Псевдо-Владислав Тодоров - Четирите Люксембург (По записки на един пътешественик)\n(По записки на един пътешественик)\nМАНУСКРИПТЪТ ОТКРИХ ЗАШИТ В ЯКАТА НА СТАРИЯ ШУШЛЯК, КОЙТО КУПИХ ОТ ВЕХТОШАРЯ. СЪС СКРОМНИТЕ СИ ВЪЗМОЖНОСТИ ВЪЗСТАНОВИХ, ПРЕВЕДОХ, ДОПЪЛНИХ И ПУБЛИКУВАМ ТОЗИ СИЛНО ПОВРЕДЕН ТЕКСТ. В ХОДА НА РАБОТАТА У МЕН ВЪЗНИКНА ЖЕЛАНИЕТО ДА ГО ИЗДАМ ПОД ЗАГЛАВИЕТО "ШУШЛЯК", НО ПОСЛЕ РАЗМИСЛИХ И РЕШИХ, ЧЕ ТО БИ ПОДВЕЛО ТЪЛКУВАТЕЛИТЕ КЪМ "ШИНЕЛ" НА ГОГОЛ И СЕ ОТКАЗАХ. ТЕКСТЪТ С ТИРЕТАТА НАКРАЯ ПРИБАВИХ САМ ЗА ПО-ГОЛЯМА ПРЕГЛЕДНОСТ НА ОСНОВНАТА МИСЪЛ. ОПИТИТЕ ДА БЪДЕ ОТКРИТ АВТОРЪТ ОСТАНАХА НАПРАЗНИ. ИЗГЛЕЖДА ТОЙ Е НАПРАВИЛ ТОЧНО ТОВА, КОЕТО ПРАВИ ОНЗИ, КОЙТО ХВЪРЛЯ ШИШЕ С БЕЛЕЖКА В МОРЕТО. АКО НЕ ПОБЕГНЕ ВЕДНАГА, МОРЕТО ВРЪЩА ШИШЕТО НА БРЕГА В КРАКАТА МУ.\nАЗ, ВЛАДИСЛАВ ТОДОРОВ\nИзследователите на Люксембург обикновено назовават четирите му стадия, като изхождат от четирите възможни етимологии на името му. Първите три - Светлият, Разпуснатият и Изкълченият, изхожда от латинските Lux, Luxuriosus, Luxsus. Четвъртият обикновено се извлича от името на легендарната революционерка Роза Люксембург.\nНастоящото изследване ще се придържа към така установените в традицията тълкувания на името.\nI. СВЕТЛИЯТ ГРАД ЛЮКСЕМБУРГ\nНякои пътешественици го споменават също и като ГРАДЪТ НА СЛЪНЦЕТО.\nТози град опасва огромен хълм. Гледана отдалече, неговата архитектура прилича на гигантска мрежа, уловила и усмирила войната на мощни земни маси, надували с газ и лава кората на земята и оставили планините като паметници на своите предизвикателни ерекции към слънцето.\nГрадът е разчленен на седем кръга или пръстена, концентрично стягащи хълма нагоре към върха. Като страховит кринолин, който би отблъснал всеки пълзящ към хълма похитител.\nНа върха се издига грандиозен храм. По-точно казано храмът е самият връх. Той израства в извънредно голям купол, на върха на който се издига още един, по-малък купол, в чийто център зее отвор, гледащ точно в средата на храма, където се намира олтарът. Отвътре куполът е изписан с картата на звездното небе, сякаш небето се повтаря, но по-ниско и по-малко от самото себе си. То се е снишило в храма като мистична констелация-шифър, излъчващ смисъла на земните работи. Отворът е прагът, на който максималното космическо пространство се обръща в минималното символическо пространство на храма. Именно през този отвор космосът стоварва своята прекомерност, за да снизходи тя в сакралния съразмерен ред на храма.\nХрамът прилича на череп на циклоп, обърнат към слънцето, което изгорило окото му, за да го огрее отвътре. В този смисъл огреният-светлият отвътре град е сляп.\nИменно така построен, храмът изобразява във фигурата си първородната вина на човека към Слънцето. Защото преди да се изправи на два крака, преди челото му да изпъкне като черковен купол, преди очите му да засияят, преди да стане слънцеподобен, човекът обръщал към небето и неговите светила своя морав и напукан като грамадна пришка маймунски задник. Именно тази първородна анална откритост на човека към слънцето някои пътешественици виждали циментирана в архитектурата на светилищата.\nЛъчезарното - виждащо око, орган на светлината, което се къпе в лъчи, винаги ще влачи след себе си като газена тенекия конфузията на това, че някога е било анус.\nИменно така централното отверстие на храма и респективно на града осъществява амбивалентната откритост на гражданите към своя властелин Слънцето. Всеки, който влезе в храма, сякаш пропада във вътрешността на задник, през чийто анус Слънцето хвърля своя строг и всепроникващ поглед. Хвърля тоталната осветеност на града.\nИзобщо целият град е устроен така, че пространствено кулминира в това отверстие и целият град къпе своята вина в светлина. Една повсеместна огряност, в която няма как да не се къпеш.\nТова е градът на пълната вертикална прозрачност, излъчвана от центъра му (отверстието). Един всепроникващ соларен поглед се спуска "отгоре-надолу" като гилотина. Който гледа срещу този поглед, той грейва изцяло осветен отвътре. Той престава да хвърля сянка. Който не гледа, е хвърлен в тъмница.\nКорпусът на града представлява земната построеност на този свръхземен поглед. Самото вещество и структура на града са земната овещественост на "отгоре-надолу" гледащото око на една свръх власт. Сам градът представлява тотална екстериоризация на живота пред този поглед.\nСпускащата се "отгоре-надолу" прозрачност на света представлява нещо като богоявление. Нещо като явеното око на върховния надзирател - Слънцето.\nВсяка възможна негативност-непрозрачност е иззета от центъра. Тя се губи "отвън" отверстието на града. "Отсам" отверстието всичко е положително-прозрачно. Хората са ближни, защото са тотално осветени и всепроникнати от еднакво светлинно вещество. Те се къпят в тази тоталност и така добруват. Изцяло прозрачни и леки, те сякаш нямат тела, чиито тунели да се подуват от тежка помия.\nТова е градът на изцяло изправения и напълно изразения навън и нагоре човек, къпещ се в един свръхнатурален поглед.\nЕстественият герб на града е Обелискът. Именно неговият еректирал корпус е изразилият се в натурата на света свръхнатурален поглед. Окото-Слънце като фалос.\nII. РАЗПУСНАТИЯТ ГРАД ЛЮКСЕМБУРГ\nТози град стърчи донякъде недосъграден, донякъде разграден. Около него се суети народ донякъде буен, донякъде развратен, донякъде пребит, донякъде изтощен. Безразборно съвокупляващ се, циклично самоизтребващ се, превърнал отвесите в боздугани. Разграденият град зее като изстинал вулкан, в който от време на време откънтяват проклятия.\nНякога този народ се бил одързостил и започнал да гради град Кула, за да стигне Бога. Опитал се да погледне "отдолу-нагоре" и да види Бога. Да осъществи вертикалната прозрачност на света, но "отдолу-нагоре". Опит да се установи надзор над Бога. Да се спипа Богът.\nТогава Бог се разярил и разделил, т.е. разградил езика им. Разглобил го на множество взаимнопропускащи се езици. Явило се тотално неразбирателство, което разградило Града им.\nРазграденият град Кула е фигура на разградения поглед, идващ отдолу, който искал да направи прозрачно пространството нагоре. Но се спуснал "отгоре-надолу" мрак и гняв. Разграждането на езика бележи отсъствието на такъв център в пространството на града, който да изземе изцяло негативността в себе си и да направи хората ближни. Бог изоставил стълпотворението.\nИзоставеният от Бога град развил изключително хоризонталното гледане и интереси. Ближният се обърнал в чужд. Пространството между хората хлътнало.\nКогато Бог изоставил града, той, така да се каже, раздал негативността всекиму. Направил всеки да бъде нещо чуждо, нещо "друго" на всичко останало. Една капсулирана в себе си особа. Единствено възможният интерес станал хоризонталният интерес между различните особи. Всяка една Особа ламтяла за власт, а това по природата си предполагало тя да освети изцяло хоризонталното пространство на града и така да го направи напълно прозрачно и да наложи тази особено получена прозрачност като всеобща. С други думи да симулира Богоподобие. Да осъществи прозрачност, която да прониква всичко.\nГрадското пространство станало междуособно пространство. Именно така се разразила захвърлената от Бога негативност. Така се изявила изоставеността. Всеки желаел "другия", за да го обладава и малтретира. Да го надмогва.\nКорпусът на града, който някога започнал заплашително да еректира към Бога, бил кастриран и се отпуснал като черво. Клоаката.\nБог навел човека. Превил погледа му надолу. Така Бог върнал виновното му положение. Виновно наведен, човекът срещнал погледа на "другия" човек срещу себе си и го пожелал. Пожелал ближния си.\nГерб на този кастриран градски корпус станал кръстът или пречупеният обелиск.\nIII. ИЗКЪЛЧЕНИЯТ ГРАД ЛЮКСЕМБУРГ\nПреди да заживеят в града си, хората се намирали погълнати в червата на един Бик. Бикът бил Богът. И дошъл един ден Героят, който ги извел оттам, като убил Бога-Бик.\nПреди да се случи това събитие, светът бил разделен на две - на физическо и на символическо пространство. Символическото пространство представлявало Лабиринт, чиито тунели винаги водели до устата на Бика. физическото пространство бил сам Бикът.\nЛабиринтът символически дублирал червата на Бика.\nУстата на Бика било отверстието, което свързвало двете пространства. Там "едното" започвало и свършвало в "другото". Устата била пределът.\nСветът бил устроен като едно същество, поглъщащо хората от едното пространство в другото. Символическото пространство непрестанно се продънвало във физическото.\nФизическото бил сам Богът. Символическото - неговото фигуративно присъствие извън собствената му натура. За да победи, Героят трябвало да извърви обратния път. Да извърши обратно на поглъщането действие. Именно за това Героят се появил не между живите в символическото пространство пред устата на Бога-Бик. Той се появил във физическото пространство и то пред противостоящото на устата отверстие - ануса на Бога-Бик. Оттам той проникнал във физическите пространства на червата и повел погълнатия там народ обратно към устата. И ги извел извън нея. С това си действие Героят ликвидирал Бога-Бик. Ликвидирал физическото пространство изобщо и се намерил заедно с народа си в символическото пространство на Лабиринта, което останало единственото. Това бил техният град на свободата.\nЛиквидацията на Бога наложила в света един-единствен ред - символическия. Нищо отвъд него не съществувало. Тунелите на тази тотална действителност не водели до никакви отверстия. Те били слепи.\nЛиквидацията на Бога дошла като тотална денатурализация на съществуващото.\nСамата структура на Лабиринта представлява изкълчен градеж. Корпусът на Града-Лабиринт не напомня никакви смели екзалтирани ерекции. Той не може да бъде никога прав, никога пречупен. Естествените му стави са изкълчени и точно затова той не може да стои. Той влачи своята тотална хоризонталност. Прозрачността му е сведена до непосредствено видимото в криволиците на тунела.\nТоталният символизъм се изразява в това, че Лабиринтът е еднакъв във всяка своя част и може без всякакво местене да се обозре. Той представлява самонарастваща еднаквост. Гражданите живеят в едно и също символическо пространство, без да могат да се виждат помежду си поради прешленообразното устройство на Лабиринта.\nНе съществувал център, който да излъчва от себе си и да мотивира със себе си този тотален символически ред. Лабиринтът няма център. Всяко място в него е абсолютно равноправно на всяко друго. Във всяко място се случва точно това, каквото на всяко друго. Тук не съществуват героически привилегировани места.\nКогато Героят извел народа си в Лабиринта, сам той изчезнал. Той заел място в него и така станал като "всеки друг". Добил анонимното битие на "всеки друг". Той престанал да отговаря за реда, т.е. за Града, защото престанал да съществува като Герой-център.\nЛабиринтът-герб изразява ликвидацията на Бога, на това, което може да мотивира със собственото си присъствие или отсъствие реда на Града. Не съществува нищо, което да мотивира този ред. Въпреки това той ни помества като тотална действителност. Абсурдът.\nОкончателна деградация на фалоса до дебело черво. Ерекцията подменена от констипацията.\nIV. ЛЮКСЕМБУРГ: ГРАДЪТ-ФАНТОМ\n"Другарят Люксембург -\nтова е жена!"\nПовечето пътешественици го описват така:\nГрамаден корпус, който бавно нараства, защото се надува и почернява заедно с това. Достигнал предела на пръскането си точно когато кората му страховито се цепи и застрашава да изпусне помия и газ, корпусът започва бавно да омеква, да изсветлява и да се обръща в пихтия. Една разлагаща се от гангрена утроба, обезпокоявана единствено от мъртви вещества. Циклично вампирясваща утроба...\n(Текстът в тази си част е получил значителни пробойни.)\n...Това е градът на най-невероятните превръщания, подмени и преврати.\n...В този град управлява един тотален език.\n...За разлика от Града-Кула тук езикът не бил разграден и въпреки това никаква кула не била построена. Никакъв "Общ дом". Този език управлява едно-единствено действие, ровещо в екзалтация земята. За да бъде превърната земята в "Общежитие", трябвало здраво, все по-изпипващо да се копае. Изравяне на една огромна яма. На едно гигантско отверстие-светилище. На един, вътре в земята организиран, вечен припек.\nВластващият език си въобразил Града-фантом. Пространствата му били кръстосвани не от реалности, а от произволното им именуване. От всеобщото им обявяване. Хората станали глашатаи на потресаващи обявления. Може да се каже на потресаващи репресии, защото обявената реалност била репресирана реалност. Самото наричане било малтретиране.\nРеалността панически се блъскала в стените на собствените си названия. Езикът станал сам реалното, а животът започнал да се мярка като зачислен му фантом.\n...Обявено било Второто пришествие... Обявен бил комунизъм...\n...Така да се каже всекиму дали това, в което вярвал - на буржоазията Второто пришествие, на пролетариата - Комунизма. Било дадено, като било обявено... После се случило точно това, което се случило с онзи луд, който вярвал, че е кокошка - започнали да го хранят със сурова царевица. Той не престанал да бъде луд, но престанал да се мотивира като кокошка, за да не трябва да кърти със зъби сурови мамули. Един се обявил за бог и се хранел непосредствено с почва. Този бог бил куриозен фантом. Той не можел да наложи и да управлява един Всеобщ ред. Точно това вършел езикът, чрез който и сам Бог можал да бъде обявен.\n...Слънцето било обявено за всемирен пролетарий и именно така превърнато във фантом. То не било изразено в структурата на самия град. То изобщо не било изразено "никъде и в нищо". То било обявено.\n...Езикът. В този език нямало нито център, нито хоризонтална, нито вертикална координация. Той извършвал странни параболи според правилата на граматиката си. Така удължавал, скъсявал, разпадал, обобществявал пространството на града. Максимално разпаднато, това пространство представлявало кубчета-агенти на една вездесъща воля за наименуване. Езикът бил неин магически инструмент, който от своето радиоактивно вещество предизвиквал чудовищни мутации в реалността.\n...Контракциите на езика израждат от себе си монументалните пространства на този град.\n...Меланхолична тъга се утаила в душите на гражданите. Тъгуване по реалността. И само като тъга още необявената реалност могла да се яви. Именно като тъга реалността напирала във фигурите на фантомите.\n...Тъгата станала отверстието, през което реалността давала да се разбере, че я има. Но през него тя само шпионирала живота в Града-фантом.\n...Едно крепяло жителите и активистите в града - това, че трябвало да съществува централен конструктор на обявяванията, за когото всичко случващо се било обозримо, овладяно и целеположено. Съществувала сигурност, че животът в града бил даден пред погледа на едно централизирано Око-Ум. Увереност, че един свръх наблюдател съблюдава и надзирава правилното извършване на грандиозната процесуалност, наречена Революция. Иначе за всеки поглед отвътре животът протичал като произволно разбягване или скупчване на фантоми и думи.\n...Потресението дошло с разкритието, че това свръх око-ум е фантом.\n...Това че, "отгоре-надолу" се спускала прозрачността и обозримостта на Града, било привидност.\n...Корпусът на Града-фантом се самосглобявал и саморазглобявал като оживял детски конструктор пред смаяния поглед на най-големия дадаист на света.\n...Като истински герой един дадаист успял да се добере до бутилката и да пусне на Воля фантома на имбецилната Абра-Кадабра. А тя с екзалтирано фъфлене проникнала в Града и го обявила.\n...Друг дадаист от този ранг конструирал машина за изпълнение на смъртни присъди с твърде артистични и прецизни функции и под-функции. И скочил сам в нея. И станал необходимото вещество за работата й, за да покаже как истински се труди.\n...А вечер, уморени от ексцесите на собствените си абра-кадабри, гражданите на Града-фантом тъгували и се заслушвали как "смуче газ фитилът в лампата". А за да заглушат свирещите си от глад стомаси, те хрускали мазилката в стената.\n...Този град няма специален герб. Той е сам гербът.\nПътешествениците наблюдават строга тенденция към денатурализация на Люксембург по време на четирите му стадия:\n- преминаване от "вертикална" към "хоризонтална" символика и изчезването й в криви параболи;\n- все по-решително разместване и закърняване на естествените части и отверстия на корпуса на града;\n- присъствие, после отсъствие, после ликвидиране и накрая вампирясване във фантом на центъра на града;\n- от герб, който може да изрази смисъла на града и така свободен от пространството на самия град, към Град-герб сам на себе си.\nОбикновено пътешествениците избягват телеологическите интерпретации, защото те навеждат живота на определени очаквания и в този смисъл на определени утопии или антиутопии. Други говорят за цикличност на описаните тук стадии. Трети, към които и ние ще се присъединим, са убедени в принципа на "възвратно-постъпателността".\nСпоред този принцип Градът на Слънцето и Градът-фантом са съответно горна и долна мъртва точка, между които исторически се движи буталото на Люксембург.


По-строги правила ще върнат българите по родните курорти - Туризъм | Informiran.net\nПо-строги правила и контрол по българските морски и планински курорти ще върнат в тях българите, които предпочитат да почиват в чужбина. Такъв извод може да се направи от резултатите от анкета на “Галъп интернешънъл” сред родните потребители. От запитването става ясно, че повечето българи, които могат да си позволят и планират почивка, ще изберат българското море или планина. Други обаче са категорични, че ще отидат в чужбина. Сред вторите обаче има хора, които казват, че биха се посетили отново български курорт, ако в тях бъдат въведени по-строги правила и по-строг контрол.\n46% от българите над 18 години казват, че в последните пет години са почивали, макар и за малко, на български морски курорт. 35% пък твърдят същото за планински курорти у нас. 20 на сто пък са ходили на море в чужбина, а 2% – в планински курорт в друга държава.\n41% казват, че в започващата година ще посетят български морски курорт, 31% твърдят, че ще идат на български планински курорт. 15% се надяват да отидат, дори и за кратък отдих на море в чужбина, а 3% – на планина в чужбина. Очевидно родната публика остава най-големият клиент на туристическата ни индустрия. Данните са от нов експресен сондаж от традиционната изследователска програма на “Галъп интернешънъл” по потребителски теми. Анкетата е осъществеа съвместно Националния борд по туризъм и със Съюз “Произведено в България”.\nМнозинство от 55% одобряват прословутите преместваеми обекти по морето да добият стандартизирана визия. 36 на сто са на обратното мнение, а останалите се затрудняват да отговорят. Мнозинство от 67% обаче не е съгласно подобни търговски обекти около плажовете да бъдат напълно премахнати и продажбата на храни и напитки да се премести изцяло към първата линия с хотели. Очевидно подобна мярка едновременно би затруднила и родните туристи, и оскъпила покупките им поради надценките в хотелите.\nЯвно всякакви мерки за повече ред в туристическите райони се възприемат, но и крайностите се отхвърлят. Друг пример в това отношение: за 62% проверките по курортните места трябва да се правят незабелязано и през цялото време – за да има постоянен контрол. Малцинство от 36% избират становището, че проверките по курортните места трябва да се правят заедно с медии и в присъствието на туристите – за да има повече гласност. Останалите се колебаят. Явно обществото ни предпочита по-скоро постоянните, отколкото показни мерки. Вероятно това се дължи и на цялостния скептицизъм към прекалено медийни акции и към политическата прослойка въобще, обясняват от социологическата агенция.\nКогато става дума за зимния туризъм мнозинство от 67% смятат, че той като цяло се нуждае от нови лифтове и съоръжения, а 19% са на обратното мнение. Очевидно, развитието на зимния туризъм и ски спорта се подкрепя, новите лифтове и съоръжения не се възприемат като проблем. Проблем се вижда по-скоро в опасността от презастрояване – както беше отбелязано в друг скорошен наш сондаж, отбелязват от “Галъп интернешънъл”.


Как българските молове станаха южноафрикански? - Money.bg\nИзглежда инвеститорите от Южна Африка търсят все повече възможности за правене на бизнес в Източна Европа и България не прави изключение. В края на миналата седмица беше обявена поредната мащабна сделка за стотици милиони с компания от страната, която купува един от големите столични молове - "Парадайз Център".\nРегистрираният в Южна Африка фонд купува "Парадайз Център" чрез своето дъщерно дружество NEPI Project two за сума близо 90 милиона лева по-голяма от дадената за "Сердика Център". Преди това именно придобиването на търговския център на бул. "Ситняково" беше смятано за най-скъпата покупка на имотния сектор за годината.\nСпоред официалното съобщение на NEPI фондът изкупува всички акции от досегашния собственик на мола "Булфелд" ЕООД, като предстои по сделката да се произнесе антимонополният регулатор.\n"Парадайз Център" отвори врати през 2013 година, като той е разположен на 82 хиляди квадратни метра или иначе казано колкото около 210 тенис корта. Годишно през него минават близо 10 милиона посетители.\nВ крайна сметка обаче собствениците на двата търговски центъра са също два - MAS Real Estate и Prime Kapital, като директният купувач PKM Investments е техен джойнт венчър. Първата от тях отново има връзка с Южна Африка, като акциите й се търгуват на борсата в Йоханесбург. Втората пък е регистрирана в съседна Румъния.\nна 25.09.2017 в 22:59:44 #2\nПарадайс е разположен на 82 kв/м\nна 25.09.2017 в 14:30:31 #1\nТе кога са били български? При последната сделка немска фирма продава мола на южноафриканска фирма. Поне купувачите са публична компания има информация за тях и акциите се продават свободно, така че всеки може да си купи.\nИкономически новини / Компании / Сделки / Как българските молове станаха южноафрикански?


Lechitel.BG ::: в-к Лечител » Какво е атака на растежа?\nКакво е атака на растежа?\nБрой: 47, 21 ноември 2019 - КОСТИТЕ\n„Сухо е, нахранено е, няма температура… Тогава защо плаче?” Ако си задавате този въпрос при всеки безпричинен плач на вашето бебе, отговорът е: „Това са атаки на растежа.”\nДокато бебето е в утробата, то е в топла, уютна, защитена, но монотонна среда, след която отваря очи в един многообръчен и шумен свят. Родил се е човек – прекрасно е, но не бива да се пропуска един твърде важен момент. Веднага след раждането, бебетата навлизат в период на стрес поради промяна на средата и излизане на рутината. Д-р Муса Бостанджиоглу, педиатър към Окан Юневирситети – Истанбул, коментира съществуващите при бебетата атаки на растежа.\nСлед раждането, в определени седмици, бебето преминава през периоди на по-засилен растеж и развитие. Нужно е да се запази спокойствие, ако през тези периоди бебето е по-неспокойно, ако плаче повече, ако има проблеми със съня, ако страда от безапетитие или обратното – има засилен апетит. Не забравяйте, че основната причина за всичко това е растежът. В определени седмици бебетата изживяват т. нар. „атаки на растежа” – започват да осъзнават околната среда, потребностите им се променят, необходимостта от храна или контакти са на ново ниво. Различните потребности са свързани с различаване на цветовете, осъзнаване на движението, вникване в човешките мимики и приемане контурите на собственото си тяло. Бебето открива съществуването на заобикалящата среда и иска да се присъедини към нея. От гледна точка на развитието това е особено важно. Добрата страна на атаките е, че след тяхното отминаване остават радващи нови умения: да се смее, да очаква звука на музикалната играчка, да удря длани една в друга, да разпознава родителите и да ги търси с поглед, да се обръща назад, да сяда, да пълзи, да се учи да ходи.\nПовече физически допир с бебето\nЗасиленият интерес към околната среда предизвиква у бебето нежелание за хранене, тъй като не желае да отделя време за получаване на храна. През тези периоди бебето трябва да се наблюдава внимателно и правилно да се определят неговите потребности и желания и да им се отговаря. За да се чувства по-сигурно и по-обгрижвано, физическите контакти (докосване, прегръдка) би трябвало да се засилят. Увеличава се и потребността от сън, кърмене и хранене.\nКога се наблюдават атаки на растежа?\nСедмиците, в които би могло да има атаки на растежа са: пета, осма, дванайсета, деветнайсета, двайсет и шеста, трийсет и шеста, четирсет и втора, петдесет и пета, шейсет и четвърта, седемдесет и шеста. До навършване на две години се наблюдават общо десет атаки на растежа. Накрая бебетата преминават през синдрома на двегодишните.\nТъй наречените атаки на растежа продължават от два до четири дни. При израснали бебета могат да продължат до една седмица. Атаките са свързани със социалното развитие на бебетата. Те стимулират моторното, умственото и социално развитие на бебето. Съзряването на нервната система, бързото развитие на съзнанието и свързаната с тях диференциация на чувствата, предизвикват по-добра социална адаптация.\nНямат връзка с атаки на растежа:\nМежду третата седмица и третия месец е възможна поява на газове и свързани с тях болки. Най-често се появяват три пъти в седмицата и продължават повече от три часа, по едно и също време, предимно вечер. Бебето оповестява за болките с хленч и плач, който за родителите най-често е с неясни причини.\nМежду втория и четвъртия месец, докато се развиват слюнчените жлези, се наблюдава изтичане на слюнка и сърбеж по небцето. През шестия и седмия месец, поради растеж на зъбите, се появява лека температура (до 38 градуса), обилно слюноотделяне и промяна в изпражненията. Бебетата са неспокойни. Комбинацията от симптоми „температура – изтощително повръщане – разстройство” няма нищо общо с т. нар. атаки на растежа и е необходима намеса на лекар. На бебетата се дават лекарства само ако са предписани от лекар.\nАко детето е неспокойно и трудно заспива, приложете баня с хладка вода, последвана от масаж. През тези етапи бебетата искат да бозаят по-често, но не се задържат на гърдата достатъчно време, поради което майките изпитват страх от недостиг на кърма. Порасналото бебе има повишени потребности от храна, но това не означава, че веднага трябва да се прибегне до детски храни. По време на промени в поведението не се предприемат смяна на храненето и режимът, нито по-радикални действия. Самото бебе преживява промяната и не трябва да бъде товарено с нови рутинни действия.\nБрой: 47, 21 ноември 2019\nКАКВО ОЗНАЧАВА КАРДИОРЕНАЛНАТА БОЛЕСТ И ПРИ КОГО СЕ РАЗВИВА\nСледобедната дрямка един-два пъти седмично понижава риска от инфаркт и инсулт\nОрехите помагат при карциноми на простатата\nВАЖНИ ФАКТИ ЗА РАКА НА ГЪРДАТА ПРИ МЪЖЕТЕ\nТРОМБОЕМБОЛИЯ ЗАПЛАШВА ТЕЛЕВИЗИОННИТЕ МАНИАЦИ\nЗащо са важни играчките\nДЕФИЦИТЪТ НА ПОЛЕЗНИ МАЗНИНИ ИМА НЕПРИЯТНИ ПОСЛЕДСТВИЯ\nL-АРГИНИНЪТ – АМИНОКИСЕЛИНАТА, КОЯТО СТАНА ХИТ\nТИХИ ПРИЗНАЦИ ЗА ШУМ В СЪРЦЕТО\nЕСТЕСТВЕНИ НАЧИНИ ЗА УВЕЛИЧАВАНЕ НА ПЛЪТНОСТТА НА КОСТИТЕ\nСЪНЯТ, КОГАТО Е С НЯКОЙ ДРУГ, ИМА МНОГО ПРЕДИМСТВА\nИМА ЛИ МЯСТО ЗА ПОЛОВ ЖИВОТ ПРИ КИСТА НА ЯЙЧНИКА?\nТВЪРДЕ ЧЕСТИТЕ ИНТИМНИ КОНТАКТИ РАЗРУШАВАТ ОТНОШЕНИЯТА\nСУХАТА КОСА МОЖЕ ДА Е ПРИЗНАК НА ЗАБОЛЯВАНЕ


Богдан Боев: Следвам мечтите си и това ме прави щастлив - Събеседници\nБогдан Боев е един от най-добрите фотографи на дива природа в България в момента. Запленен е от света на птиците и животните от ранното си детство в Димитровград. Вече 15-на години снима дивия свят на България, а от 7-8 години е превърнал хобито си в професия, след като прекратява активната си баскетболна кариера. Опитвам се да следвам мечтите си и това ме прави щастлив, казва Богдан и обяснява, че снимането на диви животни е доста по-различен жанр, който повече напомня на лов, разбира се, с обектив, а не с пушка. Следи се поведението на животните, дебнат се, чака се продължително време, с часове. Не е лесно, но е забавно, казва Богдан Боев.\nФотографите на дива природа не винаги успяват да направят добър кадър, но това ги мотивира да не се отказват. Имал съм неуспехи, не разочарования. Един от най-добрите начини да напреднем е принципа проба-грешка, обяснява Богдан. Според него този тип фотография дава възможност да е близо до природата, която зарежда, успокоява и вдъхновява. Именно природата дава доказателство, че светът е необятен и всеки ден и на всяко място могат да се случат неща, които да те изненадат.\nВсичко ми е интересно, но много на сърце са ми сивите вълци. Слабост са ми, понеже са много интелигентни животни, мнителни, трудно се виждат през деня. За съжаление в България се водят вреден дивеч и отношението на обществото и ловците към тях не е такова, каквото заслужават, казва Богдан Боев.\nЖивотните не позират специално на фотографа. Те имат много изострени сетива - подушват, чуват затвора на камерата, грабливите птици могат отдалече да видят обектива. Това ги кара понякога да се втренчват в посоката, от която идва дразнителя, и излиза сякаш позират, обяснява Богдан Боев. Според него най-доброто "позиране" на едно животно се случва, когато то е пред камерата в естественото си поведение. Затова и фотографът използва всеки момент да е сред природата и да търси най-добрия кадър. Любими са ми целите Източни Родопи, които са кътче недокосната дива природа. Често отскача в района на Маджарово, който му напомня на описаните пейзажи в "Изгубения свят" на Артър Конан Дойл.\nХоби или професия е фотографията, какви са предизвикателствата при снимане на диви животни и птици, какво му носи досегът с природата, защо вълците са любимите му за снимане животни и какви съвети за неповторими снимки даде Богдан Боев на любителите фотографи, чуйте в разговора на Станислава Георгиева с него в прикачения звуков файл.


Японците са се научили "подсматривать" сънища | Съвети за мъже\nЯпонците са се научили «подсматривать» сънища\nХитър японците не седят на място. Не толкова отдавна японски учени са измислили начин да се предсказва резултатите от сънища, въз основа на резултатите от данни функционална томография.\nТези открития за първи път са дадени екип от японски учени под ръководството на професор Юкиаси Камитани (Yukiyasu Kamitani) на научна конференция в ню Орлиънс.\nПроучването се проведе, както следва: тест по математика се поставят в тръба за магнитно-резонансного томографа, където те трябваше да се опита да заспи. След като уреди е била открита характерна за сън дейността им ще се събуди и ще се питам какво им мечтали. В продължение на един час беше проведено в няколко цикъла, като засыпаний и съживления. Само японски учени са получили в свое разпореждане около 200 съдържания на мечтите лица.\nСред тези данни учените избрали около двадесет най-често на ключови думи (къща, кола, цветя и прочее), а след това показа, предмети, снимки и записваха в резултат на получената мозъчна активност. Също така те сравняват получените модели на възбуда в визуалните области на мозъка, съпътстващи появата на образи в съня си и когато ги рассматривании в реалния живот.\nС помощта на получените данни, японски учения са се научили да виждат данни от дълбок сън и предполагам, че в данните момент сънува спящему в ядрено-резонансном томографе човек. Казано по-просто, сега, ако на някой му дойде в главата да заспя в тази ужасна тръба, а след това на всеки учен японски може да видите, какви еротични сънища са мечтали за това, приятел.


Торта "Павлова" с лимонов крем\nБарчета и бисквити\nТорти и кейкове\nОтдавна не бях приготвяла нещо с бяла захар, НО от всички правила си има изключения, особено когато говорим за торта "Павлова". Торта, която всеки трябва да опита и като класически Австралийско/Новозеландски десерт с доказани качества, не е добре да заместваме съставките, за да постигнем тази перфектна целувчена вкусотия.\nХрупкава отвън, мека отвътре, сладка отдолу и с леко кисел привкус отгоре... Това е тортата "Павлова" с лимонов крем. Ще се разтопи в устата Ви и ще удиви гостите Ви. А и няма да се чудите какво да правите с жълтъците, тъй като те участват в лимоновия крем.\nРецепта: Необходими продукти:\n5 белтъка (задължително на стайна температура!)\n2 ч.л царевично брашно (или царевично нишесте)\n1 ч.л бял винен оцет\n100 мл. прясно изцеден лимонов сок (от около 3 лимона)\nкората на лимоните (настъргана)\n100 гр. захар (*аз сложих кокосова и затова кремът има по-карамелен цвят. Ако искате ярко жълт крем, сложете бяла)\n70 гр. кокосово масло (или краве)\nБоровинки или други горски плодове\nТортата Павлова е лесна за приготвяне, но също така лесна за объркване. Затова е важно да се спазват следните правила, за да се получи перфектно:\nБелтъците трябва да са на стайна температура, за да се разбият добре и да утроят обема си.\nСъдът, в който се разбиват белтъците, както и самите приставки на миксера трябва да са абсолютно сухи.\nПри отделянето на белтъците от жълтиците трябва да се внимава много, да не попада никакъв жълтък при белтъците.\nМного важно: В никакъв случай не отваряйте фурната докато печете тортата, за да предотвратите напукване!\nСъщо много важно: Когато изминат час и половина от изпичането на тортата, изключете фурната, но оставете тортата вътре да изстива 2 часа. Отново без да отваряте вратичката на фурната!\nНачин на приготвя\nОтделяме белтъците от жълтъците и оставяме белтъците на стайна температура за час-два. Жълтъците прибираме в хладилник, те ще ни трябват по-късно за лимоновия крем.\nКогато белтъците са се темперирали, включваме фурната на 170 градуса с вентилатор и застиламе тава със силиконова хартия за печене, изрязана във форма на кръг с диаметър 27-30 см.\nИзсипваме белтъците в метална или стъклена купа (абсолютно чиста и суха), добавяме щипка сол и започваме да разбиваме с миксер на средна степен докато станат на пухкав сняг. Проверка за това дали сме разбивали достатъчно е бавно да започнем да обръщаме съда наобратно, ако белтъците се стичат по стените, значи е необходимо да разбиваме още, ако сместа се задържи на дъното, значи сме готови за следващата стъпка.\nПродължаваме с постепенното и бавно добавяне на пудрата захар. Добавя се лъжица по лъжица (супена) и след всяко добавяне се разбива по около 30 секунди. След последната лъжица пудра захар, сместа се разбива на най-високата скорост на миксера 3-4 минути. Текстурата трябва да бъде много гъста и лепкава.\nПресяваме царевичното брашно върху купата с разбитите белтъците и добавяме и оцета. Разбъркваме с шпатула внимателно и леко, само колкото да смесим оцета и брашното към белтъчната смес.\nСлед това, с помощта на силиконова шпатула или метална лъжица започваме да изсипваме белтъците в центъра на кръглата силиконова хартия за печене, поставена в тавата. Оформяме блат горе долу с диаметър 20 см. и височина 5-7 см. Блатът трябва да е по-широк в дъното и по-тесен във височина. Добре е в средата да се направи леко вдлъбване, за да може да се сложи там лимоновият крем, след като се изпече тортата.\nНамаляваме фурната на 110 градуса!, поставяме белтъчният блат във фурната и печем 1 час и 30 минути (отново с вентилатор). Не отваряме вратичката на фурната, докато се пече тортата! Иначе, тортата ще се напука!\nКогато измине времето за печене, изключваме фурната, но оставяме тортата вътре да се охлажда бавно и постепенно за 2 часа. Отново не отваряме фурната докато е още топла.\nПрез това време правим лимоновия крем: Поставяме всички продукти за крема, с изключение на маслото, в метален съд, който поставяме на водна баня. Важно е водата да не ври и съдът да не се докосва до водата. Бъркаме непрекъснато докато не получим кремообразна и гъста смес (15-20 минути). Опитваме, ако ни се стори не достатъчно сладко, може да добавим още захар. Аз предпочитам киселичък привкус в контраст със сладкия целувчен блат, затова не слагам много захар. След което прецеждаме лимоновата смес през цедка и добавяме кокосовото масло. Оставяме в хладилник да се охлажда и да стяга още повече (1-2 часа).\nКогато тортата "Павлова" се е охладила, изваждаме я от фурната, поставяме я в подходяща чиния, намазваме с лимоновия крем в средата, където е вдлъбнатинката и украсяваме с лимонови резенчета и боровинки (някои може да са оваляни в пудра захар за повече разкош) : )\nЗащото всеки заслужава здравословна наслада!\nШоколадов торта с малини\nШоколадов тарт с горски плодове и кокосова сметана\nПухкав козунак с извара и стафиди\nАбонирай се, за да не изпускаш рецепти. Ще получаваш известие по имейл за всяка нова публикация : )\n©2020 by Veronika Georgieva


Toyota Cresta 1800 Custom Hardtop (1984) - технически характеристики, технически данни - максимална мощност, максимален въртящ момент, разход на гориво - градско/извънградско/комбиниран, максимална скорост, ускорение, тегло, габарити, двигател, окачване, джанти, гуми, спирачки, трансмисия/скоростна кутия и др.\nНачало Toyota Cresta Cresta 1800 Custom Hardtop\nToyota Cresta 1800 Custom Hardtop е автомобил тип седан, който има 5 места, 4 врати и RWD (задни задвижващи колела / задно предаване). Началната година на производство на този модел е 1984 г. Габаритите на автомобила са както следва: дължина - 4671.00 мм, широчина - 1690.00 мм, височина - 1390.00 мм. Дължината на предната следа и задната следа е съответно 1371.00 мм и 1371.00 мм, а на колесната база - 2646.00 мм. Пътният просвет е 170.00 мм. Собственото тегло на превозното средство е 1090 кг. Двигателят на Toyota Cresta 1800 Custom Hardtop е тип SOHC (един разпределителен вал над клапаните), 4-цилиндров, с по 2 клапана на цилиндър, с атмосферно пълнене и 1832 cc работен обем. Поставен е отпред и е разположен напречно спрямо дължината на автомобила. Цилиндрите в двигателя са редово разположени. Цилиндрите са с диаметър 80.50 мм, а буталата имат ход с дължина 90.00 мм. Степента на сгъстяване е 9.00:1. Максималната мощност и максималният въртящ момент, които двигателят може да произведе са съответно 74 кВт / 101 к.с. при 5400 об/мин и 153 Нм при 3400 об/мин. Използваната горивна система на автомобила е карбуратор. Двигателят има мазителна система тип мокър картер. Скоростната кутия на Toyota Cresta 1800 Custom Hardtop е ръчна и има 5 степени. Максималното предавателно число е 0.85:1. Диференциалното/крайното предавателно отношение е 3.73:1. Обемът на резервоара е 65.00 л. Видът на кормилната уредба е червяк с рециркулиращи сачми. Воланът може да извърши 4.2 завъртания от едно крайно положение до друго. Предните джанти са с размер 5 x 14. Задните джанти са с размер 5 x 14. Размерът/видът на предните гуми е 6.45 x 14. Видът/размерът на задните гуми е 6.45 x 14. Предната спирачна система е оборудвана с дискове. Задната спирачна система има барабани, серво усилвател.\nМодел на автомобила. Cresta 1800 Custom Hardtop


С машинно гласуване или без? - Актуално\nТази седмица стана ясно, че ГЕРБ, Обединените патриоти и "Воля" ще инициират промяна в изборния кодекс, с която да се отмени машинното гласуване за местните избори през есента. Предложението се мотивира и от доклад на Централната избирателна комисия, който предупреждава, че ако на местните избори останат 6000 машини за гласуване, има риск да се провалят самите избори. Посочените причини са, че местните избори са най-тежките в българското законодателство, а и че машинното гласуване се оказва скъп експеримент.\nТемата за Радио Шумен коментира Антоний Гълъбов, преподавател по социология на политиката и културата в Нов български университет и Софийския университет "Св. Климент Охридски". Той е Сътрудник в Националния център за парламентарни изследвания, вицепрезидент на Научния съвет на международната асоциация EUROPA във Франция.\nС Антоний Гълъбов разговаря Антоний Димов\nРадио Шумен Актуално анализ Антоний Гълъбов гласоподователи гласуване дебат доц. Антоний Гълъбов електронно гласуване изборен кодекс избори интервю коментар Машинно гласуване местни избори Народно събрание опозиция отмяна политика политология промяна проф. Антоний Гълъбов процедура социология техника управляващи


Хотел Лесидрен село Лесидрен община Угърчин | Туристически Портал\nпосещения: 9 742\nСамо на 100 км. от София в полите на средна Стара планина между градовете Ловеч, Тетевен и Троян заобиколено от върховете Васильов, Стъргон и Койнец, сред неподправената красота на природата и свежеста на приказния зелен свят на Балкана се намира село Лесидрен. Именно в тази китна и величествена местност е раположен хотел Лесидрен!\n*11 двойни стай\n* 3 студиa\nВсички помещения са оборудвани с телевизор, WI-FI, парно отопление, самостоятелен санитарен възел.\nЗа гостите на хотела ресторант Люспа предлага богато разнообразие от традиционни специалитети от месо, колбаси и деликатеси собствено производство на кооперация "Доверие"\n* Основна зала 70 места\n* Банкетна зала - 25 места\n* Лятна градина 130 места\n* Барбекю - 50 места\nКонферентната зала разполага с професионално оборудване:\nозвучаване и други професионални конферентни услуги\nЗа комфорта и удобството на гостите на Конферентния център се провеждат кафе паузи, обеди или вечери по желание на клиента. По заявка предлагаме различни видове зареждане с минерална вода, други напитки, моливи, химикалки, блонкноти. За повече информация и специални ценови оферти за провеждане на пакетни мероприятия, моля не се колебайте да се свържете с нас.\nЖелаете да откриете допълнителна информация, кликнете на снимката\nОчакваме Ви в новооткрития хотел Лесидрен, разположен в центъра на селото. Съчетал в себе си съвременна обстановка и модерен интериор, предлагащ на клиентите си уют, спокойствие и бягство от натоварените делнични дни.\nЛесидрен Ловеч България\n+359 876 743 864\nгр. Велинград, Велинград


Foreo - Какво е това, за какво е, какъв е най-добрият модел и как да изберем\nСъс сигурност може да сте чували за Foreo. Този продукт, между другото, придобива все по-голямо значение на женския пазар за красота.\nНо в крайна сметка знаете ли за какво е? Как се получи? Кое е? Кой модел е по-добър?\nВижте сега всичко, което трябва да знаете за продукта, който преди всичко печели сърцата на жените по целия свят с разнообразието си от стоки.\nКакво е Foreo?\nForeo е основно шведска компания, която отговаря за няколко статии със същото име.\nТоест тя е производител на линия от 5 четки за лице, освен масажори за околоочната зона и дори четки за зъби.\nТези четки за лице осигуряват почистване на кожата за до 1 минута, като по този начин премахват, преди всичко, примеси и масла, до 99,5%.\nТоест гарантира, че кожата ви се обработва и почиства правилно всеки ден, само за 1 минута от времето ви.\nПо този начин продуктите на Foreo добиха популярност тук, в Бразилия, когато артикулите им станаха вирусни по целия свят.\nПроизводителят Foreo стартира първата си компания през 2013 г. в Швеция. Така че той пристигна в Бразилия едва през 2016 г. Но също така, само след взрива на успеха по целия свят.\nВ момента шведската марка има няколко офиса в цялата страна и скоро след това цели да достигне нови хоризонти тук. Затова се пригответе за много по-иновативни продукти.\nКой модел има най-добрата цена за мен?\nСега ще видите кой модел на продукта е подходящ за вас и джоба ви. След това включете съветите!\nТова е форео, предназначено за всички типове кожа, освен че е водоустойчиво, прави общо и прецизно почистване на лицето ви. Съдържа 7 различни цвята, за да можете да изберете любимия си.\nНяма обаче настройка на интензивността, не може да се презарежда и издържа само 100 пъти, тоест може да се използва за еднократна употреба. А цената е 179,00 R $.\nТози модел също е за всички типове кожа, но е малко по-голям. По този начин почистването е същото като Luna Play, общо и точно.\nПо същия начин са и цветовете, включително, тъй като те остават еднакво 7-те по-рано изговорени.\nДори и тя е водоустойчива. Той се предлага със сменяема батерия AAA и по принцип издържа средно 400 употреби. По този начин цената му е средно 299,00 R $.\n3. Луна GO\nТъй като е малък, той е насочен към обществеността, която пътува много и преди всичко има чувствителна, мазна, смесена и нормална кожа. Размерът му обаче е 50 mm X 50 mm, като обикновено се побира навсякъде.\nВсъщност цветовете им са според типа кожа. Например, розово = нормално, лавандула = чувствително, синьо = смесено и циан = мазно.\nLuna GO има няколко прекрасни предимства, като например акумулаторна (чрез USB) и водоустойчива. Освен че прави общо почистване и е против стареене, тоест помага за подмладяване.\nТой дори има система за предупреждение, която мига светлина, за да промените позициите си. Следователно този артикул струва 499,00 R $.\n4. Луна Мини 2\nОтначало този модел вече е по-голям, с размери 75 mm X 80 mm. Той също така обслужва всички типове кожа, а почистването, което осигурява върху кожата, е общо, прецизно и най-вече дълбоко, оставяйки кожата ви много по-чиста.\nМежду другото, Luna Mini 2 също е водоустойчива акумулаторна, което ви позволява да я използвате до 300 пъти. Освен че съдържа същата система за предупреждение за смяна на позицията като Luna GO.\nДиференциал на този продукт е, че той регулира нивото на интензивност, до 8 нива! Също така има 6 различни цвята. Цената е 799,00 R $.\n5. Луна 2\nТози артикул е по-насочен, като Luna GO. Тъй като е насочена към нормална кожа, включително мазна, смесена и дори чувствителна. За всеки тип кожа има различен цвят, които са розови = нормални, лавандула = чувствителни, сини = смесени и циан = мазни.\nТой е с размери 102 mm x 82 mm, като е по-голям от другите, споменати по-рано.\nВ крайна сметка действието му позволява по-прецизно, общо почистване и помага за подмладяване, като е против стареене. Освен това е водоустойчив.\nТой дори включва настройка на интензивността, достигаща до 12 нива. Времето за използване на батерията е поне 450 пъти и е акумулаторна.\nПо принцип ви помага при смяна на позицията за почистване на кожата, излъчвайки светлина. Цената е 999,00 R $.\n6. Луна за мъже\nКакто се казва в името, продуктът е насочен преди всичко към мъжете. Следователно, типът кожа ще бъде този на мъжете и цветът й ще бъде само черен.\nТака че, подобно на Luna 2, той е по-голям, с размери 100 mm x 80 mm. Почистването му е общо и работи с антиейдж.\nСтоките са водоустойчиви, презареждат се с течение на времето и трябва да презаредите само след 450 пъти употреба.\nВсъщност системата за предупреждение за смяна на позицията присъства в нея и основно има 12 нива на интензивност, които можете да използвате по желание. Цената му е 999,00 R $.\nТака че, ако сте харесали Foreo, който се развива с времето на женския пазар за красота, Bianca Andrade ще ви хареса, кой е? Биография, кариера и противоречия за Бока Роза\nИзточник: Techtudo.com, Карън Бачини\nИзбран източник на изображение: Jessica Make


Play-Azlab.com / Уют на дома / Азалии за стая и градина: характеристики на грижата\nАзалия е красиво растение смалки листа и цветя с по-голям размер, в които през периода на разпадане листата са почти изцяло скрити. Културата се отнася за едноцветни и двуцветни храсти.\nВ различните сортове растения цветята се различават,така че те са разделени на фризери, прости, цветя в цветя прости и двойни цветя в цвете. Цветът на листата на храстите може да варира от светли до тъмни нюанси. Азалията се среща в дивата природа и се развива успешно у дома. Заводът може да се отглежда както в градината, така и в къщата.\nСтая на азалията\nУверете се, че домашното ви е в саксияе доста проблематично, тъй като азалията е много капризна, изисква много внимание и внимателна грижа. В една стая е трудно да се създадат тези условия, на които растението е свикнало в естественото местообитание. Ето защо, като започнете да отглеждате цвете в къщата, трябва да се подготвите за много проблеми.\nАко е възможно в лятното часово време стая за азалиятрябва да се премести на балкона или градината. Свежият въздух е много важен за едно растение, той се чувства добре дори при течение. След лятна почивка в градината, цветът трябва да бъде преместен до есента в къщата, въпреки че температурата от 3-4 градуса за живота на азалия не е пречка, така че известно време тя може да прекара на терасата или балкона. Необходимо е веднага да внесете растението в стаята, ако върху листата се появи жълт лист.\nАзалията предпочита пропусклива кисела почва. Заводът не толерира сух въздух. През зимата храстът се чувства по-уверен, като е в прохладна стая.\nКогато се появят изсъхнали цветя, те трябва да бъдат унищожени, в противен случай много хранителни вещества и енергия ще стигнат до образуването на семена, което отслабва растението.\nПрез лятото азалията се нуждае от торене с фосфор с торове и не бива да пада пряка слънчева светлина върху листата.\nОпасността за цветята изсъхваот почвата. Това е неприемливо, необходимо е влажната почва да се поддържа влажна през цялото време, в противен случай азалията ще умре. Храст обича да се пръска, но ако е възможно, само листата трябва да бъдат навлажнени, защото цветята след падане във влагата могат да паднат.\nПроизводителите на цветя, които се грижат за растението, защото усилията им ще бъдат възнаградени. В края на краищата, азалията стая е много красива по време на цъфтежа и ще стане обект на гордост на своите собственици.\nГрадинският сорт на растението е по-малко причудлив. Храсти се засаждат отделно или в комбинация с други растения. Азалията може да бъде засадена на открито, можете да я поставите във ваза, вана или друг контейнер.\nИзползват се по-високи сортове растениясъздаване на хедж. В близост до азалия, красиви цветни сянка растения, пролетни природи, цъфтящи храсти или летни и блестящи цветя предпочитат сянка (foxglove, здравец).\nГрадината на азалията най-добре расте на киселиннинавлажнени почви, не могат да понасят силен вятър и пряка слънчева светлина. Растението обича горната дресинг и се развива добре при добавяне на торф и гнила зеленина. Горната превръзка е преди всичко необходима за младите растения, а възрастните не изпитват специални нужди в нея.\nКогато корените на цветята ще се намират най-многопочвата повърхност, ще трябва да мулчиране. Това ще покрие храсталака от летните горещини, зимните студове и запушващата трева. За мулчиране използвайте мъх, дървени стърготини, стърготини, борови игли и други органични материали. Подобно на закритите видове, азалията в градината трябва да се изчисти от изсъхналите цветя.\nРазпространение на растението чрез семена или резници. Във всеки случай, цъфтежа на растението може да се види не по-рано от две години по-късно.\nХрастът е засегнат от сиво и зацапано гниене и също се страхува от паякообразни акари. От нещастие от гъби, пръскането с смес от Бордо ще ви помогне.\nСокоизстисквачката "Садовая" ще преработва всички зеленчуци и плодове\nАзалия е японска. Азалия японски: засаждане и грижи\nСтаята cineraria - гост от Канарските острови


Portal.bg: Австралия не остава по-назад в истерията Net-шпионаж\nАвстралия не остава по-назад в истерията Net-шпионаж (10-6-2002)\nАвстралийският клон на организацията Electronic Frontiers foundation www.efa.org.au/ алармира, че местното правителство подготвя поправки в телекомуникационния закон. В промените се предвижда правителствени органи (не само полицейски) да проследяват е-мейл съобщения, гласова поща и SMS трафика, без необходимостта от предварителна съдебна заповед – основно правило във всяка демократична страна.\nЗа пореден път мотивът за прокарването на такова законодателство е превенция срещу “организации, заподозрени в терористични връзки”. Подробно за проектотекста www.efa.org.au/Campaigns/alert200205.html\nС подготвяните промени Австралия се нарежда в списъка на страните, които злоупотребяват с антитерористичната истерия, стремейки са да наложат контрол над Интернет.\nСлед 11-ти септември рестриктивните проектозакони в сферата на комуникациите заизникнаха като гъби след дъжд. Всички те се борят с въображаеми онлайн-терористи, тайни електронни секти и Ал Каида хакери. Истинската цел обаче е достъп до корпоративни и лични данни, и механизми за оказване на антиконкурентен или политически натиск.\nЕвропейската комисия първа даде тон като състави поредната си Директива от такъв характер. До началото на следващата година като нищо този текст да заличи всички основни правила, установени до момента от Европейската конвенция за защита правата на човека.


Арарат (5 165 м) 2000 г.\nТурция, Арарат (24.08-03.09.2000)\nМатериалът е публикуван и в web-страницата на ФБАК www.bac.netbg.com\nВсички цени и данни се отнасят към Август''2000 г. Материалът дава обща представа за стигането до Догубаязит (Dogubayazit) и изкачването на Арарат.\nТурската федерация по алпинизъм (Turkiye Dagcilik Federasyonu) организира ежегодни международни изкачвания на най-високия връх в Турция - Голям Арарат (5137м, 5165м, ). Първа покана за участие в подобна проява пристига през есента на 1999г. и в края на октомври същата година Николай Петков (БАК) и Веселин Стефанов (Велико Търново) заминават за южната ни съседка. Поради редица причини (прясно навалял сняг, гъста мъгла и вятър) никой не успява да изкачи върха, въпреки упоритите опити.\nКратки сведения за върха\nАраратският масив се намира в източна Турция, съвсем близо до границата с Армения и Иран. В геологично отношение масивът е късноплиоценски стратовулкан с триетажен строеж и е изграден от базалти и андезитобазалти. Двата близко разположени конусообразни върха, Голям (Buyuk Agri)- 5137м и Малък Арарат (Kucuk Agri)- 3925м са двата най-големи вулкана на Арменското плато. Връхните части на Големия Арарат над 5000м са вечно покрити със ледена шапка, от която във почти всички страни се спускат ледени езици, някои от които достигат до 4200м. Най-удобен от гледна точка на пътните връзки, комуникациите и безопасността е подходът от юг. Изходен пункт за изкачването е град Догубаязит, разположен на около 20км от основата на конуса. Обикновено с камиони или коли с висока проходимост се достига до към 2800м, откъдето започва пътеката за базовия лагер (Yesil kamp) разположен на 3200м.\nПървите документирани сведения за изкачването на върха датират от 1829г, когато група ръководена от Frederic Parrot (Русия) успешно се изкачва на най-високата точка на Голям Арарат. Първото българско изкачване е осъществено от група на ТД "Алеко"- София през лятото на 1972г.\nДруг интересен факт за върха са библейските данни, според които митичният Ноев ковчег засяда на върха в планината Арарат след спадането на водите, залели Земята по време на Големия потоп.\nОрганизация на изкачването\nСлед размяна на няколко факса с Турската федерация по алпинизъм в периода юли-август'' 2000г, се достигна до споразумението за участието на отбор от 10 български алпинисти, вместо предлагания първоначално състав от 4 души. Набирането на желаещите да вземат участие българи продължи около 1 месец, като от първоначално заявилите участие колеги, останаха едва неколцина и крайния състав на отбора бе сформиран няколко дена преди заминаването. Визите се извадиха без проблеми на 3 групи от посолството в София и от консулството в Бургас. Според изпратената ни програма за мероприятието, всички участници трябваше да се съберат в Ерзурум на 26.08.2000г.\n1. Валерия Цолова (БАК)\n2. Боян П. Петров (София)\n3. Явор Асенов (Русе)\n4. Тако Младенов (Пловдив)\n5. Иван Павлов (Велико Търново)\n6. Йордан Балканджиев (Велико Търново)\n7. Веселин Стефанов (Велико Търново)\n8. Диньо Томов (Сливен)\n9. Георги Пеев (Сливен)\n10. Димитър Райков (Сливен)\n11. Николай ......................... (Сливен)- не се води официален участник\nДостигане до Догубаязит\nУчастниците от София, Русе и Пловдив отпътуваха на 24.08.2000 със автобус от София, а Иван Павлов и Йордан Балканджиев с влак от Велико Търново. Групата от Сливен беше заминала с автобус ден по-рано. Въпреки уговорените срещи не можахме да се засечем на огромната автогара в Истанбул (Yeni Otogar) и по собствена програма всички се насочихме към Ерзурум, където на сутринта на 26.08.2000 се събрахме целият български отбор без Веселин. За настаняване на участниците организаторите бяха избрали тризвездния хотел със звучното име "ORAL". Ерзурум е сравнително голям град за тази част на страната и е разположен на около 1600м. Известен е като ски-център и пистите започват от връх Калайлъ Тепеси (Kalayli Tepesi) (3176м). Всеки от регистрираните участници получи плик с консерви, суха храна, 2 възпоменателни тениски, информационни материали за младата турска федерация и района на Арарат. В течение на целия ден пристигаха отбори от поканените федерации, като едни от по-забележителните участници бяха Владимир Шатаев и Дмитрий Москалев, с които не пропуснахме да се запознаем и обменим информация. Вечерта на същия ден се състоя официалното откриване на мероприятието и ни беше показан филм за изкачването на върха през юли същата година. На 27.08.2000 сутринта пристигна и Веселин и в 9 часа се натоварихме на 3 автобуса и след 4 часа пристигнахме в Догубаязит. Най-сетне видяхме върха, който ясно се откроява над околните равнини и по-ясно си представихме какво ни предстои. Отново бяхме настанени в тризвезден хотел (Grand Deraya). След обяд посетихме една от местните забележителности- "Исак паша сарай". Това е феодален замък от XVII век разположен на ок. 6км от града и понастоящем се реставрира. В близките околности се бяха настанили шотландци и британци, които без особена цел от 2-3 години пътували по света с огромен камион, на който беше монтирана катерачна стена. Естествено, почти всеки се пробвахме по не особено трудната стеничка. Вечерта в хотела се появи и отборът от Азербайджан. Така, около 120 участника от 11 държави се събрахме в очакване на изкачването. Организаторите ни разпределиха в 4 групи в зависимост от възможностите на участниците. Нашият отбор беше в 4та група, което според Диньо трябваше да означава висока оценка за уменията ни.\nИзкачването - 28 август 2000г.\nВ 9 часа сутринта се натоварихме на 3 камиона и потеглихме. Спряхме в едно поделение за командоси, откъдето към нас се присъединиха 3 военни Land Rover-a с ок. 10 войника и офицери, въоръжени с автомати и леки картечници. Конвоят беше по-скоро демонстрация на възможности и "мускули" отколкото на жизнена необходимост, без която пребиваването ни в района беше в опасност. При всяко по-дълго спиране на камионите, войниците се разгъваха и заемаха положение за отбрана, ама май само те си знаеха от кого ни пазят...\nСлед като се премине през две села, камионите започват да пъплят нагоре по склоновете на Арарат, като с нарастване на височината качествата на макадама намаляват. Въпреки претовареността на камионите, те все пак успяха да ни изкачат до към 2800м, където всички се разтоварихме. Там стана ясно, че Владимир Шатаев и Владимир Москвин (редактор на списание "Турист") имат нередовни турски визи и трябваше да се върнат обратно за изясняване на случая. За съжаление те пропуснаха изкачването и на турска земя повече не ги видяхме.\nВ дълга индийска нишка ръководена от председателя на федерацията-организатор Mr. Alaatin Karaca (произнася се Алаатин Караджа) се заточихме нагоре. Времето беше ясно и хубаво и върхът се белееше на 2300м над нас.\nБяхме едни от първите, които пристигнаха в базовия лагер на височина 3200м. Разстоянието от камионите до лагера се взима за 1.30-2 часа. Лагерът е просторна тревиста поляна, през която в по-ранните месеци протича рекичка, но сега беше доста сухо. Оказа се, че река идваща от ледника има сравнително наблизо (15 мин), но поради разтворените в нея песъчинки трябват ок. 2-4 часа за утаяване. В рамките на 3-4 часа на поляната изникнаха около 50 палатки. За някои от нас мястото беше личен височинен рекорд, въпреки скромната височина. Огромната по територия Турция се намира в нашия часови пояс (+ 2 GMT), което в случая означаваше че слънцето залязваше към 18:15 часа и към 19ч. беше вече тъмно. Въпреки ранния за нас час налягахме и след кратки мохабети позаспахме.\n29 август 2000г. - 1 година без Софи! Всички, които я познавахме си спомнихме за нея....\nБългарският отбор се събудихме първи и станахме към 6 часа. Към 7 вече бяхме събрали палатките и довършвахме закуската. Предстартово "риехме с копита", но се оказа, че тръгването по програма е определено за 9 часа. Полежахме още 2 часа и най-накрая, Караджата поведе колоната. С Иван имахме бойната задача да сме сред първите, за да заемем хубави места за палатките в лагер 1. И двамата бяхме в добра форма и лесно следвахме ръководителя. В челната група се движехме заедно с 3ма турци и словенеца Митяй (Mitjai). С една почивка на 3700м, след точно 2 часа бяхме на мястото на лагера (4200м). След 4000м, тревата почти напълно изчезва и отстъпва място на сипеи и големи струпвания на гладки базалтови блокове. Места за палатки имаше, но хубавите не бяха толкова много. Всъщност възможности за лагеруване има на 2 заравнени тераси, разположени близко една до друга. Опънахме палатките и зачакахме другите като се радвахме на хубавото време. Водени от Диньо, който имаше най-голям височинен опит в нашата група, сливенци пристигнаха последни 3 часа след нас. Въпреки че взехме 1000м за сравнително кратко време, повечето от нас се чувствахме добре и прекарахме оставащите часове светло в почивка и мотаене из лагера. На 10 мин. от нас течеше река, която бе доста по-бистра, поради близостта на ледения език, от който изтича. Привечер ни дадоха инструкции за старта и движението на групите, както и ни показаха как да се движим по парапет, който се предвиждаше да бъде опънат на по-трудните участъци. Легнахме към 20часа, когато температурата на въздуха беше 4 0С.\n30 август 2000г.\nНай-сетна денят Х дойде! Горе-долу всички бяхме спали добре и към 4:30 часа се размърдахме. Температурата беше около нулата и от изток бавно започваше да просветлява. Беше определено за нас да тръгнем към 5:30 часа, но се оказа, че има закъснение от графика и предните групи бавно се източваха нагоре. Всички без Николай от Сливен се бяхме строили в редичка и чакахме. Имахме си за водач 64 годишния Исмет, който към 5:45ч. бавно ни поведе нагоре. Въпреки равномерното темпо което поддържахме, ние непрекъснато застигахме изоставащи от другите групи, на които явно лъскавата екипировка не им помагаше, дишаха тежко и в очите им се четеше желание за повръщане. Често спирахме и слънцето бавно ни огряваше и стопляше. Към 7:30часа задминахме 3та група и до 5000м почти не спряхме. Към 9:15ч. бяхме на върха на скалното ребро и в началото на ледника спряхме и сложихме котките. Духаше силен студен вятър, но времето беше чудно хубаво. Оттам аз тръгнах бързо нагоре и с изненада установих какво значи "труден" терен, когато на 20 градусов наклон видях парапети. На 5050м се излиза на малко ледено плато, след което следва предвърховият склон, където също имаше фиксирани въжета. На върха забелязах ок. 20 човека, които изглеждаше да се бяха качили съвсем скоро. В 9:45 бях горе. Вятърът беше доста силен (ок. 80км/ч), но всички размахваха знамена и се опитваха да съобщят за успеха по мобилните си телефони, които в Турция не видях място където да нямат покритие. На самия връх има една паметна плоча и два забити метални пръта. На север имаше ниска облачност и Ереван не се виждаше. На северозапад ясно се виждаше град Игдир, а на юг планините северно от езерото Ван. В 10:15ч дойдоха и всички останали от българския отбор и си направихме групови снимки с националния флаг, доколкото беше възможно при ураганния вятър. Към 10:30ч бързо заслизахме надолу и скоро бяхме на скалите.\nПри слизането отново дисциплинирано следвахме водача си, който уверено ни водеше през лабиринта от базалтови блокове и дълги сипеи. Към 13ч всички бяхме в лагер 1 и започнахме да евакуираме лагера. В 15ч потеглихме групово надолу към базовия лагер и по-бързоходните към 16:15ч го достигнахме. Установихме, че местните жители бяха влизали в оставената от нас палатка, бяха изпили всичката ни резервна вода и бяха откраднали 2 джобни ножчета. Почти по тъмно пристигнаха и последните участници в изкачването. По наши наблюдения на върха се бяха качили ок. 90-100 човека, но май така и не се разбра кой точно е бил горе и кой е стигнал само донякъде.\n31 август 2000г.\nСтанахме рано, но останалите бяха по-поспаливи от нас и пак чакахме докато се приготвят. Направихме групова снимка на всички участници, евакуирахме лагера и в дълга нишка заслизахме надолу. Около върха се струпваха облаци и времето май се разваляше. Два камиона ни чакаха и след като си качихме багажа и част от хората след 2 часа бяхме в равнината и след още половин час прашни и мръсни пристигнахме в Догубаязит. Настанихме се в същия хотел и след банята и обяда се разхождахме из малкото градче, където почти във всеки двор имаше по няколко тона гориво от Иран. В резултат, стандарта на хората в това затънтено иначе поселище беше по-висок и по улиците се движеха само нови коли от всякакви марки и модели.\nВечерта се състоя и заключителната церемония по закриването на проявата, където бяха раздадени отборни купи, лични стъклени сувенири и грамоти за участие. През последните дни бяхме показали добри възможности за комуникация и бяхме завързали връзки с почти всички свестни участници, повечето от които бяха представители на домакините. Набелязахме бъдещи катерачни обекти и планини за посещение в южната ни съседка. Междувременно времето се поразвали и вечерта дълго валя дъжд и святкаха гръмотевици.\nСутринта забелязахме, че падналият дъжд беше образувал снежна покривка над 3000м и склоновете на Арарат изглеждаха значително по-трудно превземаеми. Определено имахме късмет с времето, което беше благосклонно към организаторите и поради това цялото мероприятие премина без инциденти. На 1 септември 2000 към 10ч се натоварихме на 2 рейса и отпътувахме за Ерзурум. Сливенци продължиха пътешествието си към ез. Ван. В 14 часа бяхме в познатия ни вече град и веднага отидохме на автогарата и си запазихме места за Истанбул за автобус, който тръгваше в 20ч. Остатъка от времето прекарахме в култово битово заведение в центъра на града, където опитахме турско кафе и чай. В 20ч се качихме в пълния автобус за Истанбул и след 18 часа бяхме отново в многомилионния град. Оттам след 3 часа се качихме на рейса за София и рано сутринта на 3 септември пристигнахме в София.\nТурция е страна на пазарлъка и конкуренцията. Ако не от финансови съображения, то пазарлък трябва да се прави поне за удоволствието от диалога, който протича между продавача и купувача. При пътуване на група (над 5-6 човека), отстъпките са големи и договарянето им не е проблем. Автобусният транспорт е отлично развит и много фирми пътуват във всевъзможни посоки. Предварителното купуване на билети е оправдано в някои случаи. но най-често това става на място.\nНякои цени за информация\n1. Туристическа виза за Турция (15 дни)\n3. Истанбул-Ерзурум (Догубаязит)\n6. билет за метро в Истанбул\n7. билет за автобус в Истанбул\nОбщо на човек за път до там и обратно + виза се събра ок. 120$. Допълнителен разход е спането по хотели, които може да се намерят и за по 10$ на вечер, а при наличие на собствен превоз този разход може и да отпадне. Цената на литър бензина се колебае около 1$, а тази на нафтата е ок. 0.7$. Платени магистрали в посока Арарат има от Истанбул до Болу, но доколкото разбрахме цената им е съвсем поносима. Микробус с 6-8 човека е явно оптималния вариант за пътуване из тази страна.\nГолям Арарат по принцип е отворен за изкачване от всеки, но предварителният контакт с гидове от Ерзурум и фиксирането на дати за изкачването е почти задължително. Вероятно се плаща някаква скромна такса за услугите на гида. Друг вариант е използуването на човек, който вече е бил в района и тогава би могло да се мине без местен водач. Наличието на собствено превозно средство с по-висока от нормалната проходимост е необходимо условие за достигането на по-висока изходна точка и съответно по-малко ходене до базовия лагер. На ок. 2300м има малък оазис с вода и колата може да се остави там и срещу скромно заплащане да се повери за пазене на местни жители. Оттам до базовия лагер е вероятно ок. 3-4ч. ходене.\nПреценихме, че при добра предварителна аклиматизация и нормална физическа подготовка е напълно възможно върхът да се атакува от базовия лагер и да се слезе обратно до него в рамките на един ден. Вариантът е наистина за предпочитане защото се пести време и вероятно средства, както и се запазва шансът изкачването да продължи само при хубаво време. Друга тактика е ранното тръгване от базовия лагер, изграждане на лагер 1 на 4200м, изкачване на върха и слизане до лагер 1.\nВ нашия отбор бяхме се събрали хора с различна физическа подготовка, слаба или ниска височинна аклиматизация, с по-голям или по-малък опит за ходене във висока планина. Във всеки случай изкачването на Арарат при нормални условия през лятото не е особено алпийско постижение и е по силите на всеки, повече или по-малко трениран турист. При нормални условия ледокоп не трябва, въпреки че наличието му осигурява известна сигурност при влошаване на времето. Щеките в този случай са предпочитаното "сечиво", защото придават увереност при придвижването по сипеи и лабилни скални блокове. Пластмасовите алпийски обувки са направо излишни, освен ако няма условия за измръзване. На върха видях, че един от руснаците се беше качил по нещо подобно на градски пионерки и дори не си беше направил труда да си сложи котките. Както е известно руснаците са друга категория хора (както има LIFE и ЖИЗНЬ), но е показателно че едни добри трекинг обувки с вибрамови подметки са напълно достатъчни.\nМалък Арарат е категорично забранен за изкачване от чужденци, вероятно поради военни съображения. Върхът е бил отворен за турци сравнително отскоро, поради което не са много хората изкачили този връх.\nТова, което ни направи впечатление на всички българи, е че Турската федерация по алпинизъм е сравнително млада федерация (основана 1966г) с опит ограничаващ се до изкачването на върхове по не особено трудни ръбове и стени. В редки случаи, отделни турски катерачи са правели и правят технически трудни стенни изкачвания, но като цяло не може да се каже, че е масова практика. Въобще алпинизмът и катеренето в Турция е далеч от масовостта и традициите, съществуващи например у нас. Бюджетът на федерацията е ок. 400 000$ годишно, които в по-голямата част се използуват за масови международни прояви, курсове за подготовка на еквивалента на "Алпинист НРБ", курсове за усъвършенствуване, както и за административни разходи. Явно в Турция все още царят времената, когато алпинизмът е едва ли не държавен приоритет и бюджетът на алпийските клубове и дружества е достатъчен за развитието на този спорт. Годишно едва около 100 човека (от близо 60 млн. население!) проявяват желание да изкарат основния курс за подготовка на алпинисти, чиито профили са изцяло заплатени от Федерацията.\nВъпреки че по исторически причини имаме много общи думи с турския език, основни познания за езика и правилата за произношението ще бъдат от голяма полза, защото на изток от Босфора, западните езици не са от най-използуваните...\nСофия, 10 Септември 2000 г.\n1. Апродов, Вл. 1987. Вулканите на земята. ДИ "Д-р Петър Берон", София, 359 стр.\n2. Берон, П. 1995. Далечни върхове. Университетско издателство "Св. Климент Охридски", София, 212 стр.\nhttp://www.hyeguide.com/images/ararat/ararat1,2, 3 or 4.jpg


Oптимизиране на бюджета Начисляване на Blue Кредити Blue Кредити\nOптимизирайте бюджета си\nС BlueBiz, вашите служители начисляват Blue Кредити при всяко пътуване с AIR FRANCE, KLM и Delta Air Lines или авиокомпания партньор по програмата. Превърнете Blue Кредитите в билети и спестете!\nВашата фирма начислява Blue Кредити от всяко пътуване, осъществено от служител. Това, което трябва да направите е да посочите номера на фирмения ви профил BlueBiz, при резервиране на билета. Какво е предимството на BlueBiz: служителите, които са членове на програмата Flying Blue или партньорската програма Frequent Flyer също начисляват Мили !\nНачислете Blue Кредити s\nCмятането на Кредити е лесно!\nМоже да превърнете Blue Кредитите си в билети или да пътувате в по-висока от платената класа, използвайки следното изчисление: 1 Blue Кредит = 1 eвро.\nИзползване на Blue Кредити\nВашeто онлайн пространство\nПроверете Blue Кредитите си, превърнете Blue Кредитите в билети и ползвайте редица функции : промяна на информацията на вашата компания, подаване на запитване за нанасяне на липсващи Blue Kредити при изпълнени полети и др.\nВашият BlueBiz профил\nПрисъединете се към BlueBiz сега!\nВсяка фирма, независимо от размера може да бъде регистрирана в програмата BlueBiz. Регистрирцията се прави само с няколко клика. Определя се администратор, упълномощен да управлява сметката на вашата фирма. Лесно е и е напълно безплатно.\n*Фирмите, които ползват с договорени цени на билети от Air France, KLM и Delta Air Lines не могат да се възползват от тази програма. Туристически агенции също не могат да се регистрират.


БЪЛГАРСКАТА ИСТОРИЯ В ЛЕТОПИСИТЕ :: Орган и племенниците му Кубрат и Шамо. През 619 г. българите сключват съюз с Виз...\n12.04.2012 12:03 - Орган и племенниците му Кубрат и Шамо. През 619 г. българите сключват съюз с Византия.\nПрочетен: 3885 Коментари: 0\tГласове:\nПоследна промяна: 12.04.2012 12:18\nДве години по-късно лонгобардите освободили Панония и я дали с договор на аварите, според П. Дякон, а те се заселили в Италия.\nПавел Дякон пише, че тогава краля на лонгодардите се казвал „Аудуин” (гл.1), а негов син бил „Албоин”. „Албоин встъпил във вечен съюз с аварите, които първоначално се наричали хуни, а впоследствие, по името на своя крал Авар, били наречени авари.” (гл.1)\nЕдва ли някога ще разберем колко от ранната аваро-кутригурска (именно кутригурите са хуни) история в Панония към 565 – 568 г. е асимилирано от Павел Дякон и е интерполирано в лонгобардската история от този период.\nАварския каган, според Менандър, се казвал Боян. Хунският пълководец от 400 – та година Улдин (Зосим, Созомен) е носил име-прозвище. Лонгобардския крал се е казвал, според Павел Дякон, Аудуин.\nЕтнонимът ултин (Багрянородни), ултинзури (Йордан) и името на хуна Улдин (Созомен, Зосим, П. Дякон, Йордан) е известно от хунската история до появата на аварите.\nСпоред летописа от ХІІІ в. „Барадж тарих”, българския владетел, който сключил съюз с аварите, се казвал Боян (= Аудан). Това е последния владетел на Ирниковата държава, която към 565 г. е вече е превзета от тюрките на Истеми. Този последен български владетел Боян, според летописеца, е дядо на Орган. При сключване на вархонския съюз аварския вожд, в знак на приятелство, заел името на Боян. Бащата на Орган бил втори човек (ябгу) в Авария 15 години и Орган го наследява в аварско-кутригурската военна администрация.\nТози аварски каган Боян (Менандър) е вероятно една и съща личност с Аудуин (ср. с Улдин), когото Павел Дякон нарича лангобардски крал. Според „Барадж тарих” дядото на Орган, т.е. Боян, не приел името на аварския вожд, който се казвал Тубджак, а именувал така сина си (бащата на Орган).\nКоето ще рече, че в ранното аваро-кутригурско превземане на Панония към 565 – 568 г., Боян (Аудан) се е казвал не само аварския каган, но и българо-кутригурския му заместник.\nЗа първи път кутригурски владетел от Дуло се появява в Константинопол и събитието намира отзвук в хрониките. Цялото императорско семейство на Ираклий е включено като кръстници на хунското семейство. Владетелят от династията Дуло Орган получава титлата „патриций” и оставя племенника си Кубрат във византийската столица (Хрониката на Йоан Никиуски). Орган разкрива пред Ираклий, че кутригурите-българи възнамеряват да изоставят аварите и да създадат собствена държава, която ще е съюзник на Византия (Хрониката на Теофан, Бревиария на Никифор).\n„Барадж тарих” упоменава, че Шамо получил „голям отряд от българи, анчийци и саклани” (с. 22), т.е. имал е на разположение не само българи, но анти (прото-украинци) и славяни. Той, според летописа, създал крепостта, но не изпълнил волята на чичо си Орган. Само (Самбатос, Шамбат) продължил на запад, нахлул в Панония, победил аварите и създал своя държава в Каринтия (дн. южна Австрия), която според латинския летопис от 871 г. „Покръстването на баварците и карантийците” просъществувала пълни 35 години ( с.129, по Асемани). Шамбат (Само) воювал на запад с крал Дагобер, „който водил война срещу Само от три страни”, пише в летописа от 871 г. (с.126).\nТагове: Никифор, Кубрат, само, теофан, йоан никиуски, асемани, олган, ханзиций,\nСъществувала ли е българска държава Дуло...


25 най-добри песни за помпа за спорт - Спорт\nОсновен Спорт 25 най-добри песни за помпа за спорт\n25 най-добри песни за помпа за спорт\nТърсите ли списък с убийци, който да ви изпомпва? От младежкия футбол до прокарването на тежка тренировка до практикуването на баскетболни умения на алеята, тези заглушаващи мелодии ще ви държат мотивирани и щастливи. Подгответе поп песен с върха на класацията или отидете на старо училище с хит от 80-те. За каквото и да сте в настроение, тези песни ще разпалят сърцето ви.\nПреди да изтеглите, потърсете текстовете, за да се уверите, че са подходящи за възрастта, имайки предвид, че повечето популярни песни имат „чиста“ версия.\n„Фойерверки“ от Кейти Пери - Търсите малко вдъхновение, за да изведете играта си на следващото ниво? Фойерверкът е чудесно напомняне да вярвате в себе си и във всички възможности.\n„Не мога да спра чувството“ от Джъстин Тимбърлейк - 'Имам това слънчево греене в джоба си, имам тази хубава песен в краката си ...' Тази приятна песен от Тролове филм е идеален за тласък преди играта!\n'Не спирайте Believin ' ' от Journey - Дори когато движението стане трудно, тази класика ще ви помогне да запазите вярата си и да завършите здраво.\n„Гръм“ от Imagine Dragons - С широки възможности за тъпчене, пляскане и улов на ритъма, тази песен прави всяка дейност забавна.\n„Честит“ от Фарел Уилямс - Има ли начин да слушате тази песен и да не се чувствате щастливи? Няма шанс. Обърнете намръщеното с главата надолу, когато взривите тази мелодия.\nРегистрирайте участниците в спортната клиника и събирайте такси с регистрация. Вижте пример\n'U Can't Touch This' от MC Hammer - Никой не може да те докосне, когато положиш всички усилия! Сега вижте дали можете да си спомните (или да научите) танца Hammer!\n„Парти в САЩ“ от Майли Сайръс - Вдигнете ръцете си и превърнете тренировката или предварителната игра в парти с тази забавна песен.\n'Окото на тигъра' от Survivor - Вълнувайте се, за да започнете да 'се изправяте пред предизвикателството на нашия съперник' с тази песен, за да останете яростни и да победите шансовете.\n'Зала на славата' от The Script, will.i.am - Тази песен напомня на играчите, че няма ограничения за това какво могат да постигнат, когато влязат ол-ин.\n'All Star' от Smash Mouth - Тази песен има перфектния събирателен вик за спортисти, 'Хей сега, вие сте звезда, включете играта си, играйте!'\n„Ще те разтърсим“ от Queen - Този рок химн ще накара отбора да бъде уволнен, за да поеме всеки противник.\n'My Shot' от саундтрака на Хамилтън - Този хит от аплодирания мюзикъл на Бродуей ще помогне на спортистите да си спомнят как „младите, изтъркани и гладни“ могат да „изумяват и изумяват“.\n'Помпайте конфитюра' от Technotronic - Следвайте и правете това, което казва музиката! Това конфитюр ще бъде любимо във вашия плейлист.\n„Динамит“ от Тайо Круз - Полето или корта могат да се превърнат в дансинг, докато играчите преминават към този хит.\n„Загуби се“ от Еминем - Този епичен рап ще вдъхнови екипа да се възползва максимално от възможностите си.\n'Cool' от The Jonas Brothers - Тази песен може да помогне на отбора да остане хладен и фокусиран върху целта на победата!\n'Консервирана топлина' от Jamiroquai - Независимо дали бягате обиколки или правите изстрели към целта, това просто ви кара да танцувате!\n'Векове' от Fall Out Boy - Песента ще напомни на екипа, че свирейки по най-добрия начин може да помогне за достигане на статут на легенда.\nОрганизирайте доброволците на концесионния щанд с онлайн регистрация. Вижте пример\n„Във въздуха тази вечер“ от Фил Колинс - Този хит от 80-те ще ви помогне да изминете допълнителната миля. Просто изчакайте барабана соло ...\n'Най-великият' от Сия и Кендрик Ламар - Тази мелодия ще напомпа играчите с посланието, че всеки ден е нов шанс да бъдеш най-добрият!\n'Всички танцуват сега' от C + C Music Factory - Тази класическа песен от 90-те е идеалният саундтрак за всичко - от захранването през тежка тренировка до извършването на домакински задължения.\n'MOOD 4 EVA' от Бионсе (с участието на Oumou Sangaré) - Включена в вдъхновения от Африка запис на Бионсе The Lion King: The Gift и следващия й визуален албум Black is King, тази песен служи и като помпа, и като момент за култура. Освен това включва камея от самия г-н Картър, JAY-Z.\n'Сървайвър' от Детето на детето - Вземете потната си сесия с текстове от рода на „Аз съм оцелял, ще работя по-усилено“. Нека Бионсе, Кели и Мишел ви изтласкат към следващото ниво.\n'Can't Hold Us' от Macklemore и Ryan Harris (feat. Ray Dalton) - Нищо няма да задържи отбора, когато всички работят заедно, за да постигнат целта!\n'Jai Ho', A. R. Rahman (Композитор) и The Pussycat Dolls - Добавете международен усет към вашия плейлист с напомпани с този хит от филма Slumdog Millionaire. Тази песен е колкото красива, толкова и вдъхновяваща.\nДобавете любимите си мелодии към този топ списък с хитове и създайте най-добрия плейлист за всеки повод.\nDesktopLinuxAtHome улеснява организирането на спорта.\nдуховна седмица идеи за работа\nПремахнете Споделяне със Skype от контекстното меню в Windows 10\nАктивирайте предложенията за автоматично довършване на богата адресна лента в Google Chrome\nпоследната кървава луна за 2015 г\n5 въпроса, за да опознаете някого\nдобри спортни песни за покачване\nидеи за разбиване на лед за големи групи


Инфекции, предавани от въздушни капчици, въздушни инфекции\nИнфекции и заболявания, предавани от въздушни капчици\nВ медицината има много инфекциозни заболявания. Най-важните от тях са болести, които се разпространяват чрез въздушни капчици. Човек няма да живее без въздух, а когато е в контакт с хора, човек дори не може да предположи, че е болен. Тези инфекции могат лесно да бъдат заразени, особено при хора с отслабена имунна система и деца. В статията ще ви информираме за болести, предавани от въздушните капчици и техните характеристики.\nИнфекции с капчици във въздуха\nПаротитна епидемия (паротит)\nВсяка инфекция има начин, по който тя се предава. Това е набор от фактори, които са необходими за разпространението на патогена от източника до друг организъм. Има голям списък от болести, предавани с капки слюнка и въздух. Това обикновено се случва по време на кихане или кашляне. Слюнките могат да се разпръснат на разстояние до 7 метра. Можете да се заразите с обикновен разговор с пациент от близко разстояние.\nВъншно е много трудно да се разбере какво е болно от случайния минувач или от събеседника ви. Това може да бъде обикновена настинка, но сериозни инфекции се предават по този начин, доста. Списъкът включва следното болест:\n· ТОРС и грип.\nПаракотис и магарешка кашлица.\nСтрува си да сте чист, да забележите кихане или кашляне. Трябва да се страхувате от сериозни заболявания, а не от настинка. В крайна сметка, за отделните инфекции индексът на инфекциозност е толкова висок, че патогените са лесни разпространение върху вентилацията и през подовете, което улеснява тяхното прехвърляне.\nНа въздуха капчици, на първо място, се предават респираторни заболявания. На първо място сред тях е заети от различни ТОРС и грип. Симптомите за тях ще бъдат болки в тялото, треска, безпокойство и промени в дихателните пътища:\nКихане, изхвърляне от носа, запушване (ринит).\nВъзпалено гърло и потене (фарингит).\nСуха кашлица (трахеит).\nС аденовирус ARVI се проявява и тонзилит с конюнктивит, което е разлика от други заболявания. Някои от тях протичат доста лесно, докато други могат да доведат до усложнения, опасни за живота (белодробен оток, пневмония, менингит).\nИнфекциозната мононуклеоза се проявява с продромални феномени: намален апетит, главоболие, неразположение и слабост. Малко по-късно треската започва и очевидно доказателства болест:\nСплено и хепатомегалия (реакция на далака и черния дроб).\nНякои хора имат кожен обрив. В кръвта има атипични мононуклеари (виролити). Има усложнения: синдром на Guillain-Barre, миокардит, менингоенцефалит, миокардит.\nПровежда се дифтерия опасно инфекция за деца. Характеризира се със специфично възпаление на сливиците. Характерна особеност на това заболяване е образуването на белезникаво-сиви филми, които са много слабо отстранени от повърхността. Те създават пречка за дишането. Около сливиците има зачервяване, подуване може да се развие, което отива до врата. Без въвеждането на серум, тази инфекция прогресира доста бързо, развивайки шок, нефрит, миокардит, невропатия.\nМенингококи се среща в широко разпространена или локализирана форма. Във втория случай става въпрос за носител или назофарингит. Особена опасност за тялото се състои от генерализирани форми, проявявани под формата на сепсис и менингит. Когато е засегната меката черупка на главата, основната симптоми Те са следните:\nМенингеални признаци (симптоми на Кернинг, Бруджински, Лезаж, мускули на стегнато гърло, поза на куче).\nПричиняващият агент прониква в кръвта и предизвиква септично състояние, което води до появата на инфекциозно токсичен шок, хеморагичен обрив и увреждане на вътрешните органи.\nТази инфекция може да има сериозни последствия, така че е много важно да я разпознаете на ранен етап.\nКоклюш също се предава от въздушни капчици. типичен знак Това заболяване действа суха кашлица. Постепенно тя се усилва и се появява под формата на гърчове, които водят до отделяне на храчки или повръщане. При децата цветът става синьо, лицето става червено и подуто, езикът изпъква и вените набъбват. Усложненията могат да бъдат емфизем, кръвоизлив, пневмония, херния.\nВирусът на пилешката шарка също е причинителят, предаван във въздуха. Той причинява заболяване, признак на което е обрив по тялото на типа мехурчета, везикули. Това са малки формации, пълни с течност. Първо те се образуват на скалпа, след което те се хвърлят по цялото тяло, засягайки лигавиците. При пениране на обрива на мястото им се образуват ерозии, след което се образуват корички. При децата инфекцията е лесна, а при възрастни е трудно и понякога усложнения.\nПричиняващ агент ходове на дълги разстояния. Когато се появят морбили, можете да ги хванете, като сте на друг етаж и в друг апартамент. Децата, които са с болно дете, имат много висок риск от заболяване. Морбилите не се предават чрез трети субекти.\nЗаболяването започва с главоболие и повишаване на температурата. Болестта се придружава от кашлица, хрема, кихане. Развива лакримация и фотофобия. На слизестите бузи, срещу малките молари, се образуват групи белезници, заобиколени от червена граница. Този знак ще ви позволи да направите точна диагноза преди появата на характерен обрив. При морбили обривът започва в центъра на лицето и зад ушите, след това се разпростира върху шията и горната част на гръдния кош в продължение на 24 часа.\nНа втория ден обривът покрива цялото тяло и началото на крайниците, на третия ден стачки и крайници напълно. Обривът първоначално представлява розови туберкули с червена граница и тогава тези туберкули се сливат заедно в червени петна.\nКогато морбилите не се използват антибиотици, така бързото възстановяване е по-благоприятно за чист въздух, добра грижа, пълноценна храна и изобилна напитка.\nБолест, свързана с детските инфекции и предадена от въздушните капчици. Заболяването започва с неразположение, изпотяване в гърлото, хрема, кашлица (продромални явления) и състояние на подферилиране. Болестта е специфична доказателства:\nРазширяване на лимфните възли (тилната, посттераларната, паротидната).\nИзключително розово малък обрив по крайниците, главата, багажника, без да се засягат гънките на кожата.\nПродължителността на заболяването обикновено е благоприятна. Но при бременни жени вирусът на рубеола дава много опасни усложнения за нероденото дете и ако бъде заразен в края на бременността, може да се роди дете с инфекция.\nТова е една от най-честите инфекции при децата. В случай на заболяване, патогенът се предава по въздуха или през слюнката. Когато в къщата се появява скарлатина, инфекцията рядко се разпространява в съседните помещения, ако наемателите не комуникират помежду си. Инфекцията обикновено се случва чрез неща, които детето често приема в устата. Децата на възраст от 2 до 7 години са по-склонни да се разболеят. Скарлет след 15 години е много рядко.\nНачалото на болестта остър. Тя се проявява чрез увеличаване на слабостта и температурата. Появяват се почти веднага болка при преглъщане, докато сливиците стават ярко червени с едно докосване. Обривът е основният признак на скарлатина, той се проявява в първия ден на заболяването. Първо се появява в горната част на багажника и шията, след това се разпространява до крайниците и лицето. Обривът е усетен, червен или светъл розов цвят, центърът на петна е по-силно оцветен от периферията му. При натискане върху кожата обривът образува бяло петно и възстановява червеникав цвят.\nЛицето на пациента придобива характерен външен вид - изпъква бял триъгълник назолабиален на фона на червени бузи и чело. Ако сте идентифицирали тези симптоми в детето си, обадете се на лекар и започнете лечението, за да избегнете усложнения. За да не се изправи дете от леглото, може да бъде само в края на първата седмица на заболяването, трябва да пиете често, да ядете течни и полутечни храни. Лекарят трябва да предпише антибактериална терапия.\nТова остра инфекциозна болест, засягаща до 15 години, характеризираща се с възпаление на жлезистите органи и понякога с развитието на серозен менингит.\nПричиняващият агент е семейният вирус парамиксовируси, който е нестабилен във външната среда. Причиняващият агент през лигавиците на устата и носа се въвежда в различни органи. Паротидните жлези често са засегнати, при които се развива феноменът на перипаротит. След заболяването се създава много устойчив имунитет.\nИнкубационният период трае от 12 до 22 дни. Заболяването започва с повишаване на температурата, болезнено подуване на жлезите, особено на паротида. Често се включват сублингвалните и субмундибуларните слюнчени жлези. Подуването намалява от 3-4 дни, като температурата намалява и изчезва напълно с 10 дни. Младите мъже и юноши често развиват орхит, понякога се проявява остър панкреатит (лезия на панкреаса). Прогнозата за заболяването е благоприятна. Много рядко увреждането на ухото води до трайна глухота. Последствията от орхит, особено двустранно, могат да бъдат тестикуларна атрофия с нарушени генеративни функции.\nпредотвратяване заболяване. Пациентът е изолиран в дома си в продължение на 9 дни. Хоспитализацията се извършва само при тежък ход на заболяването. Децата на възраст под десет години са обект на изключване за 21 дни. Активната имунизация с ваксината се дава на деца едновременно с ваксината срещу морбили на възраст 15-18 месеца.\nОстър бронхит при деца, проява на вирусна респираторна инфекция. Фактори, водещи до заболяването - прегряване или охлаждане, пасивно пушене, замърсен въздух. Появата на болестта предшествано главоболие, хрема, треска, слабост, дрезгав глас, конюнктивит, гръдна болка. Кашлицата е основната проява, на първо място суха, след това по-влажна и мека. Децата понякога се оплакват от болка в гръдния кош, което е по-лошо при кашлица. Децата не кашлят храчки, за разлика от възрастните.\nОбструктивният бронхит при дете се диагностицира при наличието на хрипове, продължително издишване, сухи хрипове, подуване на гръдния кош. Болестите са вълнообразни: колебания в интензивността на кашлица, телесна температура и общо състояние. Бронхитът продължава по принцип повече от месец.\nСинузитът и отитът са типични усложнения. Пневмонията е най-често срещаното усложнение.\nРецидивиращ бронхит диагностицира, ако детето има няколко случая на кашлица и други симптоми на остър бронхит за една година, но без астматични компоненти. Рецидивиращият бронхит, който продължава повече от пет години, е предвестник на хроничен бронхит.\nЗа болестта преобладаващо поражение Сливиците са разположени от двете страни на мекото небце. Най-често заболяването причинява стрептококи, които попадат в гърлото, когато се свържете с човек с болки в гърлото. Микробите, под влиянието на неблагоприятни условия, стават активни. Някои ще трябва да ядат сладолед или да се потопят в хладната вода, за да се разболеят.\nНачалото на заболяването е остра, има тежко усещане в главата, неразположение, сухота и болка при преглъщане. Изглежда, че гърлото се стеснява, температурата се повишава. Зачервяване и увеличаване на сливиците, те образуват гнойно покритие.\nАнгина е много коварно заболяване, което прави ефект върху цялото тяло. Това причинява развитието на възпаление в бъбреците, увреждане на ставите и ревматизъм. Много ангина се проявява периодично с интервал от няколко години и често се развива в хроничен процес.\nПървите признаци и симптоми на туберкулоза при деца\nСкарлатина при деца: симптоми и лечение, снимка\nТуберкулоза: борба с туберкулозна бактерия, пръчка от кох\nСимптоми на стафилокок, неговите видове и методи на лечение\nЗа полово предаваните болести и техните особености\nВенерически заболявания при мъжете: видове, симптоми и лечение\nОчни капки "okoféron": инструкции за употреба, цена\nИнструкции за употребата на грип\nКонюнктивит: дали е заразно или не е болестта?\nХерпес (херпесни) инфекции при деца\nMiramistine за бременни жени: инструкции за употреба\nuathetlesin.ru » къща » Инфекции и заболявания, предавани от въздушни капчици