22, в който ще заживеем след Brexit.\nИзточници: thetimes.co.uk, guardian.co.uk, bbc.co.uk\nПроучване, обхващащо почти половината GP практики в Лондон, сочи стряска�


George Nicola, Author at Tallbox интериорен дизайн | Страница 3 от 139\nинтериорен дизайн експерт в минимализъм и есенциализъм\nВреме е да се научим да живеем с природата, натуралното и себе си. Време е да спрем да робуваме на течения, трендове и личности. Може би си противореча с горните две изречения, но всъщност най-важното е стилът ни на живот. Той да трябва да изграден от наши лични възприятия и принципи. Един такъв принцип е умението да живеем добре и да се чувстваме добре в интериора си. Един по-различен стил на живот Представял ли си какво би било да живееш във ферма край града? Да, звучи доста … ➤\nLifestyle: Животът в градината\nТрудно е да разберем идеологията на западните държави, където пред всяка къща има окосена полянка. Дори в градовете всички полянки се окосяват или от общинските органи или от съвестни граждани. Дали причината не е в това, че нямаме много зелени площи? Не, зелени площи си имаме достатъчно, но изглежда нямаме културата да ги опазим. Възприятието на природата като част от нашата къща и от нашият живот е малко странно. Криворазбрано е да или поне беше до преди 2-3 години да се прави … ➤\nLifestyle: Защо минимализмът може да се смеси с класика\nКласиката в интериора и архитектурата е наистина нещо сложно за разбиране. Развивана през вековете в следствие на различни течения, желания и мераци на определени хора. Векове наред архитекти и дизайнери са спазвали традициите на класическите стилове в зависимост от страната, райнона или дори градът, в който се намират. Казват, че класиката си е класика и не може да се комбинира с нищо друго. Всяка комбинация води до фатален край за визуалната част от проекта! Наистина ли? Друго важно да се … ➤\nКолко голяма къща е необходима на човешкото същество да се чувства добре живеейки вътре? Дали размерите имат значение, дали флоралните тапети в стил „Версаче" ще Ви накарат да се почувствате така сякаш сте на седмото небе? Важното в един дом е той да е хармонизиран с Вашите вътрешни вибрации. Първо той да е дом за Вас и чак след това да впечатлява всички дръзнали да Ви станат гости. Значение или желание в интериора Много често в желанието си да се покажем колко добре се грижим за домът … ➤\nМалките жилища имат голям потенциал и това може да Ви го каже всеки професионалист в областта. Със сигурност трудно може да достигнете удобството както при големите обеми. Целта на всяко жилище е да доставя максимално удобство и уют на обитателите си. В определени случаи малката площ има предимство, което се изразява в локацията или нуждата от по-малък бюджет за изпълнение и проектиране. Ползата да виждаш „чар" във всичко Всяко пространство има своят чар и възможности, единственото … ➤\nДа разбираш природата Колко от Вас умеят истински да разбират природата без да се преструват в обратното? Ходите ли всяко лято на морето и всяка зима на балкан? Задължително след което се хвалите пред приятели и близки, колко много обичате да сте сред природа. А всъщност на морето сте прекарали повечето време на плажа „пържейки" се за добиване на ултимален тен, който е доказателството! А зимата, сте топлили дървената пейка в ресторанта или близкото заведение, взирайки се в природата, но зад … ➤\nЖивотът сред природата може да Ви донесе няколко години отгоре, да Ви подмлади, да Ви направи по-мъдри, сърдечни и сплотени. Природата е нещо, което ни кара да възприемаме като даденост, но всъщност благодарение на нея съществуваме и Ние. Тя не е даденост, тя е еволюция и дело на някой или нещо, което е знаело какво прави и защото го прави. Така е и с хората, които имат начин на живот. Свой собствен ход на нещата в живота, свой собствен подбор на ежедневието. Природата като начин на … ➤\nМинималистична дървена хижа\nС напредването на есента, аз все повече започвам да си мисля за зимата. Не защото есента не е хубава и не предлага красиви моменти от природата, а защото зимата е кулминацията на една цяла година. Свикали сме от малки да ходим на хижа, където след дълги преходи, за да стигнем до хижата. Топлина - това предлага със сигурност всяка хижа, дори и да не е топла тя Ви стопля защото чувството, че имате подслон над главите си и топъл чай, прави невероятни неща. В духът на минимализъм Днес … ➤\nМоже ли минимализъм да вирее в мансардата?\nКолкото повече, толкова повече се казваше в една детска приказка или анимация. Истината за интериорите не е далеч от сентенцията изказана от анимационния герой Мечо Пух. Може ли минимализъм да вирее в мансардата? Споделете това с приятелите във Facebook! Светлината е най-важният компонент в един дизайн проект, а може би най-важният компонент и в живота ни. Без слънчева светлина нищо нямаше да е такова каквото е в момента. Сега си представете да разполагате с много натурална … ➤\nМинимализъм и вилата край езерото (как може да изглежда една къща в рая)\nСгушена сред скалите и дърветата във финландския архипелаг, Вила Маклин изглежда като летяща чиния или по-скоро къща на извънземни кацнала за почивка на брега. Благодарение на своите метални пилони в червен цвят забити в скалата. Цялата къща е повдигната и нивелирана над огромната скала на която стои. Отдалеч изглежда сякаш на това място гравитацията е непознат закон. Почти част от природата Особената форма на архитектурата я карат да бъда част от природата и околната среда. Къщата … ➤


Реал надви амбициозната Барселона на Шави в продълженията и е на финал за Суперкупата - Trendy News\n12 януари, 23:41\nИзточник:Stringer/Anadolu Agency via Getty Images\nРеал Мадрид победи изключително трудно вечния си съперник Барселона с 3:2 в спиращ дъха мач. „Кралският клуб“ три пъти взимаше лидерството в срещата, а възпитаниците на Шави в два от случаите връщаха попадението и не бяха далеч от това да го сторят още веднъж. Все пак дуото Бензема – Винисиус отново се разписа и тормозеше защитата на „каталунците“ с постоянни контраатаки, които дадоха резултат. Барселона беше по-добра през втората половина на двубоя, но класата на Реал си каза думата и мадридчани ще играят финал срещу победителят от двойката Атлетико Мадрид – Атлетик Билбао.\nМачът стартира скоростно и първата опасност не закъсня. Барселона бе хваната неподготвена и след едва 120 секунди Бензема стреля към вратата на Куртоа, но неточно.\nВ 13-ата минута Модрич изведе Винисиус зад противниковата защита. Араухо обаче внимаваше, застигайки бързоногия бразилец, който стреля право в Тер Стеген.\nВ 19-ата минута Реал Мадрид организира мълниеносна контраатака. Винисиус превзе терен и подаде на Асенсио. Халфът веднага стреля фалцово, но мерникът му изневери.\nВ 25-ата минута „белите“ поведоха. Бензема отне на Бускетс в невралгична зона и изведе Винисиус, който със страхотен завършек опъна мрежата зад Тер Стеген.\nСлед половин час игра Люк де Йонг засече с глава чудесно центриране от Дембеле, но прати кълбото право в Куртоа.\nДве минути по-късно отново нападателят отправи незадоволителен удар с глава от добра позиция.\nВ 41-ата „каталунците“ изравниха с огромна доза късмет. Дембеле центрира остро по земя, а Едер Милитао опита да изчисти. Той го направи точно в Люк де Йонг и след рикошет в гредата топката пресече голлинията.\nБарселона излезе с добро лице за втората част. В 49-ата минута Педри шутира опасно встрани.\nДве минути по-късно Дембеле стреля, а Люк де Йонг опита да отклони кълбото, но само спря удара на съотборника си.\nВ 54-ата минута мерникът отново изневери на Дембеле. Французинът намери топката от ждроб, но топката профуча покрай страничния стълб.\nВ 68-ата минута Бензема се освободи от Араухо и стреля технично, но гредата го спря.\nВ 72-ата минута Реал Мадрид отново поведе в резултата. Бензема получи от Менди на добра позиция и шутира, а Тер Стеген отрази. Топката се озова в Карвахал, който също потърси Бензема и почти на празна врата французинът нямаше как да не отбележи.\nВ 83-ата минута „каталунците“ отново изравниха. Алба центрира за оставения сам Фати и влезлият преди малко юноша на Барселона отбеляза с глава – 2:2.\nWE’RE HEADED TO EXTRA TIME!\n2⃣ Barça (@LuukdeJong9, 41′ | @ANSUFATI, 83′)\n2⃣ Real Madrid (Vinícius Júnior, 25′ | K. Benzema, 72′)#ElClásico pic.twitter.com/bKqUfuvt3Z\nБарселона продължи по-добрата си игра от края на редовните 90 минутии владееше инициативата.\n„Кралският клуб“ обаче се възползва още при първата си възможност. Отборът на Анчелоти контраатакува и Родриго бе изведен. Той неегоистично подаде, Камавинга пропусна, а Валверде завърши – 2:3.\nВ 101-ата минута Бускетс и Девбеле последователно накараха Куртоа да се намесва решително. След корнера Педри също опита нелош удар, но над вратата.\nПървият хубав удар бе отправен от Абде. Топката обаче мина встрани от гредата.\nРеал Мадрид продължи да контраатакува. Бензема бе с топка в крака и реши да подава на Камавинга, което се оказа и грешното решение.\nВ последната минута Фати опита задна ножица от добра позиция, но не осъществи достатъчно добър контакт с топката.\nВ ответната атака Бензема изведе Родриго сам срещу вратаря, а бразилецът някакси пропусна.\nБарселона: Тер Стеген, Пике, Араухо, Серхио Бускетс, Усман Дембеле, Дани Алвеш, Френки де Йонг, Феран Торес, Люк де Йонг, Гави\nРеал Мадрид: Тибо Куртоа, Даниел Карвахал, Едер Милитао, Начо Ернандес, Ферлан Манди, Тони Кроос, Карим Бензема, Лука Модрич, Марко Асенсио, Каземиро, Винисиус Жуниор\nСпортна журналистка вдигна градуса с брутални СНИМКИ 18+ по бански


Божидар Стрехин съжалява, че не може да отбележи юбилея си пред първомайска публика - Parvomai.NET\nТалиатели със сметанов сос\nБог е създал съвокуплението, а човекът е измислил любовта.\nБожидар Стрехин съжалява, че не може да отбележи юбилея си пред първомайска публика\n10:13, 04 сеп 2020 г.\nТази есен за пръв път от много години в Първомай няма да се проведе Празник на тракийската музика и песен и това ще лиши един от обичаните музиканти – Божидар Стрехин - да отбележи своя юбилей сред приятели и колеги и пред първомайска публика. Той е български кларнетист, основател и ръководител на групата „Млади Тракийци“, изключително популярна в Тракийска област.\nБожидар Стрехин е роден на 10 август 1970 г. и е редовен участник в есенно събиране в Първомай.\nТеодора Кирякова: Господин Стрехин, липсва ли Ви Празникът тази година?\nБожидар Стрехин: Разбира се, че ми липсва. От всичко на света (в музикално отношение) най-много обичам тракийската и сватбарската музика. Нея я свиря с най-голямо вълнение. В Първомай съм се чувствал винаги „в свои води“. Аз имам специално отношение към Първомай защото съм възпитаник на музикалната школа на Първомайското читалище. Мой преподавател там беше Никола Илиев. Оттам се познавам и съм приятел с Петър Войников, Пламен Петков и други музиканти. А в Първомай винаги са се събирали много наши почитатели и имам хубави спомени.\nТ.К.: Сега с какво сте заменили този фолклорен празник?\nБ.С.: Сега повече творим и по малко свирим, но тази пандемия ни лиши не само от Празника в Първомай. Липсват ни съборите, веселбите, срещите с приятели и публика. За съжаление в това трудно време се вижда, че вместо да израстваме като нация все повече затъваме.\nТ.К.: Как отбелязахте юбилея си?\nБ.С.: Отбелязах го с близки хора, със семейството си и с групата. Получих много поздравления от колеги и почитатели. Радвам се на голямо уважение от много хора. За съжаление няма да мога да го споделя с публиката в Първомай.\nТ.К.: Личният ви празник беше ли повод за равносметка?\nБ.С.: Да, разбира се. Много хора казаха, че се намирам на средата на жизнения си път. Аз не вярвам да е точно така, но рождения ми ден ме накара да се замисля за това какъв съм бил и какъв съм сега. Като млад, когато съм искал да постигна нещо, не съм знаел как да стане. На 50 вече съм улегнал. Решенията ми са взети без да бързам, по-професионално, по-улегнал съм. Ако доживея до 75 ще знам всичко и ще имам по-голям опит във всяка сфера, но едва ли ще имам силите на 50-годишен.\nТ.К.: Какво ще кажете на първомайските си почитатели?\nБ.С.: Поздрави на всички, нека бъдат здрави и да се вълнуват от тракийската музика.И специални поздрави за моя приятел Иван Караславов.\nД-р Петя Маджарова празнува своя юбилей 17.07.2020\nИво Папазов и оркестър „Тракия“ - 45 години на сцена, а 65- годишен юбилей отбеляза Хари Асенов 14.09.2019\nПовече от 65 главни роли за 50 години на сцената – бенефис на Иван Караславов 13.04.2019\nИван Караславов: "Живях и живея обграден от талантливи хора" 08.04.2019\nНабор 1968 в Първомай се стяга да отбележи своя юбилей 22.10.2018\n50-ти рожден ден отбеляза детската градина в Дебър 01.06.2017\nУчилището в Искра празнува 150-та годишнина 28.04.2017\nДиректорката на училището в Искра награди дългогодишни учители и служители 28.03.2017\nНа изпроводяк: Теменужка Петкова почерпи за юбилей 18.01.2017\nСтефан Цанев отказа "Златен век" заради Димитър Иванов 09.01.2017\n- Възможно ли е да се умре от смях?\n- Много се радваме, че нашата радиостанция Ви е харесала толкова много, но няма основания за паника.\nДва бронза завоюваха пилотите от клуба по водомотрни и екстремни спортове\nОбщина Първомай организира велопоход\nМариновани гъби на скара


Интервю с Paul Masvidal от Cynic | WeRock.bg Интервюта\nИнтервю с Paul Masvidal от Cynic\nОстават броени дни до първото гостуване у нас на легендите Cynic. Стартирали още по времето, когато нашата страна се намираше зад т. нар. Желязна завеса, групата, сформирана около виртуозите Paul Masvidal (вокал, китара) и Sean Reinert (барабани), се превръща в явление още с излизането на дебютния си и единствен до миналата година албум - култовият "Focus" (1993). Групата не само оставя дълбока диря във времето, но и е сред пионерите в смесването на дет-метъл с джаз, фюжън и прогресив. Cynic са посочвани като основно влияние от групи в най-различни стилове, като Opeth, Spiral Architect, Martyr, Meshuggah и много, много други. По повод на съвместното мини турне на Cynic с прогресив метъл величията Dream Theater, което, както споменахме в началото, ще мине и през Каварна на 3-ти юли 2009 г., се свързахме с фронтмена и основен композитор на музиката на Cynic - Paul Masvidal.\nMetal Katehizis: Здравей, Paul. Изключително ми е приятно да те чуя!\nЗдрасти, на мен също. Как я караш?\nЧестно казано съм силно развълнуван от възможността да си побъбрим с теб. С какво се занимаваш напоследък?\nОх, от къде да започна? Днес например упражнявам уменията си по класическа китара. Отново започнах да ходя на уроци, ще ми се да обогатя познанията и уменията си в тази насока. По-късно през деня имам намерение да запиша малко нова музика, по която работя от известно време насам. Това са в общи линии заниманията ми напоследък: композиране и репетиции, опитвам се да си уплътнявам времето.\nХм, доста любопитно. А в каква насока е новият материал: по-скоро Cynic или по-скоро Aeon Spoke (бел. авт. Aeon Spoke е проект на Paul Masvidal и Sean Reinert, в който дават свобода на увлечението си по мелодичната алтернативна музика)?\nПо-скоро Aeon Spoke. Всъщност не съм решил още дали ще е точно за Aeon Spoke или ще създам нов проект, но определено материалът е доста мек, с доста атмосферично звучене. Трудно ми е да го опиша, но пък съм изключително доволен от това, което се получава до момента. Ще видим какво ще излезе накрая. Паралелно с това работя и по нов материал за Cynic, имам нахвърляни идеи и постепенно ги развивам.\nСупер, това вече са добри новини. Ако нямаш нищо против, бих искал да те върна няколко месеца назад и да си поговорим малко за последния ти албум със Cynic - "Traced In Air"?\nРазбира се, с удоволствие.\nКакво ви отне цели 15 години от излизането на "Focus" до излизането на "Traced In Air"?\nАми как да ти кажа, тогава ние просто се разделихме, всеки пое по своя път. Никога не сме имали намерение да се събираме отново, когато и да било. И въпросът не е в тези прословути 15 години, а по-скоро в крайно любопитното съвпадение на дадени събития, които ни накараха да възродим групата. През цялото това време всеки един от нас беше доста зает с участия във всевъзможни проекти и наистина през ум не ни минаваше да се връщаме в миналото, изкарвайки Cynic отново на бял свят. Така или иначе, в даден момент сякаш всички усетихме нуждата да се съберем, получи се много естествено, от само себе си.\nМинаха близо шест месеца от излизането на "Traced In Air". Какви са твоите впечатления от реакциите на феновете? Не мислиш ли, че една част от тях - тези, които си падат по по-твърдата музика, може би са разочаровани от завоя към по-мелодичното и към по-техничното?\nНе бих казал. Като цяло получаваме положителни отзиви за работата си по "Traced In Air". Фенове и медии от цял свят се надпреварват да ни засипват с комплименти. Определено сега имаме много по-голяма подкрепа, отколкото в началото на 90-те, когато издадохме "Focus". Сега като че ли хората са с по-освободено съзнание за нашата музика.\nАко ми позволиш да споделя скромното си мнение, според мен и двата албума се характеризират с футуристичното си звучене. Нерядко, докато обсъждаме с приятели вашата музика, си казваме, че Cynic правят музика от бъдещето. Това съзнателен подход ли е от ваша страна или по съвсем естествен начин се получава?\nСъгласен съм. Бих казал, че и двете са валидни. Определено си падам по модерните технологии, по - така да ги наречем - космическите елементи в музиката, това несъмнено е и част от Cynic. Винаги сме се стремили да създаваме нещо ново и уникално, винаги търсим нови похвати и изразни средства, така че това футуристично звучене пасва идеално на нашите идеи.\nБи ли ни разказал с по няколко думи за новите членове на групата - Robin Zielhorst (бас) и Tymon Kruidenier (китара)?\nС Tymon се познаваме от доста време. Той е страхотен китарист и е огромен фен на Cynic. Та когато търсехме втори китарист, един мой приятел ми сподели, че освен всичко останало Tymon е много добър в дет-вокалите, нещо, което аз не умея. Посвирихме малко заедно и се оказа, че е перфектният човек за Cynic. Robin ни беше препоръчан именно от Tymon. Свирили са заедно в един проект (бел. авт. става дума за техничната дет-метъл група Exivious, в която и до днес свирят) в Холандия. Изпробвахме няколко басисти за Cynic, докато накрая Tymon не доведе Robin на едно прослушване. Стилът му на свирене много естествено пасва на нашата музика, така че беше логично да го поканим да се присъедини към нас.\nДо колкото знам практикуваш някои източни дисциплини, като медитация например. Оказва ли това влияние на музиката ти?\nНе бих могъл да кажа как точно влияе на музиката, която пиша. По-скоро медитацията ми помага да погледна навътре в себе си, в дълбините на собственото ми съзнание, да разбера кой точно съм аз. Предполагам, че това в някаква степен ми позволява да извлека от себе си максимума на творческите ми способности, що се отнася до музиката. Но как да ти кажа, за мен всичките тези вътрешни духовни процеси са едно цяло и взаимно се надграждат.\nА какви са твоите музикални влияния?\nБих могъл да изреждам цяла вечност. Всичко ме вдъхновява - слушам класическа музика, джаз, фюжън, дори поп. Слушам и по-твърдите неща, които са ми харесвали като тийнейджър. Бих казал, че много зависи от това в кой ден точно ме питаш, тъй като днес съм на една вълна, утре съм на друга. Обичам хубавата музика, без значение кой как я нарича. Харесвам всичко от Johann Sebastian Bach до Adrian Beliew и Robert Fripp, от Keith Jarrett до Radiohead. Наистина, можеш да ме търсиш по цялата музикална карта. В последно време съм голям фен на Opeth. Много харесвам групи и изпълнители, които не се притесняват да експериментират с различни стилове и похвати. Слушам и отделни солиращи изпълнители, например един мой приятел от Ню Йорк - Jonathan Kreisberg. Това е един много талантлив китарист, който изкара няколко наистина страхотни албума.\nТи и Sean Reinert създадохте проекта Aeon Spoke преди около десетина години. На доста места в Интернет прочетох, че ви определят като прогресив рок група, което според мен е абсурдно. Как ти би описал музиката на Aeon Spoke?\nНе разбирам къде чуват прогресив в Aeon Spoke? По-скоро правим музика, ориентирана към самите песни, а не към демонстриране на техническите ни умения. Музиката ни е невинна, нежна, ефирна. Идеята ни с Aeon Spoke e да правим красиви мелодии, да създаваме песни, носещи нашата собствена душевност. Пълна противоположност на Cynic по отношение на усложнените многопластови композиции и високия енергиен заряд.\nСега, след като възобновихте Cynic, възнамеряваш ли да продължиш да работиш с Aeon Spoke и да записваш нова музика в тази насока?\nКакто ти казах преди малко, имам материал за цял нов албум, който смятам да запиша и да издам до края на годината, но все още не знам дали ще се появи под името Aeon Spoke или ще е нещо друго.\nТи и Sean бяхте част от легендарните Death за кратко в началото на деветдесетте. (бел. авт. Paul Masvidal и Sean Reinert участват в записите на култовия албум "Human" на Death от 1991 г. и в последвалото го турне) Би ли ни разказал що за човек беше Chuck Schuldiner и в какви отношения бяхте с него?\nChuck беше нещо като мой по-голям брат, бяхме наистина много близки приятели. Той на практика ме вкара в музикалния бизнес и много ми помогна в началото. С него се познавахме от ученическите години. С течение на времето между нас се изгради едно много силно приятелство и беше просто неизбежно да не направим албум заедно. Chuck беше изключително чувствителен човек, обичаше животните, влагаше много страст в музиката си и работеше почти денонощно.\nСъвместната ви работа остави ли отпечатък върху твоя подход към музиката и промени ли те по някакъв начин като музикант и композитор?\nТрудно ми е да преценя. Мисля, че и двамата взехме по нещо един от друг. Аз харесвах неща като прогресив, джаз и фюжън, докато Chuck си падаше по класическия метъл. Засякохме се някъде по средата и нещата между нас просто проработиха. Бих казал, че подходът ни към китарата беше доста различен по отношение на рифове и солиране, но между нас се получи необходимата спойка и си мисля, че бяхме наистина добър тандем.\nДа поговорим малко за концертите на Cynic. Откакто излезе "Traced In Air" почти непрекъснато сте на турне. Обиколихте Европа и САЩ от край до край и то с групи като Opeth, Meshuggah, DragonForce и др. Какви са впечатленията ти от тези турнета?\nПреди всичко съм много благодарен, че тези групи ни поканиха да свирим с тях. До колкото знам всички те са големи фенове на Cynic и имаха желание да споделят сцената с нас. Иначе самите концерти минаха супер, чувстваме, че отново сме в играта и при това сме в страхотна форма. Получаваме невероятна подкрепа както от феновете, така и от групите, с които сме на турне, всички вярват в нас и това ни дава голяма увереност. Много силно се вълнуваме. Има огромна разлика с времето, когато започвахме - в края на осемдесетте и началото на деветдесетте години. Тогава се чувствахме някак си изолирани и пренебрегнати, докато сега се радваме на наистина огромна подкрепа от всички страни. Ето, съвсем скоро ни предстои мини турне с Dream Theater из Европа и причината за това е, че Mike Portnoy и останалите момчета от групата са огромни фенове на Cynic.\nИскам да ти призная, че миналия ноември, когато бяхте на европейско турне с Opeth и The Ocean, аз и няколко мои приятели дойдохме в Брюксел, за да ви гледаме.\nКонцертът беше наистина убийствен, но ми направи впечатление, че белгийските фенове като че ли не бяха особено ентусиазирани по време на вашето изпълнение. Как си го обясняваш, дали пък тази голяма пауза от 15 години не е накарала феновете да забравят за Cynic?\nНе изключвам тази възможност. Мисля, че в момента публиката, пред която свирим, е съставена както от млади фенове, които тепърва откриват Cynic, така и от такива, които ни познават от дълги години. 15 години все пак са си адски много време, така че за на си е все едно започваме отначало. Истинско удоволствие е да сме отново на сцената, хората говорят за нас, имаме все повече фенове с всеки изминал ден.\nСлед броени дни предстои първото гостуване на Cynic в България. Какво знаеш за нашата страна?\nВсъщност не знам кой знае колко много за България, освен че се намира на Черноморското крайбрежие и че в момента при вас би трябвало да е доста горещо. Знам също, че имате славна история. Чел съм за старата ви столица Велико Търново, за това колко е красиво там и какви исторически забележителности има. Силно се надявам да имаме време да поразгледаме вашата страна, планините, старинните постройки от Средновековието. Много ми се ще да поговоря с хората.\nВсъщност знаеш доста за България! Би ли ни разказал за предстоящото ви турне с Dream Theater?\nСъвместната ни част от турнето е около една седмица, ако не се лъжа. До колкото знам, Portnoy прави каквото е по силите му да нагласи така нещата, че да свирим заедно на колкото е възможно повече места. Честно казано нямам никакви очаквания за това турне, но си мисля, че на хората ще им допадне комбинацията от Cynic и Dream Theater.\nИзглежда с Mike Portnoy сте стари приятели?\nНе, нищо подобно. Не се познавахме до съвсем скоро. Mike страшно много харесва нашата музика и всъщност се запознахме на един от последните ни концерти в Ню Йорк. Той дойде при нас след шоуто и ни каза колко много се радва да ни види отново на сцена и че според него би било страхотно, ако направим няколко съвместни концерта.\nКакво бихме могли да очакваме от Cynic в близко бъдеще?\nКой знае? За момента сме се фокусирали върху предстоящите ни концерти. Трудно е да работиш по нови парчета докато си на турне, но така или иначе аз имам доста идеи, които смятам да доразвия след като се върнем в САЩ. Напълно вероятно е да сме готови със следващия си албум до една година. Всичко зависи от това колко време ще прекараме в концертиране.\nМного ти благодаря за отделеното време и за прекрасния разговор, Paul!\nМоля, благодаря за вниманието! Надявам се да се видим на концерта в България. До скоро!


Митрополит Серафим откри новата учебна година в Православния информационен център в Благоевград – Добротолюбие\nНачало / Новини / Митрополит Серафим откри новата учебна година в Православния информационен център в Благоевград\nсептември 25, 2020\tНовини, От България\nМитрополит Серафим откри новата учебна година в Православния информационен център в Благоевград, съобщиха от центъра.\nСъбитието се проведе вчера от 18.00 часа. Неврокопският митрополит Серафим отслужи водосвет заедно с благоевградски свещеници. Присъстваха деца от различните курсове.\nМитрополит Серафим Неврокопска епархия Неврокопска митрополия Православен информационен център Учебна година\t2020-09-25\nТагМитрополит Серафим Неврокопска епархия Неврокопска митрополия Православен информационен център Учебна година\nПредишен Честваме св. Силуан Атонски\nСледващ Утре се изпълват 40 дни от кончината на Доростолския митрополит Амвросий


Facebook Twitter Pinterest илюстрация на големи горещи гей петли Дуейн Бел\n0 460 Смесени Бойни Изкуства В Голяма Гореща Гей Петли Виртуална Реалност\nЗащо жените изпитват приятна оргазмична силна експресивна възбуда? Е, ръцете бутат и т.н. и дават информационните технологии на нея, строго погледнато. Защото мъжете си падат по жени, а жените се забавляват. Мъжете не са големи горещи гей петли, които получават обвивка от живота, възбудата е това, което момчетата приемат за дадената само на мъжете сила, но не я получават. И актът на социална комуникация е много мъжки за женската личност Щедър също.


Частен съдебен изпълнител продава марката "Стандарт" - Властта\nЧастен съдебен изпълнител продава марката „Стандарт“\nСофийският частен съдебен изпълнител Милен Бъзински продава всички търговски наименования на вестник „Стандарт“. Това става ясно при проверка в страницата на ЧСИ-то, съобщава „Бивол“. Обявлението е пуснато днес – на 1 декември, а самият търг по продажбата ще се проведе до края на работния ден на 18 декември т.г. в Софийския районен съд. Кой ще бъде новият собственик на марката ще се разбере на другия ден – 19 декември в 11:00 ч.\nОт обявата става ясно, че се продават всички регистрирани от „Стандарт“ марки, а най-скъпо е оценена търговската марка „Стандарт“ – на 140 000 лв. За „Стандарт медиа“ пък Бъзински очаква 56 000 лв. Всички други марки – „Национална кампания – Чудесата на България“, „Стандарт – комбинирана“ и „Стандарт-нюз“, са оценени на по 28 000 лв. всяка. От публикуваните от ЧСИ документи излиза, че върху марките има учреден залог по реда на Закона за обособените залози към „Инвестбанк“. Именно тази банка беше една от двете уличени в капиталов недостиг при стрес тестовете, направени това лято от Европейската централна банка.\nВестник „Стандарт“ е едно от легендарните имена в българската преса, но през последните години изпадна в тежко финансово състояние и на практика загуби огромната част от своя екип. Към момента, вестникът ръководен от Славка Бозукова, се списва от малък екип, а спрямо медията са заведени няколко дела за неизплатени заплати. Много са и вече спечелените такива на бивши журналисти във вестника, но никой от тях не си е получил парите, въпреки съдебните решения. От няколко месеца „Стандарт“ вече не излиза всеки ден, а като седмичник.\nДнес медията е собственост на две дружества – „Мастър Пи Ар“ АД с основен акционер именно Славка Бозукова и на „Пресгрупа Утро“. Именно русенската компания се смята за топлата връзка на „Стандарт“ с издателя, бизнесмен и депутат от ДПС Делян Пеевски. Номиналният собственик на „ПресГрупа утро“ е „БГ приватинвест“ – компания, която стана известна покрай скандалите при смяната на собствеността във вестниците „Труд“ и „24 часа“.\nВ началото на миналата година бившият издател на „Стандарт“ Тодор Батков реши да остави изданието в ръцете на журналистите, които работят в него – да го фалират или да го спасят. И им дари своите акции.\nПрез есента на 2017 г. стана известно, че вестник „Стандарт“ има нов собственик, който влиза и в борда на директорите на компанията издател „Стандарт нюз“, състоящ се към онзи момент от Славка Бозукова, Тодор Батков и Мартин Батков. Става въпрос за „Пресгрупа утро“, издател на русенския вестник „Утро“, чийто представител в борда е Светлин Панов.\nСобственик на „Пресгрупа утро“ е регистрираното в Австрия BG Privatinvest GmbH, притежавано от австрийския гражданин Карл Хабсбург Лотринген и от българина Христо Грозев.\nДотогава близо 35% от „Стандарт нюз“ се държеше от „ГМ Прес“ – дружество, обявено в несъстоятелност според Търговския регистър през 2015 г. Според медийни публикации причина за това е дълг от поне 6.5 милиона евро към „Булит 2007“ – фирма, през която пари са били прехвърляни от КТБ.\nRelated Topics:вестникСлавка Бозуковастандартчастен съдебен изпълнител\nНемски вестник спряга Илия Груев за треньор на Левски


Плевен гр. Плевен - Други - 10 обяви\nЕлектроника » Други : обл.Плевен, гр. Плевен\nБезстепенно регулируем LED димер за превключване на постоянно напрежение LED единична лампа\nЦена: 15 лв. МАГАЗИН ”ТЕХНИКА И ДОМ” гр. Плевен, улица ”Шейново” 22, магазин 3 / успоредна на улица”Шипка” посока училище Васил Левски / Ви предлага: Безстепенно регулируем LED димер за превключване за управ..\nКалкулатор научен CASIO FX82 Ms College Institute University New\nЦена: 16 лв. МАГАЗИН ”ТЕХНИКА И ДОМ” гр. Плевен, улица ”Шейново” 22, магазин 3 / успоредна на улица”Шипка” посока училище Васил Левски / Ви предлага: Калкулатор технически научен CASIO FX82 Ms College Instit..\nМетеорологична станция безжична цифрова ADE WS 1711 последна бройка\nЦена: 25 лв. Maгазин ”ТЕХНИКА И ДОМ” гр. Плевен, улица ”Шейново” 22, магазин 3 / успоредна на улица ”Шипка” посока училище Васил Левски / Ви предлага: Метеорологична станция безжична цифрова ADE WS 1711 внос..\nОчила за виртуална реалност VIZIOVR 210 внос от Германия промо\nЦена: 20 лв. МАГАЗИН ”ТЕХНИКА И ДОМ” гр. Плевен, улица ”Шейново” 22, магазин 3 / успоредна на улица”Шипка” посока училище Васил Левски / Ви предлага: Очила за виртуална реалност VIZIOVR 210 внос от Германия ..\nЦена: 38 лв. Става за всички по нови домашни машини с тази букса